laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
The Monster Tour

The Monster Tour הוא מיני-סיבוב הופעות של הראפר האמריקאי אמינם והזמרת הברבדית ריהאנה שיצא לדרך ב-7 באוגוסט 2014. המופע הראשון באצטדיון Rose Bowl בפסדינה היה להצלחה וכל הכרטיסים למופע נמכרו, עם קהל של 90,000 איש. סיבוב ההופעות הגיע לסופו ב-23 באוגוסט עם מופע הסיום שהתקיים באצטדיון Comerica Park בדטרויט. סך הכל המופע גרף 32 מיליון דולר. אמינם וריהאנה שיתפו לראשונה פעולה ב-2010 בשיר "Love the Way You Lie". מאז הם הוציאו שלושה שירים נוספים: "Love the Way You Lie (Part II)" ב-2010, "Numb" ב-2012, ו-"The Monster" ב-2013. בפברואר 2014, הוכרז כי הצמד ייצא למסע הופעות משותף קטן היקף. ב-19 במרץ 2014, אושר כי מסע ההופעות ייקרא "The Monster Tour" והוכרזו שלושה מועדים. מכירת הכרטיסים להופעות החלה ב-28 במרץ 2014. ב-21 במרץ, עקב דרישת הקהל, התווספו עוד שלושה מועדי הופעות לסיבוב ובכך עלו מספר ההופעות המשותפות לשישה בסך הכל. רשימה זו מתייחסת למופע הראשון של הטור שהתקיים בפסדינה, קליפורניה. "Numb" "No Love" "Run This Town" "Live Your Life" "Crack A Bottle" "Won't Back Down" "What Now" "Phresh Out the Runway" "Birthday Cake" "Talk That Talk" "Rude Boy" "?What's My Name" "Pour It Up" "(Cockiness (Love It" "Man Down" "You da One" "Wait Your Turn" "Jump" "Umbrella" "All of the Lights" "Rockstar 101" "(Only Girl (In the World" "Where Have You Been" "Stay" "Love the Way You Lie" ".3 a.m" "Square Dance" "Business" "My Dad’s Gone Crazy" "Evil Deeds" "Rap God" "Marshall Mathers" "Still Don't Give a Fuck" "Criminal" "The Way I Am" "Airplanes" "Stan" "Sing for the Moment" "Like Toy Soldiers" "Forever" "Berzerk" "Till I Collapse" "Cinderella Man" "My Name Is" "The Real Slim Shady" "Without Me" "Not Afraid" "Diamonds" "We Found Love" "Lose Yourself" "The Monster" THE MONSTER TOUR TICKET INFO - 2ND SHOWS ADDED!, March 19, 2014, eminem.com ONSALE NOW: EMINEM AND RIHANNA THE MONSTER TOUR, August 23, 2014, Facebook
ואהידה פרצ'ין

ואהידה פרצ'ין (בטורקית: Vahide Perçin; נולדה ב-13 ביוני 1965) היא שחקנית טורקייה. היא הייתה ידועה מספר שנים בשם הנישואין שלה, "ואהידה גורדיום", אך שבה לשם הלידה שלה לאחר גרושיה. ב-2007 זכתה פרצ'ין בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי באדנה, על השתתפותה בסרט "İlk Aşk". ביוני 2013 הצטרפה פרצ'ין לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה "הסולטאן", כהורם סולטאן. פרצ'ין מוכרת גם בתור הונקאר (גברת יאמן) מהסדרה "אדמה מרה" (Bir Zamanlar Çukurova). ואהידה פרצ'ין נישאה לשחקן הטורקי אלטאן גורדיום ואימצה את שם משפחתו. ב-1994 נולדה בתם עליזה. הזוג נפרד ב-2013. 2007: קטין ברציחות נישואים מאת אריק-עמנואל שמיט, סדנת משחקים 2002: לילה יוצא דופן מאת ז'רום צ'ודורוב 2000: הפרדה מאת בהיץ' אק 2001: ציד המכשפות מאת ארתור מילר 2001: הנהר האדום מאת טונצ'ר צ'וצ'נוגלו 1999: גשר הר מאת ארול אקסוי 1998: שלום 1997: משחק מאת מייקל פראין 1996: שטן עכביש מאת ארדואן אייטקין 1994: 403.קילומטר מאת איסמט קונטאי 1992: ברזל כדור הארץ, נחושת סקיי מאת ישר כמאל מקבת' מאת ויליאם שייקספיר 2012: Ayhan Hanım 2011: Zefir 2008: Devrim Arabaları 2007: İyi Seneler Londra  2006: İlk Aşk  2004: Anlat İstanbul מדיה וקבצים בנושא ואהידה פרצ'ין בוויקישיתוף ואהידה פרצ'ין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ואהידה פרצ'ין, באתר AllMovie (באנגלית) ואהידה פרצ'ין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
בן ציון במברגר

