laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גלסיאליזאורוס

גלסיאליזאורוס (שם מדעי: Glacialisaurus; משמעות השם: "לטאת קרח/קפואה") הוא סוג של דינוזאור גדול מהקבוצה דמויי זאורופודים אשר מאובניו נמצאו ביבשת אנטארקטיקה (סמוך להרים הטראנס-אנטארקטיים) שבעבר הייתה בעלת אקלים לח וטרופי. מאובניו נמצאו על הר קירקפטריק בשנת 2007 ותוארכו לתקופת היורה התחתון לפני 189-183 מיליון שנה. הגלסיאליזאורוס היה קרובו של המסוספונדילוס האפריקני. נמצאו ממנו רק מאובנים של רגליים ועצמות ירך ואורכו המשוער הגיע ל-6 מטר. ככל הנראה הוא היה בעל צוואר קצר יחסית ולסתות לא מפותחות לתלישת עלים. ייתכן שהוא בלע גסטרוליתים כמו קרובו המסוספונדילוס כדי לעכל את מזונו. בניגוד לזאורופודים מאוחרים יותר הוא היה דו-רגלי וכך יכל להזדקף כדי להגיע לענפים או לברוח במהירות מטורפיו. קבוצה של דינוזאורים אלו הופיעה בסדרה מהפכת הדינוזאורים שם אחד מהם נטרף על ידי קריאולופוזאורוס. מדיה וקבצים בנושא גלסיאליזאורוס בוויקישיתוף גלסיאליזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גלסיאליזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
ערוץ לקליטה חופשית

ערוץ לקליטה חופשית (ידוע גם כערוץ ברודקאסט; באנגלית: Free-to-air) הוא ערוץ טלוויזיה המיועד לקהל רחב אשר פתוח לכל אוכלוסיית המדינה ולרוב ניתן לצפות בו ללא תשלום דמי מנוי (באופן ישיר או דרך פלטפורמות להפצת שידורי טלוויזיה). ניתן לקלוט את שידוריו דרך שידור קרקעי (אנ') (או DTT) או לוויני. זאת בשונה משידורים מוגבלים לקהלים מצומצמים ומוגדרים, המשדרות רק למנויים בפלטפורמות ייעודיות שעליהם נהוג לגבות תשלום נוסף, כמו שידורי כבלים, לוויין ודרך האינטרנט. ערוצי ברודקאסט לרוב ישדרו תוכני אקטואליה וחדשות בנוסף לתכנים נוספים כמו בידור ודרמה, בניגוד לשידורי כבלים שמפעילים ערוצי נישה. בעולם נהוג שערוצי הברודקאסט משדרים בפלטפורמות באפיקים 1–5. ערוצים אלה הם ערוצי שידור ציבורי וטלוויזיה מסחרית. בישראל חלק מערוצי הטלוויזיה זמינים רק דרך שידורי כבלים, למרות שלא ממומנים על ידי שידורי הכבלים ואמורים להיות זמינים ללא תשלום. דוגמאות לכך הם ערוץ חינוכית 23 ו-10 לפני עליית מערך עידן+. כמו כן, חלק מהערוצים המסחריים הזעירים עדיין נקלטים רק דרך שירותי הכבלים. עידו קינן, הטלוויזיה החדשה: מילון מונחים, העין השביעית, 27 בינואר 2010 מילון אבן-כאן: המושגים שנמצאים מאחורי הקלעים, תאגיד השידור הישראלי, 21 באוגוסט 2016 לי-אור אברבך, ‏זכייניות ערוץ 2: תנו לנו את אפיקים 1–5, זה אינטרס ציבורי, באתר גלובס, 23 בפברואר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסוספונדיליים

מסוספונדיליים (שם מדעי: Massospondylidae) היא משפחה של דינוזאורים מהקבוצה דמויי זאורופודים אשר התפתחה לזאורופודים הענקיים. הם חיו בין הטריאס העליון ליורה התחתון. בני משפחה זו היו מקרוביו של הפלטאוזאורוס האירופאי ושל האנצ'יזאורוס האמריקאי והם נמצאו באסיה, אפריקה, אמריקה הדרומית ואף באנטארקטיקה. מבה גופם היה מוארך, בעל צוואר ארוך ורגליים דקות והם ניזונו בעיקר מעלים, אם כי ייתכן שהיו אוכלי כל. ככל הנראה הם יכלו להזדקף על שתיים בשביל להגיע לענפים או כדי לעזור להם לרוץ ולהתגונן מטורפים. Adeopapposaurus Borealoglacialisaurus קולורדיזאורוס (Coloradisaurus) גלסיאליזאורוס (Glacialisaurus) Ignavusaurus Leyesaurus לופנגוזאורוס (Lufengosaurus) מסוספונדילוס (Massospondylus) Ngwevu Pradhania Sarahsaurus מדיה וקבצים בנושא מסוספונדיליים בוויקישיתוף מסוספונדיליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מסוספונדיליים, באתר GBIF (באנגלית)
גיום רואייה

