laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דילבת

דילבת הייתה עיר שומרית עתיקה קטנה, ששכנה מדרום-מזרח לבבל, על הגדה המזרחית של הזרוע המערבית של הפרת. מקומה של העיר זוהה באתר תל א(ל)-דַּיְלַם (Tell al-Deylam) במחוז אל-קאדסיה בעיראק, כ-25 ק"מ מבבל. בחפירות הארכאולוגיות בעיר זוהה הזיגוראת של אוראש, אלת האדמה השומרית, המופיע בעלילות גילגמש. האלה אוראש הייתה האלה הפטרונית של העיר. דילבת נוסדה בשומר בתקופת השושלת הקדומה בשנת 2700 לפנה"ס לערך. העיר הייתה מיושבת בתקופה האכדית, בתקופה הבבלית הקדומה, בתקופה הכשית, בתקופת האימפריה הסאסאנית ובתקופה האסלאמית הקדומה. העיר שימשה כמרכז חקלאי קדום שטיפח את חיטת איינקורן (einkorn wheat) וייצור מוצרים מסוף. העיר שכנה לגדות תעלת ארחתום (Arahtum). ההיסטוריה של העיר הייתה משולבת בהיסטוריה של הישויות המדיניות הגדולות יותר שהתקיימו בסביבתה. המלך הבבלי שומו-אבו, שייסד את השושלת הראשונה של בבל ומלך במאה ה-19 לפנה"ס, טען שהוא שלט על העיר. אבל עד שלטונו של בנו שומו-ל-אל, היא נשלטה כנראה על ידי כאזאלו, עיר מדינה שומרית שבדרום מסופוטמיה. בכתובות שנשארו מהמלך הבבלי שומו-ל-אל, הוא ציין שהוא בנה את חומות העיר. הוא העבירה לתחום השפעתו בשנה ה-12 למלכותו. האתר כולל שתי תלוליות. בתלולית המערבית הקטנה נמצאו שרידים מהאלף הראשון לפנה"ס והתקופה האיסלאמית הקדומה. בתלולית המזרחית הגדולה, שהיקפה הכולל הוא כ-500 מטר, נמצאו שרידים מהאלף השלישי ועד האלף הראשון לפנה"ס. האתר נחפר לתקופה קצרה על ידי הארכאולוג האשורי הורמוזד רסאם. הוא גילה באתר מספר לוחות בכתב יתדות בעיקר מהתקופה הנאו-בבלית. האתר נחפר ב-1989 על ידי ג'. א. ארמסטרונג (J. A. Armstrong) מהמכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו. למרות שהאתר נחפר מעט, הגיעו לאורך השנים לשוק העתיקות לוחות בכתב יתדות שהגיעו לשם כתוצאה משוד עתיקות. הלוחות שנחפרו באתר שוכנים באוסף מוזיאון אשמוליאן. מדיה וקבצים בנושא דילבת בוויקישיתוף Dulaim (ancient: Dilbat) (אורכב 24.03.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר הצבא האמריקאי Old Babylonian Tablets from Dilbat in the Ashmolean Museum באתר המכון הבריטי ללימודי עיראק
נו'וה

