laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מסטיף ספרדי

מסטיף ספרדי או מסטין אספניול הוא גזע של כלב השייך לקבוצת המסטיף. המסטיף הספרדי נוצר בחצי האי האיברי ככלב שמירה, שמטרתו הגנה על משק החי מפני זאבים וטורפים אחרים. המסטיף הספרדי הובא ליוון כאות הוקרה בין ספרד ליוון והוא שימש את היוונים בצי הימי של פינקיה שהשתמשו בכלבים בקרבות בגלל כוחם. בהמשך, במהלך הכיבוש הספרדי על אמריקה השתמשו הכובשים הספרדים במסטיף הספרדי ובסוג הכלבים מולסירס בקרב מול הילידים האמריקאים, הילידים האמריקאים פחדו מאוד מהכלבים האלה בגלל כוחם ואכזריותם. מראהו דומה לגזע המסטיף, הגזע מתאפיין בראש גדול וחזק, עם קפלים רופפים על העור וסנטר כפול על הצוואר. הזכרים יכולים להגיע לגובה של 70 עד 85 סנטימטר בגובהם ולמשקל של 50-65 קילו. הנקבות יכולות להגיע לגובה של עד 65 סנטימטר ולמשקל של 50- 60 קילו. כלבים מקו דם תערוכות יכולים להגיע למשקל של עד 120 קילו. לגזע זה יש לוע ארוכה יותר בהשוואה לסוגי המסטיף השונים. הם מתאפיינים בעיניים קטנות ואוזניים נופלות שמזכירות בצורתן משולש. שיערו בדרך כלל אדמדם או חום בגוון צהוב, אבל יכול להיות גם מנומר, שחור או אפור. מדיה וקבצים בנושא מסטיף ספרדי בוויקישיתוף
ליברפול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ליברפול – העיר החמישית בגודלה באנגליה ליברפול (כדורגל) – קבוצת כדורגל אנגלית המייצגת את העיר ליברפול באנגליה ליברפול (ניו סאות' ויילס) – עיר במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה ליברפול (ניו יורק) – עיר במדינת ניו יורק שבארצות הברית ליברפול (נובה סקוטיה) – עיר בפרובינציית נובה סקוטיה שבקנדה ליברפול (מונטווידאו) – קבוצת כדורגל ממונטווידאו שבאורוגוואי
שמורת גאון הירדן

שְׁמוּרות גְּאוֹן הַיַּרְדֵּן הוא שם כולל לחמש שמורות טבע מוכרזות הנמצאות בחלקו הצפוני של גאון הירדן בעמק בית שאן. השמורות משתרעות משער קיבוץ חמדיה שבצפון העמק, עד קיבוץ טירת צבי שבדרום העמק. שמורות גאון הירדן הן: שמורת חמדיה - ידועה גם בשם: שמורת טבע גאון הירדן חמדיה שמורת טירת צבי - ידועה גם בשם: שמורת טבע גאון הירדן החוף השקט טירת צבי שמורת כפר רופין - ידועה גם בשם: שמורת טבע גאון הירדן כפר רופין שמורת מעוז חיים - ידועה גם בשם: שמורת טבע גאון הירדן מעוז חיים (אל עזאויה) שמורת עין ג'ינדה - אין שם נוסף השמורות כוללות בתוכן קטעים מנהר הירדן. השמורות ברוכות בעצים וצמחיית סבך עבותה ואף בחיות בר רבות כגון חתולי בר, קרקלים, חתולי ביצות, חזירי בר, נמיות, זאבים, תנים ומיני עופות רבים. שמורות עין ג'ינדה וטירת צבי (החוף השקט) הוכרזו בדצמבר 1969. שמורת מעוז חיים הוכרזה ביולי 1970. שמורת כפר רופין הוכרזה ביולי 1972. ושמורת חמדיה הוכרזה במאי 1988. נהר הירדן בקעת הירדן צבי אילן, בקעת הירדן ומדבר שומרון, הוצאת עם עובד, 1973. יהושע בן אריה, עמק הירדן התיכון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1965. עמנואל הראובני, קום והתהלך בארץ, מדריך שמורות טבע בישראל, הוצאת זמורה ביתן, 1993 - ערך: שמורות גאון הירדן. עוזי פז, ארץ הצבי והיעל, הוצאת מסדה, רשות שמורות הטבע, 1981 - ערך: שמורות גאון הירדן. משה גלעד, הזדמנות לצפות על השמורה הכי שמורה בישראל, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2021 רשימת שמורות הטבע והגנים הלאומיים בישראל - אתר רשות הטבע והגנים. שמורת עין ג'ינדה, אתר "טבע ונופים בישראל" שמורת טירת צבי, אתר "טבע ונופים בישראל" כאן מופיע דיווח קצת מאוחר על ההכרזה על השמורות בדצמבר 1969: נופים שאין להשחיתם, על המשמר, 9 ביוני 1970 שמורת כפר רופין, אתר "טבע ונופים בישראל" אכרזה על שמורת טבע (גאון הירדן), תשמ"ח-1988, 2 במאי 1988, קובץ תקנות 5113, עמוד 916 שמורת חמדיה, אתר "טבע ונופים בישראל" ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל ובנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוקדמות מונדיאל 1966

