laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לאנדנאומאבוק

לאנדנאומאבוק (באיסלנדית: Landnámabók, מילולית: "ספר היישובים") היא עבודה היסטורית איסלנדית בכתב יד, שמתארת את ההתיישבות הנורדית באיסלנד החל מהמאה ה-9 ואת תולדות משפחות המתיישבים עד המאה ה-12. ישנם חוקרים, המייחסים את כתיבתה לכרוניקאי האיסלנדי ארי ת'ורגילסון (1148-1067). חוקרים אחרים סבורים, שמדובר באוסף של מסמכים, שקובצו בזמני ההתכנסויות של ראשי המשפחות האיסלנדיות בת'ינגות (þing) — אסיפות עם. לאנדנאומאבוק היא המקור החשוב ביותר הן להיסטוריה הקדומה של איסלנד והן לגנאלוגיה של העם האיסלנדי. לאנדנאומאבוק כוללת חמישה חלקים ומעל 100 פרקים. בחלק הראשון מסופר על גילויה של איסלנד על ידי הנורדים. שאר חלקי העבודה מונים את המתיישבים באי לפי הסדר הגאוגרפי של נחלותיהם, כאשר התיאור מתחיל במערב ומסתיים בדרום. בלאנדנאומאבוק נמנים שמותיהם של 435 גברים, רובם ממוצא נורווגי, שהיו הראשונים להתיישב באי בשנים 930-874. בנוסף, מסופר היכן כל אחד מהם התיישב, מצוינים גבולות נחלתו (היישובים), מי היו אבותיו, וצאצאיו עד המאה ה-12. מרבית המתיישבים מגל ההגירה הראשון, הקימו נחלות בדרום-מערב ובצפון האי. בסך הכל, העבודה מתארת מעל 3,000 בני אדם ו-1,400 יישובים. היא כוללת אירועים חשובים בחיי המתיישבים — כציבור וכמשפחות — במאות ה-11-9. לפעמים, לתיאורים הגנאלוגיים וההיסטוריים, נלווים אנקדוטות. לאנדנאומאבוק שרדה עד ימינו בחמישה כתבי יד: סטורלובוק (Sturlubók), שנערכה על ידי סטורלה ת'ורדארסון בין השנים 1280-1275. הגרסה היחידה, שהשתמרה במלואה האוקסבוק (Hauksbók), שנערכה על ידי האוק ארלנדסון בין השנים 1308-1306. מבוססת על סטורלובוק ועל גרסה נוספת, אבודה, של סטירמיר קאוראסון מלאבוק (Melabók), שנערכה בשנת 1313. השתמרה בצורה המקוטעת ביותר בין הגרסאות — על גבי שתי פיסות קלף, אך נחשבת לגרסה הנאמנה ביותר למקור ת'ורדארבוק (Þórðarbók), שנערכה במאה ה-17 על ידי ת'ורדור יונסון סקארדסאורבוק (Skarðsárbók), שנערכה בשנת 1636 על ידי ביורן יונסון מדיה וקבצים בנושא לאנדנאומאבוק בוויקישיתוף לאנדנאומאבוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מגדל המים של בני ברק

מגדל המים של בני ברק נמצא על נקודה גבוהה בעיר ברחוב חזון איש קרוב לגבולה של העיר עם רמת גן, סמוך לשם נמצא בית הקברות שומרי שבת של בני ברק. מגדל המים נמצא במרכז גן שעשועים שקרוי על שמו, ומתנשא מעל בתי האזור, המגדל בנוי בטון חשוף בסגנון ברוטליזם מודרני ובעל קווים ישרים ואחידים, המגדל מהווה אחד מסמלי של העיר ואף הוא הופיע על סמליל מיתוג של העיר לקראת 90 שנה לבני ברק. את המגדל תכנן האדריכל ישראל קשטן שכיום משמש בתור מהנדס העיר. המגדל נמצא בשימוש של מי-ברק, תאגיד המים של בני ברק. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדז'יי יוסקוביאק

אנדריי מייצ'יסלאב יוסקוביאק (בפולנית: Andrzej Mieczysław Juskowiak, נולד ב-3 בנובמבר 1970 בגוסטין שבפולין) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת החלוץ בעיקר במועדונים מהבונדסליגה, ובנבחרת פולין, עמה זכה במדליית כסף באולימפיאדת ברצלונה (1992), וסיים כמלך השערים של האולימפיאדה. יוסקוביאק החל את קריירת הבוגרים שלו בלך פוזנאן מליגת העל הפולנית, והפך עד מהרה לאחד החלוצים הבולטים בליגה. יוסקוביאק זכה עם הקבוצה במספר תארים בחמש העונות בהן שיחק בלך פוזנאן: שתי אליפויות פולין בשנים 1990 ו-1992, ובאותן שנים גם זכיות במשחק הסופר קאפ הפולני. בשנת 1990 יוסקוביאק אף הוכתר כמלך השערים של ליגת העל הפולנית, לאחר שהבקיע 18 שערי ליגה. בקיץ 1992 עזב יוסקוביאק את