laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שבע שניות

שבע שניות (באנגלית: Seven Seconds) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית, המבוססת על הסרט הרוסי המייג'ור, שנכתב ובוים על ידי יורי ביקוב. הסדרה נוצרה על ידי וינה סוד (יוצרת סדרת דרמת הפשע, ההריגה) ועלתה לשידור לראשונה ב-23 בפברואר 2018 בנטפליקס. בעקבות כיכובה בסדרה, רג'ינה קינג זכתה בפרס אמי בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט. פיטר ג'בלונסקי, שוטר מהגזע הלבן, פוגע לא במכוון ופוצע את ברנטון בטלר, נער אפרו-אמריקאי בן 15 מג'רזי סיטי. ג'בלונסקי קורא לזירת התאונה לחבריו השוטרים. הם מניחים שברנטון מת וכתוצאה מכך מפקד הצוות וחבריו מטייחים את התאונה. בלש ותובעת מנסים לפענח את המקרה כאשר ברקע פורצת מתיחות בין הגזעים של העיר. קלייר-הופ אשיטי בתור קיי-ג'יי הרפר בו נאפ בתור פיטר ג'בלונסקי מייקל מוסלי בתור ג'ו "פיש" רינלדי דייוויד ליונס בתור מייק דיאנג'לו ראסל הורנסבי בתור אייזיאה בטלר ראול קסטיו בתור פליקס אוסוריו פטריק מורני בתור מני וילקוקס זאקרי מומו בתור סת' בטלר מישל וינטימילה בתור מארי ג'בלונסקי רג'ינה קינג בתור לטריס בטלר קורי שמפיין בתור קדוס פורטר נדיה אלכסנדר בתור נדין מקאליסטר קולי מוסטפא ספיקס בתור מסיאה אדריאנה דימאו בתור טריסה ג'רמי דוידסון בתור ג'יימס קונלי גרטשן מול בתור סם הנסי סוייר ניהאוס בתור מאגי רינלדי אתר האינטרנט הרשמי של שבע שניות שבע שניות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "שבע שניות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שבע שניות", באתר נטפליקס "שבע שניות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שבע שניות", באתר Metacritic (באנגלית) "שבע שניות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אופיר ארצי‏, קילינג אס סופטלי: "שבע שניות" של נטפליקס מאחרת למסיבה, באתר וואלה, 22 בפברואר 2018 נטפליקס במגעי משא ומתן אחרונים לרגל עליית הסדרה "שבע שניות" פרס אמי: רשימת הזוכים
האיש האפור (סרט)

האיש האפור (באנגלית: The Gray Man) הוא סרט אמריקאי מסוג מותחן ואקשן בכיכובם של ראיין גוסלינג, אנה דה ארמס, רגה ז'אן פייג', ואגנר מורה וכריס אוונס. מהווה עיבוד קולנועי לספרו של מארק גריני, "האיש האפור". בוים על ידי האחים אנתוני רוסו וג'ו רוסו. הסרט הופץ בפלטפורמות של נטפליקס ב-22 ביולי 2022. קורט ג'נטרי, סוכן CIA ותיק, נבגד על ידי הסוכנות שלו, מה שמאלץ אותו להימלט. לויד הנסן, עמיתו לשעבר בסוכנות, נשלח לצוד אותו. ראיין גוסלינג – קורט ג'נטרי כריס אוונס – לויד הנסן אנה דה ארמס – דני מירנדה ג'סיקה הנוויק - סוזן ברואר רגה ז'אן פייג' - קר'מייקל ואגנר מורה - לזלו סוזה ג'וליה באטרס – קלייר פיצ'רוי דהאנוש – אוויק סאן אלפרה וודארד – מוריס קאהיל בילי בוב תורנטון – דונלד פיצ'רוי קאלן מאלווי - סיירה 4 רוברט קזינסקי – פריני אמה איקווקר – מר פליקס סם לרנר דאוביה אופארי הסרט בהתחלה היה מיועד לחברת ההפקה "New Regency" עם ג'יימס גריי על הבימוי על פי תסריט של אדם קוזד בינואר 2011. בראד פיט היה אמור לככב בסרט אבל כבר באוקטובר 2015 הוא וג'יימס גריי כבר לא היו מעורבים בסרט. שרליז ת'רון התכנסה גם היא בכדי לככב בסרט בגרסתה של "Sony Pictures" עם אנתוני וג'ו רוסו על כתיבת התסריט. ביולי 2020 הוכרז כי אנתוני וג'ו רוסו יהיו על בימוי הסרט ואילו צמד התסריטאים כריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי יהיו אחראים על התסריט לסרט בעבור "נטפליקס". ראיין גוסלינג וכריס אוונס לוהקו לסרט. בדצמבר 2020 הוכרזו ליהוקם של אנה דה ארמס, ג'סיקה הנוויק, ואגנר מורה, דהאנוש וג'וליה באטרס. רגה ז'אן פייג', בילי בוב תורנטון, אלפרה וודארד, אמה איקווקר וסקוט הייז