74 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1966, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר. אנגליה, המארחת, וברזיל, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 14 מקומות לשאר הנבחרות. 16 המקומות במונדיאל חולקו לקונפדרציות השונות של פיפ"א כמפורט להלן: אירופה (אופ"א): 10 מקומות, מתוכם אחד למארחת אנגליה, כשעל תשעת המקומות הנותרים התחרו 32 נבחרות כולל ישראל וסוריה. דרום אמריקה (CONMEBOL)‏: 4 מקומות, מתוכם אחד לאלופה המכהנת ברזיל, כשעל שלושת המקומות הנותרים התחרו 9 נבחרות. צפון, מרכז אמריקה והקריביים CONCACAF‏: מקום אחד, עליו התחרו 10 נבחרות. אפריקה (CAF) ואסיה (AFC): מקום אחד, עליו התחרו 18 נבחרות כולל אוסטרליה שהייתה חלק מאוקיאניה. האירועים שהתרחשו באותה עת, ובעיקר הקמת מדינות חדשות ותהליך של דה-קולוניזציה, הובילו לעלייה במספר הנרשמות למונדיאל באנגליה, ולראשונה בתולדות הטורניר הוגשו למעלה מ-70 בקשות (עלייה של 25% בהשוואה למוקדמות מונדיאל 1962). עם זאת, בעקבות החלטתה של פיפ"א להקצות מקום אחד בלבד לאסיה ולאפריקה החליטו כל הנבחרות האפריקניות לפרוש מהטורניר. 51 נבחרות השתתפו במשחק מוקדמות אחד לכל הפחות. בסך הכל נערכו 127 משחקים במוקדמות, בהם הובקעו 393 שערים (ממוצע של 3.09 שערים למשחק). ערך מורחב – מוקדמות מונדיאל 1966 - אירופה במוקדמות באירופה התמודדו 32 קבוצות על 9 מקומות למונדיאל. המדינות חולקו ל-9 בתים של 4 או 5 קבוצות כאשר הראשונה בכל בית עלתה למונדיאל. העולות הן בולגריה, גרמנית המערבית, צרפת, פורטוגל, שווייץ, הונגריה, ברית המועצות, איטליה וספרד. 9 הנבחרות חולקו ל-3 בתים בני 3 קבוצות. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה למונדיאל. צ'ילה ואקוודור סיימו עם מספר נקודות זהה, ולפיכך נערך משחק פלייאוף במיקום נייטרלי. צ'ילה העפילה. פיפ"א דחתה את בקשת ההרשמה של גואטמלה. לאחר מכן נקבע כי משחקי המוקדמות באזור זה יתנהלו בשני סבבים: סיבוב ראשון: 9 הנבחרות הנותרות חולקו לשלושה בתים בני שלוש נבחרות כל אחד. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לסיבוב השני. סיבוב שני: 3 הנבחרות שהעפילו מהסיבוב הקודם שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בבית העפילה למונדיאל. חברותה של דרום אפריקה בפיפ"א הושעתה בגלל משטר האפרטהייד, ובנוסף לכך דחתה פיפ"א את בקשת ההרשמה של הרפובליקה של קונגו והפיליפינים. הנבחרות האפריקאיות היו אמורות להתמודד בשני סיבובים על שלושה מקומות בסיבוב הבין-יבשתי, ואילו הנבחרות מאסיה היו אמורות להתחרות על מקום אחד בסיבוב הגמר באמצעות טורניר שנערך על מגרש נייטרלי. מנצחת סיבוב הגמר העפילה למונדיאל. ברם, הנבחרות האפריקאיות כעסו על כך שפיפ"א לא הקצתה להן ולו כרטיס ישיר אחד, וכמחאה פרשו כולן. הרכבי הבתים היו אמורים להיות: בית 1: גאנה, גינאה בית 2: קמרון, סודאן בית 3: אלג'יריה, ליבריה, תוניסיה בית 4: מאלי, מרוקו, סנגל בית 5: אתיופיה, גבון בית 6: לוב, ניגריה, הרפובליקה הערבית המאוחדת משחקי הסיבוב השני היו אמורים להיות בין מנצחות בית 1 ו-5, מנצחות בית 2 ו-4, ומנצחות בית 3 ו-6. אולם, מאחר שכל הנבחרות פרשו לא נערך הסיבוב. קוריאה הדרומית פרשה כמחאה על כך שהטורניר הועבר מיפן לפנום פן, בירת קמבודיה. קוריאה הצפונית העפילה לסיבוב הגמר של אפריקה-אסיה, ומאחר שכל הנבחרות האפריקאיות פרשו המשיכה והעפילה ישירות למונדיאל. היסטוריה של מוקדמות המונדיאל באתר הרשמי של פיפ"א מוקדמות מונדיאל 1966 באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוקדמות מונדיאל 1966 באתר RSSSF
