laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אייל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בעלי חיים אייליים – אַיָּל, יונק בעל קרניים (בכתיב מלא: אייל) כבש הבית – אַיִל, הזכר בכבשים (בכתיב מלא: איל) מקומות אייל (קיבוץ) – קיבוץ באזור השרון מחלף אייל – מחלף בכביש 6 קרחון איל (Eel) – קרחון הממוקם בשטח הפארק הלאומי אולימפיק, במדינת וושינגטון, שבארצות הברית כלי מלחמה איל ניגוח – כלי ששימש לפריצת שערי מבצר וביקוע חומות בימים עברו איל ניגוח ימי – כלי נשק ימי עתיק אחר אֵיְיל (בירה) – סוג של בירה אי"ל – האגודה הישראלית לסוכרת אישים אבישי אייל – צייר ואמן הדפס אורה איל – סופרת ומאיירת ישראלית אורן גזל-אייל – פרופסור למשפטים באוניברסיטת חיפה אלי איל – איש צבא ישראלי אלכס אייל – קצין במילואים בחיל הים אמיר איל – איש עסקים ישראל דורון אייל – יוצר וזמר רוק ישראלי יגאל אייל – קצין צה"ל במיל יהודה אייל – פרופסור וראש המחלקה למדעי כדור הארץ והסביבה באוניברסיטת בן-גוריון יוסף איל – קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שימש קצין הנדסה ראשי ניר אייל – מחבר ספרי עיון אמריקאי נדב איל – עיתונאי ישראלי נחי אייל – פעיל פוליטי ישראלי עדי אייל – משפטן וכלכלן ישראלי קרן טרנר אייל – מנהלת ופוליטיקאית ישראלית ראובן איל – קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שימש ראש להק המודיעין בחיל האוויר רות זיו איל – כוריאוגרפית ישראלית שמואל איל – איש צבא ישראלי שרון אייל – רקדנית וכוריאוגרפית ישראלית אישים ששמם הפרטי הוא אייל אִיל (נהר) – נהרות ששמם אִיל (פירושונים)
גשר רחוב קנון

גשר הרכבת של רחוב קנון (באנגלית: Cannon Street Railway Bridge) הוא גשר רכבת במרכז לונדון מעל נהר התמזה. הגשר מאפשר מעבר רכבות מסאת'ק שבגדה הדרומית של הנהר לתחנת רחוב קנון בגדה הצפונית של הנהר. בעת הקמתו נקרא הגשר "גשר אלכסנדרה" (באנגלית: Alexandra Bridge) על שם אלכסנדרה מדנמרק אשתו של המלך אדוארד השביעי. הגשר תוכנן על ידי ג'ון הנקשו וג'ון וולף-בארי עבור קו הרכבת סאות' איסטרן, ונפתח לציבור לאחר שלוש שנות בנייה, בשנת 1866. הגשר כלל חמש קשתות ברזל יצוק העומדות על עמודים דוריים מברזל. הגשר הורחב בין השנים 1886–1893 על ידי פרנסיס בריידי ושופץ בין 1979–1982. בשנת 1989 אירע מתחת לגשר אסון מרצ'יונס. תחנת רחוב קנון מדיה וקבצים בנושא גשר רחוב קנון בוויקישיתוף
צבי ארד

האם התכוונתם ל... צבי ארד (מתמטיקאי) – מתמטיקאי, נשיא ורקטור אוניברסיטת בר-אילן בעבר, ונשיא המכללה האקדמית נתניה צבי ארד (משורר) – משורר ומתרגם.
מוזיקת פולק

