laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הבנק לחרושת ולמסחר

הבנק לחרושת ולמסחר היה בנק ישראלי שהוקם בשנת 1959 כהמשך של בנק אגרובנק, הבנק לחקלאות ובנין. הבנק היה בשנות ה-60 לחלק מקבוצת בנק הפועלים. הבנק לחקלאות ובנין, שנודע כ"אגרובנק" נוסד ביולי 1929. בראשו עמדו שמעון יעבץ והאחים יעקב ושפסל מירנבורג. בנין הבנק מוקם בפינת הרחובות אלנבי/בלפור בתל אביב. הבנק לחרושת ולמסחר נפתח, כהמשכו של אגרובנק, במאי 1959, כשותפות של משקיעים יהודים מאורוגוואי (50%), חברת העובדים (25%) וכור (25%). בראש מועצת המנהלים של הבנק עמדו יצחק עילם ואלפרדו קורן נציג המשקיעים מאורוגוואי. באפריל 1962 נשלל רישיון המסחר במטבע חוץ של הבנק. בשנת 1963 נמכרו 50% ממניות הבנק לבנק הפועלים. בעקבות זאת, מונה עמוס ברגנר למנהל הבנק. הבעלות בבנק התחלקה בין בנק הפועלים וחברת העובדים בחלקים שווים. עם קריסת בנק אלרן, רכש הבנק לחרושת ולמסחר שלושה סניפים שלו. בשנת 1969 מוזג הבנק עם "הלוואה וחיסכון" תל אביב. מפת תל אביב והסביבה, נערכה והודפסה 1958-1960 ע"י מחלקת המדידות, עם ציון מיקום 'בנק לחרושת ולמסחר' (מס' 405 במפתח), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור לקט, דבר, 24 ביולי 1929 יעקב מירנבורג הובא למנוחתו האחרונה, הַבֹּקֶר, 10 במרץ 1939 נסיון גניבה נועז בתל אביב, דואר היום, 19 בפברואר 1934 מפת תל אביב בהוצאת מחלקת המדידות, 1949, עם ציון מיקום 'בנק אגרובנק' (מס' 100 במפתח), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור הבנק לחרושת ומסחר החל בפעולתו, על המשמר, 10 במאי 1959 הבנק לחרושת ומסחר יוציא אמיסיה של שני מליון ל"י, דבר, 21 בספטמבר 1960 הרשיון נשלל מן הבנק על פי הוראת המפקח על מטבע חוץ, הצופה, 5 ביוני 1962 הממשלה תשתתף בהון בנק לחרושת ומסחר, דבר, 4 בספטמבר 1963 עדית זרטל, המהפכה השקטה הסוערת, דבר, 5 ביולי 1974 נפתחו המשרדים המחודשים של בנק לחרושת ולמסחר, על המשמר, 12 באפריל 1965 הבנק לחרושת ולמסחר מרחיב פעולותיו, דבר, 15 בדצמבר 1967 המו"מ על מיזוג בנק לחרושת ומסחר, מעריב, 18 במאי 1969 דוד ליפקין, הלוואה וחסכון רכשה את בנק לחרושת ולמסחר, דבר, 21 במאי 1969
קיק אגוזים אמריקאי

קיק אגוזים אמריקאי (שם מדעי: Nucifraga columbiana) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת העורביים החיה במערב אמריקה הצפונית לאורך יערות ואזורים הרריים באמריקה מקולומביה הבריטית בצפון עד לניו מקסיקו בדרום. אורכו של קיק האגוזים 23–30 ס"מ ומשקלו 130 גרם. הוא בעל גוף אפור בהיר עם עיניים ומקור שחורים וגדולים. מקור זה מעוצב לפיצוח זרעים. הכנפיים שחורות ומעט לבנות בקצוותיהם וכך גם הזנב. הוא מזכיר מאוד את העורבני, אך בעל מקור ארוך וחזק יותר. הקיק ניזון בעיקר מזרעים באצטרובלי אורנים (צנוברים) ממינים שונים והוא יכול לאכול 1–15 זרעים ביום. הוא שובר את האצטרובלים במקורו וחלק מהזרעים הוא מפזר במגוון אתרים מוחבאים, כנראה כדי שלא יימצאו כולם על ידי סנאים. בעונה אחת הוא יכול להחביא 98,000 זרעים. בנוסף הוא ניזון מחרקים, פירות ופירות יער שונים ובעלי חיים קטנים וגם מנבלות. לציפור זו יכולות זיכרון גבוהות. היא יכולה לזכור 75% מהזרעים שהיא מאחסנת. שאר הזרעים מצליחים לנבוט בהצלחה לאור שיטות האחסון של הקיק. מדיה וקבצים בנושא קיק אגוזים אמריקאי בוויקישיתוף קיק אגוזים אמריקאי, באתר ITIS (באנגלית) קיק אגוזים אמריקאי, באתר NCBI (באנגלית) קיק אגוזים אמריקאי, באתר GBIF (באנגלית) קיק אגוזים אמריקאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
דטרויט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דטרויט – העיר הגדולה ביותר במדינת מישיגן שבארצות הברית דטרויט (נהר) – נהר בצפון אמריקה, המקושר למערכת הימות הגדולות שבין ארצות הברית לקנדה דטרויט (סרט) – סרט קולנוע אמריקאי המתרחש בעיר דטרויט
יסעור קורי