בובי סימונס

בובי סימונס (באנגלית: Bobby Simmons; נולד ב-2 ביוני 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הסמול פורוורד והקלע. סימונס נבחר בדראפט בשנת 2001 על ידי סיאטל סופרסוניקס בבחירה מספר 42, אחרי ששיחק שלוש שנים באוניברסיטת דה פול, אך הועבר מיד לוושינגטון ויזארדס בתמורה לפדראג דרובניאק. לפני פתיחת עונת 2002/2003 עבר בעסקת חליפין ביחד עם יוברט דייוויס וריצ'רד המילטון לדטרויט פיסטונס, בתמורה לג'רי סטקהאוס, בריאן קרדינל ורטקו ורדה. שבועיים לאחר העסקה, שוחרר סימונס מדטרויט, וחתם בוויזארדס לעונה נוספת. ב-26 בספטמבר 2003, עבר סימונס ללוס אנג'לס קליפרס כשחקן חופשי. בעונתו הראשונה בקליפרס חווה סימונס את עונת הפריצה שלו, הוא קלע 16.4 נקודות בממוצע למשחק, ובסיום העונה נבחר לשחקן המשתפר של העונה ב-NBA. באוגוסט 2005 עבר סימונס כשחקן חופשי לקבוצת מילווקי באקס, אך התקשה לשחזר את היכולת הטובה אשר הציג במדי הקליפרס. בשנת 2006, פציעה בקרסול השביתה אותו ממשחק למשך כל עונת 2006/2007. ביולי 2008 הועבר סימונס ביחד עם אי ג'יאנליאן לניו ג'רזי נטס בתמורה לריצ'רד ג'פרסון. בסיום עונת 2009/2010 עבר סימונס לקבוצת סן אנטוניו ספרס, אך נופה מסגל הקבוצה כבר בחודש נובמבר של אותה השנה. נכון ל-27 באפריל 2012‏ בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד מדיה וקבצים בנושא בובי סימונס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA דף השחקן באתר ה-NBA Bobby Simons NBA.com הדקות, הריבאונדים, האסיסטים, החטיפות, החסימות והנקודות הם בממוצע למשחק.
דאבסטפ

דאבסטפ (באנגלית: Dubstep) הוא ז'אנר במוזיקה אלקטרונית, אשר מקורו באנגליה בתחילת שנות ה-2000. הסאונד שלו הושפע במקור מהרבה סגנונות, כגון גריים, גראז' בריטי, טכנו. כיום אפשר לראות המון השפעות ממטאל, היפהופ, פופ, דראם נ' בייס מוזיקת דאבסטפ מאופיינת במספר תכונות שכיחות: הקצב של סגנון הדאבסטפ הוא לרוב בתחום 140–150 פעימות לדקה, ומאופיין במקצב ייחודי שיושב על 4/4 עם דגשים על הפעימה הראשונה והשלישית. מבחינת הסאונד האופייני, סגנון הדאבסטפ מאופיין בצלילי באס נמוכים ו"מבעבעים" (Wobble). ההוצאה הראשונה של קטע דאבסטפ הייתה בשנת 1999, והיא הייתה קטע אינסטרומנטלי אפל וניסיוני של רמיקס דאב לקטעי 2-סטפ גראז' אשר ניסה לשלב את האלמנטים הפאנקיים של הברייקביט, או את האלמנטים האפלים של הדראם נ' בייס לתוך 2-סטפ. הקטעים הופיעו כחלק מבי-סייד בסינגל. אחד ממקדמיו הראשונים של הדאבסטפ היה שדרן רדיו ה-BBC ג'ון פיל שהחל לנגן אותו משנת 2003 ואילך. ב-2004, שנתה האחרונה של תוכניתו, הוא הציב את האמנים דיסטנס, דיגיטל מיסטיקז ופלסטישן (ידוע גם כפלסטיקמן) ברשימת "50 האמנים הטובים ביותר של השנה" אשר ערך. הסגנון החל להתפשט אל מחוץ למועדונים קטנים בסוף 2005 ובתחילת 2006; אתרי אינטרנט רבים המוקדשים לז'אנר הופיעו באינטרנט ובכך סייעו לצמיחתה של סצנת ותרבות הדאבסטפ. במקביל, קיבל הדאבסטפ סיקור תקשורתי נרחב למדי במגזיני מוזיקה בולטים כמו The Wire ופיצ'פורק. ההתעניינות בסגנון גדלה באופן משמעותי לאחר שרדיו ה-BBC השיק בינואר 2006 תוכנית