laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מקס רבינוף

מקס רבינוף באנגלית: Max Rabinoff ‏ (9 במרץ 1877 - 19 באפריל 1966) איש עסקים, ומפיק של אופרות ובלט אמריקאי, יליד רוסיה ויועץ כלכלי בינלאומי. כשקיבל אזרחות אמריקאית ב-1898, הוא כבר הקים חברת יבוא-יצוא בינלאומית שהתמקדה בעידוד מסחר אמריקאי-רוסי. עד 1908 הוא נכנס לתחום של קידום אמנויות הבמה, ועזר בארגון התזמורת הפילהרמונית של שיקגו וחברת האופרה של שיקגו. הוא ידוע בעיקר בזכות הקמת להקת האופרה הגדולה של בוסטון בשנת 1914, שם הכיר לקהל האמריקאי את הבלרינה הרוסית אנה פבלובה ואת להקת הבלט הרוסית שלה. במהלך תקופתו כמנכ"ל הבלט, בין השנים 1914–1917. הוא גילה, ועד מהרה התחתן, עם הזמרת מארי לה סאלה, שמתה פחות משנתיים לאחר נישואיהם. מ-1914 עד 1917 הוא היה המנהל המנהל של להקת האופרה של בוסטון בהשתתפות אנה פבלובה ולהקת הבלט הרוסי שלה. הוא המשיך להתעניין בקידום המסחר בין ארצות הברית ומדינות הגוש המזרחי, הוא השתתף בוועידה הכלכלית של פריז של 1916, שם מונה ליועץ כלכלי לרפובליקות של אסטוניה, גאורגיה ואזרבייג'ן. הוא גם השתתף בוועידת ג'נובה של 1922, שימש כאיש קשר בין הרוסים והאמריקאים, ועזר בפיתוח בנק הייצוא-ייבוא של ארצות הברית. מקס רבינוף נפטר ב-19 באפריל 1966 בעיר ניו יורק. מדיה וקבצים בנושא מקס רבינוף בוויקישיתוף מקס רבינוף, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Max Rabinoff papers, 1908-1961 | Rare Book & Manuscript Library | Columbia University Libraries Finding Aids, findingaids.library.columbia.edu "OPERA IN THE HOUSE HAMMERSTEIN BUILT; Boston Company, with Pavlowa's Russian Dancers, to Produce Classical Works. BALLET TO BE BIG FEATURE To Play for Two Weeks Before the Metropolitan Season Opens and Then Tour the Country". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1915-09-06. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-02-27. Warren Storey Smith, Martha Furman Schleifer, Presser, Theodore, Oxford University Press, 2010-09-16, Oxford Music Online Grant, Steven A.; Brown, John Halit. (1981) The Russian Empire and Soviet Union: A Guide to Manuscripts and Archival Materials in the United States. G.K. Hall.
ארווין קרמנדי-פרים

ארוין קורמנדי-פרים (במקור רק פרים, בהונגרית: Körmendi-Frim Ervin;‏ בודפשט, 27 במרץ 1885 – בודפשט, 1 באוקטובר 1939) היה צייר ורסטורטור יהודי-הונגרי. קרמנדי-פרים היה צייר אימפרסיוניסטי, ופוסט אימפרסיוניסטי שציוריו מראים השפעתם של פול סזאן ווינסנט ואן גוך. ארווין פרים נולד במשפחה יהודית. הוא החל את לימודיו אצל שימון הולושי, לאחר מכן למד במינכן אצלו וגם בפריז אצל ז'אן פול לורן (אנ') באקדמיה ז'וליאן. משנת 1904 השתתף בתערוכות בפריז, בלונדון ובווינה. הוא היה גם מציג קבוע ב"סלון העצמאים" וב"סלון הסתיו" בפריז, בסך הכל 18 מתמונותיו הוצגו בתערוכות פריז. הוא פעל גם במושבת האמנים של באיה מארה. ב-1910 הציג אוסף קטן ב"בית האמנים" (Művészház) בבודפשט. הוא הציג תמונות נוף של חלקי פריז ונירנברג, טבע דומם ודיוקנאות בסגנון שפיתח בהשפעת סזאן. ב-1918 הציג תערוכה עצמאית בבודפשט. הוא היה חבר באגודה החדשה של לאמנים. לאחר מכן חי בנירנברג במשך שנים, שם לא רק צייר אלא גם עבד על רסטורציה. הוא היה חבר: באיגוד הרייך של אמנים