לך פוזנאן לאחר שהבקיע 43 שערי ליגה ב-95 הופעות, וחתם בספורטינג ליסבון. יוסקוביאק שיחק בקבוצה הפורטוגלית שלוש עונות, ובעונתו האחרונה בקבוצה, 1994/95, זכה עם הקבוצה בגביע הפורטוגלי, לאחר ניצחון 0–2 בגמר על מאריטימו, בו לא שיחק. בתום עונה זו, הושאל יוסקוביאק מספורטינג ליסבון לאולימפיאקוס לעונה אחת, 1995/96, בה הבקיע 12 שערי ליגה. בתום עונה זו, חתם יוסקוביאק בבורוסיה מנשנגלדבך, שם שיחק שתי עונות, וניצל מירידה אל הבונדסליגה השנייה בעונת 1997/98 במחזור האחרון, לאחר שהקבוצה ניצחה את וולפסבורג ונחלצה מירידה למרות שהייתה מתחת לקו האדום במשך מחזורים רבים קודם לכן. בתום עונה זו, עזב יוסקוביאק את גלדבאך וחתם בוולפסבורג, קבוצה שהייתה אז בבנייה. יוסקוביאק פרח בתקופתו בוולפסבורג, והבקיע בשלוש עונותיו הראשונות בקבוצה במספרים דו ספרתיים. בעונה הרביעית, 2001/02, יוסקוביאק מיעט לשחק והבקיע שלושה שערים בלבד, ובתום עונה זו עזב את וולפסבורג לאחר ארבע עונות, בהן הבקיע 39 שערי ליגה ב-108 הופעות, וחתם באנרגי קוטבוס מהבונדסליגה. יוסקוביאק שיחק בקוטבוס עונה אחת, 2002/03, וירד ליגה עם הקבוצה, על אף שהבקיע חמישה שערים. את עונת 2003/04 החל יוסקוביאק במטרוסטארס מליגת ה-MLS, אך עזב בפגרת החורף וחתם בארצגבירגה אווה מהבונדסליגה השנייה, שם הבקיע שמונה שערים בחצי עונה. לאחר מכן המשיך יוסקוביאק לשחק בארצגבירגה אווה שלוש עונות נוספות, שבכל אחת מהן הבקיע לפחות שמונה שערי ליגה, וסך הכל 33 שערים ב-110 הופעות. בתום עונת 2006/07 פרש יוסקוביאק ממשחק פעיל. יוסקוביאק החל לשחק בנבחרת פולין בשנת 1992, וזכה עמה במדליית כסף באולימפיאדת ברצלונה (1992), לאחר הפסד 2–3 בגמר לנבחרת ספרד. יוסקוביאק סיים כמלך השערים של טורניר הכדורגל האולימפי עם שבעה כיבושים, מתוכם שלושער בחצי הגמר מול נבחרת אוסטרליה בניצחון 1–6. במהלך שנות ה-90 יוסקוביאק היה חלק מנבחרת פולין שלא הצליחה להעפיל לטורניר גדול נוסף על אף הפוטנציאל הרב שהיה טמון בשחקניה. בשנת 2001 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת פולין, ולא השתתף במונדיאל 2002 עם הנבחרת, אליו העפילה הנבחרת. ליוסקוביאק 13 שערים ב-39 הופעות במדי נבחרת פולין הבוגרת. עם לך פוזנאן: אליפות ליגת העל הפולנית (2): 1989/90, 1991/92 הסופר קאפ הפולני: 1990, 1992 מלך השערים של ליגת העל הפולנית: 1989/90 (18 שערים) עם ספורטינג ליסבון: הגביע הפורטוגלי: 1994/95 עם נבחרת פולין: אולימפיאדת ברצלונה (1992): מדליית כסף מלך השערים של אולימפיאדת ברצלונה (1992) (7 שערים) מדיה וקבצים בנושא אנדז'יי יוסקוביאק בוויקישיתוף אנדז'יי יוסקוביאק, באתר Transfermarkt אנדז'יי יוסקוביאק, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אנדז'יי יוסקוביאק, באתר WorldFootball.net אנדז'יי יוסקוביאק, באתר National Football Teams אנדז'יי יוסקוביאק, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אורלי מנור

אורלי מנור (נולדה ב-14 בינואר 1952) היא ביו-סטטיסטיקאית ישראלית, פרופסור אמריטה בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית, העוסקת בחקר פערים חברתיים בבריאות. אורלי מנור היא בעלת תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה ותואר שני בסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1985 היא קיבלה תואר דוקטור בסטטיסטיקה באוניברסיטת סטוקהולם. בשנים 1986–1989 הייתה פוסט דוקטורנטית ב-London City University. החל משנת 1990 נמנית מנור עם הסגל של בית הספר לבריאות הציבור ורפואה קהילתית, של האוניברסיטה העברית והדסה. בשנים 2009–2012 שמשה כמנהלת בית הספר. בנוסף, היא עומדת בראש התוכנית הלאומית