laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ימי סאמרוויל

ג'ימי סאמרוויל (באנגלית: Jimmy Somerville; נולד ב-22 ביוני 1961) הוא זמר סקוטי שזכה להצלחה רבה בשנות השמונים של המאה העשרים. סאמרוויל היה סולן הלהקות ברונסקי ביט והקומיונרדס. מסוף שנות השמונים לסאמרוויל קריירת סולו. סאמרוויל נולד וגדל בגלאזגו. ב-1983 הוא ייסד את להקת הסינת'-פופ ברונסקי ביט שזכתה להצלחה כבר בשנה שלאחר מכן, עת הוציאה את הסינגל "Smalltown Boy" ב-1984 מתוך האלבום "The Age of Consent". השיר, כמו כן האלבום, עסקו בנושאים הקשורים להומוסקסואליות. "Smalltown boy" מתאר כיצד נער נאלץ לעזוב את ביתו בשל הומופוביה וחוסר הבנה מצד סובביו ומשפחתו. הסינגל הגיע למקום שלישי במצעד בבריטניה וזכה להצלחה גם ברחבי אירופה. שיר מצליח נוסף מן האלבום היה "?Why" העוסק בדעות קדומות נגד הומוסקסואלים. שם האלבום, "The Age of Consent", שפירושו בעברית גיל ההסכמה התייחס לגיל ההסכמה הנחשב חוקי ליחסי מין הומוסקסואלים. להקת ברונסקי ביט פעלה יחד עם סאמרוויל בין 1983 - 1985, במהלכן אף שיתפה פעולה עם מארק אלמונד כשיצרו יחד גרסת כיסוי לשיר של דונה סאמר "I Feel Love". ב-1985 החליט סאמרוויל לעזוב את ברונסקי ביט ומספר חודשים לאחר מכן ייסד את הקומיונרדס עם ידידו ריצ'רד קולז. הלהקה פעלה במשך שלוש שנים והוציאה להיטים כדוגמת " Don't Leave Me This Way" ו-" Never Can Say Goodbye" ו-" So Cold the Night" שזכו להצלחה. הלהקה הפסיקה פעילותה ב-1988 עת קולז החליט לעזוב את הלהקה וסאמרוויל החל בקריירת סולו. אלבומו הראשון, "Read My Lips", יצא ב-1989; בין להיטיו ניתן למצוא את שיר הנושא "Read My Lips (Enough Is Enough)" ואת גרסאות הכיסוי ל-Comment Te Dire Adieu (או Comment Te Dire) של פרנסואז ארדי, דואט עם ג'ון מיילס-קינגסטון (אנ') ו-(‏You Make Me Feel (Mighty Real‏ של סילבסטר ג'יימס (Sylvester James). סילבסטר ג'יימס (ידוע בעיקר כסילבסטר) היה זמר דיסקו וסול אמריקני, הומוסקסואל ואומן דראג קווין אשר נפטר כתוצאה מסיבוכים הקשורים למחלת האיידס. סאמרוויל המשיך להיות פעיל מבחינה מוזיקלית עד ל-1991 עת הוציא אלבום אוסף, "The Single Collection" שכלל להיטים של ברונסקי ביט, הקמיונרדס וקריירת הסולו. בין להיטי האלבום ניתן למצוא גם את גרסת הכיסוי של סאמרוויל לשירם של הבי ג'יז, "To Love Somebody". אלבום האולפן הבא של סאמרוויל, "Dare to Love" יצא ב-1995 והשיר הבולט בו היה "Heartbeat". אלבומים נוספים היו Root Beer בשנת 2000, אלבום אוסף כפול The Very Best of Jimmy Somerville, Bronski Beat and The Communards ב-2001 ואלבום סולו רביעי, Home Again ב-2004. מדיה וקבצים בנושא ג'ימי סאמרוויל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ימי סאמרוויל ג'ימי סאמרוויל, ברשת החברתית פייסבוק ג'ימי סאמרוויל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ימי סאמרוויל, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'ימי סאמרוויל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ימי סאמרוויל, באתר ספוטיפיי ג'ימי סאמרוויל, באתר Last.fm (באנגלית) ג'ימי סאמרוויל, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ימי סאמרוויל, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ימי סאמרוויל, באתר Discogs (באנגלית) ג'ימי סאמרוויל, באתר Songkick (באנגלית) ג'ימי סאמרוויל, באתר Genius ג'ימי סאמרוויל, באתר SecondHandSongs ג'ימי סאמרוויל, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) ג'ימי סאמרוויל, באתר בילבורד (באנגלית)
ג'וזפה דה לוקה

