laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הצרחה

במשחק השחמט, הצרחה היא מהלך משותף של המלך והצריח הנחשב כמסע אחד ומתבצע בשני שלבים: המלך מוזז שתי ערוגות לכיוון הצריח הצריח מוזז לערוגה הצמודה למלך ומעבר לו זהו המקרה היחיד בו מוזזים שני כלים ובו המלך זז יותר מערוגה אחת, במסע אחד. ההצרחה היא המהלך האחרון שהוסף לחוקי השחמט והוא מופיע בספרו של המחבר הצרפתי Claude Gruget בשנת 1560. הצרחה תתבצע בתנאים הבאים: המלך והצריח לא הוזזו כלל מערוגותיהם הטבעיות מתחילת המשחק. המלך לא נמצא באיום שח באותו רגע. המלך לא יימצא באיום שח בתום ההצרחה. המלך אינו עובר על פני ערוגות המאוימות על ידי כלי היריב; ערוגות אלו כוללות את ערוגת הכניסה של המלך בהצרחה. אין כלי מפריד בין המלך לצריח. הצריח והמלך נמצאים באותה שורה. הגבלה זו נוספה לחוקים בשנת 1972, כדי למנוע הצרחה במאונך לאחר הכתרת רגלי בטור ה'. על-פי כללי המשחק, כדי לבצע הצרחה יש להזיז את המלך תחילה, ואחר כך יש להזיז את הצריח. נגיעה בצריח קודם להזזת המלך, אינה מאפשרת הצרחה ומחייבת מהלך שבו זז רק הצריח (על פי החוק "נגעת-נסעת"). מבחינים בין "הצרחה קטנה" שהיא הצרחה "לצד המלך" ובין "הצרחה גדולה" שהיא הצרחה "לצד המלכה". אם רק אחד הצריחים הוזז, ניתן להשתמש בצריח השני לצורך ביצוע הצרחה. אם הערוגה ב1 מאוימת, ניתן לבצע הצרחה גדולה (משום שהמלך אינו עובר דרכה). גם אם הצריח עצמו מאוים מותר לבצע הצרחה. ברישום התנועות, מציינים הצרחה "קטנה", בה הצריח נע שתי משבצות, על ידי הסימון O-O ואילו הצרחה "גדולה", בה הצריח נע שלוש משבצות, על ידי הסימון O-O-O. הצרחה היא מהלך חשוב בשלבים המוקדמים של המשחק, משום שהיא משרתת שתי מטרות חשובות: היא מזיזה את המלך למקום מוגן יותר מאשר מרכז הלוח בו התחיל להתפתח הקרב, והיא מביאה את הצריח לעמדת התקפה טובה יותר במרכז הלוח. במקרים מסוימים עלולה הצרחה שאיננה מחושבת כראוי, להביא למילכודו של המלך ולהפסד במשחק. לדוגמה, אם לאחר ההצרחה השחקן המצריח מביא את המלך שלו לפינת הלוח ולאחר מכן מצמיד את הצריח למלך ולא מזיז מתחילת המשחק את הרגלים שמלפני המלך השחקן חושף את המלך שלו לסיכון למט חנק. Federația Română de Șah, עמוד 1178 (ברומנית)
FN FNP

FN FNP הוא אקדח בלגי תוצרת חברת FN Herstal, האקדח נכנס לשימוש בשנת 2006 בצבא ארצות הברית ובצבא בלגיה. 16 כדורים (FNP-9) 15 כדורים (FNP-9M) 14 כדורים (FNP-40) 15 כדורים (FNP-45) 15 כדורים (FNP-45 Tactical) 15 כדורים (FNP-357) 10 כדורים (לכל הגרסאות) FNP-9 - 9x19mm Parabellum FNP-9M - 9x19mm Parabellum FNP-40 - .40 S&W FNP-45 - .45 ACP FNP-45 Tactical - .45 ACP FNP-357 - .357 SIG 700 גרם - FNP-9 703 גרם - FNP-9M 757 גרם - FNP-40 919 גרם - FNP-45 926 גרם - FNP-45 Tactical 700 גרם - FNP-357 188 מ"מ - FNP-9 179 מ"מ - FNP-9M 188 מ"מ - FNP-40 199 מ"מ - FNP-45 200 מ"מ - FNP-45 Tactical 188 מ"מ - FNP-357 102 מ"מ - FNP-9 96 מ"מ - FNP-9M 102 מ"מ - FNP-40 114 מ"מ - FNP-45 110.4 מ"מ - FNP-45 Tactical 102 מ"מ - FNP-357 39 מ"מ - FNP-9 39 מ"מ - FNP-40 40 מ"מ - FNP-45 בלגיה בלגיה ארצות הברית ארצות הברית FN FNX FN Five-SeveN מדיה וקבצים בנושא FN FNP בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של FN FNP הדף של הדגם FNP-9 באתר World Guns (באנגלית) הדף של הדגם ה-FNP-45 באתר World Guns (באנגלית)
ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם

ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם (באנגלית: Spy Kids: All the Time in the World) הוא סרט ספין אוף לסדרת סרטי ספיי קידס והרביעי במספר. הסרט יצא בשנת 2011. הופץ באקרנים גם כסרט 4D. אמם הביולוגית של ססיל ורבקה מתה אך אביהם מתחתן עם אמם החורגת מריסה שהיא מרגלת אך הוא לא יודע זאת. באחד מן הימים נולדה לה ילדה והיא מתפטרת מתפקידה כסוכנת. באותה העת סוכנות ה-OSS - Organization of Super Spies (אזכור ל-OSS) רודפת אחרי טיק טאק שמחזיק בכרונוס-ספיר אשר היא אבן שמונעת את גמר הזמן ומצליחה לתפוס אותו ולתת אותו לשמירה לסוכנת מריסה ששומרת אותו בזמן שטיק-טאק בורח מה - OSS, ומזהה את מיקומו של הכרונוס-ספיר, הוא שולח לביתה של מריסה מספר חיילים שלו כדי שייקחו את הכרונוס-ספיר, אך רק הילדים ססיל ורבקה נמצאים בבית. כאשר החיילים עוברים את שכבת ההגנה שבנתה מריסה מופעלת אזעקה בבית והילדים טסים במן מכוניות טסות למטה הסוכנות של ה-OSS, שם פוגשת אותם קרובת משפחה של מריסה שהיא כרמן קורטז ומספרת להם על מה שקורה ולמה החיילים התפרצו לביתם. בעקבות כן הם מחליטים לתפוס את טיק-טאק ואת שומר הזמן שניהל את טיק-טאק לקחת מהם את הכרונוס-ספיר ולמנוע מהם לעצור את הזמן בעולם. בינתיים הזמן הולך ונגמר והיום עובר מהר יותר. לאחר שססיל ורבקה מגלים איפה נמצא הכרונוס-ספיר הם יוצאים מ-OSS לכיוון חנות שעונים ישנה שאותה גילו, שמה הם פוגשים את טיק-טאק ומנסים להילחם בו בזמן הזה כרמן קורטז, מריסה וג'וני, אחיה של כרמן, מגיעים לחנות השעונים ונלחמים ביחד איתם בטיק-טאק אך טיק-טאק בורח מהם עם הכרונוס-ספיר. לאחר שטיק-טאק בורח הילדים חוזרים לסוכנות ביחד עם מריסה, כרמן וג'וני. הילדים מגלים שמנהל הסוכנות הוא שומר הזמן ושומר הזמן סוגר אותם בחדר המרגלים בסוכנות ומקפיא את כל העובדים ב OSS. לבסוף הילדים מצליחים לצאת מהחדר, אך החיילים של טיק-טאק תופסים אותם ומביאים אותם למקום בו יגרמו לעצירת הזמן בעולם כולו. בהמשך מתגלה שבין כל הסוכנים רק ג'וני לא הוקפא בגלל שלא היה לו תג סוכן. ג'וני מוציא את תגיהם של כרמן ומריסה והם הולכים למקום בו נמצאים ססיל ורבקה, נלחמים בטיק-טאק ובשומר הזמן ומביסים אותם. ג'סיקה אלבה - בתפקיד מריסה וילסון ג'ואל מקהייל - בתפקיד וילבור וילסון אלקסה וגה - בתפקיד כרמן קורטז דריל סברה - בתפקיד ג'וני קורטז מייסון קוק - בתפקיד ססיל וילסון רוואן בלנצ'ארד - בתפקיד רבקה וילסון ג'רמי פיבן - בתפקיד אביו/שומר הזמן-דנג'ר/טיק-טאק ריקי ג'רווייס - בתפקיד הכלב ארגאנווט (קול) צק קיורו - בתפקיד מנחה החדשות גונתן ברייק - בתפקיד הבוס של וילבור וילסון ספיי קידס ספיי קידס 2: אי החלומות האבודים ספיי קידס 3: סוף המשחק "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם", באתר נטפליקס "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם", באתר AllMovie (באנגלית) "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם", באתר Metacritic (באנגלית) "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם", באתר אידיבי "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אברהם גנחובסקי

הרב אברהם גנחובסקי (א' בתשרי תרצ"ז, 17 בספטמבר 1936 – כ"ה בתשרי תשע"ג, 11 באוקטובר 2012) היה רב ליטאי, מראשי ישיבת כוכב מיעקב-טשיבין בירושלים במשך ארבעים וחמש שנה. נולד בתל אביב לאליהו משה וד"ר גיטה גנחובסקי. בצעירותו עברה משפחתו להתגורר בגבעת רוקח, בסמיכות לביתו של החזון איש והייתה מקורבת אליו. למד בישיבת קול תורה בירושלים, בישיבת אור ישראל בפתח תקווה אצל הרב יוסף רוזובסקי, בישיבת פוניבז' ובישיבת סלבודקה בבני ברק ובכולל שלה, שם היה מתלמידיו של הרב יחזקאל אברמסקי. במאי 1956 זכה בפרס לחידושי תורה בכתב של משרד הדתות. בהיותו