יסעור קורי (שם מדעי: Calonectris borealis) הוא מין של עוף ימי ממשפחת היסעוריים. אורכו של יסעור זה 56-46 ס"מ ומוטת כנפיו 126-112 ס"מ. הוא בעל מקור צהוב ארוך ובעל נוצות חומות-אפורות עם עיגולים לבנים סביב העיניים ובעל כפות רגליים צהובות. הכנפיים שחורות יסעור קורי נפוץ ברחבי האוקיינוס האטלנטי ויכול לנדוד בלב ים לאורך כל חייו. הוא מתרבה בכמה איים כמו מדיירה, האיים האזוריים, איי ברלנגס (Berlengas) שלחופי פורטוגל והאיים הקנריים שלחופי ספרד. היסעור מקנן במושבות על צוקים או במחילות בחולות ובתוכה מטיל ביצה יחידה. הוא מגיע לדגור עליה רק בלילה כדי למנוע משחפים לאתר את הביצים הרכות. לאחר עונת הרבייה היסעורים נודדים צפונה לחופי בריטניה ואירלנד ושבים דרומה בחורף. היסעור מוצא את מזונו מהים והוא מחפש דגים שונים, חסילונים ודיונונים והוא יכול לצלול לעברם עד עומק 15 מ'. להקות של יסעורים נצפים בשיתוף פעולה עם דולפינים או דגים טורפים באכילה של להקות דגים קטנות יחדיו, כשהדגים או הדולפינים מונעים מהדגים הקטנים לברוח למטה יותר. מדיה וקבצים בנושא יסעור קורי בוויקישיתוף יסעור קורי, באתר NCBI (באנגלית) יסעור קורי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) יסעור קורי, באתר GBIF (באנגלית) יסעור קורי באתר הרשימה האדומה של IUCN
נווט כלל-ימי

נווט כלל-ימי (שם מדעי: Naucrates ductor) הוא מין יחיד בסוגו ממשפחת הצניניתיים הנפוץ ברחבי האוקיינוסים הטרופיים השונים. דג זה מנהל קשרים צמודים עם חיות ים אחרות ומתלווה אליהם בשיטוטיהם באוקיינוסים. אורכו של הנווט 70-60 ס"מ. הוא בעל קשקשים בצבע שבין כחול כהה עד לכסוף ושחור עם בטן לבנה. הם מפוספסים בפסים אופקיים שחורים ולעיתים פסים אלה הופכים לכסופים אך על גבם שלושה פסים כחולים. דגי הנווט בעלי סנפירים קטנים וראש קטן. דג זה ידוע עקב מנהגו להתלוות לחיות ים גדולות יותר כמו כרישים (ובעיקר כריש ארך-גף), צבי ים או מנטות. הצעירים יכולים "להתלוות" לאצות צפות או למדוזות וישנם נווטים ששוחים בצמוד לספינות. מכאן הם קיבלו את השם "נווט". בניגוד לדגי הרמורה הם אינם נצמדים למינים המארחים אך הם מלקטים מגוף המארחים טפילים וניזונים משיירי האכילה שלהם. מספר דגי נווט נצפו מנקים אפילו את פיהם של כרישים ארוכי גף ונראה שהיחסים בין שני המינים קשורה מאוד. הוא נחשב לדג טעים אך הוא לא פופולרי כדג מאכל עקב הנדירות היחסית שלו. נווטים עם כריש ארך-גף מדיה וקבצים בנושא נווט כלל-ימי בוויקישיתוף נווט כלל-ימי, באתר ITIS (באנגלית) נווט כלל-ימי, באתר NCBI (באנגלית) נווט כלל-ימי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נווט כלל-ימי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נווט כלל-ימי, באתר FishBase (באנגלית) נווט כלל-ימי, באתר GBIF (באנגלית) נווט כלל-ימי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נווט כלל-ימי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אלגת עין-הקשת

