laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נתנאל סמית'רס

נתנאל באראט סמית'רס (באנגלית: Nathaniel Barratt Smithers‏; 8 באוקטובר 1818 - 16 בינואר 1896) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדובר, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הרפובליקנית וכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור. סמית'רס נולד ב-8 באוקטובר 1818 בדובר, דלאוור, והיה בנם של פרוטונוטרי המחוז, נתנאל וסוזן פישר בארט סמית'רס. הוא התחנך בבית הספר של עזרא סקובל בדובר ולאחר מכן באקדמיית ווסט נוטינגהאם בהדרכת הכומר ג'יימס מגרו. עם התואר הראשון שלו ב-Lafayette College באיסטון, פנסילבניה, בשנת 1836, הוא נכנס למחלקה למשפטים של מכללת דיקינסון, בקרלייל, פנסילבניה, עם המחזור של 1840. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור בשנת 1841 והחל את עיסוקו בדובר. אשתו, מרי סמית'רס, הייתה בת דודתו למחצה ונולדו להם ארבעה ילדים, שרק אחד מהם שרד יד לבגרות. מרי הייתה אחותו של הדיפלומט אנוך ג'ויס סמית'רס. לאחר מותה של מרי, סמית'רס התחתן עם מרי בארט טאונסנד מפרדריקה, דלאוור. סמית'רס החל את הקריירה הפוליטית שלו כוויגי, הוא דחה את המועמדות לרוץ לקונגרס ב-1844, אך כן שימש כפקיד בית המחוקקים של המדינה ב-1845 וב-1847. הוא היה ציר לוועידת הוויגים בפילדלפיה שהציעה את מילרד פילמור ב-1848. אבל הוא התנכר לזרם המרכזי של הוויגים במדינה כשהמפלגה דחתה את הביטול ההדרגתי של העבדות והצביעה באופציה המקומית בנוגע לאלכוהול ב-1847. הוא שיתף פעולה עם המפלגה האמריקאית אך לא הפך לחבר במפלגה. הוא היה יושב ראש משלחת המדינה לוועידה הרפובליקנית בשיקגו שמינתה את אברהם לינקולן. סמית'רס כיהן כמזכיר המדינה של דלאוור תחת המושל ויליאם קאנון מ-20 בינואר 1863 עד 23 בנובמבר 1863, אז נבחר לקונגרס האמריקני כדי למלא את המקום שהתפנה עם מותו של הדמוקרט ויליאם טמפל. כשהיה שם הוא כיהן בוועדה המיוחדת הקריטית לשיקום ועזר לדחות את המאמצים של נציגי ארקנסו ולואיזיאנה להתקבל מחדש. הוא גם הוביל את התיקון דרך הקונגרס שביטל את רכישת הפטורים מהגיוס. בוועידת בולטימור הרפובליקנית ב-1864, הוא היה חבר בוועד הפועל אך לא תמך במינויו של אנדרו ג'ונסון כסגן נשיא. כמועמד של מפלגת האיחוד, הוא הובס לאחר קדנציה אחת זו על ידי ג'ון א. ניקולסון, דמוקרט, ב-1864 וחזר לעבודה פרטית. בתפקיד זה, הוא הדריך את ג'יימס פנוויל הצעיר, שלימים יהפוך לזקן השופטים של דלאוור. הוא המשיך להוביל את המשלחת הרפובליקנית של דלאוור, ב-1868 מינה את גרנט וב-1880 הצביע עבור בליין. לאחר חזרתו לדובר, הוא היה נשיא הבנק הלאומי הראשון וכיהן במועצת בית הספר. מכללת דיקינסון העניקה לו תואר דוקטור לשם כבוד בשנת 1890. סמית'רס מת ב-16 בינואר 1896 בדובר, דלאוור ונקבר שם בבית הקברות הישן המתודיסט או Whatcoat. מדיה וקבצים בנושא נתנאל סמית'רס בוויקישיתוף נתנאל סמית'רס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) נתנאל סמית'רס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
בייה

האם התכוונתם ל... ז'אן-בטיסט אניבאל אובר דה בייה – גנרל צרפתי זובייר בייה – כדורגלן תוניסאי פול בייה – נשיא קמרון ביה (פירושונים) באיה
פארק היער הלאומי ג'אנגג'יאג'יה

