מהירות סחיפה

בפיזיקה, מהירות סחיפה או מהירות טְרִידָה היא המהירות הממוצעת של חלקיקים טעונים, כגון אלקטרונים, הנעים בחומר עקב שדה חשמלי. כאשר לא מופעל שדה חשמלי על המוליך, אלקטרון במוליך ינוע באופן אקראי במהירות פרמי, וכתוצאה מכך מהירותו הממוצעת תהיה אפס. הפעלת שדה חשמלי מוסיפה לתנועה אקראית זו זרימה קטנה בכיוון מסוים – זו הסחיפה. מהירות הסחיפה פרופורציונלית לזרם. בחומר נגדותי (resistive), היא גם פרופורציונלית לגודל שדה חשמלי חיצוני. לפיכך ניתן להסביר את חוק אוהם במונחים של מהירות סחיפה. הביטוי היסודי ביותר של החוק הוא: v d = μ E {\displaystyle v_{d}=\mu E} , כאשר v d {\displaystyle v_{d}} היא מהירות הסחיפה, μ {\displaystyle \mu } היא ניידות האלקטרונים של החומר, ו־ E {\displaystyle E} הוא השדה החשמלי. במערכת SI, מהירות הסחיפה נמדדת ביחידות של מטרים לשנייה ( m / s {\displaystyle m/s} ), ניידות האלקטרונים ב־ m 2 / ( V ⋅ s ) {\displaystyle m^{2}/(V\cdot s)} והשדה החשמלי ב־ V / m {\displaystyle V/m} . כאשר מופעל הפרש פוטנציאלים על פני מוליך, אלקטרונים חופשיים מאיצים בכיוון המנוגד לשדה החשמלי (ומאטים בעת תנועה בכיוון השדה), ובכך נוסף להם רכיב מהירות – מהירות הסחיפה – בנוסף למהירות התרמית האקראית שלהם. עקב מהירות סחיפה זו, סך הזרימה של האלקטרונים הפוכה לכיוון השדה. מהירות הסחיפה של אלקטרונים היא בדרך כלל בסדר גודל של 10-3 מטרים לשנייה ואילו המהירות התרמית היא בסדר גודל של 106 מטרים לשנייה. הנוסחה להערכת מהירות הסחיפה של נושאי מטען בחומר בעל שטח חתך קבוע ניתנת על ידי: v d = J n q {\displaystyle v_{d}={J \over nq}} , כאשר v d {\displaystyle v_{d}} היא מהירות הסחיפה של האלקטרונים, J {\displaystyle J} היא צפיפות הזרם הזורם בחומר, n {\displaystyle n} היא הצפיפות הנפחית של נושאי המטען, ו־ q {\displaystyle q} היא מטען נושא מטען יחיד. ניתן לכתוב זאת גם כך: J = n q v d {\displaystyle J=nqv_{d}} מכיוון שצפיפות הזרם J {\displaystyle J} ומהירות הסחיפה v d {\displaystyle v_{d}} הן וקטורים, קשר זה לעיתים קרובות נכתב כך: J → = ρ v → d {\displaystyle {\vec {J}}=\rho {\vec {v}}_{d}\,} כאשר ρ = n q {\displaystyle \rho =nq} היא צפיפות מטען נפחית (מטען ליחידת נפח). במונחים של המאפיינים הבסיסיים של מוליך אוהמי מתכתי גלילי נושא זרם, שבו נושאי המטען הם אלקטרונים, ניתן לכתוב ביטוי זה כך:[דרוש מקור] v d = m σ Δ V ρ e f ℓ {\displaystyle v_{d}={m\;\sigma \Delta V \over \rho ef\ell }} , כאשר: v d {\displaystyle v_{d}} היא מהירות הסחיפה של האלקטרונים m {\displaystyle m} היא המסה המולקולרית של המתכת σ {\displaystyle \sigma } היא המוליכות החשמלית של התווך בטמפרטורה הרלוונטית Δ V {\displaystyle \Delta