laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טירת היבר

טירת היבר (באנגלית: Hever Castle) היא טירה בהיבר, קנט, כ-48 קילומטרים דרומית-מזרחית ללונדון, בירת אנגליה. היא החלה כאחוזה כפרית במחצית השנייה של המאה ה-13. בין 1462 ל-1539 היא הייתה ביתם של בני משפחת בולין. טירת היבר היא בניין רשום בדרגה I. אן בולין, המלכה-הרעיה השנייה של המלך הנרי השמיני ואמה של המלכה אליזבת הראשונה, גדלה בטירה לאחר שאביה ירש אותה ב-1505 לאחר מות אביו. כיום הטירה והגנים סביבה פתוחים לציבור הרחב בכל ימות השנה. ישנם למעשה שלושה שלבים עיקריים בבניית טירת היבר. חלקה העתיק ביותר של הטירה מתוארך ל-1270, אז נבנה בית השער וחצר פנימית (bailey) מוקפת חומה. השלב השני, שהחל ב-1462 עם כניסת בני משפחת בולין לטירה, שיפוץ של המבנה המקורי והפיכתו לאחוזה על ידי אחיו הצעיר של תומאס בולין (הכומר), ג'ופרי, כשהוסיף מבנה מגורים בסגנון ארכיקטטורי טיודור (אנ'), שהיה נפוץ בעיקר בתחילת המאה ה-16 באנגליה. השלב השלישי של שיפוץ המבנה התקיים במאה ה-20, כשנקנתה על ידי ויליאם ולדורף אסטור (William Waldorf Astor). נכדו של ג'ופרי, הדיפלומט והפוליטיקאי תומאס בולין, אביה של המלכה אן בולין, ירש את הטירה ב-1505. הוא חי שם עם אשתו, הרוזנת אליזבת בולין ועם ילדיו ג'ורג', מרי ואן. לא ידוע האם אן נולדה בטירת היבר (או בבליקלינג הול, שם נולדו אחיה) כי לא נותר תיעוד מהימן לתאריך לידתה (בין יולי 1501 ל-1507), אך היא גדלה שם עד שנשלחה להולנד ב-1513 כדי לרכוש השכלה בחצרה של הדוכסית מרגרטה מאוסטריה, בתו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-1539, לאחר מותו של תומאס בולין, הטירה עברה לרשותו של הנרי השמיני. הנרי העניק אותה לאן מקלווה, אשתו הרביעית, כחלק מההסכם לאחר ביטול נישואיהם ב-1540. אחד ממנעוליו הפרטיים של הנרי, שלקח עימו בכל ביקור בבתי האצולה ושיכל לפתוח כל דלת ודלת, עדיין קיים בתוך הטירה. עד תחילת המאה ה-20 המשיכה הטירה לעבור ידיים מעת לעת, כולל אצל משפחת וולדגרייב (Waldegrave) בין 1557–1715, משפחת המפריס (Humfreys) עד 1749 ומשפחת מיד וולדו (Meade Waldo) בין 1749–1903. במשך המאות הללו הטירה הושכרה לאנשים שונים, ומצבה התדרדר עקב חוסר טיפול ותחזוקה ראויה. ב-1903 נרכשה הטירה על ידי המיליונר האמריקאי ויליאם ולדורף אסטור, שהשתמש בה כבית אחוזה פרטי. אסטור הוסיף את הגן האיטלקי כדי להציג לראווה את אוסף פסליו. ב-1983 מכרה משפחת אסטור את הטירה לברודלנד נכסים בע"מ (Broadland Properties Limited) בבעלות משפחת גתרי (Guthrie). במאה ה-21 משמשת הטירה כאתר תיירותי, ומתהדרת בקשר שלה לאן בולין ולהנרי השמיני, במבוכיה, בגניה ובאגמה. הטירה מארחת אירועים רבים, בין היתר תצוגות ג'אוסטים וירי בחץ וקשת בחודשי הקיץ, וכן תחרויות ריצה ושחייה. בטירה עצמה נמצאים ריהוט העתיק, אוסף ספרי התפילה הפרטי של אן בולין ואוסף דיוקנות מתקופת טיודור. מאז 1988 מארחת הטירה את מוזיאון חיל הפרשים של קנט. בית השער המקורי מ-1270 עדיין עומד על תילו ובו השער המתרומם העתיק ביותר באנגליה שעדיין פועל. טירת היבר טירת היבר - מבט מהצד מבוך המין גשר מעל החפיר בתוך הגן ורדים בגן הטירה פסלים בגן מדיה וקבצים בנושא טירת היבר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טירת היבר טירת היבר, ברשת החברתית פייסבוק מידע על הטירה, (באנגלית) ההיסטוריה של טירת היבר, באתר הרשמי (באנגלית) ילדותה של אן בולין, מגזין היסטורי (באנגלית) הנרי השמיני בטירת היבר, מתוך ה-BBC, (באנגלית) תחרויות השחייה בטירה, מתוך האתר הרשמי, (באנגלית) תיאור קצר של הטירה, (באנגלית)
וטרינו

