אלינה ביסטריצקאיה

אלינה ביסטריצקאיה (ברוסית: Эли́на Авраа́мовна Быстри́цкая; באנגלית: Elina Bystritskaya;‏ 4 באפריל 1928, קייב – 26 באפריל 2019, מוסקבה) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע, מורה וזמרת. בשנת 1978 הוענק לה תואר האמן העממי של ברית המועצות. אלינה ביסטריצקאיה נולדה למשפחה יהודית ב-4 באפריל 1928 בקייב, אוקראינה, ברית המועצות. אביה היה אברהם פסחוביץ' ביסטריצקי (ברוסית: Быстрицкий Авраам Петрович), רופא צבאי ,יליד העיר ברדיצ'ב ואמה הייתה אסתר איסקובנה ביסטריצקאיה (ברוסית: Быстрицкая Эсфирь Исааковна). אחותה סופיה שגלמן חיה מאז 1989 באשדוד, ישראל. בילדותה התגוררה יחד עם הוריה באוקראינה. במהלך מלחמת העולם השנייה למדה קורסים בסיעוד ועבדה מגיל 13 כאחות בבית חולים צבאי בעיר סטלינו, כיום דונצק. ב-1945 התקבלה לבית הספר לאחיות בעיר ניז'ין וסיימה את לימודיה ב-1947. בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 החלה לעסוק באמנות התיאטרון כתחביב. בלחצו של אביה החלה בשנת 1947 את לימודיה בפקולטה הפילולוגית של המכון הפדגוגי בניז'ין. לאחר שנה עזבה את בית הספר והתחילה לימודים במכון לתיאטרון ואמנות בקייב (אנ'), אותם סיימה בשנת 1953. בין השנים 1953–1956 הייתה שחקנית תיאטרון דרמה בווילנה, ובין השנים 1956 ועד 1958 החלה את הקריירה שלה כשחקנית בתיאטרון דרמה על שם אלכסנדר פושקין (אנ') במוסקבה. בשנת 1958 החלה לשחק בתיאטרון מאלי במוסקבה בו עבדה עד שנת 2012. ביסטריצקאיה החלה לשחק בקולנוע בשנת 1950. בשנת 1955 קיבלה את התואר "השחקנית הטובה ביותר" במשאל שנערך בין קוראי העיתון "סוווטסקאיה קולטורה". בשנים 1957–1958 היא כיכבה בדמותה של אקסיניה בסרטו של סרגיי גרסימוב "הדון השקט" (רו'), המבוסס על ספרו של מיכאיל שולוחוב, זוכה פרס נובל לספרות. בשנת 1978 התמנתה לפרופסור במכון לתיאטרון על שם מיכאיל ש'פקין (אנ') ולמרצה באקדמיה לאומנויות התיאטרון - גיטיס. משנת 1983 הייתה חברה בוועד האנטי-ציוני של הציבור הסובייטי בין השנים 1975–1992 הייתה נשיאת התאחדות ההתעמלות האמנותית בברית המועצות, נשיאת כבוד של התאחדות הסנוקר של ברית המועצות, סגנית נשיאת הקרן להגנה על בריאות האם והילד. אב - אברם (אברהם) פטרוביץ' ביסטריטסקי (1901–1969), יליד פולין, רופא. אם - אספיר (אסתר) איסאקובנה ביסטריטסקאיה (1906–1979), טבחית. אחות - סופיה אברמובנה שגלמן, (1937), סופרת. בעל - ניקולאי איוונוביץ' קוזמינסקיי, (1915-1990), התגרשו בשנת 1985. אלינה ביסטריצקאיה נפטרה בגיל 91 ב-26 באפריל 2019 בבית חולים במוסקבה. טקס הפרידה התקיים על במת תיאטרון מאלי ב-29 באפריל באותו היום היא נטמנה בבית העלמין נובודוויצ'יה שבמוסקבה. 1950 — V Mirnye Dni — ילנה אלכסיינקו 1951 — Taras Shevchenko 1955 — Unfinished Story (רו') — אליזבתה מקסימובנה 1958 — And Quiet Flows the Don (רו') — אקסיניה 1958 — Dobrovoltsy (רו') — לולה 1963 — Vse Ostaetsya Lyudyam (רו') — קסניה 1964 — Negasimoe plamya — גלאשה 1966 — Dachniki — יוליה 1967 — Nikolay Bauman (רו') - מריה 1991 — Sem Dney Posle Ubiystva — קירה אלכסנדרובה 2002 — Babi Yar — אלינור 2004— Saga drevnih bulgar. Vladimir - אולגה 2005— Saga drevnih bulgar. Olga - אולגה 1959 — "המניפה של ליידי וינדרמיר מאת אוסקר ויילד — ליידי וינדרמיר 1960 — "בית הקלפים" — נינה 1961 — "כנפיים" מאת Korniychuk — קטרינה רמז 1961 — "Vesennij grom" 1962 — "Maskarad" של מיכאיל לרמונטוב 1966 — "איבנוב" (אנ') של אנטון צ'כוב 