גיום רואייה (בצרפתית: Guillaume Rouillé, בלטינית : Gulielmus Rovillium; ‏ בסביבות 1518 – 1589) היה אחד מסוחרי הספרים והמדפיסים החשובים ביותר בליון במאה ה-16. הוא המציא את פורמט ספר הכיס שנקרא sextodecimo (שישית) שנדפס ב־16 דפים בגיליון פוליו, מחצית מפורמט האוקטבו. בפורמט זה הוא הדפיס ספרים רבים בהיסטוריה ושירה, כמו גם ברפואה וזאת בנוסף לליקוטים וספרי הלימוד השימושיים שהוציא לאור. רואייה נולד בטור. אף על פי שהיה צרפתי הוא שירת כשוליה בבית הדפוס הונציאני של גבריאלה ג'וליטו דה פרארי (Gabriele Giolito de' Ferrari) ושמר על קשריו עם ונציה כמקור לטקסטים אחרי שהגיע לליון בסביבות 1543. בין עבודותיו היה תרגום לצרפתית על ידי ברתלמי אנו (Barthélemy Aneau) של חיבורו החלוצי של אנדראה אלצ'טו (Andrea Alciato) ספר הסמלים שהיווה חלק ממיזם גדול של הוצאה לאור בליון על ידי קבוצתו של גיום רואייה והמדפיס שלו מאסה בונום (Macé Bonhomme) ב־1549 שהתרחב לתרגומים לאיטלקית וספרדית. רואייה גם פרסם ספרים של פאולו ג'וביו (Paolo Giovio) וגבריאלה סימאוני (Gabriele Simeoni). חיבור אחר על איקונוגרפיה הוא הלקט השימושי של דיוקנאות מהתקופה העתיקה פרומפטואריום איקונום אינסיגניאורום, החלקים הראשון והשני נדפסו ב־1553, בספר זה לכל פורטרט דמוי מדליה נלוותה ביוגרפיה קצרה. הספר "פרומפטואריום איקונום אינסיגניאורום" מכיל דיוקנאות של דמויות מקראיות רבות. מאוחר יותר הוא היה אחד מארבעת המדפיסים שערכו את ספר המחווה של מדפיסי ליון למיכאל דה וילנואבה – מהדורה של Materia Medica לזכרו של חברו שנרצח מיכאל סרווטוס. בספר שהדפיס ב־1581 Sententiae omnes undiquaque selectissimae, ליקט אמרות מוסר מחיבוריו של אריסטו. על עמודי השער בספריו הוצג חותמו בצורה בולטת: נשר שהוצב על פני כדור הארץ על כן, ומצדדיו נחשים עם זנבות משולבים. יורשיו המשיכו להדפיס בבית הדפוס שלו עד המאה ה-17 רוייה מת בליון. מדיה וקבצים בנושא גיום רואייה בוויקישיתוף The printer's preface to his famous Promptuaire des médalles des plus renommées personnes is headed "Guillaume Roville au lecteur". A useful biography is Natalie Z. Davis, "Publisher Guillaume Rouillé: Businessman and Humanist", in R.J. Schoeck, ed. Editing Sixteenth-Century Texts, (Toronto, 1966) pp. 72-112. Davis 1966. Alison Adams, "Andrea Alciato's Emblemes, Lyons, Macé Bonhomme for Guillaume Rouille, 1549"; Alison Adams, et al. A Bibliography of French Emblem Books of the Sixteenth and Seventeenth Centuries, 1999, s.v. "Alciati" Davis 1999:6; the volume is Le sentenziose imprese di Monsignor Paulo Giovio e del Signor Gabriel Simeoni ridotte in rima per il detto Simeoni, 1561. "Sample page illustrated". Brynmawr.edu. נבדק ב-2012-08-18. Michael Servetus|Michael "Servetus".Michael Servetus Research Website with graphical study on the Materia Medica of 1554 by Mattioli and Michael "Servetus" 2011 Gonzalez Echeverria, "The love for truth. Life and work of Michael Servetus", (El amor a la verdad. Vida y obra de Miguel Servet.), printed by Navarro y Navarro, Zaragoza, collaboration with the Government of Navarra, Department of Institutional Relations and Education of the Government of Navarra,p179-181.
מרינה קוזינה