האם התכוונתם ל... וטרינו (בולגריה) – כפר במחוז וארנה בבולגריה. וטרינו - השם הרוסי של העיירה וייטרינה במחוז ויטבסק בבלארוס. קרחון וטרינו – קרחון באנטארקטיקה, קרוי על שם הכפר הבולגרי
אינס (זמרת)

אינס (באסטונית: Ines; נולדה ב-26 במאי 1981) היא זמרת אסטונית. אינס נולדה בהאפסלו בשם אדה-אינס אטי (Eda-Ines Etti). ב-1999 השתתפה ב-Kaks takti ette, תחרות לזמרים צעירים שאורגנה על ידי "Eesti Televisioon", ערוץ הטלוויזיה הממלכתי של אסטוניה. באירוויזיון 2000 בשוודיה היא ייצגה את אסטוניה ודורגה במקום ה-4. ב-2000 גם יצא אלבומה הראשון וב-2004 יצא אלבומה השני. באירוויזיון 2003 הגישה את תוצאות הניקוד של אסטוניה. ב-2005 הנחתה את תחרות ה-"Eurolaul" בה נבחר נציג אסטוניה לאירוויזיון. היא התמודדה בה על מנת לייצג את אסטוניה באירוויזיון 2006 והייתה במקום השני אחרי סנדרה אוקסנריד. ב-2008 השתתפה בתוכנית המציאות "Laulud tähtedega" (הגרסה האסטונית של "Just the Two of Us") במסגרתה זוגות המורכבים מזמר מקצועי וידוען מתחום אחר מבצעים יחד דואט ומתחרים ביניהם, היא זכתה במקום הראשון ביחד עם איש העסקים ואלדו ראנדפרה (Valdo Randpere). ב-2009 שיחקה בפרק של הקומדייה "Kättemaksukontor". ב-2011 גילמה פקידת קבלה בבית מלון בסרט "Rotilõks". היא הייתה מועמדת מספר פעמים בטקס פרסי המוזיקה האסטונית וזכתה שלוש פעמים, פעמיים מתוכם בקטגוריית זמרת השנה. מדיה וקבצים בנושא אינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אינס אינס, ברשת החברתית פייסבוק אינס, ברשת החברתית אינסטגרם אינס, סרטונים בערוץ היוטיוב אינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אינס, באתר ספוטיפיי אינס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אינס, באתר AllMusic (באנגלית) אינס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אינס, באתר דיזר אינס, באתר Discogs (באנגלית) אינס, באתר Songkick (באנגלית) אינס, באתר SecondHandSongs
קלמנס השלישי

האפיפיור קלמנס השלישי (בלטינית: Clemens III;‏ 1130 – 20 במרץ 1191), נולד בשם פאולינו (או פאולו) סקולארי, שלט מ-19 בדצמבר 1187 עד מותו. סקולארי נולד בשנת 1130 למשפחה רומאית, האפיפיור אלכסנדר השלישי מינה אותו לראש בזיליקת סנטה מריה מג'ורה, הקרדינל-דיקון של סרג'י באקו, ולבסוף לקרדינל בישוף של פלסטרינה בדצמבר 1180. הוא מופיע כחתום על הבולות האפיפיוריות שהונפקו בין 15 באוקטובר 1179 ו-11 בדצמבר 1187. זמן קצר לאחר מינויו כאפיפיור לאחר הבחירות בדצמבר 1187, קלמנס הצליח לפתור את הסכסוך אשר היה קיים במשך חצי מאה בין האפיפיורים ובין האזרחים של רומא, עם הסכם שבו האזרחים היו רשאים לבחור את שופטי השלום, ואילו המינוי של מושל העיר נותר בידי האפיפיור. ב-31 במאי 1188, הוא חתם על ברית עם הרומאים, אשר הסירה קשיים ממושכים, ובכך החזיר את האפיפיורות לרומא. קלמנס ירש גם מועצת חשמנים מדודלדת, בהיקף של לא יותר מעשרים חשמנים. הוא ארגן שלוש סדרות של מינויים (מרץ 1188, מאי 1189 ואוקטובר 1190) שהביא למינויים של מעל שלושים קרדינלים חדשים. הוא דחף את הנרי השני, מלך אנגליה, ואת פיליפ השני, מלך צרפת לצאת למסע הצלב השלישי. באפריל 1189, קלמנס עשה שלום עם הקיסר פרידריך ברברוסה. הוא יישב את המחלוקת עם המלך ויליאם הראשון, מלך סקוטלנד לגבי הבחירה של הארכיבישוף של סנט אנדרוס, וב-13 במרץ 1188 הסיר את הכנסייה הסקוטית מתחום השיפוט של הארכיבישוף מיורק, ובכך הפך אותה לעצמאית כלפי רומא. אף על פי שהסכים להכתיר את היינריך השישי לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, קלמנס הכעיס אותו על ידי הענקת סיציליה לטנקרד, מלך