חזותיים בגרמניה בקואופרטיב האמנויות בנירנברג באגודת האמנים והאומנים של נירנברג קרמנדי-פרים חזר הביתה מגרמניה ב-1933 עם עליית היטלר לשלטון והקים את חלל התצוגה בשם "סדנת אמנות" (Műterem), שבעזרתו ניסה לעזור לאמנים עם גורל קשה שבקושי התפרנסו. הוא הובא למנוחות ב-3 באוקטובר 1939 בבית הקברות ראקושקרסטור. הצייר יוז'ף בירו ויוז'ף נמש נשאו הספדי פרידה בהלווייתו. אביו היה יעקב פרים (1852–1919) רופא ומורה, אמו הייתה אנה גולדרייך. אחיו הצעיר הוא הפסל ינה קרמנדי-פרים, פרופסור באוניברסיטה ואמן מדליות. גיסתו ארז'י פיירווארי הייתה ציירת וקרמיקאית. אשתו הייתה אריקה לבאו, לה נישא ב-23 ביולי 1932 בבודפשט. משנת 1904 ואילך לסלון פריז ד'אוטומן בית האמנים (בודפשט, 1910) תערוכת 1914 ב-Wiener Künstlerhaus הסלון של סוחר האמנות יוז'ף פרנקל (בודפשט, 1918) מוזיאון ארנסט (בודפשט, 1928) בשנת 1930 בביאנלה בוונציה סלון פרנקל (בודפשט, 1933) עיטור צלב כבוד הונגרי (1929) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי, עמ' 504. גישה מקוונת גלריה קיזלבך לקסיקון לאמנות, עורכת אחראית. אדית לייטה. בודפשט, הוצאה לאור אקדמית, 1968-1965, עמ' 593. גישה מקוונת מיצירות ארווין קרמנדי פרים, באתר invaluable ארווין קרמנדי-פרים, באתר GENi Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 78882/1907. MNL-OL 30798. mikrofilm 1169. kép 1. karton. Névváltoztatási kimutatások 1907. év 13. oldal 5. sor "Születési bejegyzése a budai izraelita hitközség születési akv. 27/1885. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-01-23. Meghalt Körmendi-Frim Ervin (1939. október 3.) Népszava, 202. szám, 7. o. Online elérés "Házasságkötési bejegyzése a Budapest IV. kerületi (belvárosi) polgári házassági akv. 225/1932. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-01-23. Körmendi-Frim Ervin festőművész kitüntetése – a nürnbergi magyar hétért (1929. július 9.) 8 Órai Ujság, 153. szám, 2. o. Online elérés
פרעות קמפבל

פרעות קמפבל (ביוונית: Πογκρόμ του Κάμπελ) היו פרעות נגד יהודים שהתרחשו בלילה שבין 29 ל-30 ביוני 1931 בשכונת קמפבל שבסלוניקי, יוון. בסלוניקי התקיימה אחת הקהילות היהודיות הגדולות באירופה ולפרקים הקהילה היהודית הגדולה בעולם. החל משלהי המאה ה-15 גדלה הקהילה באופן משמעותי בעקבות הגעתם של מגורשי ספרד ופורטוגל לעיר. הקהילה שגשגה באופן יחסי עד תחילת המאה ה-20 עת התחלף השלטון בסלוניקי וחזר להיות שלטון יווני בעקבות מלחמת הבלקן הראשונה. לאחר הכיבוש היווני של סלוניקי החלה באופן הדרגתי הרעה במצב הקהילה היהודית. החוגים הלאומנים מקרב היוונים ניסו לדחוק את רגלי היהודים מתחומי החברה והכלכלה ומעשי האנטישמיות הלכו וגברו. ב-20 ביוני 1931 פורסמה כתבה בעיתון היווני "מקדוניה" ובה הואשמו היהודים ובפרט חברי הסתדרות 'מכבי' בבגידה באומה היוונית בשל תמיכתה, לכאורה, בקריאת הבולגרים שקראו להחזרת מקדוניה שהייתה בשליטת יוון לשלטון בולגרי. לאחר מספר ימים נודע לקהילה היהודית על כוונת הפורעים היוונים לפגוע ביהודים תושבי שכונת קמפבל. היהודים מיהרו לשלוח מכתב אזהרה למושל הכללי באתונה ובסלוניקי אך ללא הועיל. תחת השפעת הפרסום בעיתון ואווירה אנטישמית התארגנו אנשי הארגון הפשיסטי "האיחוד הלאומי של יוון" ב-23 ביוני 1931 במטרה לפגוע בתושבי השכונה היהודית קמפבל. השכונה בה