בן 17 קיבל אביו רשות מהחזון איש להדפיס את "גליונות חזון איש" על התלמוד, בתנאי שייערכו על ידי בנו אברהם. הגליונות סופחו לתלמוד שהדפיס האב בבית הדפוס שלו, "אל המקורות". בשנות ה-60 נישא לאסתר הדסה (נפטרה בא' באדר א' תשע"ט, 5 בפברואר 2019), בתו של רפאל יונה ברנפלד. לאחר נישואיו התקרב לרב דב בריש וידנפלד מטשיבין, שהיה סבה החורג של אשתו ולרב יעקב ישראל קניבסקי. הוסמך על ידי הרב וידנפלד והרב אלישיב. למד בכולל של ישיבת סלבודקה ושימש כר"מ בישיבת חמ"ד. באלול תשכ"ז (1967), כשנתיים לאחר פטירת הרב וידנפלד, התמנה על פי צוואתו לכהן כאחד מראשי ישיבת טשיבין בירושלים, תפקיד שמילא עד פטירתו. למרות היותו תושב בני ברק עקב תפקידו בישיבה לרוב שהה במשך השבוע בירושלים. הרבה לעסוק בפעולות צדקה וחסד והיה מחלק בעצמו חבילות של קמחא דפסחא לנצרכים. כיהן כנשיא המרכז הארצי לטהרת המשפחה. בשנת תשמ"ח שכל את בנו רפאל יונה לאחר מחלה במהלך שהותם בארצות הברית לצורך ריפויו. אחיו הוא העיתונאי והכלכלן דב גנחובסקי. נפטר בגיל 76, בכ"ה בתשרי תשע"ג בבית החולים "שערי צדק" ממחלת הסרטן. חדר הורתי - על מסכת הוריות. יצא לאור לזכרה של אמו. בני ראם – שיעורים ודרשות שמסר בלילות שבת בבתי כנסת. יצא לאור על ידי תלמידיו. בר אלמוגים – בהלכות תפילה וברכות, בני ברק תשע"ג תלמידיו מוציאים מדי שבוע עלון בשם "פרורים משולחן רבינו", ובו שיעוריו הלמדניים על פרשת השבוע. ביאור על שב שמעתתא, תשע"ח במהלך השנים דבקו בו מאות תלמידים, ביניהם: הרב ישראל ברגר דיין בבית הדין בבני ברק ורב שכונת גני גאולה האדמו"ר מדז'יקוב הרב חיים מאיר הורוביץ הרב אברהם מרדכי גולדבלט רו"כ סאדיגורה ויאמר הנני, בני ברק, תשע"ד אלתר אברהם ברוך אלטמן, עמודיה שבעה, בני ברק, תשעט (2018) הרב שמואל אהרן פיש, אגן הסהר - עובדות והנהגות מהגר"א גנחובסקי, תשע"ה. חלק ב - תשע"ח. חלק ג. שיעורים של הרב גנחובסקי, אתר בינינו שיעורים של הרב גנחובסקי, אתר קול הלשון אשכול לזכרו בפורום אוצר החכמה אברהם בן אליהו משה גנחובסקי (1936-2012), דף שער בספרייה הלאומית "Harav Avraham Genechovsky, zt"l" [הרב אברהם גנחובסקי, זצ"ל]. המודיע (באנגלית). נבדק ב-27 פבר' 2013. {{cite news}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל) לשכת הרבנים הראשיים עוזיאל וניסים - בתי דין ודיינים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 130 היום חלוקת פרסים לתלמידי ישיבות מצטיינים, הצופה, 6 במאי 1956. משפחה (באנגלית). No. 432. 31 אוק' 2012. p. 20. {{cite news}}: (עזרה); חסר או ריק |title= (עזרה) אחר פטירת סבה של אסתר הדסה נישאה סבתה לרב וידנפלד. נתנאל גנץ (17 אוק' 2012). עמי (באנגלית) (90). {{cite journal}}: (עזרה); חסר או ריק |title= (עזרה) משפחה (באנגלית). No. 432. 31 אוק' 2012. p. 21. {{cite news}}: (עזרה); חסר או ריק |title= (עזרה) "הגאון רבי אברהם גניחובסקי זצ"ל". קול חי. 11 אוק' 2012. {{cite web}}: (עזרה)
אייל ברבארי

אייל ברבארי או אייל אטלסי (שם מדעי: Cervus elaphus barbarus) הוא תת-מין של אייל אדום החי בצפון אפריקה. מחקרים גנטיים מצביעים על כך שהאייל הברבארי ואייל קורסיקני (תת-מין נוסף החי באי קורסיקה שבים התיכון) שונים מהאייל האדום, ואמורים להיות מסווגים כתת-מינים של המין "אייל קורסיקה" תחת השם המדעי (Cervus corsicanus). האייל הברברי הוא אחד מתת-המינים הקטנים ביותר של אייל אדום: גובהו בכתפיים הוא 90–140 סנטימטר ומשקלו 100–225 ק"ג. זנבו קצרצר. פרוותו בקיץ דלילה בצבע חום אדמדם עם מספר נקודות לבנות בולטות (שלעיתים נשארות גם למבוגרים), ובחורף היא