למדדי איכות לרפואת הקהילה משנת 2010. בשנת 2012 קיבלה מנור דרגת פרופסור מן המניין לביוסטטיסטיקה בבית הספר לבריאות הציבור ורפואה קהילתית, האוניברסיטה העברית בירושלים והדסה. היא חיברה למעלה מ-150 מאמרים מדעיים, זכתה למענקי מחקר רבים, כמו גם לפרסים על היותה מרצה מצטיינת. למשל, בשנת 2012 אורלי מנור זכתה בפרס הרקטור לחוקר ומורה מצטיין לאור התשתית האיתנה שהניחה למחקר בתחום של פערים חברתיים בבריאות. מנור הניחה את התשתית לחקר פערים בבריאות בישראל כאשר יצרה עם עמיתים את מחקרי האורך לבחינת תמותה בישראל; היא בוחנת יחד עם עמיתים קשרים בין מאפיינים ואירועים שקרו בתחילת החיים לבין מצב הבריאות בגיל מאוחר יותר ועוסקת בחקר איכות הטיפול הרפואי. מנור הייתה פרופ' אורחת באוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת סטוקהולם, מכון המחקר קרולינסקה ואוניברסיטת ז'נבה. היא מכהנת כיו"ר הוועד המנהל של המכון הלאומי לחקר שרותי בריאות ומדיניות הבריאות בישראל. מנור נשואה לאיש משרד החוץ והשגריר אביתר מנור. היא אם לשני בנים וסבתא. מדיה וקבצים בנושא אורלי מנור בוויקישיתוף אורלי מנור, ברשת החברתית פייסבוק אורלי מנור, באתר גוגל סקולר פרופ' אורלי מנור, באתר המכון הלאומי לחקר שרותי הבריאות ומדיניות הבריאות מכּתביה: אי-שוויון – זה עולה לנו בבריאות, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2013 - חוברת הכנה לכנס אלי הורביץ לכלכלה וחברה סקר הבריאות, ההזדקנות והפרישה בישראל/מושב שלישי תולדות בית הספר לבריאות הציבור ורפואה קהילתית, 2015 אורלי מנור, דף שער בספרייה הלאומית המכון הלאומי לחקר שרותי הבריאות ומדיניות הבריאות, באתר www.israelhpr.org.il (ארכיון) ברוכים הבאים לבית הספר לבריאות הציבור של האוניברסיטה העברית והדסה, באתר medicine.ekmd.huji.ac.il (ארכיון) ברכות לפרופ' אורלי מנור על קבלת פרס הרקטור לחוקר ומורה מצטיין, באתר medicine.ekmd.huji.ac.il (ארכיון) Orly Manor, medicine.ekmd.huji.ac.il (ארכיון)
טום אליס

תומאס ג'ון "טום" אליס (באנגלית: Thomas John "Tom" Ellis; נולד ב-17 בנובמבר 1978) הוא שחקן ולשי, הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד לוציפר מורנינגסטאר בסדרה "לוציפר". הוא הופיע גם כד"ר אוליבר קוזינס באופרת הסבון "איסטאנדרס" של BBC One ובתפקיד סמל הבילוש סם ספיד ב"מופע של קתרין טייט" (אנ'), פרודיה על הסדרה "חיים על מאדים". בנוסף, שיחק בתפקיד סם בסדרה הקומית "Pulling", ובתפקיד גארי בסיטקום "מירנדה (אנ')" בכיכובה של מירנדה הארט. לקהל בארצות הברית הוא מוכר מתפקידיו בסדרת הדרמה הרפואית "Rush" (אנ'). אליס נולד בקארדיף שבוויילס. הוא בנם של מרילין ג'ין (הופר) וכריסטופר ג'ון אליס. אביו, אחותו ודודו הם כוהני דת בפטיסטים. דודו, רוברט אליס, הוא מנהל ריג'נטס פארק קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד. אליס למד ב"היי סטורס סקול" בשפילד. בתקופת הלימודים ניגן בקרן צרפתית בתזמורת הנוער של העיר שפילד. תפקידים בולטים שלו בטלוויזיה היו ג'סטין בסדרה "לא מלאכיות" (אנ') של ערוץ 4, ותומאס מיליגן בפרקי הסיום של העונה השלישית של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". ביולי ובאוגוסט 2009 כיכב אליס בדרמה הקומית של ITV בשם Monday Monday (אנ') יחד עם פיי ריפלי. ב-2013 גילם את ויקטור פרנקנשטיין (רופא מבריק המנסה להשיב לחיים את בתו אנה), בפיילט של הסדרה "Gothica" של רשת ABC. ב-2015 לוהק לתפקיד לוציפר מורנינגסטאר בסדרת הדרמה "לוציפר" של רשת פוקס. החל מעונתה הרביעית הסדרה משודרת בנטפליקס, אשר רכשה את הסדרה לאחר שפוקס הודיעה על ביטולה. שידור הבכורה של הסדרה היה ב-25 