התגוררו למעלה ממאתיים משפחות יהודיות, הוקמה על ידי הקהילה היהודית עבור פליטים יהודים מיעוטי יכולת שהתגוררו בשכונת "אקג'י מג'יד" עד השריפה הגדולה של 1917(אנ'). השכונה הייתה מורכבת בעיקר מצריפים למגורים ובה גם בית כנסת ובית ספר. בליל ה-29 יוני 1931 נכנסו לשכונה מאות פורעים חלקם פליטים יוונים, מהגרים מאסיה הקטנה וחלקם חברי התנועה הלאומנית-יוונית E.E.E. והחלו להצית את בתי השכונה ולפגוע פיזית בתושבים היהודים. בפרעות נרצח אזרח יווני שניסה להגן על היהודים, נפצעו עשרות מתושביה היהודים של השכונה, עלו באש מרבית בתי המגורים, בית-הכנסת ובית-הספר היהודי נשרפו כליל. המשטרה היוונית מנעה מיהודים בשכונות סמוכות לבוא לעזרתם של המותקפים ולא הפסיקה את התקיפה. לאחר הפרעות הקהילה היהודית לא קיבלה סיוע או פיצויים כלשהם מהשלטונות היוונים על הנזקים שנגרמו שנגרמו למבנים הציבוריים ולבתי המגורים ולאחר זמן השכונה הופקעה מידי היהודים. את הפליטים שיכנו בתחילה בבית הכנסת "בית שאול" ולאחר זמן העבירו אותם לצריפים קטנים ('קוליבאס') שנבנו בעזרת תרומות של יהודי ניו יורק וארגון הג'וינט. שלטונות סלוניקי ובהם מושל סלוניקי הגנרל גונאטאס התנערו לרוב מאחריות ובתי הדין בסלוניקי, לאחר משפט זיכו את מרבית הפורעים מאשמה. מאורעות אלו השפיעו על הקהילה היהודית בסלוניקי ועל התפתחות התנועה הציונית. הפרעות היו גורם מכריע בעליית חמישה עשר אלף איש מבני הקהילה היהודית בסלוניקי לארץ ישראל ולהגירתם של אלפים למדינות שונות באירופה, באגן הים התיכון ובאמריקה הלטינית. מדיה וקבצים בנושא פרעות קמפבל בוויקישיתוף אשר ר' מואיסיס, ה"מכבי" ופרעות קמפבל, זיכרון שלוניקי כרך א' עמ' 361–365 ברכה ריבלין (עורכת), התנועה הציונית בסלוניקי, פנקס הקהילות - יוון, יד ושם, ירושלים תשנ"ט, (עמ' 263-259) יצחק ציטרין, השתקפות יחסם של יהודי סלוניקי לארץ-ישראל, לעלייה ולהתיישבות בין שתי מלחמות העולם: דימוי ומציאות (עמ' 106) אברהם בן יהודה כהן, שאלוניקי עיר ואם בישראל (1967) (עמ' 228), באתר ספריית העיר ניו יורק אחרי הפרעות בסלוניקי, הארץ, 17 ביולי 1931, באתר עיתונות יהודית היסטורית ⁨לאחר הפרעות בסאלוניקי, דבר,⁩ 21 יולי 1931, באתר עיתונות יהודית היסטורית
בלנקה סטאיקוב

בלנקה סטאיקוב (בפולנית: Blanka Stajkow; נולדה ב-23 במאי 1999) היא זמרת ודוגמנית פולנייה. ייצגה את פולין באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת עם השיר "Solo". בגיל 13 הוציאה בלנקה לאור את שירה הראשון, "Strong Enough". בשנת 2021, היא השתתפה בטופ מודל הבאה - פולין, תוכנית מציאות פולנית בטלוויזיה. במהלך התוכנית הוציאה לאור רשמית את הסינגל הרשמי הראשון שלה, "Better". בשנה שלאחר מכן חתמה על חוזה עם Warner Music Poland, והוציאה לאור את הסינגל השני שלה, "Solo". ב-15 בפברואר 2023, הוכרזה בלנקה כאחת מעשרת המתחרים שיתחרו ב- Tu bije serce Europy! Wybieramy, הקדם הלאומי של פולין לאירוויזיון 2023 עם השיר שלה, "Solo". היא זכתה בתחרות, קיבלה מקסימום נקודות מחבר השופטים וסיימה שנייה בהצבעת הקהל. ב-11 במאי 2023 ביצעה סטאיקוב את "Solo" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר. פולין הופיעה כמדינה הרביעית, לפני סרביה ואחרי שווייץ. בגמר האירוויזיון בלנקה הגיעה למקום ה-19 עם 93 נקודות. ביוני 2023 הוציאה לאור את הסינגל "Boys Like Toys". מדיה וקבצים בנושא בלנקה סטאיקוב בוויקישיתוף בלנקה סטאיקוב, ברשת החברתית פייסבוק