סיציליה, בנו של רוג'ר השלישי, דוכס אפוליה. המשבר היה חריף, והיה בעיצומו כאשר האפיפיור מת ב-20 במרץ 1191. מדיה וקבצים בנושא קלמנס השלישי בוויקישיתוף קלמנס השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Cheetham, Nicolas, Keepers of the Keys, (Charles Scribner's Sons, 1982), 325. Rockwell 1911. Luscombe, David; Riley-Smith, Jonathan, eds. (2004). The New Cambridge Medieval History. Vol. 1. Cambridge University Press. p. 402. Robinson, Ian Stuart, The papacy 1073–1198: continuity and innovation, (Cambridge University Press, 1990), 55. Reston, James, Warriors of God: Richard the Lionheart and Saladin in the Third Crusade, (Random House Inc., 2001), 106. Blair, D. Oswald Hunter, History of the Catholic Church of Scotland, (Willian Blackwood and Sons, 1887), 329. Benson, Robert Louis and Robert Charles Figueira, Plenitude of power: the doctrines and exercise of authority in the Middle Ages, (Ashgate Publishing Ltd, 2006), 40.
ליירה פחין

ליירה פחין (בספרדית: Leire Pajín Iraóla; נולדה ב-16 בספטמבר 1976 בסאן סבסטיאן) הייתה השרת הבריאות בממשלת ספרד. בשנת 1983 עברה משפחתה לבנידורם, בה הוריה עסקו בפוליטיקה מקומית. ליירה פחין למדה סוציולוגיה באוניברסיטת אליקנטה. במקביל היא הייתה פעילה במפלגה הסוציאליסטית. בהתאם לתוצאות הבחירות של שנת 2000 היא נבחרה לפרלמנט. בוועידת המפלגה היא מונתה למזכיר המפלגה ואחראית על הקשר עם הארגונים הלא ממשלתיים. פחין המשיכה להתקדם במנגנון המפלגתי. בשנת 2011 היא מונתה לשרת הבריאות תוך שילוב במשרד שלה של משרד השוויון בראשות ביביאנה אאידו. כעבור שנה וחצי, בקיץ 2012 היא סיימה את כהונתה. עם סיום כהונת שרה, ליירה פחין לא המשיכה בפוליטיקה הספרדית. היא פועלת כיועצת במספר ארגונים בינלאומיים. מדיה וקבצים בנושא ליירה פחין בוויקישיתוף קורות חיים ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Who's That Girl

Who's That Girl (בעברית: מי הנערה הזאת) הוא הפסקול הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. הפסקול יצא לאור ב-21 ביולי 1987, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר וסייר רקורדס. הפסקול נועד לקדם את הסרט "מי הנערה הזו?" (1987), אשר שמו נגזר ממנו. הפסקול הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד 200. כדי לקדם את הפסקול, יצאה מדונה ב-14 ביוני 1987, לסיבוב ההופעות השני שלה, "Who's That Girl World Tour", אשר הסתיים ב-6 בספטמבר 1987. סיבוב הופעות זה היה לסיבוב ההופעות הבינלאומי הראשון שלה, אשר במהלכו הופיעה בנוסף לצפון אמריקה, גם באסיה ואירופה. מבחינה מוזיקלית וטכנית, סיבוב ההופעות כלל שילוב של פירוטכניקה ואביזרים על מנת להפוך את המופע לאטרקטיבי יותר. "Who's That Girl" – יצא לאור ב-23 ביוני 1987, כסינגל הראשון והפותח מתוך הפסקול. השיר הגיע למקום הראשון בארצות הברית ובכך הפך לשיר השישי של מדונה שעשה זאת. בנוסף, הוא הגיע למקום הראשון גם בהממלכה המאוחדת, הולנד, קנדה, אירלנד ובלגיה. השיר היה מועמד לפרס גראמי עבור "השיר הטוב ביותר מפסקול" ולפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר". "Causing a Commotion" – יצא לאור ב-25 באוגוסט 1987, כסינגל השני מתוך הפסקול. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, והראשון במצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד. "The Look of Love" – יצא לאור ב-25 בנובמבר 1987, כסינגל השלישי והאחרון מתוך הפסקול. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי. מידע על האלבום Who's That Girl באתר MusicBrainz מידע על האלבום Who's That Girl באתר AllMusic האלבום Who's That Girl באתר Discogs האלבום Who's That Girl באתר ספוטיפיי מכירות בישראל נכון לאוגוסט 2001. מדונה, פטריק לאונרד, סטיבן בריי, ג'יי קינג, דנזל פוסטר, תומאס מקלרוי, סטאר ווטרמן, דייוויד גמסון, ג'ון פוטוקר, הוברט איבס השלישי Madonna Chart History, Billboard Madonna Average Setlists of tour: Who's That Girl | setlist.fm, www.setlist.fm "Girl online on tour, Zoe Sugg - book review". The Independent (באנגלית בריטית). 2015-10-23. נבדק ב-2018-04-14. Madonna Chart History, Billboard Madonna Chart History, Billboard השיר במצעד הסינגלים הבריטי Album Accreds 2015, www.aria.com.au (באנגלית) "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-09-30. "CERTIFICADOS - Pro-Música Brasil". Pro-Música Brasil (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2018-09-30. bpi Bundesverband Musikindustrie, BVMI | Datenbank, www.musikindustrie.de (בגרמנית) Goud/Platina, nvpi.nl (בהולנדית) IFPIHK, web.archive.org, ‏2012-03-18 一般社団法人 日本レコード協会, www.riaj.or.jp "אלבומים ומכירות בארץ" (אלבומים ומכירות בישראל). (עמ' 56), באתר לאשה, ‏13 באוגוסט 2001. nztop40 WebCite query result, www.webcitation.org (באנגלית) "French album certifications – Madonna – Who's That Girl" "Madonna's first four albums to be reissued on stunning crystal clear vinyl"
My Only Wish (This Year)

(My Only Wish (This Year (בעברית: המשאלה היחידה שלי (השנה הזאת)) הוא סינגל שיווקי של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס מתוך האלבום, Platinum Christmas. הסינגל יצא לאור ב-14 בנובמבר 2000. עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-9 במצעד שבקרואטיה. ב-23 באוקטובר 2013, העלתה ספירס את הסינגל לעמוד Vevo ביוטיוב שלה. את השיר כתבה בריטני ספירס ביחד עם בריאן קירולף וג'וש שוורץ. כמו כן, נכלל השיר באלבום האוסף Platinum Christmas, בו נכללו מגוון שירי חג מולד שונים, אותם שרו זמרים בינלאומיים שונים, כמו ויטני יוסטון וכריסטינה אגילרה. בדנמרק, זכה השיר למעמד הפלטינה, על מכירות של 90,000 עותקים. מידע על היצירה "My Only Wish" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "My Only Wish" באתר Discogs סרטון השיר "My Only Wish" באתר יוטיוב מידע על השיר "My Only Wish" באתר ספוטיפיי ARC Christmas 2018 - Službena Božićna lista :: Hrvatski radio, radio.hrt.hr (בקרואטית) youtube (2013-10-23), Britney Spears - My Only Wish (This Year) (Audio), נבדק ב-2019-06-14 Certificeringer | IFPI, www.ifpi.dk
דידייה קוגבנייה

דידייה קוגבנייה (בצרפתית: Didier Kougbenya; נולד ב-12 בנובמבר 1995) הוא כדורגלן טוגולזי המשחק בעמדת הקשר בדילה גורי. קוגבנייה התחיל את קריירת המשחק שלו בבית"ר תל אביב רמלה, אליה הגיע בינואר 2015. ב-19 בינואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 להפועל עפולה. ארבעה ימים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון קבוצתו 2–1 על מכבי אחי נצרת. את עונת 2014/2015 סיים עם שמונה שערים ב-16 הופעות. בקיץ 2015 חתם במ.