laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אבשלום חורן

אבשלום ("אבשה") חורן (נולד ב-28 במרץ 1945) הוא יזם ישראלי בתחום הטכנולוגיה. שירת בצה"ל כקצין בדרגת אלוף-משנה ומילא שורת תפקידים במערך המודיעין בהם סגן מפקד סיירת מטכ"ל וראש מחלקת מבצעים מיוחדים. בעל עיטור המופת וצל"ש הרמטכ"ל. חורן הוא בנם של דוד ורות חורן, ממקימי קבוצת השרון וקיבוץ יפעת, בו הוא גדל ולמד. עם גיוסו לצה"ל התנדב לסיירת מטכ"ל והשלים מסלול הכשרה כלוחם וקורס קצינים. לאחר מכן שירת ביחידה כמפקד צוות, מפקד פלגה וסגן מפקד סיירת מטכ"ל, ולקח חלק ופיקד על מבצעים חשאיים בעומק שטח האויב. הוא השתתף ב"מבצע כחל" בעומק מצרים, שזיכה אותו בצל"ש הרמטכ"ל שהומר אחר מכן לעיטור המופת, וכן זכה בצל"ש הרמטכ"ל על השתתפותו במבצע נוסף. בהמשך שירותו הצבאי שירת במגוון תפקידים באגף המודיעין וכיהן כראש מחלקת מבצעים מיוחדים. במהלך שירותו הצבאי סיים תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטה העברית, ובהמשך, תואר שני ודוקטור בהנדסת מערכות כלכליות (EES) באוניברסיטת סטנפורד. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בהתרעה אווירית בעקבות מלחמת יום הכיפורים. לאחר שחרורו מצה"ל עסק בתחומי טכנולוגיה, שימש סגן נשיא בחברת השקעות של בנק לאומי, כיהן כדירקטור בחברה הציבורית נייס מערכות ובמספר חברות פרטיות, ייסד וניהל קרן השקעות בתחום הביוטק, כיהן כמנכ"ל חממת "רד רמות" של המדען הראשי במשרד הכלכלה. במסגרת זו התמנה ליו"ר חברת סימביוניקס, אשר הוקמה בחממה ופיתחה מערכות סימולטור תלת-ממדיות להכשרת צוותים רפואיים. הוא המשיך ללוות את החברה לאורך התפתחותה ולבסוף הוביל את תהליך מכירתה לחברת המדפסות התלת-ממדיות 3D Systems האמריקאית תמורת 120 מיליון דולר באוגוסט 2014. בעקבות אסון צאלים ב' מונה לחבר בוועדת החקירה של האירועים. נשוי לקרני (לבית ברגמן), סא"ל בדימוס, מיחידת מחשבים של צה"ל. הם מתגוררים ברמת השרון. ממ"ק אבשלום חורן, באתר הגבורה עמוס גלבוע, "מר מודיעין", ידיעות ספרים, 2013, עמ' 469-470 הדס גייפמן, ‏דירקטוריון נייס: יוסי בן שלום ובני לוין יוצאים, רימון בן שאול ויוסי עצמון נכנסים, באתר גלובס, 23 ביולי 2001 גלי וינרב, ‏קריטיסנס, בה מושקעת פונטיפקס, גייסה 1.2 מיליון דולר בהובלת קרן ברידג', באתר גלובס, 20 ביוני 2006 גלי וינרב, ‏אקזיט ישראלי: סימביוניקס נמכרת תמורת 120 מיליון דולר, באתר גלובס, 31 ביולי 2014 רמי טל ורונה רענן-שפריר, צאלים ב' - הטיוח הגדול, באתר ynet, 10 בדצמבר 2009
רן אייזנברג