בלנקה סטאיקוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בלנקה סטאיקוב, ברשת החברתית אינסטגרם בלנקה סטאיקוב, ברשת החברתית טיקטוק בלנקה סטאיקוב, סרטונים בערוץ היוטיוב בלנקה סטאיקוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בלנקה סטאיקוב, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) בלנקה סטאיקוב, באתר ספוטיפיי בלנקה סטאיקוב, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) בלנקה סטאיקוב, באתר Last.fm (באנגלית) בלנקה סטאיקוב, באתר AllMusic (באנגלית) בלנקה סטאיקוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) בלנקה סטאיקוב, באתר דיזר בלנקה סטאיקוב, באתר Discogs (באנגלית) בלנקה סטאיקוב, באתר Genius "Wszystko jest w rękach ludzi i Boga". 23-latka przed życiową szansą, plejadapl, ‏23 בפברואר 2023 (בפולנית) Blanka zaczyna "Solo". Kim jest 23-letnia piękność z Polski?, muzyka.interia.pl (בפולנית) Poland reveals its Eurovision pre-selection lineup, eurovision.tv, ‏15 בפברואר 2023 (באנגלית) Tom Hendryk, BLANKA wins Poland's Tu bije serce Europy 2023 and will sing "Solo" at Eurovision, wiwibloggs, ‏26 בפברואר 2023 (באנגלית) Eurovision 2023 Semi-final 2 Results Eurovision 2023: Running order in the Grand Final
קולטן דופמין D4

קולטן דופמין D4 או DRD4 הוא הגן לקולטן מספר 4 של דופמין המצוי בעיקר במערכת הלימבית במוח, מערכת המעורבת בקוגניציה ורגש. לגן זה קיימות מספר ואריאציות (פולימורפיזם) שהבולטת ביניהם היא מספר החזרות, בין 2 ל-10, של אזור ב-exon III. ככל שמספר החזרות קטן יותר כך האלל קצר יותר ויעילות קשירת הדופמין של הקולטן גבוהה יותר. במחקרים רבים קיבצו את הווריאציות של מספר החזרות לקבוצות של אלל ארוך (7 חזרות ומעלה – L-DRD4) ואלל קצר (פחות מ-7 חזרות, S-DRD4). הפולימופריזם ב-DRD4 נמצא קשור למזג אצל ילדים, ובפרט לחיפוש אחר חידושים, ולהתנהגות פרו-חברתית. פולימורפיזם בגן זה נמצא גם קשור למגוון רב של הפרעות כגון ADHD, התקשרות לא מאורגנת, ובעיות של החצנת התנהגות. הפולימורפיזם בגן ה-DRD4 הוא אחד הגנים בו ממוקדת כיום תשומת הלב המחקרית במחקרים הבוחנים את האינטראקציה בין גנים ובין התנהגות הורית בהשפעה על תוצאות בילד. למשל, מחקרים הראו כי התערבות במטרה להגביר את רגישות ההתנהגות של ההורים של ילדים עם בעיות החצנה הייתה יעילה רק עבור ילדים בעלי הגן הארוך ל-DRD4, וכי אינטראקציה בין הפולימורפיזם של DRD4 ואיכות ההורות השפיעה על הצורך של הילדים בגירויים עוצמתיים ובחיפוש אחר ריגושים. מדיה וקבצים בנושא קולטן דופמין D4 בוויקישיתוף Robert Plomin, Michael Rutter, Child Development, Molecular Genetics, and What to Do with Genes Once They Are Found, Child Development 69, 1998, עמ' 1223–1242 doi: 10.2307/1132371 Marsha Kaitz, Idan Shalev, Noam Sapir, Noa Devor, Yekutiel Samet, David Mankuta, Richard P. Ebstein, Mothers' dopamine receptor polymorphism modulates the relation between infant fussiness and sensitive parenting, Developmental Psychobiology 52, 2010-03, עמ' 149–157 doi: 10.1002/dev.20423 R. P. Ebstein, O. Novick, R. Umansky, B. Priel, Y. Osher, D. Blaine, E. R. Bennett, L. Nemanov, M. Katz, R. H. Belmaker, Dopamine D4 receptor (D4DR) exon III polymorphism associated with the human