ג'וזפה דה לוקה (באיטלקית: Giuseppe De Luca; ‏25 בדצמבר 1876 - 26 באוגוסט 1950) היה זמר בריטון איטלקי, שהגיע לשיא הצלחתו האופראית במטרופוליטן אופרה בניו יורק. דה לוקה נולד ברומא. הוא למד בעיר זו אצל שני מורים ידועי-שם, ונצ'סלאו פרזיקיני ואנטוניו קוטוני והופעת הבכורה שלו הייתה בפיאצ'נצה בשנת 1897, בתפקיד ולנטין ב"פאוסט" של גונו. דה לוקה הופיע בלה סקאלה, מילאנו בשנים 1902 עד 1910. הופעת הבכורה שלו בלונדון הייתה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בשנת 1907. בהמשך עבר לארצות הברית, שם היה הבריטון הראשי במטרופוליטן אופרה במשך 20 שנה, משנת 1915 עד 1935. (הוא חזר לזמן קצר לבית האופרה הזה בעונת 1939-40.) אחרי פרישתו לימד שירה ופיתוח קול בג'וליארד. דה לוקה מת בניו יורק בגיל 73. ג'וזפה דה לוקה נודע בשני תפקידי פוצ'יני שגילם בהופעות בכורה: שארפלס במאדאם באטרפליי (לה סקאלה, 1904) והתפקיד הראשי ב"ג'אני סקיקי" (מטרופוליטן, 1918). כמו כן היה הראשון שהופיע בתפקידי המרקיז ב"גריזלידי" של מאסנה, מישונה ב"אדריאנה לקוברה" של צ'ילאה, גלבי ב"סיבריה" של ג'ורדאנו (1903) וסנשו פאנצה ב"דון קישוט" של מאסנה, מול פיודור שאליאפין. המנצח הדגול ארטורו טוסקניני אמר, על פי השמועה, כי דה לוקה הוא "לחלוטין ובפירוש הבריטון הטוב ביותר ששמעתי מעודי"[1]. אין ספק, שדה לוקה זכה לשבחים בקשת רחבה של תפקידי אופרה, קומיים, בל קאנטו וורדי, בתוספת אי-אילו גיחות מוקדמות אל וגנר בתקופת לה סקאלה שלו. דה לוקה שר רק באיטלקית ובצרפתית. קולו של דה לוקה והקריירה שלו מתועדים בפירוט באין ספור הקלטות, שערך לחברות פונוטפיה וויקטור באיטליה ובאמריקה. בכמה מהן הוא שר עם זמרים אחרים גדולים מתור הזהב של המטרופוליטן, בהם אנריקו קארוזו ורוזה פונסל. דה לוקה עשה לו שם של רב-אמן בשירת לגאטו חלקה והקלטותיו מאשרות את המצוינות שלו בתחום זה. קולו, כגבר קטן-ממדים, לא היה אדיר, אך נשמע למרחקים ושימש אותו ללא דופי. בשיאו, היה זה קול שניחן ביופי יוצא-דופן במשלב האמצעי. דה לוקה היה גם שחקן מוכשר, בייחוד בתפקידים קומיים תוססים. Michael Kennedy, ed. (1980). The Concise Oxford Dictionary of Music (3rd ed.). London. Scott, Michael (1977). The Record of Singing. London. The Grand Tradition: 70 years of Singing on Record, J.B.Steane, London, 1974 מייקל קנדי, "מילון אוקספורד המרוכז למוזיקה" (1980) מייקל סקוט (1977), "הקלטת שירה" ג'. ב. סטין (1974), "המסורת המפוארת: 70 שנות שירה על תקליטים" מדיה וקבצים בנושא ג'וזפה דה לוקה בוויקישיתוף ג'וזפה דה לוקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'וזפה דה לוקה, באתר AllMusic (באנגלית) ג'וזפה דה לוקה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'וזפה דה לוקה, באתר Discogs (באנגלית) ג'וזפה דה לוקה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
שטולטנהוף

שטולטנהוף (אנגלית: Stoltenhoff) הוא אי קטן ובלתי מיושב בשטח של 0.2 קמ"ר, המהווה חלק מקבוצת איי נייטינגייל בדרומו של ארכיפלג טריסטן דה קוניה בדרום האוקיינוס האטלנטי. האי נקרא על שם האחים גוסטב ופרידריך שטולטנהוף, אשר ניסו, בין השנים 1871–1873, להתיישב באי הסמוך "הבלתי נגיש" (אינאקססיבל), ולהתפרנס מצייד כלבי ים. לאחר שנתיים של מאבק במזג אוויר קשה ניצלו השניים בידי הקפטן סר ג'ורג' סטרונג ניירס מספינת המחקר צ'לנג'ר. הקפטן שהתרשם עמוקות מן המאבק של השניים החליט לקרוא לאי על שמם. תיאור מפורט על פי תאריכים של קורות האחים שטולטנהוף באי אינאקססיבל ערך זה הוא קצרמר בנושא איים ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מברק מזמר