מרינה קוזינה ויאצ'סלבובנה (ברוסית: Кузина Марина Вячеславовна; נולדה ב-19 ביולי 1985 במוסקבה) היא כדורסלנית רוסייה אשר התחרתה במדי נבחרת רוסיה באולימפיאדת בייג'ינג בשנת 2008, שזכתה במדליית ארד. כמו כן, הייתה חלק מהרכב הנבחרת הרוסית באולימפיאדת לונדון בשנת 2012 שהחמיצה מדליית הארד, עם הפסדה 74–83 לנבחרת אוסטרליה. בשנת 2005 זכתה קוזינה בתואר: הכדורסלנית הצעירה הטובה ביותר ברוסיה. קוזינה שיחקה בעונת 2015–2016 במועדון הטורקי "מרסין". מרסין, לאחר שבעונה הקודמת 2014/2015, לא שיחקה ביורוקאפס והתמקדה באליפות טורקיה. הקבוצה הגיעה למקום השלישי בעונה הסדירה, עברה את מועדון אוניברסיטת איסטנבול ברבע הגמר, ובחצי הגמר הפסידה למועדון חתאי (Hatay club) בתוצאה 1–3 בסדרה. מרינה שיחקה את כל 32 המשחקים בחמישייה הפותחת ותרמה תרומה משמעותית להישג הקבוצה. היא השתתפה בממוצע 32 דקות ו-23 שניות בכל משחק, הביאה ממוצע של 11.4 נקודות למשחק, 6.3 ריבאונדים, 1.2 אסיסטים, 0.5 בלוקים למשחק. במאי 2016 התחתנה מרינה קוזינה וחתמה על חוזה עם מועדון חתאי, שבראשו עמד בעלה אקין בש. בדצמבר 2016 הנהלת המועדון החליטה להיפרד מהמאמן הראשי עקב פתיחת עונה לא מוצלחת (ניצחון אחד בלבד ב -9 משחקים). מרינה עזבה גם היא את המועדון. מאסטר מכובד בספורט של רוסיה ; מדליית מסדר ההצטיינות למולדת, תואר שני ( 2 באוגוסט 2009 ) - על תרומה רבה לפיתוח התרבות הגופנית והספורט, הישגי ספורט גבוהים במשחקי האולימפיאדה ה-XXIX ב-2008 בבייג'ינג. (צו של נשיא הפדרציה הרוסית מיום 2 באוגוסט 2009 מס' 885) מדליית ארד במשחקים האולימפיים 2008; אלופת אירופה (2011); מדליית כסף אליפות אירופה בכדורסל (2005, 2009); מדליית כסף אליפות רוסיה (2012, 2013, 2014, 2015); מדליית ארד אליפות רוסיה (2007, 2008); מדליית הארד של הליגה העולמית של פיב"א (2007); אלופת אירופה בקבוצת הנוער של רוסיה (2004); אלופת אירופה בנבחרת הצעירה של רוסיה (2002); זוכה "סל הזהב" כשחקן הכדורסל הצעיר הטוב ביותר ברוסיה (2005). מדיה וקבצים בנושא מרינה קוזינה בוויקישיתוף פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א הפרופיל של מרינה קוזינה באתר sports.ru "basketball women results - Basketball - London 2012 Olympics". www.olympic.org. נבדק ב-2015-11-28. Bilyoner.com KBL’de Finalin Adı: Fenerbahçe – Hatay BŞB, web.archive.org, ‏2016-05-03 Türkiye Basketbol Federasyonu, www.tbf.org.tr Basketbolig, Hatay Büyükşehir'de Ekin Baş gönderildi, Marina Baş kadro dış bırakıldı, www.basketbolig.com (ב־) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרינה קוזינה".
נינה יריומינה

נינה אלכסיבנה יריומינה (ברוסית: Ни́на Алексе́евна Ерёмина; ‏ 2 בנובמבר 1933 - 24 באוגוסט 2016) הייתה כדורסלנית רוסייה-סובייטית. יריומינה זכתה במהלך הקריירה שלה שלוש פעמים באליפות אירופה וחמש פעמים באליפות ברית המועצות. כמו כן הייתה "מאסטר מוסמך של ספורט של ברית המועצות" (ברוסית: мастер спорта СССР) לשנת 1959, פרשנית כדורסל ושדרנית ספורט. באליפות אירופה בשנת 1960, בשלוש שניות לפני תום המשחק אל מול נבחרת בולגריה, קלעה יריומינה את סל הניצחון, אשר העניק לנבחרת הסובייטית את תואר האליפות. בשנת 2000 שיחקה את עצמה בסרט "קנאת האלים" (אנ'). יריומינה מתה ב-24 באוגוסט 2016 במחוז מוסקבה. עיטור אות הכבוד מדליית אביר העבודה (אנ') מדליית היובל "לציון 100 שנה להולדתו של ולדימיר איליץ' לנין" (אנ') פרופיל, באתר פיב"א נינה יריומינה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אלכסנדר דשאפל