V} היא המתח החשמלי על המוליך ρ {\displaystyle \rho } היא צפיפות המסה של המוליך e {\displaystyle e} היא המטען היסודי f {\displaystyle f} היא מספר האלקטרונים החופשיים בכל אטום ℓ {\displaystyle \ell } היא אורך המוליך לרוב מוליכים חשמל בחוטי נחושת. צפיפות המסה של נחושת היא 8.94 גרם לסנטימטר מעוקב ומשקלהּ האטומי הוא 63.546 גרם למול, ולכן יש 140,685.5 מול למטר מעוקב. מול של אטומים הוא 6.022 ⋅ 10 23 {\displaystyle 6.022\cdot 10^{23}} אטומים (מספר אבוגדרו). לכן יש בערך 8.5 ⋅ 10 28 {\displaystyle 8.5\cdot 10^{28}} אטומים ( 6.022 ⋅ 10 23 ⋅ 140685.5 {\displaystyle 6.022\cdot 10^{23}\cdot 140685.5} ) במטר מעוקב של נחושת. לנחושת יש אלקטרון חופשי אחד לכל אטום, ולכן n {\displaystyle n} היא 8.5 ⋅ 10 28 {\displaystyle 8.5\cdot 10^{28}} אלקטרונים למטר מעוקב. נניח שזורם זרם של I = 1 {\displaystyle I=1} בחוט שקוטרו 2 מילימטרים (רדיוס של 0.001   m {\displaystyle 0.001\ m} ). לחוט זה יש שטח חתך A {\displaystyle A} של π ⋅ 0.001 2 = 3.14 ⋅ 10 − 6   m 2 = 3.14   m m 2 {\displaystyle \pi \cdot 0.001^{2}=3.14\cdot 10^{-6}\ m^{2}=3.14\ mm^{2}} . המטען של אלקטרון יחיד הוא q = − 1.6 ⋅ 10 − 19   C {\displaystyle q=-1.6\cdot 10^{-19}\ C} . לכן ניתן לחשב את מהירות הסחיפה: v d = I n A q = = 1 ( 8.5 ⋅ 10 28 ) ( 3.14 ⋅ 10 − 6 ) ( 1.6 ⋅ 10 − 19 ) = 2.3 ⋅ 10 − 5   m / s {\displaystyle {\begin{aligned}v_{d}&={I \over nAq}=\\&={\frac {1}{\left(8.5\cdot 10^{28}\right)\left(3.14\cdot 10^{-6}\right)\left(1.6\cdot 10^{-19}\right)}}\\&=2.3\cdot 10^{-5}\ m/s\end{aligned}}} אנליזה ממדית: v d = A electron m 3 ⋅ m 2 ⋅ C electron = C s 1 m ⋅ C = m s {\displaystyle v_{d}={\dfrac {\text{A}}{{\dfrac {\text{electron}}{{\text{m}}^{3}}}{\cdot }{\text{m}}^{2}\cdot {\dfrac {\text{C}}{\text{electron}}}}}={\dfrac {\dfrac {\text{C}}{\text{s}}}{{\dfrac {1}{\text{m}}}{\cdot }{\text{C}}}}={\dfrac {\text{m}}{\text{s}}}} כלומר, האלקטרונים זורמים בחוט במהירות של 23 מיקרומטר לשנייה. אם הזרם הוא זרם חילופין בתדירות של 60 הרץ, בתוך חצי מחזור (1/120 שנייה) האלקטרונים נסחפים פחות מ־0.2 מיקרומטר בממוצע. אמנם כ־ 3 ⋅ 10 16 {\displaystyle 3\cdot 10^{16}} אלקטרונים יזרמו על פני נקודת המגע פעמיים במחזור, אבל מתוך כ־ 10 22 {\displaystyle 10^{22}} אלקטרונים הנעים בכל מטר של חוט זהו חלק זניח. ניידות אלקטרונים תא סחיפה מְהִירוּת-טְרִידָה במילון פיזיקה מודרנית (תשנ"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית Griffiths, David (1999). Introduction to Electrodynamics (3 ed.). Upper Saddle River, NJ: Prentice-Hall. p. 289. ISBN 9780138053260.