לוהקו לסרט במרץ 2021. במאי 2021 הוכרז על ליהוקו של דאוביה אופארי לסרט. צילומי הסרט נועדו לקרות ב-18 בינואר 2021 אך נדחו ל-1 במרץ. הצילומים הסתיימו ב-31 ביולי 2021. הסרט הופץ בנטפליקס בתאריך 22 ביולי 2022. הטריילר הרשמי לסרט יצא בתאריך 24 במאי 2022. מדיה וקבצים בנושא האיש האפור בוויקישיתוף "האיש האפור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האיש האפור", באתר נטפליקס "האיש האפור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האיש האפור", באתר Metacritic (באנגלית) "האיש האפור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) האיש האפור - טריילר רשמי, באתר יוטיוב
האיש האפור

האיש האפור (באנגלית: The Gray Man) הוא רומן הביכורים של מארק גריני, שיצא לאור לראשונה בשנת 2009 בהוצאת ג'וב ספרים (אנ'). זהו גם הרומן הראשון שמציג את "האיש האפור", סוכן CIA לשעבר, קורטלנד "קורט" ג'נטרי. לאחר שהסתבך כנער עם רשויות החוק במיאמי, סייע מכר של אביו לקבלתו לסוכנות. הוא עבר הכשרה ניכרת ושירת שנים רבות כאיש מבצעים באגף לפעולות מיוחדות של הסוכנות. ג'נטרי לקח חלק בשורה ארוכה של מבצעים חשאיים ומבצעי לוחמה בטרור. אירוע שנותר עמום בספר הביא להדחתו של מהסוכנות ולסימונו כבוגד. פרס הוצב על ראשו והוא נמלט על חייו. מאז שעזב את ה־CIA היה ג'נטרי למתנקש פרילנסר, אך תמיד קיבל על עצמו חוזים שנגען להריגתם של ראשי ארגוני פשע וטרור וכיוצא באלו. הרומן עוקב אחר ג'נטרי במשימה ברחבי אירופה להציל את המפקד שלו, סר דונלד פיצרוי ואת משפחתו בנורמנדי, צרפת מאדם בשם לויד, חבר בתאגיד צרפתי ענק שרוצה לגבור על ג'נטרי כדי לנהל עסקה בשווי מיליארד דולר למען אינטרסים בשדות הנפט בניגריה, שם נשיאה רוצה שג'נטרי ימות בשל רצח אחיו. הספר תורגם לעברית בשנת 2015 בהוצאת קוראים. ערך מורחב – האיש האפור (סרט) היו כמה ניסיונות להפוך את הרומן לסרט, בתחילה כשכריסטופר מק'קווארי הוכרז כבמאי בשנת 2016. לאחר שגרסה זו לא התקדמה להפקה ממשית, הפרויקט היה רדום עד יולי 2020, אז הודיעה נטפליקס על תוכניותיה לעבד את הספר. ג'ו ואנתוני רוסו נשכרו לביים, כשג'ו רוסו גם יכתוב את התסריט, כריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי ביצעו כתיבה מחודשת. אנה דה ארמס, כריס אוונס, ראיין גוסלינג, ואגנר מורה, ג'סיקה הנוויק ודנוש לוהקו לככב וצילומי הסרט החלו בתחילת 2021 בתקציב של 200 מיליון דולר. הסרט עלה לשידור בנטפליקס ב-22 ביולי 2022. מארק גריני, "האיש האפור", הוצאת קוראים, 2015, עמוד 30, "בכיר ב־CIA שהתאמן במטווח אצל אביו של קורט, הוציא את הילד מהכלא ושלח אותו לעבוד באגף לפעולות מיוחדות של ה־CIA. במשך מספר שנים, עד לאירוע האחד עשר בספטמבר, ההוא עסק בפעילויות מבצעיות חשאיות ברחבי העולם, ואז הצטרף לחולית מבצעי מעצרים חריגים של הסוכנות, כוח גולף סיירה". מארק גריני, "האיש האפור", הוצאת קוראים, 2015, עמוד 79, "קורט ג'נטרי עבד כסוכן עצמאי זה ארבע שנים. לפני כן השתייך לכוח המשימה גולף סיירה, ולפני כן ביצע מבצעי יחיד עבור ה־CIA". מארק גריני, "האיש האפור", הוצאת קוראים, 2015, עמוד 9, "הוא היה מתנקש. רוצח שכיר שעובד לפי חוזה". Edge of Tomorrow 2 Scores New Scribes, Dark Horizons, ‏8 באפריל 2016 "Ana De Armas Boards Russo Brothers' 'The Gray Man' for Netflix". Hollywood Reporter. Justin Kroll (11 בדצמבר 2020). "Ana De Armas Joins Ryan Gosling And Chris Evans, Tamil Star Dhanush In The Russo Brothers' 'Gray Man' For Netflix". Deadline Hollywood. נבדק ב-11 בדצמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Jessica Henwick, Wagner Moura, Dhanush And Julia Butters Join The Russo Brothers' 'Gray Man' Starring Ryan Gosling". Deadline.com.