אלכסנדר לואי אונורה לברטון דשאפל (בצרפתית: Alexandre Louis Honore Lebreton Deschapelles; ‏7 במרץ 1780–1847), שחמטאי צרפתי שנחשב לאלוף עולם לא-רשמי בשני העשורים הראשונים של המאה ה-19. היה ללא ספק השחקן החזק ביותר בצרפת בתקופה האמורה, וצרפת אז הייתה זירת השחמט החזקה ביותר בעולם. דשאפל היה השלישי מבין ארבעת ענקי השחמט הצרפתים - דה קרמר, פילידור, דשאפל ולה בורדונה - ששלטו בעולם השחמט על פני יותר ממאה שנה. לשיא יכולתו הגיע בשנים 9–1838 כאשר היה ממוקם ראשון בעולם, לאחר שמשנת 1821 ועד 1837 היה ממוקם שני בעולם. לפי כל העדויות היה דשאפל אדם סוער ומוכשר, שניהל חיים מרתקים. אביו ואחיו היו בשירותו של לואי ה-16 ונאלצו להימלט מצרפת בימי המהפכה. אחיו נורה בידי כיתת יורים בשנה השנייה למהפכה. אך דשאפל עצמו היה אחד מהמהפכנים, התגייס לצבא נפוליאון והעפיל עד לדרגת גנרל. הוא זכה לצלב כבוד, אחד הראשונים שהוענקו, על לחימתו בצבא נפוליאון. הוא אף נפצע בקרב, איבד את ידו הימנית במלחמה מול הפרוסים ונחתך בחרב בפניו, שנותרו מעוותות. לאחר שנפוליאון הכתיר עצמו לקיסר, הפנה לו דשאפל עורף וקרע את העיטור היוקרתי מעל צווארו. הוא הצטיין לא רק בשחמט אלא בעוד משחקים, כמו ויסט וביליארד, משחק שנהג לשחק כשהוא אוחז במקל בגדם ידו הימנית. לאחר פרישתו משחמט הוא התפרנס ברוחב ממשחק הויסט וקנה לו ולרעייתו וילה ליד פריז ובה פסיונים ומטעים. הוא עסק בגידול דלעת וגם בתחום זה הצטיין וזכה בפרסים. השחמטאי האנגלי בן התקופה ג'ורג' פריגל העיר כי דשאפל הוא "שחקן השחמט הגדול בצרפת, שחקן הויסט הגדול בצרפת, שחקן הביליארד הגדול בצרפת, מגדל הדלעות הגדול בצרפת והשקרן הגדול בצרפת". אמירה זו שיקפה לא רק את מגוון כישרונותיו ויכולותיו של דשאפל אלא גם את אופיו ויחסי האנוש הבעיתיים שלו. דשאפל היה מרותק למיטתו כשנה וחצי לפני שמת וסבל מהזיות. משאלתו האחרונה הייתה להיקבר בלא טקסים מיוחדים כאחד האדם. דשאפל העיד על עצמו שלמד את משחק השחמט על בוריו במשך ארבעה ימים, (גם בעיסוקיו האחרים הצליח לאחר זמן קצר מאוד). הוא הופיע משום מקום בעולם השחמט ב-1798, ומהר מאוד היה לשחקן החזק ביותר בפריז ולמלכו הבלתי מעורער של הקפה דה לה ריז'נס, מועדון השחמט הידוע בעיר. ב-1806 הוא הגיע לברלין עם צבאות נפוליאון וניצח שם את טובי שחקני העיר, על אף שנתן להם יתרון גדול של צריח בפתיחה. ב-1820 לקח לו לתלמיד את לה בורדונה, שמהר מאוד עלה על מורו והרבה לנצחו. דשאפל פרש אז ממשחק השחמט ולא שב לשחק עד 1836, עת התמודד עם מספר שחקנים חזקים והשיג תוצאות לא רעות. גם משחקים אלה, כמו רוב משחקיו, היו בתנאים לא שווים. לעיתים נדירות שיחק בלא לתת ליריבו יתרון של שני רגלים לפחות. אלכסנדר דשאפל, באתר צ'סגיימס (באנגלית) אלכסנדר דשאפל (אורכב 26.05.2006 בארכיון Wayback Machine), ביוגרפיה קצרה ואחד ממשחקיו Deschapelles, Alexandre, באתר Edo Historical Chess Ratings
בתיה דיסנצ'יק