בינואר 2016. לאחר הפגנות של מעריצים על הודעת ביטול הסדרה ברשת נטפליקס הוחלט על הארכת העונות עד לעונה שישית. ב-2005 נולדה לאליס בת מהשחקנית אסטל מורגן. הוא היה נשוי לשחקנית טמזין אאותווייט משנת 2006 ועד 2014, יש להם שתי בנות משותפות. השניים התגרשו לאחר שאאוותוויט גילתה כי הוא בגד בה עם השחקנית האוסטרלית אמילי דה רייבין.. לאחר גירושיו, יצא תקופה קצרה עם זואי בויל אך השניים נפרדו תוך מספר חודשים. ב-2019 נישא למייגן אופנהיימר. בנובמבר 2023 הכריזו הזוג כי נולדה להם בת ראשונה, רביעית לטום, באמצעות פונדקאית. מדיה וקבצים בנושא טום אליס בוויקישיתוף טום אליס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טום אליס, ברשת החברתית אינסטגרם טום אליס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טום אליס, באתר AllMovie (באנגלית) טום אליס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טום אליס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טום אליס, באתר MusicBrainz (באנגלית) Tom Ellis' family tree unlocks his working class links to Wales and Devon Miranda's Tom Ellis to play Frankenstein in US pilot Gothica Radio Times. 22 February 2013 "Lucifer – Tom Ellis Gets His Horns". Dread Central. נבדק ב-18 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה) Kelby McNally. "Tamzin Outhwaite 'files for divorce from Tom Ellis, citing adultery'", Express, 10 September 2013 "Tamzin Outhwaite 'Divorcing' Tom Ellis After He Reportedly Admits Cheating With One-Night Stand", Huffington Post UK, 9 October 2013 Kelby McNally. "'We're all moving forward' Tom Ellis speaks out about Tamzin Outhwaite split", Express, 19 September 2013 ענבל חננאל, שטן בוגדני ופרו ישראלי: טום אליס חזר, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 3 ביוני 2021
אאורל ברגלזאן

אָאוּרֵל בַּרְגְלָזָאן (ברומנית: Aurel Bărglăzan;‏ 27 במרץ 1905 - 17 באוקטובר 1960) היה מהנדס רומני, פרופסור אוניברסיטאי וחבר מתכתב של האקדמיה הרומנית, מייסד האסכולה הרומנית למכונות הידראוליות והוגה תוכנית של תעלת דנובה-הים השחור. ברגלזאן נולד בפורומבקו עילית בקרבת סיביו ברומניה, לכומר ניקולאה ברגלזאן ולרעייתו, מרתה. הוא למד בבלאז', בבראשוב ובסיביו ולאחר מכן התחיל ללמוד ב-1923 בבית הספר הפוליטכני של טימישוארה. ב-1928 ערכו ברגלזאן ואוקטביאן סמיג'לסקי (Octavian Smigelschi), שניהם סטודנטים בפוליטכנית של טימישוארה, מחקר במסגרת עבודת הגמר שלהם, תחת השם "Studiul unui canal navigabil Cerna-Voda – Constanța" (מחקר על תעלת שיט מצ'רנוודה לקונסטנצה) וקבעו למעשה את הנתיב הנוכחי של התעלה. ברגלזאן נקלט בסגל ההוראה של בית הספר הפוליטכני כאסיסטנט בקתדרה האלקטרוטכנית ואסיסטנט בקתדרה למכונות הידראוליות. מ-1936 היה למרצה, ב-1940 קיבל תואר דוקטור וב-1941 פרופסורה. ב-1947 התמנה לראש הקתדרה למכונות הידראוליות, תפקיד שהחזיק בו עד מותו. הוא היה גם דקאן הפקולטות לאלקטרומכניקה ודקאן הפקולטה למכניקה. ב-22 ביולי 1955 נבחר לחבר מתכתב באקדמיה הרומנית. מדיה וקבצים בנושא אאורל ברגלזאן בוויקישיתוף Dreptul mării în timp de pace și de război: Regimul juridic al zonelor מאת Constantin Manea,Marian Moșneagu, Editura Mica Valahie עמוד 152 (ברומנית)
פרס המים של סטוקהולם