מברק מזמר הוא הודעה המועברת על ידי מוזיקאי בצורת פזמון. אין קשר בין ההיסטוריה של המברק להיסטוריה של המברק המזמר. מדובר בצורת ביטוי מוזיקלית. מברקים מזמרים נשלחים לעיתים קרובות כמתנות, עם מסר מותאם אישית למצב או לאירוע. בסרט הקולנוע "מרס תורכי", העוסק בעולם הפשע, משמש מברק מזמר פעמים אחדות להעברת מסר לאדם שמותו קרוב. בספר אלוהים נכה מאה אחוז של מוטי אברבוך, משמש מברק מזמר להבאת המשבר בחיי הנישואין של הגיבור. מדיה וקבצים בנושא מברק מזמר בוויקישיתוף מוטי אברבוך, אלוהים נכה מאה אחוז, ישראל: עם עובד, 2003, עמ' 305
פזאן

פזאן (בלטינית: Fesanas, באנגלית: Fezzan) הוא חבל ארץ בדרום מערב לוב, זהו אזור צחיח בלב מדבר סהרה, בירת החבל היא סבהא. שטח חבל הארץ הוא כ 570,000 קמ"ר, רובו ככולו מדבר צחיח. האוכלוסייה הדלילה, כ 6% מכלל תושבי לוב, מתרכזת בנאות המדבר הפזורים ברחבי החבל. פזאן נזכרת לראשונה בתקופה הרומית בשם Phazania במאה החמישית עברה השליטה באזור לידי הונדלים. בשנת 666 לספירה נכבש האזור על ידי צבאות האסלאם הערבים. בשנת 1911 נכבשה פזאן על ידי איטליה מידי האימפריה העות'מאנית, כחלק מכיבוש כלל לוב. במלחמת העולם השנייה נכבשה פזאן על ידי כוחות צרפת החופשית, במסע מלחמה שהתנהל בין דצמבר 1942 לינואר 1943. פזאן זכתה לאוטונומיה חלקית על ידי צרפת, עד אשר אוחדה בשנת 1951 יחד עם טריפוליטניה וקירנאיקה לממלכת לוב. מדיה וקבצים בנושא פזאן בוויקישיתוף מפה של Google המראה את אזור פזאן סרטון שפורסם במסע אחר על אגם גברון לידי בירת מחוז פזאן פזאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של לוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Received Pronunciation

Received Pronunciation (באנגלית: ההגייה המקובלת) הוא מבטא של השפה האנגלית המקובל בעיקר בבריטניה והנחשב שם למבטא היוקרתי ביותר, ובעיני רבים גם הנכון ביותר, להגיית השפה. אף על פי שלפי ההערכה רק כ-2% מכלל תושבי הממלכה המאוחדת מדברים אנגלית במבטא זה, הוא עדיין משמש כדרך ההגייה הסטנדרטית ברוב הספרות העוסקת בפונולוגיה של השפה האנגלית ובמילונים. בנוסף, זהו המבטא המונחל פעמים רבות ללומדי השפה האנגלית. ההגייה המקובלת אינה ניב (דיאלקט) בעל אוצר מילים ומאפיינים דקדוקיים משלו. אלו שזה מבטאם דוברים בדרך כלל "אנגלית תקנית" (Standard English), אם כי ההפך אינו מחויב המציאות. דוברי אנגלית תקנית רבים, בבריטניה ומחוצה לה, אינם הוגים כך. הביטוי "ההגייה המקובלת" נטבע לראשונה על ידי הנרי וילד (Wyld) בשנת 1914, בספרו "תקציר תולדות השפה האנגלית"; משמעות המילה "Received" בהקשר זה היא "מקובל" או "מאושר". ההגייה זכתה לכינויים שונים. המבטא כונה "האנגלית של המלך" או "האנגלית של המלכה" (Queen's English או King's English) מאחר שהיה או נתפש כמבטא בו דוברים המלך והאצולה. המלכה אליזבת השנייה אכן הייתה דוברת במבטא זה, בצורה שמרנית ומיושנת. עוד מכונה המבטא בכינוי "אנגלית של ה-BBC" ‏(BBC English), מאחר שבעבר עשתה בו התחנה שימוש, למעט בתקופת מלחמת העולם השנייה עת נעשה השימוש בניבים אזוריים כדי להבדיל את שידורי התחנה מהתעמולה הנאצית. מאז אמצע המאה ה-20 שוב אין קרייני התחנה מחויבים לעשות בו שימוש, אם כי חלקם מקפידים עליו או על מאפיינים מסוימים שלו. בנוסף כונה המבטא בשם "אנגלית של (אוניברסיטת) אוקספורד" (Oxford English) בה היה מקובל. האוניברסיטה זכתה ליוקרה בענייני לשון בעיקר בזכות מילוני אוקספורד שפרסמה, והגרסה המורחבת של מילון זה כוללת הנחיות הגייה בהגייה המקובלת עד היום. מסיבות אלה הפך המבטא ליוקרתי ביותר בבריטניה, והשימוש בו מעיד רבות על הרקע והייחוס החברתי של בעליו או על השכלתו או על יומרותיו החברתיות. באנגליה, המילה Posh, "מהודר", משמשת ככינוי סלנג למבטא זה - Posh Accent. נהוג לחלק את המבטא לשלושה סטנדרטים משניים: "שמרני", המאפיין אוכלוסייה מבוגרת, "כללי", הנחשב לנייטרלי מבחינת גיל, משלח יד או רקע חברתי, ו"מתקדם", המאפיין אוכלוסייה צעירה. למרות סברה מקובלת כי מוצאו של מבטא זה במבטאים הדרומיים באנגליה, למעשה הוא קרוב במיוחד למבטאים המדוברים בדרום-מזרח המידלנדס. הגירה מאזורים אלה ללונדון במאה ה-14 ובמאה ה-15 הביאה להתגבשותו בדרום המדינה, תוך שהוא משלב גם יסודות ממבטאים דרומיים. בתחילה נחשב למבטא מקובל בדרום המדינה אשר לא הסגיר את מוצאו של הדובר בו, ותו לאו. מאוחר יותר התבסס ההיגוי על זה שהיה מקובל בחצר המלכות, ואט אט החל לצבור יוקרה. רק בשלב מאוחר יחסית, בסוף המאה ה-19, הפך השימוש במבטא לסימן היכר מחייב למי שזכה להשכלה ולחינוך הטובים ביותר. החל משנות ה-70 של המאה ה-20 השתנה היחס כלפי השימוש בהגייה, ומספר הדוברים בה החל לרדת. מדיה וקבצים בנושא Received Pronunciation בוויקישיתוף נאום המלכה אליזבת השנייה עקב התפרצות נגיף הקורונה, דוגמה להגייה מקובלת שמרנית Received Pronunciation What's in a name?
לאומיות ערבית

