laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'יימס סומרוויל

ג'יימס סומרוויל (באנגלית - Sir James Fownes Somerville; ‏ 17 ביולי 1882 - 19 במרץ 1949) היה אדמירל בצי המלכותי הבריטי שהתפרסם בקרבות מלחמת העולם השנייה בעיקר בהשמדת השייטת הצרפתית במרס אל כביר ובהטבעת אוניית המערכה הגרמנית ביסמרק. סומרוויל הצטרף לצי המלכותי הבריטי ב-1897 כצוער במספר ספינות קרב והתמחה בתקשורת אלחוטית. ב-1904 הועלה לדרגת לוטננט. במלחמת העולם הראשונה השתתף בקרב גליפולי בתפקידי קשר והועלה לדרגת קומנדר. על שירותו זה עוטר באות השירות המצוין. לאחר המלחמה פיקד על מספר ספינות קרב. ב-1925–1925 ניהל את מחלקת האיתות (קשר) של האדמירליות. באוקטובר 1933 הועלה לדרגת אדמירל משנה ובשנים 1936–1938 היה מפקד צי המשחתות בשייטת הים התיכון. במלחמת האזרחים בספרד כשהרפובליקנים איימו להפציץ את פלמה דה מיורקה עמד בראש כוח בינלאומי שכלל את אוניית מערכה של כיס "דוטשלנד" והמשחתת האיטלקית "מלוצ'לו". ב-1937–1939 שירת כמפקד שייטת במזרח הודו. בתחילת 1939 פרש מהשירות בגלל סיבות רפואיות (חשד לשחפת). עם פרוץ המלחמה נקרא שוב לשרת באדמירליות ופעל לפיתוח מערכות הקשר והראדאר. במאי 1940 היה עוזרו של אדמירל ברטרם רמזי בפינוי החיילים הבריטים והצרפתים מדונקרק (מבצע דינמו). הוא עצמו ביקר בקאלה ב-24 במאי 1940 כדי לקבל תמונה אמינה של המצב בשטח. לאחר כניסת איטליה למלחמה, ב-10 ביוני 1940, הורה צ'רצ'יל לחזק את הכוח בימי בים התיכון. לשם כך הוקם כוח משימה H וב-30 ביוני 1940 קיבל סומרוויל את הפיקוד על הכוח הזה שמפקדו הייתה בגיברלטר. כוח משימה H כלל את נושאת המטוסים "ארק רויאל", אוניות הקרב "ואלינט" ו"רזולושן", הסיירת הוד וארבע משחתות. צ'רצ'יל חשש שהצי הצרפתי של ממשלת וישי ייפול לידי הגרמנים והורה על מבצע קטפולט (קטפולטה) כדי להשתלט על הצי הצרפתי או להשמידו. הוא פקד על סומרוויל להגיע לנמל מרס אל כביר ליד אוראן באלג'יריה שם היה ריכוז גדול של אוניות מלחמה צרפתיות. לאחר שהצרפתים השיבו בשלילה פתח סומרוויל באש. האוניה ברטאן טבעה על אנשי צוותה. ארבע משחתות הצליחו לברוח אך שלוש טובעו ורק המשחתת "שטרסבורג" הצליחה להגיע לנמל טולון. בהתקפה נהרגו 1,297 מלחים צרפתים ו-350 נפצעו. סומרוויל הביע לאחר הפעולה כי לדעתו זה היה משגה מבחינה פוליטית. במאי 1941 נקרא כוח H להגיע לאוקיינוס האטלנטי ולהשתתף במרדף אחרי אוניית המערכה ביסמרק. ב-26 במאי המריאו מטוסים מארק רויאל והפציצו את הביסמרק. הם פגעו במערכת ההיגוי שלה, דבר שאיפשר את הטבעתה לאחר מכן. הסיירת אה"מ הוד נפגעה וטבעה בקרב זה ורק שלושה מתוך 1,415 אנשי צוותה שרדו וחולצו כשעתיים לאחר מכן בידי משחתת בריטית. במרץ 1942 מונה סומרוויל למפקד השייטת הבריטית המזרחית בטרינקומליי בציילון והועלה לדרגת אדמירל. עם נפילת סינגפור העביר את מפקדתו לנמל קילינדילי בקניה. באפריל 1942 פתח האדמירל היפני צ'ואיצ'י נגומו באופנסיבה באוקיינוס ההודי. סומרוויל איבד נושאת מטוסים ושתי סיירות. רק בתחילת 1944 קיבל תגבורת וב-19 במאי 1944 תקף את מתקני הדלק באי סאבאנג בצפון סומטרה ובמאי 1944 את סורביה. באוקטובר 1944 מונה לראש נציגות הצי הבריטי בוושינגטון עד דצמבר 1945. ב-8 במאי 1945 הועלה לדרגת אדמירל הצי. בסוף 1945 פרש מהשירות. באוגוסט 1946 קיבל תואר של לורד לוטננט של סאמרסט. נפטר ב-19 במרץ 1949 מהתקף לב. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס סומרוויל בוויקישיתוף ג'יימס סומרוויל, באתר royal navy ג'יימס סומרוויל, באתר history of war