פרס המים של סטוקהולם מוענק בשוודיה מדי שנה מאז 1991 לאישים וגופים שפעילותם תרמה לשימור מקורות המים בעולם ולהגנתם ולשיפור תנאי אספקת מים, שתרם לבריאותם ולרווחתם של תושבי כדור הארץ ולמערכת האקולוגית שלו. זהות זוכה הפרס מוכרזת מדי שנה ביום המים הבינלאומי, 22 במרץ. הפרס מוענק לזוכה על ידי קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, שהוא פטרון הפרס, בשבוע המים העולמי בסטוקהולם בחודש אוגוסט. הטקס נערך בבית העירייה של סטוקהולם. הפרס - פסל בדולח ומענק בן 150 אלף דולר - ממומן על ידי קרן המים של סטוקהולם בניהולו של מכון המים הבינלאומי של סטוקהולם (SIWI). במהלך ועידת שבוע המים מוענקים מדי שנה גם פרס המים הצעיר של סטוקהולם ופרס המים לתעשייה של סטוקהולם. גם הם מנוהלים על ידי מכון המים הבינלאומי של סטוקהולם. פרס המים בישראל החל משנת 2000 משתתפת ישראל בתחרות הבינלאומית. תחרות פרס המים של סטוקהולם לנוער בישראל נוסדה על מנת לעורר מודעות לבעיית שימור מקורות המים בקרב הנוער הישראלי, ולעודד אותו לעסוק בכתיבה מדעית בנושא זה. כחלק מהתחרות כותבים בני הנוער עבודות מחקר בתחום מציאת פתרון למשבר המים, בכל ההיבטים – המדעי, החברתי, ההיסטורי והאמנותי. התחרות מתקיימת בחסות הפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב ובתמיכת קרן רחל ומנואל קלצ'קי וג'ואיש נשיונל פאנד JNF ארצות הברית, אשר תמיכתה מוקדשת לזכרו של מר זאבי כהנוב ז"ל, לשעבר השליח הבכיר של קק"ל בארצות הברית. התחרות מתנהלת תחת הנהגתו האקדמית של פרופ' גדעון דגן, חתן פרס המים של סטוקהולם לשנת 1998 וחתן פרס ישראל. בתחרות רשאים להשתתף בני נוער (14–19), הכותבים עבודת חקר הן ברמה מצומצמת של פרויקט הערכה חלופית או פרויקט חקר בחטיבה; והן ברמה מורחבת של עבודת גמר, פרויקט גמר או פרויקט העשרה אישי מחוץ לתוכנית הלימודים. הזוכים והמורה המלווה את הפרויקט נשלחים לתחרות הבינלאומית בסטוקהולם ובנוסף לכך התלמידים מקבלים זכאות למלגת לימודים לשנה אחת באוניברסיטת ת"א. 2024 - טייקן אוקי, יפן 2023 - אנדריאה רינלדו, איטליה 2022 - וילפריד ברוטזרט, בלגיה 2021 - סנדרה פוסטל, ארצות הברית 2020 - ג'ון שרי, קנדה 2019 - ג'קי קינג, דרום אפריקה 2018 - ברוס ריטמן, ארצות הברית ומארק ואן לוסדרכט, הולנד 2017 - סטפן מקאפרי, ארצות הברית 2016 - ג'ואן רוז, ארצות הברית 2015 - רג'נדרה סינג, הודו 2014 - ג'ון בריסקו, ארצות הברית 2013 - פיטר מורגן, זימבבואה 2012 - המכון הבינלאומי לניהול מים 2011 - סטפן קרפנטר, ארצות הברית 2010 - ריטה רוסי קולוול, ארצות הברית 2009 - בינדשוואר פאטאק, הודו 2008 - ג'ון אנתוני אלן, בריטניה 2007 - פרי מקארתי, ארצות הברית 2006 - אזיט ביסווס, הודו 2005 - המרכז למדע וסביבה, הודו 2004 - סוון אריק יורגנסן, שוודיה, וויליאם מיטש, ארצות הברית 2003 - פטר וילדרר, גרמניה 2002 - איגנסיו רודריגז-איטורבה, ארצות הברית 2001 - טאקאשי אסאנו, ארצות הברית 2000 - קאדר אסמל, דרום אפריקה 1999 - ורנר סטום, שווייץ, וג'יימס מורגן, ארצות הברית 1998 - גדעון דגן, ישראל 1997 - פיטר איגלסון, ארצות הברית 1996 - יורג אימברגר, אוסטרליה 1995 - WaterAid, בריטניה 1994 - טאקשי קובו, יפן 1993 - מדהב אטמראם צ'יטאל, הודו 1992 - המחלקה להנדסת סביבה, האוניברסיטה הטכנית של דנמרק 1991 - דוד שינדלר, קנדה מדיה וקבצים בנושא פרס המים של סטוקהולם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרס המים של סטוקהולם (באנגלית) אתר הפרס מידע על כלות וחתני הפרס אתר התחרות הישראלית כתבה על התחרות בישראל ב-2023
האני

האם התכוונתם ל... האני – קבוצה אתנית בדרום מזרח אסיה כריס האני – פוליטיקאי דרום אפריקאי לוקה האני – מוזיקאי שווייצרי אני הני אישים ששמם הפרטי הוא האני
דייוויד בולטימור