רן (רני) אייזנברג (נולד ב-1947) הוא מנהל ישראלי, כיהן כמנכ"ל חברות אופטיבייס, אלביט מערכות ראייה, מיקרוסנס, ו-Wavion. שירת כקצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, כראש מחלקת המבצעים של חיל האוויר. אייזנברג למד בבית הספר הריאלי בחיפה, ב-1965 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם וכקצין בחיל התותחנים. בפרוץ מלחמת ששת הימים שירת כמדריך בקורס קציני תותחנים, הוא צורף לחטיבת גולני כקצין תצפית קדמי והשתתף בלחימה בגזרת רמת הגולן והחרמון. במהלך הקרבות נפצע מפגיעת רסיסי פגז ברגלו אושפז ועבר ניתוחים. לאחר שחרורו למד הנדסת אווירונאוטיקה בטכניון ועבד בתעשייה האווירית. לאחר מכן יצא ללימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס עם התמחות במערכות מידע. במהלך הלימודים פרצה מלחמת יום הכיפורים, אייזנברג חזר לישראל והצטרף ליחידת התותחנים שלו בלחימה. לאחר סיום התואר השני התנדב לקורס טיס, אותו סיים במרץ 1977 בהצטיינות במגמת קרב. הוא שירת כטייס F-4 פנטום ("קורנס") בטייסת 201 וסמ"ט ב' בטייסת. ב-1981 עבר הסבה למטוסי F-15 והשתתף בקרבות במלחמת לבנון הראשונה. בנובמבר 1982 מונה לסמ"ט א' בטייסת ובינואר 1984 לסמ"ט א' בטייסת "קורנס". במרץ 1986 מונה למפקד טייסת 119 ולאחר מכן פיקד על טייסת 106. ב-1990 מונה לראש מחלקת המבצעים של החיל וכיהן בתפקיד זה עד 1992 כולל במהלך מלחמת המפרץ. הוא פרש משירות הקבע ובשירות המילואים המשיך לשרת כטייס קרב עד 1997. בעקבות אסון צאלים ב' מונה לחבר בוועדת החקירה לבחינת האירועים. לאחר שחרורו כיהן במגוון תפקידי ניהול בתעשיית ההיי-טק הישראלית. שימש סמנכ"ל בחברת אלביט, ב-1994 מונה למנכ"ל חברת אופטיבייס וכיהן גם כיו"ר החברה משנת 2000. ב-2001 מונה למנכ"ל חברת מיקרוסנס, ב-2004 עד 2006 כיהן כמנכ"ל חברת Wavion. ב-2009 מונה למנכ"ל אלביט מערכות ראייה וכיהן בתפקיד במשך כשנה. חגי לוי, ‏לא קונבנציונלי, באתר חיל האוויר הישראלי גתית פנקס, יו"ר ומנכ"ל אופטיבייס, רן אייזנברג, מתפטר; בחברה לא מכחישים קשר לכניסת בעלי המניות החדשים, באתר TheMarker‏, 13 באוגוסט 2001
אנצאר א-שריעה

האם התכוונתם ל... אנצאר א-שריעה (תימן) אנצאר א-שריעה (לוב) אנצאר א-שריעה (תוניסיה)
מאורר

מאורר הוא שם משפחה ממקור גרמני (Maurer), שפירושו בנאי. האם התכוונתם ל... אולי מאורר – פוליטיקאי שווייצרי אלפרד הנרי מאורר – צייר אמריקני דיולה מאורר – מתמטיקאי הונגרי יון גאורגה מאורר – פוליטיקאי רומני
במלכודת העולמות

במלכודת העולמות (באנגלית: Spellbinder, בפולנית: Dwa światy) היא סדרת נעורים טלוויזיונית, מסוג פנטזיה/מדע בדיוני, שהופקה על ידי Film Australia ו-Telewizja Polska בשיתוף עם קרן הטלוויזיה לילדים האוסטרלית. הסדרה שודרה במקור באוסטרליה ב-1995, ובישראל בחופש הגדול בשנת 1999, וכללה 26 פרקים, הפקה משותפת של אוסטרליה ופולין. בהמשך היא גם חוברה לספר על ידי יוצריה, מארק שירפס וג'ון טומסון. הצילומים התקיימו גם באוסטרליה, שייצגה את העולם "המודרני" (סידני, ההרים הכחולים), וגם בפולין, בה רוב הצילומים כללו את העולם המקביל (קרקוב-צ'נסטוחובה, טירת צ'וצ'ה). לסדרה הייתה סדרת המשך, שנקראה "במלכודת העולמות: ארצו של לורד הדרקון", בה הת'ר מיטשל גילמה בשנית את תפקידה של אשקה. במהלך מחנה קיץ פול נתקל בשדה כוח ועובר לעולם מקביל. בעולם זה אין טכנולוגיה מלבד לישויות הנקראות קושרי הקסם (spellbinder). פול מבין כי מה שהמקומיים חושבים לקסם, אינו אלא מדע. הוא מתחבר עם נערה בת גילו הנקראת ריהנה ומסביר לה ולמשפחתה כי אותם "קוסמים" אינם קוסמים, אלא אנשים שיש להם טכנולוגיה בסיסית. הוא מעודד אותם לשאול שאלות ולנסות להבין את עולמם, בניגוד לתפיסה המקובלת בה אסור לפקפק בכוחם של הקוסמים. כיוון שהשתמש במדע, פול מושך את תשומת לבם של הקוסמים, ונתפס על ידי אחת מהם, הנקראת אשקה. אשקה רוצה כוח, ורוצה שפול ילמד אותה עוד סודות מדעיים על מנת להשתלט על העולם. בייחוד היא מתעניינת ביצירה של אבק שרפה. פול מצליח לשכנע את שאר הקוסמים בסכנה שנשקפת להם, אך אשקה מצליחה להפילם בפח. פול וריהנה מצליחים לברוח ממנה חזרה לעולם שלנו, בעזרתם של אלכס, וקטרינה, חבריו של פול. אשקה מצליחה לעבור דרך השער לעולם שלנו ופול וריהנה צריכים למצוא דרך להביס את אשקה, ולהחזיר אותה ואת ריהנה לעולמן. "במלכודת העולמות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "במלכודת העולמות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "במלכודת העולמות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארקז היינס