נוּ'וָה (סינית: 女媧, פיניין: Nǚwā) היא אלה במיתולוגיה הסינית העתיקה. היא ידועה כמי שיצרה את המין האנושי ותיקנה את השמיים. על פי רשומות ההיסטוריון וכמה מקורות נוספים היא אף נחשבת אחת משלושת המלכים וחמשת הקיסרים. החוואי נאן דזה מן המאה ה-2 לפנה"ס, משייך את נו'וה לתקופה בה השמים והארץ שררו בתוהו: בימי קדם, בטלו ארבעת העמודים, תשעת המחוזות נבקעו, השמיים לא כיסו לחלוטין, והיקף ארץ לא נמלא, האש עלתה בלהבות מבלי לחדול, והמים גאו למרחב מבלי לנוח, חיות טרף אכלו אנשים הגונים, וציפורי טרף חטפו זקנים וחלשים. לפיכך התיכה נו'וה את אבן חמשת הצבעים על מנת לתקן את השמיים הכחלחלים, שברה את רגליו של הצב אאו על מנת להציב ארבעת העמודים, הרגה את הדרקון השחור על מנת להקל על מחוז ג'י, וערמה קנים ואפר על מנת לעצור את המים הגואים. השמיים הכחלחלים תוקנו, ארבעת העמודים נזקפו, המים הגואים יובשו, מחוז ג'י שקט, החיות האלימות מתו והאנשים ההגונים עשו מחייתם. — "חוואי נאן דזה" בפרק "תבנית ההתבוננות באופל" התוהו, כמו גם תיקון השמיים, מקושרים למאבק בין גונגגונג לבין הקיסר גְ'ווָאנְשׂוּ' ולפגיעה בהר בוג'ואו שהפכה לנושא מוכר בסיפורי הפולקלור הסיניים. בהמשך אותו פרק מוזכר כי נו'וה ופו שי לא חוקקו חוקים, אלא שלטו בעזרת הסגולה. אותן אגדות על נו'וה מוזכרות גם בשירים של צ'ו שמקורם במאות 3-4 לפנה"ס. ב"מאזן דיונים" מן המאה ה-2 לספירה ובליה דזה מן המאה ה3-4 לספירה ניתן לאגדה הקשר אטיולוגי: מאחר שלשמיים חסרה תמיכה בצפון-מערב, גורמי השמיים זורמים לשם, ומאחר שלאדמה חסרה תמיכה בדרום-מזרח, הנהרות נשפכים לשם. אך בעוד ש"מאזן דיונים" מייחס את הנטייה לכך שלא הוצבו רגלי צב באותן נקודות, הליה דזה דווקא טוען כי שבירת העמודים בידי גונגגונג בוצעה לאחר התיקון של נו'וה, ולכן המצב המתואר הוא גם המצב כיום. בשוו ון ג'יה דזה מן המאה ה-2 לספירה, בערך 媧, מצוין כי מדובר באלה שהביאה להיווצרות ריבוא היצורים, ואולם ב"מאזן דיונים" דווקא נאמר (כחלק מטיעון): "נו'וה, אדם הייתה, והאדם גם אם גבוה הוא, לא יגיע לשמיים.", אם כי ייתכן שהכוונה שם למידותיה הפיזיות בלבד. בערך 簧 (שם של כלי נגינה) ב"שוו ון גיה דזה" מצוין כי היא יצרה את כלי הנגינה המוכר כיום כמבוסס על נשיפה בלשוניות מתכת. במאמרות האדון הנחבא גם הוא מן המאה ה-2 לספירה, מוזכר כי מלבד פו שי ושנונג, זהותו של השלישי מבין שלושת המלכים נתונה לוויכוח, ובין הדעות השונות יש מי שטוענים כי מדובר בנו'וה. גם צידוקי המנהגים בן אותה תקופה מצטט ספר אחר בו נטען במפורש שהיא אחת משלושת המלכים. בטקסטים מאוחרים יותר כגון "תיעוד הפלאים הייחודיים" מן המאה ה7-9 לספירה, נו'וה מתוארת כאשתו של פו שי, כאחותו של פו שי, או כשניהם גם יחד. "הקלאסיקה של ההרים והימים", כהרגלה, מכילה התייחסות שאינה מראה כל קשר למקורות האחרים: "יש שם עשרה אלים הנקראים קרביה של נו'וה, אשר הפכו לאלים והתיישבו במישור ליגואנג". באגדות ובציורים שונים מוצגת נו'וה, כמו מלכים קדומים אחרים, כבעלת גוף נחש. אזכור לכך ניתן אף למצוא בספרות הדאואיסטית העתיקה: אדון פאו שי, אדונית נו'וה, אדון שנונג ואדון הקיסר יו', היו להם גוף נחש ופני אדם, ראש שור ואף נמר. צורתם לא הייתה אנושית, אך הייתה להם סגולה של קדושים גדולים. — "ליה דזה" בפרק "הקיסר הצהוב" "מאזן דיונים" מציין גם כי נהוג לצייר את דמותה כדמות אישה נשואה. מדיה וקבצים בנושא נו'וה בוויקישיתוף נו'וה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) 《淮南子·覽冥訓》, תרגום של עופר ולדמן. 楚辭 בשיר 问天 論衡 列子·汤问 論衡·談天 論衡·談天 潛夫論·五德志 風俗通義·三皇 獨異志 山海經·大荒西經 הקטע בתרגום עופר ולדמן. 《列子·黃帝》, תרגום של עופר ולדמן. 論衡·順鼓
ז'ימנסטיק טרגונה