דייוויד בולטימור (באנגלית: David Baltimore‏; ‏נולד ב־7 במרץ 1938) הוא ביולוג יהודי אמריקאי, שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1975 (יחד עם רנאטו דולבקו והווארד מרטין טמין) על ההסבר כיצד וירוס מחולל גידול משפיע על החומר הגנטי של התא. קיבל את המדליה הלאומית למדעים בשנת 1999. דייוויד בולטימור כיהן כנשיא המכון הטכנולוגי של קליפורניה בין השנים 1997 ל-2006 וכנשיא אוניברסיטת רוקפלר. מכהן בדירקטוריון ביטאון מדעני האטום. בולטימור תרם רבות בתחומי האימונולוגיה, וירולוגיה, חקר מחלת הסרטן, ביוטכנולוגיה, DNA רקומביננטי ועוד. בולטימור נולד בניו יורק, ארצות הברית לריצ'רד וגרטרוד בולטימור. קיבל תואר ראשון ב-1960 במכללת סווארת'מור ותואר שני ודוקטורט מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנות השבעים באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון גילה יחד עם רנאטו דולבקו והווארד מרטין טמין את הרוורס טרנסקריפטאז, אנזים שמקורו בנגיף מסוג רטרו וירוס, שיוצר עותק של DNA על בסיס mRNA בתהליך שנקרא שעתוק לאחור (Reverse Transcription). בשנת 1975 זכה בולטימור בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1975, על ההסבר כיצד וירוס מחולל גידול משפיע על החומר הגנטי של התא. קיבל את המדליה הלאומית למדעים בשנת 1999. בין הנימוקים למתן הפרס מצוינת אף תרומתם של בולטימור וטמין לתיאור האופן שבו וירוסים גורמי גידולים פועלים על החומר הגנטי של התא באמצעות שעתוק לאחור. תגליתו זו עמדה בניגוד לדוגמה המרכזית של הביולוגיה המולקולרית ולפיה קיימת העברת מידע גנטי חד-כיוונית מה-DNA אל ה-RNA אל החלבון. אמונה שדוברה הבולט היה פרנסיס קריק, אחד ממגלי מבנה ה-DNA וחתן פרס נובל. טמין הדגים כי וירוס גורמי גידולים מסוימים נושאים את היכולות האנזימטית להפוך את כיוון זרימת המידע מן ה-RNA בחזרה אל ה-DNA על ידי שעתוק לאחר. תופעה זו נחקרה באופן עצמאי על ידי בולטימור. התגלית של שעתוק לאחור היא אחת מן התגליות החשובות ביותר ברפואה בעת המודרנית, כיוון ששעתוק לאחור הוא האנזים המרכזי בכמה מן המחלות האנושיות הנפוצות ביותר, כגון HIV וצהבת נגיפית מסוג B. שעתוק לאחר הוא אף מרכיב חשוב של מספר טכניקות בולטות בביולוגיה מולקולרית וברפואה אבחנתית, כגון תגובת שרשרת של פולימראז (PCR). ב-1986 פרסם בולטימור יחד עם תרזה אימנישי-קרי (אנ') מאמר בתחום האימונולוגיה. מאמר זה נחשד כזיוף מדעי וחולל את "פרשת בולטימור". רק בשנת 1996 הוחלט כי המאמר היה תקף וההאשמות היו כוזבות. בשנת 1968 נשא לאישה את המיקרוביולגית ד"ר אליס ס. הואנג. לזוג ילדה אחת. על שמו של בולטימור נקרא כוכב לכת מינורי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 1999 - המדליה הלאומית למדעים 1975 - פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה 1974 - חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים סיווג בולטימור דייוויד בולטימור, באתר פרס נובל (באנגלית) דייוויד בולטימור, באתר dblp דף מידע על בולטימור, באתר המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס דייוויד בולטימור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אי־פי, חוקרים בוועידת פסגה בינלאומית נמצאים בצומת דרכים בנושא עריכת הגנום האנושי, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2015 דייוויד בולטימור, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות. יבשם עזגד, נוגדנים – הסיפור שלא יאמן על עלייתו, נפילתו ועלייתו מחדש של מדען-העל דייוויד בולטימור, באתר Azgad
