laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Don't You

"Don't You" (בעברית: "אַתָּה לֹא") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך Fearless (Taylor's Version). השיר יצא לאור ב-9 באפריל 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שלושת השירים "That's When",‏ "We Were Happy" ו-"Bye Bye Baby". השיר נכתב על ידי סוויפט וטומי לי ג'יימס והופק על ידה ועל ידי ג'ק אנטונוף. השיר זכה להצלחה נאה ברחבי העולם, אף על פי שנכתב במקור כמה שנים טרם הופץ ברחבי העולם. עם יציאתו, "Don't You" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. גם במצעדי הפזמונים זכה להצלחה רבה, כאשר דורג במקום ה-14 במצעד השירים מתחת להוט 100, תוך שדורג במקום ה-96 בקנדה הוט 100, ובמקום ה-42 במצעד שירי הקאנטרי. "Don't You" היה שיר שלא יצא לאור, שתיאר את סוויפט נתקלת בבן זוגה לשעבר; דבר שגרם לה להיזכר בעברם ובפגיעה שחוותה כתוצאה ממערכת היחסים עימו. היא לא מבינה איך אותו האדם המשיך הלאה אחרי שפגע בה, תוך שהיא מדגישה כי היא אינה רוצה עימו קשר ידידותי. ב-3 באפריל 2021, הודיעה בטוויטר כי הוא ייכלל ב-Fearless (Taylor's Version). בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות. "Don't You" ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. ב-For The Win הוא דורג כשיר ה-17 הטוב ביותר מ-Fearless (Taylor's Version). כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל. מידע על היצירה "Don't You" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Don't You" באתר יוטיוב מידע על השיר "Don't You" באתר טיידל מעוצב באופן אלטרנטיבי כ-"Don't You (from the Vault)" ו-"Don't You (Taylor's Version, from the Vault)". Fearless (Taylor's Version), נבדק ב-2021-04-26 Taylor Swift – Don't You (Taylor's Version) [From the Vault] (באנגלית), נבדק ב-2021-04-27 Bubbling Under Hot 100 Singles Canada Hot 100 Hot Country Songs New Song - Don't You We Were Happy (Taylor’s Version) (From The Vault), נבדק ב-2021-04-26 Ranking every song on Taylor Swift's re-recorded 'Fearless' album, For The Win, ‏2021-04-10 (באנגלית אמריקאית) Rob Sheffield, Rob Sheffield, All 129 of Taylor Swift's Songs, Ranked by Rob Sheffield, Rolling Stone, ‏2021-10-26 (באנגלית אמריקאית) All 214 Songs Jack Antonoff Has Produced, Ranked From Worst to Best, Consequence, ‏2021-08-26 (באנגלית אמריקאית) Try the TIDAL Web Player, listen.tidal.com (באנגלית)
ישי כהן

ישי (ישראל) כהן (נולד ב-21 ביולי 1991) הוא עיתונאי חרדי ישראלי, משמש ככתב והעורך הפוליטי של האתר כיכר השבת ופאנליסט קבוע בתוכניות אקטואליה של חדשות 12. נולד בירושלים בשם ישראל, לאליהו כהן. למד בישיבת רינת התורה. התחיל את דרכו כצלם של "חדשות 24" בהיותו בגיל 18. ב-2011 החל לשמש ככתב באתר כיכר השבת ולאחר מכן מונה לעורך הפוליטי של האתר. החל מאוקטובר 2019 מגיש באתר תוכנית וידאו שבועית בשם "סוגרים שבוע", בה הוא מראיין פוליטיקאים ובכירים נוספים, ומשמש כפרשן הפוליטי של האתר. אחראי על סיקור המגזר הספרדי בכיכר השבת. במסגרת תפקידו, כהן נוהג לסקר בעיקר רבנים ספרדים ירושלמים כמו הרב בן ציון מוצפי, הרב ציון בוארון, הרב ראובן אלבז ואת הראשונים לציון. הוא חבר בפאנל הפרשנים ברדיו קול חי. ב-2015 הגיש את התכנית "פותחים עניין" ברדיו קול ברמה יחד עם שמואל בן עטר. בשנת 2013 נבחר לעיתונאי השנה של