עבה בצבע אפור-חום כהה, עם נקודות לבנות דהויות. לעיתים יש נקודות גם על הגב הצוואר והרגליים. רגליו של האייל בהירות או כהות, ויש לו כתם לבן על גרונו ורעמה קצרה על הצוואר. קרניו קטנות יותר משל האייל האדום ובדרך כלל יש בהם 4–6 סיעופים בלבד, אם כי נצפו פרטים גם אם 8 סיעופים. אורך הקרן הוא כ-80 סנטימטר. כיתר האיילים קרניו של האייל הברברי נושרות בסתיו וצומחות מחדש. לזכרים יש בלוטות ריח במספר מקומות: מעל העיניים, בין האצבעות של הרגליים האחוריות, ומתחת לזנב. האייל הברברי הוא האייל היחיד שחי באפריקה באופן טבעי. בית גידולו הוא ביערות צפופים ולחים של מרוקו, אלג'יריה, ותוניסיה. במרוקו כתוצאה מציד אינטנסיבי, האיילים נכחדו, אך בשנות ה-90 הובאו פרטים מתוניסיה שהתרבו מחדש וכיום תפוצתם במרוקו נרחבת. האיילים הברברים פעילים בשעות היום והלילה, אך בשל לחץ אנושי ביום הם בדרך כלל נמצאים בעומק היער ורק בלילה יוצאים לשטחי מרעה. האיילים חיים בעדרים נפרדים של זכרים צעירים, ועדרי נקבות ועופרים. בעונת הרבייה הזכרים מקיימים ביניהם קרבות אלימים כדי לזכות בנקבות. לאחר תקופת היריון של 7–8 חודשים הנקבה נולד עופר אחד או שניים, שמוסתר בין הצמחייה במשך 2–3 שבועות. בעבר האיילים הברברים היו נטרפים על ידי אריות ברבארים, דובים אטלסים, ונמרים ברבארים. כיום, הדוב האטלסי נכחד מן העולם, האריה הברבארי נכחד בטבע וחי רק בגני חיות, והנמר הברבארי נמצא בסכנת הכחדה חמורה וחי בעיקר בגני חיות עם פרטים בודדים שחיים בטבע. בעבר האייל הברברי היה ניצוד באופן נרחב לבשרו וקרניו שגרמו לאוכלוסייה להיכחד במרוקו ולהידלדל מאוד באלג'יריה ובתוניסיה. לאחר פעולות שימור האוכלוסייה התייצבה האוכלוסייה במעט אך היא עדיין נחשבת למאוימת. נקבה בגן חיות שתי נקבות ועופר בתוניסיה זכר רובץ מדיה וקבצים בנושא אייל ברבארי בוויקישיתוף אייל ברבארי, באתר ITIS (באנגלית) אייל ברבארי, באתר NCBI (באנגלית) אייל ברבארי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אייל ברבארי, באתר GBIF (באנגלית) ‏ US Fish & Wildlife Service entry for the Barbary Stag ‏ Inclusion of Cervus elaphus barbarus (Atlas deer) in Appendix I of CITES
אייל קוהל

אייל קוהל או אייל באוואן (שם מדעי: Hyelaphus kuhlii) הוא מין אייל קטן ונדיר שאנדמי לאי בודד במרכז אינדונזיה. הוא שייך לסוג אייל זהוב לצד אייל קאלאמיאן ואייל חזירוני וקרוי על שמו של זואולוג גרמני. בעבר סווג כמין בסוג "Axis" לצד האייל הנקוד עד שהלה קיבל מעמד של טקסון מונוטיפי. אייל קוהל ומונטיאק ענק הם שני מיני האיילים הנדירים ביותר בעולם. אייל קוהל הוא אייל קטן יחסית: גובהו בכתפיים 65–70 ס"מ, אורך ראשו וגופו כ-140 ס"מ, אורך זנבו כ-20 ס"מ ומשקלו 50–60 ק"ג. מידות גופו המדויקות נתונות במחלקות. צבע פרוותו נע בין חום לחום אדמדם בעוד שפלג גופו הקדמי נע בין אפור כהה לשחור. הצד התחתון של זנבו לבן ומסביב לעיניו כתמים צהבהבים. מבנה גופו צר ומוצק, זנבו בינוני, ואוזניו ורגליו קצרות. לזכרים קרניים קטנות באורך של 25–47 ס"מ, ובהם שלושה סיעופים בלבד. אייל חזירוני ואייל קאלאמיאן דומים מאוד במבנה גופם לאייל קוהל, אם כי אייל חזירוני גדול יותר ובעל רגליים ארוכות וגופו מנוקד בכתמים לבנים, ואילו אייל קאלאמיאן מתאפיין בפרווה חומה ללא כתם שחור וכדומה. אייל קוהל אנדמי לאי באוואן (אנ') הממוקם בים ג'אווה במרכז אינדונזיה בין האי בורנאו לאי ג'אווה. באי קיימים שתי אוכלוסיות נפרדות, הקטנה בדרום האי והגדולה באזורים ההררים של צפון האי; הטווח הכולל הוא כ-220 קמ"ר. בית הגידול של המין כולל יער שפלה ויער הררי עם צמחייה