מארקז היינס (באנגלית: Marquez Haynes; נולד ב-19 בדצמבר 1986 באירווינג, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי בעל אזרחות גאורגית המשחק בעמדת הרכז והקלעי. גובהו 1.91 מטרים. את תחילת דרכו עשה בבוסטון קולג' בשנים 2005–2007, שם שיתף פעולה עם שחקנה לשעבר של מכבי תל אביב, טייריס רייס. בשנים 2008–2010 המשיך במכללת טקסס ארלינגטון, כאשר בעונתו האחרונה בקבוצה זו הוא קלע 16.5 נקודות בממוצע למשחק וכמו כן שיפר את רוב הנתונים האישיים שלו בהשוואה לעונותיו הקודמות. את תחילת דרכו בכדורסל האירופי, החל באלאן שאלון, מהליגה הראשונה בצרפת. כבר בעונה זו, היינס היה שותף לזכייתה של הקבוצה בפעם הראשונה בגביע הצרפתי, כאשר זו גברה על לימוז' במשחק הגמר בתוצאה 71:79. בעונה שלאחר מכן, היינס עבר לגראן קנריה, מהליגה הספרדית הראשונה. בעונה זו היינס, עם ממוצע של 10.9 נקודות למשחק, סייע לקבוצתו להישאר בליגה כאשר זו סיימה במקום ה-14. בעונת 2012/2013 היינס עבר לארטלנד דראגונס, מהליגה הגרמנית הראשונה, איתה זכה להגיע לשלב הפלייאוף, כאשר זו סיימה את עונתה הרגילה במקום השישי. במהלך עונה זו היינס קלע 12.2 נקודות בממוצע למשחק. בחלוף עונה נוספת, מארקז חתם בקבוצתה של אמפוריו ארמני מילאנו, שם שיחק מספר חודשים, בהם ירד בממוצע הדקות והנקודות שלו. עקב משברו הכלכלי של מועדון איטלקי אחר, מונטפסקי סיינה , סוכם בין שני המועדונים על חילופי שחקנים. כחלק מהעסקה, מארקז היינס עבר למונטפסקי סיינה, בה קלע עד תום העונה 14.6 נקודות בממוצע למשחק, כשבשלב הפלייאוף בלט עם כ-19 נקודות בממוצע למשחק. דבר זה עזר לקבוצתו להגיע עד לשלב גמר הפלייאוף, בו הפסידה סיינה, לקבוצתו הקודמת של היינס, אמפוריו ארמני מילאנו בתוצאה 4:3. בשנת 2011 היינס קיבל אזרחות גאורגית, ושיחק עבורה ביורובאסקט 2011. ביולי 2014 מארקז היינס חתם במכבי תל אביב לשנתיים. ביולי 2015 חתם היינס בסאסרי האיטלקית, ובתחילת 2016 חתם בפנאתינייקוס. ביולי 2016 חתם ברייר ונציה. בפברואר 2020 חתם בפריז. מדיה וקבצים בנושא מארקז היינס בוויקישיתוף מארקז היינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) פרופיל השחקן באתר היורוליג סרטון מאתר youtube הכולל מהלכים של מארקז היינס, סרטון באתר יוטיוב [1] דף השחקן באתר היורוליג יעל שחרור, רכש ראשון: מרקיז היינס חתם במכבי ת"א, באתר ynet, 13 ביולי 2014 [2]דף השחקן באתר היורוליג [3]פרופיל השחקן מהאתר "DraftExpress" [4]דף הקבוצה אלאן שאלון באתר היורוליג הליגה הספרדית בעונת 2011/2012 מאתר ויקיפדיה בשפה האנגלית דף הקבוצה באתר ויקיפדיה בשפה הגרמנית ברק חקלאי, האקט, מילאנו: "אין לנו פחד ממכבי ת"א", באתר ynet, 16 באפריל 2014 [5] תור דעה מהאתר "my basket" מילאנו אלופת איטליה עם 3:4 בסדרה מול סיינה, באתר ONE‏, 28 ביוני 2014 [6] כתבה מהאתר "yourfirstsports"
אברהם לייב זילברמן