יעקב דפני

יעקב (יענקלה) דפני (נולד ב-1934 ברמת גן) הוא ביולוג ימי, ומנהל האקדמי של מכללת אילת, חוקר טבע. חיבר ספרים רבים, שרובם עוסקים באזור מפרץ אילת. נולד בשם יעקב לורברבוים לזלמן וציפורה לורברבוים ברמת גן. חוקר שנים רבות את האקולוגיה של ים סוף משמש כפקח וכמדריך ברשות שמורות הטבע והגנים הלאומיים באילת ובסיני ובחברה להגנת הטבע. חלק מפעילותו הוא מעקב תמידי אחר מצבו האקולוגי של מפרץ אילת, ולכך מוביל במאבק להגנתה של שמורת האלמוגים הייחודית של אילת. דפני פרסם מאמרים אחדים בנושא אילת וספר העוסק בתנאים האקולוגיים של המפרץ – "מפרץ אילת, מים סוף ועד סופו". הספר מתאר את מפרץ אילת מהיבטים שונים, החל בטבע ועד ההיסטוריה, וכן בניתוח התמורות הסביבתיות העוברות עליו. הוא מאמין כי הדו-קיום בין השונית לפעילות האדם באילת הוא אפשרי ובר-ביצוע. בנוסף לכך, חקר את הביולוגיה של הרכיכות הימיות של מפרץ אילת (עקבה) והראה איך זיהום בחלק הצפוני של המפרץ מגביל את מספר המינים החיים. ד"ר דפני עקב אחר הפאונה של רכיכות מפרץ אילת במשך 30 שנים, ופרסם דוחות ורשימות בנושא. ב-1956 נשא לאשה את מזל (למשפחת כלף) שהוריה ילידי תימן משפחה חשובה שעלו לישראל מתימן, ולהם 3 ילדים, בנות בשם רמה וליאור דפני ובן ד"ר נדב דפני. ד"ר יעקב דפני הוא מתושביה הוותיקים והאהודים של העיר אילת. דרכים ושבילים בהרי אילת (באנגלית, הוצאת גפן, ירושלים 1995, הספר הוא מדריך טיולים, המתאר כ־30 שבילים ומסלולים באזורי אילת). Strange is their middle name מוזר הוא שמם האמצעי - קווצי העור (ספר אינטרנטי המתאר את קווצי-העור למחלקותיהם, ואת מחקר קיפודי-הים שעשה לקראת התואר ד"ר בהאוניברסיטה העברית). Gulf of Eilat, From the Red Sea to the Red Line-מפרץ אילת, מים-סוף ועד סופו (ספר המתאר את מפרץ אילת מהבטים שונים, החל בטבע החופי והימי ועד ההיסטוריה ובניתוח התמורות הסביבתיות העוברות עליו, הוצאת צ'ריקובר, 2000 תל אביב). Eilat's Coral Reefs-שוניות האלמוגים של אילת במבט אופטימי (מדריך לשוניות האלמוגים של אילת, באנגלית ובעברית, 2008 הוצאת "יעלה" אילת תשס"ח). Eilat's Mountains-הרי אילת (נופים, מינרלים ומאובנים 2010 הוצאת "יעלה" אילת תשע"ח). אתר האינטרנט הרשמי של יעקב דפני ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עקב מקסיקני

עקב מקסיקני (שם מדעי: Buteo plagiatus) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הנציים המצוי באמריקה המרכזית, מקסיקו ודרום-מערב ארצות הברית והוא שייך לסוג עקב. הוא מקורב למינים עקב אדום-כתף ועקב בונאפרט. עקב זה מגיע לאורך 46 עד 61 סנטימטרים ולמשקל 475 גרם בממוצע. גופו של העקב אפור עם חזה מסורטט, ראש אפור-בהיר בעל עיניים שחורות, הרגליים כתומות והזנב העבה שחור בעל שלוש רצועות לבנות לרוחבו. הוא בעל כנפיים מעוגלות יחסית, מתאימות לתעופה ביערות. הזכרים והנקבות דומים במראם וגודלם בעוד הצעירים מעט יותר חומים ומפוספסים עד התבגרותם. העקב מעופף לאורך דרום-מערב ארצות הברית בדרום ניו מקסיקו, אריזונה וטקסס ודרומה למקסיקו, גואטמלה, בליז, אל סלוודור, הונדורס, ניקרגואה ועד לצפון קוסטה ריקה. לרוב הוא מצוי ביערות טרופיים או לחים, אך גם ביערות יבשים יותר ובחורשים פתוחים או שדות. עקבים אלה מהירים יחסית לבני סוגם והם עטים על טרף של זוחלים, צפרדעים, יונקים קטנים כמו מכרסמים ועטלפים ועופות אחרים בצלילה מהאוויר, לעיתים לאחר מעקב אווירי. זוג העקבים מקנן על ענפים גבוהים ובהם הנקבה מטילה 1 עד 3 ביצים כחולות בהירות. הגוזלים פורחים מהקן תוך 6 שבועות. מדיה וקבצים בנושא עקב מקסיקני בוויקישיתוף עקב מקסיקני, באתר NCBI (באנגלית) עקב מקסיקני, באתר GBIF (באנגלית) עקב מקסיקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