פרמוס

פרמוס (באנגלית: Paramus) היא עיר במחוז ברגן במדינת ניו ג'רזי, בארצות הברית. ב-2010 עמדה אוכלוסיית העיר על 26,342 תושבים, מספר ששיקף צמיחה של 2.6% ממפקד האוכלוסין של 2010. פרמוס נחשבת לפרבר של העיר ניו יורק, וממוקמת בין 24 ל-32 ק"מ צפון-מזרחה ממרכז הרובע מנהטן. פרמוס התאגדה כעירייה מהסיווג "בורו" (באנגלית: borough) ב-1922 (במדינת ניו ג'רזי ישנם חמישה סיווגים של עיריות - עיר, בורו, עיירה, קריה וכפר). היא ידועה כאחד ממרכזי השופינג הגדולים בארצות הברית, עם מחזור שנתי של מעל 5 מיליארד דולר בענף הקמעונאות. מדיה וקבצים בנושא פרמוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרמוס (באנגלית) ראש העיר והמועצה, באתר עיריית פרמוס ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תמימות

המונח "נאיביות" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו פראייר. המונח "תמים" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו תמים (פירושונים). תמימות, או תַּמּוּת (מלשון תָּם), הוא מושג המאפיין אנשים שאינם מתוחכמים אלא נוהגים בפשטות.[דרוש מקור] לדוגמה רוב הילדים נחשבים לתמימים. המושג משמש לעיתים לתיאור תופעות נוספות המזכירות את התמימות.[דרוש מקור] ההפך מתמימות היא התחכמות, אכזריות[דרוש מקור] או ציניות (על פי ההקשר). נאיביות (מצרפתית: Naïveté) היא מילה מושאלת מצרפתית שפירושה הצגת או הבעת חוסר ניסיון, חוסר הבנה או היעדר תחכום. במקור המילה הצביעה על תמימות וטבעיות במובן החיובי דווקא. מילה שקיבלה משמעות הפוכה במידת מה היא ציניות. יש הרואים בנאיביות דווקא ברכה, המיוחסת על פי רוב לילדים, שכן האדם הנאיבי יכול להתלהב מדברים שהציניקן כבר אינו מתלהב מהם. כך למשל תערוכה של אמנים מצרפת, בלגיה וקנדה שעלתה ב-2007 נקראה: "נאיביות – שמחת חיים". בתחומי המדעים וההנדסה, נאיביות מתארת גישה ראשונית לנושא, לרוב לפני שעומדים על כל המורכבות שבו. כך למשל, במתמטיקה, תורת הקבוצות בגרסתה הראשונית מכונה בדיעבד "תורת הקבוצות הנאיבית", זאת לפני שעודכנה לאחר הפרדוקסים שהתגלו בה. פתרון נאיבי מתאר פתרון ראשוני לבעיה כלשהי: פתרון שניגש לבעיה באופן ישיר ונטול תחכום, וניתן לומר ש"הכי קל לחשוב עליו". השימוש במונח רומז שהפתרון הוא חלק מתהליך, ועשויים להימצא בהמשך הדרך פתרונות עדיפים. עבור בעיות רבות, הפתרון הנאיבי עשוי להיות גם הפתרון הטוב ביותר, אך לרוב השימוש בתיאור "נאיבי" רומז שמדובר בפתרון לא שלם (למשל אינו מטפל כיאות במקרי קצה), לא אלגנטי, או לא ישים. המונח רווח במיוחד במדעי המחשב. ביהדות המונח תמימות מפורשת לעיתים במובן "שלם" כמו: (ג') ואמרת להם--זה האישה, אשר תקריבו לה': כבשים בני-שנה תמימים שניים ליום, עולה תמיד. (במדבר פרק כ"ח). משמעות המילה "תמימים" הוא שלמים. גם לגבי ה' המשמעות היא: שלם, מושלם. (ד') הַצּוּר תָּמִים פָּעֳלוֹ, {ס} כִּי כָל-דְּרָכָיו מִשְׁפָּט (דברים פרק ל"ב). ובאופן דומה גם נדרש מהיהודי להתנהל גם כלפי הבורא בשלמות: (י"ג) תָּמִים תִּהְיֶה, עִם ה' אֱלֹהֶיךָ. (דברים פרק י"ח). (כ"ו) עִם-חָסִיד, תִּתְחַסָּד; {ס} עִם-גִּבּוֹר תָּמִים, תִּתַּמָּם (שמואל ב' פרק כ"ב). תמים במובנים אלה פירושו: עובד את ה' בלי לחקור אחריו ואחרי מצוותיו אלא מאהבתו. ב"מעשה מחכם ותם" שבסיפורי מעשיות של רבי נחמן מברסלב מתואר התם כאחד שאינו מתלהב ואינו מתלונן על העולם והוא נראה לעיתים נלעג, אך זוכה לקבל יותר מכל השאר. בחסידות חב"ד מקובל לתאר כל בחור לא נשוי כ'תמים'. שלומד או למד בישיבה הותר לפרסום: ישראל יודקין נפל בקרבות בג'באליה, באתר סרוגים