קבועה המוקדשת אך ורק לדאבסטפ. ב-2010 הוציאה הזמרת קייטי בי את שיר הדאבסטפ "Katy On a Mission", השיר שהגיע למקום הראשון במצעדי הדאנס והאינדי בבריטניה ולמקום החמישי במצעד הכללי שם, קידם את התקרבות הדאבסטפ אל המיינסטרים. בעקבות כך, שיריהם של אומני דאבסטפ החלו להופיע בערוצי מוזיקה מסחריים כמו MTV האירופי. אומן הדאבסטפ המושמע ביותר והנחשב ביותר נכון להיום הוא סקרילקס שזכה בשישה פרסי גראמי ופרס VMA. עם תחילת העשור השני של המאה ה-21 תקופה החלו לחדור בהדרגה אלמנטים מוזיקליים של סגנון הדאבסטפ לשלל סגנונות מוזיקה כגון: מוזיקת פופ, מוזיקת רוק ומוזיקת טראנס. ניתן לאתרם ביצירותיהן של אמנים כגון: סקרילקס, אינפקטד מאשרום, בורגור, קורן, בריטני ספירס, ריהאנה, קניה וסט, דייוויד גטה, זנדאיה קולמן, סלינה גומז, טיילור סוויפט והלהקה הישראלית סטארטאפ. לאורך העשור השני של המאה ה-21 חלה דעיכה בפופולריות של הדאבסטפ במיינסטרים וחזרה שלו לסצנת האנדרגראונד, אך במקביל הז'אנר הלך והתפתח לכיוונים שונים, ואיתם נוצרו תת-ז'אנרים רבים. רשימה של מוזיקאי דאבסטפ (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא דאבסטפ בוויקישיתוף אמוץ טוקטלי, ניצחונות: הדאבסטפ כובש את העולם, באתר nrg‏, 15 בינואר 2012 מהו סגנון הדאבסטפ?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה "Dubstep". allmusic.com. Retrieved 2010-04-25 "Radio 1 - Keeping It Peel - Festive 50s - 2004". BBC. Retrieved 2009-11-11 Wilson, Michael (1 November 2006). "Bubble and squeak: Michael Wilson on dubstep". Artforum International de Wilde, Gervase (2006-10-14). "Put a bit of dub in your step: a new form of dance music from Croydon is ready to conquer the world". The Daily Telegraph (London) O'Connell, Sharon (4 October 2006). "Dubstep". Time Out London. Retrieved 21 June 2007 Clark, Martin (16 November 2006). "The Month In: Grime/Dubstep". Pitchfork Media. Retrieved 21 June 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חולדה סוחרת

חולדה סוחרת או אוגר היער (שם מדעי: Neotoma) הוא סוג של מכרסם ממשפחת האוגריים החי באמריקה הצפונית. מיני החולדה הסוחרת קטנים מעט מחולדות אמיתיות ומצוידים בזנב פרוותי. תפוצתם ממקסיקו עד דרום קנדה ובאזורים מסוימים הם נחשבים למזיקים. החולדה הסוחרת קיבלה את שמה עקב מאפיין מסקרן של התנהגותה: תופעת ה"סחר" או "החלפה". אוגרי יער נחשבים לבעלי חיבה לחפצים נוצצים וכאשר הם מוצאים חפץ כזה, לעיתים ישמטו את מה שהם נשאו לפני כן (אבנים או חומר צמחי) וייקחו את הדבר שמצאו במקום. עקב כך, ידועים בארצות הברית מקרים בהם תכשיטים בבתים כפריים "נעלמו" ובמקומם "הופיעו" חפצים חסרי ערך. תופעה מעניינת נוספת הקשורה בחולדה הסוחרת היא הרגלי הקינון שלה. דורות של חולדות יכולים לקנן באותו המיקום ולבנות קנים חדשים על שרידי הישנים. לפיכך, קן כזה יכול להיות ממוקם על גבי מצבור עצום של קנים ישנים. מצבור זה קרוי באנגלית Midden והגדולים שבהם תוארכו כבני 40,000 שנה. קני חולדות עתיקים שכאלה משמשים למחקר ארכאולוגי ופליאונטולוגי. מדיה וקבצים בנושא חולדה סוחרת בוויקישיתוף חולדה סוחרת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חולדה סוחרת, באתר ITIS (באנגלית) חולדה סוחרת, באתר NCBI (באנגלית) חולדה סוחרת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חולדה סוחרת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חולדה סוחרת, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאמגוק יוסה