הרב בן ציון הלוי במברגר (תר"פ – תשמ"א, ספטמבר 1980) היה משגיח ישיבת פוניבז' בשנים תשט"ז - תשמ"א. נולד בפרנקפורט שבגרמניה בשנת תר"פ ליוסף אהרן, בן משה אריה הרב של באד קיסינגן. בנו של רבי יצחק דב במברגר. בבחרותו עלה לארץ ישראל עם הוריו, והתיישבו בירושלים. למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה, שם היה תלמידם של רבי ראובן כץ ורבי אליהו דושניצר ושל רבי אבא גרוסברד. לאחר מכן למד בישיבת פוניבז' בבני ברק. בשנת תש"ז (1946) התחתן עם שושנה לבית מאיר, ולימים נולדו להם ארבעה ילדים. גיסו הוא הרב יששכר מאיר. בשנת תש"י נתמנה על יד הרב יעקב ניימן לר"מ בישיבת אור ישראל ובשנת תשט"ז נתמנה למשגיח בישיבת פוניבז', בתפקיד זה כיהן עד פטירתו. נפטר מהתקף לב בי"ח בתשרי תשמ"א. על שמו הארגון עזר מציון, שמייסדו ומנהלו הוא אחיינו חנניה צ'ולק. מתוך כתביו הוציאו לאור תלמידיו את הספרים ניב שפתים – שערי ציון וגנזי שערי ציון. הקדמה לספר גנזי שערי ציון באתר היברובוקס בנציון במברגר, דף שער בספרייה הלאומית ראו: תלמידי ישיבות פליטים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 4 נחום יברוב, ניב שפתים – שערי ציון, ירושלים תשס"ט, באתר Hebrew Books. גנזי שערי ציון, בני ברק תשס"ג, באתר Hebrew Books.
קירנאיקה (פירושונים)

קירנאיקה (ביוונית עתיקה: Κυρηναϊκή ‏Kyrinaiki) – השם נובע מן העיר היוונית קירנה האם התכוונתם ל... קירנאיקה – חבל ארץ היסטורי בצפון אפריקה, במזרח לוב; בתקופה הרומית היה חלק מפרובינקיה כרתים וקירנאיקה. בתקופה האסלאמית נודע בשם ברקה (برقة) כרתים וקירנאיקה – פרובינקיה רומית שכללה את קירנאיקה והאי כרתים הלגיון השלישי קירנאיקה – לגיון רומאי שהוקם על ידי מרקוס אנטוניוס בסביבות שנת 36 לפני הספירה אמירות קירנאיקה (إمارة برقة) – אמירות שהתקיימה בקירנאיקה בשנים 1922-1919 (בתמיכת האיטלקים; לשייח' סידי אידריס הוענק תואר אמיר קירנאיקה) ובשנים 1951-1949 (בתמיכת הבריטים) (לחצו לצפייה בדגלה של האמירות בשנים 1951-1949 )
מרסל מוסרי

מַרסֶל מוֹסֶרי (נולדה ב-13 בפברואר 1990) היא סופרת, מחזאית, שדרנית רדיו ועיתונאית ישראלית. ספריה יצאו לאור באמצעות מימון המונים. מוסרי נולדה בחולון בשנת 1990 ליוסף, נהג מונית, ולמרגלית, עובדת בעיריית תל אביב. יש לה שתי אחיות גדולות מנישואיהם הקודמים של הוריה, ועוד אחות שצעירה ממנה בשנתיים. מוסרי עבדה כפקידה עד שב-2013, בגיל 23, פרסמה בפייסבוק סיפור קצר בשם "קופסת קובות" שזכה לתפוצה רבה. בעקבות כך פרסמה סיפורים נוספים. סיפוריה אוגדו לשני ספרים, ויצאו לאור באופן פרטי באמצעות אתר מימון המונים. בהמשך החלה גם הפצתם בחנויות. ב-2014 הפכה לבעלת טור שבועי במעריב אונליין, ולשדרנית תוכנית ברדיו ללא הפסקה. בספטמבר 2014 נבחרה בידי מגזין פורבס ישראל לרשימת "40 הצעירים המבטיחים בישראל". בשנת 2015 השתתפה בעונה השנייה של תוכנית הדוקו-ריאלטי "גולשי ספות". מוסרי נישאה לגור הרמן בשנת 2018. ב-2020 נולדה לזוג בת. בשנת 2021 השניים נפרדו. בשנת 2024 עברה להתגורר דרך קבע בעיר חריש. קופסת קובות, הוצאה עצמית, דצמבר 2013. דמעות של יין, הוצאה עצמית, אוגוסט 2014. עיניים טובות, הוצאה עצמית, ינואר 2021. וכל אחד לחוד, הוצאה עצמית, יולי 2022. זה שאהבתי, תכלת, 2018. שמחה ותוגה, הוצג בתיאטרון צוותא, 2017. דף הפייסבוק של מרסל מוסרי רשימת הפרסומים של מרסל מוסרי, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של מרסל מוסרי, באתר "סימניה" מרסל מוסרי באתר רדיו ללא הפסקה כל הטורים של מרסל מורסי, באתר מעריב אונליין אורית נבון, ‏"אני סקסית, אני שמנמונת, אני מזרחית", באתר ‏מאקו‏, 16 באפריל 2014 חדשות 10, מרסל מוסרי - שילוב של שכונה, קדושה ותשוקה, באתר nana10‏, 21 בספטמבר 2014 חגית מהלא בן-משה, ‏" הקהל נותן לי לישון עם חיוך, נותן לי חמימות שהייתה חסרה לי, והוא בסופו של דבר גם ממלא לי את המקרר", באתר גלובס, 18 בפברואר 2015 דנה נפתלי, מרסל מוסרי: "יש בי בערה לתת תשוקה לגבר ואהבה לילד", באתר הארץ, 12 ביוני 2015 חגית גינזבורג, כך הפכתי לסופרת ואושיית פייסבוק מובילה, באתר כלכליסט, 9 באוגוסט 2015 גלי עמרן, מהשוליים למרכז: 5 אנשי השנה האלטרנטיביים, באתר nrg‏, 13 בספטמבר 2015 אור סופר, ‏אני רוצה שהעולם הזה ינוהל על ידי נשים, באתר onlife,‏ 31 בינואר 2016 יפעת מנהרדט, מרסל מוסרי מוכנה להיות אמא: 'היו לי רק סטוצים כי לא האמנתי בזוגיות', באתר Xnet‏, 17 במאי 2018 פאולה וליאון, ‏מרסל מוסרי: "לא אשתוק יותר, מי שיעליב יחטוף", באתר ‏מאקו‏, 26 בינואר 2022 דמעות של יין באתר הדסטארט אלכסנדר כץ, מהפייסבוק לפרינט: כוכבת הרשת והסופרת מרסל מוסרי מצטרפת ל'מעריב', באתר אייס דף התוכנית של מרסל מוסרי באתר רדיו ללא הפסקה פורבס, גיליון ראש השנה, 2014, עמ' 78. טלילה ציפר, מה שהצליח ב"הכלה מאיסטנבול" עובד גם ב"עיניים טובות" של מרסל מוסרי, באתר הארץ, 8 ביולי 2021
קמינסקי