ס. אשדוד, היורדת הטרייה לליגה הלאומית. בניגוד להצלחה בבית"ר תל אביב, באשדוד, קוגבנייה לא כבש כלל ב-18 הופעות בקבוצה. בינואר 2016 חתם בעירוני קריית גת עד לסיום העונה. ב-10 ביולי 2016 חתם במכבי נתניה. בעונת 2016/2017 קוגבנייה כבש עשרה שערים ב-36 משחקי ליגה, וסייע לקבוצה לשוב לליגת העל בסיום העונה. ב-31 בינואר 2019 הושאל לדילה גורי מליגת העל הגאורגית. ב-22 ביולי 2019 חתם בהפועל חדרה. ב-17 בפברואר 2020 שוחרר מהקבוצה. בינואר 2021, קוגבנייה חתם בדילה גורי במדיה שיחק עונה אחת. מכבי נתניה אליפות הליגה הלאומית: 2016/2017 מדיה וקבצים בנושא דידייה קוגבנייה בוויקישיתוף דידייה קוגבנייה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל דידייה קוגבנייה, באתר Transfermarkt דידייה קוגבנייה, באתר Soccerway דידייה קוגבנייה, באתר FootballDatabase.eu מערכת ONE, ‏דידייה קוגבניה חתם לעונה אחת במכבי נתניה, באתר ONE‏, 10 ביולי 2016 מאור רחמני, ‏רשמית: דידייה קוגבנייה הושאל לדילה גורי, באתר ONE‏, 31 בינואר 2019 יגאל גולדשטיין, ‏קוגבנייה חתם בחדרה: "הגעתי למקום מצויין", באתר ערוץ הספורט, 22 ביולי 2019 יגאל גולדשטיין, ‏מימר התנצל בפני עודה, ולא יעמוד לדין, באתר ערוץ הספורט, 17 בפברואר 2020
בית הכנסת אור זרוע

בית הכנסת אור זרוע הוא בית כנסת ברחוב שמואל רפאלי 3, בשכונת נחלאות שבירושלים, ישראל שנוסד ב-1926 על ידי הרב עמרם אבורביע, פעיל ציוני וחבר במשמר העם לפני קום המדינה עבור קהילת ה"מערבים" (יהדות צפון אפריקה). בית הכנסת אור זרוע נקרא על שמו של בית המדרש שניהל אביו הרב שלמה אבורביע בתוך העיר העתיקה בירושלים. כמו כן, הוכרז המבנה כ"מבנה בעל ערך אדריכלי או היסטורי" על ידי עיריית ירושלים לפי חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965. בית הכנסת אור זרוע הוא מבנה דו קומותי בן 10 מטרים הבנוי על גבעה, בגובה 799 מטרים מעל גובה פני הים, בשכונת נחלאות שבמרכז ירושלים. ככל מבנה ציבורי בירושלים, גם קירותיו החיצוניים של אור זרוע מצופים באריחים של אבן ירושלים. קומת הכניסה נבנתה כמקום מגורי רב בית הכנסת וראש הקהילה, וכיום הוא משמש כגן ילדים. הקומה השנייה של המבנה משמשת כחדר התפילה עצמו, המעוצב באדריכלות ספרדית צפון-אפריקאית טיפוסית, כך שמושבי המתפללים מקיפים את במת בית הכנסת. להיכל התפילה גג גבוה במיוחד, והוא מכיל את עזרת הנשים, וכן חלונות ארוכים בתוך מסגרות אבן המעוקלות וצבעוניות בחלקן העליון. הרב עמרם אבורביע הקים את בית הכנסת כדי לתת מענה למספרם הגדל של משפחות יהודים מַגּרֶבִּים בירושלים באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20 שיצאו מהעיר העתיקה בתהליך שהחל כבר כחצי מאה קודם לבניית בית הכנסת. אבורביע נפגש עם דון ימין בן-הרוש (Don Yamin Ben Harroch), ראש הקהילה במלייה שבספרד, שהיה ידוע בנדיבותו ושתרם לבסוף את הכסף לבניית בית הכנסת. ביום שלישי, י"ח בחשון התרפ"ז, 26 באוקטובר 1926, הונחה אבן הפינה בטקס בהשתתפות רבנים ספרדים ואשכנזים רבים ואורחים רמי דרג. מנחה טקס הנחת אבן הפינה היה אברהם אלמליח, עיתונאי, פוליטיקאי ולימים חבר הכנסת הראשונה. בית הכנסת נחנך ב-1927, ואבורביע נשאר רבו בין השנים 1927 ועד 1951, כאשר מונה לרבה של פתח תקווה. בשנים הראשונות הוא חי עם בני משפחתו בקומת הקרקע בבית הכנסת, שנבנה במיוחד כמקום מגוריו של הרב, עד שעבר לביתו החדש בסמוך. לאחר מכן עברו להתגורר בה גבאי בית הכנסת, חיים קובי ומשפחתו למשך כ-40 שנים נוספות. בית הכנסת שימש במקביל לבית תפילה גם כבית מדרש, והתקיימו בו לימודי דת. כמו כן, שימש ב-1931 כקלפי בבחירות לוועדת עדת הספרדים בירושלים. קהילת בית הכנסת אור זרוע בנחלת אחים השתתפה בפעילות צדקה ותרמה לבית החולים "משגב לדך" בירושלים. פעילות נדבה זאת תועדה בדין וחשבון של בית החולים הכללי "משגב-לדך" בירושלים (בעיר העתיקה) לשנת תרצ"א. ב-1997 קבע השופט ורדימוס