פארק היער הלאומי ג'אנגג'יאג'יה (בסינית: 湖南张家界国家森林公园) הוא פארק יער לאומי הממוקם בג'אנגג'יאג'יה, מחוז חונאן, סין. זהו אחד ממספר פארקים לאומיים הנמצאים באזור הנוף וולינגיואן. בשנת 1982, הפארק הוכר כפארק היער הלאומי הראשון של סין עם שטח של כ-49 קילומטרים רבועים. פארק היער הלאומי ג'אנגג'יאג'יה הוא חלק משטח של 397 קילומטרים רבועים של אזור נופי וולינגיואן. בשנת 1992, וולינגיואן הוכרה רשמית כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. המאפיינים הגאוגרפיים הבולטים ביותר של הפארק הם התצורות דמויות העמודים הנראות ברחבי הפארק. אף על פי שהוא דומה לשטח קרסט, אזור זה אינו מושתת על אבני גיר ואינו תוצר של פירוק כימי, האופייני לקרסט מקומי. המבנים הקיימים בפארק הם תוצאה של שנים רבות של סחיפה פיזית ולא כימית. חלק ניכר מהבליה שיוצר את העמודים הללו הוא תוצאה של התרחבות הקרח בחורף והצמחים הגדלים עליהם. מזג האוויר לח כל השנה, וכתוצאה מכך העלווה צפופה מאוד. משמעות שמה של מעלית ביילונג היא "מעלית שמיים של מאה דרקונים", והיא נפתחה לקהל ב-2002. גובהה 326 מטרים וזוהי המעלית החיצונית הגבוהה בעולם. היא יכולה להעביר מבקרים לפסגה בפחות משתי דקות. המבנה מורכב משלוש מעליות זכוכית נפרדות, שכל אחת מהן יכולה לשאת עד 50 אנשים בו זמנית. באוגוסט 2016, נפתח באתר גשר הזכוכית בג'אנגג'יאג'יה, שהוא גשר הזכוכית הארוך ביותר (430 מטרים) והגבוה ביותר להולכי רגל בעולם. 13 ימים לאחר הפתיחה, נסגר הגשר בשל עומס מבקרים. ב-30 בספטמבר 2016, הגשר נפתח מחדש לאחר התאמות בלוגיסטיקה ואמצעי הבטיחות שלו לטיפול במספר רב של תיירים. יש שלוש מערכות מעליות גונדולה בתוך הפארק. רכבל ההר Tianzi, רכבל Yangjiajie ורכבל Huangshizhai. יש גם מונורייל שמוביל את המבקרים אל גלריית עשרת המייל באתר. הר טיאנמן, תכונה בתוך הפארק הלאומי הר טיאנמן הסמוך. מדיה וקבצים בנושא פארק היער הלאומי ג'אנגג'יאג'יה בוויקישיתוף "Wulingyuan Scenic and Historic Interest Area". Unesco World Heritage Centre. United Nations Educational, Scientific, and Cultural Organization. נבדק ב-16 בדצמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Zhangjiajie Scenic Spot". www.travelchinaguide.com. נבדק ב-2008-07-30. "A Brief Account of Zhangjiajie". www.zhangjiajie.com.cn. נבדק ב-2008-07-30. Construction in Scenic Spots: Protection or Destruction?, Beijing Review BBC News (2016-08-20). "Glass bridge: China opens world's highest and longest". BBC News. 20 August 2016. "World's longest glass bridge closes for maintenance two weeks after opening". The Guardian. 2016-09-02. Editorially integrated partnerships with the Telegraph, The Telegraph "Tianzi Mountain Cable Car". נבדק ב-23 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) "New cable car in Yangjiajie". נבדק ב-23 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Zhangjiajie National Park Monorail China 湖南张家界国家森林公园". YouTube. ארכיון מ-2021-12-21. נבדק ב-5 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) "The monorail train running along ten-mile gallery in Wulingyuan". נבדק ב-5 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה)
דמוגרפיה של ירדן