קלוב ז'ימנסטיק דה טרגונה (בקטלאנית: Club Gimnàstic de Tarragona), או כפי שמוכר יותר בקיצור "נסטיק" (Nàstic), הוא מועדון ספורט ספרדי מהעיר טרגונה, שבקטלוניה. קבוצת הכדורגל שלו כיום משחקת בליגה השלישית בספרד. המועדון נוסד בשנת 1886, מה שהופך אותו לאחד ממועדוני הכדורגל הוותיקים ביותר בספרד. למועדון קבוצת מילואים בשם פובלה דה מאפומט, ועוד ארבע קבוצות מקצועניות בענפי ספורט אחרים, כגון אתלטיקה, כדורסל, טניס, התעמלות, טניס שולחן וקטרגל, אך למעשה קבוצת הכדורגל נוסדה רק בשנת 1914, כשהישג השיא שלה הוא תקופה בת 3 שנים בליגה הבכירה בשנים 1947-1950. מאז שנת 1972, משחקת הקבוצה את משחקי בית באצטדיון "נואו אסטאדי", אשר מכיל 14,591 צופים. המועדון נוסד ב-1 במרץ 1886 על ידי קבוצה של 15 אנשים שנפגשו בבית קפה בשדרת הרמבלה. מירב חברי המועדון היה שייך למעמד הביניים, והמועדון נועד, כפי ששמו מרמז, לקידום ענף ההתעמלות. מאוחר יותר החל המועדון לעסוק בסיף, טיולים רגליים, אגרוף ורכיבה על אופניים. בשנת 1914 המועדון אימץ קבוצת כדורגל מקומית, שנשאה את השם אולימפיק דה טרגונה וכתוצאה מכך קמה קבוצת הכדורגל של המועדון, תוך שימוש בצבעי הקבוצה: אדום, לבן ושחור. באותם ימים, היא שיחקה את משחקיה באצטדיון "אבנידה" (Avenida). בינואר 1918, ערכה ז'ימנסטיק את הופעת הבכורה בליגה הקטלנית, וב-1927 זכתה באליפות הליגה השנייה. בשנת 1943, לאחר שכבר הוקמה מערכת הליגות בספרד, עלתה לראשונה לליגה השלישית, ובעונה שלאחר מכן, העפילה לליגה השנייה. את עונת 1946/1947 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה השנייה, הישג שהביא אותה לליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה. בשנת 1947, עונת העלייה לליגה הראשונה, הגיע אף לחצי גמר גביע הגנרל לאחר שהדיחה את ברצלונה, אך הודחה בידי אספניול. עונת הבכורה בליגה הראשונה, 1947-1948, הסתיימה גם כעונת השיא שלה, כאשר סיימה במקום השביעי בליגה. באותה עונה אף רשמה את שמה בהיסטוריה של מועדון ריאל מדריד, כאשר הייתה לקבוצה הראשונה אשר הצליחה לנצח כקבוצת חוץ באצטדיון נואבו צ'מרטין. הקבוצה שיחקה באותה עת 3 עונות רצופות בליגה הראשונה, עד שירדה בתום עונת 1949/1950, לאחר הפסד בפלייאוף לקבוצת אלקויאנו. 3 שנים לאחר הירידה לליגת המשנה, ירדה ז'ימנסטיק שוב, הפעם לליגה השלישית, בה שיחקה 19 עונות ברצף, עד שנת 1972, אז חזרה לשחק בליגה השנייה, אך למשך 4 שנים בלבד, כאשר בשנת 1976 ירדה פעם נוספת. מלבד גיחה קצרה לליגה השנייה בעונת 1979/1980, שיחקה ז'ימנסטיק בליגה השלישית עד שנת 2001, כאשר בתוך התקופה הזו היא מגיעה לשפל של ירידה פעמיים לליגה הרביעית לעונה אחת, בשנים 1986 ו-1990. בשנת 2001 חזרה לליגה השנייה לאחר תקופה בת 21 שנים, אך אף על פי שירדה שוב בתום עונה זו, בשנת 2004 חזרה שוב לליגה השנייה, אך הפעם שמרה על מקומה שם, ואחרי שתי עונות בליגה השנייה, בשנת 2006 העפילה לליגה הבכירה לאחר תקופה בת 56 שנים. בליגה הראשונה, תחת הדרכת המאמן לואיס ססאר סאמפדרו, הקבוצה לא הצליחה להציג יכולת מספקת, ובילתה מתחת לקו האדום 33 מחזורים מתוך 38, ולבסוף חזרה לאחר עונה אחת בלבד לליגה השנייה. לאחר הירידה, ז'ימנסטיק לא הצליחה להאבק על העלייה חזרה, והתמקמה כקבוצת אמצע טבלה בשתי העונות שלאחר מכן, אך בשלוש העונות הבאות נלחמה על חייה בתחתית, כשבתום עונת 2011/2012 ירדה לליגה השלישית לאחר 8 שנים. בשנת 2015 שבה הקבוצה לליגה השנייה לאחר ניצחון על קבוצת וסקה. מדיה וקבצים בנושא ז'ימנסטיק טרגונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'ימנסטיק טרגונה ז'ימנסטיק טרגונה, ברשת החברתית פייסבוק ז'ימנסטיק טרגונה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ז'ימנסטיק טרגונה, ברשת החברתית אינסטגרם
משפחת היראיאמה

משפחת היראיאמה היא כל אחת מחמש משפחות אסטרואידים שנתגלו על ידי האסטרונום היפני קיוצוגו היראיאמה. קבוצות אסטרואידים אלה כוללות כוכבי לכת קטנים בעלי אלמנטים מסלוליים דומים, כגון ציר חצי-ראשי, אקסצנטריות ונטיית מסלול. חברי משפחות אלו נחשבים לשברים מהתנגשויות אסטרואידים בעבר. למעשה, משפחות והחברות בהן מזוהות על ידי ניתוח האלמנטים המסלוליים הקבועים הנקראים אלמנטים מסלוליים ראויים, ולא על ידי האלמנטים המסלוליים הנוכחיים, המשתנים באופן קבוע בטווחי זמן של עשרות אלפי שנים. האלמנטים המסלוליים הראויים הם קבועים הקשורים לתנועה, הנחשבים להישאר כמעט קבועים בטווחי זמן של עשרות מיליוני שנים לפחות. קיוצוגו היראיאמה (1874–1943) היה החלוץ בהערכת אלמנטים מסלוליים ראויים לאסטרואידים, וזיהה לראשונה כמה ממשפחות האסטרואידים הבולטות בשנת 1918. היראיאמה זיהה תחילה את משפחות קוֹרוֹניס, אֶאוֹס ו תֶמִיסואחר-כך את משפחות פלורה ומריה. 1918AJ.....31..185H Page 185, articles.adsabs.harvard.edu ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כאזאלו