המונח "פולק" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו פולק (פירושונים). מוזיקת פולק או מוזיקה עממית (באנגלית: Folk music) היא מוזיקה המבוססת על מסורות עממיות אזוריות מסוימות. אלמנטים, השפעות וכלים מסורתיים הם עמוד השדרה העיקרי, אך מאפיינים עכשוויים עשויים להיות נוכחים גם כן. תת-ז'אנרים של מוזיקת פולק מסורתית כוללים ז'אנרים המושרשים עמוק במסורות האזוריות, גם אם גלגוליהם המודרניים אינם מסורתיים ככאלה. מוזיקת פולק מסורתית או מוזיקה עממית מסורתית (באנגלית: Traditional folk music) הוגדרה כמוזיקה המבוססת על מסורות עממיות אזוריות מסוימות, כמוזיקה העוברת מפה לאוזן, כמוזיקה ישנה שאין לה מחבר ידוע, וכ"מוזיקה שהאנשים שרו". מקורו של המונח "מוזיקת פולק" הוא במאה ה-19, אם כי ברור שמוזיקה זו הייתה קיימת הרבה לפני כן. יש המרחיבים את המוזיקה האתנית גם למסורות המוזיקה של התפילה ומוזיקה השייכת למנהגים ולפולחן הסובבים את הדת והמסורת, כמו פיוטים. מוזיקת פולק התחילה וגם שורדת בחברות שעוד לא הושפעו מתקשורת ההמונים ומהמסחור של התרבות. בדרך כלל כל הקהילה נטלה בה חלק וכדי להופיע לא נדרשה מומחיות או ידע מוזיקלי מקצועי. את מוזיקת הפולק למדו בעל פה ולכן שירי העם והמחולות עברו גלגולים רבים והשתנו מדור לדור. מוזיקת הפולק כוללת שירי פולחן, שירי חג, שירי אהבה, שירי מלחמה, שירי ערש, נעימות וריקודי עם. במאה ה-19 החלו מלחינים להתעניין במוזיקת הפולק ושילבו אותה ביצירותיהם. בקהילות השונות הופצו שירי עם שתיארו את החיים וכך נוצרו מסורות וסגנונות עממיות. חקר מוזיקת הפולק הביא גם להתפתחות של איסוף שירים ומנגינות עממיות באופן נרחב. המחקרים על מוזיקת הפולק גילו שרוב מחברי מוזיקת הפולק הם אנשים כפריים. בראשית שנותיה של מדינת ישראל וכחלק מתחיית הלשון העברית תורגמו לעברית מגוון שירים מתרבויות שונות. באותן שנים היה נפוץ המונח "לחן עממי", גם עבור שירים מודרניים שנכתבו בתקופה שקדמה להקמת המדינה. תופעה זו, של תרגום שירים לועזיים לעברית נמשכה גם בעשורים הבאים, והתבססה בעיקר על מוזיקה רוסית ויוונית. מוזיקת פולק עכשווית (אנ') או מוזיקה עממית עכשווית (באנגלית: Contemporary folk music) המכונה לעיתים קרובות פשוט "פולק", הוא מונח המתייחס לסגנונות המוזיקה המושפעים ממוזיקת פולק מסורתית, שהתעוררו בעקבות תחיית הפולק האמריקאית באמצע המאה ה-20. מוזיקת פולק עכשווית היא בדרך כלל אקוסטית, עם עיבודים מינימליים, ולרוב מורכבת יותר רק מגיטרה ושירה. מוזיקה עממית, דף שער בספרייה הלאומית Traditional Folk Music - Music genre - RYM/Sonemic, Rate Your Music (באנגלית) מרב יודילוביץ', מחפשים את עממי, באתר ynet, 13 במרץ 2003 Contemporary Folk - Music genre - RYM/Sonemic, Rate Your Music (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוואנים

הסוואנים (בגאורגית: სვანები, מילולית: סוואנֶבּי) הם קבוצה אתנוגרפית של הגאורגים שמתגוררים בעיקר במחוז ההיסטורי, סוואנתי שבגאורגיה. הם דוברים בשפה שלהם שנקראת סוואנית. כמו כן מתגוררים סוואנים בקודורי עילית שבאבחזיה, שעד לפני הפלישה הרוסית לגאורגיה הייתה האזור היחיד באבחזיה שהיה בשליטת הממשל בטביליסי. הסוואנים הם בדרך כלל מזוהים עם ה"סואנים" (Soanes) הנזכרים בכתבי סטרבון, שמיקם אותם, פחות או יותר, באזור סוואנתי של היום. עד שנת 1930, המגרלים והסוואנים במפקד האוכלוסין סווגו לקבוצות נפרדות, אבל נכללו באותה קטגוריה כגאורגים לאחר מכן. במאות ה-4 ה-6 התנצרו והשתייכו לכנסייה הגאורגית. למרות זאת, חלק מהפולתאיסטים המבוגרים שנותרו, נשארו עובדי אלילים. גיאורגי הקדוש, הקדוש הפטרון של גאורגיה, הוא הקדוש המכובד ביותר. הסוואנים שימרו הרבה ממסורתם, כולל נקמת דם. משפחותיהם קטנות, והבעלים הם ראשי המשפחה. הסוואנים מכבדים מאוד את הנשים הזקנות במשפחותיהם. הנסיך מיכאיל סיומונביץ' וורונצוב, הנציב העליון של מלכות המשנה של הקווקז, הניח כי הסוואנים היו בעברם בני דת משה. שפתם היא דו לשונית, הם משתמשים גם בגאורגית וגם בשפתם שנקראת, סוואנית, שיחד עם הגאורגית, המגרלית והלאזית מרכיבים את השפות הכרתווליות או השפות הדרום קווקזיות. השפה הסוואנית הוחלפה ברובה על ידי גאורגית תיקנית. התרבות הסוואנית שרדה בצורה נפלאה על שיריה וריקודיה. השירה הפולילונית שלה היא המורכבת ביותר בשירה הגאורגית. Karl Koch, Die Kaukasischen Lander und Armenien, Leipzig, 1867, עמ' 45,
מנוע יונים