סאמגוק יוסה (קוריאנית 삼국유사, מכונה גם מזכרות משלוש הממלכות של קוריאה) הוא אוסף של סיפורי עם ורשומות היסטוריות של קוריאה, המתייחסות בעיקר לשלוש הממלכות של קוריאה, אך גם לממלכות אחרות באותה תקופה ולתקופות לפני כן ואחרי כן. הסאמגוק יוסה והסאמגוק סאגי הם שני המקורות העיקריים להיסטוריה הקדומה של קוריאה והסאמגוק יוסה הוא המקור הקדום ביותר לרבות מהמיתוסים של ימיה הקדומים של קוריאה. הסאמגוק יוסה נכתב בסינית קלאסית, ונערך לפחות חלקית על ידי הנזיר הזן בודהיסטי איריאון, לקראת סוף המאה ה-13 (בשנת 1279 או 1281). הסאמגוק יוסה כמו הסאמגוק סאגי נכתב מנקודת מבט על של אזרח ממלכת קוריו הרואה בה ממשיכה של ממלכת שילה ולא של גוגוריו ורוב החומר בה מתייחס לממלכת שילה ורק מיעוט מתייחס לגוגוריו ופקצ'ה. הסאמגוק יוסה והסאמגוק סאגי הסתמכו על גו סאמגוק סא, מקור עתיק על ההיסטוריה של שלוש הממלכות שאינו קיים היום. עם זאת, בניגוד לסאמגוק סאגי שנכתב מנקודת מבט פרו סינית, הסאמגוק יוסה מבטא לאומיות קוריאנית. בניגוד לסאמגוק סאגי שנכתב כמאה שנה קודם לכן שהוא בעל אופי עובדתי, הסאמגוק יוסה מתמקד באגדות עם וביוגרפיות מראשית ההיסטוריה של קוריאה. עם זאת, הסאמגוק יוסה מכיל טבלה כרונולוגית אשר במקרים רבים מדויקת יותר מזאת של הסאמגוק סאגי. הסאמגוק יוסה מכיל את האגדה של טאנגון ופואמות של היאנגה, היצירות הראשונות שנכתבו באופן פונטי בקוריאנית. מדיה וקבצים בנושא סאמגוק יוסה בוויקישיתוף סאמגוק יוסה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) Kichung Kim, An introduction to classical Korean literature: from hyangga to pʻansori, M.E. Sharpe, 1996, pages 49-51 Michael J. Seth, A concise history of Korea, Rowman & Littlefield, page 115
פריסטרה

פריסטרה (ביוונית: Περιστέρα - מילולית: יונה) המכונה גם אספרו או קסרו, הוא אי המהווה חלק מהאיים הספורדיים בצפון הים האגאי. מבחינה מוניציפלית האי מהווה חלק מהעיירה אלוניסוס, שעיקרה באי אלוניסוס הסמוך, הנמצא מצפון לאי. ממערב לאי נמצאים איוני אדלפי. האי נמצא במחוז מגנסיה שבאזור תסליה של יוון. הנקודה הגבוהה ביותר באי היא ההר סטפאני שגובהו 250 מטרים מעל פני הים. נכון לשנת 1991 התגוררו באי שלושה תושבים בלבד, אולם מדגם אוכלוסין משנת 2011 מציין כי באי מתגוררים שלושים תושבים. פרטים על האי פריסטרה אתר רשמי של העיר אלוניסוס
ארתור קוגן

ארתור קוגן (נולד בליטא, בשנת 1959) הוא במאי ומורה תיאטרון ישראלי, מנהל אמנותי-פדגוגי בבית צבי. קוגן נולד בליטא ועלה לישראל עם משפחתו ב-1966. הוא בוגר בית הספר לקציני ים עכו במגמת מכונאות ימית. לאחר שירותו הצבאי למד בטכניון הנדסה וניהול, והוכשר כמהנדס. אולם תמיד חלם לעסוק בתיאטרון והחליט ללמוד במגמת בימוי של החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, במקביל לעבודתו כמהנדס. עבודתו הראשונה, כסטודנט שנה שלישית בחוג לתיאטרון, הייתה בימוי המחזה "אהבה רוסית" בשנת 1991, בכיכובה של אירינה סלזניובה, ובהפקת תיאטרון הקאמרי. קוגן מלמד בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" ובחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1994–2004 ניהל את מגמת התיאטרון בבית הספר לאמנויות ע"ש "תלמה ילין". שתי הצגות של שייקספיר שביים ("ריצ'רד השני" ו"ריצ'רד השלישי") זכו לביקורות נלהבות. וקוגן נבחר לבמאי מצטיין. ב-2014 נבחר למנהל פדגוגי ואמנותי בבית הספר למשחק ולאמנויות התיאטרון "בית צבי". לדבריו, העיסוק החשוב ביותר של הבמאי הוא חקירת מהות הקיום האנושי