הרב אברהם יהודה לייב זילברמן (ח' באייר תרמ"ט, 9 במאי 1889 – ט"ז בחשוון תש"ח, 30 באוקטובר 1947) היה רבה הראשי של צפת במשך שלושים שנה. נולד בצפת, בנו של יצחק דב זילברמן, ראש הקהילה האשכנזית של צפת, ונכדו של הרב רפאל זילברמן, שכיהן כרבה הראשי של עדת האשכנזים בצפת. אמו, שרה סויבל, הייתה בת הרב דוד לנדאו מאורהייב שבבסרביה. בשנת תרנ"ד (1894), בהיותו בן ארבע, טבע אביו בנחל עמוד. גדל והתחנך אצל סבו הרב רפאל זילברמן. נישא לשיינדל (נפטרה אוגוסט 1963), בת הרב יצחק לורברבוים. לאחר חתונתו שהתקיימה בצפת נסע במצוות סבו לשטפנשט, כדי לשהות אצל האדמו"ר משטפנשט רבי אברהם מתתיהו פרידמן. בשנת תרס"ט (1909) התמנה לדיין בצפת. בשנת תרע"ד (1913) השתתף במסע הרבנים במושבות, בראשם הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרב יוסף חיים זוננפלד. בשנת תרע"ח (1917), לאחר פטירת סבו, התמנה כרבה הראשי של צפת, והוא בן עשרים ושמונה. הוא כיהן כרב הראשי לשתי הקהילות, האשכנזית והספרדית. היה נשיא ועד ההקדשות והוועד לגאולת המקומות הקדושים בגליל העליון. היה פעיל בהנהגת הציבור היהודי בצפת ופעל לפיתוחה של העיר ושל היישוב היהודי על הר כנען. חלק מפעולותיו נעשו בעזרת בן דודו משה פדהצור. בהשתדלותו נבנה מחדש בית כנסת האשכנזי על שם האר"י ונבנה מקווה חדיש. הוא נתן אישור לעלות לביריה בשבת כדי להגן עליה. קרא ליהודי צפת לתרום "ממיטב כספם וזהבם למען קרן גאולת אדמות ארץ ישראל". הוא ספד לעולי הגרדום שנקברו בצפת ובהם שלמה בן-יוסף. הרב זילברמן המשיך את המסורת של שושלת הרבנים לבית זילברמן ושימש כשליחם של אדמו"רי בויאן שהחזיקו בחזקת ההדלקה על גג ציון קברו של רשב"י בל"ג בעומר. פרסם מאמרים תורניים בכתבי עת שונים ובהם "קול תורה" ו"שערי ציון". הכין לדפוס את ספרו "לב אברהם" שכלל פירושים על התורה וכן שו"ת, אך הספר לא ראה אור. נפטר בצפת בשנת תש"ח, בהיותו בן 58. תחתיו התמנה לרבה של צפת חתנו הרב שמחה קפלן. בנו, דב, היה פעיל בנושא גאולת המקומות הקדושים בגליל ומומחה לזיהוי קברי הצדיקים בצפת ובגליל. בנו, הרב שמואל זילברמן, היה ראש ישיבת צפת ומייסדה. 'זילברמן, אברהם אריה־ליב', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 218. (הספר בקטלוג ULI) דוד תדהר (עורך), "אברהם לייב זילברמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1011 משפחת פדהצור צפת אברהם ליב זילברמן (1889-1947), דף שער בספרייה הלאומית הרבנית שיינדל זילברמן - למנוחות, הצופה, 29 באוגוסט 1963.
רפאל זילברמן