קמינסקי (אצל נשים, גם: קמינסקה) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אברהם יצחק קמינסקי – ממייסדי התיאטרון היהודי הנודד. אישה של אסתר רחל קמינסקה אדולפו קמינסקי – יהודי-צרפתי פעיל המחתרת הצרפתית לשעבר, שהתמחה בזיוף תעודות זהות אהרלה קמינסקי – מתופף ונגן כלי הקשה. בן הדור הראשון של נגני הג'אז ילידי הארץ אידה קמינסקה – בתם של מייסדי התיאטרון היהודי הנודד, אסתר רחל קמינסקה ואברהם יצחק קמינסקי אסתר רחל קמינסקה – מגדולות שחקניות התיאטרון הפולני, מייסדת התיאטרון היהודי בוורשה. אשתו של אברהם יצחק קמינסקי דני קיי (קמינסקי) - זמר וקומיקאי יהודי-אמריקאי ורד קמינסקי – צורפת ישראלית ופרופסור לצורפות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל חנן קמינסקי – אנימטור, מאייר ובמאי אנימציה ישראלי העומד בראש המסלול לאנימציה במחלקה לאומנויות המסך בבצלאל יואל קמינסקי – תסריטאי ישראלי, עורך תסריטים, ומרצה בתחום הקולנוע יוסף קמינסקי – בנם של מייסדי התיאטרון היהודי הנודד, אסתר רחל קמינסקה ואברהם יצחק קמינסקי מלווין קמינסקי (מל ברוקס) - במאי קולנוע, שחקן, תסריטאי, מפיק, מלחין ובדרן יהודי-אמריקאי פרנק קמינסקי – כדורסלן אמריקאי מרצ'ין קמינסקי – כדורגלן פולני דוד קמינסקי – כדורסלן עבר ישראלי
הפיגועים בעיירות היזידיות בעיראק

