אוונטי פופולו

אוונטי פופולו הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1986, בבימויו של רפי בוקאי. שמו לקוח מהמנון הקומוניסטים האיטלקים "בנדיירה רוסה" ("דגל אדום"), ופירושו "קדימה העם". הסרט נחשב לאבן דרך בתולדות הקולנוע הישראלי בהתייחסותו המקורית והמורכבת לסכסוך הישראלי-ערבי. הסרט, המשתייך לגל סרטי הקולנוע הביקורתיים, מתרחש בשלהי מלחמת ששת הימים, ומהווה מעין ביקורת סוריאליסטית על המלחמה. אוונטי פופולו זכה לביקורות משבחות בישראל ומחוצה לה, הוקרן בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם וזכה בפרסים בינלאומיים. הוא היה מועמד ישראל לפרס אוסקר לסרט זר, אך לא נבחר כמומד סופי. בשנת 2013 נבחר למקום הראשון בפרויקט חמישים הסרטים הישראלים הגדולים בהיסטוריה, של Nrg מעריב. הסרט מתרחש בשלהי מלחמת ששת הימים ביוני 1967. שני טוראים מצריים, חאלד (סלים דאו) ורסאן (סוהיל חדאד) תועים חסרי תקווה במדבר סיני. הם מבקשים לחצות את תעלת סואץ ולהגיע לביתם בשלום. בדרכם הם נתקלים, בין היתר, בחייל או"ם הרוג, שבג'יפ שלו יש בקבוקי ויסקי בו הם מרווים את צמאונם ומשתכרים, ובפטרול צה"לי אליו הם מצטרפים בנדודיהם הזוכים לאיכות של פארסה סוריאליסטית. הסרט, שהחל את דרכו כפרויקט גמר באוניברסיטת תל אביב, התרחב לסרט באורך מלא. רפי בוקאי סיפר שההשראה לסרט הגיעה ממראות שלדות טנקים שרופים ונעליים בעת שהיה בטיול עם הוריו בחצי־האי סיני, זמן קצר לאחר סיום מחלמת ששת הימים. הסרט הופק באופן עצמאי על ידי בוקאי בסיוע המפיק מיכה שגריר וחברתו "סרטי קסטל". רנן שור ויעל שוב תיארו זאת בנימה הומוריסטית: ערב יום הצילומים הראשון של סרט הסטודנטים הקצר שלו ישב רפי בוקאי בדירתו מוקף הררי חומר גלם מיושן, כמות גדלה והולכת של מדי צבא, כלי נשק צה"ליים ונשקי שלל, מכשירי קשר ואביזרים ואכל קוטג'. הוא לא ידע, לא תכנן ולא חלם שאוונטי פופולו יהיה, לאחר שנתיים נוספות של תלאות, סרט עלילתי מצליח באורך מלא. ערב הצילומים הוא רק רצה לחזור הביתה בשלום. פרופ' רז יוסף, אשר הגדיר את אוונטי פופולו כסרט החשוב בתולדות הקולנוע הישראלי, כתב על הסרט במאמרו על הקולנוע הישראלי:[דרוש מקור] ....הסרט הזה שובר לגמרי את כל המיתוסים של הז'אנר הלאומי-הרואי, מבלבל את הצופים והופך את כל הסכמות שהיו מוכרים עד אז. שבירת סטריאוטיפים. החייל המצרי הופך להיות מרכז הנרטיב. הוא בעצם דומה לחייל ישראלי... ...באוונטי פופולו יש הזדהות עם הערבי. יש לו שם, יש לו פנים, יש לו זהות. מוצג כאנושי ודואג לפצועים. בניגוד לסטריאוטיפ כסדיסט ולא הומני, רואים דימוי אחר לחלוטין... ...הסרט מפשיט את החייל מההרואיות ומאחוות הלוחמים... שובר את ייצוג החייל הישראלי והערבי. המצרי הוא הומני רגיש ואינטלקטואל. הישראלי מוצג כעצלן סדיסט ומרושל. לא עונים למיתוס הצבר. הם לא יפי הבלורית. חיילי מילואים. למפקד יש פגם בדיבור. כל זה כדי לפגום בתדמית הצבר הגברי. עם זאת, יש הטוענים כי גם דמות הערבי מוצגת בחילוף תפקידים בלבד - הערבי דומה ליהודי ותופס את מקומו, בעוד זהות הערבי אינה קיימת בסרט. נקודת התצפית בסרט היא יהודית, גם