אוכלוסיית מדינת ירדן מונה מעל 11.5 מיליון תושבים, נכון לשנת 2024. הדמוגרפיה של ירדן מורכבת ברובה הגדול מערבים, המונים כ-94%, בעוד ש-6% הנותרים שייכים למיעוטים אתניים, כולל צ'רקסים, צ'צ'נים, ארמנים וכורדים. בתחילת 2016 כ-30% מהאוכלוסייה לא היו אזרחים, נתון הכולל פליטים, מהגרים חוקיים ומהגרים בלתי חוקיים.  שיעור גידול האוכלוסייה השנתי של ירדן עומד על 3.05% נכון לשנת 2023, עם שיעור ילודה ממוצע של 2.8. בשנת 2015 היו 1,977,534 משקי בית בירדן, עם ממוצע של 4.8 נפשות למשק בית. השפה הרשמית בירדן היא ערבית, בעוד שאנגלית היא השפה השנייה המדוברת ביותר על ידי הירדנים. שפה זו נמצאת בשימוש נרחב גם במסחר ובממשל. בשנת 2016, כ-84% מאוכלוסיית ירדן התגוררו בעיירות ובערים עירוניות. ירדנים רבים ואנשים ממוצא ירדני חיים ברחבי העולם, בעיקר במדינות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ, ארצות הברית, קנדה וטורקיה. בשנת 2016 ירדן הוגדרה כמדינה מארחת-הפליטים הגדולה ביותר לנפש בעולם, ואחריה טורקיה, פקיסטן ולבנון. ירדן מארחת פליטים בעיקר מהרשות הפלסטינית, סוריה ועיראק, וכן קהילות קטנות יותר ממדינות אחרות. ישנם גם מאות אלפי עובדים ממצרים, אינדונזיה ודרום אסיה, שעובדים כעובדי בית ובנייה. ניתן להגדיר את שטחה של ירדן על ידי ההיסטוריה של יצירתה בעקבות אירועים לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, חבר הלאומים ושרטוט מחדש של גבולות החוף המזרחי של הים התיכון, וכן ההחלטות שלאחר מכן - בעיקר הסכם סייקס-פיקו שיצר את ארץ ישראל המנדטורית. בספטמבר 1922 זוהה אזור עבר הירדן רשמית כחלק משנה של ארץ ישראל, לאחר שחבר הלאומים אישר את 'תזכיר עבר הירדן הבריטי' שקבע כי המנדט ממזרח לנהר הירדן לא ייכלל בכל ההוראות העוסקות בהתיישבות יהודית ממערב לנהר הירדן. מדיה וקבצים בנושא דמוגרפיה של ירדן בוויקישיתוף Ghazal, Mohammad (22 בינואר 2016). "Population stands at around 9.5 million, including 2.9 million guests". The Jordan Times. ארכיון מ-8 בפברואר 2018. נבדק ב-22 בינואר 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Jordan tops list of refugee-host countries — Amnesty". Jordan Times. 2016-10-04. ארכיון מ-2018-11-24. נבדק ב-2018-01-30. "American Jewish Yearbook p.528" (PDF). ארכיון (PDF) מ-2016-07-30. נבדק ב-2010-12-22.
פפאחה

Papakhs at old bazaar(market) old city baku azerbaijan.jpg פַּפַּאחַה (בצ'צ'נית: холхазан-куй, באדיגית: паӀо, pa'o, באזרית: papaq, پاپاق, בגאורגית: ფაფახი, בארמנית: փափախ, ברוסית: папа́ха) ולפעמים פפאחי או פאפאק, הוא כובע צמר שחובשים גברים במדינות רבות ברחבי הקווקז וכפריט לבוש צבאי גם מעבר לאזור. המילה פפאחה במקור ככל הנראה מהשפות הטורקיות. המילה פאפאק היא גם מרכיב של השם האתני של קבוצה טורקית בעלת ייחוס לא ברור: ה"קראפאפאק" (מילולית "פאפאח שחור" באזרית). ישנם שני פפאחים קווקזים שונים. האחד, הנקרא פפאחה, הוא כובע פרווה גבוה, עשוי בדרך כלל מעור קרקול (סוג של כבש מרכז-אסייתי). לכובע יש מראה כללי של גליל עם קצה אחד פתוח והוא מונח על הראש בצורה כזו שהשוליים נוגעים ברקות. לחלק מהדוגמאות יש דשי אוזניים שניתן לקפל אותם כאשר אינם בשימוש. הסגנון השני נקרא קובנקה, והוא דומה לפפאחה, אך קצר יותר וללא אוזניים. כובעי פפאחה חשובים מאוד לעמים ההרריים בקווקז, שם הכובע של גבר נחשב לחלק חשוב מזהותו. הפפאחה נחבש על ידי הצ'רקסים, הצ'צ'נים, הדגסטנים ושבטים קווקזים אחרים. כמו גם בגאורגיה, בעיקר באזורים הרריים של פשאבי, חווי, מתיאולתי ותושתי. בשנת 1855, לאחר מסעות המלחמה בהרי הקווקז, הוצגה הפפאחה לצבא הרוסי כחלק רשמי מהמדים של הקוזאקים, ולאחר מכן עבור שאר הפרשים. פאפאק נפוץ מאוד גם באזרבייג'ן, ארמניה, טורקמניסטן, אוזבקיסטן, וכן בקרב האויגורים. שני איכרים פרסיים ושני קצינים פרסים מהמרים, בין 1876 ל-1933; האיכר העומד חובש פפאחה. מוזיאון ברוקלין המשורר והסופר הגאורגי ואז'ה-פשבלה (במרכז) חובש פפאחי גאורגית עם משפחתו המפקד הצבאי הארמני אנדרניק חובש פפאחה גברים טאטים חובשים פפאחה גבר