קורדובה (כדורגל)

קורדובה קלוב דה פוטבול (בספרדית: Córdoba Club de Fútbol, S.A.D.) היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר קורדובה שבאנדלוסיה. הקבוצה משחקת באצטדיון נואבו ארקאנחל המכיל 20,989 מקומות ישיבה. המועדון נוסד בשנת 1954 לאחר איחוד בין "ספורטינג קורדובה" ל"דפורטיבו קורדובה". בעונת 1961/1962 המועדון סיים במקום השני בליגה השנייה ועלה לראשונה בתולדותיו ללה ליגה. בעונת 1964/1965 רשם המועדון את הישג השיא שלו בליגה כאשר סיים במקום ה-5 שמוביל לגביע אופ"א, אך המועדון לא שיחק בגלל בעיות תשתית. בעונת 2013/14 סיימה קורדובה במקום ה-7 בליגה השנייה והצליחה להעפיל לליגה הראשונה אחרי שניצחה בפלייאוף, אך כבר לאחר עונה בודדת ירדה בחזרה לליגה השנייה. בעונת 2018/19 סיימה קורדובה במקום ה 21 וירדה לליגה השלישית לראשונה מאז עונת 2006/07. שנתיים מאוחר יותר רשמה קורדובה ירידת ליגה נוספת לליגה הרביעית. מדיה וקבצים בנושא קורדובה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קורדובה (בספרדית) קורדובה, ברשת החברתית פייסבוק קורדובה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
משה טמיר

משה טמיר (1924 – 13 בנובמבר 2004) היה צייר ומורה לאמנות ישראלי. משה טמיר (טולצ'ינסקי) נולד באודסה, ברית המועצות (אוקראינה של ימינו), בשנת 1924. בשנת 1927 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. באותה שנה נפטרה אמו. בתחילה התגוררה המשפחה בקריית חיים ובשנת 1939 עברה לירושלים. בשנת 1942 הצטרף להכשרה בקיבוץ בית אלפא ועבד כרועה צאן. בין השנים 1944-1943 שירת בפלמ"ח באזור הגלבוע. בין השנים 1948-1947 היה חבר בפלוגות חי"ש של ההגנה. לאחר הקמת צה"ל שירת ביחידה קרבית ובשנת 1949 נפצע בקרב על הגנת ירושלים. בשנת 1950 שינה את שמו ל"טמיר". כמיהתו הגדולה לציור ולאמנות הביאה אותה לעזוב כנער צעיר את הקיבוץ. הוא הגיע חסר כל לירושלים, והתקבל ללימודים בבית הספר בצלאל החדש, שם למד בין השנים 1944–1947, כשהוא מפרנס עצמו בין השאר בהדרכת נוער במצוקה ובהדרכה בבית הספר לריפוי בעיסוק באוניברסיטה העברית. טמיר התבלט בכישרונו, וזכה כבר בשנתו השנייה בפרס "הרמן שטרוק". את הפרס העניק לו מנהל בית הספר, האמן מרדכי ארדון. בין השניים התפתחה חברות אמיצה שנשמרה עד פטירתו של ארדון. כשהיה על סף סיום לימודיו פרצה מלחמת העצמאות. טמיר גויס לפלמ"ח והשתתף בקרות על הגנת ירושלים. באחת מההפוגות בלחימה נטל שק של פחמי עץ וצייר ציור קיר גדול של חיילי פלמ"ח, שזכה לציון בעיתונות של אותה תקופה. בין השנים 1955–1960 ו-1961–1963 שהה בפריז, צרפת. עם שובו לישראל, בשנת 1963, התמנה לתפקיד המפקח על לימודי האמנות במשרד החינוך. במסגרת תפקיד זה פיתח סמינרים להוראה ויזם את "שבוע האמנות" בבתי הספר. הוא החזיק בתפקיד זה עד 1988. יצירתו המוקדמת של טמיר, מסוף שנות ה-40 של המאה ה-20, הכילה דימויים הקשורים למלחמת העצמאות. ציורים אלו, כגון "אמנון הפצוע" (1948), הכילו דימויים של חיילים וקורבנות, ואופיינו בסגנון ציור אקספרסיבי ובשילוב בין הפשטה לריאליזם. בשנות ה-50 החל טמיר לעשות שימוש באימפסט כבד בציוריו, שהפכו לדקורטיביים. על הנושאים שהופיעו בעבודותיו נמנים דימויים של חיות וציפורים, לצד תיאורים מיסטיים וארכיטיפים. בשנת 