אספיריטו סאנטו

אספיריטו סאנטו (בפורטוגזית: Espírito Santo) היא מדינה בדרום מזרח ברזיל. בירתה היא ויטוריה והעיר הגדולה בה היא וילה ואלה. הילידים המקומיים מוכרים בשם "קפישאבס" (Capixabas). המדינה שוכנת באזור הדרום-מזרחי של ברזיל, אשר כולל גם את המדינות סאו פאולו, מינאס ז'ראיס וריו דה ז'ניירו. היא גובלת באוקיינוס האטלנטי במזרח, בבאהיה בצפון, במינאס ז'ראיס בצפון ובמערב, ובמדינת ריו דה ז'ניירו בדרום. הערים המרכזיות של אספיריטו סאנטו (פרט למטרופולין של ויטוריה רבתי הכוללת בין השאר את וילה ואלה) הם קשואיירו דה איטפמירין, קולטינה, גוארפארי, לינהראס, ומוניס פריירי. שטח המדינה הוא כ 46,180 קמ"ר והיא בעלת מגוון של בתי גידול, בין היתר, מישורי חוף, אגמים, הרים מיוערים, ואזורים של עצי מנגרובה. האיים של טרינידד ומארטים וואז, הנמצאים במרחק 715 ק"מ מזרחית לוויטוריה באוקיינוס האטלנטי הדרומי, גם כן שייכים למדינת אספיריטו סאנטו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. היבולים העיקריים של המדינה הם אורז, קפה (אחד היבולים המכניסים בברזיל), קקאו, קנה סוכר, שעועית, פירות (בעיקר בננות ופפאיות), ותירס. תעשיית משק החי היא תעשייה חשובה בכל ברזיל, היא כוללת בעיקר גידול בקר להפקת חלב ובשר. התעשייה מורכבת בעיקר משימורים, יערנות, טקסטיל, ברזל ומפעלי פלדה. האחרון מרוכז בסביבות קריאסיקה ובית היציקה לברזל ה"וול דו ריו דוס". ויטוריה היא נמל חשוב בשביל ייצוא ברזל ופלדה. למעשה, היא יצרן הפלדה הגדול בעולם. בסאו מתאוס נמצאו מאגרי נפט במדף היבשתי שלה, והיום הם מנוצלים באופן מסחרי. התיירות לוקחת חלק חשוב מאי פעם בכלכלת המדינה. בכל אופן, רוב המבקרים הם ממדינות סמוכות, ולא מארצות חוץ. היעדים הפופולריים כוללים אזורי חוף כמו גוארפארי, ג'אקראיף ומנגינהוס, אבל הרים מבודדים כמו דומינגוס מרטינס, גם פופולריים. המילים בקטע המרכזי של הדגל, Trabalha e Confia, מתורגמות ל"עבודה וביטחון (באלוהים)". המוטו הוא תרגום קטוע של הישועים (שהופץ על ידי חוסה דה אנצ'יטה) "עבוד כאילו הכול תלוי בך, ובטח כאילו הכול תלוי באלוהים", ונבחר על ידי ח'רונימו מונטריאו להופיע בדגל. הדגל עוצב ב-1908, עם צבעים המושפעים מאותם בגדים פורטוגזיים של האמא הקדושה של ויטוריאס (נוסה סניורה דה ויטוריה). מדיה וקבצים בנושא אספיריטו סאנטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אספיריטו סאנטו (בפורטוגזית ברזילאית) אספיריטו סאנטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סאבו (שחקן)

סאבו דגסטיר, המוכר יותר בשם סאבו (באנגלית: Sabu Dastagir), היה שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא הודי שהתפרסם בעיקר כנער בשנות ה-30 וה-40 בארצות הברית ובריטניה. הוא נולד בהודו בשם Selar Sabu. אביו היה מהוט בשירותו של מהראג'ה. בגיל 13 התגלה על ידי צוות חיפוש שנשלח על ידי המפיק אלכסנדר קורדה כדי למצוא שחקן לסרט "נער הפיל" לפי ספרו של רודיארד קיפלינג. הוא הוטס לבריטניה ביחד עם אחיו, למד אנגלית והופיע בסרט בהצלחה. קורדה בחר בו בסרט "התוף" (1938) שגם הוא היה הצלחה גדולה. ב-1940 עבר לארצות הברית ולוהק לתפקיד ראשי בסרט הגנב מבגדד וב-1942 לוהק לתפקיד "מוגלי" בסרט ספר הג'ונגל בבימויו של זולטאן קורדה. הוא הוחתם בסרטי יוניברסל והופיע בסרטים: "לילות ערב" (1942), "פרא לבן" (1943) ו"אשת הקוברה" (1944). בשנת 1944 קיבל אזרחות