personality trait of Novelty Seeking, Nature Genetics 12, 1996-01, עמ' 78–80 doi: 10.1038/ng0196-78 Ariel Knafo, Salomon Israel, Richard P. Ebstein, Heritability of children's prosocial behavior and differential susceptibility to parenting by variation in the dopamine receptor D4 gene, Development and Psychopathology 23, 2011-02, עמ' 53–67 doi: 10.1017/S0954579410000647 Margit Burmeister, Melvin G. McInnis, Sebastian Zöllner, Psychiatric genetics: progress amid controversy, Nature Reviews. Genetics 9, 2008-07, עמ' 527–540 doi: 10.1038/nrg2381 Marian J. Bakermans-Kranenburg, Marinus H. van Ijzendoorn, Gene-environment interaction of the dopamine D4 receptor (DRD4) and observed maternal insensitivity predicting externalizing behavior in preschoolers, Developmental Psychobiology 48, 2006-07, עמ' 406–409 doi: 10.1002/dev.20152
Solo (שיר של בלנקה סטאיקוב)

"Solo" הוא שיר של הזמרת והדוגמנית הפולנייה בלנקה סטאיקוב, שיצא לאור ב-23 בספטמבר 2022. ייצג את פולין בתחרות האירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, לאחר שזכה ב-Tu bije serce Europy! Wybieramy na Eurowizję, הקדם הלאומי של פולין לאירוויזיון. לדברי בלנקה, השיר עוסק במערכת יחסים שהיא חד צדדית, שבה אחד מאבד את "הראש שלו למישהו" אך האדם השני אינו בעניין. השיר מייצג את אמונתה ש"לפעמים כדאי להיות לבד וזה בסדר... אנחנו יכולים להכיר את עצמנו טוב יותר ולראות שאולי האדם האחר אינו הטוב ביותר עבורנו". Tu bije serce Europy! Wybieramy na Eurowizję ("כאן פועם את הלב של אירופה! אנחנו בוחרים את הלהיט לאירוויזיון") היה הגמר הארצי שאורגן על ידי TVP שבחרה את המועמד הפולני לאירוויזיון 2023. המופע התקיים ב-26 בפברואר 2023, עם 10 אמנים. הזוכה נקבע על ידי שילוב של 50/50 של קולות של חבר השופטים בן חמישה חברים והצבעת הקהל. ב-15 בפברואר 2023, "Solo" הוכרז כאחד מעשרת השירים שמתחרים בתחרות. בגמר, השיר הצליח לצבור 22 נקודות, לזכות ב-12 נקודות מחברי השופטים ומקום שני בהצבעת הקהל. כתוצאה מכך, השיר אמור לייצג את פולין בתחרות האירוויזיון 2023 בחודש מאי. על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. פולין שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-11 במאי 2023. לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. פולין שובצה תשיעית, אחרי יוון ולפני סלובניה. ב-11 במאי 2023 ביצעה סטאיקוב את "Solo" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר. פולין הופיעה כמדינה הרביעית, לפני סרביה ואחרי שווייץ. פולין זכתה במקום ה-19 לפני שווייץ ואחרי מולדובה. מידע על הסינגל "Solo" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Solo" באתר Discogs מילות השיר "Solo" באתר Genius סרטון השיר "Solo" באתר יוטיוב מידע על השיר "Solo" באתר iTunes מידע על השיר "Solo" באתר ספוטיפיי מידע על השיר "Solo" באתר טיידל "Wszystko jest w rękach ludzi i Boga". 23-latka przed życiową szansą, plejadapl, ‏23 בפברואר 2023 (בפולנית) Tom Hendryk, BLANKA wins Poland's Tu bije serce Europy 2023 and will sing "Solo" at Eurovision, wiwibloggs, ‏26 בפברואר 2023 (באנגלית) "Rules–Eurovision Song Contest". Eurovision.tv. EBU. ארכיון מ-8 באפריל 2020. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Eurovision 2023: Allocation Draw results". Eurovision.tv (באנגלית). EBU. 2023-01-31. נבדק ב-2023-01-31. "Eurovision Song Contest 2023 Semi-Final running orders revealed!". Eurovision.tv (באנגלית בריטית). EBU. 2023-03-22. נבדק ב-2023-03-22. Eurovision 2023 Semi-final 2 Results Eurovision 2023: Running order in the Grand Final