מחינליג עם פפאחה ראש ממשלת יפן שינזו אבה (מימין) חובש פפאחה (טלפק) ליד רקטור האוניברסיטה הממלכתית של טורקמנית מגטימגוליגורטנייאז נורלייביק הנמיראדוב (משמאל) ילד טורקמני חובש פפאחה ("טלפק") עם נשיא רוסיהדמיטרי מדבדב בנמלהבינלאומי טורקמנבאשי אוהד כדורגל טורקמני עם פפאחה (מימין) זקן אזרי בפאפאח דיוקן משנת 1766 של רוסו חובש פפאחה ותלבושת ארמנית, אלן רמזי בגדים וכלי נגינה אזרים מחמוד אסמבייב, הידוע בפפאחה שלו, שאותה כינה כ"הכתר שלי" בית דאדשכליאני נסיכי סוואנתי קלפאק מדיה וקבצים בנושא פפאחה בוויקישיתוף Энциклопедии. Большая Советская энциклопедия ЭБС "Университетская библиотека онлайн" читать электронные книги. "папаха - это... Что такое папаха?". נבדק ב-9 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה) Rudevich, Alexéi (6 בינואר 2015). "Head high in a papakha: The history of a hat that can never be removed". נבדק ב-9 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה) electricpulp.com. "CLOTHING xxi. Turkic and Kurdish clothing – Encyclopaedia Iranica". www.iranicaonline.org. נבדק ב-9 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה)
ג'ורג' פארנל פישר

ג'ורג' פארנל פישר (באנגלית: George Purnell Fisher‏; 13 באוקטובר 1817 - 10 בפברואר 1899) היה התובע הכללי של דלאוור, מזכיר המדינה של דלאוור, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור ושופט בבית המשפט העליון של מחוז קולומביה. פישר נולד ב-13 באוקטובר 1817 במילפורד, דלאוור, ולמד בבתי הספר הציבוריים של מחוז קנט, דלאוור, קולג' מאונט סנט מרי (כיום אוניברסיטת מאונט סנט מרי) באמיטסבורג, מרילנד, לאחר מכן סיים את לימודיו בקולג' דיקינסון בקרלייל, פנסילבניה, ביולי 1838. הוא למד משפטים עם ג'ון מ. קלייטון, אז זקן השופטים של בית המשפט העליון של דלאוור, והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1841. הוא נכנס למשרד פרטי בדובר, דלאוור, החל משנת 1841. הוא היה פקיד בסנאט של דלאוור ב-1843, ולאחר מכן היה חבר בבית הנבחרים של דלאוור בשנת 1844. הוא מונה למזכיר המדינה של דלאוור על ידי המושל ג'וזף מאול, שכיהן בין השנים 1846–1847. הוא היה השליש של מייג'ור גנרל נתנאל יאנג, מפקד המיליציה של דלאוור, החל משנת 1846. הוא היה פקיד חסוי של מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון מ. קלייטון בין השנים 1849–1850. פישר סייע במשא ומתן על הסכם קלייטון-בולוור עם בריטניה הגדולה. הוא היה נציב ליישוב תביעות של אזרחי ארצות הברית נגד ברזיל מ-1850 עד 1852. הוא היה מזכירו הפרטי של הנשיא מילרד פילמור החל משנת 1852. בהמשך הוא היה התובע הכללי של דלאוור מ-1855 עד 1860. פישר נבחר כיוניוניסט ממחוז הקונגרס הכללי של דלאוור לבית הנבחרים של ארצות הברית במהלך הקונגרס ה-37 של ארצות הברית, וכיהן מ-4 במרץ 1861 עד 3 במרץ 1863. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1862 לקונגרס ה-38. לאחר עזיבתו את הקונגרס, הוא היה קולונל של הרגימנט הפרשים הראשון של דלאוור ב-1863. בקונגרס, פישר תמך בהצעת האמנציפציה המתוגמלת של אברהם לינקולן, אך לא הצליח למצוא מישהו באספה הכללית של דלאוור שהיה מוכן להציג אותה. פישר מונה על ידי הנשיא אברהם לינקולן ב-10 במרץ 1863 לבית המשפט העליון של מחוז קולומביה (כיום בית המשפט המחוזי של ארצות הברית עבור מחוז קולומביה) למושב שופט עמית חדש. הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-11 במרץ 1863, וקיבל את המינוי שלו באותו יום. כהונתו