אמריקאית וגויס לחילות האוויר של צבא ארצות הברית כמטילן בגזרת האוקיינוס השקט. על שירות זה הוענק לו צלב התעופה המצוינת. לאחר השחרור דעכה הקריירה שלו. ב-1947 שיחק בסרט "נרקיס שחור" לצידה של דברה קר. ב-1949 שיחק בסרט "שירת הודו" שם הכיר את אשתו, השחקנית מרילין קופר ונולדו להם שני ילדים. ב-1960 נקבע לכבודו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. סרטו האחרון היה "זהירות, נמר בעיר" לצידו של בריאן קית'. הוא מת מהתקף לב בגיל 39, לפני שהסרט יצא לאקרנים. "נער הפיל" – (1937) "התוף" – (1938) "הגנב מבגדד" – (1940) "ספר הג'ונגל" – (1940) "אשת הקוברה – (1942) "נרקיס שחור" – (1947) "שירת הודו" – (1949) "זהירות, נמר בעיר" – (1964) מדיה וקבצים בנושא סאבו בוויקישיתוף סאבו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סאבו, באתר AllMovie (באנגלית) סאבו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סאבו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
איסוטה פרסקיני סוג 8

איסוטה פרסקיני סוג 8 (באיטלקית: Isotta Fraschini Tipo 8) היא מכונית סלון, מסוג "טורפדו" ("Torpedo (car)" (אנ')) מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית Isotta Fraschini (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1919–1924. יוצרו 1,380 יחידות ב-8 תצורות שונות. "איסוטה פרסקיני סוג 8" הוצעה על ידי היצרן עם שלדה ומנוע חשופים, הקונה היה מזמין את גוף הרכב לפי התאמה אישית. מנוע קדמי. מנוע בנזין 8 צילינדרים, בטור 5,902 סמ"ק סוג הנעה: הנעה אחורית. המכונית צוידה בבלמי ארבעה גלגלים עם דוושה מכנית ובקרת מנוף המתלים היו ציר קשיח עם קפיצי עלים חצי אליפטיים ובולמי זעזועים הידראוליים מאחור. המתחרות העיקריות של "סוג 8" היו המכוניות המיוצרות על ידי רולס רויס. דגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8" יוצאו לארצות הברית. דגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8" צולמו למספר סרטים. קבריולה – 2 דלתות. קבריולה – 4 דלתות. סדאן – 4 דלתות. לנדולט – 4 דלתות. "איסוטה פרסקיני סוג 8" "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1920 שלדה של "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1920 "איסוטה פרסקיני סוג 8" - מבט ללוח מחוונים לוגו "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1920 "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1921 - מכונית מרוץ במרוץ "גביע לאציו" (Coppa del Lazio) פרסום היצרן לדגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8", משנת 1923 (בצד העליון: דגם לנדולט) פרסום לדגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1923 בארצות הברית איסוטה פרסקיני סוג 8A איסוטה פרסקיני סוג KM מדיה וקבצים בנושא איסוטה פרסקיני סוג 8 בוויקישיתוף Nicholson, Tim (May 1971), Isotta-Fraschini: the noble pride of Italy, New York, NY: Ballantine Books Inc., p. 18, ISBN 0-345-02289-0 דגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8" בסרטים imcdb.org/vehicles "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1924 - לנדולט classicdriver.com/en/car/isotta-fraschini/tipo-8/1924
סירקט