אלגת עין-הקשת (שם מדעי: Elagatis bipinnulata) הוא מין ממשפחת הצניניתיים הנפוץ בכל האוקיינוסים הטרופיים והוא המין היחידי בסוגו. אורכו של דג זה עד 60 ס"מ בבגרותו אך נמצאו פריטים באורך של 120 ס"מ והשיא נמצא באורך 180 ס"מ ומשקל 46 ק"ג. הוא בעל גוף כחול בהיר או ירוק עם 2-3 פסים אופקיים בצבע זהוב-ירקרק. העיניים בולטות והזנב גדול וזהוב. דג זה נודד ברחבי האוקיינוסים או נמצא בקרבת החופים. הוא טורף הניזון מדגים קטנים יותר, דיונונים, סרטנים ומפלנקטון. הוא מהיר מאוד ויכול להאיץ בעזרת הזנב הענקי שלו. הם משוטטים בלהקות גדולות בחיפוש אחר מזון. דגים אלה נטרפים על ידי דגים גדולים יותר כמו כרישים, דולפין פראסר ועופות ימיים כמו שחפים. מדיה וקבצים בנושא אלגת עין-הקשת בוויקישיתוף אלגת עין-הקשת, באתר ITIS (באנגלית) אלגת עין-הקשת, באתר NCBI (באנגלית) אלגת עין-הקשת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אלגת עין-הקשת, באתר FishBase (באנגלית) אלגת עין-הקשת, באתר GBIF (באנגלית) אלגת עין-הקשת באתר הרשימה האדומה של IUCN
סמרנון כלל-ימי

סמרנון כלל-ימי (שם מדעי: Decapterus macarellus) הוא מין דג הנפוץ באוקיינוס הפתוח. דג זה מכונה מקרל אך אינו שייך למשפחת הקולייסיים אלא למשפחת הצניניתיים. זהו דג קטן שאורכו עד 46 ס"מ. לדגים אלה סנפירי שת גדולים וסנפירים קטנים בשאר הגוף. הראש קטן ומוארך עם עיניים לבנות בולטות. הגוף בצבע כסוף-כחול עם בטן לבנה. סנפיר הזנב הוא אדמדם עד צהוב-ירוק. זהו דג שמצוי בלהקות גדולות הנודדות ברחבי האוקיינוסים הטרופיים. הדגים מצויים בכל האוקיינוסים הטרופיים מעומק 40-200 מ' וחיים בלהקות של עד 40 פרטים. הם מצויים בעיקר בימים פתוחים וגם בימים כמו הים התיכון והים השחור, אך מעדיפים בעיקר סביבות של איים מרוחקים שונים. הם ניזונים מזואופלנקטון ונטרפים על ידי מגוון טורפים ימיים, כמו דולפינים, כרישים, דגי טונה, עופות ימיים, טורפים ימיים ועוד. דגים אלה ניצודים לעיתים אך אכילתם עלולה לגרום לסיגואטרה. עם זאת הם נחשבים לדגי פתיון מושכים למינים שונים כמו הדקרים וצנינית ענק. מדיה וקבצים בנושא סמרנון כלל-ימי בוויקישיתוף סמרנון כלל-ימי, באתר ITIS (באנגלית) סמרנון כלל-ימי, באתר NCBI (באנגלית) סמרנון כלל-ימי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סמרנון כלל-ימי, באתר FishBase (באנגלית) סמרנון כלל-ימי, באתר GBIF (באנגלית) סמרנון כלל-ימי באתר הרשימה האדומה של IUCN
היחידה המיוחדת ללחימה נגד הטרור

היחידה המיוחדת ללחימה נגד הטרור (ברומנית: Unitatea Specială de Luptă Antiteroristă או בקיצור USLA) הייתה יחידה צבאית מקצועית כפופה למשרד הפנים של רומניה ומיועדת להילחם בטרור. היחידה הוקמה ב-15 בדצמבר 1977 ובסוף 1989 היו בה 795 חיילים וקצינים. ב-1990 שונה שם היחידה ל"הבריגדה האנטי-טרוריסטית" והוכפפה לשירות המודיעין הרומני. במהלך המהפכה הרומנית (1989) היחידה קיבלה את מרות ראשי המהפכה ואף שלחה לוחמים להגביר שמירה על משרד ההגנה, אך לוחמים אלה זוהו בטעות כטרוריסטים ומגיני משרד ההגנה פתחו באש עליהם ואף מעכו בעזרת טנקים את המשוריינים. שמונה לוחמים נהרגו וגופותיהם הושלכו יחד ברחוב. על הגופות נכתבה המילה "טרוריסטים" ובראש הערימה הוצב ראש כרות ובפיו סיגריה. אזרחים, שעברו ברחוב, ירקו על הגופות ואף גרוע מזה. לאחר שהתברר שהמתים לא היו טרוריסטים, הם טוהרו ואף הוענק להם תואר "גיבור-מרטיר של המהפכה הרומנית", אולם כעבור עשר שנים בוטל תוארם של שניים מהם בגלל ידיעות על כך שהיו מעורבים בתככים פוליטיים. במקום בו נהרגו לוחמי היחידה במהלך המהפכה, הוקמה אנדרטה לזכרה בשנת 2012. Ambuscada de la Ministerul Apararii a trupelor USLA (I) (ברומנית) Ambuscada de la Ministerul Apararii a trupelor USLA (II) (ברומנית) Brigada Anti-Tero a SRI (באנגלית) Reparaţie morală pentru luptătorii USLA ucişi la Revoluţie. SRI le-a ridicat monument la „locul crimei“ (ברומנית)
טרכון רב-מגנים