הלאומיות הערבית היא אידאולוגיה לאומית בדבר זכותם של העמים הערבים לכונן ריבונות משלהם. לדעת רוב החוקרים, היא הפכה נפוצה בקרב האוכלוסייה הערבית בארצות ערב בראשית המאה ה-20. יש המוצאים את ראשיתה באמצע המאה ה-19. בשליש האחרון של המאה ה-20 חלה בה שקיעה והיא כמעט ונזנחה לחלוטין, לטובת אסלאמיזם מחד והזדהות עם המדינות הקיימות מאידך. הנחת היסוד המרכזית של הלאומיות הערבית היא כי העמים והארצות בעולם הערבי, מהאוקיינוס האטלנטי ועד הים הערבי מהווים אומה אחת בעלת שפה, תרבות, ומורשת היסטורית משותפת. אחד היעדים העיקריים של התומכים באידאולוגיה של הלאומיות הערבית היא לשים קץ, או לפחות לצמצם, את ההשפעה הישירה של ארצות המערב על העולם הערבי, וכמו כן, לשים קץ לשלטונם של הממשלות הערביות אשר תלויות בארצות המערב אשר כתוצאה מכך, לפי דעתם, פוגעות באינטרסים של תושביהם. המונח קשור קשר הדוק לאידאולוגיה הפאן-ערבית הקוראת לאיחוד מדיני, חברתי וכלכלי בין העמים והמדינות הערביות במזרח התיכון. פאן-ערביות לאומיות מדיה וקבצים בנושא לאומיות ערבית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שיא

שיא הוא תוצאה קיצונית במדידה לפי מאפיין מסוים. שיא עשוי להיות עולמי, כלומר על פני כל כדור הארץ (שיא עולם), או באזור מצומצם יותר: יבשת, מדינה ואף פחות. רבים מהשיאים הם תופעות טבע: ההר הגבוה ביותר בעולם, הפיל הכבד ביותר בעולם וכדומה. שיאים אחרים מהווים הישג שיש החותרים אליו: שיא אולימפי, שיא גינס וכדומה. בין השיאים כאלה המהווים קוריוז (כגון האדם הגבוה ביותר בעולם), וכאלה שיש להם חשיבות תכנונית (כגון שיא הביקוש לחשמל). רבים מהשיאים האנושיים, ובפרט שיאי ספורט נוצרים במאמץ אישי של בעל השיא. שיאים אנושיים אחרים נוצרים כתופעה סטטיסטית, למשל שנה שבה הושג שיא הלידות במדינה מסוימת. העניין בשיאים למיניהם הביא לפרסומו של ספר השיאים של גינס, היוצא לאור במהדורה מעודכנת מדי שנה, ומונה רשימה ארוכה של שיאים במגוון תחומים. השגת שיא חדש שלא היה קיים בעבר נקראת "קביעת שיא". בעברית ובשפות נוספות קביעת שיא חדש, טוב יותר מהשיא הקודם שנקבע, נקראת "שבירת שיא". שיא עולם ספר השיאים של גינס ספר השיאים הפתוח (באנגלית) שיאי ישראל באתלטיקה, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
מחוזות גיאנה