כאזאלו או כאזאלה הוא שמה של עיר עתיקה ששכנה בדרום מסופוטמיה. העיר מופיעה במקורות בשפה האכדית. על פי לוח בכתב יתדות מתקופת שלטונו של גודאה מלך לגש, שכנה כאזאלו במערב מסופוטמיה באזור בו שכנו האמורים. החוקרים היום מעריכים שהעיר שכנה כ-15 ק"מ מצפון מערב לעיר בבל, ממערב לנהר הפרת. במאה ה-24 או ה-23 לפנה"ס, נשלטה העיר על ידי המלך כשתובילה. הוא מרד ונלחם כנגד סרגון מאכד על השליטה בעיר. לאחר מכן הייתה העיר בתחום השפעתה של אור. המלך שלה היה בעל ברית של איבי-סין, השליט האחרון של אור. בעקבות נפילתה של העיר אור, התעצם בתחילת האלף השני לפנה"ס כוחה של העיר לתקופה קצרה, יחד עם עליית כוחה של העיר איסין. היא הפכה לעיר-מדינה שכבשה מספר ערים שכנות, כולל הערים בבל וכיש. היא הצליחה להרחיב את תחום שליטתה לתעלות שמדרום לעיר מאראד (אנ'), עיר קטנה ממערב לניפור על הגדה המערבית של הפרת, עליה היא שלטה כחצי מאה. בתחילת המאה ה-19 לפנה"ס שלט עליה המלך שומודיתמה (Sumuditama). לאחר מותו, הצליח שומו-אבו, שהיה המלך הראשון של השושלת הראשונה של בבל במחצית הראשונה של המאה ה-19 לפנה"ס, לגבור על העיר ולהשתחרר משלטונה של כאזאלו. גם העיר כיש השתחררה משלטון העיר. העיר המשיכה לשלוט על אזור נרחב בדרום מסופוטמיה, מסיפר ועד מאראד. שומו-ל-אל, בנו של שמו-אבו, נלחם בעיר והרס את חומותיה. מלכה של העיר, יחזיר-אילו (Yakhzir-ilu), שאולי היה ממוצא שמי, נהרג. בהמשך נבלעה כאזאלו בממלכת בבל שגודלה עלה והיא התפשטה על פני כל האזור. City State of Kazallu ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפחת קארין

משפחת קארין או צביר קארין היא משפחת אסטרואידים ותת-משפחה של משפחת קורוניס. המשפחה נמצאת בחגורת האסטרואידים ומורכבת מ-90 אסטרואידים לפחות. חישוב של מסלול שלושה-עשר מבני המשפחה אחורה בזמן, אפשר לקבוע את מסלול הגרם השמיימי שממנו נוצרה המשפחה, בעקבות התנגשות שהתרחשה לפני 5.8 ± 0.2 מיליון שנה. זו ההתנגשות הקרובה ביותר לימינו שנמצאה עד כה. מעריכים שתוך מאה מיליון שנה המשפחה תתפזר עד שלא תיבדל מאוכלוסיית האסטרואידים שסביבה. המשפחה נקראת על שם האסטרואיד הגדול בה 832 קארין שקוטרו 19 ק"מ ומסתו בסביבות 15-20% ממסת הגוף המקורי שהיה בקוטר המוערך ב-33 ק"מ. קארין 832 היא אסטרואיד מסוג S. הגוף (4570) 1990FV נחשב בעבר לחלק מהמשפחה עד שזוהה כ'מסתנן' ב-2004. ליתר חברי המשפחה קוטר הנע בין 1 ל-7 ק"מ. פני האסטרואידים במשפחה זו חלקים ויחסית חסרי פגיעות, מה שיאפשר לדעת את הרכבם בבדיקה ספקטרוסקופית וישפוך אור על הקשר האפשרי בין אסטרואידים למטאוריטים. העובדה שגילם ידוע, יאפשר גם להגדיר את קצב היווצרות מכתשים באסטרואידים. ייתכן שהמשפחה היא המקור לאחת מחגורות האבק הבין-פלנטרי שהתגלו על ידי הלוויין IRAS ולמטאוריטים עם הרכב התואם אסטרואידים מסוג S ותקופת חשיפה לקרינה קוסמית של 5.8 מיליון שנה לערך. מחקר של המשפחה גילה לראשונה את אפקט יארקובסקי בחגורת האסטרואידים. דף המשפחה באתר לכוכבי לכת ננסיים (באנגלית)
גרף רציף