1968, נתלו במשכן נשיאי ישראל, שלושה שטיחים בנושאי מנורת המקדש ("אור"), ירושלים ולוחות-הברית, שנארגו על ידי אמן שטיחי הקיר ג'ורג' גולדשטיין, לפי ציוריו של משה טמיר. היה נשוי לאמנית תמרה טמיר. רישום אצל הרמן שטרוק ופאול ק. הניך, חיפה פיסול אצל זאב בן-צבי, ירושלים 1947-1944 - בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות, ירושלים 1952-1949 - אקדמיה לאמנות, רומא, איטליה 1958-1955 - בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות יפות, פריז, צרפת. 1954-1953 - בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות, ירושלים 1954-1953 המכון לאמנות ע"ש אבני, תל אביב-יפו 1961 - מנהל-שותף, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים 1988-1963 - המפקח הארצי על לימודי האמנות, משרד החינוך והתרבות. 1947 - פרס הרמן שטרוק, בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות, ירושלים 1949 - פרס על הציור "אמנות הפצוע", בית האמנים, תל אביב 1961 - פרס ראשון, הביאנלה של סן פאולו, סן פאולו, ברזיל. מדיה וקבצים בנושא משה טמיר בוויקישיתוף משה טמיר, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל ביקור בסטודיו של האמן משה טמיר, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1969 סמדר שפי, ניהיליזם מתש"ח - "משה טמיר - האפוס והמיתוס", באתר הארץ, 25 באוקטובר 2006 תומר גנון ודיאנה בחור־ניר, העוקץ היה על הקיר, באתר כלכליסט, 2 במרץ 2019 משה טמיר, דף שער בספרייה הלאומית
יורקשייר דיילס

יורקשייר דיילס (באנגלית: Yorkshire Dales, בתרגום מילולי לעברית: "עמקי יורקשייר") המוכר גם בתור הדיילס (The Dales) הוא פארק לאומי ואזור בצפון אנגליה. אזור היורקשייר דיילס מאופיין באוכלוסייה כפרית דלילה יחסית ואזורים הרריים נרחבים. המונח 'דיילס' משמעו 'עמקים' ונמצא בשימוש נרחב לציון שמות אזורים, נהרות ועמקים באזור יורקשייר. הפארק ממוקם כולו בשטחים ההיסטוריים של יורקשייר, כיום רובו מצוי בשטחי מחוז צפון יורקשייר כאשר חלק קטן במערב הפארק נמצא במחוז קאמבריה. אזור היורקשייר דיילס ממוקם במרכז רצועה של פארקים לאומיים לאורך צפון אנגליה, כאשר מכיוון מזרח נמצא הפארק הלאומי צפון יורק מורס וממערב הפארק הלאומי אזור האגמים. בצמוד לפארק היורקשייר דיילס מכיוון דרום-מזרח, משתרע 'אזור יופי טבעי נידרדייל' (Nidderdale Area of Natural Beauty) שלמעשה מהווה המשך ליורקשייר דיילס, אם כי במסגרת שימור פחותה מפארק לאומי. הפארק הלאומי הוקם בשנת 1954 בתור הפארק הלאומי השביעי במספר, זאת אחרי הקמת שני פארקים לאומיים בוויילס ב-1951-2 בהם סנודוניה וחמישה פארקים ברחבי אנגליה בהם אזור האגמים וצפון יורק מורס הסמוכים. הפארק מנוהל על ידי רשות הפארק הלאומי יורקשייר דיילס, רשות הדואגת לשימור שטחי השמורה, אכיפת חוקי הבנייה ותחזוקה של השבילים ותשתיות התיירות ברחבי השמורה. כיום קיימת תוכנית להרחבת שטחי הפארק על ידי הוספת כ-420 קמ"ר מכיוון מערב, מה שיוביל לגבולות הפארק להגיע עד לגבולות הפארק הלאומי אזור האגמים, תוכנית זו מוסכמת על ידי רוב הגופים המעורבים ומחכה רק לאישורים הרשמיים הנדרשים להוצאתה לפועל. בשטחי השמורה ישנם מספר כפרים ועיירות עם כ-20,000 תושבים סך הכל. בעבר היו מספר מכרות פחם ומחצבות אבן באזור, אך כיום עיקר כלכלת האזור מתבססת על תיירות. אזור היורקשייר דיילס ממוקם לאורך חלקו המרכזי של הרי הפניין. האזור מאופיין כאמור בשטחים הרריים, עמקים