לינגן

לינגן (בגרמנית: Lingen), רשמית לינגן (אמס), היא עיירה בסקסוניה התחתונה, גרמניה. בשנת 2008 מנתה אוכלוסייתה 52,353, איש, ובנוסף היו כ-5,000 איש שרשמו את העיר כמקום מגוריהם המשני. לינגן, ספציפית "לינגן (אמס)" ממוקמת על נהר האמס בחלק הדרומי של מחוז אמלנד, הגובל בנורדריין-וסטפאליה בדרום ובהולנד במערב. לינגן הוזכרה לראשונה בימי הביניים (975 לספירה). מ-804 עד 1180 האזור היה חלק מדוכסות סקסוניה בתוך האימפריה הקרולינגית, ולאחר מכן נשאר חלק מהאימפריה הרומית הקדושה דוברת הגרמנית עד 1806. רוזנות לינגן הוקמה כישות עצמאית ("Grafschaft Lingen") ב-1388 ונשארה כך עד 1713, אז השתלטה עליה פרוסיה. הרוזנות והעיר נכבשו במהלך המאות ה-17 וה-18 שוב ושוב על ידי חיילים הולנדים וספרדים: בתחילה על ידי קתוליים, מ-1541 ב-1547 האזרחים נאלצו להמיר דתם ללותרניות, ואז כבשו חייליו הקתולים של קרל החמישי את הרוזנות והעיר. בשנת 1550 נתן אותה קרל לאחותו מריה, מושלת ארצות השפלה ההבסבורגיות. מ-1555 עד 1597 הייתה לינגן הנקודה המזרחית ביותר של האימפריה הספרדית של פליפה השני והפכה לחלק ממלחמת שמונים השנים. מ-1597 עד 1605 נכבשה לינגן על ידי האיחוד הקלוויניסטי וההולנדי של אוטרכט, לאחר מכן נכבשה מחדש על ידי החיילים הספרדים הקתולים ומ-1632 עד 1672 שוב הייתה חלק מהאיחוד הקלוויניסטי של אוטרכט. במשך שנתיים כבש הנסיך-בישוף של מינסטר את העיר, שבין השנים 1674 עד 1713 הייתה שוב חלק מהאיחוד הקלוויניסטי של אוטרכט, ולאחר מכן פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה ירש את הרוזנות. מ-1807 עד 1813 היו כוחותיו של נפוליאון בונפרטה באזור, ומ-1810 עד 1813 הייתה לינגן חלק מצרפת. ב-1814 היא שוב הייתה חלק מפרוסיה, וב-1815 הפכה לחלק מממלכת הנובר שזה עתה נוסדה. כתוצאה מלחמת אוסטריה–פרוסיה ב-1866 סופחו ממלכת הנובר וגם לינגן לממלכת פרוסיה, ובשנת 1871 הפכו לחלק מהקיסרות הגרמנית. לינגן ידועה באנרגיה גרעינית שלה (תחנת הכוח הגרעינית Emsland). האוניברסיטה למדעים שימושיים אוסנבריק הקימה קמפוס סניף, הממוקם במרכז לינגן, עם שלושת המכונים לניהול והנדסה, ניהול תקשורת והוראת תיאטרון. בשנת 2000 התאחדו המכונים בלינגן לפקולטה לחברה וטכנולוגיה. בשנת 2010 למדו בפקולטה כ-2,000 תלמידים. ב-25 ביולי 2019, לינגן קבעה את שיא הטמפרטורה החמה ביותר שנרשמה אי פעם בגרמניה עם טמפרטורה גבוהה ביום של 42.6 מעלות צלזיוס (109 מעלות פרנהייט) במהלך גל חום שהשפיע על רוב אירופה. לינגן מקיימת ברית ערים תאומות עם: פולין ביילבה, פולין הממלכה המאוחדת בורטון על הטרנט, אנגליה, הממלכה המאוחדת צרפת אלבף, צרפת גרמניה מאריינברג, גרמניה ספרד סאלט, ספרד מדיה וקבצים בנושא לינגן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לינגן (בגרמנית) "Archived copy" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2007-09-27. נבדק ב-2006-12-26. {{cite web}}: (עזרה) "Die Partnerstädte der Stadt Lingen (Ems)". lingen.de (בגרמנית). Lingen (Ems). נבדק ב-2021-02-19.