בתיה דיסנצ'יק היא דוגמנית עבר ישראלית. דיסנצ'יק החלה לדגמן בשנות ה-60 כשחברתה של אמה שלחה אותה אל צלם האופנה פיטר הרצוג. הייתה מהדוגמניות הישראליות הראשונות שעשו קריירה מחוץ לישראל. ב-1975 השתתפה בתצוגת אופנה של משכית במהלך ביקורו של נשיא מקסיקו בישראל שנערכה במלון הילטון בירושלים ובתצוגה של גדעון אוברזון באוסטרליה. ב-1976 לקחה חלק במופע אופנה של מוצרים ישראלים בוושינגטון שאורגנה על ידי אשת שגריר ישראל בארצות הברית וגם הופיעה בשבוע האופנה הישראלי. היא דגמנה בגדים של המעצבת האמריקאית אן קליין ושל קסטרו מודל. בנוסף שימשה כמארגנת ומפיקת תצוגות אופנה ובין היתר הפיקה ביחד עם חניתה צנטנר תצוגה במלון הילטון בתל אביב, והיא גם פרסמה כתבות בנושא אופנה בעיתון מעריב. היא נשואה לעיתונאי עידו דיסנצ'יק ששימש בעבר כעורך מעריב. רוני דורי | תצלומים: טלי שני, בארון של בתיה דיסנצ'יק, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2008 נשיא מקסיקו סחף את קציר ורבין ל"הורה" סוערת, מעריב, 10 באוגוסט 1975 יהודה סבוראי, צברה באוסטרליה, מעריב, 16 בדצמבר 1975 נשות אח"ם בוושינגטון הדגימו אופנה ישראלית, מעריב, 24 בנובמבר 1976 עליזה ולך, הישראלי - בעל המפרקים, דבר, 16 בפברואר 1976 יהודית חנוך, נערה עובדת, מעריב, 18 באוקטובר 1989 Development of castro, www.castro.com (ארכיון) ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ורד ליברמן

ורד ליברמן (נולדה ב-4 בינואר 1966) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה לגילאים וחברה בנבחרת ישראל, שהצטיינה בסגנון גב ובמעורב אישי. ליברמן נולדה וגדלה בתל אביב. היא החלה להשתתף בתחרויות שחייה בישראל בגיל 8 והתאמנה באגודת ברית מכבים עתיד בהדרכתו של נלו בילדרמן ובהמשך במכבי תל אביב, בהדרכתם של ערן גורל, ברוך צ'יש, ויוסף טלקי, במסגרת היחידה לספורטאים מחוננים. מגיל צעיר היא זכתה במדליות רבות באליפות ישראל לגילאים וקבעה שיאים רבים לגילאים. באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1979 זכתה ליברמן במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב וקבעה שיא ישראלי לגילאי 13, בתוצאה של 2:40.31 דקות, אחרי ליז בוכשטבר מהפועל חולון/בת ים שקבעה 2:33.41 דקות ורינת גורן מהפועל קישון (2:39.79 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:17.14 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:45.86 דקות. באליפות ישראל שנערכה בשנת 1980, זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:39.10 דקות, אחרי ליז בוכשטבר (2:36.50 דקות) ולפני יונת לב מהפועל נהריה (2:39.56 דקות). באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1982, זכתה ליברמן בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי לגילאי 16 של 1:11.29 דקות, אחרי לורין רוזובסקי ממכבי תל אביב שקבעה שיא ישראלי בתוצאה של 1:08.93 דקות ולפני יונתן לב מהפועל נהריה ובמשחה ל-200 מטר גב וקבעה שיא ישראלי לגילאי 16, בתוצאה של 2:32.48 דקות, אחרי לורין רוזובסקי שקבעה שיא ישראלי בתוצאה של 2:28.56 דקות ולפני יונת לב (2:33.11 דקות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.77 דקות ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:02.30 דקות. באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בסוף פברואר 1986, זכתה ליברמן בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:32.45 דקות ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.86 דקות, אחרי איריס קומן ממכבי נהריה (1:11.73 דקות) ולפני שרון אקסלרוד (1:11.90 דקות). נוסף לכך, הייתה שותפה לזכייה בשתי מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ענת ישראל, אירית אפרתי ומורין פרידמן בתוצאה של 4:16.97 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר ביחד עם אירית אפרתי, מורין פרידמן וענת ישראל בשיא ישראלי חדש לאגודות של 4:41.72 דקות. באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:04.02 דקות, אחרי ענת ישראל (1:02.12 דקות) ורותם פורת מהפועל גש"מ (1:02.28 דקות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:13.87 דקות, אחרי דורית משלר ממכבי ירושלים שקבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 1:11.61 דקות ושרון אקסלרוד (1:11.65 דקות). מדיה וקבצים בנושא ורד ליברמן בוויקישיתוף אלכס פרלסמן, רון קרמן בדרך למוסקבה, מעריב, 24 באוגוסט 1979 אלכס פרלסמן, התוצאות בסוף השבוע, מעריב, 26 באוגוסט 1979 יעקב דץ, שמיר ירד מגבול 53 השניות במשחה 100 חתירה - 52.69, דבר, 28 באוגוסט 1980 וייס ויתר לשמיר, מעריב, 30 באוגוסט 1982 אלכס פרלסמן, 5 שיאים בפתיחת אליפות ישראל בשחייה, מעריב, 29 באוגוסט 1982 אלכס פרלסמן, 5 שיאים בפתיחה, מעריב, 29 באוגוסט 1982 המנצחים ותוצאות, מעריב, 29 באוגוסט 1982 אלכס פרלסמן, שבע פעמים "הידד" - להדר, מעריב, 31 באוגוסט 1982 אלכס פרלסמן, פורת מחק את גניאל מהטבלה, מעריב, 23 בפברואר 1986 אלכס פרלסמן, שיא ב-400 חתירה לזוהר וייס, מעריב, 20 בפברואר 1986 אלכס פרלסמן, פורת מחק את גניאל מהטבלה, מעריב, 23 בפברואר 1986 סוף השבוע בבריכה, מעריב, 10 באוגוסט 1986
סונוסוכוס