מקור ראשון. בשנת 2021 נבחר לאחד ממאה המשפיעים של העיתון "דה מרקר" ונבחר ל-25 המשפיעים בתקשורת החרדית לשנת 2021 באתר חרדים10. משנת 2022 הוא חבר פאנל קבוע בתוכניות של חדשות 12. בינואר 2014 נישא לשרה הודיה לוי, אב לשלושה ילדים ומתגורר בשכונת פסגת זאב בירושלים. מדיה וקבצים בנושא ישי כהן בוויקישיתוף ישי כהן, ברשת החברתית פייסבוק ישי כהן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כתבות של ישי כהן באתר כיכר השבת מראה כהן: הנער הצעיר שצילם נייעס הפך ל’פנים’ של ‘ככר השבת’, באתר חרדים10, ‏2021-10-12 תוכנית חדשה:מידי יום חמישי: "סוגרים שבוע עם ישי כהן" פותחים עניין עם ישי כהן ושמואל בן עטר 11.11.15 אתר רדיו קול ברמה מראה כהן: הנער הצעיר שצילם נייעס הפך ל’פנים’ של 'ככר השבת', 12.10.2021 גלריה: ישי כהן התחתן, כולם באו לאחל מזל טוב, באתר כיכר השבת; אבי שיף, העוזר של המקובל מסביר: "כך כבשנו את בת ים", באתר בחדרי חרדים, 14 בינואר 2015
תחנת קומסומולסקאיה

קומסומולסקאיה (ברוסית: Комсомольская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קולצביה. ממוקמת ברובע קראסנוסלסקי במחוז המרכזי. תחנת קומסומולסקאיה מחוברת במעבר עם תחנה באותו שם בקו סוקולניצ'סקאיה (אנ'). קומסומולסקאיה היא אחת מתחנות המטרו העמוסות ביותר במוסקבה (בעיקר בשל תחנות הרכבת הממוקמות בסמוך: לנינגרדסקי, ירוסלבסקי, וקזנסקי). פביליון התחנה מדיה וקבצים בנושא תחנת קומסומולסקאיה בוויקישיתוף https://www.the-village.ru/city/transport/168737-metro ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצוק דרנטה

מצוק דרנטה (באנגלית: Drenta Bluff; בבולגרית: връх Дрента) הוא מצוק מכוסה קרח, המהווה את הקצה הדרומי של רמת לואי-פיליפ, בחצי האי טרינטי, שבצפון חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. גובהו של המצוק 1,076 מטרים מעל פני הים. המצוק ממוקם בצידו הצפוני של מעבר בנץ, ומתנשא מעל בקע ורדיקאל שממערב לו, ומעל הדום הקרח קונו, שממזרח - צפון-מזרח לו. המצוק ממוקם 1.64 קילומטרים צפונית-מערבית מפסגת גיגן; 13.5 קילומטרים דרומית-מזרחית מהר איגנאטייב; ו-6.62 קילומטרים דרומית-מערבית מפסגת סמין. המצוק מופה על ידי סוקרים גרמנים וסוקרים בריטיים בשנת 1996. המצוק נקרא על שם היישוב דרנטה שבצפון בולגריה. השם אושר רשמית ב-6 בדצמבר 2010. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) מצוק דרנטה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור המצוק, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix מפת חצי האי טריניטי גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
גי מולה

גי מולה (בצרפתית: Guy Mollet‏; 31 בדצמבר 1905 - 3 באוקטובר 1975) היה פוליטיקאי צרפתי, ראש ממשלת צרפת ושר החוץ שלה בתקופת מבצע קדש. מולה נולד בפלר(אנ') למשפחת פועלים, ולמד באוניברסיטת ליל(אנ'). ב-1936 החל לעבוד כמורה לאנגלית בתיכון באראס ומונה למזכ"ל התאחדות המורים בצרפת. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נפל בשבי הגרמני, שוחרר לאחר שבעה חודשים והצטרף למחתרת. בין השנים 1945 ל-1949 היה ראש עיריית אראס. כן כיהן כשר בממשלתו של לאון בלום שהוקמה במסגרת הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית בין דצמבר 1946 לינואר 1947. לאחר מכן ייצג את המפלגה הסוציאליסטית באספה הלאומית, נבחר למזכ"ל המפלגה ב-1946, תפקיד שבו כיהן עד סוף שנות השישים, והיה שר בכמה ממשלות. בבחירות 1956 הקים ביחד עם פייר מנדס פראנס את החזית