הסתיימה ב-1 במאי 1870 עם התפטרותו. בשנת 1867, פישר ניהל את משפטו של ג'ון סוראט, אחד מקושרי ההתנקשות בלינקולן. לאחר התפטרותו מבית המשפט הפדרלי, שימש פישר כפרקליט ארצות הברית עבור מחוז קולומביה מ-1870 עד 1875. לאחר שעזב את התפקיד הזה (על פי הביוגרפיה שלו מאת צ'ארלס ב. לור), "לא הייתה לו כוונה להיכנס שוב לחיים הציבוריים". עם זאת, הוא מונה על ידי הנשיא בנג'מין הריסון ב-31 במאי 1889, לשמש כמבקר הראשון של מחלקת האוצר של ארצות הברית עד 23 במרץ 1893. פישר "שב לאחר מכן לבית ילדותו, חי בשקט בספרייתו הענפה, והקדיש את שנות חייו האחרונות לקריאה ולעיסוק בספרות". הוא נפטר לאחר מחלה קצרה ב-10 בפברואר 1899 בוושינגטון הבירה. הוא נקבר בבית הקברות אוק היל בוושינגטון הבירה, ונקבר מחדש בבית הקברות המתודיסטי בדובר. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' פארנל פישר בוויקישיתוף ג'ורג' פארנל פישר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ורג' פארנל פישר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ורג' פארנל פישר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Trial of John H. Surratt in the Criminal Court for the District of Columbia, Hon. George P. Fisher presiding. 1867. נבדק ב-2020-06-04 – via Library of Congress.
CorelDRAW

CorelDRAW היא תוכנת גרפיקה וקטורית שפותחה ומשווקת על ידי חברת התוכנה הקנדית Alludo (שנודעה בעבר בשם Corel Corporation) ואשר מיועדת בעיקר ליצירת ועריכת תמונות, איורים ולוגואים דו־ממדיים. התוכנה נמכרת לרוב כחלק מחבילת התוכנה CorelDRAW Graphics Suite. התוכנה זמינה למערכת ההפעלה Microsoft Windows והחל משנת 2019 היא זמינה גם למערכת ההפעלה macOS. התוכנה יצאה במקור לשווקים בינואר 1989 למערכת ההפעלה Windows בלבד. באותה העת התוכנה הייתה פורצת דרך משום שהיא הייתה אחת מתוכנות הגרפיקה הווקטוריות הראשונות עבור מערכת ההפעלה Microsoft Windows. כמו כן התוכנה בלטה במיוחד משום שהיה לה ממשק גרפי אינטואיטיבי וידידותי למשתמש. המתחרה העיקרית של CorelDRAW היא תוכנת הגרפיקה הווקטורית אדובי אילוסטרייטור. בעוד שאדובי אילוסטרייטור הפכה עם השנים לתוכנה הסטנדרטית בקרב מעצבים גרפים ליצירת ועריכת גרפיקה וקטורית, במיוחד באמריקה הצפונית ובמערב אירופה, המחיר הנמוך יותר של CorelDRAW וקלות התפעול של התוכנה גורמים לעיתים רבות למשתמשים רבים - במיוחד פרילנסרים, עסקים קטנים ומוסדות חינוך - להעדיף להשתמש ב-CorelDRAW. אדובי אילוסטרייטור אינקסקייפ מדיה וקבצים בנושא CorelDRAW בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של CorelDRAW (באנגלית) "CorelDRAW Graphics Suite 2021 | Free Trial". López López, Anna María (2019). "2 - Software de diseño vectorial". Diseño gráfico digital. Madrid. pp. 69–70. ISBN 978-84-415-4129-0. OCLC 1151063469. "Technology - Corel Moves Ahead with Mac Plans - October 24, 2000". CNN. נבדק ב-2021-10-11. [1] A Short History of CorelDRAW from 1989 to 2008 Metrailler, Gerard (26 אוק' 2007). "A little history of CorelDRAW Graphics Suite". Gérard on Graphics (באנגלית). CorelDRAW Community. נבדק ב-2021-03-25. {{cite web}}: (עזרה)
הווארד פולוק