מנוע יונים הוא מנוע־דחף חשמלי המשמש בעיקר להנעת גשושיות או לתיקוני מסלול של לוויינים. המנוע משתמש באלומות יונים שהואצו בעזרת שדה חשמלי חזק כדי ליצור דחף. אף על פי שהספקו נמוך מאוד, בגלל כמות האנרגיה החשמלית המוגבלת הזמינה בגשושית או בלוויין, מנוע זה מייצר מתקף סגולי גבוה מאוד ביחס למנוע רקטי ולכן הוא שימושי בתחום החלל. השימוש במנועי יונים נעשה בעיקר לצורך תיקוני מסלול, והם מופעלים לתקופות ממושכות, בניגוד למנועים רקטיים המופעלים כל פעם למשך שניות ספורות. על פי רוב, מנוע יונים משתמש ביוני קסנון, שהוא גז אציל שהופך מגז לפלזמה בתהליך ההאצה החשמלי. בשנת 1998 נאס"א שיגרה גשושית Deep Space 1 עם מנוע יונים. בשנים 2013–2016 ערכה חברת רפאל בשיתוף חברת ALTA האיטלקית ניסוי משותף בפיתוח מערכת ההנעה החשמלית MEPS שמשקלה כ־15 ק"ג בלבד עבור מיקרו לוויינים. חברת רפאל גם פיתחה את המנוע היוני עבור הלוויין המדעי "ונוס" הישראלי־צרפתי ששוגר ב־2017. על פי פרסומים החל מ־2015[דרוש מקור], גם לוויין התקשורת עמוס E מיועד להצטייד במנוע יונים שכזה, דבר שיסייע לו להיות לוויין תקשורת בעל משקל קל מקודמיו. ב־2020 סוכנות החלל הישראלית וחברת רפאל חתמו על הסכם עם סוכנות החלל ההודית לאספקת מנוע יונים מתקדם הפועל בטכנולוגיית EPS עבור לוויין שתייצר הודו לשיגור למשימה במסלול לווייני נמוך. סוכנות החלל הישראלית, מערכת MEPS להנעה חשמלית בחלל, באתר סוכנות החלל הישראלית, ‏17.12.2014 ישראל דיפנס, התעשייה האווירית חושפת לוויין תקשורת קל משקל: עמוס-E, באתר Israel defense, ‏12.10.2015 סוכנויות החלל הישראלית וההודית יערכו ניסוי משותף למערכת הנעה חשמלית לוויינית, אתר סוכנות החלל הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגרלים

המגרלים (בגאורגית: მეგრელები, מֶגרֶלֶבּי) הם קבוצה אתנוגרפית של הגאורגים המתגוררים בעיקר במחוז ההיסטורי סמגרלו שבגאורגיה. ריכוז גדול של המגרלים נמצא גם באבחזיה ובטביליסי. בעקבות הסכסוך הגאורגי-אבחזי, בתחילת שנות ה-90, והטיהור האתני של גאורגים מאבחזיה הבדלנית, גורשו מאבחזיה כ-180,000 - 200,000 צאצאי מגרלים. בני הקבוצה דוברים הן מגרלית והן גאורגית, אך משתמשים לכתיבה רק באלפבית הגאורגי. עד שנת 1930 המגרלים והסוואנים נספרו כקבוצות אתניות נפרדות במפקד האוכלוסין, שנערכו בברית המועצות ולפני כן באימפריה הרוסית, אבל לאחר מכן קוטלגו ביחד עם קבוצת הגאורגים. הנשיא הראשון של הרפובליקה של גאורגיה, ד"ר זוויאד גמסחורדיה, היה מגרלי. לכן, בתקופת ההפיכה האלימה של 21 בדצמבר 1991 - 6 בינואר 1992, סמגרלו הפכה למרכז של מלחמת אזרחים, שהסתיימה בתבוסת כוחות תומכי גמסחורדיה. גיאורגי אליאבה - רופא, מיקרוביולוג, וחוקר בקטריופאג'ים. גיגי אוגולאווה - ראש עיריית טביליסי מ-2005. לברנטי בריה - מזכ"ל המשטרה החשאית בתקופת סטלין. זוויאד גמסחורדיה - הנשיא הראשון של גאורגיה העצמאית הפוסט-סובייטית. קונסטנטין גמסחורדיה - אחד המשוררים המשפיעים ביותר במאה ה-20. מרב קוסטבה - גיבור לאומי חוויצ'ה קווארצחליה גאורגי. פרשת המגרלים (אנ') מדיה וקבצים בנושא מגרלים בוויקישיתוף ‏מגרלים, באתר אתנולוג
פולק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פולק (גרמנית) – תפיסת העם כישות בעלת מהות רוחנית, תפיסה שרווחה בגרמניה בפרט ובאירופה בכלל, וקשורה להתפתחות הלאומיות מוזיקת פולק פולק מטאל – תת-ז'אנר של הבי מטאל פולק רוק – תת-ז'אנר של מוזיקת רוק פולקיזם – זרם בספרות ובפוליטיקה הגרמנית תנועת הפולקיסטים – מפלגה יהודית באימפריה הרוסית אומלופ הט פולק – מרוץ אופנים בבלגיה פּוֹלַק הוא שם משפחה שמשמעותו היא "פולני" בשפה הפולנית. אישים: אברהם אלטר פולק – האדמו"ר מבערגסאז-פתח תקווה אברהם פולק (היסטוריון) – היסטוריון ישראלי מומחה בתחום הכוזרים, זוכה פרס ביאליק אלי פולק (כימאי) – פרופסור מן המניין וראש המחלקה לפיזיקה כימית במכון ויצמן למדע, ראש חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי אלי פולק (קצין) – תא"ל בצה"ל, קצין איסוף קרבי ראשי אלי פולק (איחוד הצלה) – מנכ"ל איחוד הצלה וקרן ישראלייף גולן פולק – ג'ודוקא ישראלי דאג פולק – שחקן פוקר אמריקאי דב פולק – תעשיין ואיש עסקים ישראלי, מנכ"ל פולגת ולטר פולק – אדריכל נוף ישראלי חיים יוסף פולק – רבה של טשביץ', מתלמידי החתם סופר יהושע מנחם פולק – איש ציבור חרדי וחבר הכנסת ה-17 בשלהי כהונתה מטעם אגודת ישראל כיהן תקופה ארוכה מנהל ויושב ראש המועצה הדתית בירושלים יונתן פולק – פעיל פוליטי-חברתי, אנרכיסט המשתייך לשמאל הרדיקלי, ממייסדי "אנרכיסטים נגד גדרות" ופעיל למען זכויות בעלי חיים יוסי פולק – שחקן ובמאי תיאטרון ישראלי. יעקב פולק – מייסד שיטת "החילוקים" בתלמוד ישראל פולק – איש עסקים ישראלי וחתן פרס ישראל מיכאל פולק – יזם ותעשיין בתקופת היישוב, מייסד מפעל המלט נשר ומראשי פיק"א מיכאל פולאק – ממייסדי העיר תל אביב; על שמו בית פולאק סידני פולאק – במאי, מפיק ושחקן קולנוע אמריקני שי כרמלי פולק – במאי ותסריטאי ישראלי פּוֹלְק: ג'יימס פולק – נשיאה ה-11 של ארצות הברית שרה צ'יילדרס פולק – אשתו של נשיא ארצות הברית ג'יימס פולק פֿוּלְק: פולק מלך ירושלים – ידוע גם בשם "פולק הצעיר" פולוק פולני (פירושונים) פולונסקי
מ"ט שערי טומאה