גרף רציף הוא דרך הצגה חזותית של מידע מספרי, שפירטי המידע בו מכילים בזוגות סדורים של מספרים. דרך הצגה זו מקלה על קליטת מידע זה ועל השוואה בין פרטי המידע. גרף רציף נוצר בשרטוט של קו או של קווים אחדים, שנעשה כך שכל קו מורכב מנקודות במישור לפי מערכת צירים קרטזית. על הצירים מופיעות יחידות המידה, שאליהן יש להשוות את הקווים. במקרה בו יש יותר מקו אחד, יופיע לצד הגרף מקרא, שיסביר מה מייצג כל אחד מהקווים. דוגמאות שגרתיות: גרף רציף בעל שני קווים, המשווה את ערכי הפונקציה Y = X {\displaystyle Y=X} לערכי הפונקציה Y = X 3 {\displaystyle Y=X^{3}} . בגרף כזה, ייוחד קו אחד לכל פונקציה וכל נקודה על כל קו תהייה ערך שחושב עבור זוג סדור. גרף רציף בעל שני קווים, המשווה את מהירותן של שתי מכוניות במהלך זמנו של מרוץ מכוניות. בגרף כזה ייוחד קו לכול מכונית. הציר האנכי יהיה ציר המהירות והציר האופקי יהיה ציר הזמן. יהיו נקודות מובלטות על כל קו והן ייצגו את ערכי הזוגות הסדורים שנמדדו בפועל. קטעי הקו שבין הנקודות המודגשות ייצגו ערכים משוערים של זוגות סדורים, שלא נמדדו. גרף רציף בעל שני קווים, המשווה את הישגי שתי מפלגות במהלך כל מערכות הבחירות של מדינה מסוימת, מאז יום הווסדה, או מאז שמפלגות אלו הוקמו. לכול מפלגה ייוחד קו. הציר האנכי יהיה מספר המנדטים לו זכתה כל מפלגה בכול מערכת בחירות והציר האופקי יהיה ציר הזמן. בימים בהם נערכו בחירות יהיו על הציר נקודות מודגשות, המקשרות את תאריך אותו יום עם מספר המנדטים לו זכתה כל מפלגה באותו יום. בין נקודות אלו יופיעו קטעי קווים, שכול תפקידם הוא להקל על התפישה החזותית של האדם, המביט בגרף. גרף עקומה שמציג את הקשר בין המשתנים שבזוגות הסדורים כפונקציה ועובר קרוב אל הנקודות המסומנות כתוצאות המדידות, אך לא ממש עליהן. גרף כזה לוקח בחשבון שגיאות מדידה קטנות ככל האפשר ומציע חוק טבע, שמסביר את התוצאה הנמדדת. (ראו גם שיטת הריבועים הפחותים).
טריאריים

טריאריים (בלטינית: Triarii) הם סוג של חיל רגלים בצבא הרומי בתקופת הרפובליקה. השימוש בחיילים אלו החל עם המעבר של הצבא הרומי משיטת הפלאנקס לשיטה המאניפולרית במהלך המאה ה-4 לפנה"ס. הטריאריים הורכבו מהאזרחים המבוגרים האמידים ובעלי הניסיון הרב ביותר. על פי פוליביוס, הטריאריים היו החיילים המבוגרים ביותר ובעלי הניסיון הרב ביותר שהיו חייבים בגיוס לצבא הרומי. בהתאם לכך, הם היו מוגנים טוב יותר מיתר החיילים. הם היו מצוידים בחרב קצרה שנקראה "גלאדיוס", וחנית כבדה שנקראה "האסטה" ונועדה לדקירה. את קסדותיהם הם נהגו לעטר בנוצות כדי להיראות גבוהים יותר. כל לגיון כלל 600 טריאריים, והללו חולקו לעשרה מניפולים. הטריאריים הוצבו אחרונים במבנה המניפולרי, מאחורי הפרינקיפים, והצטרפו לקרב רק במידת הצורך. השימוש בטריאריים הופסק בעיקר בשל שינויים בכלכלת רומא, שבעקבותיהם היו כל החיילים מסוגלים לרכוש לעצמם כלי נשק זהים. ישראל שצמן, תולדות הרפובליקה הרומית, ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ן. פוליביוס, ספר שישי, 23. שצמן, עמ' 248. שצמן, עמ' 249.
משפחת קורוניס

משפחת קורוניס היא משפחת אסטרואידים בחגורת האסטרואידים שבין מאדים לצדק. היא אחת מחמשת משפחות היראיאמה שהיו הראשונות בין המשפחות להתגלות. מעריכים שחבריה נוצרו לפני שני מיליארד שנים לפחות בהתנגשות קטסטרופלית בין שני גרמי שמיים. החבר הגדול במשפחה הוא 208 לאקרימוזה שקוטרו 41 ק"מ לערך. מבין יותר מ 300 חברים, קוטרם של עשרים גדול מ 20 ק"מ. משפחת קורוניס נעה בצביר לאורך אותו מסלול. ב 28 באוגוסט 1993, הגשושית גלילאו ביקרה חבר במשפחה, 243 אידה, ושידרה לגביו ממצאים רבים. משפחת קארין מחקרים על משפחת קורוניס לאקרימוזה באתר נאס"א מחקר על אידה
אלן מקינלי