הווארד וולאס פולוק (באנגלית: Howard Wallace Pollock‏; 11 באפריל 1920 - 9 בינואר 2011) היה פוליטיקאי אמריקאי וחבר בית הנבחרים רפובליקני מאלסקה. פולוק נולד ב-11 באפריל 1920 בשיקגו לאולגה (לבית דבלן) ולאוסקר טוביאס פולוק, וגדל בניו אורלינס. הוא למד בתיכון בפרקינסטון, מיסיסיפי וסיים את לימודיו ב-Perkinston Junior College. הוא התגייס כימאי בצי ארצות הברית ב-1941 ופרש בדרגת לוטננט קומנדר ב-1946. במהלך שירותו במלחמת העולם השנייה, הוא איבד את האמה הימנית שלו בתאונת רימון בזמן אימון בדרום האוקיינוס השקט ב-1944. הוא למד משפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת סנטה קלרה ובאוניברסיטת יוסטון, ולאחר מכן עשה כמה לימודים לתואר שני ב-MIT, שמהם קיבל תואר שני בניהול תעשייתי. הוא היה עורך דין פעיל. פולוק שירת בבית המחוקקים הטריטוריאלי של אלסקה מ-1953 עד 1955. מאוחר יותר כיהן בסנאט של אלסקה בין השנים 1961–1963 ו-1965–1966; ונבחר כרפובליקני לקונגרס, בו כיהן במהלך הקונגרסים ה-90 וה-91, מ-3 בינואר 1967 עד 3 בינואר 1971, בהיותו הרפובליקני הראשון שנבחר לקונגרס מאלסקה. הוא לא הועמד לבחירה מחדש ב-1970 לקונגרס ה-92, אלא היה מועמד לא מוצלח למועמדות הרפובליקנית למשרת מושל אלסקה. פולוק היה גם נשיא של איגוד הרובאים הלאומי. משנת 1998 ועד מותו בינואר 2011, פולוק היה תושב ארלינגטון, וירג'יניה. מדיה וקבצים בנושא הווארד פולוק בוויקישיתוף הווארד פולוק, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) הווארד פולוק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Fairbanks Daily News-Miner - Howard Pollock Alaska s 2nd congressman dies at 90". אורכב מ-המקור ב-2011-07-14. נבדק ב-2011-01-12. "Illinois, Cook County, Birth Certificates", FamilySearch, נבדק ב-6 באפריל 2018 {{citation}}: (עזרה) "POLLOCK, Howard Wallace (1920-2011)". המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית. "Howard Pollock, congressman who loved adventure; at 90". 18 בינואר 2011. {{cite news}}: (עזרה) Jeff Knox (31 ביולי 2023). "The Knox Report: NRA CEO Suspended Without Pay!". firearmsnews.com (באנגלית אמריקאית). Tombstone, AZ: Outdoor Sportsman Group. ארכיון מ-17 באוגוסט 2023. נבדק ב-17 באוגוסט 2023. {{cite web}}: (עזרה)
Circle K

Circle K (סירקל קיי) היא רשת בינלאומית של חנויות נוחות אשר נוסדה במקור בשנת 1951 באל פאסו שבטקסס על ידי פרד הארווי. לאורך השנים החברה החברה לאחת מרשתות חנויות הנוחות הגדולות בעולם, עם אלפי מיקומים ברחבי אמריקה הצפונית, אירופה ואסיה. החל משנת 2003 החברה היא חברה בת של החברה הקנדית Alimentation Couche-Tard.‏ החנויות של הרשת מציעות מגוון רחב של מוצרים ושירותים הנותנים מענה לצורכי היומיום אשר כוללים בדרך כלל מצרכים, מזון מהיר, חטיפים, ומשקאות. כמו כן במיקומים רבים החנויות של הרשת כוללים גם תחנות דלק, כספומטים, ומתקני שטיפת מכוניות. הרשת זכתה לפופולריות בין היתר משום שחנויות הנוחות של הרשת פתוחות 24 שעות ביממה ובשל המבחר הרחב של הפריטים והשירותים שהיא מספקת. חנות של Circle K עם תחנת דלק פנים של חנות Circle K בפלורידה החזית של חנות Circle K ביפן חנות נוחות סבן אילבן מדיה וקבצים בנושא Circle K בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Circle K USA and Canada site Circle K, ברשת החברתית פייסבוק Circle K, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Circle K, ברשת החברתית אינסטגרם Circle K, ברשת החברתית טיקטוק Circle K, ברשת החברתית LinkedIn Circle K, סרטונים בערוץ היוטיוב "Circle K's Global Rebranding Effort Marches Across North America". Convenience Store News. 2020-03-31. נבדק ב-2020-05-02. "History and Timeline". Circle K Stores, Inc. נבדק ב-2020-05-02.