הרפובליקנית. נבחר לראש ממשלת צרפת בפברואר 1956 והצליח להחזיק מעמד בתפקידו שישה עשר חודשים, יותר מכל ראש ממשלה אחר ברפובליקה הצרפתית הרביעית. מולה היה ידיד אמת של מדינת ישראל. בתקופת היותו ראש ממשלה התהדקו מאוד היחסים בין המדינות, וישראל קיבלה אספקה ניכרת של נשק שסייעה לה במבצע סיני. מולה אף השתתף בשיחות סוור (אנ') ב-22 באוקטובר 1956 בין ישראל לצרפת, שכללו את תכנון מבצע סיני. מתקפה קרקעית ישראלית בגיבוי מבצע מוסקטר: מטרייה אווירית צרפתית-אנגלית לשמי ישראל ופיקוד אסטרטגי משותף לשלוש המדינות. את עזרתו לישראל נימק בצורך בחיזוקה על רקע אסון השואה. בתקופת שלטונו חלה הסלמה במאבק המורדים האלג'ירים ומולה נקט נגדם יד קשה. הצרפתים השתלטו על מטוס ובו חמישה מראשי המורדים, וכלאו אותם. מולה התפטר במאי 1957 על רקע סיבוכים במלחמת אלג'יריה ועקב מצב כלכלי ופוליטי רעוע בצרפת. במאי 1958 השתתף ביוזמה להחזיר את שארל דה גול לשלטון ושימש כסגן ראש הממשלה בממשלתו הראשונה. מדיה וקבצים בנושא גי מולה בוויקישיתוף ידיד של אמת, דבר, 22 במאי 1959 גי מולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פארק הנהר הירוק

פארק הנהר הירוק (בערבית: حديقة النهر الأخضر) הוא פארק ענק רחב ידיים, שיכיל נהר מלאכותי לכל אורכו, ונמצא בבירת מצרים החדשה. בסיום העבודות להשלמת הפארק, הנהר צפוי להיות באורך של כ-35 ק"מ ובשטח של מעל ל־10 קמ"ר, ובכך יהיה גודלו פי שישה מהסנטרל פארק שבניו יורק. ראש ממשלת מצרים, מוסטפא מדבולי אמר, כי כל 20 השכונות בבירה החדשה יהיו קשורות בצורה כלשהי לפארק, שמטרתו היא לחקות את נהר הנילוס אשר עובר בלב הבירה המצרית, קהיר. מלבד העובדה שפארק הנהר הירוק ישמש ריאה ירוקה בעיר החדשה, הוא גם מיועד למשוך השקעות. על פי התכנון הפארק אמור לייצר כ-300,000 מקומות עבודה חדשים, שיעזרו להגביר את הצמיחה של הכלכלה המצרית, מאחר שהפארק צפוי למשוך אליו כ-370,000 מבקרים מדי יום. הפארק צפוי לכלול, בין היתר, מסגד, גנים בוטניים, רחבת אנדרטאות, מגרשי ספורט, שבילי ריצה, גלגל ענק, ספרייה, גן פסלים, מועדון ספורט, שטחים פתוחים לפיקניק ועוד. ב-2016, החברות "Melk!" ו"EDSA" את הרעיון בפני שר השיכון והפיתוח העירוני המצרי, מוסטפא מדבולי ונשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי. רעיון זה אושר לאחר מכן על ידי הממשלה המצרית. בינואר 2019 אמר מדבולי כי מצרים פתחה רשמית בעבודות להקמת השלב הראשון של פרויקט פארק הנהר הירוק. ההקמה של פארק הנהר הירוק מחלוקת לשלושה שלבים נפרדים, אך נכון לאפריל 2021 רק השלב הראשון הוצג על ידי הממשלה המצרית לציבור המצרי או לתקשורת המצרית. התשתיות ומערכות התחבורה של פארק הנהר הירוק יכללו בין היתר מסלולי אופניים, גשרים ירוקים ושבילי גישה להולכי רגל. כמו כן, הפארק יהנה משירותי תחבורה של מונורייל בין עירוני ושל החשמלית והרכבת הקלה שיחברו את הפארק לשאר חלקי העיר. מדיה וקבצים בנושא פארק הנהר הירוק בוויקישיתוף "!melk designs a 5,000 acre park in Egypt". !melk (באנגלית אמריקאית). 2016-03-31. name=":4""The Green River in the New Administrative Capital". Mresco. "The construction of the 35-km Green River in the Egyptian New Administrative capital". World Architecture Community (באנגלית). "Egypt opens Nile-style river in new capital". gulfnews.com (באנגלית). "The Green River project is a distinctive park in the New Administrative Capital". Egypt News. "Green River Park". www.egy-map.com (בערבית). "Capital Park, the Green River in the New Administrative Capital". Reality Experts. "Central Park in Egypt's New Administrative Capital among the largest in the world". Egypt Independent (באנגלית אמריקאית). "Learn about the central gardens project in the New Administrative Capital". Al Bawabh News. ערך זה הוא קצרמר בנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Let Me Go