סונוסוכוס (שם מדעי: Sunosuchus) הוא סוג של דמוי-תנין נכחד אשר חי בתור היורה לפני 164.7-155.7 מיליון שנה (וייתכן שאף שרד עד לתחילת הקרטיקון). בסוג זה התגלו 5 מינים, הראשון שבהם ב-1948. הם נמצאו בסין, תאילנד וקירגיזסטן. בעבר חלק מהמינים היו שייכים לסוג גוניאופוליס. מתנינאי קדום זה נמצאו מאובני לסתות רחבות, חוליות ועצמות גפיים, מהם נראה שהתנין כוסה באוסטאודרם. הוא היה בעל לסתות גדולות וארוכות שהיו נמוכות יותר משאר הגולגולת והעיניים. בצורתו הוא הזכיר סרקוסוכוס קטן. ייתכן שדמוי-תנינאי זה חי באזורים ימיים ולא במי ביצות ואגמים, כפי שמאובנים שנמצאו בקירגיזסטן בקרבתו הכילו מאובנים של כרישים, דגי ריאות וצבי ים ללא סימנים למים מתוקים. מדיה וקבצים בנושא סונוסוכוס בוויקישיתוף סונוסוכוס, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אראלזדרכו

אראלזדרכו (שם מדעי: Aralazhdarcho) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת האזדרקיים שחי בקרטיקון העליון. המאובנים שלו נמצאו בקזחסטן ב-2007. הוא נקרא על שם ימת אראל ועל הפטרוזאור הקרוב אליו אז'דרצו. בסוג נמצא מין אחד - Aralazhdarcho bostobensis, הקרוי על שם התצורות בהם נמצא. פטרוזאור זה היה קרוב לגדולי הפטרוזאורים שחיו מעולם. הוא היה חסר שיניים ובעל מקור גדול, חוליות רבות בצווארו ואצבעות רחבות בקצה זרועותיו איתם דאה מעל הקרקע. המאובן נמצא עם ראש חסר ושרידים שבורים של לסת תחתונה. ייתכן שפטרוזאור זה היה מורכב מפרטים צפוניים של ה-Bogolubovia, ממשפחת האזדרקיים, שחי מעט יותר דרומה. מדיה וקבצים בנושא אראלזדרכו בוויקישיתוף אראלזדרכו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אראלזדרכו, באתר GBIF (באנגלית)
נוואחודקטילוס

נוואחודקטילוס (שם מדעי: Navajodactylus; פירוש השם: "האצבע של נאוואחו") הוא סוג של פטרוזאור אשר חי בקרטיקון העליון בגיל הקמפן לפני 74–75 מיליון שנה מהיום. פטרוזאור זה השתייך למשפחת האזדרקיים הענקיים ומאובניו התגלו ב-2011 באלברטה, קנדה ובניו מקסיקו. פטרוזאור זה היה בינוני ביחס למשפחתו והיה בעל מוטת כנפיים באורך 3.5 מטרים. הוא ידוע ממספר דגימות מהם נמצאו עצמות אמה רחבות שתמכו בגידים ומספר אצבעות שבורות. לא נמצא ראש אך כנראה שהוא היה בעל צוואר ארוך, חסר שיניים ובעל מקור ארוך ומחודד מאוד. פטרוזאור זה היה שונה משאר בני משפחתו וכמה חוקרים רואים בו חבר בקבוצה אחרת השייכת לפטרודקטיליים. נוואחודקטילוס, באתר GBIF (באנגלית)
פקטינודון