יחסי אל סלוודור – פרו

יחסי אל סלוודור–פרו הם היחסים הבילטרליים שבין רפובליקת אל סלוודור לבין הרפובליקה של פרו. לאל סלוודור שגרירות בלימה ולפרו שגרירות בסן סלוודור. לשתי המדינות היסטוריה משותפת, בהיותן חלק מהאימפריה הספרדית בעברן. עם זאת, כל אחת מהן השתייכה למלכות משנה אחרת. אל סלוודור הייתה חלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה בעוד פרו במלכות המשנה של פרו. פרו זכתה לעצמאות רשמית מספרד ב-1821, אך זה ארך עוד שלוש שנים לפני שהמלוכנים במדינה סולקו סופית. אל סלוודור לעומתה הפכה לחלק מקיסרות מקסיקו ב-1821, ב-1823 הצטרפה לפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה, וב-1838 קיבלה עצמאות מלאה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-10 ביוני 1857. ביולי 1969, אל סלוודור והונדורס נקלעו למלחמה בת מאה שעות שכונתה בהמשך כמלחמת הכדורגל. מספר שנים לאחר מכן, ב-1977 בחרו שתי המדינות בנשיא פרו דאז, חוסה בוסטמטנטה אי ריוורו, כמתווך, וב-11 באוקטובר 1980 נחתם בלימה, בירת פרו, הסכם שלום. בהסכם הוחלט להעביר את המחלוקת ביניהן לבית הדין הבינלאומי בהאג. ב-1979 פרצה מלחמת האזרחים באל סלוודור, שנמשכה עד 1992. הח ל מ-1982 שימש חוויאר פרז דה קוויאר, במקור מפרו, כמזכ"ל האו"ם בתפקיד מרכזי בניסיון להביא לרגיעה במלחמה. בנוסף, נשיא פרו אלאן גארסיה את נציגי הממשלה ואת נציגי המורדים בלימה לשיחות שלום. ב-1989 מינה מזכ"ל האו"ם את אלוורו דה סוטו כשליח לשיחות השלום באמריקה המרכזית. בינואר 1992 נחתמו הסכמי השלום של צ'פולטפק שהביאו לסיום רשמי של המלחמה. מאז סיום מלחמת האזרחים נותרו היחסים בין אל סלוודור ופרו קרובים. שתי המדינות משתתפות במספר פורומים בינלאומיים. בנובמבר 2001, נשיא אל סלוודור ביקר בלימה במסגרת הוועידה האיברית–אמריקאית. באוקטובר 2008, נשיא פרו דאז אלאן גארסיה ביקר באל סלוודור לכבוד ועידה דומה. ב-2017 שתי המדינות ציינו 160 שנות יחסים ביניהן. מדיה וקבצים בנושא יחסי אל סלוודור – פרו בוויקישיתוף Las Repúblicas de El Salvador y Perú conmemoran 160 años de relaciones diplomáticas, ‏28-07-2017 (בספרדית) Muere Javier Perez de Cuellar, impulsor de la paz en El Salvador, Noticias de El Salvador - elsalvador.com, ‏2020-03-06 (בספרדית)
קרב קולם

הקרב על קולם נערך ליד העיירה קולם (בגרמנית: Kulm, בצ'כית: Chlumec) והכפר Přestanov בצפון בוהמיה. הקרב התרחש ב-29–30 באוגוסט 1813, במהלך מלחמת הקואליציה השישית. קורפוס צרפתי בפיקודו של גנרל דומיניק ונדאם תקף את הקורפוס הרוסי של אלכסנדר איבנוביץ' אוסטרמן-טולסטוי ב-29 באוגוסט. למחרת, הקורפוס הפרוסי של פרידריך פון קלייסט פגע בוונדאם מאחור בזמן שתגבורת רוסית ואוסטרית תקפה את החזית והאגף השמאלי הצרפתיים. ונדאם הובס עם אובדן של 13,000 איש ו-82 תותחים. בעקבות הניצחון הצרפתי בדרזדן, ונדאם רדף אחרי בעלות הברית הנסוגות. נפוליאון