מ"ט שערי טומאה הוא ביטוי ביהדות המשמש לתאר את מצבם של עם ישראל בסוף גלות ושעבוד מצרים. כיום משמש הביטוי, לעיתים, לתאר אדם הנמצא בשפל המדרגה מבחינה מוסרית או רוחנית. 49 מידות כנגד 7 הספירות הנמוכות : חסד, גבורה, תפארת, נצח, הוד, יסוד ומלכות. כל ספירה היא מידה (תכונת אופי) באדם, המורכבת משבע הספירות לאיזון. המקור העיקרי לביטוי מצוי בספר הזוהר חדש המסביר את שורש ספירת העומר, בזוהר תחילה מסופר כי ישראל שהו במצרים, נטמאו ולכלכו את עצמם בכל מיני טומאה וזה לשונו: דודאי ישראל כד הוו במצרים, אסתאבו, ואתטנפו גרמיהון בכל זיני מסאבו, עד דהוו שראן תחות ארבעים ותשע חילי דמסאבותא. וקב"ה, אפיק יתהון מתחות פולחן כל שאר חילין. ע"כ. — זוהר חדש ריש פרשת יתרו יש שסברו שבני ישראל יכולים היו להיגאל משעבוד מצרים רק כל זמן שלא הגיעו לשער הנו"ן, ולכן יציאת מצרים נעשה בחיפזון כדי למנוע את הירידה לשער הנו"ן. כך למשל כותב בעל החסד אברהם: ודע שיש מסורת קבלה ביד רז"ל שישראל נתלכלכו כל כך בשיקוצי מצרים עד שבערב פסח נכנסו בהיכל מ"ט שאם ח"ו היו מתעכבים יותר היו נכנסין בהיכל נ' ושוב לא היה להם תקנה עולמית וזהו סוד אלו לא הוציא הקב"ה את אבותינו משם עדיין אנו ובנינו ובני בנינו היינו משועבדים לפרע במצרים ולכן נכתב נ' פעמים יציאת מצרים בתורה, מספר כתיבת יד — חסד לאברהם מעין שני נהר נו יש שכתבו שבמהלך 49 הימים שבין יציאת מצרים למתן תורה, יצאו בני ישראל כל יום משער טומאה אחד, כך שלאחר מ"ט יום יצאו ממ"ט שערי טומאה ונכנסו למ"ט שערי קדושה. ועל פי הזוהר אמרו כי כנגד זה ציוותה התורה לספור את ספירת העומר בכל שנה בין יום טוב הראשון של פסח לבין חג השבועות. מ"ט שערי טומאה וחמישים ימי הספירה באתר "אחינו" שער החמישים דטומאה- יש כזה דבר? - בפורום אוצר החכמה פסח – מ"ט שערי טומאה - ערוץ התוכן של הרב דוד איפרגן ראה קישורים חיצוניים ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סארי