הפיגועים בעיירות היזידיות בצפון עיראק התרחשו ב-14 באוגוסט 2007. בהתקפות של מכוניות תופת על עיירות המיעוט היזידי קטניה וג'זירה שליד מוסול נהרגו 796 בני אדם ונפצעו למעלה מ-1,500. אירוע משולב זה נחשב לפיגוע הקטלני ביותר מאז ראשיתה של מלחמת עיראק. בשעה 19:20 לערך, בפעולה מתואמת, התפוצצו בשתי העיירות ארבע מכוניות תופת, מהן מכלית דלק אחת. על פי הערכת משרד הפנים העיראקי נשאו ארבעת כלי הרכב יחד חומרי נפץ במשקל של שתי טונות. המוני מבנים בעיירות, אשר היו בנויים מבוץ וחומרים בלתי עמידים אחרים, קרסו וקברו תחתיהם משפחות שלמות, ושכונות שלמות נימחו. מספר הנפגעים המדויק בהתקפה איננו ידוע בוודאות. ארגון הסהר האדום העיראקי טען כי מספר הנספים הגיע ל-796 ומספר הפצועים ל-1,562. שום ארגון לא נטל אחריות לפיגועים. צבא ארצות הברית ייחס את ההתקפה לארגון אל-קאעידה בעיראק בשל האופי המתואם של הפיגוע. הממשלה העיראקית ייחסה אותה למוסלמים סונים קיצונים. ההתקפות באו לאחר תקופה של מתח בין היזידים לבין מוסלמים סונים בצפון עיראק, שבמהלכם קיבלו תושבים יזידים איומים על חייהם. בתקופה זו אירעו באזור שני אירועים ששילהבו את הרוחות: באפריל 2007 נסקלה למוות נערה יזידית, שנחשדה כמי שבכוונתה להתאסלם ולהינשא לסוני, ובהמשך החודש נרצחו (ככל הנראה כנקמה על הסקילה) 23 יזידים נוסעי אוטובוס, שהופרדו על ידי חמושים סונים מהנוסעים המוסלמים והנוצרים בו, הורדו ממנו בכוח ונורו. הפיגוע בצפון עיראק: 2 טון חומר נפץ, 400 הרוגים, באתר ynet, 16 באוגוסט 2007 Toll in Iraq Bombings Is Raised to More Than 500, באתר הניו יורק טיימס, 22 באוגוסט 2007 Iraqi Interior Ministry: 400 killed in suicide bombings in northern Iraq, באתר ynetnews, ‏16 באוגוסט 2007.
פלין קרהאן

וילדאן פלין קרהאן (בטורקית: Vildan Pelin Karahan; נולדה ב-7 באוקטובר 1984) היא שחקנית טורקייה. היא הייתה ידועה מספר שנים בשם הנישואין שלה "פלין בקירוגלו", אבל לאחר שהתגרשה, היא חזרה לשם נעוריה. פלין קרהאן נולדה ב-1984 באנקרה שבטורקיה. היא למדה בבית הספר היסודי Arı College, וסיימה את חטיבת הביניים חלקית בבית הספר Gaziosmanpaşa באנקרה, ובבית הספר Ödemiş. היא סיימה את לימודיה בגימנסיה של סוקולו מהמט פאשה ולאחר מכן באוניברסיטת Anadolu. בתחילת הקריירה שלה, היא השתתפה בפרסומת של קוקה-קולה וקארפור. היא גילמה את דמותה של אסלי זייבק בסדרת הנעורים "Kavak Yelleri", ששודרה בערוץ הטורקי Kanal D בשנים 2007 - 2011. ב-2012, היא החלה לשחק בתור מיהרימה סולטאן בסדרה המצליחה "הסולטאן", שמגוללת את קורות שלטונו של סולימאן המפואר. קרהאן הייתה נשואה למאמן הכושר ארדינץ' בריקוגלו מ-2011 עד 2013. ב-24 ביוני 2014, היא נישאה לבדרי גונטאי. פלין קרהאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פלין קרהאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Pelin Karahan in "Magnificent Century", May 24, 2014, Hurriyet Pelin Karahan got married, October 23, 2011, Magazin
אוזן גובן

אוזן גובן (בטורקית: Ozan Güven; נולד ב-19 במאי 1975) הוא שחקן טורקי. אוזן גובר נולד ב-1975 בעיר נירנברג שבגרמניה. הוא למד משחק בקונסרבטוריון העירוני באיזמיר ושיחק בתיאטרון שאהיקה טקאנד (Şahika Tekand) הנודע באיסטנבול. בנוסף, הוא למד מחול מודרני באוניברסיטת סינאן לאמנויות הבמה. גילם מגוון רחב של דמויות ביצירות מסוגות שונות, בהן דרמה, מותחני פשע וקומדיות סאטיריות. מעבר לסדרות טלוויזיה וסרטים מוצלחים כגון "Balalayka" ו-"Dokuz", גובן שיחק גם לצד חברו צ'ם ילמאז בקומדיה העל-טבעית "G.O.R.A", ובסרט ההמשך "A.R.O.G". הוא גם שיחק בפרודיה המערבית "Yahşi Batı". ב-2005 נישא לבמאית טורקאן דרייה ולהם בן. Ejder Kapanı :2010 2010: Yahşi Batı 2010: Anneannem 2008: A.R.O.G. 2004: Yazı Tura 2004: Anlat İstanbul' 2004: G.O.R.A 2002: Dokuz 2000: Balalayka 2000: Yıldız Tepe 2012-2014: הסולטאן - מגלם את ריסטם פאשה. 2012: Koyu Kırmızı 2009: Canım Ailem 2005: Hırsız Polis 2003: Bir İstanbul Masalı 2002: Bana Abi De 2002: Havada Bulut 2002: Aslı ile Kerem 2002: Koçum Benim 2001: Dünya Varmış 1998: İkinci Bahar 1998: Çiçeği Büyütmek מדיה וקבצים בנושא אוזן גובן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוזן גובן (באנגלית) אוזן גובן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Silverscreen 'goalscorer', 21.12.2008, Milliyet
משה אישביתי מנהיים