טרכון רב-מגנים (שם מדעי: Trachurus picturatus) הוא מין דג הנפוץ סביב הים התיכון. דג זה מכונה מקרל אך אינו שייך למשפחת הקולייסיים אלא למשפחת הצניניתיים. אורכם הממוצע של דגים אלה הוא 25 ס"מ אך נמצאו פרטים באורך של 60 ס"מ. דג זה בעל מבנה מוארך והוא בעל קשקשים בצבע כסוף עד זהוב. הוא בעל לסתות גדולות והוא ניזון מפלנקטון. דג זה מצוי באזורי חופים, עד לעומק 370 מ' ממפרץ ביסקאיה ועד לחופי מרוקו ומערב הים התיכון. הוא נטרף על ידי דגי טונה, דולפינים, כרישים, עופות ימיים, אריות ים וטורפים נוספים. הוא שוחה בלהקות גדולות העוזרות לו להתגונן מטורפים אלו על ידי הסתחררות בכדור בה כל דג מסתתר בדג שלצידו ותנועתם של הדגים יחדיו מבלבלת את טורפיהם. מדיה וקבצים בנושא טרכון רב-מגנים בוויקישיתוף טרכון רב-מגנים, באתר ITIS (באנגלית) טרכון רב-מגנים, באתר NCBI (באנגלית) טרכון רב-מגנים, באתר FishBase (באנגלית) טרכון רב-מגנים, באתר GBIF (באנגלית) טרכון רב-מגנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
אינגבורגה דפקונייטה

אינגבורגה אדמונדובנה דפקונייטה (בליטאית: Ingeborga Edmundovna Dapkūnaitė; ‏נולדה ב־20 בינואר 1963) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ליטאית. דפקונייטה נולדה בווילנה, אמה הייתה מטאורולוגית ואביה היה דיפלומט, הוריה עבדו שנים רבות במוסקבה והיא התראתה איתם רק בחופשות, היא הופיעה על הבמה לראשונה בגיל ארבע בבית האופרה של וילנה, ב-1988 שיחקה בסרט המצליח אינטרדבוצ'קה, היא הופיעה במספר סרטים הוליוודים ובין היתר ב"משימה בלתי אפשרית" וב"שבע שנים בטיבט" לצד בראד פיט. היא ידועה מתפקידה בסרט "שמש בוגדנית" שזכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. על תפקידה בסרט זכתה בפרס ניקה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. ב-2001 הייתה לחברה בצוות השיפוט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה וב-2003 היא גילמה את אלכסנדרה, נסיכת הסן במיני-סדרה של ה-BBC, "הנסיך האבוד". ב-2005 הנחתה את הגרסה הרוסית של "האח הגדול". באירוויזיון 2009 הציגה את תוצאות הניקוד הרוסי מאותו אולם במוסקבה בו נערכה התחרות. היא הופיעה בסדרות טלוויזיה והפקות קולנוע רוסיות ואירופאיות שונות וגילמה את תפקיד שגרירת רוסיה בנורווגיה בסדרת הטלוויזיה "Okkupert". ב-2018 כיכבה בעיבוד הרוסי לסדרת הטלוויזיה "הגשר". מדיה וקבצים בנושא אינגבורגה דפקונייטה בוויקישיתוף אינגבורגה דפקונייטה, ברשת החברתית אינסטגרם אינגבורגה דפקונייטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אינגבורגה דפקונייטה, באתר AllMovie (באנגלית) אינגבורגה דפקונייטה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
גוראן וישניץ'