1966 — "Stakan vody" — דוכסית מרלבורו 1968 — "Starik" — סופיה 1972 — "[Beshennye dengi" (רו') מאת אלכסנדר ניקולאייביץ' אוסטרובסקי — לידיה 1977 — "Lubov Yarovaya" במאי: פומנקו (רו') — פנובה 1981 — "הבחירה" על ידי יורי בונדארב — מריה 1981 — "Foma Gordeev" — פלגיה 2002 — "Enough Stupidity in Every Wise Man" (אנ') מאת אלכסנדר ניקולאייביץ' אוסטרובסקי — טורוסינה פרס הפדרציה הרוסית בתחום התרבות (2006) — להצגה "Enough Stupidity in Every Wise Man" מאת אלכסנדר ניקולאייביץ' אוסטרובסקי פרס ראש עיריית מוסקבה בתחום ספרות ואמנות (2000) — את התפקיד הראשי בהצגה "צומת" בתיאטרון ירמולובה עיטור "למען המולדת" (אנ') דרגה 1 (04.04.2008) בתחום התרבות עיטור "למען המולדת" דרגה 2 (01.04.1998) — עבור תרומה גדולה לפיתוח תרבות ואמנות עיטור "למען המולדת" דרגה 3 (11.10.2018) — עבור תרומה גדולה לפיתוח תרבות ואמנות, שנים רבות של פעילות פורה. עיטור "מהפכת אוקטובר" (11.05.1988) עיטור "המלחמה הפטריוטית הגדולה" "דרגה 2 (11.03.1985) — עבור אומץ לב, החזקת-מעמד וגבורה במאבק נגד הנאצים במלחמה הפטריוטית הגדולה של 1941–1945 עיטור "הדגל האדום של העמל" (04.11.1974) פעמיים עיטור "אות הכבוד" (ב-07.03.1960 ו ב-04.11.1967) מדליית "הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה, 1941–1945" מדליית "20 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה, 1941–1945"(אנ') מדליית "30 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה, 1941–1945"(אנ') מדליית "40 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה, 1941–1945"(אנ') מדליית "50 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה, 1941–1945"(אנ') מדליית "60 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה, 1941–1945"(אנ') מדליית "65 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה, 1941–1945"(אנ') מדליית "70 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה, 1941–1945"(אנ') מדליית "עבור העבודה האמיצה במלחמה הפטריוטית הגדולה, 1941–1945"(אנ') מדליית "גאורגי ז'וקוב" (רו') Элина Быстрицкая. "Встречи под звездой надежды" - Вагриус, 2003 Элина Быстрицкая. "Звезды на небе" - М. : АСТ, 2017 Юлия Андреева. "Элина Быстрицкая. Красавица с характером" - Litres, 2017 מדיה וקבצים בנושא אלינה ביסטריצקאיה בוויקישיתוף אלינה ביסטריצקאיה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלינה ביסטריצקאיה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלינה ביסטריצקאיה, ביוגרפיה (ברוסית) אלינה ביסטריצקי: ביוגרפיה של השחקנית המפורסמת (אורכב 01.04.2019 בארכיון Wayback Machine) באתר luciafontaine.com אלינה ביסטריצקאיה, אתר לא רשמי (ברוסית) אלינה ביסטריצקאיה, באתר קולנוע kino-teatr.ru (ברוסית) אלינה ביסטריצקאיה, בית התפוצות – מוזיאון העם היהודי(הקישור אינו פעיל) אלינה ביסטריצקאיה, IMDb אלינה ביסטריצקאיה, OCLC אלינה ביסטריצקאיה, בקרת זהויות בינלאומי וירטואלי - VIAF Beshennye dengi הצגת תיאטרון מלי 1978, יוטיוב באבי יאר - כתוביות בעברית, יוטיוב אלינה ביסטריצקאיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Prominent Russian Actress Elina Bystritskaya Is Dead At 91‏, RadioFreeEurope, ‏26/04/2019 The most beautiful stars of Soviet cinema, theculturetrip.com צו של נשיא הפדרציה הרוסית של 11 אוקטובר 2018 № 574 "על תגמול עם המדינה פרסים של הפדרציה הרוסית"