האם התכוונתם ל... סארי (מחוז) – מחוז באנגליה סארי (בגד) – בגד הודי מסורתי סארי (איראן) – עיר באיראן סארי (קולומביה הבריטית) – עיר ליד ונקובר
איאיידו

איאיידו (居合道 iaidō) היא אמנות לחימה יפנית מודרנית (גנדאי בודו) המבוססת על אמנויות הלחימה העתיקות (קוריו) איאייג'וטסו (居合術 iaijutsu), ובאטוג'וטסו (抜刀術 battōjutsu). אמנות זו עוסקת בשליפת הקטאנה, שיסוף היריב, והחזרתה של הקאטנה לנדן, בתנועה זורמת אחת. בימינו, העוסקים באיאיידו משתמשים, בדרך כלל, באיאייטו (חרב קהה המשמשת לאימונים) ולא בשינקן (חרב חדה במיוחד), לפחות בשלבי הלימוד הראשונים. הדגש באמנות לחימה זו הוא על שליפת החרב ולמעבר להתקפה במהירות המרבית. מצבי ההתחלה יכולים להיות מעמידות קרביות או מתנוחות ישיבה ועמידה רגילות. העוסקים באיאיידו צריכים לצפות למתקפת פתע בכל רגע, והיכולת להגיב במהירות מכל תנוחה יום-יומית נחשבה לחיונית. הטנשין שודן קאטורי שינטו ריו כלל בתוכנית הלימודים שלו איאייג'וצו כבר במאה ה-15 ובתי ספר שהוקדשו רק לשליפת החרב הופיעו במהלך המאה ה-16 או בתחילת המאה ה-17. רוב בתי הספר המודרניים רואים בסמוראי האיאשיזאקי ז'ינוסקה מינאמוטו נו שיגנובו (1546–1621) את מייסד האיאיידו. מעט מאוד ידוע על חייו, ויש חוקרים הטוענים שהוא לא היה קיים כדמות היסטורית כלל. שני בתי-הספר הגדולים לאיאיידו כיום, מוסו שינדן ריו (Muso Shinden Ryu) ומוסו ג'יקידן איישין ריו (Muso Jikiden Eishin Ryu), טוענים לשושלת שהתחילה מהיישיזאקי. בדרך כלל, איאיידו משמעותו אמנות הלחימה לשיפור עצמי הנלמדת ב-AJKF ‏(All Japan Kendo Federation) והתאחדויות איאיידו אחרות, לעומת טכניקות לחימה עתיקות יותר, הנלמדות בקוריו (koryu), והנקראות איאייג'וצו. את המילה "איאיידו" קבע נקאיאמה האקודו בתחילת המאה ה-20. לפניו השתמשו בשמות אחרים, כגון "באטו" (battō), "באטוג'וצו" (battōjutsu) ו"סאיאה נו אוצ'י" (saya no uchi). החלק החשוב באיאיידו, הנקרא לפעמים "החיים של האיאיידו", הוא ה"נוקיצוקה" (nukitsuke). זוהי טכניקת שליפה מהירה מאוד, שבה הנדן נמשך לאחור במקביל לשליפת החרב ממנו. בעזרתה ניתן להגיע למצב של התקפה בשיסוף במהירות. חרב יפנית מדיה וקבצים בנושא איאיידו בוויקישיתוף העמותה הישראלית לקנדו ובודו All Japan Kendo Federation אתר רשמי של התאחדות הקנדו העולמית Tenshinryu Hyouho Battojutsu, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 14:14) Iaido - The Martial Art of Drawing the Sword, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 13:50)
זולטאן ציבור