אלן מקינלי (באנגלית: Alan McInally, נולד ב-10 בפברואר 1963 באייר שבסקוטלנד) הוא כדורגלן עבר סקוטי ששיחק בעמדת החלוץ. מקינלי החל את קריירת הבוגרים שלו בשנת 1980 במועדון אייר יונייטד, ששיחק אז בליגת העל הסקוטית. מקינלי שיחק באייר יונייטד ארבע עונות, ושמר על ממוצע הבקעות גבוה של כשער בשלושה משחקים. בעונתו האחרונה בקבוצה, ניצלה אייר יונייטד מירידה על חודה של נקודה אחת. עם זאת, הייתה זו הייתה העונה הטובה ביותר של מקינלי בקבוצה, שגררה התעניינות מקבוצות אחרות. בקיץ 1984 עזב מקינלי את אייר יונייטד, עם 32 שערים ב-93 הופעות, וחתם בגלאזגו סלטיק. בקיץ 1984 חתם מקינלי בגלאזגו סלטיק, בה שיחק בעיקר כשחקן ספסל. מקינלי זכה עם סלטיק באליפות בשנת 1986 בזכות הפרש שערים עדיף על הארטס, ובגביע בשנת 1985. במהלך שלוש העונות שלו בסלטיק, כבש מקינלי 17 שערים ב-65 הופעות. בקיץ 1987 עזב מקינלי לאסטון וילה, ששיחקה אז בליגת המשנה האנגלית. בעונתו הראשונה של מקינלי באסטון וילה, הוא היה שותף לעליית ליגה אל הפרמייר ליג, ובעונתו השנייה בקבוצה כבש 14 שערים וסייע לה להינצל מנשירה לליגת המשנה. סך הכל מקינלי שיחק באסטון וילה שתי עונות, בהן צבר 59 הופעות והבקיע 18 שערים. בקיץ 1989 חתם מקינלי בבאיירן מינכן מהבונדסליגה, תמורת סכום של 1.2 מיליון לירה שטרלינג, במטרה לחזק את ההתקפה ולהמשיך את רצף האליפויות של הקבוצה משנות ה-80. מקינלי זכה מאוהדי הקבוצה לכינוי ביג מק. בעונתו הראשונה של מקינלי בקבוצה הבקיע עשרה שערים וסייע לה לזכות באליפות הליגה. בעונה השנייה חל פיחות במעמדו של מקינלי, שזכה להתעניינות מצד קבוצות כמו צ'לסי, אך הוא בחר לנסות לשמור על מקומו בבאיירן מינכן. בעונה זו הוא שיחק שבעה משחקי ליגה בלבד, לא כבש שערים וסבל מפציעות, אך בזירה האירופית נחל הצלחה יחסית, כאשר באיירן מינכן הגיעה לשלב מתקדם בגביע אירופה לאלופות והודחה רק בחצי הגמר מול הכוכב האדום בלגרד. בהמשך סבל מפציעה חמורה בברך, אך נשאר במועדון עד לתום חוזהו בשנת 1993. בארבע שנותיו במועדון, צבר מקינלי 40 הופעות בלבד בבונדסליגה, בהן כבש 10 שערים, וזכה באליפות אחת. בקיץ 1993, עם תום חוזהו בבאיירן מינכן, חתם מקינלי בקילמרנוק מליגת העל הסקוטית, הקבוצה בה כיכב אביו, ג'קי מקינלי, שזכה עמם בגביע בשנת 1965. אלן מקינלי שיחק בקבוצה עונה אחת, וצבר שמונה הופעות, בהן לא כבש. בתום עונה זו, פרש מכדורגל. מקינלי שיחק 8 פעמים במדי נבחרת סקוטלנד, והבקיע שלושה שערים. מקינלי ייצג את סקוטלנד במונדיאל 1990, בו נטל חלק במשחק בודד, בו הפסידה סקוטלנד 0–1 לקוסטה ריקה. בשני המשחקים הבאים של הנבחרת בשלב הבתים, שבסיומו הודחה סקוטלנד, מקינלי לא שותף. אחרי מונדיאל 1990 פרש מקינלי מהנבחרת. נכון לשנת 2019, עוסק מקינלי בפרשנות ספורט. מקינלי תרם את קולו כפרשן במשחק FIFA 19 וכן ב-FIFA 20. אלן מקינלי, באתר Transfermarkt אלן מקינלי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אלן מקינלי, באתר Soccerway אלן מקינלי, באתר National Football Teams אלן מקינלי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt פרופיל השחקן באתר התאחדות הכדורגל הסקוטית
עאלי קאפו

עאלי קאפו (בפרסית: عالی قاپو- "השער הרם") הוא ארמון מפואר בעיר אספהאן שבאיראן. הארמון ממוקם בצד המערבי של מיידאן-י אמאם, הכיכר המרכזית ההיסטורית של העיר. הארמון הוקם בתחילת המאה ה-17, על בסיסו של מבנה קודם מהמאה ה-15, על ידי עבאס שאה הראשון כחלק ממאמציו להקנות אופי מלכותי לעיר אספהאן בה קבע את הבירה החדשה של האימפריה הפרסית. השם שנקבע לארמונו נבחר כמשקל נגד לשמו של השער הנשגב (Bâb-ı âli) בארמון טופקאפי באיסטנבול, מרכז האימפריה העות'מאנית, שהייתה אז יריבתה של הממלכה הפרסית. גובהו של הארמון 48 מטר והוא כולל שש קומות שבאחת מהן מרפסת גדולה. ממרפסת זו היה השאה צופה אל הכיכר ואל האירועים שהתקיימו בה. בארמון אירח השאה מבקרים ושגרירים זרים שבאו לראות את פניו. כאן בפעם הראשונה חגג שאה עבאס, את הנורוז (ראש השנה האיראנית). המבנה מעוטר בדימויים שונים מעולם החי והצומח. הארמון מוליך אל רובע המגורים המלכותי הספווי שמאחוריו. בתוך הארמון הארמון בשעת לילה
20 הלהיטים