זיילר, נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים, כי בניין בית הכנסת מוכרז ומוצהר כהקדש. לוחית זיכרון לרב בית הכנסת הראשון עמרם אבורביע. פרוכת בבית הכנסת. דלת הכניסה לקומת הקרקע של בית הכנסת, מעוטר במגן דוד ובמילה "ציון". לוחית זיכרון לזכר תרומתו של ימין בן-הרוש לבניית בית הכנסת. תרומת תשרי תר"ץ של מתפללי בית הכנסת "אור זרוע" נחלת אחים, על ידי הרב עמרם אבורביע עבור בית החולים הכללי "משגב לדך" בירושלים לפי רשימת הנדבות היציאה מן החומות "אור זרוע ירושלים - מליה שני בתי כנסת", "ברית" כתב העת של יהודי מרוקו, אות ברית קודש, עורך אשר כנפו, חוברת 34 עמודים 72–80, שנת 2016. אתר נתיבי עם מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת אור זרוע בוויקישיתוף רשימת המבנים באתר נבו, עמוד 306, סעיף (2) תיאור בית הכנסת ותמונות החלונות, מתוך אתר www.nahlaot.co.il ירית אבן פנה לבנין בית כנסת, דואר היום, 27 באוקטובר 1926 הבחירות לועד עדת הספרדים בירושלים, דואר היום, 6 בפברואר 1931 החלטת השופט זיילר
רובימא

רובימא (באנגלית: Bertha) היא סדרת אנימציית סטופ-מושן בת 13 פרקים שהופקה לטלוויזיה ב-1985 על ידי ה-BBC. הסדרה שודרה לראשונה בערוץ הראשון בין השנים 1989–1990 ולאחר מכן בעוד מספר הזדמנויות, ובערוץ הופ! בשנת 2000. העלילה מתרחשת במפעל צעצועים העונה לשם "צעצועופלא", ומתמקדת בעלילותיהם של העובדים במפעל ובמיוחד במכונה גדולה וירוקה בעלת פנים דמוי אנושיות ששמה רובימא, אשר מסוגלת לייצר כמעט כל דבר אשר תתבקש. את שיר הפתיחה בגרסה העברית מבצעים עמי מנדלמן ודפנה ארמוני. שיר הפתיחה לסדרה מתחיל במילים: רובימא, הו רובימא, את מכונה מדהימה, וזאת הרי הכול יודעים שאת כה מופלאה. קופות חיסכון בצורת טחנות רוח גמדים לגינות כדורי חוף 365 קפיצים דובים מפלסטיק שעוני קוקייה ג'ק בקופסה פאזלים קנקנים להשקיה "רובימא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רובימא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רובימא, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רובימא - לעבוד מהר, באתר יוטיוב רובימא ורובן, באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הכוח בידיים של צ'אק

הכוח בידיים של צ'אק (באנגלית: Chuck's Choice, בתרגום חופשי לעברית: הבחירה של צ'אק) היא סדרת הנפשה קנדית לילדים מסוגת פעולה, קומדיה, מדע בדיוני ופנטזיה. הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של צ'אק, ילד צעיר ובידו מכשיר שנותן לו אפשרות לבחור את ההרפתקה הבאה שלו. הסדרה הופקה על ידי DHX מדיה עבור הערוץ הקנדי YTV, נוצרה על ידי קרווין פאריה, בוימה על ידי רוב בוטילייר וג'ון איזן, ונכתבה על ידי אית'ן באנוויל וסטיוארט ריד. הסדרה שודרה לראשונה בקנדה בערוץ YTV ב-6 במאי 2017. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ KidZ ב-3 בספטמבר 2017. לסדרה יש עונה 1 ו-20 פרקים באורך 22 דקות (כל פרק בנוי משני פרקים באורך 11 דקות). שפת המקור של הסדרה היא אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן: עברית, צרפתית והונגרית). הסדרה עוקבת אחר חייו של צ'אק מקפרליין, ילד בן 12 שקיבל מתנה גלקטית מן הכוכבים, מכשיר היודי 3000. מכשיר זה נותן לו את הכוח לבחור מה תהיה ההרפתקה והבאה שלו ומאפשר לו לפתור את הבעיות שלו. המכשיר עושה את זה בכך שהוא מציע לצ'אק שלוש אפשרויות וצ'אק צריך לבחור איזו דרך הוא מעדיף. חלק מהבחירות מביאות לתוצאות מעולות, וחלקן לתוצאות איומות. בסוף כל פרק, צ'אק מציג לצופים מה היה קורה אם הוא היה בוחר באופציה שונה ממה שהוא בחר בפרק. במהלך הפרקים בסדרה יש מחוות ופרודיות לסדרות וסרטים שונים, ביניהם: המנטליסט, 6 גיבורים, דאק דיינסטי והטוב, הרע והמכוער. צ'אק מקפרליין - הגיבור הראשי של הסדרה. ילד בן 12 בעל מכשיר היודי 3000. מישה - החברה הכי טובה של צ'אק. בת 12. יודי 3000 - מכשיר המאפשר לצ'אק לבחור מה תהיה ההרפתקה הבאה שלו. נורם - אחיו הבכור של צ'אק. אלפי - המשרת של ג'ואי. הוא מחשיב את צ'אק לחבר הכי טוב שלו. ג'ואי - ילד עשיר המרגיז את צ'אק. גברת צ'ו - המורה של צ'אק. במאית הדיבוב של הסדרה בעברית הייתה טליה ברקאי ומפיקי הדיבוב היו יעל אללוף וליאור ידידיה. אתר האינטרנט הרשמי של הכוח בידיים של צ'אק "הכוח בידיים של צ'אק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הכוח בידיים של צ'אק", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הכוח בידיים של צ'אק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית חדש בטלוויזיה: ראשון, 03 בספטמבר 2017, שי שגב, באתר מגפון, 1 בספטמבר 2017
Loverboy

Loverboy (בעברית: מאהב) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי מתוך אלבומה Glitter. השיר יצא לאור כסינגל הראשון מתוך האלבום ב-16 ביולי 2001 על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס אמריקה. השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100. השיר נכתב על ידי קארי עצמה ותומאס ג'רקינס והופק על ידי קארי עצמה וקלארק קנט. גם לארי בלאקמון מלהקת Cameo קיבל קרדיט על כתיבת השיר בשל הסימפול של השיר "Candy" של הלהקה אשר גם משתתפת בשיר. מבחינה לירית, בשיר מפנטזת קארי על המאהב שלה שיספק את צרכיה מכל הבחינות. בנוסף לשיר, גם יצא רמיקס רשמי בשיתוף לודקריס, דה בראט ו-Shawnna and Twenty II. השיר עורר מחלוקת רבה לאור העובדה שבעלה לשעבר, טומי מוטולה שהיה באותה התקופה המנהל הכללי של סוני מיוזיק, חברת התקליטים בה קארי הייתה חתומה בה, לקח חלקים מתוך השיר והעביר אותם לג'ניפר לופז, עבור שירה "I'm Real", שבהמשך הפך להיט, אשר כבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100. השיר המשיך לעורר מחלוקת בעקבות הופעות של קארי איתו, בהן חוותה התמוטטות עצבים והתמוטטות נפשית. השיר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום ה-2 בארצות הברית. על מנת לקדם את השיר, חברת התקליטים של קארי הציעה את השיר במחיר מוזל של 49 סנט בלבד מה שגרם להעלאה רבה במכירות של השיר והפך אותה לשיר הנמכר ביותר במדינה לשנת 2001. למרות ההצלחה הרבה בארצות הברית, השיר לא הצליח לשחזר את ההצלחה ביתר העולם, אם כי בקנדה ואוסטרליה הצליח להיכנס לעשירייה העליונה וגם באיטליה ופורטוגל. מידע על היצירה "Loverboy" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Loverboy" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Loverboy" באתר יוטיוב Mariah* - Loverboy, Discogs (באנגלית) Mariah Carey - Loverboy, Discogs (באנגלית) Mariah Carey Chart History, Billboard Mariah Carey (Ft. Cameo) – Loverboy (באנגלית), נבדק ב-2019-06-14 Mariah Carey (Ft. Da Brat, Ludacris, Shawnna & Twenty II) – Loverboy (Remix) (באנגלית), נבדק ב-2019-06-14 The Spokesman-Review - Google News Archive Search, news.google.com Keys' 'Songs' Notch Double Platinum, Billboard Mariah Carey | Awards, AllMusic (באנגלית) ARIA Charts - Accreditations - 2001 Singles, www.aria.com.au Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Chart Watch Extra: 20 Years Of Top Songs - Chart Watch, web.archive.org, ‏2011-05-12
פיליפ לודוויג השני, רוזן הנאו-מינצברג