זוֹלְטַאן צִיבּוֹר (בהונגרית: Czibor Zoltán‏; 23 באוגוסט 1929 – 1 בספטמבר 1997) היה כדורגלן הונגרי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי בנבחרת הזהב, איתה זכה במדליית זהב אולימפית ובסגנות הגביע העולם בכדורגל. ציבור שיחק בליגת העל ההונגרית עד המהפכה הקומוניסטית של 1956 וזכה בשלוש אליפויות. אחר כך עבר לספרד וזכה עם ברצלונה בשתי אליפויות ובגביע ערי הירידים. ציבור היה ידוע כמי שהשכיל להבקיע במשחקי גמר, כולל במשחק גמר אליפות העולם בכדורגל 1954, שאותו הפסידו ההונגרים למערב גרמניה. ב-1955 היה מלך השערים של הליגה ההונגרית עם 20 כיבושים. הונבד זכתה אז באליפות ועל כן הייתה זכאית לשחק ב-1956 בגביע אירופה לאלופות. בעת שהקבוצה שהתה בבילבאו, לאחר המשחק הראשון בהתמודדות מול אתלטיק המקומית בסיבוב הראשון של גביע האלופות, פרצה המהפכה בהונגריה. שחקני הונבד החליטו שלא לחזור בינתיים להונגריה, אלא לשחק את המשחק הביתי של הונבד באצטדיון הייזל שבבריסל. הונבד סיימה משחק זה בתיקו 3-3, לאחר ששוערה נפצע וציבור נאלץ לעמוד בשער במקומו. ההדחה מגביע אירופה העמידה את השחקנים בפני ההחלטה, האם לשוב הביתה אם לאו. לאחר שקנו זמן מה על ידי יציאה לסיבוב משחקים באירופה ובדרום אמריקה, החליטו לבסוף חלק מהשחקנים לשוב להונגריה, בעוד חלקם יצאו לגלות. בכללם של האחרונים היו ציבור ופרנץ פושקש, שהיגרו לספרד. צ'יבור חתם, בהשפעת חברו לאסלו קובאלה, בברצלונה ומיד הפך לשחקן חשוב בסגל, בעוד פושקש חתם אצל היריבה ריאל מדריד. המעבר הביא אל קיצה לא רק את הקריירה הבינלאומית של ציבור, אלא פירק למעשה את נבחרת הונגריה הגדולה. מדיה וקבצים בנושא זולטאן ציבור בוויקישיתוף זולטאן ציבור, באתר Transfermarkt זולטאן ציבור, באתר WorldFootball.net זולטאן ציבור, באתר National Football Teams זולטאן ציבור, באתר FootballDatabase.eu כל משחקיו בליגה הספרדית (בספרדית) כל משחקיו בנבחרת הונגריה (בהונגרית)
קזינו רויאל

האם התכוונתם ל... קזינו רויאל (ספר) – הספר הראשון בסדרת ג'יימס בונד מאת איאן פלמינג, שיצא לאור בשנת 1953 קזינו רויאל (סרט, 1967) – סרט פרודי שיצא לאור בשנת 1967 ושואב חלק מסיפורו מספרו של איאן פלמינג קזינו רויאל (סרט, 2006) – סרט המבוסס על ספרו של איאן פלמינג בכיכובו של דניאל קרייג המתאר את תחילת דרכו של ג'יימס בונד קזינו רויאל - מותג של בתי קזינו שעל ספינות צי חברת הספנות רויאל קאריביאן אינטרנשיונל
רוק קל

רוק קל או רוק רך הוא סגנון מוזיקלי שמשתמש בטכניקות של מוזיקת רוק הרוקנ'רול[דרוש מקור] ליצירת מלודיות ולחנים קלילים יותר ביחס לרוק המסורתי. לרוק הקל בדרך כלל קטעי שירה עם פיטץ' גבוה יותר, ומילות השירים נוטות להתמקד בנושאים אוניברסליים כגון אהבה, חיי יומיום ומערכות יחסים. הז'אנר נוטה לעשות שימוש רב בפסנתרים, סינתיסייזרים ולעיתים סקסופונים. רוק קל הוא מונח רב משמעויות שלעיתים משתמשים בו להגדרת המוזיקה הפופולרית גם כן. אמני רוק קל אשר בלטו במיוחד במהלך שנות השבעים והשמונים, כוללים בין היתר את אלטון ג'ון, דון מקליין, קט סטיבנס, הבי ג'יז, דן פוגלברג, להקת שיקגו, להקת Air Supply, להקת טוטו, להקת REO Speedwagon וסימפלי רד. במהלך שנות השמונים השתנה הטעם המוזיקלי של קהל המאזינים והפורמטים של תחנות רדיו שיקפו שינוי זה - ז'אנר הרוק הקל התפתח לז'אנר אשר מוכר עד היום בשם "Adult contemporary" ומבטא פחות השפעות רוק מאשר סגנון הרוק הקל. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף משיתא

יוסף משיתא היה יהודי המוזכר במדרש בראשית רבה כמי שמסר את המנורה לידי "שונאים" ולאחר מכן חזר בתשובה ומסר את נפשו. הוא מובא כדוגמה למעלתם של בני ישראל, גם הרשעים שבהם. על פי המסופר במדרש רבה, כשנכנסו "שונאים" לבית המקדש, רצו שיהודי ייכנס ראשון ויתחיל בביזה. לשם כך קראו ליוסף משיתא והבטיחו לו שיקבל במתנה כל כלי שיבחר. נכנס יוסף משיתא והוציא את המנורה. כשראו במה בחר, אמרו לו: "אין דרכו של הדיוט להשתמש בזו"; היכנס שוב וקח לך חפץ אחר. יוסף משיתא סירב לעשות זאת שוב. על פי רבי פנחס המוזכר שם, הציעו לו אויבי ישראל כי יקבל תחת המנורה כספי מכס של שלוש שנים, והוא עמד בסירובו. כנראה שהחוויה של הוצאת המנורה והצורך למוסרה לרומאים גרמו לו לשינוי דעתו. יש מציינים שמכאן רואים את כוחה של כניסה לבית המקדש (אף שהיא בחורבנו) והיא הייתה הגורם לשינוי דעתו עד כדי מסירות נפשו במיתה משונה. אמר: "לא דיי שהכעסתי לאלוהי פעם אחת, אלא שאכעיסנו פעם שנייה?!". שונאי ישראל ראו סירוב זה בחומרה והענישוהו על כך בעונש מוות בייסורים: "נתנו אותו בחמור של חרשים והיו מנסרים בו. היה מצווח ואומר: 'ווי אוי אוי שהכעסתי לבוראי'". במדרש לא נתפרש מי הם ה"שונאים". הרב אהרן הימן סבר שהמעשה אירע בעת גזירות אנטיוכוס. אגדות החורבן רבי אלעזר בן דורדיא יקים איש צרורות הרב אהרן הימן, "יוסף משיתא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ב, עמוד 755, באתר היברובוקס מאמר על המוסר השכל מסיפורו של יוסף משיתא בבראשית רבה מהדורת תיאודור אלבק (ראו להלן) הכתיב הוא "משיתה". דפוס וילנה פרשה סה כב, ובמהדורת תיאודור אלבק שם אות סז. הציטוטים להלן מדפוס וילנה. הימן, תולדות.
DotNetNuke