הנרי ראסל וולטר (באנגלית: Henry Russell Walter; נולד ב-23 באפריל 1986), הידוע בשם הבמה סירקט (Cirkut), הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי קנדי. הוא הפיק וכתב שירים עבור ריהאנה, אווה מקס, פיטבול, קייטי פרי, מיילי סיירוס, דה ויקנד, בריטני ספירס, ג'סי ג'יי, קשה, שאקירה, ניקי מינאז' ו-B.o.B. שירים שכתב והפיק כוללים את להיטי המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, "Part of Me",‏ "Roar" ו-"Dark Horse" של קייטי פרי, ו-"Wrecking Ball" של מיילי סיירוס. קרדיט ההפקה שלו באלבום Starboy של דה ויקנד זיכה אותו בפרס גראמי, בקטגוריית "האלבום האורבני העכשווי הטוב ביותר". וולטר גדל בהליפקס שבנובה סקוטיה, קנדה ועבר לטורונטו בשנת 2004. בשנת 2008, השתתף בהפקת אלבומה של בריטני ספירס, Circus, בשיר "Mmm Papi". הוא שלח אותו כרצועה אינסטרומנטלית לחברת התקליטים קובלט מיוזיק גרופ (אנ') דרך עורך דינה של החברה, כריס טיילור. הפזמונאית ניקול מורייר החלה להשתמש בו לכתיבה יחד עם בריטני ספירס. וולטר פתח את אולפני Dream House בטורונטו. לאחר מכן, עבר להתגורר בלוס אנג'לס. הוא הפיק את "Part of Me", שיר הנושא של סרט ההופעה של קייטי פרי, Katty Perry: Part of Me, שיצא בשנת 2012. וולטר היה אחראי גם על ההפקה והכתיבה של השיר "High for This" של דה ויקנד, והפיק וכתב 9 שירים באלבום Starboy של דה ויקנד, שיצא בשנת 2016. פרסי גראמי 2014: שיר השנה - "Roar" - קייטי פרי (מועמדות) 2015: ביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה - "Dark Horse" - קייטי פרי בהשתתפות ג'וסי ג'יי (מועמדות) 2017: האלבום האורבני העכשווי הטוב ביותר - Starboy - דה ויקנד (זכייה) פרסי ג'ונו 2014: מפיק השנה על שם ג'ק ריצ'רדסון (זכייה) 2015: פזמונאי השנה (מועמדות) מדיה וקבצים בנושא סירקט בוויקישיתוף סירקט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סירקט, באתר AllMusic (באנגלית) סירקט, באתר MusicBrainz (באנגלית) סירקט, באתר Discogs (באנגלית) Seabroke, John (14 באוקטובר 2013). "The Doctor Is In". The New Yorker. pp. 44–56. {{cite news}}: (עזרה) "Number one singles". נבדק ב-18 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל) Hung, Steffen. "swedishcharts.com - Henry Walter". swedishcharts.com. נבדק ב-18 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Award Winners Best Urban Contemporary Album". GRAMMY.com. נבדק ב-24 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Mmm Papi". נבדק ב-18 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) Nemetz, Andrea (3 בדצמבר 2008). "Canadian trio behind Spears tune Mmm Papi". Toronto Star. ארכיון מ-28 בספטמבר 2013. נבדק ב-15 באוגוסט 2013. {{cite news}}: (עזרה) Gormely, Ian (באפריל 2013). "The Dreamhouse". Exclaim!. אורכב מ-המקור ב-3 באפריל 2013. נבדק ב-15 באוגוסט 2013. {{cite news}}: (עזרה) "Taio Cruz - TY.O". Discogs (באנגלית). נבדק ב-18 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Track Review: Rihanna, 'Where Have You Been'". Billboard. נבדק ב-18 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Track Review: Adam Lambert, 'Better Than I Know Myself'". Billboard. נבדק ב-18 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Broken Hearted". אורכב מ-המקור ב-פברואר 2, 2013. נבדק ב-יולי 18, 2018. "Strange Clouds". אורכב מ-המקור ב-4 במאי 2012. נבדק ב-18 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "News - Entertainment, Music, Movies, Celebrity". MTV News (באנגלית). נבדק ב-18 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Atlantic Records Press | Ava Max". press.atlanticrecords.com. נבדק ב-2018-09-12.