צפופה וקרחות יער. תזונתם כוללת עשבים, דשאים ועלים שונים. לאחר תקופת היריון של 225–230 ימים, נולד עופר אחד ולעיתים נדירות שניים. פרוותו של העופר בהירה עם כתמים לבנים הנעלמים אחרי מספר שבועות. לזכרים מתחילות לצמוח קרניים בגיל שנה. איילי קוהל הם איילים טריטוריאליים החיים בגפם ופעילים בעיקר בלילה. במשך היום הם נחים במעבה הצמחייה ולקראת ערב יוצאים לקרחות היער בשבילים קבועים. אף על פי שהאיילים בודדים, הם קולניים יחסית ומתקשרים אחד עם השני במגוון קולות. מין זה אינו מגיב בקריאת אזהרה בהתקרבות סכנה, אלא חומק בשקט כדי לא להתגלות. אויביו הטבעיים של אייל קוהל בוגר הם פיתונים מרושתים, אם כי הם אינם נפוצים באי בצורה נרחבת; העופרים עשויים להיטרף גם על ידי עופות דורסים, וקופים שונים. בעבר איילי קוהל ניצודו על ידי התושבים המקומיים. משנת 1960 השתולל ציד רציני, כאשר שטחים גדולים של יער נכרתו לצורך מטעי עץ טיק, ונתנו לציידים גישה קלה יותר. בסביבות 1977 הציד פחת, ונתן לשתי האוכלוסיות אפשרות להתאושש מעט. כיום, האיומים המרכזיים על אייל קוהל הם: ציד, שרפה מכוונת של הצמחייה על ידי התושבים למטרות שונות, וטריפה על ידי כלבי בית. בשנת 1979 הוקמה שמורת טבע המספקת הגנה לאיילים מפני שריפות וכלבים, וכן מתבצע באי דילול עצי טיק כדי לתת לצמחייה המקומית להתאושש. כמו כן קיימים עדרים קטנים בגני חיות. אייל קוהל מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין הנמצא בסכנת הכחדה חמורה שכן מספר הפרטים נאמד בכ-250 פרטים בלבד והמין מוגבל לאי בודד. עם זאת, מגמת האוכלוסייה נמצאת בעלייה מתונה. מדיה וקבצים בנושא אייל קוהל בוויקישיתוף אייל קוהל, באתר ITIS (באנגלית) אייל קוהל, באתר NCBI (באנגלית) אייל קוהל, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אייל קוהל, באתר GBIF (באנגלית) אייל קוהל באתר הרשימה האדומה של IUCN
אייל טימור

אייל טימור או אייל ג'אווני (שם מדעי: Rusa timorensis), הוא מין של אייל בסוג אייל רוסה החי באינדונזיה ובמזרח טימור. אייל טימור הוא השני בגודלו בסוג אייל רוסה, קטן מאייל סמבר וגדול מאייל אלפרד ואייל פיליפיני. בעבר סווג בסוג אייל (Cervus), תחת השם המדעי (Cervus timoresis). צבע הפרווה של אייל טימור הוא חום אפרפר, עם מראה גס לעיתים קרובות. בניגוד למרבית האיילים, העופרים נולדים ללא נקודות. גובהו בכתפיים 83–110 ס"מ, אורך ראשו וגופו 142–185 ס"מ, ומשקלו 50–115 ק"ג. השפתיים לבנות, האף סגלגל, האוזניים גדולות ורחבות, ומעוגלות במקצת, הרגליים קצרות יחסית, ומשוות לו מראה מעט גוץ והזנב קצר ובאורך 8–20 ס"מ. לעיתים יש סימונים כהים בצורת Y על הפנים. לזכרים זוג קרניים בהם על פי רוב שלושה סיעופים, אם כי נצפו לעיתים פרטים שלהם כארבעה סיעופים. אף על פי שאורך הקרניים בממוצע הוא 60 סנטימטר-2.5 מטר, ניתן לצפות מדי פעם, בפרטים עם קרניים באורך 3.6 מטרים. לעיתים הקרניים צומחות עם עיקול למטה החוזר ומתרומם למעלה. לאייל טימור שבעה תת-מינים: (Rusa timorensis timorensis) - מצוי במזרח טימור. (Rusa timorensis djonga) - מצוי באיים בוטון ומונא (אינדונזיה). (Rusa timorensis floresiensis) - מצוי בפלורס ואיים אחרים (אינדונזיה). (Rusa timorensis macassaricus) - מצוי בסולאווסי (אינדונזיה). (Rusa timorensis moluccensis) - מצוי באיי מאלוקו (אינדונזיה). (Rusa timorensis renschi) - מצוי בבאלי (אינדונזיה). (Rusa timorensis russa) - מצוי בג'אווה (אינדונזיה). אייל טימור נפוץ באופן טבעי באיים רבים באינדונזיה ובמזרח טימור. כמו איילים אסייתים אחרים, הוא הובא למדינות רבות ביניהם: אוסטרליה, ניו