"Let Me Go" (בעברית: תן לי ללכת) הוא סינגל של הזמרת האמריקאית, היילי סטיינפלד, והמפיק המוזיקלי השוודי, אלסו, בהשתתפות צמד מוזיקת הקאנטרי האמריקאי, פלורידה ג'ורג'יה ליין, והזמר-יוצר האמריקאי, אנדרו ואט. הוא נכתב על ידי אלי טמפוסי, בריאן לי (אנ'), ג'יימי לידל (אנ'), אלסו ואנדרו ואט. השיר הופק על ידי אלסו ואנדרו ואט. השיר יצא ב-8 בספטמבר 2017, על די ריפבליק רקורדס. נכון לאפריל 2021, לשיר יש יותר מ-821 מיליון השמעות בספוטיפיי. ב-5 בספטמבר 2017, אישרה ריפבליק רקורדס את שיתוף הפעולה הקרוב, וחשפה את תאריך יציאתו. ב-7 בספטמבר 2017, פרסמה סטיינפלד טיזרים ברשתות החברתיות, והודיעה רשמית על תאריך יציאתו של השיר. דייוויד ריסטי, מהמגזין בילבורד, אמר כי השיר הוא ”שיתוף פעולה מנקר עיניים”, וכי ”[הרגשתי ש]יש את כל המרכיבים הנכונים עבור השיר [שגורם לו] להיתקע במהירות בראש שלך”. קאט בין, מהמגזין בילבורד, ראתה את השיר כ-”בלדת פופ מוכנה לרדיו”, ו-”שיר פרידה טוב עם פופ וקרוסאובר מוצלב”. היא סברה שהשיר ”מטפטף בתווי קוקוס טרופיים עם שירה מרכזית מסטיינפלד וגיבוי חזק מפלורידה ג'ורג'יה ליין”, ונשמע דומה לשיר "Carry Me" של קייגו וג'וליה מייקלס מ-2016. בריטני פרובוסט, מ-EDMTunes, כינתה את השיר כ-”מסלול השמעה מפתיע מאוד קליט ואופטימי”. קלי בריקי, מ-"נשמע כמו נאשוויל", הרגישה שהשיר ”קופץ להיות להיט המועדון הגדול הבא עם FGL וסטיינפלד מחליפים מפעמים לשיר אהבה מהיר”. מידע על הסינגל "Let Me Go" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Let Me Go" באתר Discogs מילות השיר "Let Me Go" באתר Genius סרטון השיר "Let Me Go" באתר יוטיוב Let Me Go (with Alesso, Florida Georgia Line & watt), נבדק ב-2021-04-27 Charles, Suchs (5 בספטמבר 2017). "Hailee Steinfeld, Alesso, Florida Georgia Line & Watt's "Let Me Go" Arriving 9/8, Impacting Pop Radio 9/12". Headline Planet. ארכיון מ-2020-03-30. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Brittany, Provost (7 בספטמבר 2017). "Alesso Has Collaborated With Florida Georgia Line – Wait, What?". EDMTunes. ארכיון מ-2020-03-30. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) David, Rishty (7 בספטמבר 2017). "Here Are the Lyrics to Hailee Steinfeld & Alesso's 'Let Me Go'". Billboard. ארכיון מ-2020-10-29. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Kat, Bein (8 בספטמבר 2017). "Alesso, Hailee Steinfeld Aim for a Crossover on 'Let Me Go' With Florida Georgia Line & watt: Listen". Billboard. ארכיון מ-2021-01-31. נבדק ב-16 בספטמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Kat, Bein (7 בספטמבר 2017). "Alesso Teases Tropical 'Let Me Go' With Hailee Steinfeld, Florida Georgia Line: Listen". Billboard. ארכיון מ-2017-09-08. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Kelly, Brickey (8 בספטמבר 2017). "Florida Georgia Line Joins Forces with Hailee Steinfeld on 'Let Me Go'". Sounds Like Nashville. ארכיון מ-2020-03-30. נבדק ב-16 בספטמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Let Me Go / Hailee Steinfeld TIDAL". Tidal. ארכיון מ-2020-03-30. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Top 40/M Future Releases". All Access Music Group. ארכיון מ-2020-01-27. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "HAILEE STEINFELD, ALESSO FEAT. FLORIDA GEORGIA LINE & WATT - Let Me Go RadioDate". Radioairplay.fm. 26 בספטמבר 2017. ארכיון מ-2019-04-02. נבדק ב-26 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
ג'רג' היימן

ג'רג' היימן (בהונגרית: Haiman György; בודפשט, 26 במאי 1914 – אינסברוק, 13 באוגוסט 1996) היה טיפוגרף, אמן ספרים, מתכנן בולים, היסטוריון של הדפוס, פרופסור באוניברסיטה, דוקטור ללימודי ספרות יהודי-הונגרי, חבר מייסד של "האקדמיה לספרות ואמנות סצ'ני" (1992). ג'רג' היימן נולד במשפחה יהודית בבודפשט. הוא למד אצל דיולה קייס בבית הספר לאמנות שימושית בין השנים 1929 לבין 1932. בין השנים 1932–1934 למד את אמנות הדפוס בדפוס קנר בגיומנדרד וב"בית הדפוס הונגריה" בבודפשט. בשנים 1933–1934 למד במחלקה לעיצוב גרפי בבית הספר לעיצוב וסדנאות אמנות אטליה (Atelier), שם היו מוריו גוסטב ויג ואלברט קנר. כבר בשנת 1938 הצטיין ובלט היימן בפעילותו בעיצוב ספרים, והוענקה לו תעודה מטעם "אגודת הביבליופילים ההונגרית" על עיצוב שני כרכי השירה של מיקלוש רדנוטי : דרך תלולה (Meredek út); ושירי אהבה הונגריים ישנים (Régi magyar szerelmes versek). ב־25 באפריל 1937 התחתן עם ורוניקה היידו, בתם של מיקלוש היידו ווילמה דירי, ברובע ה-5 בבודפשט. בשנים 1935 עד 1939 היה סדר ב"בית הדפוס הונגריה", עבר את השואה, ניצל, ולאחר המלחמה ניהל את דפוס קנר משנת 1946 עד 1948. לאחר ההלאמה (1948) מונה לסגן המנהל הכללי של מרכז דפוס הספרים הממלכתי ההונגרי, ומשנת 1964 עמד בראש איגוד תעשיית הדפוס. בשנת 1948 הקים את האיגוד הטכני של תעשיית הנייר והדפוס. הוא פרסם באופן קבוע את כתב העת המקצועי "מדיאר גרפיקה" (גרפיקה הונגרית). משנת 1957 הוא קיבל באופן קבוע הזמנות לעיצוב ספרים מהוצאת הליקון שהוקמה אחר מלחמת העולם השנייה. הוא הקים את המחלקה לגרפיקה הקלדתית במכללה ההונגרית לאמנות שימושית בשנים 1948–1949, לימים (1968–1983) היה ראש מחלקה זו במכללה. אביו היה הוגו היימן ואמו אילונה קנר (בתו של איזידור קנר). הוא התחתן פעמיים ואב לשני בנים ולשתי בנות. אמנות האות המודפסת, 1942; אימרה קנר : אמנות הספר, מהדורה, 1957; מיקלוסש קיש טוטפאלושי, מונוגרפיה, 1972; ההצלה של מיקלוש קיש טוטפאלושי, עורך, 1974; פטר בוד והדפוס ההונגרי, 1975; בסדנת הספר, 1979; משפחת קנר ואמנות הספרים ההונגרית, 1979; ניקולס קיש, a Hungarian Punch-cutter and Printer, סן פרנסיסקו, 1983; דפוס קנר, לאור פרסומיו 1882–1944, 1982; איזידור קנר : בסוף חצי מאה, עורכת, 1987; לזכרו של אימרה קנר, עורך, 1990; מלאי המכללה הישועית והוצאת האוניברסיטה בטרנבה בשנת 1773. ספר מכתבים של הוצאת האוניברסיטה בטרנבה, 1773 [העתק] עם ארז'בט מוסקה וגדעון בורשה, 1997. תעודת אגודת הביבליופילים ההונגרית (1938); פרס מיקלוסש קיש טוטפאלושי (1974); פרס גוטנברג (לייפציג, 1977) הונגרי ובינלאומי מי זה מי. בודפשט, 1994. לקסיקון אמנות הונגרית בת זמננו. 2000 A házasságkötés bejegyezve Budapest V. ker. polgári akv. 250/1937. folyószám alatt. "Haiman kötete, MEK". אורכב מ-המקור ב-2011-01-18.