משה אישביתי מנהיים (נולד מור מנהיים; בהונגרית: Mannheim Mór,‏ 6 בינואר 1898 - 25 בדצמבר 1991 – י"ח בטבת תשנ"ב) היה לשונאי ומורה לעברית ומילונאי יהודי הונגרי, שהתיישב ב-1968 בישראל. מנהיים נולד למשפחה יהודית אורתודוקסית ביישוב בארטפה, השייך כיום לסלובקיה. אמו הייתה בת למשפחה חסידית ואביו צאצא למשפחה של רבנים אשכנזים ידועים. השתתף במלחמת העולם הראשונה כחייל בצבא האוסטרו-הונגרי וזכה לעיטורים על תרומתו בלחימה. למד בישיבות ובמקביל עשה לימודים אקדמיים בתחום השפות, תוך התרחקות מדרך החיים החרדית והימשכות לציונות הדתית. החל משנות ה-1920 עסק בהוראה בעיר דברצן. בשנת 1923 התמנה למורה לדת ישראל בתיכון היהודי לבנות בעיר. לימד עברית גם במסגרת הארגונים היהודים "צעירי מזרחי" ו"תפארת בחורים". יחד עם עזרא ארנה גרוס הצטיין מנהיים כחלוץ לימוד השפה העברית המודרנית והמילונאות העברית בהונגריה. בשנת 1935 שניהם פרסמו את המילון העברי-הונגרי. מנהיים כתב גם ספר לימוד ומילונים נוספים הונגריים-עבריים. מנהיים וגרוס הירצו הרצאות רבות בקרב הנוער היהודי בנושאי יהדות ותרבות יהודית. משפחתו של מנהיים נספתה בשואה. הוא עצמו שרד, בין השאר, הודות לעיטוריו במלחמת העולם הראשונה. בתום המלחמה הקים מנהיים בדברצן את הפדרציה הלאומית היהודית המקומית. בתוקף תפקיד זה ביקר עם משלחת בבוקרשט, ויצר שם קשרים עם ארנה מרטון, עורך העיתון היהודי אוי קלט שהופיע אז בקלוז' ועם הג'וינט. הג'וינט התגייס בהמשך לפרויקטים לרווחת היהודים הנצרכים בדברצן - הקמת בית תמחוי, בית יתומים, בית יולדות והענקת עזרה ראשונה לניצולי השואה שחזרו ממחנות המוות ומעבודות הכפייה. אחרי 1946 חידש מנהיים עצמו את פעילותו כמחבר ספרי לימוד לשפות כמורה לעברית, גרמנית ואנגלית. אחרי שבשנות ה-50 אסר המשטר הקומוניסטי סטליניסטי בהונגריה על לימוד העברית ועל הוראת השפות הזרות בבתי הספר, פרט לשפה הרוסית, נאלץ מנהיים להפסיק עבודתו זו. בשנת 1968 עלה מור מנהיים לישראל. מילונו ההונגרי-עברי פורסם במהדורות חדשות בחיפה ובתל אביב (בהוצאה לאור "סיני" של משפחת שלזינגר שעלתה מהונגריה). נפטר ב-1991, י"ח בטבת תשנ"ב. הובא לקבורה בבית העלמין ירקון בפתח תקווה, בישראל. יחד עם ארנה גרוס - Héber-magyar szótár. — Rövid héber nyelvtan stb. Debrecen. (מילון עברי-הונגרי - ספר ללימוד קצר של השפה העברית, דברצן 1935) Magyar- héber zseb szótár (מילון כיס הונגרי-עברי) 1936, דברצן, כולל 15,000 מילים . Magyar-angol-héber szójegyzék. A legfontosabb 1100 szó. Debrecen. 1939. (אוצר מילים הונגרי-אנגלי-עברי. 1100 המילים החשובות ביותר) מהדורה ב-1940 באויפשט A modern héber nyelv tankönyve דברצן, 1942,1941 (המורה העברי -ha-Moreh ha-ʻIvri. ספר לימוד חדיש של השפה העברית) דברצן Gyakorlati héber-magyar szótár 1947 מילון שימושי עברי-הונגרי 1972 חיפה, 1983 תל אביב - Modern magyar-héber szótár מילון הונגרי-עברי חדיש - מהדורה שנייה הכוללת 26,000 מילים. (מוקדשת לזכר הוריו ואחיו שנספו באושוויץ) דברצן בלקסיקון היהודי ההונגרי Magyar Zsidó Lexikon 1929 ed Peter Ujvári לקסיקון ישראלי-הונגרי גאבור דויטש - על בית הספר התיכון ברחוב בסרמן בדברצן - באתר בית המדרש לרבנים בבודשפט Debrecen, Böszörményi utca אישטוואן טופור על יהודי דברצן בשואה, Memento Mori באתר Hajdu online משה איש-ביתי, דף שער בספרייה הלאומית Magyar Zsidó Lexikon
Sympathetic Nervous System