ונהרות, עם אוכלוסייה כפרית ודלילה יחסית. ברחבי הפארק נמצאים נהרות בהם נהר האור העובר בחלק הצפוני של הפארק, נהר הווארף אשר עובר במרכז הפארק ומתחבר לנהר האוז בקרבת העיר יורק, בצדו הדרום-מערבי של הפארק עובר נהר הרידל. ברחבי הדיילס ישנם מספר רב של פסגות שהגבוהים בהם נעים בגבהים שבין 500 ל-700 מטרים מעל פני הים. הפסגה הגבוהה ביותר בשטחי הפארק היא וורנסייד (בגובה 736 מטרים), פסגות אחרות כוללות את אינגלבורו (בגובה 723 מטרים), וורנסייד הגדול (בגובה 704 מטרים), באקדן פייק (בגובה 702 מטרים) ופן-אי-גאנט (בגובה 694 מטרים). האדמה ההרריית ביורקשייר דיילס מאופיינת בשטחי אבן גיר נרחבים, מה שיוצר תופעות טופוגרפיות יחסית ייחודיות באנגליה, כגון מערכות מערות נרחבות, גאיות עמוקים, צוקי גיר חשופים ומפלים רבים. כל אלו הפכו לייעדי טיול ותיירות ברחבי הפארק ולעיתים זכו לפולקלור מקומי ושמות ייחודיים. העיירה הוקס. פסגת אינגלבורו בשלג. מפל 'הארדרו פורס'. 'מפרץ מלהאם'. מפלי איסגארת'. 'מערות מוסדייל'. אתר הפארק הלאומי יורקשייר דיילס. אתר תיירות של אזור הפארק. עמוד אודות הפארק באתר 'יורקשייר'.
דניס סיאמה

דניס ויליאם סיאהו (יאשיהו) שיאמה (באנגלית: Dennis William Siahou Sciama; ‏18 בנובמבר 1926 - 18 בדצמבר 1999) היה פיזיקאי יהודי-בריטי. סיאמה נולד במנצ'סטר, הממלכה המאוחדת, בנם של נלי עדס ואברהם סיאמה. אביו יליד מנצ'סטר ואמו ילידת מצרים, אך לשניהם יש שורשים יהודיים מחלב, סוריה (שמאע במקור). אביו היה סוחר טקסטיל. בשנת 1953 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג', על עבודה בהנחייתו של פול דיראק שעסקה בעקרון מאך ובאינרציה. לימד באוניברסיטת קורנל, בקינגס קולג' לונדון, באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת טקסס באוסטין, אך בעיקר נמנה עם סגל אוניברסיטת קיימברידג' (בשנות ה-50 ובשנות ה-60) ועם סגל אוניברסיטת אוקספורד (בשנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80). סיאמה ותלמידיו תרמו תרומה משמעותית להתפתחות הפיזיקה בבריטניה אחרי מלחמת העולם השנייה. הוא נחשב אחד מאבות הקוסמולוגיה המודרנית. מספר רב של אסטרופיזיקאים וקוסמולוגים עשו את עבודת הדוקטורט בהנחייתו, בהם: ג'ורג' אליס (1964) (אנ') סטיבן הוקינג (1966) בראנדון קרטר (1967) (אנ') מרטין ריס (1967) גרי גיבונז (1973) (אנ') ג'יימס ביני (1975) (אנ') ג'ון בארו (אנ') פיליפ קאנדאלס (אנ') דייוויד דויטש (אנ') אדריאן מלוט (1981) (אנ') פאלו סלוצ'י (1989) אנטוני ולנטי (1992) (אנ') צבי פירן (פוסט-דוקטורט) דניס סיאמה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה George F. R. Ellis and Roger Penrose, Dennis William Sciama ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רמדאן שלח

רמדאן עבדאללה מוחמד שלח (בערבית: رمضان عبدالله محمد شلح; תעתיק מדויק: רמצ'אן עבדאללה מחמד שלח; 1 בינואר 1958 – 6 ביוני 2020), היה מזכ"ל הג'יהאד האסלאמי מ-1995 ועד לשלהי 2018. רמדאן שלח נולד ב-1958 בשכונת שג'אעייה שבעזה, למשפחה מרובת ילדים. בעת לימודיו בבית הספר התיכון הצטרף לתנועת "האחים המוסלמים", ובאמצעותה יצא ללימודים גבוהים באוניברסיטת זקאזיק במצרים, שהקמפוס שלה נחשב למעוז האסלאם הפונדמנטליסטי. בשנים 1981-1977, בעת לימודיו במצרים, נפגש עם פתחי שקאקי ועם חבורת צעירים מרצועת עזה, שביקשו לחקות את דרכן של תנועות "הג'יהאד" המיליטנטיות שפרחו אותה עת במצרים. רמדאן שלח נמנה עם