פיליפ לודוויג השני, רוזן הנאו-מינצברג (בגרמנית: Philipp Ludwig II. von Hanau-Münzenberg‏; 18 בנובמבר 1576 - 9 באוגוסט 1612 היה אחד מהרוזנים הבולטים של הנאו בתחילת העת החדשה, מדיניותו חוללה שינויים גורפים. פיליפ לודוויג השני מהנאו-מינצברג נולד ב-18 בנובמבר 1576 בטירה בהנאו, והוטבל לנצרות כעבור שבועיים ב-3 בדצמבר. הוריו היו פיליפ לודוויג הראשון, רוזן הנאו-מינצברג ומגדלנה, רוזנת וולדק. ב-4 בפברואר 1580 מת אביו, אך הוא הושם תחת אפוטרופסות של הרוזנים יוהאן השישי, רוזן נסאו-דילנבורג, לודוויג הראשון, רוזן זיין-ויטגנשטיין, פיליפ הרביעי, רוזן הנאו-ליכטנברג ובנו פיליפ החמישי, רוזן הנאו-ליכנטברג. אמו האלמנה מגדלנה נישאה בשנית ב-9 בדצמבר 1581 ליוהאן השביעי, רוזן נסאו-זיגן, כתוצאה מכך הצטרפו פיליפ לודוויג השני ואחיו הרוזן אלברכט אל החצר של נסאו-דילנבורג, מרכז התנועה הרפורמית בגרמניה שהיה קשור עם נסיכות הבוחר מפפאלץ, הרעיונות החדשים שפגש שם השפיעו ביותר על המשך חייו. במהלך חגיגות חתונה בדילנבורג שנערכה בין ה-23 באוקטובר 1596 ל-3 בנובמבר 1596 נישא פיליפ לודוויג השני לקתרינה בלגיקה, רוזנת נסאו, בתו השלישית של וילם השתקן, ונולדו לו ממנה עשרה ילדים. האפוטרופסות הסתיימה בשנת 1608 על פי בקשת פרידריך הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ. כשמת פיליפ לודוויג השני בשנת 1612, היה בנו יורש העצר פיליפ מוריץ בן 7 בלבד, וע"פ צוואת אביו מונתה אמו לעוצרת, בשנת 1625 מעל ומעבר לגיל בו היה עליו להתמנות לרוזן, עדיין סירבה אמו להעניק לו את הכתר, רק בשנת 1629 לאחר מאבק משפטי ארוך הצליח פיליפ מוריץ לנשל את אמו ולעלות על כס הרוזנות. ב-23 באוקטובר 1596 התחתן פיליפ לודוויג השני עם קתרינה בלגיקה, רוזנת נסאו, בתו של וילם השתקן, ממנה נולדו לו עשרה ילדים: שרלוטה לואיזה (1597–1649), לא נישאה בת (1598), מתה קודם הטבלתה פיליפ אולריך (1601–1604) אמליה אליזבת (1602–1651), נישאה לוילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל קתרינה יוליאנה (1604–1668), נישאה לראשונה לרוזן אלברכט אוטו השני מזולמס-לאובאך, ובשנית לרוזן מוריץ כריסטיאן מוויד-רונקל פיליפ מוריץ (1605–1638), יורש השושלת, קבור בהנאו. וילהלם ריינהרד (1607–1630), קבור בהנאו היינריך לודוויג (1609–1632) נהרג במהלך המצור על מאסטריכט פרידריך לודוויג (1610–1628). יקוב יוהאן (1612–1636), קבור בסנט ניקולס בשטרסבורג. מדיניותו של הרוזן פיליפ לודוויג השני מתבלטת בדחף מודרניזציה למדינתו, לאחר נישואיו בהגיעו לגיל, למרות שהעוצרות נותרה אצל אחיו אלברכט, הוא השתמש בחוק "Cuius regio, eius religio", בעברית- הממלכה שלו, הדת שלו. כלומר הדת של השליט קובעת את דת הנתינים, ושינה את דת המחוז לקלוויניזם, השפעה זו הקיפה את כל רחבי המחוז למעט מספר עיירות באזור פרנקפורט - שם היה לכפרים קשר עמוק עם העיר הלותרנית, וכפרים באזור המשותף לו ולארכיבישוף הקתולי של מיינץ - שם לא היה ביכולתו להשפיע כלל על דת הנתינים. שינוי דת המחוז הביא לו פריחה רבה מצד הפליטים הקלוויניסטים מצרפת והולנד, שעשו את דרכם לעיר הנאו הרחוקה רק חצי יום מפרנקפורט, והתיישבו בה, ב-1597 וב-1604 חתמו הרוזן והפליטים על הסכמים, בהם קיבלו אישור להקים עיר אוטונומית בשם הנאו החדשה, שהוכחה כהצלחה רבה עד לשנות המאה ה-19. פיליפ לודוויג השני אף הביא קהילה יהודית להנאו, להם הקצה מקום בביצורים בדרום העיר העתיקה, שלא היו נזקקים לעיר יותר, עקב הגנת העיר החדשה על אגף זה בעיר, הגטו לא היה חלק מאף עיר, אך היה תחת ניהול הרוזנות. הרוזן ניסה להקים אף אוניברסיטה בהנאו, אך לבסוף היא התפתחה לבית ספר תיכון. מדיה וקבצים בנושא פיליפ לודוויג השני, רוזן הנאו-מינצברג בוויקישיתוף