Sympathetic Nervous System (בעברית: מערכת העצבים הסימפתטית) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הישראלית נינט טייב. האלבום יצא לאור ב-30 במאי 2012, על ידי חברות התקליטים הליקון. האלבום הוקלט בקיץ 2011 באולפני Motor Museom Studio בליברפול והופק על ידי המפיק הבריטי מייק קרוסי, שהפיק בין היתר אלבומים גם לארקטיק מאנקיז, סופי אליס בקסטור ג'ייק באג ואחרים. כל שירי האלבום, בשפה האנגלית, נכתבו והולחנו על ידי טייב. באלבום מנגנים טייב עצמה, חברי להקת רוקפור והצ'לנית מאיה בלזיצמן. מהאלבום שוחררו שני סינגלים - I C U ו What Are You People, שלא זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו. לעומת חוסר ההצלחה המסחרית של האלבום, הביקורות עליו היו ברובן טובות. עינב שיף כתב: "אחרי האזנות רבות ל-"Sympathetic Nervous System", אפשר כבר להשלים עם המציאות הזו: ממילא נינט טייב גדולה על ישראל". אסף נבו ב-mako: "רוקרית חכמה, אמיצה והכי קולית, שעושה מוזיקה חופשית ומענגת". גם רז ישראלי כתב לעיתון 'מעריב': "אלבום רוק נשי אינטליגנטי, ישיר ועוקצני, כולו נינט טייב בביטחון עצמי מלא ובלי להתחנף". כל השירים נכתבו והולחנו על ידי נינט טייב (למעט היכן שמצוין אחרת).  מידע על האלבום Sympathetic Nervous System באתר MusicBrainz עינב שיף‏, נינט טייב באלבום "Sympathetic Nervous System": גדולה על ישראל, באתר וואלה, 30 במאי 2012 אסף נבו, ‏ים של דמעות ועצבים, באתר ‏מאקו‏, 30 במאי 2012 רז ישראלי, כבר לא המאמי שלכם: נינט טייב מממשת את הפוטנציאל, באתר nrg‏, 3 ביוני 2012 איתי קדוסי, הנסיכה מקרית גת כבר לא נחמדה(הקישור אינו פעיל), באתר מעמול, 22 ביוני 2012
חוקת רומניה 1866

חוקת 1866 (ברומנית: Constituția din 1866) נחשבת לחוקה הראשונה שחוקקו לעצמם הרומנים. החוקה, המבוססת על חוקת בלגיה (1831), שנחשבה באותה תקופה לחוקה מתקדמת מאוד, נועדה להתאים את חוקי רומניה לשינוי השלטוני, שנוצר בעקבות הדחת אלכסנדרו יואן קוזה והבאתו של הנסיך הגרמני, שיתפרסם לימים כקרול הראשון, מלך רומניה, מייסד בית המלוכה הרומני. חוקת 1866 החליפה את המעמד המתפתח של הסכמת פריז. החוקה החדשה הפכה את הנסיכויות הרומניות למונרכיה העוברת בירושה. החוקה קבעה שהממשל יהיה ייצוגי ואחראי. החוקה קבעה את הפרדת הרשויות. נקבע מערכת בחירות המבוססת על זכות בחירה לרומנים בעלי רכוש. חוקת 1866 הוחלפה על ידי חוקת רומניה 1923, אך במהלך שנות קיומה הוכנסו בה כמה שינויים. ב-1879 הוכנס שינוי בסעיף 7, הסעיף שהתנה את קבלת האזרחות הרומנית בהשתייכות לדת הנוצרית. ב-1884 הוכנס שינוי קל במבנה השיטה האלקטורלית. ב-1917 בוטל הסעיף שהכריז על בעלות הרכוש כמקודשת ובלתי ניתנת לפגיעה, שונו הסעיפים 57 ו-67, כדי לאפשר שינוי השיטה האלקטורלית וביצוע הרפורמה האגררית על ידי מתן קרקעות לחיילים. החוקה הרומנית של 1866 (ברומנית) חוקת 1866 שהתקבלה תחת ריבונות עות'מאנית (אורכב 30.07.2014 בארכיון Wayback Machine) - מאמר של גריגורה אדריאנה דיאנה בכתב העת Historia (ברומנית) Seton-Watson, R. W., "O istorie a românilor" עמודים 261 - 264 (ברומנית)
מחוזות מסצ'וסטס

במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית ישנם 14 מחוזות. הגדול שבמחוזות מסצ'וסטס הוא מחוז ווסטר (3,919 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז ננטאקט (124 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז מידלסקס (כ-1,503,085 תושבים נכון ל-2010). עיר הבירה, בוסטון, נמצאת במחוז סאפוק. הטבלה שלהלן ממוינת כברירת מחדל לפי גודל האוכלוסייה במחוז. לחיצה על החצים הקטנים בתא העליון של כל עמודה תמיין מחדש את הטבלה לפי פרמטרים אחרים. מדיה וקבצים בנושא מחוזות מסצ'וסטס בוויקישיתוף
תגובה מאוחרת