שלח את המרשלים לורנט דה גביו סן-סיר ואוגוסט דה מרמון לתמוך בקורפוס של ונדאם. ונדאם התקדם בראש, בעוד שהקורפוסים של סן-סיר ומרמון התקדמו בעקבותיו. ונדאם השיג את כוחותיו של אלכסנדר איבנוביץ' אוסטרמן-טולסטוי ליד העיירה קולם, שמונה קילומטרים צפונית-מערבית לאוסיג (אוסטי נד לבם, כיום בצ'כיה). ב-29 באוגוסט תקף ונדאם, עם 34,000 חיילים ו-84 תותחים לרשותו, יחידות רוסיות שיצרו משמר עורף לצבא הקואליציה הנסוג, בכוח של 14,700 איש, בפיקודו של הגנרל הרוסי אוסטרמן-טולסטוי. המצב היה מסוכן מאוד עבור בעלות הברית; אם ונדאם ינצח בקרב, הצרפתים יעברו את המעברים בהרים, וצבא הקואליציה הנסוג עלול להילכד על ידי נפוליאון. עם זאת, אוסטרמן-טולסטוי גייס את כל חייליו להגנה נוקשה, ועד מהרה נהדפו חייליו של ונדאם. מצבו של ונדאם השתנה למחרת. קורפוס פרוסי בפיקודו של פרידריך פון קלייסט תקף את המשמר האחורי של ונדאם. קלייסט קיבל אז עזרה מהתקפה משולבת של רוסיה ואוסטריה בחזיתו, בפיקודם של הגנרלים אוסטרמן-טולסטוי ופון קולורדו-מנספלד. בניסיון להדוף התקפות בו-זמנית על החלק הקדמי והאחורי שלו, ונדאם הורה לכוחותיו ליצור ריבועים. הכוחות הצרפתיים חסרי הניסיון לא הצליחו להדוף את בעלות הברית, ועד מהרה נסוגו משדה הקרב, עם אבדות כבדות, כולל ונדאם עצמו כשבוי מלחמה. הצרפתים איבדו 25,000 איש מהכוח הרודף שכלל 34,000, כולל ונדאם, וכמעט כל הארטילריה שלו, 82 מתוך 84 תותחיו, נתפסו. בעלות הברית איבדו כ-11,000 חיילים הרוגים או פצועים. בקורפוס של ונדאם היו שני רגימנטים פולניים של אולאנים, חלק מדיוויזיות פרשים בפיקודו של הגנרל ז'אן קורבינאו. גדודים אלו שימשו את ונדאם כדי להתגונן מפני התקפות של פרשי האויב. גדוד אחד, בפיקודו של קולונל מקסימיליאן פרדרו (אחיו של המחזאי אלכסנדר פרדרו), הותקף לאחר שנסוג למעבר ההרים ונכנע. הגדוד השני של האולאנים, בפיקודו של הרוזן תומאש לוביאנסקי, נסוג בהצלחה. בעוד שתבוסתו של המרשל מקדונלד בקצבך חפפה לניצחונו של נפוליאון בדרזדן, הצלחת הקואליציה בקולם שללה בסופו של דבר את ניצחונו, בהתחשב בכך שחייליו מעולם לא מחצו לחלוטין את האויב. לפיכך, על ידי ניצחון בקרב זה, הצליחו אוסטרמן-טולסטוי וחייליו לקנות זמן נחוץ עבור צבאות הקואליציה להתארגן מחדש לאחר קרב דרזדן עבור קרב ורטנבורג ולאחר מכן להתארגן לקרב לייפציג. על פי אנקדוטה צרפתית, לאחר הקרב הובא ונדאם אל אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה והואשם בהיותו שודד ובוזז. הוא השיב, "אני לא גזלן ולא שודד, אבל בכל מקרה, בני דורי וההיסטוריה שלי לא יענישו אותי על שרצחתי את אבי". הצהרה זו רמזה ככל הנראה על האמונה הרווחת שאלכסנדר הראשון היה מעורב ברצח אביו, הקיסר פאבל הראשון. שדה הקרב בנוי ברובו. יש אנדרטה גדולה ובראשה אריה ליד מלון נפוליאון. מדיה וקבצים בנושא קרב קולם בוויקישיתוף Clodfelter 2008, p. 178. Leggiere 2015, p. 9. Marbot 2011, p. 375.