זילנד, פפואה גינאה החדשה, מדגסקר, מאוריציוס, קלדוניה החדשה, ראוניון, וכן לאיים נוספים באינדונזיה. בית גידולו של אייל טימור הוא מגוון למדי וכולל: יערות טרופיים, יערות ממוזגים, יערות נשירים, שטחי מרעה, סוואנות, וביצות. איילי טימור יכולים לחיות גם באזורים צחיחים יחסית, כמו המדבריות באוסטרליה, בשל העובדה כי הם אינם זקוקים למים, ומקבלים את מרבית הלחות הדרושה להם, ממזונם הצמחוני. איילי טימור הם איילים חברותיים שלעיתים רחוקות חיים בבדידות, ובדרך כלל הם נצפים בקבוצות קטנות של עד 25 פרטים. הם פעילים בעיקר בלילה, למרות שבאזורים רבים הם נצפים בשעות היום. בניגוד לאיילים רבים, איילי טימור אינם מניפים את זנבם כאשר הם נמלטים. לאיילים קולות שונים, ביניהם שאגות של הזכרים בעונת הרבייה, או קול חזק המהווה אות אזעקה בהתקרבות טורף. בעונת הרבייה הזכרים נוהגים לקשט את קרניהם בעלים, דשאים, וזרדים רבים, ככל הנראה כדי להפחיד יריבים אחרים. ההיריון נמשך כ-שמונה חודשים, לאחריהם נולד עופר אחד ולעיתים רחוקות שניים, הנגמל לאחר שישה או שמונה חודשים, ומגיע לבגרות בגיל 18–24 חודשים. תזונתם כוללת עשבים עלים ודשאים, באזורים שונים הם נצפים במים, אוכלים צמחייה מימית כדוגמת שרכי מים. האויבים הטבעיים של אייל טימור הם דהולים, פיתוניים, תניני ים, ודרקוני קומודו. אף על פי שאייל טימור מסווג במצב "פגיע" לא צפויה לו סכנת הכחדה, בשל תפוצתו הנרחבת במדינות אליהן הוא הובא. תוחלת חייו של אייל טימור 15–20 שנים. אייל טימור, באתר ITIS (באנגלית) אייל טימור, באתר NCBI (באנגלית) אייל טימור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אייל טימור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אייל טימור, באתר GBIF (באנגלית) אייל טימור באתר הרשימה האדומה של IUCN
גלוריה מקפגל ארויו

גלוריה מקפגל ארויו (באנגלית: Gloria Macapagal-Arroyo; נולדה ב-5 באפריל 1947) היא פוליטיקאית פיליפינית, לשעבר הנשיאה ה-14 של הפיליפינים בשנים 2001–2010. לפני כן כיהנה כסגנית הנשיא בשנים 1998–2001. כיום, חברה בבית הנבחרים המייצגים את המחוז ה-2 של הפרובינציה פמפנגה. ארויו היא פרופסורית לכלכלה. נכנסה לממשלה בשנת 1987, כמזכירת משרד הסחר והתעשייה. שימשה כסנטורית בשנים 1992–1998 ולאחר מכן שימשה כסגנית הנשיא. לאחר שבשנת 2001 הנשיא הואשם בשחיתות, היא נבחרה למלא את מקומו. לאחר הנשיאות החלה לכהן בבית הנבחרים של הפיליפיניים, מה שהופך אותה לנשיאה השנייה שממלאת לאחר הנשיאות תפקיד ציבורי נמוך יותר. ארויו הייתה לאישה השנייה שכיהנה כנשיאת הפיליפינים לאחר קורסון אקינו, ולמעשה היא הנשיאה הנבחרת הראשונה בתולדות המדינה. אביה של ארויו דיוסדאדו מקפגל היה סגן נשיא הפיליפינים 1957–1961. והנשיא ב-1961–1965 וב-1971–1973. נולדה ב-5 באפריל 1947 לפוליטיקאי דיוסדאדו מקפגל. היא דוברת אנגלית, ספרדית, טאגאלוג וסבואנו. כשהייתה בת 14, אביה נבחר לנשיא, והיא עברה עם משפחתה למנילה, בירת המדינה. למדה באוניברסיטת ג'ורג'טאון, לצד נשיא ארצות הברית העתידי, ביל קלינטון. בשנת 1968 סיימה את התואר הראשון שלה בכלכלה בהצטיינות. באותה השנה היא התחתנה ונולדו לה שלושה ילדים. בשנת 1978 סיימה את התואר השני והדוקטורט שלה בכלכלה באחת האוניברסיטאות בפיליפינים. בשנים 1977–1987 מילאה תפקידים בהוראה במספר אוניברסיטאות. בשנת 1987 הוזמנה על ידי הנשיאה קורסון אקינו לכהן כמזכירת משרד התעשייה והמסחר. כשנתיים לאחר מכן, מונתה גם למזכירת המדינה. בשנת 1992 ארויו התמודדה בבחירות לסנאט ונבחרה. בשנת 1995 נבחרה לקדנציה שנייה. במהלך כהונתה כסנטורית, הציעה ארויו למעלה