תגובה מאוחרת הוא סרט קולנוע שכתב, ביים והפיק שמואל קלדרון משנת 2004. מני ליאור מילר, הוא הבעלים והמנהל של מועדון לילה ביחד עם שישו שי גולדשטיין, חברו הטוב מגיל 12, ביחד הם עורכים הופעות במועדון. בתום העבודה מני הולך להמר על קלפים ומפסיד כסף רב. מני היה נשוי בעבר לקארין (נינה קוטלר), שאחרי שנקלע לחובות ונקלע למשבר נפשי, עזבה אותו ללונדון. בתחילת הסרט קארין חוזרת אליו מאנגליה ומלחמת המפרץ פורצת. יום אחד מני לווה כסף, ובלילה הוא מסתובב ברחובות העיר הריקים ומפזר שטרות של כסף לכל עבר. אחר-כך הוא מדמיין שהוא פוסע ברחובות לבנון עם המחלקה שלו והם נלחמים במחבלים. באותו הלילה מני מאושפז בבית חולים לחולי נפש, בתחילה נדמה לו שהערבים שבו אותו ומענים אותו. ד"ר רוני עופר (שמואל קלדרון), מנהל המחלקה הפסיכיאטרית, מטפל במני, אולם הוא אינו יכול לסייע לו, מכיוון שבמפגשים הראשונים ביניהם מני מסרב לדבר. באחת הפגישות עם ד"ר עופר מני מספר מה שהוא לא סיפר לאיש - על החוויה הטראומתית שעברה עליו במלחמת לבנון הראשונה, לפני חופשת השחרור שלו. הוא יצא בראש שמונה חיילים להניח מטענים בוואדי מוזלם, שבדרכו עוברות חוליות מחבלים. הם הניחו את המטענים וברגע שפנו אחורה היה פיצוץ אדיר, נפתחה עליהם אש תופת. מני ניסה להזעיק עזרה בקשר, אבל העזרה בוששה להגיע והוא הרגיש חסר אונים, תוך שהוא מריח את הבשר החרוך, שומע את זעקות הפצועים ורואה חלקי גופות מפוזרות בשטח. כשהחילוץ הגיע כל החיילים כבר נהרגו, פרט לקובי שהתעוור ומני היחידי שיצא בריא מהמקום ומאז הוא כועס על עצמו על כך שנשאר בחיים בעוד שחבריו נהרגו. בסיום הסרט מני משתחרר מבית החולים. הוא הולך לפגוש את קובי (מאור כהן), חברו מהמלחמה, שהתעוור, איתו לא שוחח במשך עשר שנים. צילומי המועדון התקיימו במועדון ברחוב יהודה הלוי, שהיה בעבר מועדון הפינגווין. הצילומים בביתו של מני נערכו בביתו האמיתי של ליאור מילר שמגלם את דמותו. השחקנים ערכו הכנות לסרט במרכז הרפואי לבריאות הנפש אברבנאל. הסצינות בבית החולים הפסיכיאטרי צולמו במשך חודש וחצי במחלקה סגורה בבית החולים כפר שאול. זהו אותו בית החולים בו היה מאושפז קלדרון עצמו והסרט מתאר חוויות שהוא עבר שם. קלדרון עבד עם השחקנים והדגים להם את השפעת הכדורים על הפיזיות של החולים – הם תשושים, הולכים בכבדות, בקושי מתנועעים קלדרון מספר ב"מאחורי הקלעים" בדיוידי של הסרט: "זה קלדרון מא' ועד ת', זה פריים ראשון עד סוף הסרט קלדרון, זה שיקוף שלי, זה כמו רנטגן, זה אני." בעוד שקלדרון עצמו השתתף במלחמת יום הכיפורים, הרי שמני גיבור הסרט נלחם במלחמת לבנון הראשונה. ליאור מילר היה סמל בגולני ושירת בלבנון ובדומה למני עבד גם הוא כתקליטן. מיכה שטרית שר את שיר הנושא "יום טוב", אותו גם כתב והלחין. "תגובה מאוחרת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תגובה מאוחרת", באתר ספר הקולנוע הישראלי "תגובה מאוחרת", באתר אידיבי "תגובה מאוחרת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "תגובה מאוחרת", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ביקורות אורי קליין, כל הפרצופים הנכונים, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2004 פבלו אוטין, ‏לא תמיד הכוס נשברת, באתר גלובס, 6 באפריל 2005 גואל פינטו, סרטים חדשים, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2004
הספר השחור (יזידי)