בולטימור (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בולטימור – העיר הגדולה במדינת מרילנד אשר בארצות הברית. העיר נקראת על שמו של מייסד מרילנד, ססיל קלברט, הברון השני של בולטימור. השרפה הגדולה בבולטימור – שרפה שפרצה בעיר בולטימור ב-7 בפברואר 1904 ונמשכה 30 שעות ברציפות. בולטימור רייבנס – קבוצת פוטבול אמריקאית מהעיר בולטימור, המשחקת בליגת ה-NFL. בולטימור אוריולס – קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר בולטימור, מרילנד. בולטימור בולטס – הייתה קבוצת כדורסל מהעיר בולטימור, מרילנד. תזמורת בולטימור – תזמורת אמריקאית שמקום מושבה הקבוע הוא בולטימור, מרילנד. דייוויד בולטימור – ביולוג יהודי אמריקאי, שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1975. סיווג בולטימור – שיטה למיון נגיפים שפותחה בידי דייוויד בולטימור. מרטין בולטימור – מפציץ קל דו-מנועי אמריקאי שנבנה על ידי חברת חברת גלן ל. מרטין ושירת במהלך מלחמת העולם השנייה. קטגוריה:בולטימור
אבי לוי

האם התכוונתם ל... אבי לוי (קצין) – אלוף-משנה במילואים בצה"ל אבי לוי (שף) – שף ישראלי, זוכה העונה השנייה של "מאסטר שף" אבי לוי (פרופסור למדעי הנדסה) – דיקן הפקולטה למדעי ההנדסה באוניברסיטת בן-גוריון אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך) – נשיא שאנן - המכללה האקדמית הדתית לחינוך אבי לוי (מנכ"ל) – מנכ"ל בנק דיסקונט לישראל אבי לוי (שופט) – סגן נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה
אנחל אלגרי

אנחל נטליו אלגרי (בספרדית: Ángel Natalio Allegri;‏ 26 בדצמבר 1926 – 30 בדצמבר 1981) היה כדורגלן ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם בקבוצת ולס סארספילד ובנבחרת ארגנטינה ומאמן כדורגל. אלגרי שיחק במשך כל הקריירה שלו, קריירה בת 14 שנים, בוולס סארספילד מליגת העל הארגנטינאית. הוא ערך 384 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע 36 שערים, והוא נמצא במקום השלישי ברשימת שיאני ההופעות של המועדון. בנוסף, ערך אלגרי 4 הופעות בנבחרת ארגנטינה בין השנים 1950 ו-1951. אנחל אלגרי, באתר National Football Teams אנחל אלגרי, באתר FootballDatabase.eu סטטיסטיקות השחקן באתר BDFA (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גופשטיין

גופשטיין הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני. זו ההגיה הרוסית לשם הופשטיין. האם התכוונתם ל... בנצי גופשטיין – פעיל ימין רדיקלי בישראל ומייסד ארגון להב"ה דוד גופשטיין – משורר סופר ומתרגם יהודי אוקראיני, מהרוגי המלכות בברית המועצות זבולון (לאוניד) גופשטיין – שחמטאי אוקראיני-ישראלי
דימתיל סולפוקסיד רדוקטז

דימתיל סולפוקסיד רדוקטז הוא אנזים המכיל מוליבדניום המזרז חיזור של דימתיל סולפוקסיד לדימתיל סולפיד. הוא מהווה רדוקטאז תחת תנאי סביבה ללא חמצן במספר בקטריות כשדימתיל סולפוקסיד מהווה מקבל האלקטרון בתגובה. במהלכה אטום החמצן נקשר למוליבדן ואז מחוזר למים. הרדוקטז לחומר הזה מיוחד לבקטריות וארכאונים. הם משמשים לזרחון חמצוני ללא חמצן ונשימה אנאורגנית של ליתותרופים על מנת לפרק אוקסיאניונים. הזירוז מתבצע על ידי העבר שני אלקטרונים ואטום חמצן אחד במהלך התגובה בה הוא נכח. האתר הפעיל כולל מוליבדן שנדיר בפעילות ביולוגית. ב-Rhodobacter sphaeroides האנזים מהווה תת-יחידה אחת ללא צורך בקופקטורים נוספים פרט לפטרין. ב-Escherichia coli הוא ממוקם בתוך הממברנה ומורכב משלוש תת-יחידות. הוא מבוקר בעיקר בשלב השעתוק. התוצר של התגובה אותה מזרז האנזים: דימתיל סולפיד הוא מרכיב במחזור הגופרית. הוא מתחמצן למלחי החומצה המתאנסולפונית ומהווה גרעין היווצרות העננים מעל האוקיינוסים איפה שחסר מקור התגרענות נוסף חשוב - אבק. היווצרות העננים הוא כלי מרכזי בהגברת אלבדו ושמירה על טמפרטורת האוויר. כך שהאנזים יכול לגרום לבקרת החזית האקלימית.