מ-400 הצעות חוק וחוקקה למעלה מ-50 מתוכם. ב-30 ביוני 1998 החלה לכהן כסגנית הנשיא, ובמקביל כיהנה גם כמזכירת הרווחה והפיתוח. בשנים 2001–2010 כיהנה כנשיאת המדינה. בנובמבר 2009 הכריזה ארויו על כוונתה להתמודד על מקום בבית הנבחרים הלאומי. היא ניצחה ברוב מוחץ. בתחילת 2011 חלתה בהיפופרתירואידיזם ונותחה. בזמן הניתוח נעצרה בעקבות הגשת תלונה על חבלה אלקטורלית בזמן הבחירות. ב-16 ביולי 2016 זוכתה ארויו על ידי בית המשפט העליון על העבירות המיוחסות לה. מדיה וקבצים בנושא גלוריה מקפגל ארויו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גלוריה מקפגל ארויו (באנגלית) גלוריה מקפגל ארויו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא הפיליפינים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיכוי

דיכוי הוא הפעלה של כוח שרירותי ואכזרי על אדם או על קבוצה של בני אדם. המונח משמש בעיקר לתאר דיכוי של קבוצה מסוימת באמצעות אלימות, סמכות או נורמות חברתיות. דיכוי יכול, אך אינו חייב, להיות ממוסד באופן רשמי, ולעיתים רחוקות הוא מוגבל לפעילות ממשלתית. פרופסור אילן גור זאב, בהסתמכו על יסודות בחשיבתם של הוגי אסכולת פרנקפורט, חילק את הדיכוי לשלוש רמות : דיכוי מרמה ראשונה - דיכוי ישיר, על ידי כוחנות ועונשין. הדיכוי מתאפשר משום שהמדכא חזק מן המדוכא. בדיכוי זה הנדכא חש עצמו פגוע במישרין. כנגד דיכוי זה ניתן להתקומם אם כי לא תמיד להצליח. דוגמה לתצורה זו יכולה להיות בריונות וסחטנות. דיכוי מרמה שנייה - דיכוי המיוצר על ידי מערכת מחשבה אידאולוגית, המצדיקה את קיום המעמדות. התקוממות כנגד דיכוי זה דורשת הכרה והטלת ספק במסגרות וחייבת להיות במסגרת של ביקורת המציאות. דוגמה לתצורה זו יכולה להיות משטרים דוגמת משטרים טוטאליטריים או מונרכיים. דיכוי מרמה שלישית - דיכוי זה מעצב בדרך של מניפולציה על נפש המדוכא, כך שלא רק שלא יוכל להתקומם - אלא גם שלא ירצה בכך. לשם כך מייצר המדכא צרכים במדוכא באופן מלאכותי וממלא אותם עבורו, וכך שומר על מסגרת הכוח בה הוא פועל. המדוכא לא מורד ולא ירצה למרוד משום שמסגרת הדיכוי מספקת לו את הצורך המלאכותי. דוגמה לתצורה זו יכולה להיות למשל השימוש שחברות סיגריות עושות בלקוחותיהן[דרושה הבהרה]. הרברט מרקוזה טוען כי צורת דיכוי זו היא הבסיס לחברה הקפיטליסטית הצרכנית, על ידי עיצוב התודעה של "רמת חיים" כמושפעת מ"הצורך לקנות\לנכס" שהוא בלתי סופי ומושפע מחוויית "פוסט-קניה" מתמדת. רמה זו קרויה לעיתים גם "על-דיכוי". גזענות סקסיזם טרנספוביה ביפוביה אנטישמיות אסלאמופוביה דיכוי מופנם מיקרו-אגרסיה הצטלביות מדיה וקבצים בנושא דיכוי בוויקישיתוף דיכוי (פסיכולוגיה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תחנת פינלנד

תחנת פינלנד (ברוסית: Финля́ндский вокза́л) היא תחנת רכבת בסנקט פטרבורג, בכיכר לנין (Пло́щадь Ле́нина). התחנה משרתת בעיקר את תנועת הרכבות להלסינקי, בירת פינלנד ולצפון מחוז לנינגרד, כולל הרכבות העל-מהירות הגומאות את המרחק בין שתי הערים בשלוש שעות. במבנה המרכזי של התחנה שוכנת גם הכניסה לתחנת הרכבת התחתית של סנקט פטרבורג "כיכר לנין". התחנה המקורית הוקמה ב-1870 על ידי חברת הרכבות הלאומית של הדוכסות הגדולה של פינלנד כתחנה הסופית של הקו הלסינקי-סנקט פטרבורג ותוכננה על ידי אדריכל שוודי. התחנה נרשמה בהיסטוריה כתחנה אליה הגיעה ב-3 באפריל 1917 הרכבת המיוחדת שהובילה את לנין בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה במסעו ממקום גלותו בשווייץ, דרך גרמניה אל רוסיה על מנת שיוכל לקחת חלק באירועי המהפכה. ארבעה חודשים לאחר מכן נמלט שוב לנין דרך תחנת