גרעין המייסדים של הג'יהאד האסלאמי וערך באותה עת את הביטאון הפנימי של התנועה. כשחזר לעזה (1981) התקבל לעבודה כמרצה בפקולטה לכלכלה באוניברסיטה האסלאמית בעיר, וכמו כן הפך לדרשן מבוקש. ב-1985 יצא ללימודים באנגליה וקיבל תואר דוקטור לכלכלה (1990) מאוניברסיטת דרהאם. לאחר מכן עקר לארצות הברית ושימש ראש "המרכז לחקר האסלאם והעולם" בפלורידה ומרצה בחוג ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת דרום פלורידה. לאחר שפתחי שקאקי חוסל במלטה ב-1995, נבחר שלח למזכ"ל הג'יהאד האסלאמי. הוא התגורר בדמשק. ב-2018 התפרסמו ידיעות שמצבו הבריאותי של שלח רעוע מאוד, וכי הוא מחוסר הכרה, לאחר שעבר ניתוח שהסתבך בבית חולים של חזבאללה, ברובע הדאחייה שבביירות. בספטמבר 2018 דווח שסגנו זיאד נחאלה, היושב אף הוא בסוריה, מונה תחתיו למזכ"ל הארגון. רמדאן שלח מת ב-6 ביוני 2020 בביירות לאחר כשנתיים של תרדמת. מדיה וקבצים בנושא רמדאן שלח בוויקישיתוף רמדאן עבדאללה שלח ברשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר של ה-FBI חזי סימנטוב, דיווח פלסטיני: מזכ"ל הג'יהאד האסלאמי הורעל ונמצא בתרדמת, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 10 באפריל 2018 ציוץ בטוויטר של אלעד זיני מדסק הערבים בערוץ עשר מת מזכ"ל הג'יהאד האסלאמי רמדאן שלח, באתר "סרוגים", 6 ביוני 2020
דיינוכירוס

דֶיינוכִירוס (שם מדעי: Deinocheirus) הוא סוג של דינוזאור מהקבוצה דמויי-אורניתומימיים, שחי במזרח אסיה בתקופת הקרטיקון המאוחרת (גיל המאסטריכט). אורכו המרבי הגיע ל-11 מטר, ומשקלו ל-6.3 טון. הוא היה האורניתומים הגדול ביותר אי פעם, ונודע בזכות ידיו (רגליו הקדמיות) הענקיות, שאורכן 2.4 מטרים. ידיים אלה העניקו לו את שמו "דיינוכירוס", שפירושו "יד נוראה" או "יד גדולה באופן מפחיד" ביוונית עתיקה. המאובן הראשון של דינוזאור זה התגלה ב-1965 במדבר גובי שבמונגוליה. מאובנים אלה כללו את הידיים הענקיות בלבד, ולכן במשך שנים רבות נשאר דינוזאור זה לוט במסתורין. אף על פי שסווג כתרופוד עדיין היה ספק האם מדובר בטורף אימתני דוגמת הטירנוזאורוס ואולי אף יותר, או שמא מדובר בדינוזאור שדומה יותר לאורניתומימיים דמויי היען או לתריזינוזאוריים. ממצאים חדשים של דינוזאור זה, שנתגלו אף הם במדבר גובי, העלו שמדובר בדינוזאור גדול דמויי אורניתומימוס בעל "מפרש" על גבו (עור ורקמות שנמתחו על גבי בליטות ארוכות שהזדקרו מחוליות עמוד השדרה) וכרס גדולה. הרגליים הקדמיות התפתחו ככל הנראה כדי לעזור לו לשאת את משקלו. הדיינוכירוס היה אומניבור (אוכל-כול), ובפיו חסר השיניים אך בעל המקור קטף צמחייה ואף אכל דגים ויצורים מימיים אחרים. דיינוכירוס נראה בסרט הקוריאני "Dinosaur Superworld". הוא נראה גם בתוכנית הדוקומנטרית מ-2009 "Bizarre Dinosaurs", אך דומה מעט לתריזינוזאור. הוא מופיע במספר פרקים של רכבת הדינוזאורים. הדיינוכירוס מופיע במשחקי מחשב של פארק היורה: עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive. בסדרה כוכב פרהיסטורי מופיע בפרק השלישי פרט דיינוכירוס מנוצה הרועה בביצות של מרכז אסיה. איור דיינוכירוס מותקף על ידי 2 טרבוזאורוסים (איור) דיינוכירוס בהשוואה לאדם מדיה וקבצים בנושא דיינוכירוס בוויקישיתוף דיינוכירוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דיינוכירוס, באתר GBIF (באנגלית) Deinocheirus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון) אי-פי, דינוזאור בעל מבנה מוזר מפליא את החוקרים: מקור, דבשת וזרועות ענק, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2014 Fossils reveal 'beer-bellied' dinosaur,‏ Nature,‏ 22 באוקטובר 2014 Humpback Dino Was Literally Unsinkable, חדשות Discovery,‏ 22 באוקטובר 2014