שמעון צ'רנוחה

שמעון צ'רנוחה (נולד ב-10 במאי 1948) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם בקבוצת בית"ר ירושלים בשנות ה-60. היה מבכירי השחקנים בקבוצתו, והראשון מקבוצתו, בית"ר ירושלים, ששיחק בנבחרת ישראל. צ'רנוחה נולד למשפחה יהודית-אוקראינית מאזור חרקוב. הוא בן לניצולי השואה, כאשר אביו הותיר באושוויץ אשה וארבעה ילדים, ואמו יצאה מהמחנה עם ילדה אחת. הוריו הכירו במחנה עקורים בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן עלו לישראל כשהיה בן 9 חודשים. שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים, ובגיל 15 הועלה לשחק בקבוצת הבוגרים על ידי המאמן סמואל רזניק שהתרשם לטובה מיכולתו. הוא קיבל את הנהגת ההגנה הבית"רית באותן שנים משאול "המלך" מזרחי, ושיחק בצוותא עם כוכבי הקבוצה ד"ר ראול גלר, אודי רובוביץ', חיים אזולאי ויצחק מונסה. בתחילה שיחק בבית"ר כאשר הקבוצה הייתה בליגה השנייה, עד העונה הכפולה של 1966/1968 שבה הצליחה בית"ר להעפיל לליגה הראשונה. צ'רנוחה נחשב לבלם קשוח מאוד, ובנה תדמית "מפחידה", שהייתה חלק ממשחקו ואיימה על שחקני התקפת היריב. צ'רנוחה היה השחקן הראשון מקבוצת בית"ר ירושלים ששיחק עבור נבחרת ישראל כאשר הופעת הבכורה שלו בנבחרת הייתה ב-10 בינואר 1968 נגד נבחרת בלגיה. את מרבית הקריירה שלו, מקבוצת הילדים ועד לשנת 1972, עשה צ'רנוחה בבית"ר ירושלים, למעט עונה אחת 1970-71 בה שיחק במכבי נתניה ושם זכה בתואר היחיד שלו, אליפות המדינה לאותה עונה. בתום עונת 1972, לאחר חילוקי דעות עם יושב ראש בית״ר, יהושע מצא, עזב את בית״ר ועבר לשחק בקבוצת שמשון תל אביב. לאחר פרישתו נעלם מנוף הכדורגל למספר שנים. בהמשך היה מאמן במחלקת הנוער של בית"ר, ונודע במשמעת הברזל יוצאת הדופן שלו , ואף הצליח להעלות את קבוצת הנוער לליגת העל לנוער כאשר מתוך 26 מחזורים ניצחה 25 משחקים ותיקו אחד בלבד. בין היתר בקבוצה זו אימן את אבירם ברוכיאן ועמית בן שושן שלאחר מכן היו שחקנים משמעותיים בקבוצת הבוגרים. כיום שמעון מאמן את קבוצת הבוגרים של הפועל מבשרת ציון בליגה ג' מחוז מרכז. לצ'רנוחה ארבעה בנים ו-16 נכדים. מכבי נתניה אליפות המדינה (1): 1970/1971 דמותו מוזכרת במערכון ״אופסייד סטורי״ של הגשש החיוור (כמי שהיה או לא היה באופסייד). שמעון צ'רנוחה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל שמעון צ'רנוחה, באתר National Football Teams שמעון צ'רנוחה, באתר FootballDatabase.eu נעמה נחושתאי, איפה בית"ר של אז? שמעון צ'רנוחה יוצא מאופסייד, באתר ynet, 21 בנובמבר 2010 רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר -הספר, הוצאת מדיה 41, עמ' 85