ועל כן במאי חייב להיות גם פדגוג, כי ההוראה מזינה אותו כאדם יוצר, מלמדת אותו את מה שהוא עדיין לא יודע או שכבר הספיק לשכוח. את הידע שרכש, הבמאי מיישם בצורת הצגה. פרס ראשון בפסטיבל תיאטרונטו למחזה "אהבה רוסית" 1991. ב-2013 זכה בפרס הבמאי המצטיין על שם יוסף מילוא אהבה רוסית, האשה בשחור, ריצ'רד השני, ריצ'רד השלישי, איבנוב – תיאטרון הקאמרי. אכזר ורחום– תיאטרון הבימה. צל של אשה, פועלת זרה – תיאטרון בית ליסין. בגידה – תיאטרון החאן. ביירות, אלזה, אחים בדם, כובע מלא גשם, משחקי פיג'מה, בית ברנרדה אלבה, רשומון, ריצ'רד השני, ליל ירח לממזר, שד היער, ארץ אחרת, קברט, הדה גאבלר, בית הבובות, אאידה, ריצ'רד השלישי – תיאטרון הספרייה. נערות הגן, שירת הלוויתן, תמונות, גן ריקי, ציד המכשפות, השודדים, הערב מחזמר, מקבת', אופרת הקבצנים, נפש יהודי, הרביעייה, גברתי הנאווה, זעקי, ארץ אהובה, הבחורים מסירקוז, בריטניקוס, ליקוי מאורות, אקווס – תיאטרון בית צבי. הדה גאבלר, ארקדיה, ציד המכשפות – תיאטרון אוניברסיטת תל אביב. מברודוויי לירושלים – ערוץ 10. פרס מילוא, 2012. פרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית בימוי, 2013. 1998–1999 – חבר האקדמיה לפרס התיאטרון הישראלי. 1997–1999, 2004 – חבר בוועדת פרס הדסה ורפאל קלצ'קין. 2003–2004 – חבר בקרן התרבות אמריקה-ישראל. 2007 – חבר בוועדת פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה. ענת מוניץ, ריאיון: מחזמר מהאגדות, באתר הבמה, 18 בדצמבר 2011. מיכאל הנדלזלץ, פרויקט שייקספיר בקאמרי: תמרור בדרכו של התיאטרון הישראלי, באתר הארץ, 17 ביולי 2012. אליקים ירון, אם אתה רוצה להיות מלך: הפרויקט השאפתני של הקאמרי(הקישור אינו פעיל), באתר nrg מעריב, 18 ביולי 2012. מרט פרחומובסקי, ‏יקורת תיאטרון: "ריצ’רד השני" ו"ריצ’רד השלישי" בקאמרי, באתר "במחשבה שנייה", פורסמה במקור בטיים אאוט תל אביב, 22 ביולי 2012. מיכאל הנדלזלץ, שייקספיר, הרי זה כה פשוט, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2007. מרב יודילוביץ', מנהל בית צבי: "אני טרוריסט עם חן", באתר ynet, 15 ביולי 2015. תמי לוביץ, הצלחה בניסיון ראשון, חדשות, 30 באפריל 1991 שיר חכם, פרס מילוא לבמאי ארתור קוגן, באתר הארץ, 15 בינואר 2013 תמר רותם, ארתור קוגן ינהל את בית צבי, באתר הארץ, 29 ביולי 2014 שוש אביגל, תיאטרונטו / בסך הכול – אירוע סימפטי, חדשות, 29 באפריל 1991 ארתור קוגן – חתן פרס מילוא לשנת 2012, באתר ynet, 13 בינואר 2013 ריצ'רד השלישי המנצח הגדול בפרסי התיאטרון, באתר ynet, 10 במאי 2013
מחלת הריריות בבקר

מחלת הריריות בבקר (הידועה גם בשם BVD) היא מחלת בקר נגיפית בקרום הרירי הפוגעת בתפוקת הבקר ומגדילה את הסיכוי למוות בקרב הבקר. המחלה אינה פוגעת בבני אדם ואינה עוברת לחלב אך גורמת לנזקים כלכליים כבדים לרפתנים. בישראל המחלה מהווה גורם מספר אחד להפלות בבני בקר. המחלה עוברת בעיקר אנכית מהאם לעובר, אך תיתכן הדבקה אופקית דרך נוזלי גוף. המחלה נגרמת מנגיף RNA מסוג פסטיווירוס (Pestivirus) מסוג 1 או 2, ממשפחת הפלאוויווירידה. גורם גם למחלת בורדר בצאן ולמחלת כולרה בחזירים. ישנם זנים ציטופתיים ולא ציטופתיים (אלו שגורמים או לא גורמים לנזק תאי תוך כדי יציאה מהתא). למחלה שני מופעים קליניים: BVD ‏(Bovine viral Diarrhea), מחלת שלשולים, בעגלים צעירים מאוד (עגלים מגיל 3 שבועות עד 3 חודשים שנדבקו ברחם אימם) ובפרות בוגרות (שלשול דמי, סינדרום טרומבוציטופניה המורגי). MD ‏(Mucosal Disease), מחלת ריריות, ביונקים צעירים (מגיל חצי שנה עד שנתיים). למעשה, למחלה השפעה מועטה על בקר שנדבק בהיותו בוגר, אלא אם מדובר על פרה בהריון. פרה בהריון עשויה להפיל או להדביק את העובר והוא ייוולד חולה. E. J. Richey, DVM, Bovine Viral Diarrhea (BVD) - באתר EDIS thrombocytopenia hemorrhagic syndrome