גוראן וישניץ' (בקרואטית: Goran Višnjić; נולד ב-9 בספטמבר 1972) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון קרואטי-אמריקאי. וישניץ' נולד בשיבניק, קרואטיה. הוא הופיע במחזות במהלך ילדותו ובגיל שש עשרה הופיע לראשונה בסרט קולנוע, הוא שירת בצבא היוגוסלבי והקרואטי והוא היה השחקן הצעיר ביותר שנבחר לגלם את המלט בפסטיבל התיאטרון של דוברובניק. הוא שיחק בתחילה תפקיד קטן במספר סרטים וביניהם "פיסמייקר" ובסרטו של גריפין דאן "קסם מעשי", לצידה של סנדרה בולוק. התפרסם כשגילם את הרופא ד"ר לוקה קובאץ' בדרמה הרפואית "ER", החל משנת 1999. ב-2000 שיחק בקומדיה "מטורפת מאהבה" בכיכובה של הת'ר גראהם. ב-2001 שיחקה במותחן "מים עמוקים", לצדה של טילדה סווינטון. בשנת 2002 שיחק במותחן הבריטי "דוקטור סליפ" בבימויו של ניק ווילינג. עוד ב-2002 דיבב בסרט "עידן הקרח". ב-2005 שיחק בסרט "אלקטרה" לצד ג'ניפר גארנר ובאותה שנה היה אחד המועמדים לתפקיד ג'יימס בונד אך לבסוף נבחר דניאל קרייג, ב-2009 שיחק בסרט "אוהב אותך, ניו יורק". בשנת 2011 הופיע בסרט "נערה עם קעקוע דרקון". בשנת 2013 גילם את התפקיד הראש בסדרה "אלמנה אדומה", וגילם את מייקל בסרטו של רידלי סקוט "היועץ". בשנת 2014 שיחק בסרט הדרמה "אסתמה" לצד קריסטן ריטר, והחל לככב בסדרת המדע הבדיוני של רשת CBS "אקסטנט" בדמותו של ד"ר ג'ון וודס לצדה של האלי ברי. בשנת 2016 שיחק בסדרה "טיימלס" בנטפליקס, בדמותו של גארסיה פלין. ב-2017 שיחק בסרט "שבטי פאלוס ורדס", לצד ג'ניפר גארנר, ובמותחן "Never Here" לצד מיריי אינוס. בשנת 2019 גילם גנרל סרבי בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "דיאטת סנטה קלריטה" של רשת נטפליקס. בשנת 2020 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "הבנים". בשנת 2021 לוהק לחידוש לסרט האימה הקלאסי "מעורר השאול" מאת התסריטאי דייוויד ס. גויר. גוראן השתתף באחד הקליפים של מדונה "The Power of Good-Bye" משנת 1999. ב-1999 דורג על ידי מגזין "פיפל" כ"ייבוא הסקסי ביותר" של השנה. גוראן וישניץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) גוראן וישניץ', ברשת החברתית אינסטגרם גוראן וישניץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גוראן וישניץ', באתר AllMovie (באנגלית) גוראן וישניץ', באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) גוראן וישניץ', באתר Box Office Mojo (באנגלית) גוראן וישניץ', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גוראן וישניץ', באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1949 בגרמניה

שנת 1949 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה גרמניה 79 שנות לאום. נשיא גרמניה - תיאודור הויס (החל מ-13 בספטמבר). קנצלר גרמניה - קונראד אדנאואר (החל מ-20 בספטמבר). המצור על ברלין - החל ב-24 ביוני 1948 ותם ב-12 במאי 1949. 8 במאי - קבלת חוק היסוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. 24 במאי - כינון הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (גרמניה המערבית). 13 בספטמבר - תיאודור הויס מתמנה לנשיא גרמניה המערבית הראשון. 20 בספטמבר - קונראד אדנאואר מתמנה לקנצלר גרמניה המערבית הראשון. 24 בינואר - ניקולאס ברדנר, עיתונאי גרמני. 5 בפברואר - קורט בק, פוליטיקאי גרמני. 5 במרץ - פרנץ יוזף יונג, פוליטיקאי גרמני. 4 ביולי - הורסט זהופר, פוליטיקאי גרמני. 3 באוגוסט - פריץ אגנר, מנחה טלוויזיה גרמני. 30 באוגוסט - פטר מאפי, זמר גרמני. 30 במרץ - פרידריך ברגיוס, כימאי גרמני וחתן פרס נובל לפיזיקה (נולד ב-1884). 21 במאי - קלאוס מאן, סופר גרמני (נולד ב-1906). 23 בנובמבר - גוסטב רדברך, פוליטיקאי וחוקר משפטי (נולד ב-1878). מדיה וקבצים בנושא 1949 בגרמניה בוויקישיתוף
קונקט