אימאן בת חוסיין בן עבדאללה, נסיכת ירדן

אימאן בת חוסיין בן עבדאללה, נסיכת ירדן (בערבית: إيمان بنت الحسين) (נולדה ב-3 באוגוסט 2024), היא נסיכה ירדנית, בתם הבכורה של יורש העצר חוסיין ואשתו רג'ווה, ונכדתו הבכורה של המלך עבדאללה. הנסיכה אימאן נולדה ב-3 באוגוסט 2024 במרכז הרפואי המלך חוסיין בעמאן, ירדן. היא בתם הבכורה של חוסיין בן עבדאללה, נסיך ירדן, ואשתו רג'ווה אל-חוסיין, נסיכת ירדן. היא גם נכדתו הבכורה של עבדאללה השני מלך ירדן. אמה היא ממוצא סעודי. היא השלישית בבית המלוכה הירדני הנושאת את השם אימאן, בנוסף לדודתה, הנסיכה אימאן בת עבדאללה, ודודת אביה הנסיכה אימאן בת חוסיין. לפי החוק הירדני היא אינה זכאית לרשת את הכתר, ולפיך הבא בתור לכתר אחרי אביה יורש העצר הוא אחיו, הנסיך האשם. ארי, ליאור בן (2024-08-26). "ירדן מאוהבת בתינוקת המלכותית, הנכדה הראשונה של המלך עבדאללה". Ynet. נבדק ב-2024-09-15. סבא עבדאללה: מלך ירדן התגאה בנכדתו החדשה, שמה עורר סערה בממלכה, באתר www.i24news.tv, ‏04 באוגוסט 2024
אריאן 2

אריאן 2 (Ariane 2) היה משגר לוויינים בינוני שפותח על עבוד סוכנות החלל האירופית. הוא שימש בעיקר לשיגור לוויני תקשורת, יצורו הופסק אחרי שמשקל הלוויינים המשיך לעלות, ובמקומו החלה סוכנות החלל האירופאית עברה להשתמש באריאן 3. החלטות על פיתוח משגר חדש התקבלו בשנת 1979, עו דלפני שיגור משגר אריאן 1. במקהיל החל תכנון של משגר אריאן 3, חזק יותר. מרכז החלל הגיאני עבר התאמות נדרשות בכן שיגור חדש ELA-1. המשגר היה מסוגל להביא למסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי עד 2 לוויינים במשקל כולל של 2,170 ק"ג. השיגור הראשון בוצע בשנת 1989. השיגורים נמשכו עד לשנת 1989, כאשר מ-6 שיגורים 5 הסתיימו בהצלחה. בהמשך שיגורים בוצעו על ידי משגרים חזקים יותר של אותה סדרה. מדיה וקבצים בנושא אריאן 2 בוויקישיתוף רשימת שיגורים תיאור המשגר ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אות לחימת הצוללות

אות לחימת הצוללות (גרמנית: U-Boot-Kriegsabzeichen) הוא אות מלחמה של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה שהוענק עבור שירות מבצעי לאנשי צוות וקציני צוללות הקריגסמרינה. האות בדרגתה הבסיסית הוענקה למשרתים בצוותי צוללות משעמדו באחד מהקריטריונים הבאים: השלמת לפחות שני סיורים מבצעיים עם הצוללת פציעה או נפילה במהלך סיור מבצעי קרל דניץ יסד את הדרגה הגבוהה יותר של אות הצוללות, זו הייתה עשויה מזהב וכללה מספר יהלומים משובצים לאורך עלי האלון וצלב הקרס. דרגה זו הוענקה למי שכבר הוענקה לו האות הבסיסית ובנוסף הוא עוטר לפחות בדרגת "עלי אלון" של צלב האבירים של צלב הברזל. כולל קרל דניץ עצמו, רק 27 ימאים קיבלו את אות לחימת הצוללות עם יהלומים, בהם ניתן למנות את: אוטו קרצ'מר, אלברכט ברנדי, אריך טופ, היינריך להמן-וילנברוק, וולפגנג ליט וגינתר פרין. הצוללות הגרמניות במלחמות העולם הראשונה והשנייה מדיה וקבצים בנושא אות לחימת הצוללות בוויקישיתוף אודות העיטור באתר עיטורי הוורמאכט.