מחוזות גיאנה הם חלוקתה המנהלית של האזורים בגינאה לעשרה מחוזות. החלוקה הנוכחית בתוקף החל משנת 1980. המחוזות מחולקים לנפות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות גיאנה בוויקישיתוף Guyana Regions, www.statoids.com Guyana: Regions & Major Places - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de נתונים כלליים
שיא (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שיא – תוצאה קיצונית במדידה לפי מאפיין מסוים שיא עולם – התוצאה הטובה ביותר שהושגה אי־פעם בעולם בתחום מסוים שיא אולימפי – ההישג הטוב ביותר באולימפיאדות בתחום מסוים שיא גינס – שיא שנרשם בספר השיאים של גינס שעת שיא – פרק זמן במהלך היממה שבו ערוצי תחבורה עמוסים במיוחד שיא תפוקת הנפט – תאוריה העוסקת בשינויים בזמינות הנפט לאור שאיבה לאורך השנים וההידלדלות שבאה בעקבותיה שיא (נרטיב) – באמנות נרטיבית, שיא דרמטי שיא הכתף – חלק מעצם השכם שיא הרגש – אלבומה השישי של להקת הרוק הישראלית "משינה"
מתחת לגלגל

מתחת לגלגל (בגרמנית : Unterm Rad) הוא רומן מאת הרמן הסה אשר ראה אור בשנת 1906. הספר מספר את סיפורו של האנס גיבּנראית, נער מוכשר הנשלח למדרשה האוונגליסטית במאולברון. החינוך שהוא סופג שם ממוקד בהרחבת הידע שלו אך זונח את התפתחות אישיותו ואופיו. הוא מתיידד עם הרמן היילנר, אשר בניגוד אליו אינו שוקד על לימודיו והוא אף ליברלי יותר בתפישתו. הידידות מהווה הקלה להאנס. כאשר היילנר מגורש מהמדרשה דועכים הישגיו של גיבנראת והוא מראה סימנים של מחלת נפש ועל כן נשלח לביתו. בביתו, הוא מתקשה להתמודד עם מצבו. הוא איבד את ילדותו למטרות לימודים ולכן מעולם לא עלה בידו ליצור קשרים ארוכים אישיים עם איש מהעיירה שלו. הוא הופך לנפח ונהנה מעבודתו שאופייה מעשי בניגוד למופשטות שטמונה בלימודים. בסיום הסיפור, טובע האנס גיבנראת בנסיבות מסתוריות. הסיפור אינו מציין מפורשות שהמוות של האנס היה התאבדות אך לפי מומחים קיימים רמזים ברורים לכך בספר[דרוש מקור].יש הטוענים מאידך,ששקיעתו האיטית בדיכאון מז'ורי של הגיבור היא שהובילה לשיברון -לב שהתעצמה והגיעה לשיאה כאשר נמהלה באלכוהול לראשונה וגרמה לבסוף למותו. "מתחת לגלגל" הוא אחד הספרים הראשונים של הרמן הסה והוא מבקר בחריפות את החינוך אשר מתמקד רק בהישגים האקדמיים של הסטודנטים. בספר טמונים יסודות ביוגרפיים בחייו של הסה שכן גם הוא למד במדרשה המתוארת ולבסוף גורש ממנה. "מורה מעדיף חמורים אחדים בכיתתו מאשר גאון אחד ויחיד. ובעצם הצדק עמו, כי אין זה מתפקידו לייצר אנשי רוח מופלאים, אלא יודעי לטינית טובים, מביני חשבון ואזרחים ישרי לב נאמנים, אבל, מי סובל יותר ממי, המורה מתלמידו או להפך? מי משניהם עריץ יותר, מי מציק למי יותר, ומי משניהם הורס ומחלל חלקים מנפש הזולת ואת חיי הזולת ? את זאת אין לבדוק מבלי להתמרמר." רומן חניכה מתחת לגלגל, באתר OCLC (באנגלית)
לה ג'וקונדה

האם התכוונתם ל... מונה ליזה – מציוריו הידועים ביותר של לאונרדו דה וינצ'י לה ג'וקונדה – אופרה מאת אמילקארה פונקיילי
טורין פרנסיס