פינלנד להלסינקי, בעקבות צו למעצרו שהוציאה הממשלה הזמנית. האירוע מונצח בשם כיכר התחנה ובפסל סובייטי ענק של לנין המוצב מולה. הקטר מספר 293 שהסיע את רכבתו של לנין נתרם לברית המועצות על ידי ממשלת פינלנד ב-1957 ומוצב בתחנה בתצוגת קבע. במהלך המצור על לנינגרד (1941–1943) הייתה התחנה תחנת הרכבת המתפקדת היחידה בעיר, ודרכה הועברה אספקה מאזורים חופשיים של ברית המועצות בצידה המערבי של ימת לדוגה. בין 1950 ל-1960 בוצע במקום שיפוץ נרחב במסגרתו נהרס כמעט כל מבנה התחנה הישן והוקם מבנה בטון ופלדה ברוטליסטי. ב-1 באפריל 2009 התפוצצה בכיכר התחנה פצצה שגרמה נזק לפסל לנין. ב-1940 פרסם ההיסטוריון אדמונד וילסון את ספרו על מהפכת אוקטובר, שם הספר: To the Finland Station: A Study in the Writing and Acting of History, "לתחנת פינלנד: מחקר בכתיבת היסטוריה ופעולתה". בלהיט West End Girls של להקת פט שופ בויז מ-1984 נרמז מסעו של לנין "From Lake Geneva to the Finland station" ("מאגם ז'נבה לתחנת פינלנד"). ספר ריגול מאת קרייג תומאס, "תחנת פינלנד אינה עונה". מדיה וקבצים בנושא תחנת פינלנד בוויקישיתוף תחנת פינלנד (ברוסית) תחנת פינלנד תהפוך למרכז תחבורתי עם הכנסן של הרכבות העל-מהירות (ברוסית) ידיעה ב-BBC: Bomb blows hole in Lenin statue רשומה בספריית הקונגרס מילות השיר west end girls
אף-על-פי (אוניות מעפילים)

אף-על-פי הוא שמה של סדרת הפלגות העפלה שארגנו אנשי התנועה הרוויזיוניסטית בשלהי שנות השלושים שכללו שימוש בכלי שיט: אוניות וסירות, אחדים. הפליגה מפיראוס במרס 1937, כשעל סיפונה 14 מעפילים. הייתה זו יוזמתו של משה קריבושיין (גלילי), סטודנט ארץ ישראלי ואיש התנועה הרוויזיוניסטית, ששהה באיטליה, נחשף לבעייתם של המוני פליטים יהודיים הנודדים מעיר לעיר, והחליט להירתם לעזרתם. הוא יצר קשרים עם גורמים שונים, בין היתר נציבות בית"ר בווינה. וכך החלה בתנועה הרוויזיוניסטית ארגון תנועת עלייה בלתי לגאלית לארץ ישראל, שנקראה בשם: "עליית אף על פי". ב-13 באפריל 1937 הגיעה הספינה למפרץ חיפה, התקרבה לשובר הגלים וקריבושיין הצליח לעבור ממנה לחוף. משם עשה דרכו לביתו של עו"ד אברהם וינשל. וינשל הפנה אותו לאנג' יונה-קופ תמיר, אחיינו של זאב ז'בוטינסקי ומהנדס בחברת חשמל. תמיר גרם לניתוק החשמל בנמל למשך שעה. וכך בחסות החשיכה הוגנבו המעפילים לנמל ומשם לעיר חיפה. יצאה מאלבניה בספטמבר 1937 כשעל סיפונה 54 מעפילים. הורידה את מעפיליה ללא תקלות בחוף דור (טנטורה) בעזרת בית"רים שבאו מזכרון יעקב. יצאה מאלבניה בפברואר 1938 כשעל סיפונה 86 מעפילים, ההורדה נעשתה בחוף דור בהצלחה. שלוש אוניות אשר יצאו מפיראוס כשעל סיפונן הפליגו כ-381 מעפילים. כולן הורידו את מעפיליהן בחוף דור בהצלחה. פישל ברנדווין, עליתי ב"אף על פי", 'מערכות ים' 53, ינואר 1961, עמ' 66. אף על פי (אוניית מעפילים), דף שער בספרייה הלאומית יהודה ואלך (עורך), אטלס כרטא לתולדות ה"הגנה", ירושלים: הוצאת כרטא, 1991, עמ' 49. ראו אודותיו ברחוב ירושלים, חיפה. על "אף-על-פי א'", באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים. "אף-על-פי ב'", באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים. "אף-על-פי ג'", באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים. "אף-על-פי ד'-ו'", באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים.
חיסין

האם התכוונתם ל... חיים חיסין – רופא, פעיל ציוני, איש ביל"ו מראשוני תל אביב, בעלה של פאני פאניה חיסין – אחת מחברות ביל"ו הראשונות ומחלוצות העלייה הראשונה, נמנתה על מייסדי תל אביב וראשון לציון, אשתו של חיים