וינסנט גאלו

וינסנט גאלו (באנגלית: Vincent Gallo; ‏נולד ב־11 באפריל 1961) הוא שחקן, במאי, תסריטאי ומוזיקאי אמריקאי. הוא זכה במספר פרסים, כולל גביע וולפי לשחקן הטוב ביותר, והיה מועמד לעוד מספר רב, כולל פרס דקל הזהב ופרס אריה הזהב. וינסנט גאלו נולד בבאפלו, ניו יורק להורים שהיגרו מסיציליה. גאלו גר בעיר ניו יורק בשנים 1978-2002 ובמשך חייו טייל ברחבי אירופה ותקופה קצרה חי בפריז וברומא. בשנות השמונים החל לעסוק בקולנוע תחילה כשחקן. הוא שיחק בסרטים בחורים טובים (1990), וחלום אריזונה (1996). בשנת 1998 ביים את סרט הבכורה שלו "באפלו 66" בתקציב של 1.5 מיליון דולר. בשנת 2003 גאלו ביים את הסרט "הארנב החום" אשר ספג ביקורות שליליות. בשנת 2022, גאלו הופיע בסרט "כלואה", תפקיד המשחק הראשון שלו מאז שנת 2013. גאלו פעיל גם בתחום המוזיקה כנגן גיטרה בס בלהקות רוק אלטרנטיבי שונות. וינסנט תומך במפלגה הרפובליקנית. כמו שזה - 1985 בית הרוחות - 1993 חלום אריזונה - 1993 Truth or Consequences, N.M. ‏ - 1997 לוס אנג'לס בלי מפה - 1998 באפלו 66 - 1998 - במאי ותסריטאי צרות מדי יום - 2001 החלמה מהירה - 2001 הארנב החום - 2003 - במאי ותסריטאי מוסקבה מתחת לאפס - 2006 יומיים בניו יורק - 2012 כלואה - 2022 מדיה וקבצים בנושא וינסנט גאלו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וינסנט גאלו (באנגלית) וינסנט גאלו, ברשת החברתית פייסבוק וינסנט גאלו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וינסנט גאלו, ברשת החברתית אינסטגרם וינסנט גאלו, ברשת החברתית VK וינסנט גאלו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) וינסנט גאלו, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי וינסנט גאלו, באתר AllMovie (באנגלית) וינסנט גאלו, באתר Box Office Mojo (באנגלית) וינסנט גאלו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) וינסנט גאלו, באתר Last.fm (באנגלית) וינסנט גאלו, באתר AllMusic (באנגלית) וינסנט גאלו, באתר MusicBrainz (באנגלית) וינסנט גאלו, באתר Discogs (באנגלית) וינסנט גאלו, באתר Songkick (באנגלית) וינסנט גאלו, באתר Genius וינסנט גאלו, באתר בילבורד (באנגלית) Gallo, Vincent. "Vincent Gallo's biography". vincentgallo.com. נבדק ב-1 באוגוסט 2022. {{cite web}}: (עזרה) Welsh, James M.; Phillips, Gene D.; Hill, Rodney F. (27 באוגוסט 2010). The Francis Ford Coppola Encyclopedia. p. 93. ISBN 9780810876514. {{cite book}}: (עזרה) Young, Rob (2005). Warp: Labels Unlimited. Black Dog. p. 165. Wiseman, Andrea (1 בדצמבר 2021). "Vincent Gallo Returns To Acting In The Daily Wire Movie 'Shut In'". Deadline Hollywood. {{cite web}}: (עזרה)
בוסתן אברהם