חברת קונקט ירושלים (רכבת קלה) בע"מ היא חברת תחבורה ציבורית, אשר נוסדה בשנת 2006. קונקט היא החברה הראשונה בישראל, שעסקה בהפעלה ותחזוקת רכבות קלות. החברה הפעילה את הרכבת הקלה בירושלים עד לשנת 2021 והתמודדה על הפעלת הרכבת הקלה בתל אביב. חברת קונקט הוקמה בשנת 2006 על ידי תאגיד הסביבה והתחבורה הצרפתי ויאוליה, במסגרת קבוצת סיטיפס. קונסורציום סיטיפס זכה בזיכיון להקמה ולהפעלה של הקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים. החברה החלה להפעיל שירות מסחרי באמצעות 14 קרונות רכבת ב-11 אוגוסט 2011, והגיעה להפעלה מלאה של 21 רכבות, על פי הסכם הזיכיון במרץ 2012. בשנת 2013, לאחר שבוויאוליה מכרו את פעילות התחבורה בכל רחבי העולם, השליטה בקונקט עברה לידי חברת התחבורה הצרפתית טראנסדב (Transdev). באוגוסט 2015 נרכשה החברה על ידי בעלי המניות של חברת סיטיפס ושינתה את שמה לקונקט. בשנת 2017 קונקט הפכה להיות החברה הישראלית הראשונה, המפעילה רכבות קלות באופן עצמאי וללא ליווי של חברה זרה. מחזור החברה (2015): 130 מיליון ₪. מנכ"ל החברה היה ערן שכטמן. בשנת 2021 העבירה החברה את ההפעלה והתחזוקה של הרכבת חזרה למדינה במסגרת תהליך Buy Back אשר מוסדר בהסכם הזיכיון. במסגרת תהליך זה המדינה רכשה את הזיכיון בחזרה מקבוצת סיטיפס תמורת סה"כ של 1.6 מיליארד ש"ח. בשנת 2017 קונקט הקימה קונסורציום של חברות, במסגרת התמודדות על מכרז הפעלת הקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב. לצד קונקט, הקונסורציום הורכב מחברת הרכבות הגרמנית דויטשה באן ומחברת התחבורה קווים. ליאור גוטמן, יעקב שחר חובר למפעילת הרכבת בירושלים בהתמודדות על הפעלת הרכבת בתל אביב, באתר כלכליסט, 13 בפברואר 2017 נתי יפת, ‏קווים ודן מתמודדות עם שותפות זרות על הפעלת הקו האדום, באתר גלובס, 12 בפברואר 2017 מיכאל רוכוורגר, בת"א חופרים, בירושלים מרוויחים: מפעילת הרכבת הקלה נרכשה ב-100 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 20 באוגוסט 2015 ערן אזרן, הדו"חות נחשפים: כמה מרוויחה הרכבת הקלה בירושלים - ואיך השפיע גל הטרור?, באתר TheMarker‏, 10 במרץ 2016 איריס ליפשיץ-קליגר, חוויה משפחתית: יוצאים מוקדם מהעבודה, באתר ynet, 2 במרץ 2015 המדינה רוכשת את זיכיון הפעלת הרכבת הקלה בירושלים ב-1.62 מיליארד שקל, באתר כלכליסט - www.calcalist.co.il, ‏2020-02-12 נתי יפת, ‏קווים ודן מתמודדות עם שותפות זרות על הפעלת הקו האדום, באתר גלובס, 12 בפברואר 2017
יחסי אלג'יריה–קניה

יחסי אלג'יריה–קניה (בערבית: العلاقات الجزائرية الكينية, באנגלית: Algeria–Kenya relations) הם היחסים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין רפובליקת קניה. לקניה שגרירות באלג'יר, בעוד לאלג'יריה שגרירות בניירובי. בדצמבר 2013, במסגרת ביקורו בן החמישה ימים באלג'יריה, נפגש יושב ראש האספה הלאומית של קניה ג'סטין מוטורי עם ראש ממשלת אלג'יריה עבד אל-מאלכ סלאל. במהלך שיחותיהם הסכימו שתי המדינות להקים ועדה משותפת אלג'יראית-קנייתית שמטרתה לחזק את הקשר בין שתי המדינות. בחודש פברואר 2015 ביקר נשיא קניה אוהורו קניאטה באלג'יריה למשך שלושה ימים בהזמנתו של נשיא אלג'יריה עבד אל-עזיז בותפליקה. במהלך ביקורו חנך קניאטה את שגרירות קניה באלג'יריה. שתי המדינות הסכימו לחזק את היחסים ביניהן, בהם היחסים הפוליטיים, הכלכליים והטכנולוגיים. כחלק ממאמצים אלו שתי המדינות חתמו על שני הסכמי שיתוף פעולה. שתי המדינות אף הסכימו כי אלג'יריה תרכוש קניינים על ייצור נפט וגז, בעוד קניה תפתח את שעריה בפני אלג'יריה במטרה לסייע במעבר לאנרגיה גאותרמית ומתחדשת. בשנת 2013 ייצאה קניה סחורות בשווי 5.3 מיליון אירו, בעוד היא ייבאה בהשוואה לייבוא של 126,000 אירו. שגרירות אלג'יריה בניירובי. [1] ראש הממשלה עבד אל-מאלכ סלאל אירח את יושב ראש האספה הלאומית של קניה. נבדק לאחרונה ב-01-06-2017. אוהורו קניאטה הגיע לאלג'יריה לביקור של שלושה ימים באלג'יריה, באתר Daily Nation, ‏24-02-2015 אלג'יריה וקניה חתמו על הסכמי שיתוף פעולה, באתר Capital News, ‏13-11-2015 העיניים החדשות של קניה לעבר אלג'יריה, באתר Business Daily, ‏23-02-2015
שושנה חן