קוטפי הקפה

"קוטפי הקפה" הוא שיר שהקליט הזמר אריק לביא בסוף שנות ה-60 וזכה לביצוע מחודש יחד עם להקת "היונים" בשנת 2005 באלבום "אז היה אז". השיר במקור הוא שיר ונצואלי מסוף שנות ה-50 שזכה לפופולריות רבה. תרגום השיר לעברית נעשה בידי עמוס אטינגר. "Moliendo Café" ("טוחן הקפה") הוא שיר ונצואלי אשר נכתב בשנת 1958, אך המחבר שנוי במחלוקת בין הוגו בלנקו לבין דודו חוסה מנזו פרוני. הקלטתו של בלנקו בשנת 1961 הפכה למספר 1 בארגנטינה, ומאז הוקלטה על ידי זמרים רבים. מילות השיר בספרדית מספרות על אדם שבזמן שהוא טוחן קפה בלילה, מרגיש מתוסכל מכך שהוא צריך לעבוד במקום לחוות חיי אהבה. עמוס אטינגר כתב את המילים בעברית לשיר. הוא מספר על סבלם של אלה העובדים בפרך בקטיף עלי הקפה, ועל חלומם להשתחרר מן העבודה הקשה. אריק לביא ביצע את השיר באלבום "אריק לביא – מצה"ל באהבה (1967)" בעיבודו של דוד קריבושי. לביא הקליט בשנית את השיר במסגרת פרויקט "היונים", בהם בוצעו חידושים לקלסיקות של שירים עבריים, שהפיקו אלי אברמוב, גיא אסיף ויואב שדמה. שלישיית מפלסים אשר שרים שירי פולקלור ארגנטינאים ושירים פופולריים בספרדית משנות ה-50 וה-60, הוציאו גרסת כיסוי משלהם לשיר. הגרסה הספרדית של הזמרת הקובנית שיומארה אלפארו הגיעה למקום הראשון בפרו. גרסתו של לוצ'ו גטיקה לשיר הגיעה למקום ה-3 בספרד. גרסתה של הזמרת האיטלקייה מינה (אנ') הגיעה לראש מצעד הסינגלים האיטלקי ולמקום ה-12 במצעד סוף השנה בשנת 1962. חוליו איגלסיאס ביצע גרסת כיסוי לשיר בשנת 1976 עבור אלבומו America, מה שהוביל להתעניינות מחודשת. השיר יופיע כשיר הנושא בסדרת ההנפשה למבוגרים Creature Commandos מבית DC קומיקס, אשר עתידה לעלות לשירות הזרמת המדיה "HBO Max" בחודש דצמבר 2024. מידע על היצירה "קוטפי הקפה" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "קוטפי הקפה" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"קוטפי הקפה" באתר SecondHandSongs קוטפי הקפה, באתר הספרייה הלאומית קוטפי הקפה מילות השיר, באתר שירונט אקורדים לשיר קוטפי הקפה, באתר chordify Mark Dinneen, Culture and customs of Venezuela, Westport, Conn.: Greenwood Press, 2001, Culture and customs of Latin America and the Caribbean, ISBN 978-0-313-30639-6 אריק לביא – מצה"ל באהבה (1967), באתר סטריאו ומונו, אתר הדיסקוגרפיה של המוסיקה הישראלית Hataklit Music | התקליט, שלישית מפלסים - כאשר טוחנים קפה - 20 שנות זמר דרום אמריקאי בישראל, באתר יוטיוב, ‏5.3.2015 Top Annuale Singoli 1962, hitparadeitalia