יחסי אוזבקיסטן–סין

יחסי סין-אוזבקיסטן (באוזבקית: Xitoy-O'zbekiston munosabatlari) הם היחסים הדיפלומטיים שבין סין לאוזבקיסטן. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה בשאנגחאי. סין הכירה בעצמאותה של אוזבקיסטן ב-27 בדצמבר 1991 ושתי המדינות כוננו יחסים ב-2 בינואר 1992. שתי המדינות חתמו על "אמנת ידידות ושיתוף פעולה סין-אוזבקית" בשנת 2005, במהלך פגישתו של נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב עם נשיא סין חו ג'ינטאו בבייג'ינג. אוזבקיסטן שיתפה פעולה עם סין בהסגרת פעילים אוגוריים נגד סין. ראש ממשלת אוזבקיסטן עבדוללה אוריפוב כינה את סין "השותפה הקרובה ביותר" של אוזבקיסטן בפגישה שנערכה ב-26 באוגוסט 2019. סין היא כיום השותפה המובילה באוזבקיסטן כמקור היצוא והיבוא הגדול ביותר. סין הגדילה גם את הלוואות הפיתוח שלה לאוזבקיסטן. סין רואה באוזבקיסטן חלק קריטי ביוזמת החגורה והדרך. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוזבקיסטן–סין בוויקישיתוף Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Uzbekistan — Uzbekistan and the countries of the world, web.archive.org, ‏22 באוקטובר 2015 Buckley, Chris (2005-05-27). "China 'honors' Uzbekistan crackdown (Published 2005)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-01-19. Bradley Jardine, China’s Surveillance State Has Eyes on Central Asia, Foreign Policy (באנגלית) Uzbekistan Increasingly Turns to China for Development Loans, Jamestown (באנגלית) Rainer Michael Preiss, Uzbekistan Is The Hidden Gem In China's New Silk Road, Forbes (באנגלית)
גירוש מהצבא

גירוש מהצבא הוא אחד העונשים שרשאי להטיל בית דין צבאי בצה"ל על חייל שדרגתו אינה נמוכה מסמל ונדון למאסר. העונש של גירוש מהצבא יוטל בנוסף לעונש המאסר או במקומו. הסמכות להטיל עונש זה מופיעה בסעיף 27 לחוק השיפוט הצבאי. סעיף 28 לחוק קובע: "גירוש מן הצבא גורר אחריו גם שלילת הדרגה הצבאית של הנדון". עונש זה הוטל במקרים מעטים בלבד, משום שבתי הדין הצבאיים ראו בו "אמצעי ענישה נדיר וחריג בחומרתו מכלל אמצעי הענישה המסורים בידי בתי-הדין הצבאיים". הסיבה לכך היא שעונש זה נושא בחובו ענישה כפולה: לצד ממד משמעותי של קלון וביזוי, כאשר המדובר במשרת קבע – נושא עונש הגירוש גם ממד כלכלי מובהק, שכן לעונש זה מתלווה שלילת הדרגה הצבאית של הנדון, ולצידה שלילה של כל זכויות הגימלה. בהתאם לכך, העונש הוטל בשתי קטגוריות של מקרים: עבירות העלולות לפגוע במישרין או בעקיפין בביטחון המדינה, במובנו הרחב של מושג זה. עבירות הטומנות בחובן יסוד בולט של חרפה או של קלון עד כי הדעת אינה סובלת שאותו אדם ימשיך להימנות על המסגרת הצבאית ויוסיף לשרת בצה"ל. מקרה בולט של הטלת עונש גירוש מהצבא הוא מקרהו של תא"ל רמי דותן, ראש להק הציוד בחיל האוויר, שהורשע "בפרשיות שחיתות שאין להן תקדים בהיקף ובחומרה בתולדות המשפט בצה"ל", ובהן קבלת שוחד. ע/117/05 אל"ם זאהר נ' התובע הצבאי הראשי, ניתן ב-29 בספטמבר 2006 ע/440/81 סרן יוסף נ' התובע הצבאי הראשי, ניתן ב-1982 מ/1/91 התובע הצבאי הראשי נ' תא"ל דותן, ניתן ב-1991
יצחק יאסו