20 הלהיטים הוא שם האוסף היחיד של להקת גזוז, אשר יצא בשנת 1990, וכלל שירים משני אלבומיה של הלהקה. עד היום זהו התיעוד היחיד של הלהקה שקיים בפורמט דיגיטלי, שכן אלבומיה המקוריים של "גזוז" לא הוסבו למהדורות קומפקט-דיסק. במהדורה הראשונה של האוסף הופיעו כל שירי אלבומה הראשון של הלהקה ותשעה מתוך שלושה עשר שירי אלבומה השני. למהדורה השנייה של האוסף שיצאה ב-2002 צורף דיסק בונוס המכיל שישה קטעים: שלושה מתוך ארבעת השירים החסרים מהאלבום השני ("מנגו א לה רמפה" האינסטרומנטלי נותר בחסרונו) ושלושה שלא נכללו בשני אלבומי הלהקה: "ערב טוב" ו"סוף הרשימה" שהוקלטו בהופעה חיה בהיכל התרבות ב-1979 ו"סיפור לבנה" שהוקלט באולפן באותה שנה. לכל המילים, הלחנים והעיבודים באלבום אחראי דני סנדרסון. מידע על האלבום 20 הלהיטים באתר MusicBrainz 20 הלהיטים - הדיסק המלא באתר הספרייה הלאומית
קורט נידרמאייר

קורט נידרמאייר (בגרמנית: Kurt Niedermayer, נולד ב-25 בנובמבר 1955 בריילינגן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בקרלסרוהה, באיירן מינכן ושטוטגרט בעמדות המגן והקשר. נידרמאייר שיחק במועדון הנוער של קרלסרוהה, ובשנת 1974 עלה לקבוצה הבוגרת כאשר היה בן 19. בקרלסרוהה שיחק נידרמאייר שלוש עונות והבקיע שלושה שערים ב-30 הופעות. בשנת 1977 חתם נידרמאייר בבאיירן מינכן ושובץ בתפקיד התקפי יותר. נידרמאייר שיחק חמש עונות וצבר 145 הופעות, בהן הבקיע 32 שערים. בתקופתו בבאיירן מינכן זכה נידרמאייר בשתי אליפויות הבונדסליגה ובגביע מקומי אחד. בשנת 1982, בעונתו האחרונה של נידרמאייר בבאיירן מינכן, העפילה הקבוצה לגמר גביע אירופה לאלופות, והפסידה 1-0 לאסטון וילה, כאשר נידרמאייר נכנס כמחליף. בקיץ 1982 חתם נידרמאייר בשטוטגרט, עמה זכה באליפות הבונדסליגה בשנת 1984. נידרמאייר שיחק שלוש שנים בשטוטגרט, בהן צבר 73 הופעות והבקיע שבעה שערים. בשנת 1985 חתם נידרמאייר בפ.צ. לוקרנו מליגת העל השווייצרית, בה שיחק שתי עונות, צבר 26 הופעות אך לא הבקיע שערים. בתום חוזהו בלוקרנו, חתם בקבוצת החובבים מועדון ספורט פפולנדורף, ובתום שנה אחת פרש ממשחק פעיל בשנת 1988. לנידרמאייר הופעה אחת במדי נבחרת גרמניה המערבית, אך הוא מעולם לא שיחק בטורניר גדול. קורט נידרמאייר, באתר Transfermarkt קורט נידרמאייר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) קורט נידרמאייר, באתר WorldFootball.net קורט נידרמאייר, באתר National Football Teams קורט נידרמאייר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
תניית Take or Pay