טורין פרנסיס (באנגלית: Torin Francis; נולד ב-26 ביוני 1983 בבוסטון, מסצ'וסטס) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בספירו שרלרואה. גובהו 2.11 מטר. משחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. פרנסיס שנולד וגדל בבוסטון, מסצ'וסטס, החל לשחק מילדותו כדורסל בקבוצת בית ספרו התיכון, "אקדמיית טאבור". לאחר סיום לימודיו התיכוניים, שיחק ארבע שנים במדי אוניברסיטת נוטרדאם. בשנת 2006 נרשם פרנסיס לדראפט ה-NBA, אך לא נבחר. בשל כך עבר לאירופה, וחתם במועדון הכדורסל האיטלקי, קאפו ד'אורלנדו. במועדון שיחק עונה אחת בה קלע 7 נקודות והוריד כ-5 כדורים חוזרים בממוצע למשחק ועזר למועדון להישאר בליגה הבכירה. עונה לאחר מכן, עבר לקאנטו ועזר למועדון להעפיל למשחקי הפלייאוף של הליגה, לראשונה מזה זמן רב. את העונה סיים עם ממוצעים של כ-10 נקודות וכ-7 כדורים חוזרים בנוסף ל-2.5 אסיסטים בממוצע למשחק. פרנסיס עזב את המועדון כבר לאחר עונה בעקבות סכסוך פרטי עם הנהלת הקבוצה. את עונת 2008/09 פתח במדיה של אא"ל לאריסה היוונית, ולאחר שלא הרשים, חתם בקבוצה הישראלית, הפועל ירושלים בפתיחת חלון ההעברות של ינואר. את עונת 2009-2010 יפתח פרנסיס בקבוצת אא"ק אתונה מליגת העל היוונית. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket דף השחקן באתר "דראפט אקספרס" פרופיל באתר ה-NBA דף השחקן (אורכב 25.03.2009 בארכיון Wayback Machine) באתר מנהלת ליגת העל גילעד פולדש, ‏טורין פרנסיס חתם בהפועל ירושלים, באתר ONE‏, 18 במרץ 2009
רשת מורשת

רשת מורשת הייתה תחנת רדיו ישראלית, שפעלה במסגרת קול ישראל ועסקה בנושאי מורשת יהודית. התחנה החלה לשדר בשנת 1999, כמחליפה את פעולתו של המדור להווי ומסורת יהודית, והיא שידרה החל מ-2015 עשרים וארבע שעות ביממה לא כולל שבת וחג. בנוסף, שידוריה הועברו גם בתדרים של רשת א' בחלק משעות היממה. התחנה נסגרה בשנת 2017 והוחלפה על ידי כאן מורשת, עם הקמת תאגיד השידור הישראלי. שידורי התחנה כללו שידורים חיים, המשתנים בהתאם ללוח השנה העברי ולמנהגי קהילות ישראל. התחנה שידרה מוזיקה חסידית, ובימים בהם על-פי ההלכה נוהגים שלא לשמוע מוזיקה כלית, שידרה מוזיקה ווקאלית. בנוסף, לקראת חגי ישראל, עשתה התחנה מאמץ לשדר תפילות ופיוטים בשידור חי. לרשת מורשת היו גם תוכניות המיועדות לילדים ולנוער. החל משנת תשע"ה הועבר במוצ"ש שיעורו של הראשון לציון הרב יצחק יוסף מבית כנסת היזדים בשידור חי. בחודש אלול תשע"ו החלה תוכנית אקטואליה בתחנה בהנחיית השדרן דוד חכם ששודרה בשעות הבוקר, מאז ינואר 2018 החליפה את תוכניתו של חכם התוכנית "מנדי וביתאן" בהגשת העיתונאים מנדי גרוזמן ואלי ביתאן, העוסקת בסדר היום של המגזר החרדי והדתי. אתר האינטרנט הרשמי של רשת מורשת רשת מורשת, ברשת החברתית פייסבוק רשת מורשת, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות אודותינו ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרפיה ניו-גינאית