ממהרי יצחק יָאסוּ (אמהרית: ይስሃቅ ያሱ) (1997–1892) היה המנהיג הדתי של קהילת ביתא ישראל בתיגראי (מדינה בצפון אתיופיה). במהלך עליית ביתא ישראל התיישב בירושלים. נולד לדֶמֶקֶץ' מֶבְרַהְט ולקֶס דֶבְתֶרַה אלקה יאסו גונצ'ל אדהנני ככל הנראה בשנת 1900 בעדי שווא, האימפריה האתיופית. בגיל 17 נישא לוֶויִנִי יָאסוּ ולזוג נולדו 9 ילדים, מתוכם שלושה נפטרו בימי חייו של יָאסוּ. מאביו, שהיה כהן דת קיבל את חינוכו הדתי בדבר תורה ומצוות. יָאסוּ נודע בכך שנהג לרכוב על סוסו ליישובים מרוחקים בשביל ללמד יהודים מקומיים תורה. הוא שימש בתפקיד בורר במהלך סכסוכים בין משפחות ושכנים. בגיל 27 קיבל תואר של מנהיג דת וכהן מהנזירים היהודים ששכנו בהרי סֵמֵן בטקס מרשים ורב משתתפים. בהמשך, אף בנו אדהנני הוסמך אצל הנזירים בהרי סמין אך הוא נפטר בטרם עת. לאחר הפיכתו של אבא יצחק לכהן הוא המשיך במנהגו ללמד מקומיים וקרא לעליית ביתא ישראל אל עבר ארץ ישראל וירושלים. במהלך שלטונו של היילה סלאסי, קיסר אתיופיה, הגיעו שליחים המייצגים את הכנסייה האורתודוקסית האתיופית בכוונה להביא להתנצרות בקרב היהודים המקומיים. יָאסוּ שוחח איתם והשיג הסכמה עם הכנסייה כי יהודי תיגראי לא ידרשו להמיר את דתם. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה הביאה לסיפוח אתיופיה לתוך מזרח אפריקה האיטלקית. השלטונות האיטלקיים נענו לדרישותיו של יָאסוּ להמיר את יום השוק מיום שבת ליום חול ולשפץ בית כנסת אזורי. בשנת 1935 פטריארך הכנסייה האתיופית, בוצעו אבונה יוהנס, העניק ליָאסוּ את התואר "מלאך השלום" (የሰላም መልአክ). בין תפקידיו, יָאסוּ הסמיך מספר כוהני דת ברחבי מחוז תיגראי. לאחר יותר משישים שנה של פעילות באתיופיה, מלחמת האזרחים האתיופית הביאה את יָאסוּ, ביחד עם רוב קהילת יהודי אתיופיה, להגר למדינת ישראל במסגרת מבצע אחים. בשנת 1981 החל את דרכו לעבר ישראל אך נעצר על ידי הרשויות של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של אתיופיה ושוחרר רק לאחר מספר חודשים. עם שחרורו המשיך בדרכו עם הקהילה ובעת הגיעו לסודאן הוצע לו לזרז את עלייתו, הצעה אליה סירב עקב מחויבות לקהילתו. לבסוף הגיע לארץ ישראל בשנת 1982. עם הגעתו הוא טען כי: ”החלום בן אלפיים שנה התגשם, הבאתי את בני הקהילה לישראל וכך הגשמתי חלום של כל בני ישראל, כעת, אני מוכן למות ורק רוצה להיקבר בירושלים.” עם הגעתו שלח מברק לממשלת ישראל בו הודה לראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, על פועלו למען העלייה. תחילה גר במרכז העלייה בעתלית ומאוחר יותר הוא עבר להתגורר בקריית גת עם בתו, אדנייש יצחק. דרשותיו קיבלו חשיבות רבה בקהילת עולי אתיופיה. הוא קרא לעולים לקבל את דרכם של רבני ישראל אך בו בזמן לשמור על המסורות שלהם. יָאסוּ הביא איתו מאתיופיה ספר תורה גדול והביאו לישראל. יָאסוּ נפטר בשנת 1997 (בגיל 105) והותיר במותו שישה ילדים ועשרות נכדים ונינים. לאחר פטירתו התפרסמו דברי תורתו ובשנת 2020 משפחתו פרסמה ספר אודות חייו: 'מסכת חייו פועלו ומנהיגותו של לִיק' כָּהַנַת מֶמְהְרֶאי קֶס יצחק יָאסוּ'. מסכת חייו פועלו ומנהיגותו של לִיק' כָּהַנַת מֶמְהְרֶאי קֶס יצחק יָאסוּ יש טענה שנולד בשנת 1900. ממהרי (מורי) קס יצחק יאסו, באתר בית התפוצות חכם קס אבא יצחק יאסו, באתר החכם היומי