שושנה שֶנְקֶר (נולדה ב-1951), הידועה בשם העט שושנה חן, היא עיתונאית חרדית ישראלית, כתבת לענייני צרכנות בעיתון ידיעות אחרונות. שושנה חן נולדה בתל אביב למשפחה חסידית, בת יחידה לאמה בלה ולאביה מרדכי, ניצולי השואה. חן החלה את דרכה בעולם העיתונאות ככתבת בעיתון החרדי המודיע בו כתבה בנושאי חברה ופוליטיקה, בשנים 1972–1978. לאחר מכן עברה לכתוב בעיתון ידיעות אחרונות, תחילה כמחליפתה של לאה אתגר, ככתבת צרכנות. ב-2014 הוציאה את ספרה "את נשארת שם – מכתבים לאחותי שלא הכרתי", שבו כתבה על משפחתה בשואה ועל אחותה הנספית, שעל קיומה נודע לה רק בגיל שמונה. ב-2017 קיבלה מאגודת העיתונאים בתל אביב פרס על מפעל חיים. ב-2020 הייתה שותפה בקבוצה שהתמודדה במכרז להפעלת ערוץ רדיו חרדי. חן מתגוררת בבני ברק. עירית נחמני, ‏סבינה בירן ושושנה חן - בנשות הקריירה של "ליידי גלובס", באתר גלובס, 14 בספטמבר 2003 חגית ברונסקי, ‏אני לא צדיקה, אני מתפרנסת מתרבות הצריכה, באתר גלובס, 23 במרץ 2010 שושנה חן, ‏מכתב לאחותי החילונית, באתר "ידיעות אחרונות", 27 בדצמבר 2011 (הקישור אינו פעיל) חיים ביאור, בטח לא פראיירים, באתר אגודת העיתונאים בתל אביב, 22 בנובמבר 2017 ישראל כהן, ‏עיתונאית 'ידיעות אחרונות' חשפה: למה שמה 'שושנה חן'?, באתר כיכר השבת, 5 ביוני 2018 שלמה זינגר, "את נשארת שם" • ספר חדש בהוצאת 'גנזך קידוש השם', באתר JDN‏, 9 במאי 2014 ברכה לנצח בודקת, באתר גלובס, 23 במרץ 2010 אהרון קריב‏, "יד ושם החרדי": כך הם זוכרים את השואה, באתר וואלה, 28 באפריל 2014 יונתן כיתאין, ‏אגודת העיתונאים: פרס מפעל חיים לרינה מצליח ולשושנה חן, באתר גלובס, 6 בנובמבר 2017 נתי טוקר, לראשונה ברדיו חרדי: הצעה לרוב נשים בדירקטוריון, באתר TheMarker‏, 8 בינואר 2020 ענת ביין-לובוביץ', ‏"אושר עד" מצטרפת לקבוצת "משפחה-מור" במכרז הרדיו החרדי, באתר גלובס, 7 בינואר 2020
יורם הוניג

יורם הוניג (נולד ב-1964) הוא במאי קולנוע ומנהל המיזם לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים מאז הקמתו ב-2008. יליד 1964, ירושלים. למד בגימנסיה העברית רחביה. בוגר בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, המחזור הראשון, 1992. במהלך לימודיו ביים את סרט הגמר  "צירי לידה" עם משה איבגי, מהסרטים הבולטים של המחזור. הוניג ביים והפיק שני סרטים תיעודיים, ובהם "שלום כיתה א'", שזכה בפרסים בינלאומיים ובציון לשבח בדוקאביב, 2005. שימש כמנהל ההפקות של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בין השנים 2000–2005, וליווה כמאה וחמישים סרטים קצרים, משלב הרעיון לשלב ההפקה וההפצה. ב-2008, עם הקמת המיזם לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים, נבחר הוניג להיות המנהל הראשון של המיזם. עד שנת 2011 גייס המיזם 32 מיליון שקלים לעידוד הקולנוע בעיר. אחר כך קיבל תקציב ממשלתי נוסף של כ-50 מיליון שקלים (בשנים 2013–2014), והצליח להגדיל את מספר הפקות הקולנוע המצולמות בירושלים מתוך כלל הפקות הקולנוע הישראלי, משיעור של כ-5 אחוזים בשנת 2008 לכ-25% ב-2016. עם זאת יוצרים שזכו במענקים מהמיזם התלוננו שלא קיבלו את הכסף שהובטח להם. ב-2013 יזם תוכנית להקמת תעשיית אנימציה בירושלים, באמצעות המיזם לקולנוע וטלוויזיה בירושלים גויס תקציב למימון הפקות אנימציה, בין השאר לאולפני דיסני. ב-2019 השיק המיזם לקולנוע וטלוויזיה בירושלים את "הסצנה", חממות לפיתוח סרטי קולנוע ואנימציה ליוצרים מהעיר. "עופות החול" (סרט תיעודי; במאי, 2008) "שלום כיתה א"' (סרט תיעודי; במאי ומפיק, 2005) "צירי לידה" (סרט גמר סם שפיגל, תסריטאי ובמאי, 1992) יורם הוניג, ברשת החברתית LinkedIn יורם הוניג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יורם הוניג, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים האתר הרשמי של המיזם לקולנוע ולטלוויזיה ירושלים דף בוגר באתר בית הספר סם שפיגל פוסט אורח לכבוד פסטיבל הקולנוע ירושלים: יורם הוניג מסכם שמונה שנות פעילות של מיזם הקולנוע הירושלמי, באתר סינמסקופ, 7 ביוני 2016 אלי שגב, מיתה טובה בקולנוע ו-5 שנות תמיכה, ריאיון עם יורם הוניג, מנהל המיזם לקולנוע ולטלוויזיה ירושלים, באתר אידיבי, 13 באוקטובר 2014 אורון שמיר, עכבר העיר, שליחותו של מנהל קרן הקולנוע הירושלמי, באתר הארץ, 1 ביוני 2011 מרב יודילוביץ', בועטים בדימוי הממלכתי, באתר ynet, 3 באוגוסט 2008 נירית אנדרמן, יורם הוניג מונה למנהל קרן הקולנוע, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2008 רותה קופפר, "סובנירים" זכה בפסטיבל דוקאביב, באתר הארץ, 5 באפריל 2006 עוז רוזנברג, קולנוע | עיריית י-ם מציעה תמיכה לסרטים זרים שיצולמו בשטחה, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2011 נירית אנדרמן, הממשלה אישרה תקציב נוסף לקידום תעשיית הקולנוע בירושלים, באתר הארץ, 29 במאי 2014 נירית אנדרמן, יוצרים שזכו במענקים מהמיזם הירושלמי לקולנוע מתלוננים: לא קיבלנו את הכסף, באתר הארץ, 8 באפריל 2017 נירית אנדרמן, המיזם לקולנוע וטלוויזיה ירושלים יוזם תוכנית להקמת תעשיית אנימציה ישראלית, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2013 נירית אנדרמן, אולפני דיסני יפיקו סדרת אנימציה בירושלים, באתר הארץ, 16 ביוני 2015 דפנה יעקובוס רנצר, המיזם לקולנוע: חממה מקומית לפיתוח סרטי אנימציה, באתר כל העיר, 28 בפברואר 2019
קרלובי וארי (מחוז)