הרב רפאל זילברמן (ר' רפאל דיין; תקצ"ט, 1839 – ו' בטבת תרע"ח, 1917) היה רבה הראשי של עדת האשכנזים בצפת. נולד באומן שבאוקראינה, בנו של הרב מרדכי זילברמן. בשנת תר"י (1850), בהיותו בן 11, עלה עם הוריו לארץ ישראל והם התיישבו בצפת. אביו התמנה לרבה של צפת והוא למד תורה אצלו וכן בישיבות צפת. נהג להתבודד וללמוד תורה בבית המדרש שליד קבר רשב"י במירון. נישא להניה, בתו של הרב חיים ברוך מקישינב שעלה לארץ ישראל והתיישב בצפת. בשנת תר"כ (1860) התמנה לדיין ומו"צ של הקהילה האשכנזית בצפת. הובאו לפניו הבקשות מכוללות האשכנזים לבירור ולאישור. נהג לשנות את מקום לימודו, כדי שהאנשים לא ימצאוהו בקלות. בשנת תרל"ב (1872), לאחר פטירת אביו, התמנה תחתיו כרבה של צפת. נודע בחוכמתו ובגדלותו בתורה ואף הטורקים הכירו בחוכמתו והעניקו לו את התואר "חכם פאשה". המשיך את המסורת של אביו ושימש כשליחם של אדמו"רי בויאן שהחזיקו בחזקת ההדלקה על גג ציון קברו של רשב"י בל"ג בעומר. בשנת תר"ע נפטרה אשתו. נפטר בשנת תרע"ח ונקבר בצפת. לאחר פטירתו התמנה נכדו, הרב אברהם לייב זילברמן, לרבה של צפת. אליעזר, יצחק דב - ראש הקהילה האשכנזית בצפת ואביו של הרב אברהם לייב זילברמן, רוחמה - אשת אלעזר יעקב פודהורצר (הוריו של משה פדהצור), מנוחה - אשת אברהם אלשטיין. דוד תדהר (עורך), "רפאל זילברמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1008 עץ משפחת פדהצור צפת
מרדכי זילברמן (רב)

הרב מרדכי זילברמן (ר' מוטיה דיין; תקע"ט, 1819 – כ"ז בטבת תרל"ב, ינואר 1872) היה רבה הראשי של עדת האשכנזים בצפת. נולד באומן שבאוקראינה בשלהי שנת תקע"ט 1819, אביו יצחק היה סנדלר וסוחר עורות. לפי המסורת, אבות משפחתו ישבו בצפת עוד מימי האר"י, וכ-50 שנים לפני הולדתו, שבו לרוסיה והתגוררו באומן. הוא קיבל חינוך תורני-חסידי והוסמך לרבנות. בלימודיו הושפע מאוד מהרבנים ישראל מרוזין, משה צבי, ורפאל מברשר שהתפרסם בקנאותו לאמת. בשנת 1838 והוא בן 19, נישא לרוחמה בת הרב אברהם לייב, שהיה רבה של אומן, אשר הוריש לו לאחר פטירתו את תפקיד רבה של אומן. בשנת תר"י (1850) עלה לארץ ישראל, במסעו לארץ עבר דרך העיר יאסי שברומניה, שם התבקש על ידי היהודים המקומיים להישאר עמם, אולם הוא המשיך לארץ ישראל באוניה מקונסטנצה שבגרמניה לביירות משם על גבי חמורים לצפת וטבריה. שם המשפחה זילברמן איננו מקורי, והשם המקורי אינו ידוע, בצפת קרא לעצמו "זילבערמאן", שם משפחתו המקורי אינו ידוע, אולה ההנחה הרווחת היא שהשם היה "שפירא", עוד ידוע כי בחלק ממכתביו וכתביו נהג לחתום בשם "מרדכי מאומאן". בהמשך התמנה לרבה של עדת האשכנזים בצפת. חי בעוני רב ונהג להתבודד וללמוד תורה בבית המדרש שעל קבר רשב"י במירון. שימש כשליחם של אדמו"רי בויאן שהחזיקו בחזקת ההדלקה על גג ציון קברו של רשב"י בל"ג בעומר. לאחר פטירתו המשיכו במסורת זו שושלת הרבנים לבית זילברמן. נפטר בטבריה בשנת תרל"ב. את מקומו ברבנות ירש בנו הרב רפאל זילברמן., דוד תדהר (עורך), "מרדכי זילברמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1164 עבודת מחקר "תולדות מרדכי ורפאל זילברמן" יעל מיבר דצמבר 1989, ספריית יד יצחק בן-צבי דוד תדהר (עורך), "מרדכי זילברמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1164
מנצור בן שמעון