גלעד רותם

גלעד רותם (נולד בשנת 1980) הוא רופא וטריאתלט ישראלי המתמקד בתחרויות איש הברזל והוא הישראלי הראשון שירד מגבול 9 השעות באיש הברזל. הוא אלוף ישראמן (2010) ואלוף ישראל בחצי איש ברזל (2009 ו-2010). רותם מחזיק בזמן המהיר ביותר לישראלי במרחק איש הברזל. רותם החל את דרכו בענף השחיה והשתתף לראשונה בתחרות טריאתלון בגיל 17. בגיל 18 בחר להתגייס לשירות קרבי וויתר על אפשרות להיות ספורטאי מצטיין בענף. לאחר שירותו הצבאי כקצין ביחידה מובחרת, למד תואר ראשון בהנדסת תעשייה וביולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2008, במקביל לתחילת השתתפותו בתחרויות איש ברזל, החל בלימודי רפואה בטכניון, אותם סיים בשנת 2014. איירון-מן אוסטריה: מקום 13 כללי ו-1 בקבוצת הגיל בזמן 8:43:09 שעות. בכך היה לטריאתלט הישראלי הראשון שירד מגבול 9 השעות בתחרות למרחק איש ברזל. אליפות העולם באיש הברזל בהוואי: מקום 41 כללי ו- 2 בקבוצת הגיל שלו (29-25) בתוצאה 9:09:14 שעות. אליפות ישראל בחצי איש ברזל (כנרת): מקום ראשון אליפות אירופה באיש ברזל בפרנקפורט: מקום 13 כללי ו-1 בקטגוריית הגיל. ישראמן באילת: מקום ראשון בתוצאה 9:24:40 שעות. אליפות ישראל בחצי איש ברזל (כנרת): מקום ראשון. אלוף ישראל בדואתלון. Challenge Roth בגרמניה: מקום 7 כללי בזמן 8:20:11 שעות. זהו הזמן המהיר ביותר לישראלי במרחק איש הברזל. ישראמן: מקום ראשון בתחרות חצי איש ברזל בשיא מסלול חדש 4:28:14 שעות. עמרי פולק, איירונמן: הישג נהדר ל'שעון השווייצרי-ישראלי', באתר ynet, 7 ביולי 2009 סיפור לשבת – גלעד רותם כותב על אוסטריה, טריאתלון איש ברזל, באתר שוונג 17 ביולי 2009 עמרי פולק, איירונמן: עוד הישג נפלא לגלעד רותם, באתר ynet, 11 באוקטובר 2009 לראשונה: ישראלי ניצח בתחרות איש הברזל, באתר ynet, 30 בינואר 2010 ניר שועלי, קצין ואיירונמן: 'איש הברזל' הישראלי, באתר nrg‏, 20 בינואר 2011 ספורטאי השבוע | גלעד רותם, באתר שוונג 26 בדצמבר 2013 גלעד רותם, תחרות איש הברזל בהוואי, 2010 גלעד רותם, תחרות איש הברזל באילת, 2010 full&half iron distance triathlon תוצאות רשמיות, ישראמן 2010 תוצאות רשמיות, ישראמן נגב 2011
הרי הפניין

הרי הפניין (באנגלית: Pennines) הוא רכס הרים וגבעות אשר עובר בחלק הצפוני של אנגליה בין הגבול עם סקוטלנד ועד למרכז אנגליה באזור הפסגות סמוך למנצ'סטר. הרכס עובר למעשה לאורך הגבול בין צפון מערב אנגליה מצד אחד ויורקשייר וצפון מזרח אנגליה מהצד השני, משום שהוא עובר באופן כמעט רציף לאורך קו האמצע של צפון אנגליה, זכה הרכס לכינוי "עמוד השדרה של אנגליה". השם 'פניין' כנראה נובע מהמילה הקלטית 'פן' (Pen או Benn) שמשמעה הר או פסגה, ייתכן והשם ניתן בתקופה מאוחרת יותר בהשראת רכס הרי האפנינים באיטליה שגם שמו נובע ממקורות קלטיים. לאורך הרכס מצויים מספר פארקים לאומיים, 'אזורי יופי טבעי יוצא דופן' (Area of outstanding natural beauty) ושמורות טבע בהם ניתן למנות את הפארק הלאומי אזור הפסגות, הפארק הלאומי יורקשייר דיילס, הפארק הלאומי נורת'מברלנד ואזור היופי הטבעי צפון הפניינים אשר ממוקם בין היורקשייר דיילס לפארק נורת'מברלנד. שלושה מבין עשרת הפארקים הלאומיים באנגליה נמצאים לאורך הרכס כמו גם שני אזורי יופי טבעי. מדיה וקבצים בנושא הרי הפניין בוויקישיתוף אתר אודות 'דרך הפניין'. הרי הפניין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אשפנז