בוסתן אברהם הוא הרכב מוזיקלי ישראלי שהקים אבשלום פרג'ון בשנת 1991. הלהקה הוקמה במטרה ליצור מוזיקה ישראלית מקורית, שתשלב בין הצלילים המערביים לבין מוזיקה מזרחית וערבית. הלהקה מנגנת בעיקר יצירות מקוריות ועיבודים כליים ליצירות מסורתיות. בין היתר הופיעה הלהקה במדינות צפון אמריקה, מערב אירופה וסקנדינביה, כמו גם בהונג קונג ובפסטיבל ישראל לשנת 1996. תייסיר אליאס – עוד וכינור נאסים דקואר - כינור מיגל הרשטיין – גיטרה ובנג'ו אבשלום פרג'ון – קאנון חגי כהן מילוא - קונטרבס נאור כרמי – קונטרבס וגיטרה בס אמיר מילשטיין – חליל עמנואל מן - גיטרה בס יהודה סיליקי - באגלאמה זוהר פרסקו – כלי הקשה בוסתן אברהם, (1992) תמונות בחלון המצויר, (1994) עבדאי, (1996) - אלבום משותף לבוסתן אברהם ולנגן הלירה האירי רוס דאלי. פנאר, (1997) - אלבום בו התארחו המוזיקאים ההודיים הנודעים זאקיר חוסיין והאריפרסד שאורסיה. חמסה, (2000) עשרה, (2000) - אלבום אוסף המסכם את העשור הראשון לפעילות ההרכב. הופעות חיות, (2003) בוסתן אברהם, סרטונים בערוץ היוטיוב בוסתן אברהם, באתר ספוטיפיי בוסתן אברהם, באתר Last.fm (באנגלית) בוסתן אברהם, באתר AllMusic (באנגלית) בוסתן אברהם, באתר MusicBrainz (באנגלית) בוסתן אברהם, באתר Discogs (באנגלית) בוסתן אברהם, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) בוסתן אברהם (להקה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האיים הספורדיים

האיים הספורדיים (ביוונית: Βόρειες Σποράδες - מילולית - האיים המפוזרים) הם קבוצת איים (ארכיפלג) הממוקם לחופה המזרחי של יוון, בצפון הים האגאי, צפון-מזרחית לאי אביה. קבוצת האיים כוללת 24 איים מהם חמישה מיושבים: אלוניסוס, סקיאתוס, סקופלוס, פריסטרה וסקירוס (מספר מועט של תושבים מתגוררים גם באיוני אדלפי). מרבית האיים הספורדיים משתייכים מבחינה אדמיניסטרטיבית למחוז תסליה, אולם האי סקירוס שייך למחוז מרכז יוון. בשנת 1992 הוקם באזור האיים גן לאומי שמטרתו להגן על בעלי חיים בסכנה, ובמיוחד על כלב ים נזירי מצוי. בגן הלאומי נמצאים גם הדולפינן, סטנלה מפוספסת ודולפין. באי פיפרו מתקיים קינון של מאות פרטים של בז חופים, וכן שחף אדום-מקור שהוא מין נדיר ממשפחת השחפיים (Audouin's Gull}. מדיה וקבצים בנושא האיים הספורדיים בוויקישיתוף תיאור האיים הספורדיים באתר "למטייל" האיים הספורדיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סיון זמיר, סקופלוס, מהאיים היפים ביותר ביוון, באתר mako‏, 23 במרץ 2023 Paul Hellander, Kate Armstrong, Greek islands, page 423
שביל נט

שביל נט היא חברת DATA ווקטורי, המבצעת סקרי שטח, מיפוי והוצאה של מפות שטח טופוגרפיות ברמה ארצית. ה DATA כולל גם מידע עירוני של כבישים, רחובות ומחלפים. חברת שביל נט אוספת חומר מעודכן ומפורט מהשטח המביא ליצירת DATA ווקטורי, מעודכן ובעל רמת מהימנות ודיוק גבוהים המוכנים לשימוש בשטח. החברה מוציאה מפות טופוגרפיות דיגיטליות וכן מפות מודפסות. החברה הוקמה בסוף שנת 2005 על ידי אורי בן זאב ואיתי פורת. בתחילת דרכה החברה הוציאה רק מפות שתיארו אזורי רכיבת אופניים, אך ב-2006 שינתה את קו פעולתה והחלה מפרסמת מפות טופוגרפיות אחרות הפונות גם להולכי רגל, ג'יפאים ורוכבים על סוסים. החברה מוציאה לאור מפות טיולים מרמת הגולן בצפון ועד הרי אילת בדרום, המפות כוללות דרכי עפר ושבילים מסומנים ולא מסומנים, סינגלים לרוכבי אופניים, נקודות עניין ואתרים ועוד. בנוסף מוציאה החברה מפות דיגיטליות בקנה מידה 1:25,000 לאייפון, אנדרואיד, מחשבים ביתיים ומכשירי ניווט, בכיסוי ארצי. החברה הוציאה גם מפות מיוחדות כמו ערכת הולכים בשביל ישראל, מפות לשבילים מיוחדים כמו: שביל הגולן, שביל ים לים, שביל סובב מכתש רמון ועוד. שביל נט היא החברה היחידה בישראל ואולי גם בעולם שמסווגת את השבילים להליכה ורכיבה לפי רמות קושי. ייחוד נוסף של המפות הוא שחלקים גדולים מהן (מפות מודפסות) וכל המפות (הדיגיטליות) מוגשים בקנה מידה גדול מזה המקובל במפות סימון השבילים של החברה להגנת הטבע. אתר שביל נט יואב קווה, מובילים חברתיים, באתר הארץ, 28 בינואר 2008