הרב מנצור בן שמעון (תרע"ב, 1912 – ב' בשבט תשנ"ח, 29 בינואר 1998) היה רב ומקובל, מרבני ישיבת פורת יוסף. נולד בצפת, בנם של יעל והרב יעקב בן שמעון. בהיותו בן שלוש התייתם מאביו וגדל אצל דודו הרב אהרן בן שמעון. למד בישיבת תפארת ישראל בחיפה, ואחריה בישיבת פורת יוסף. נישא ליפה בת הרב ניסים עיני . בשנת תרצ"ה (1935), בהיותו בן עשרים ושתיים, התמנה לכהן כר"מ בישיבת פורת יוסף, וכיהן בתפקידו עשרות שנים. עסק בקבלה. למד בחברותא עם מחותנו המקובל הרב אפרים הכהן. התגורר בשכונת בית וגן בירושלים. בשנת תשל"ז (1977) הוענק לו תואר יקיר ירושלים. בשנת תשנ״ב עבר להתגורר בבני ברק ליד ילדיו בשנת תשנ"ד[דרושה הבהרה] נפטר בנו, הרב מרדכי, בגיל 46. נפטר בב' שבט תשנ"ח ונטמן בחלקת הרבנים בהר המנוחות. על מצבתו נחקק: "זאת מצבת קבורת נר"ן של עבדך בן אמתך מנצור בן יעל למשפחת בן שמעון. תנצב"ה" על שמו ישיבת "אור אליצור", בראשה עומד בנו הרב מסעוד בן שמעון. כמו כן על שמו רחובות בבני ברק ובאשקלון. יעל – אשת הרב שלום כהן – שהיה ראש ישיבת פורת יוסף ונשיא מועצת חכמי התורה הרב שלמה בן שמעון – לשעבר חבר בית הדין הגדול וכיום רב שכונת גני טל בבני ברק הרב נסים בן שמעון – לשעבר ראב"ד תל אביב יפו וכיום אב"ד בבית דין פרטי בבני ברק הרב מרדכי בן שמעון - רב ומקובל (נפטר בשנת תשנ"ד) הרב מסעוד בן שמעון – ראש ישיבת אור אליצור, והרב הראשי הספרדי של העיר בני ברק ושכונת רמת אלחנן שמן המאור (7 כרכים) - על כל חלקי פרד"ס התורה תיעוד, סרטון באתר יוטיוב מידע על מנצור בן שמעון בקטלוג הספרייה הלאומית מנצור בן שמעון, באתר "החכם היומי" מנצור בן יעקב בן שמעון (1912-1998), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסעוד חי בן שמעון

הרב מסעוד חי בן שמעון (תרכ"ט, 28 באוגוסט 1869 – תרפ"ה, 14 באפריל 1925) היה אב"ד ורב ראשי במצרים. נולד בירושלים, בנו של הרב דוד בן שמעון. נישא לשמחה, בת אחיו הגדול הרב רפאל אהרן בן שמעון. למד ערבית ספרותית, צרפתית, איטלקית ולאדינו. נסע בעקבות אחיו-חותנו למצרים ושימש שם כעוזרו הקרוב, וכן כיהן כראש בית הדין במצרים. פעל לאסוף כספי תרומות מיהודי מצרים עבור עניי ארץ ישראל. בשנת תרפ"א (1921), לאחר פרישת אחיו מתפקידו, התמנה תחתיו לתפקיד הרב הראשי במצרים. כיהן בתפקידו עד פטירתו, בשנת תרפ"ה. בניו: שלמה (סאלם) ויוסף בן שמעון. בתו: גרציה, אשת דוד נחמד. נכדו, בן בנו שלמה, הוא הרב אהרן בן שמעון, שכיהן כרב בצפת. בן אחר של בנו שלמה, יעקב, הוא אביו של הרב מנצור בן שמעון. הרב בן שמעון תרגם את השולחן ערוך לערבית ספרותית. חיבר את הספר "שם חדש" על שמות גיטין. כמו כן חיבר את הספר "כתאב אל אחכאם אל שהעירה פלאהוואל אל שרציה ללא ישראליין", בן שני הכרכים, המוכיח שהדינים הנהוגים בבתי הדין היהודיים במצרים יסודם בתורה ומנגישם לקוראים בשפה הערבית. מסעוד חי בן שמעון, שם חדש, ירושלים: משרד הדתות, 1991, באתר היברובוקס דוד תדהר (עורך), "הרב (חכם) מסעוד חי בן-שמעון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יט (1971), עמ' 5639 רשימת הפרסומים של מסעוד חי בן שמעון, בקטלוג הספרייה הלאומית מסעוד חי בן שמעון, דף שער בספרייה הלאומית Zvi Zohar. "Ben-Shimʿon, Masʿūd Ḥayy." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרוסאובר

האם התכוונתם ל... קרוסאובר (סיפורת) – תחבולה עלילתית ביצירה בדיונית המשלבת בין שתי יצירות נרטיביות שונות ונפרדות, ולעיתים אף יותר משתיים קרוסאובר (מכונית) – מכונית המשלבת תכונות של רכב שטח ומכונית משפחתית CrossOver – תוכנת התאמה ל-Windows של מיקרוסופט, עבור מערכות ההפעלה הכוללות הפצות שונות של לינוקס ו-OS X קרוסאובר (מוזיקה) – כינוי למעבר של מבצע מוזיקלי מסגנון לסגנון, בעיקר מגוספל דתי לרית'ם אנד בלוז או לרוק אנד רול חילוני קרוסאובר (מעגל אלקטרוני) (Audio crossover) – מעגל אלקטרוני המשמש במערכות שמע להפרדת תחומי תדרים לרמקולים כך שכל תחום תדרים יושמע ברמקול מסוג המותאם לו במיוחד.
אלק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אלק – עיר בצפון-מזרח פולין עמק אלק – עמק בקולומביה הבריטית מעבר אלק (קנדה) – מעבר הרים בהרי הרוקי הקנדיים. מעבר אלק (וושינגטון) – מעבר הרים במדינת וושינגטון שבארצות הברית מעבר אלק (מונטנה) – מעבר הרים במדינת מונטנה שבארצות הברית. רכס אלק (קנדה) – רכס הרים בהרי הרוקי הקנדיים רכס אלק (קליפורניה) – רכס הרים בקליפורניה אלק (נהר) – נהר אישים אילונה אלק – סייפת הונגריה מוחמד אלק – ספורטאי פאראלימפי אלג'יראי מאיר אלק – רב ואיש חינוך ישראלי אלקס
פרובינציית מרקאיבו

האם התכוונתם ל... פרובינציית מָרָקָאִיבּוֹ (האימפריה הספרדית) – פרובינציה של האימפריה הספרדית בדרום אמריקה בשנים 1824-1676; נוצרה כתוצאה ממיזוג בין פרובינציית מרידה לבין הטריטוריה של מרקאיבו (לחצו לצפייה במפת ונצואלה מ-1810 הכוללת פרובינציית מרקאיבו שמסומנת בכתום ) פרובינציית מרקאיבו (רפובליקת קולומביה הגדולה) – פרובינציה שהתקיימה בשנים 1830-1824 והייתה שייכת לדפרטמנטו סוליה שהוקם ב-1824 במסגרת רפובליקת קולומביה הגדולה (דפרטמנטו סוליה היה יורשו של פרובינציית מרקאיבו) (לחצו לצפייה במפת דפרטמנטו סוליה שכלל ארבע פרובינציות: מרקאיבו, קורו, מרידה וטרוחיו ) פרובינציית מרקאיבו (ונצואלה) – פרובינציה בשנים 1864-1830 בשטחה של ונצואלה העצמאית (מרפובליקת קולומביה הגדולה); יורשת דפרטמנטו סוליה (לחצו לצפייה במפת הפרובינציה ). ב-1864 הפכה למדינת מרקאיבו וב-1874 למדינת סוליה (Estado Zulia) שבירתה מרקאיבו מרקאיבו (פירושונים)
ספר עלטה

ספר עלטה הוא ספר ביכורים של מחבר מתוך העולם החרדי, שיצא בעילום שם תחת שם העט ● (עיגול שחור). הספר יצא לאור בהוצאת רסלינג בשנת 2014 בסדרת "מעבדה", והוא כתוב בז'אנר המשלב בין רומן לבין סיפורת בזק. הספר הוא יומן חלומות, שכתוב במסורת של יומני חלומות מיסטיים של מקובלים, כגון ספר החזיונות מאת רבי חיים ויטאל, תוך העתקתם לעולם הבלוג האינטרנטי. סיפור העלילה החיצוני, המתרחש במהלך היום, נפרש מתוך חלומות המתארים את עולמו הסודי של הכותב בלילה. בעולם זה משתלבים תכנים קבליים עם המציאות הטכנולוגית הנוכחית, חיי המשפחה המעורערים שלו והמשבר בו הוא נתון. רעיונותיו הדתיים של המספר מעוצבים באמצעות דמויות כגון: אשתו, האדמו"ר שלו, העכבר במחשב שלו, השועלים בשטריימל שלו, החמור של המשיח, הבורסה, האינטרנט והשואה. כך למשל, המספר מנסה להתחתן עם רשת האינטרנט, בה הוא רואה התגלמות של השכינה, אך נתקל בקנאה מצד אשתו. בחלום אחר המספר חולם שהוא היטלר ומנסה לעצור את השואה בעזרת גרסה נאצית לדת היהודית. הסגנון ההיפר-פנטסטי של הספר זכה לשבחי הביקורת, שהדגישה את חדשנותו, והספר זכה בפרס משרד התרבות לספר ביכורים לשנת תשע”ד. בשנת 2017 יצא בהוצאת רסלינג ספר המשך בשם "צורת עתיד". ספר העלטה, אתר הספר ספר עלטה, באתר של הוצאת רסלינג ספר עלטה, באתר OCLC (באנגלית) פרקים מהספר אני נוסע לבקר בקבר של מדינת ישראל, באתר הארץ, 21 במרץ 2014 אלפי טילים שהראשים שלהם מכוסים בשטריימל, באתר הארץ, 13 ביוני 2014 חלמתי שאני היטלר, באתר הארץ, 6 באפריל 2014 ומין הפינגווין יורש את הארץ, באתר הארץ כל בתי האלוהים יהיו וירטואליים, באתר העוקץ הספרים יהפכו לאבנים וידברו כאבנים, באתר העוקץ ספר הפרצופים, באתר טקסט נישואים בבעלי חיים, באתר "אלכסון" על הספר: פרופ' ישי רוזן-צבי, ויהי חושך: הסיטרא אחרא של הסיפור היהודי, באתר הארץ, 11 ביולי 2014 רבקה שאול-בן צבי, שטריימל קטלני, מקור ראשון, מוסף "שבת" יונתן אמיר, לראות את האור, באתר ישראל היום
מודל המוצק של איינשטיין