DotNetNuke (ראשי תיבות: DNN) היא מערכת בקוד פתוח ליצירה וניהול של אפליקציות אינטרנט, הכתובה בשפת VB.NET לשרתי ASP.NET. המערכת תוכננה להיות קלה לתפעול, לתחזוקה ולהרחבה, על ידי שימוש במודולים וסקינים, וניתן לנהל באמצעותה מערכות אינטראנט, אקסטראנט ואינטרנט. מערכת DotNetNuke משוחררת תחת רישיון BSD, אולם יש לתוכנה גם מהדורות קנייניות. התוכנה פותחה במקור על ידי חברת Perpetual Motion הקנדית, אולם החל משנת 2006 מפותחת על ידי בעיקרה על ידי חברת DotNetNuke שהוקמה למטרה זו. PHP-Nuke מדיה וקבצים בנושא DotNetNuke בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של DotNetNuke אתר של הבית של פרויקט DotNetNuke אתר הפיתוח בCodePlex דף השוואת מהדורות מתוך האתר של DotNetNuke הודעה לעיתונות על הקמת החברה מתוך האתר של DotNetNuke ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיפון

טיפון או טיפאוס (ביוונית, Τυφάων או Τυφωεύς) היא מפלצת אגדית מן המיתולוגיה היוונית. המשמעות המקורית של המפלצת, כסופה, השתמרה, ואילו דמותו של טיפאוס תוארה כבן הזקונים של טרטרוס וגאיה (או של הרה לבדה, עקב זעמה על זאוס שאתנה נולדה ממצחו). פינדרוס מתאר את טיפאוס כמפלצת בעלת מאה ראשים, עיניים מטילות אימה וקול מבעית. טיפון מתואר לעיתים כסופה מחריבה ולעיתים כענק יורק אש. טיפון מוזכר אצל הומרוס ואילו אצל הסיודוס מתוארים טייפאון וטיפאוס כשתי ישויות נפרדות. טייפאון מוצג אצל הסיודוס כבנו של טיפאוס וכסופה מבעיתה, שיחד עם אכידנה הוליד את הכלבים אורתוס וקרברוס, את ההידרה, כימרה ואת הספינקס. פרטים אלו מתוארים גם ב"ביבליותקה" של פסבדו-אפולודורוס. בסיפורים אחרים מתואר טיפון כדרקון ענק נושף אש, שמכתפיו יוצאים נחשים ויצורים בעלי מאה ידיים. לפי הסיודוס ביקש טיפאוס לקנות לו שליטה בכל האלים, אך הוכנע על ידי זאוס במכת ברק. לפי תיאורים אחרים, מת טיפאוס אחרי הקרב עם זאוס ונקבר בטרטרוס, תחת הר אטנה, נפחייתו של הפייסטוס, אך תיאורים אחרים גורסים כי הוא גר במערה בסיציליה. טיפאוס נחשב אבי הרוחות המזיקות ואבי ההרפיות, אך הרוחות המיטיבות לא נחשבו בניו. אצל המשוררים המאוחרים יותר מקושר טיפאוס לעיתים תכופות עם מצרים, שם אין האלים מסוגלים להתמודד עמו ועל כן הם הופכים, בפחדם, לבעלי חיים (מלבד זאוס ואתנה). במצרים התלמיית זוהה טיפון עם האל המצרי סת, אשר תואר בתקופה זו כחמור. על פי עלילת החמור, זוהה טיפון-סת גם כאלוהי היהודים. לפי אחד המיתוסים, הוא תוקף את האולימפוס ורק זאוס נשאר להתמודד מולו. טיפון לוקח את זאוס למערתו, מנקר את עיניו וכובל אותו, עד שהרמס ואיגיפן באו לעזור לו ויחד הם מביסים אותו וכולאים אותו מתחת להר אטנה. בספר פרסי ג'קסון ותקוות האולימפוס מוזכר טיפון כענק שגופו בעננים ורגליו באדמה ובני האנוש אינם מסוגלים לראותו והם חושבים שהנזק שטיפון גורם הוא סופה טרופית חריגה. טיפון כמעט ומשמיד את האולימפוס לאחר שקרונוס מתעורר, אך הקיקלופים, ובניהם אחיו למחצה של פרסי, טייסון, מפילים אותו לים בעזרת חבלים. מדיה וקבצים בנושא טיפון בוויקישיתוף תיאורי טיפון בספרות היוונית-רומית פסאודו-אפולודורוס, ביבליותקה, ספר 1, פרק 6, פסקה 3. - על טיפון (באנגלית) טיפון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לודוויג ארהארד