הרפיה ניו-גינאית (שם מדעי: Harpyopsis novaeguinea) הוא מין יחיד בסוגו ומוכר פחות של העיטים הטרופיים במשפחת הנציים (עופות דורסים). דומה להרפיה הדרום אמריקנית, אך נופל ממנה בהרבה בכוחו ובגודלו. הוא מצוי, כפי ששמו מעיד, בגינאה החדשה ואנדמי לאי זה. מבחינה גנטית העוף קרוב ביותר לסוג עיט נצי (Spizaetus) ומזכיר במיוחד את העיט הנצי הפיליפיני. להרפיה הניו-גינאית ניצוי אפור-חום בכנפיים ובראש, ואילו חלקו התחתון בהיר יותר עד לבן. ציצית הראש קצרה. מוטת כנפיו כמטר אחד. מקורו קצר וחזק, זנבו ארוך מאוד וטפריו מעוקלים וחזקים, כיאה לעיט טרופי. משקלה של ההרפיה הניו-גינאית נע בין 3-5 קילוגרם ואורכה בין 86-104 סנטימטר. הנקבות גדולות מן הזכרים. העוף חי ביחידות, נצפה בגבהים של 300-600 מטרים מעל הקרקע. לעיתים קרובות נראה נח בין ענפי הצמרת, בתנוחת גוף זקופה וזנבו מוטה כלפי פנים. תזונת הדורס מורכבת ממיני יונקים בינוניים בגודלם, לעיתים כגודל העוף: חזירים קטנים, וולבים, קנגורו עצים, פוסומים (סוגים שונים של חיות כיס), חולדות, לטאות ועופות. לעיתים רחוקות יתקיף מצמרות העצים, אלא יעדיף לרוץ לעבר טרפו במהירות ואז לשלח את טפריו קדימה ולנעוץ אותם בחוזקה בטרף המופתע (דריסת הטרף). כמו כן יטפס על גזעי עצים ויחפש את טרפו בין נקבי העצים בעזרת טפריו ומקורו. קולו של העוף מתואר כקול שחרורה של קשת: "בונג" מהדהד. קולות אלו נשמעים בעת הזריחה וכן בשקיעה. ילידי פפואה עדיין משתמשים בנוצות הזנב והכנפיים לתלבושות ולקישוטי השיער המסורתיים. לא ידוע האם הילידים משיגים את הנוצות באמצעות ציד. מצב שימורה נקבע כפגיע, בשל אוכלוסייתו הקטנה והפגיעה באזור המחיה. אך מצד שני, בגלל הקושי בנגישות למין והמחקר המועט שנעשה עליו, מהיותו חי ביערות שאינם מיושבים, ניתן להסיק שהמין מתרבה בהצלחה הרחק מעינו של האדם המערבי. ההרפיה קרוי על שם דמות במיתולוגיה היוונית שחלקה - הראש והגוף - אישה, וחלקה - הכנפיים והציפורניים - עוף דורס. מדיה וקבצים בנושא הרפיה ניו-גינאית בוויקישיתוף הרפיה ניו-גינאית, באתר ITIS (באנגלית) הרפיה ניו-גינאית, באתר NCBI (באנגלית) הרפיה ניו-גינאית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) הרפיה ניו-גינאית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) הרפיה ניו-גינאית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הרפיה ניו-גינאית, באתר GBIF (באנגלית) הרפיה ניו-גינאית באתר הרשימה האדומה של IUCN
כל כתבי

כל כתבי היא סדרת ספרים המקבצת את כל כתביו (או עיקר כתביו) של סופר או משורר מסוים. לעיתים יוצאת לאור הדפסת "כל כתבי" עוד בחייו של היוצר, לעיתים כשהוא בשיא יצירתו, ולכן נדרשת לה מהדורה נוספת, הכוללת את כתביו המאוחרים יותר. דוגמה בולטת לכך הוא הסופר ש"י עגנון, שמהדורה ראשונה של כל כתביו, בארבעה כרכים, יצאה לאור בשנת 1931, ומהדורה שנייה, נרחבת יותר, יצאה לאור בשנת 1953. בכך לא די, משום שלאחר פטירתו יצאו לאור עוד יצירות רבות שלו. יצירתו של סופר או משורר מתפרסמת במהלך חייו במקומות שונים: בספרים שהוא מחברם היחיד, באנתולוגיות, בכתבי עת וכדומה. לשם הוצאת כל כתביו, מלוקטות היצירות מכל מקומות פרסומן. כאשר זכויות יוצרים לפרסום היצירה נמסרו באופן בלעדי למו"ל הראשון שלה, נדרשת הסכמתו לשם פרסומה במסגרת "כל כתבי". לעיתים כוללת הוצאתם לאור של "כל כתבי" מלאכת ליקוט וסידור בלבד, אך פעמים אחרות נכללות בה גם יצירות שפרסומם הראשון הוא במהדורה זו, וכן יצירות שעברו שינוי במיוחד לכבוד מהדורה זו. סדרה בולטת של "כל כתבי" סופרים ומשוררים עבריים יצאה לאור בשנות ה-50 של המאה העשרים בהוצאת דביר, במסגרתה ראו אור יצירותיהם של חיים נחמן ביאליק, גרשם שופמן, אחד העם ועוד. עד שנות ה-90 יצאו כל המחזות של חנוך לוין בספרי סימן קריאה (תחילה בספרונים נפרדים ולאחר מכן בקבצים), וכן יצאו בהוצאה זו כל ספרי הפרוזה שלו. סמוך למותו ראה-אור מכלול כתביו ב-17 כרכים בעיצוב אחיד, בהוצאה משותפת של ספרי סימן קריאה, הוצאת הקיבוץ המאוחד וספרי תל אביב. בכרכים אלה מופיעה כל יצירתו, למעט שלושה מספריו: המחזה "הרטיטי את לבי", שנמצא בעזבונו של לוין וראה אור ב-2006; הספרון המאויר 'הילדה חיותה רואה ממותה'; וספר הילדים 'מסע הדוד מקס'. בתחילת שנת 2009 יצאו לאור, בהוצאת הקיבוץ המאוחד, כל שיריו של המשורר נתן זך, בעריכת פרופ' עוזי שביט. שלושת הכרכים, ששמם "כל השירים ושירים חדשים", כוללים את כל השירים שהופיעו בספרי השירה של זך, ספר שירים חדש בשם "בארץ עיפתה" ובו כמאה שירים שכתב זך בעשור שקדם להוצאת הספר, וכ-150 שירים מכל שנות יצירתו של זך שטרם פורסמו בספר. רפי וייכרט, יותר מדי "כל כתבי", מוסף "שבת" של "מקור ראשון", 19 בינואר 2011 מיה סלע, הוצאה חגיגית של כל כתבי נתן זך, כולל שירים שטרם ראו אור, באתר הארץ, 14 בינואר 2009 מפעל חיים
ביקוש מלאכותי