הספר השחור (בכורדית: مسحە‌فا ڕه‌ش; מצחאף ראש) הוא אחד משני ספרי האמונה של הדת היזידית, לצד ספר ההתגלות היזידי ("כתאב קילווה"). שני הספרים כתובים בניב קורמאנג'י (ניב של כורדית). לפי האמונה היזידית הספר, שאיננו מחולק לפרקים, מכיל את דברי האל, שנמסרו כאשר ירד מהר שחור. חלקו הראשון של הספר מכיל את מיתוס הבריאה היזידי. לפי מיתוס זה נבראו בראשית הפנינה הלבנה (היא העולם) ושבעת המלאכים ובראשם "מלאכּ טאוס", מלאך הטווס. האל ציווה על המלאכים להביא אבק ואדמה מהארץ ולבנות את גופו של אדם. אז טאוס מאלכ נפח באדם נשמת רוח חיים ולימד את האדם להתפלל לשמש המייצגת את האל העליון. מתוך ציות לאל, שציווה את המלאכים לא להשתחוות לשום ישות פרט אליו, לא השתחווה טאוס מלאכ לאדם, שעה שהמלאכים האחרים עשו זאת. לאחר מכן מסופר על נפילתו של האדם, בריאת עזר-כנגדו (אשה בדמות חווה) וגירושם מגן העדן. חלקו השני של הספר מפרט את שמותיהם של מלכים יזידיים ורשימת כללי "כשרות" ובהם מאכלות אסורים וכללי טאבו בנוגע להיגיינה אישית. הספר מסתיים בגרסה שנייה, שונה, של סיפור הבריאה. לפי האמונה היזידית, הטקסט המקורי של הספר מצוי בכפר קסר טז א-דין; אולם חוקרים מודרניים תמימי דעים שהספר פורסם בכתב לראשונה בראשית המאה ה-20, לאחר שתוכנו הועבר במשך דורות בעל-פה וכותביו היו מלומדים שאינם בני הדת היזידית. טקסט מלא של הספר (באנגלית) גרסה נוספת של התרגום לאנגלית, כולל חלוקה לפרקים נושאיים שאיננה במקור מקור סורי לספר השחור, נדפס ב-1896 טקסט המקור בתעתיק לאותיות עבריות, באתר ויקיטקסט ערך על היזידים ב"אנציקלופדיה אירניקה" (באנגלית)
מנהיים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מנהיים – העיר השנייה בגודלה במדינת באדן-וירטמברג, גרמניה קהילת יהודי מנהיים אסכולת מנהיים – טכניקה תזמורתית מוזיקלית וקבוצת מלחינים שיצרה בטכניקה זו התיאטרון הלאומי של מנהיים – תיאטרון ולהקת אופרה בעיר מנהיים שבגרמניה וולדהוף מנהיים – מועדון ספורט אישים בלהה מנהיים – פרופסור אמריטה בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון וכלת פרס ישראל בחקר הסוציולוגיה ז'אן מנהיים – היה אמן ומחנך אמריקאי יליד גרמניה מיילו מנהיים – שחקן טלוויזיה אמריקאי-יהודי משה אישביתי מנהיים – לשונאי ומורה לעברית נועה מנהיים – עורכת, מתרגמת, מבקרת ומסאית ישראלית קמרין מנהיים – שחקנית יהודייה- אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב ופרס אמי קרל מאנהיים – סוציולוג גרמני ובריטי, יהודי יליד הונגריה לוס אנג'לס איינג'לס מאנהיים – קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר אנהיים שבקליפורניה מנהיימר
בניהו שמואלי

הרב בניהו יששכר שמואלי (נולד בכ' בתשרי ה'תשכ"א, 11 באוקטובר 1960) הוא ראש ישיבת המקובלים "נהר שלום" בירושלים. נולד וגדל בירושלים, בנו של המקובל הרב שלום שמואלי. בגיל 11 החל ללמוד בישיבת פורת יוסף. למד אצל הרבנים יהודה צדקה ובן-ציון אבא-שאול. בהפסקת הצהריים למד עם המקובל הרב יוסף וולטוך, ונסע מדי שבוע לרב מאיר אבוחצירא באשדוד. לאחר שנישא למד בכולל פורת יוסף. לאחר פטירת הרב מרדכי שרעבי (ה'תשמ"ד, 1983), הזמינו אביו לפתוח כולל אברכים בישיבת "נהר שלום". עד לפטירת אביו עמד איתו בראשות הישיבה בשכונת נחלאות בירושלים. במשך שנים למד קבלה במוצאי שבת עם הרב יצחק כדורי. מסוף שנות ה-90 מסר שיעורים בערוץ דר וסוחרת כמקדים לרב עובדיה יוסף. מדי יום ראשון מוסר שיעור בספר הזוהר על פרשת השבוע המועבר בלוויין, ובשידור חוזר ברדיו קול ברמה. אתר ישיבת נהר שלום רשימת הפרסומים של בניהו שמואלי, בקטלוג הספרייה הלאומית כתבות על הרב שמואלי באתר כיכר השבת כיכר השבת, ‏תיעוד: המקובל רבי בניהו שמואלי במערת המכפלה, באתר כיכר השבת, 31 באוגוסט 2016 בניהו יששכר בן שלום שמואלי, דף שער בספרייה הלאומית הרב בניהו – ידידי ישיבת נהר שלום, באתר www.neharshalom.co.il