פלאפל התאומים

פלאפל התאומים הוא דוכן פלאפל הקיים משנת 1978 בגבעתיים על גבול רמת גן. הדוכן נחשב לאחד מדוכני הפלאפל המוצלחים בישראל, ומופיע באופן תדיר ברשימות הפלאפליות הטובות ביותר במדורי האוכל בכלי התקשורת השונים. הדוכן הוקם בשנת 1978 על ידי התאומים ישראל ורחמים דמארי. השניים גילו שמוכרת הפלאפל השכונתית מוכרת את עגלת הפלאפל שלה, והחליטו לרכוש את העסק ואת המתכון. מאז צבר המקום פופולריות, ולאורך עשרות שנים נחשב מוקד עלייה לרגל בקרב חובבי פלאפל. באפריל 2020, על רקע מגפת הקורונה בישראל, סירבו בעלי החנות לשלם לרבנות המקומית אגרה בעד מתן כשרות והשגחה, וההשגחה על המקום הופסקה. האירוע זכה לפרסום תקשורתי, ובאוקטובר 2021, על רקע כוונה של ממשלת ישראל לבצע רפורמות בתחום הכשרות וצמצום סמכות הרבנות הראשית לישראל, קיים שר האוצר אביגדור ליברמן ביקור כחיזוק למקום. מדיה וקבצים בנושא פלאפל התאומים בוויקישיתוף פלאפל התאומים, ברשת החברתית פייסבוק איתן לשם, כולם מדברים על פלאפל התאומים, אבל האם הוא בכלל טעים?, באתר הארץ, 14 ביוני 2020 לין לוי, מה אוכלים בגבעתיים?, באתר ynet, 23 ביוני 2018 לין לוי, ולנו יש פלאפל: הפלאפליות הכי שוות בארץ, באתר ynet, 12 ביוני 2020 מאיה דרין, קרב על כל כדור, באתר ישראל היום, 19 בנובמבר 2016 איתן לשם, כולם מדברים על פלאפל התאומים, אבל האם הוא בכלל טעים?, באתר הארץ, 14 ביוני 2020 אבו שוקי המקורי, פלאפל התאומים בגבעתיים, 30 בנובמבר 2017, בלוג חומוס להמונים שלומי זייבלד, ‏הרבנות הסירה כשרות מפלאפל התאומים המיתולוגי, באתר כיכר השבת, 7 ביוני 2020 ציוץ של אביגדור ליברמן ברשת החברתית אקס (טוויטר), 14 באוקטובר 2021
קונאי

קונאי (ביפנית: 苦無) הוא כלי יפני שפותח במקור ממרית (כף בנאים) אך משמש גם לגינון וגם ככלי נשק. יש שתי גרסאות של קונאי: הקונאי הקצר (小苦無 shō-kunai) והקונאי הגדול (大苦無 dai-kunai). מפני שהוא כלי פשוט בידיו של אמן לחימה הקונאי יכול לשמש ככלי נשק רב-תכליתי, כולל כאשר הוא מחובר לחבל או שרשרת. בתרבות הפופולרית, הקונאי מזוהה עם הנינג'ות ומשמש אותן הן ככלי נשק ראשי או משני לדקירה ויידוי והן כאמצעי טיפוס על קירות. הקונאי הרגיל הוא באורך שנע בין 20 ל-30 סנטימטר. הוא מורכב מלהב דמוי-חנית בצורת עלה עם ידית אחיזה שבקצה התחתון טבעת אותה ניתן לקשור לחבל או שרשרת פלדה. הלהב מחושל מברזל רך ולא מושחז מפני שקצות הלהב משמשות לרסק חומרים רכים כגון גבס ועץ, ולחפירת בורות באדמה. בדרך כלל רק החוד מושחז, אך בקונאי שמטרתו העיקרית היא לשמש ככלי נשק כל הלהב מושחז. וריאנטים של הקונאי כוללים להב קצר, להב ארוך, להב צר, להב רחב ולהב משונן. כאשר קושרים לקונאי חבל או שרשרת הידית שלו יכולה לשמש כמאחז ליד, לחיבור למוט כדי לתפקד כחנית מאולתרת, לקשור לגוף לשם הסלקה או לשמש כצלצל או חץ-חבל סיני. בניגוד לאמונה הרווחת, הקונאי לא תוכנן לשמש כנשק ליידוי אלא בעיקר ככלי עבודה וכנשק משמש בעיקר לדקירה. הקונאי היה בשימוש בידי איכרים ככלי גינון רב-תכליתי, לריסוק אבנים ולחיתוך צמחים ואף עצים. הקונאי משמש בידי בנאים ככלי עבודה לבנייה, באופן דומה למרית