תניית Take or Pay היא סעיף המופיע בחוזה בין לקוח לספק, לפיו הלקוח מתחייב לרכישה בהיקף מסוים מהספק, ואם ירכוש בפחות מהיקף זה, ישלם פיצוי בגין הרכישה החסרה. הפיצוי המוסכם הוא בגובה מחיר הרכישה או נמוך ממנו. הסכם מסוג זה מבטיח לספק תזרים מזומנים יציב, והוא נפוץ בתעשיית האנרגיה, ובפרט במכירה של גז טבעי. ההסכם מקנה יתרון לספק, על חשבונו של הלקוח, שעלול לשלם גם תמורת סחורה שלא רכש. קיומו של מונופול מאפשר לספק להכתיב תנאי זה. התנאי פוגע בתחרות, משום שבתקופת קיומו של החוזה לא יוכל מתחרה לפתות את הלקוח בהצעה למחיר נמוך יותר. תניית Take or Pay מופיעה גם בהסכמים שנחתמו בין השותפות במאגר הגז "תמר" ובין לקוחותיהם. הממונה על ההגבלים העסקיים התייחס לבעייתיות שבתנאי זה: משכם של הסכמים אלה וכמויות הגז הטבעי הכלולות בכל אחד מהם בדמות תניית ה Take or Pay, חוסמים הלכה למעשה את מרבית הביקוש לגז טבעי של כל אחד מהצרכנים החתומים על ההסכמים למשך, שנים רבות, באופן שעלול לפגוע בתמריץ לכניסתו של ספק גז טבעי נוסף בעתיד. למעשה, השפעתו התחרותית של ההסכם דנא, כמו גם השפעתו של כל אחד משאר הסכמי הגז היא בחסימת חלק משמעותי מהביקוש של כל אחד מהם לגז טבעי במשק הישראלי בשנים הבאות. בטיוטת מתווה הגז נקבע שצרכן שבחוזה שלו נקבעה תניית Take or Pay והוא ניצל את מלוא הכמות שהתחייב לה, הוא יוכל למכור את העודף במכירה משנית, ובכך יוכל לצמצם את נזקיו. הדי כהן, ‏חברת החשמל רכשה מתמר כמות עודפת של גז ב-800 מ' ד', באתר גלובס, 29 בנובמבר 2015 החלטה בדבר מתן פטור בתנאים מאישור הסדר כובל בין השותפות במאגר הגז 'תמר' ובין דליה אנרגיות כח בע"מ, באתר של רשות ההגבלים העסקיים, 14 ביוני 2012 טיוטת המתווה בעניין הגדלת כמות הגז הטבעי המופקת משדה הגז הטבעי "תמר" ופיתוח מהיר של שדות הגז הטבעי "לוויתן", "כריש" ו"תנין" ושדות גז נוספים, באתר של משרד האנרגיה והמים, עמ' 8
פול ריטר

פול ריטר (באנגלית: Paul Ritter;‏ 20 בדצמבר 1966 – 5 באפריל 2021) היה שחקן תיאטרון קולנוע וטלוויזיה בריטי. ריטר שיחק בסרטי הקולנוע "קוונטום של נחמה", "Son of Rambow", "הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם", "נער משום מקום", "The Eagle" ובסדרת הטלוויזיה "Instinct" משנת 2007. עוד השתתף ריטר בסדרה הקומית "Pulling" של ה-BBC, במותחן "ורה" של ITV1, ובסיטקום של ערוץ 4 "ארוחת ליל שישי". בסדרת המחזות ההיסטוריים של שייקספיר "הכתר החלול" ששודרו ב-BBC2 גילם ריטר את פיסטול במחזה "הנרי הרביעי, חלק שני". בכתבה בטלגרף תואר ריטר כשחקן הנועד לגדולות בזמן הקרוב. בסרט הטלוויזיה "Tommy Cooper: Not Like That, Like This" גילם ריטר את השחקן הקומי אריק סייקס. ב-2009 היה ריטר מועמד לפרס טוני על תפקידו במחזה "The Norman Conquests". בשנת 2012 הופיע בעיבוד לתיאטרון של הרומן "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה" מאת מארק האדון בתיאטרון המלכותי הלאומי בתפקיד אד בון אביו של כריסטופר, הדמות הראשית. ב-2013 גילם את דמותו של ג'ון מייג'ור במחזה "The Audience" מאת פיטר מורגן. ב-2015 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הריגול מתקופת המלחמה הקרה "המשחק". ריטר נפטר ב-5 באפריל 2021 כתוצאה מגידול מוחי. הוא היה נשוי ואב לשני בנים. פול ריטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פול ריטר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פול ריטר, באתר MusicBrainz (באנגלית) Catriona Wightman. "National Theatre : Company Members : Paul Ritter". National Theatre. אורכב מ-המקור ב-2014-12-17. נבדק ב-18 במרץ 2010. {{cite web}}: (עזרה) Dan French (15 באוקטובר 2009). "McKee, Blethyn sign for new ITV1 thriller". Digital Spy. נבדק ב-18 במרץ 2010. {{cite web}}: (עזרה) Catriona Wightman (13 בפברואר 2010). "Greig, Bird for new Channel 4 comedy". Digital Spy. נבדק ב-18 במרץ 2010. {{cite web}}: (עזרה) Ben Lawrence, ‏The Hollow Crown: Henry V, BBC Two, review, The Telegraph, 22 July 2012 Andrew Gans (5 במאי 2009). "Nominations for 2009 Tony Awards Announced; Billy Elliot Earns 15 Nominations". Playbill. נבדק ב-18 במרץ 2010. {{cite web}}: (עזרה) Geoghegan, Kev (6 באוגוסט 2012). "National Theatre adapts Mark Haddon's Curious Incident". BBC News. נבדק ב-14 באוקטובר 2012. {{cite news}}: (עזרה) Friday Night Dinner star Paul Ritter dies of brain tumour at 54, the Guardian, ‏6 באפריל 2021 (באנגלית)