אם הסרט עוסק בערבי - כיוון שהערבי תופס זהות יהודית (הוא מכונה "היהודי" על ידי חבריו לתיאטרון, ונושא את נאומו של שיילוק מוונציה). במאי ותסריטאי: רפי בוקאי מפיקים: רפי בוקאי ומיכה שגריר צלם: יואב קוש עורך: זהר סלע מנהל אמנותי: אריאל גלזר מוזיקה מקורית: אורי אופיר חאלד אל אסמאר (סלים דאו) רסאן חמאדה (סוהיל חדאד) דני החייל הישראלי (דני רוט) דוד פוזנר (טוביה גלבר) יעקב הירש (דני שגב) עיתונאי אנגלי (בארי לאנגפורד) נספח צבאי (מיכאל כורש) נהג (שלום שמואלוב) פקח או"ם שוודי (רמי שטרן) קצין מצרי (מוחמד מאנדרה) קצין מצרי (דן תורג'מן) קצין ישראלי (עמוס שוחט) נהג ג'יפ (יובל כהן) סמל ישראלי (זהר שיף) חייל ישראלי (יוני רפאל) פרס ברדלס הזהב בפסטיבל לוקארנו, שווייץ, 1986 פרס המבקרים הישראליים, 1986 פרס אייזיק שטרן, 1986 התסריט: אוונטי פופולו מאת רפי בוקאי; "הוא התבלבל בתפקידים" מאת אנטון שמאס, ו"שיילוק במדבר" מאת רנן שור ויעל שוב; עורכים: רנן שור ואורלי לובין, תסריטים 2, כנרת - בית הוצאה לאור, ובית הספר לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים, 1990. "אוונטי פופולו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אוונטי פופולו", באתר AllMovie (באנגלית) "אוונטי פופולו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אוונטי פופולו", באתר ספר הקולנוע הישראלי "אוונטי פופולו", באתר אידיבי "אוונטי פופולו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "אוונטי פופולו", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים "אוונטי פופולו" באתר "קרן הקולנוע הישראלי" עירית שמגר, שתי אצבעות מסואץ, מעריב, 21 בנובמבר 1986 נחום מוכיח, "אוונטי פופולו": הטירוף שבמלחמות ישראל, באתר nrg‏, 15 באפריל 2013 נטע אלכסנדר, 30 שנה ל"אוונטי פופולו": סלים דאו מדבר לראשונה על פרשת אל-מידאן ונזכר בסרט שהזניק את הקריירה שלו, באתר הארץ, 13 ביולי 2016 יעל שוב, הפלסטיני כיהודי: צלילה חוזרת לתוך "אוונטי פופולו", באתר סינמטק, גיליון 202 ינואר 2017, עמוד 8 ג'אד נאמן ויעל מונק, ‏מתת המוות של הלוחם: ראליזם מאגי בסרט אוונטי פופולו, מכאן י"ג, אוקטובר 2013, עמ' 68–83 להשמעת השיר יואב גינאי, חייל מצרי בחול - ב״אוואנטי פופולו", סרטו הארוך הראשון, חוזר רפי בוקאי למלחמת ששת הימים. כדי לתאר את המלחמה מעדיף בוקאי להיכנס לנעליו של החייל המצרי, מאשר לשקוע בקטע האופוריה הישראלי, כל העיר, 20 ביוני 1986 מאיר שניצר, כל המלים הגדולות, חדשות, 21 בנובמבר 1986 רחל נאמן, קולנוע - שתי אצבעות מסואץ, כותרת ראשית, 5 בנובמבר 1986 מאיר שניצר, סרט ישראלי זכה בפרס ראשון בפסטיבל לוקרנו, חדשות, 14 באוגוסט 1986 "אוונטי פופולו" הנציג לאוסקר, חדשות, 20 בנובמבר 1986 NRG מעריב, פרויקט הסרטים הגדול: חמשת הגדולים, באתר nrg‏, 15 באפריל 2013. יורם בר, מלחמת האימפריות, כל העיר, 12 בדצמבר 1986 רנן שור ויעל שוב, "שיילוק במדבר" בספר: רנן שור ואורלי לובין (עורכים), תסריטים 2, כנרת - בית הוצאה לאור, ובית הספר לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים, 1990.