מודל המוצק של איינשטיין הוא מודל מקורב של תנודות האטומים במצב מוצק (פונונים) המאפשר לחשב את הגדלים התרמודינמיים הקשורים בתנודות אלו. המודל מבוסס על שתי הנחות: כל אטום במוצק הוא מתנד הרמוני תלת־ממדי עצמאי. כל האטומים מתנדנדים באותה התדירות (בניגוד למודל דביי). הבסיס להנחות אלו היה העובדה כי למוצק אופני תנודה עצמיים, שהן גלי הקול, או פונונים. התיאור השלם של המוצק מחייב ניתוח שלם של האינטראקציות בין האטומים השונים, ובינם לבין האלקטרונים במתכת. זוהי בעיה סבוכה שלא תמיד ניתן למצוא לה פתרון. מודל איינשטיין מניח כי כל אטום נע באופן עצמאי כמו מתנד הרמוני תלת־ממדי, ולכן לכולם תדירות עצמית שווה. באופן זה איינשטיין ניסה להראות כי מכניקת הקוונטים תוכל לעזור בפתרון בעיות ספציפיות במכניקה הקלאסית. לתאוריה המקורית שהוצעה על ידי איינשטיין ב-1907 יש השפעה היסטורית רבה. איינשטיין הראה, בפעם הראשונה, כי את משרעת התנודות אפשר להפוך לגודל דיסקרטי על ידי יישום הנחת הקוונטיזציה של פלאנק, ולקבל תוצאות המתאימות לניסוי. התאוריה חוזה בדיוק את קיבול החום הקבוע של מוצקים בטמפרטורות גבוהות, כפי שנחזתה גם בחוק דולון-פטי במכניקה הקלאסית ובניסויים אמפיריים, ובקירוב טוב את קיבול החום בטמפרטורות נמוכות. מבחינה זו, התאוריה של איינשטיין, למרות שהנחותיה אינן נכונות, מהווה ביחד עם האפקט הפוטואלקטרי אישוש לנכונות של המכניקה הקוונטית. המודל של איינשטיין חוזה כי קיבול החום מתקרב לאפס באופן אקספוננציאלי בטמפרטורות נמוכות, אך בניסוי התלות היא שונה במקצת, ומתנהגת כמו הטמפרטורה (במעלות קלווין) בחזקה שלישית. הסיבה לכך היא כי לא ניתן להניח שהתדירות של כל אופני התנודה במוצק היא שווה. הנחה קרובה יותר לאמת הוצעה על ידי מודל דביי בשנת 1912, שטען כי מהירות התקדמות התנודות (גלי הקול) היא שווה, ולכן התדירות היא מכפלה של מהירות הקול בוקטור הגל. אף על פי כן, במוצקים בהם יש יותר מסוג אטום אחד, או שמבנה הסריג שלהם הוא מורכב יותר (יותר מאטום אחד בתא היחידה הפרימיטיבי), נוצרות תנודות עצמיות קצרות טווח של האטומים בתוך תא היחידה. תנודות אלו מכונות פונונים אופטיים (בשל העובדה כי התדירויות המהירות שלהם ניתנות למדידה על ידי קרינה אלקטרומגנטית) וניתן להראות כי התדירות העצמית שלהם היא ערך קבוע, כמו במודל איינשטיין.