אשפנז (מופיע בתנ"ך כשר הסריסים) היה שר בכיר של נבוכדנצר. נזכר בספר דניאל כממונה על הבאת ילדים נבחרים מהעם היהודי, שישרתו לפני נבוכדנצר. לאחר חורבן בית המקדש הראשון על ידי נבוכדנצר, מבקש נבוכדנצר מהשר שלו אשפנז, להביא ילדים בעלי תכונות מלכותיות, שישרתו לפניו בארמונו. הילדים שנלקחים הם, דניאל, חנניה, מישאל ועזריה. הם מובאים אל ארמון המלך ושם נותן להם אשפנז שמות בבליים; לדניאל הוא קורא בלטשאצר, לחנניה- שדרך, למישאל-מישך, ולעזריה- "עבד-נגו". דניאל אינו מעוניין לאכול מהמאכלים הלא כשרים שבארמונו של נבוכדנצר, ומחליט לפנות לאשפנז בבקשה שיאפשר לו לאכול קטניות, שאינן בעיתיות מבחינת כשרות. אשפנז מסביר לדניאל שאינו יכול לקיים את בקשתו, בשל חששותיו מהמלך שיהרוג אותו, בשעה שיראה את דניאל וחבריו כחושים מתת-תזונה. בשלב זה עוקף דניאל את אשפנז, שמסכים למהלך בקריצת עין, ופונה אל המלצר האחראי על חלוקת האוכל, בבקשה שיחליף לו ולחבריו את האוכל הרגיל המוגש בקטניות, לתקופת ניסיון של עשרה ימים. המלצר נענה לדניאל. דרגתו של אשפנז הייתה מקבילה לדרגת ה"קיסלר-אגה" (قيزلر اغاسی), שבסולטנות הטורקית המאוחרת יותר. מקובל היה לחשוב שהשם אשפנז הוא פרסי, אך כיום נראה יותר כי מדובר בשם בבלי. יש המציעים כי מקור השם הוא במילים "אשיפו אנו לזו", שמשמעותו היא "הכומר של אשיפו אדיר". על משפחתו של אשפנז "אתר התנ"ך", מאת: רענן אייכלר מקבץ ממגון אנציקלופדיות ומקורות בנושא אשפנז באתר biblehub ספר דניאל, פרק א', פסוק ג' אשפנז מופיע בכל פרק א' של ספר דניאל מספר פעמים, כשפעם בודדת הוא נקרא אשפנז, ובשאר הפעמים הוא מופיע כ"שר הסריסים" ספר דניאל, פרק א' ראו לאורך הפרק התכונות שדרש היו: מזרע המלוכה והאצולה היהודית, חוכמה, טוּב מראה, יכולת התאפקות מעשיית צרכים, יכולת מניעה משיחה, שינה, וצחוק, בעת הצורך, וכושר לימוד שפות גבוה פירוש השם הוא, חוכמת בל- האליל הבבלי (ספר דניאל, פרק א', פסוק ז' רש"י) או תרגום המשמעות העברית של המילה "דניאל" (ספר דניאל, פרק א', פסוק ז' מצודות דוד) ראו גם בספר דניאל, פרק ד', פסוק ה' אישור לדבר שם המסמל רכות, שד-רך ספר דניאל, פרק א', פסוק ז' רס"ג ”מי שרואהו מיד משכך כעסו” ספר דניאל, פרק א', פסוק ז' רס"ג דעת רס"ג כי המדובר בשם שמשמעותו היא עבד-נבו -אל החכמה והכתב הבבלי (ספר דניאל, פרק א', פסוק ז'רס"ג), אך האבן עזרא במקום, תמה על מקור קביעתו בדבר במדרש נכתב שדניאל ידע שהתנבא יחזקאל (ד', י"ג - ראו בערך נבואת הלבנה) שיאכל מאכלים טמאים, אך חשב כי זהו ניסיון בלבד, ושעליו לנסות לחמוק ממצב זה (מדרש תנחומא וירא כ"א) ספר דניאל, פרק א', פסוק ח'בנקודה זו, לא מופיע במפורש שביקש קטניות, אך ניתן ללמוד זאת מבקשתו למלצר בהמשך הפרק ספר דניאל, פרק א', פסוקים ט'–י' תגובה רכה זו של אשפנז מוגדרת במקרא כחסד ורחמים ,שנתן ה' בליבו של אשפנז- ע"פ מצודות דוד במקום ספר דניאל, פרק א', פסוק ט' מצודות דוד בלשון התנ"ך "זירועים" ו"זרענים" שהם קטניות ספר דניאל, פרק א', פסוק י"ב רש"י ומצודות ציון M.G. Easton M.A., D.D., Illustrated Bible Dictionary, Third Edition, published by Thomas Nelson, 1897 - R. Dick Wilson‏ International Standard Bible Encyclopedia - ‏ Ashpenaz International Standard Bible Encyclopedia