מחוז קרלובי וארי או מחוז קרלובַרסקי (בצ'כית: Karlovarský kraj) הוא אחד מ-13 מחוזות של הרפובליקה הצ'כית, הממוקם בחלקו המערבי של האזור ההיסטורי של בוהמיה. המחוז נקרא על שם בירתו קרלובי וארי (קרלסבאד) ומפורסם בעולם בעיקר בשל אתרי הספא שלו, המפורסמים שבהם בבירה קרלובי וארי ובמריאנסקה לאזנייה. הנקודה הגבוהה ביותר היא Klínovec (1244 מ' מעל פני הים) והנקודה הנמוכה ביותר (320 מ' מעל פני הים) נמצאת על נהר Ohře בגבול האזור. נהר Ohře הוא גם הנהר החשוב ביותר באזור קרלובי וארי ורוב האזור שייך לאגן שלו. נהרות נוספים הם: טפלה, רולאבה, ביסטז'יצה וסבטאבה. מחוז קרלובי וארי, מחולק לשלושה מחוזות משנה (אוקרס, Okres): מחוז משנה חב (אנ') מחוז משנה קרלובי וארי (אנ') מחוז משנה סוקולוב (אנ') ברמה הנמוכה יותר של החלוקה המנהלית של הרפובליקה הצ'כית, מצויות הקהילות (obcí), מעין מועצות אזוריות. במחוז קרלובי וארי ישנן 132 קהילות כאלו: 54 במחוז משנה קרלובי וארי, 40 במחוז משנה חב ו-38 במחוז משנה סוקולוב. קרלובי וארי אש (אנ') חב (אנ') חודוב (אנ') פרנצישקובי לאזנייה (אנ') יחימוב (אנ') קרסליצה (אנ') לוקט (אנ') לובי (אנ') מריאנסקה לאזנייה ניידק (אנ') אוסטרוב (אנ') סקלנה (אנ') סוקולוב (אנ') מדיה וקבצים בנושא קרלובי וארי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרלובי וארי (בצ'כית) קרלובי וארי, ברשת החברתית פייסבוק קרלובי וארי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרלובי וארי, ברשת החברתית אינסטגרם קרלובי וארי, ברשת החברתית LinkedIn קרלובי וארי, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר הממשל של מחוז קרלובי וארי (בצ'כית) Karlovy Vary region, BusinessInfo.cz
מוקסין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מוקסין – נעל עשויה מחתיכה אחת של עור, התפור סביב ברצועת עור דקה מוקסין (נחש) – סוג נחש ארסי ממשפחת הצפעיים מוקסין המים – מין בסוג מוקסין מוקסין/קוטונמאות' – דמות של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס לוק קייג' וקפטן אמריקה ביקום מארוול