פקטינודון (שם מדעי: Pectinodon; מילולית: "שיני מסרק") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הטרודוניים אשר חי בסוף הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה, אז נכחדו אחרוני הדינוזאורים. בסוג זה ישנו מין אחד - Pectinodon bakkeri, שנקרא על שם החוקר רוברט בקר. מין נוסף בוטל מחמת הספק. שם הסוג נקרא על שם ה"מסרקים" שנמצאו בקצוות שיניו. דינוזאור זה היה במקור מין של טרודון, דינוזאור חכם דו-רגלי אשר חי גם באזורי אקלים קוטבי והיה פעיל לילה. הוא ידוע רק ממאובני שיניים שנמצאו בדרום אלברטה שבקנדה והשתייכו בעבר לטרודון. ב-1982 החוקר קנת' קרפנפר (Kenneth Carpenter) ראה במאובנים אלה הוכחה לשיניים של דינוזאור קרוב. ככל הנראה הוא היה דומה מאוד לטרודון ואף היה מכוסה נוצות. כמו שאר הדינוזאורים הוא נכחד לפני 66 מיליון שנה. מדיה וקבצים בנושא פקטינודון בוויקישיתוף פקטינודון, באתר GBIF (באנגלית) איור של שן פקטינודון
יאנגצ'ואנוזאורוס

יאנגצ'ואנוזאורוס (שם מדעי: Yangchuanosaurus; מילולית: "הלטאה של מחוז יאנגצ'און") הוא סוג של דינוזאור תרופוד ממשפחת המטריאכאנטוזאוריים שחי בתור היורה לפני 168-163 מיליון שנה. מאובניו התגלו בצ'ונגצ'ינג שבסין ומהם נמצאו 2 מינים נפרדים. בנוסף הועברו אליו מיני הסוג סצ'ואנוזאורוס שמוטל מספק. היאנגצ'ואנוזאורוס היה טורף בעל דמיון לאלוזאורוס המאוחר יותר שחי באמריקה הצפונית ובאירופה. הוא היה בעל גולגולת באורך 82 ס"מ ואורכו הגיע ל-8 מטרים וייתכן שאף ל-10.8 מטר. הוא הגיע למשקל של 3.4-3.7 טון מטרי. הוא היה בעל זרועות ארוכות וראש שדמה לראש של צרטוזאורוס. דינוזאור זה היה טורף-העל של סין הקדומה, בה חיו מיני זאורופודים גדולים כמו הממנצ'יזאורוס והאומייזאורוס וסטגוזאוריים כמו טואוג'יאנגוזאורוס, צ'ונגצ'ינגוזאורוס וציאלינגוזאורוס. ככל הנראה הוא היה טורף ממארב אשר חיכה לפרטים איטיים או פגיעים ואז תקף אותם לבד או בלהקה ושיסע בשיניו וטפריו את הטרף. דינוזאור זה הופיע במשחקי המחשב Jurassic Park: Operation Genesis ופארק היורה 3: בניית פארק. מדיה וקבצים בנושא יאנגצ'ואנוזאורוס בוויקישיתוף יאנגצ'ואנוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יאנגצ'ואנוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
גסוזאורוס

גסוזאורוס (שם מדעי: Gasosaurus; מילולית: "לטאת גז") הוא סוג של דינוזאור טורף מקבוצת התרופודים אשר חי באסיה באמצע היורה לפני 171.6-162.1 מיליון שנה. מאובניו נמצאו במחוז סצ'ואן שבמערב סין. מקור שמו הוא על חברת הבנזין שגילתה את מאובניו כשבנו מעליה מתקן גז וחשפו מאובני עצמות שונות כמו עצמות ירכיים וגפיים אך חסרי גולגולת. חוקרים שהגיעו לחקור קבעו שמדובר על מין חדש מקבוצת הטטנורים. הגסוזאורוס הגיע לאורך 3.5-4 מטר ולמשקל 150 ק"ג. מדידות חדישות מעריכות שהגיע למשקל 400 ק"ג במקום. הוא היה בעל זרועות קצרות והיה די נמוך. לא ברור איך נראה הראש כיוון שלא נמצאה גולגולת. בעבר סברו שדינוזאור זה היה קרוב של המגלוזאורים ובהמשך עבר לקבוצת הקרנוזאוריה, בה האלוזאורוס. כיום מעריכים שהוא היה קרובו של הקאיג'יאנגוזאורוס ושל טטנורים פרימיטיביים נוספים. מדיה וקבצים בנושא גסוזאורוס בוויקישיתוף גסוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גסוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
ג'ורוונטור