ביקוש מלאכותי (מוכר גם כביקוש מזויף או צורך מלאכותי) הוא מצב שבו נוצר ביקוש למוצר או שירות באמצעות מניפולציה שבלעדיה לא היה נותר ביקוש שוטף למוצר. לביקוש מלאכותי ולמניפולציה היוצרת אותו יש השלכות רבות על תחומים כגון מיקרו כלכלה ופרסום. דוגמה ליצירת ביקוש מלאכותי ניתן למצוא בתחומים השונים בכלכלה. בשוק ניירות ערך ביקוש מלאכותי יכול לקבל ביטוי בתהליך הנקרא הרצת מניות, שהיא עבירה מסוג פשע. בתחומים רבים מוכרים יכולים לייצר מראית עין של ביקוש מלאכותי על ידי הבאת קונים רבים המציעים מחירים מעבר למחירי השוק, באופן שגורם לקונה הפוטנציאלי להעלות את הצעתו. הדבר אף מוכר כאסטרטגיה במכירה פומבית. האמצעים ליצירת ביקוש מלאכותי משתנים בהתאם לתחום הכלכלי של המוצר. פרסום סטנדרטי באמצעי תקשורת המונים יכול ליצור ביקוש מלאכותי לטובין ולשירותים שונים. בשילוב עם אמצעים נוספים להעברת מסרים כגון מאמרים בעיתונות ובמהדורת החדשות ניתן גם לייצר ביקוש מלאכותי לעמדות פוליטיות שונות מה שבהקשרים מסוימים מכונה ספין תקשורתי. שמועות המוחדרות בכוונה תחילה או לא יכולות להשיג גם כן בתנאים מסוימים מצב של ביקוש מלאכותי למשל על ידי הפצת שמועה שמוצר מסוים עומד לאזול מהמלאי. שורט סקוויז
Made in Germany

Made in Germany (בעברית: תוצרת גרמניה; בגרמנית: Hergestellt in Deutschland) הוא כיתוב באנגלית המופיע על סחורות ומציין כי הן יוצרו בגרמניה. התווית המכילה כיתוב זה הופיעה לראשונה בבריטניה לפי "חוק סימון הסחורות 1887" (באנגלית: "Merchandise Marks Act 1887") במטרה לסמן בבירור תוצרת חוץ. בתקופה זו סחורה תוצרת חוץ נחשבה לנחותה מזו המקומית, ובאמצעות סימון זה קיוו השלטונות הבריטים שהצרכנים ידבקו ברכישת מוצרים מתוצרת בריטית. בשנת 1894 הרייכסטאג הגרמני הודיע כי על אף שבתחילה חלה ירידה קלה ברווחים, היצרנים הגרמניים סבורים שהתווית היא בעלת יתרון כלכלי שכן היא מאפשרת להבחין בין התוצרת הגרמנית לבין שאר התוצרת הבריטית. למעשה בסימון הסחורה בתווית "Made in Germany", הפכה הסחורה למותג ייחודי. בעקבות הודעה זו יצרנים גרמנים רבים הוסיפו את התווית למוצריהם ואפילו מלחמת העולם הראשונה לא גרמה להם להסיר אותה, חרף החרם הכלכלי שהטילה בריטניה על מעצמות הציר. ברבות השנים המונח "Made in Germany" נקשר לאמינות גבוהה ולאיכות של המוצר, ואף לשלמותו. Made in Germany אינו נשלט על ידי רגולטור או גוף מרכזי אחד ומעמדו נקבע על ידי שרשרת פסיקות של בית המשפט הגרמני. בשנת 1974 יצא פסק דין הקובע שהסימון אינו מאפשר להבחין בין המוצרים שיוצרו בגרמניה המערבית לבין אלו שיוצרו בגרמניה המזרחית ולכן הוכנסו לשימוש הכיתובים Made in Western Germany ו-Made in GDR. בשנת 1995 קבע בית המשפט בשטוטגרט שבמקרה שרוב המוצר אינו תוצרת גרמניה הכיתוב Made in Germany מטעה ולכן אין להשתמש בו. כמחאה על השואה ועל השותפות של החברות הגרמניות הגדולות בה, שנים רבות לאחר הקמת מדינת ישראל חוגים רחבים הקפידו להחרים תוצרת גרמנית שסומנה על ידי תווית זו. החרם מעולם לא הוכרז רשמית ואין אומדן להיקפו הממשי. Made in China מדיה וקבצים בנושא Made in Germany בוויקישיתוף פעם החרמנו מוצרים גרמניים, היום מעריצים אותם