או כף בנאים. כלי נשק רבים של נינג'ות מקורם בהסבה של כלי עבודה, חקלאות וגינון, באופן שמזכיר את נזירי השאולין בסין. מאחר שזול לייצר כלים חקלאיים וקל להשחיזם, וכן קל להסוותם, הם התגלו כשימושיים לשמש ככלי נשק פשוטים מאולתרים או מוסבים. ככלי נשק, הקונאי גדול וכבד יותר מהשוריקן ("כוכב נינג'ה") ובזכות ידית האחיזה שלו, הניצב, הוא יכול לשמש ככלי דקירה או פגיון קטן בקרב פנים אל פנים, הרבה יותר טוב מהשוריקן. המיתוסים המוגזמים על נינג'וטסו ונינג'ה מילאו תפקיד חשוב ביצירת התדמית הפופולרית של הקונאי. בתיאורים בדיוניים של נינג'ות, הקונאי מתואר כפגיון פלדה שמשמש לדקירה או יידוי, לעיתים תוך בלבול עם השוריקן. קונאי שמחובר לחבל או שרשרת פלדה ומשמש בעיקר כצלצל, הוא כלי הנשק העיקרי והמזוהה ביותר של סקורפיון, דמות של לוחם נינג'ה אל-מת בזיכיון המדיה "מורטל קומבט". מדיה וקבצים בנושא קונאי בוויקישיתוף
Tonight Is the Night

"Tonight Is the Night" הוא סינגל של הזמר-יוצר האמריקאי אאוטסייט, שיצא לאור ב-23 בספטמבר 2011, על ידי וורנר רקורדס. השיר הופק על ידי קוק קלאסיקס, ונכתב על ידי אאוטסייט וויליאם ארנסנט לובאן בין. השיר מופיע באלבום הבכורה של אאוטסייט, Nights Like These. השיר הוצג, ב-3 בנובמבר 2011, בעונה הראשונה של The X Factor. אאוטסייט ביצע את השיר גם ב-NHL All-Star Game (אנ')‏ 2012 שהתקיים באוטווה, קנדה. השיר הגיע למקום ה-38 בבילבורד הוט 100, וקיבל אלבום פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. בנוסף, השיר הגיע למקום 18 באוסטרליה, ולמקום 57 בקנדה. לשיר, יצא וידאו קליפ בבימויו של דורי אוסקוביץ', ולו יש יותר מ-14 מיליון צפיות ביוטיוב. לשיר יש יותר מ-32 מיליון השמעות בספוטיפיי. השיר הופיע בכל הפרסומות לפרמיירה של תוכנית הריאליטי האוסטרלית, The Shire (אנ'). השיר הופיע גם בפרסומות לטקס פרסי אוסקר ה-84 ב-ABC, והיה שיר הנושא ל-WWE Raw 1000 (אנ') של ה-WWE, ב-23 ביולי 2012. גם הונדה השתמשה בשיר בשביל פרסומת טלוויזיה לאירוע הקיץ שלהם. השיר הוצג גם בפרסומות של פיצה האט. השיר הוצג גם בקמפיין "Who's Next" של פפסי. במודעה, הוצגה אמן צעיר אנונימי שלוגם מפחית פפסי בזמן שהוא מתכונן למופע שלו. בזמן שמנגנים את השיר "Tonight Is the Night" ברקע, מופיעים ידוענים אמריקאים שונים, וביניהם: מייקל ג'קסון, אלפונסו ריביירו, ריי צ'ארלס, בריטני ספירס, קניה וסט ומריה קארי. לאחר שהידוענים הופיעו, האמן הצעיר האנונימי נראה פעם נוספת בעוד הסיסמה "who's next?" ניתזת על המסך. המודעה מסתיימת במשפט: "איפה שיש פפסי, יש מוזיקה" (באנגלית: "Where there's Pepsi, there's music"). מידע על היצירה "Tonight Is the Night" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Tonight Is the Night" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Tonight Is the Night" באתר יוטיוב "American single certifications - Outasight - Tonight Is The Night". Recording Industry Association of America. ארכיון מ-2015-09-24. נבדק ב-9 בספטמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Outasight - Tonight Is The Night [Official Music Video], נבדק ב-2021-04-27 Tonight Is the Night, נבדק ב-2021-04-27 Pepsi commercial using "Tonight Is the Night" (ארכיון)