ג'ורוונטור (שם מדעי: Juravenator) הוא סוג של דינוזאור קטן אשר חי בסוף היורה לפני 151.5 מיליון שנה. הוא נמצא בהרי היורה של גרמניה ומכאן שמו. בסוג נמצא מין יחידי מתצורה אחת ב-2006. דינוזאור זה היה קרובו של הקומפסוגנתוס והשתייך למשפחת הקומפסוגנתוסיים הקטנים. אורכו לא עלה על 75 ס"מ והוא היה בעל זנב ארוך ואולי עטה כסות נוצות בדומה לסינוזאורופטריקס. היה לו חוטם קצר בעל שיניים בעל שיניים חדות שבלטו מהלסת החוצה. מחקרים על הטבעות סביב עיניו מעריכים שהוא היה פעיל בלילות ואז צד לטאות ובעלי חיים קטנים נוספים. הדינוזאור הקטן נחשב בעבר כקרוב לקבוצה מנירפטורים או לאורניתולסט האמריקאי. כיום מעריכים שהוא היה קרוב יותר לקומפסוגנתוסיים. מדיה וקבצים בנושא ג'ורוונטור בוויקישיתוף ג'ורוונטור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ג'ורוונטור, באתר GBIF (באנגלית)
סקווירומימוס

סקווירומימוס (שם מדעי: Sciurumimus; מילולית: "מחקה סנאי". הוא קרוי כך עקב הנוצות של זנבו המזכירות זנב של סנאי) הוא סוג דינוזאור טורף מקבוצת התרופודים אשר חי בתור היורה לפני 150 מיליון שנה. הוא השתייך לקבוצת הקלורוזאוריה, שממנה התפתחו העופות המודרניים. מאובניו נמצאו ב-2011 בבוואריה, גרמניה ותוארו בשנה שלאחריה בידי החוקר הגרמני אוליבר ראווט. דינוזאור מנוצה זה היה מהפרימיטיבים שבקלורוזאורים. בעבר נטען שהיה שייך לקרנוזאורים או לטירנוזאורים. המאובן היחיד שלו הגיע לאורך 72 ס"מ, אך כנראה שהיה שייך לפרט צעיר מאוד. פרט בוגר היה מגיע לאורך 5–7 מטרים. המאובן שנמצא היה בעל ראש ועיניים גדולות, צוואר המתעקל אחורה וזרועות גדולות בעלות טפרים חדים. מדיה וקבצים בנושא סקווירומימוס בוויקישיתוף
אגיליזאורוס

אגיליזאורוס (שם מדעי: Agilisaurus; מילולית: "לטאה זריזה") הוא סוג של דינוזאורים אוכל צמחים עתיק שהשתייך כנראה למשפחת הפברוזאוריים. הוא חי במזרח אסיה בתור היורה. בסוג מין יחיד - Agilisaurus louderbacki שנמצא ליד העיר זיגונג שבסצ'ואן, סין ב-1990. שלד זה היה כמעט שלם לגמרי בצורתו, חסר רק כמה קטעים מהגפיים הקדמיות. זה היה צמחוני שדמה לדריוזאורוס האמריקאי שאורכו הכולל הגיע ל-2 מטרים ומשקלו ל-20-4 ק"ג והיה דו-רגלי בעל עצם ירך באורך 200 מ"מ. עם זאת כנראה הוא נע על ארבע רגליים רוב זמנו ורק בבריחה מטורף נע על שתיים תוך שימוש בזנבו הארוך לאיזון. כמו הרבה מיני הרביורים הוא היה בעל מקור קרני על לסתותיו שסייע לקצור את מזונו. דריוזאורוס אותניליה מדיה וקבצים בנושא אגיליזאורוס בוויקישיתוף אגיליזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אגיליזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
קאדילק XT6

קאדילק XT6 היא מכונית בתצורת קרוסאובר יוקרתי בעל 6 מקומות ישיבה מתוצרת חברת קאדילק. הדגם הוצג לראשונה בינואר 2019 במסגרת תערוכת הרכב של דטרויט. מכירות הרכב החלו חצי שנה מאוחר יותר בארצות הברית ובסין דגם ה-XT6 הוא הדגם השלישי בסדרת הקרוסאוברים XT. מבחינת הגדול הדגם ממוקם בין הקאדילק XT5 וקאדילק אסקלייד. הרכב מיוצר במפעלי ג'נרל מוטורס בספרינג היל, טנסי. הרכבים המיועדים לשוק הסיני צפויים מיוצרים במפעלי SAIC-GM בשאנגחאי. מנוע הרכב הוא בתצורת V6 ובנפח 3.6 ליטר. הספק המנוע עומד על 310 כוח סוס. תיבת ההילוכים היא אוטומטית בעלת 9 הילוכים. קיימת יכולת בחירה בין הנעה קדמית והנעה בכל ארבעת הגלגלים. מדיה וקבצים בנושא קאדילק XT6 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאדילק XT6 (באנגלית) קינן כהן‏, הוצג: קאדילק XT6, באתר וואלה, 16 בינואר 2019 "Cadillac XT6 China Sales". "GM Sells More Than 1 Million Crossovers Again in 2019, and Over 1 Million Full-Size Trucks". 2020-01-03. GM 2020 Sales Far Outperform the U.S. Industry in Fourth Quarter and Calendar Year, 5 January 2021