לודוויג ארהארד (4 בפברואר 1897 – 5 במאי 1977) היה פוליטיקאי גרמני שכיהן כקנצלר מערב גרמניה. לודוויג וילהלם ארהארד נולד בעיר פירט שבגרמניה. לאחר סיום בית הספר עבד כמוכר בחנות הבגדים של אביו. ארהארד התגייס לחיל התותחנים של הצבא הגרמני בשנת 1916 ונלחם במלחמת העולם הראשונה, הוא נפצע באופן חמור בקרב איפר בשנת 1918. בשל הפציעה לא היה מסוגל עוד לעבוד בחנותו של אביו ולכן החל ללמוד כלכלה בנירנברג ובפרנקפורט וקיבל תואר דוקטורט בשנת 1925 מידיו של פרנץ אופנהיימר. במהלך שהותו בפרנקפורט הוא נשא לאישה את לואיז שאוסטר ובשנת 1925 חזר לפירט ועבד כמנהל בחנות המשפחתית. לאחר שלוש שנים החל ארהארד לעבוד כעוזר במכון למחקר כלכלי של תעשיית הלבוש הגרמנית (גרמנית: Institut für Wirtschaftsbeobachtung der deutschen). מאוחר יותר קודם לתפקיד של סגן מנהל במכון. כתוצאה מפציעותיו במלחמה ארהארד היה פטור משירות צבאי במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה הוא עבד על רעיונות לתקופת השלום שלאחר המלחמה, דבר שהנאצים לא ראו בעין יפה. הוא איבד את עבודתו בשנת 1942 אך המשיך לעסוק בנושא באופן פרטי. בשנת 1944 כתב ארהארד מחקר בשם "כלכלת מלחמה וחוב" (גרמנית: Kriegsfinanzierung und Schuldenkonsolidierung) שנבנה על ההנחה שגרמניה תפסיד במלחמה. הוא שלח את מחקרו אל קרל פרידריך גרדלר, אחד מן האישים הבולטים בהתנגדות הגרמנית לנאצים. ארהארד הועסק כיועץ כלכלי על ידי רשויות הכיבוש האמריקאית בבוואריה שגם מינו אותו לשר הכלכלי בממשלתו של וילהלם הוגנר. אחרי איחוד אזורי הכיבוש של בעלות הברית המערביות ארהארד הפך ליו"ר של ועדת המומחים שהכינה את הרפורמה במטבע בשנת 1947. בשנת 1948 נבחר ארהארד למנהל הכלכלה של אזור הכיבוש המערבי. לאחר הכנסת המרק הגרמני לשימוש, ביטל ארהארד את השליטה על המחירים והיצור שקבעה ממשלת הכיבוש (ראו: הנס הכלכלי). בשנת 1949 הוא התמודד מטעם מחוז הבחירה של באדן-וירטמברג על מושב בבונדסטאג. הוא נבחר ובשנת 1950 הצטרף למפלגת האיחוד הנוצרי-דמוקרטי. מונה לשר הכלכלה בממשלתו הראשונה של קונראד אדנאואר. רעיונותיו בדבר מדינת רווחה הפכו לחלק ממצע מפלגתו. ארהארד נבחר לקאנצלר עם התפטרותו של אדנאואר בשנת 1963, בשנת 1966 הוא נבחר לכהונה נוספת. ב-26 באוקטובר 1966 נפלה ממשלתו כתוצאה מהגשת התפטרותם של שרי המפלגה הדמוקרטית החופשית במחאה על הצעת התקציב של הממשלה. ארהארד התפטר באחד בדצמבר וקורט גאורג קיזינגר ירש אותו כקנצלר גרמניה. ארהארד המשיך את פעילותו הפוליטית ונשאר חבר הבונדסטאג עד ליום מותו בשנת 1977. מדיה וקבצים בנושא לודוויג ארהארד בוויקישיתוף לודוויג ארהארד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לודוויג ארהארד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קנצלר מערב גרמניה לשעבר לודויג ארהארד מבקר בישראל, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1967 לודוויג ארהארד (1897-1977), דף שער בספרייה הלאומית לודוויג ארהארד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לודוויג ארהארד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לודוויג ארהארד, באתר MusicBrainz (באנגלית) לודוויג ארהארד, באתר Discogs (באנגלית)