Lights Down Low

"Lights Down Low" הוא סינגל של הזמר-יוצר האמריקאי, MAX, שיצא ב-14 באוקטובר 2016. השיר הופיע באלבומו מ-2016, "Hell's Kitchen Angel". השיר נכתב על ידי MAX, נת'ניאל מוטה (אנ') וליאם או'דונל, והופק על ידי מוטה. רמיקס מאוחר יותר של השיר כולל גרסה עם הזמר נאש. השיר, ש-MAX השתמש בו בזמן שהציע נישואין לאשתו, אמילי, נהפך ללהיט רדום, ונכנס לבילבורד הוט 100 יותר משנה לאחר צאתו, וכן זכה באלבום פלטינה כפולה מטעם RIAA. "מיקס לטיני" בהשתתפות הזמרת הארגנטינאית, מרטינה סטואסל, יצא ב-15 בדצמבר 2017. השיר זכה ביותר מ-265 מיליון השמעות בספוטיפיי. לאחר ש-MAX הקליט את השיר, הוא השמיע אותו עבור חברתו, אמילי, ואחריו הצעת נישואין שהיא קיבלה. במקור, MAX תכנן להוציא את השיר בצורת הסולו שלו, אך מאוחר יותר הוא החליט לצרף גם את הזמר נאש: "הרגע הזה בו הייתי כמו, 'ובכן, אני די שומע את קולו של [נאש] ב-'Lights Down Low'. מעולם לא שקלתי ראפר, זאת בלדה, אבל אתה יודע מה? אני פשוט אדבר איתו." לאחר שהשיר יצא, השיר משך תשומת לב רבה מהקהילה הגאה. בריאיון שערך עם בילבורד ב-2017, הצהיר MAX כי: "זה כבר לא השיר שלנו. זה השיר של כולם. כולם מסוגלים להוסיף לזה את כל מה שהם רוצים, מה זה להם, ובדרך זו או אחרת, זה נהיה הרבה פחות - זה כבר לא עלינו. זה אפילו לא על האמן או על הסופר או על הזמר, אלא על השיר שנותן משמעויות שונות." בווידאו קליפ, מככבים MAX ואשתו, אמילי. הקליפ צולם מעל מיטה, ומתאר את MAX במערכות יחסים שונות במהלך חייו. הסרטון בוים על ידי קראש מיוזיק וכריסטיאן סנל. ג'ייד אהלרס, שהיא המנהלת הקריאטיבית בקראש מיוזיק, הסבירה כי: "הקליפ מתאר כיצד חייו של אדם נראים אם היו גרים בדירה אחת כל חייהם." סרטון השיר "Lights Down Low" באתר יוטיוב Google Play Music. "Google Play Music: "Lights Down Low" - Lyrics and Writing Credits" Retrieved December 10, 2017. "Lights Down Low (Latin Mix) [feat. Tini] - Single". iTunes. Apple. ארכיון מ-2018-06-12. נבדק ב-17 בדצמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Lights Down Low, נבדק ב-2021-04-28 jagger. "Max feat. Gnash "Lights Down Low"". Kiss 95-7. ארכיון מ-2018-06-12. נבדק ב-30 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Weatherby, Taylor. "MAX on Proposing To His Wife With 'Lights Down Low': 'This Song Is For Love'". Billboard. ארכיון מ-2018-06-13. נבדק ב-30 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "[Interview] MAX talks early life, "Lights Down Low", being true to yourself". 93Q. ארכיון מ-2020-08-15. נבדק ב-30 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Snell, Christian. "MAX – Lights Down Low: About". Christian W. Snell. ארכיון מ-2019-03-19. נבדק ב-30 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה)