laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מודיעין אקוסטי ימי

מודיעין אקוסטי ימי או אקינט (באנגלית: ACINT) הוא תחום באיסוף המודיעין שמקורותיו הם חתימות קול ותופעות אקוסטיות אחרות של כלי שיט שונים. ניתן להפיק מודיעין אקוסטי גם מול מטוסים מנמיכי טוס ומסוקים, אז ייקרא התחום ACOUSTINT כשהקול נע בתווך התת-קרקעי או באטמוספירה. טווח הגילוי יהיה בין מספר מטרים לקילומטרים ספורים. שני תחומי איסוף מודיעין אלו נכללים בדרך כלל תחת MASINT (אמצעי מדידה וחתימה - Measurement and Signature Intelligence) שהוא אחת מצורות איסוף המודיעין השונות. קול נע טוב יותר ולמרחק גדול יותר במים מאשר באוויר וטווח הגילוי של עצמים יכול להגיע למאות קילומטרים. מודיעין אקוסטי ימי מופק מחיישני קול תת-ימיים המאתרים צלילים שונים בתווך הימי באמצעות הידרופונים. ההידרופון ממיר את הצלילים לאות חשמלי המועבר לעיבוד ולמחקר. ציים שונים משתמשים בחיישני קול פסיביים בלוחמה נגד צוללות גם בתחום הטקטי וגם באסטרטגי. בתחום הטקטי, הידרופונים פסיביים על גבי כלי שיט או במצופים מוטלים מהאוויר נמצאים בשימוש נרחב בלוחמה זו. אמצעים אלו יכולים לאתר מטרות בטווח גדול יותר מאשר טווח הגילוי של סונאר אקטיבי וזאת ללא חשיפת מיקומם שלהם. עם זאת, סונאר אקטיבי יהיה מדויק יותר במיקום המטרות. יכולות איסוף וניתוח חתימות קול של כלי שיט שונים הן מהותיות למשל להפעלת צוללות. ללא יכולת זו צוללת לא תוכל לזהות כלי שיט שבמרחבי הים. ניתוח הקלטת הצלילים בפס רחב נוגע לרעש הכללי שנוצר על ידי כלי השיט, ואילו ניתוח הפס הצר מאפשר בחינת משרעת האנרגיה שהתקבלה בצורה מדויקת יותר עד לזיהוי חד-ערכי ברמת "טביעת האצבע" של המטרה. ניתוח הפס הרחב שימושי לאיתור כל כלי שיט במרחק רב. ניתוח המודיעין מהפס הצר יאפשר זיהוי קטגורית כלי השיט, האם המדובר בספינה מסחרית או בכלי שיט צבאי. סוג כלי השיט יצמצם את הזיהוי לדגם מסוים, זיהוי לאום כלי השיט ואף הצבעה על כלי שיט מסוים בעל מתווה זיהוי ייחודי. כדוגמה, ניתוח הפס הצר עשוי לזהות כמה מדחפים יש למטרה, מספר הלהבים במדחף של כל ציר והפרעות בולטות אחרות. המידע עשוי לכלול גם את פליטות הרעש הבסיסיות המבוססות על צריכת החשמל של כלי השיט וכן הילוכי המנוע והעברת הכוח למדחפים ואף את מספר השיניים בגלגלי השיניים המעבירים את הכוח למדחף. כנגד כלי שיט גרעיני, ניתן לאתר תדירות הפעלת המשאבות של המטרה. מומחה המודיעין יזהה את כלי השיט על פי יחס ההילוכים של הכוח המניע את כלי השיט מהמנוע ועד למדחף. גם תקלות בייצור המדחפים קטנות ככל שיהיו, יוכלו לשמש בזיהויו הייחודי והבדלתו מכלי שיט אחרים מאותה משפחה. הסוכנות למדע צבאי של סינגפור, MASINT: The Intelligence of the Future, https://www.dsta.gov.sg, ‏2007 (באנגלית)
בכמן

האם התכוונתם ל... אינגבורג בכמן – סופרת אוסטרית גדעון בכמן – עיתונאי ומבקר קולנוע ישראלי מישל בכמן – פוליטיקאית אמריקאית ריצ'רד בכמן – שם העט של סטפן קינג בקמן
ליאופולד שפר

גוטלוב ליאופולד עמנואל שפר (בגרמנית: Gottlob Leopold Immanuel Schefer;‏ 30 ביולי 1784 – 13 בפברואר 1862) היה משורר, סופר ומלחין גרמני. שפר נולד בעיר באד מוסקאו שבגרמניה. הוא היה בן יחיד להוריו. אביו היה רופא. שפר אהב את אמו אהבה עזה, ואף כתב בנובלה Der Sklavenhändler (סוחר העבדים) כי "רק דבר אחד על פני הארץ הוא יפה וטוב יותר מאשה - זו האם". בתקופת התיכון למד בעיר באוצן, ואז גם החל לכתוב יומנים, שירים ויצירות מוזיקה, בעידוד מורו יוהאן סמואל פטרי, שהיה מלחין, מנצח וסופר. לאחר סיום לימודיו, שב למוסקאו, לסייע לאמו שהתאלמנה. האציל הרמן פון פיקלר-מוסקאו, שהעריך את יצירתו של שפר, סייע לו ללמוד באנגליה. שפר המשיך ללמוד גם בווינה, עם המלחין אנטוניו סליירי, וכן באיטליה, יוון, מצרים וטורקיה. שפר חזר אל מוסקאו, שם נישא, הפך לאב לבן וארבע בנות, והמשיך ליצור עד מותו. שפר כתב מספר רב של רומנים, נובלות וסיפורים. בין יצירותיו: Gedichte, 1811 ("שירים") Leopold Schefer's Gesänge zu dem Pianoforte, 1813 ("שיריו של ליאופולד לפסנתר") Palmerio, 1823 Die Deportirten, 1824 ("המגורשים") Novellen, 5 vols., 1825 (נובלות קצרות) Die Osternacht, 1826 ("ערב הפסחא") Der Waldbrand, 1827 ("שריפת היער") Kleine lyrische Werke, 1828 ("עבודות ליריקה קטנות") Kleine Romane, 6 vols., 1836 ("רומנים קטנים") Das große deutsche Musikfest, 1837 ("פסטיבל המוזיקה הגרמני הגדול") Doppelsonate A-Dur zu 4 Händen, 1838 (יצירה לפסנתר) Doppelkanon zu 4 Chören, 1838 (יצירה למקהלות) Der Gekreuzigte oder Nichts Altes unter der Sonne, 1839 ("הצלוב, או: אין חדש תחת השמש") Viel Sinne, viel Köpfe, 1840 ("הרבה משמעויות, הרבה מוחות") Sechs Volkslieder zum Pianoforte, 1841 (יצירה לפסנתר) Graf Promnitz. Der letzte des Hauses, 1842 ("גרף פרומניץ, האחרון בבית") Vigilien, Gedichte, 1843 (שירים) Ausgewählte Werke, 12 vols., 1845/46 ("עבודות נבחרות") Achtzehn Töchter. Eine Frauen-Novelle, 1847 ("18 בנות") Hausreden, 1855 ("נאומים ביתיים") Der Hirtenknabe Nikolas, oder der Kinderkreuzzug im Jahre 1212; 1857 ("נער הרועים ניקולאס") מדיה וקבצים בנושא ליאופולד שפר בוויקישיתוף ליאופולד שפר בפרויקט בן יהודה מבחר משיריו של ליאופולד שפר (בגרמנית) כתבי ליאופולד שפר בפרויקט גוטנברג (באנגלית) Carl Krebs, Johannes Brahms, Des Jungen Kreislers Schatzkästlein, Pendragon Press, 1909, עמ' 59 Ernst-Jürgen Dreyer, Leopold Schefer und die „in der Luft schwebende Musik“: Ein Beitrag zur Frühgeschichte des Liederzyklus', Die Musikforschung. (בגרמנית) [https://comdeg.eu/compendium/artikel/95377/ Online-Compendium der deutsch-griechischen Verflechtungen] (בגרמנית) Bettina Clausen, Leopold Schefer Bibliographie: Werk und Rezeption, 1799-1985 (German Edition), Bangert & Metzler, 1985
SAST

SAST (ראשי תיבות של: Static Application Security Testing) הוא כינוי לבדיקה סטטית של אבטחת יישומים. בדיקה זו משמשת לאבטחת תוכנה על ידי בדיקת קוד המקור של התוכנה לזיהוי חולשות ופגיעויות. אף שתהליך ניתוח הסטטי של קוד מקור קיים כמעט מאז שהומצאו המחשבים, אך הטכניקה התפשטה לניתוח היבטי אבטחה בסוף שנות ה-90 ובדיון הציבורי הראשון בהזרקת SQL בשנת 1998, כאשר יישומי אינטרנט שילבו טכנולוגיות חדשות כמו JavaScript ו-Adobe Flash Player. SAST IS STRAY KIDS AND STAY TANKED! בניגוד לכלי בדיקת אבטחת יישומים דינמיים (DAST) לבדיקות קופסה שחורה של פונקציונליות היישום, כלי SAST מתמקדים בתוכן הקוד של היישום, בדיקת קופסה לבנה. כלי SAST סורק את קוד המקור של היישום ומרכיביו כדי לזהות פגיעות אבטחה אפשריות בתוכנה ובארכיטקטורה שלהם. כלי ניתוח סטטי יכולים לזהות כ-50% מהפגיעות האבטחיות הקיימות. במחזור החיים של פיתוח מוצר תוכנה מבוצעת SAST מוקדם בתהליך הפיתוח וברמת הקוד, וגם כאשר כל חלקי הקוד והרכיבים מורכבים בסביבת בדיקות עקבית. SAST משמש גם להבטחת איכות תוכנה. לעיתים, מקרים רבים של תוצאות "חיובי כוזב" (false-positive) מעכבים את אימוצה על ידי מפתחים. כלי SAST משולבים בתהליך הפיתוח כדי לסייע לצוותי הפיתוח מכיוון שהם מתמקדים בעיקר בפיתוח ומסירת תוכנה המתייחסת למפרט המבוקש. כלי SAST, כמו כלי אבטחה אחרים, מתמקדים בהפחתת הסיכון להשבתה של יישומים או שמידע פרטי המאוחסן ביישומים לא ייפגע. לשנת 2018, מסד הנתונים של Privacy Rights Clearinghouse הראה כי יותר מ-612 מיליוני רשומות נפגעו מפריצה. Okun, V.; Guthrie, W. F.; Gaucher, H.; Black, P. E. (באוקטובר 2007). "Effect of static analysis tools on software security: preliminary investigation" (PDF). Proceedings of the 2007 ACM Workshop on Quality of Protection. ACM: 1–5. doi:10.1145/1314257.1314260. {{cite journal}}: (עזרה) Ayewah, N.; Hovemeyer, D.; Morgenthaler, J.D.; Penix, J.; Pugh, W. (בספטמבר 2008). "Using static analysis to find bugs". IEEE Software. IEEE. 25 (5): 22–29. doi:10.1109/MS.2008.130. {{cite journal}}: (עזרה) Johnson, Brittany; Song, Yooki; Murphy-Hill, Emerson; Bowdidge, Robert (במאי 2013). "Why don't software developers use static analysis tools to find bug". ICSE '13 Proceedings of the 2013 International Conference on Software Engineering: 672–681. ISBN 978-1-4673-3076-3. {{cite journal}}: (עזרה) Oyetoyan, Tosin Daniel; Milosheska, Bisera; Grini, Mari (במאי 2018). "Myths and Facts About Static Application Security Testing Tools: An Action Research at Telenor Digital". International Conference on Agile Software Development. Springer: 86–103. {{cite journal}}: (עזרה) "Data Breaches | Privacy Rights Clearinghouse". privacyrights.org.
DAST

DAST (ראשי תיבות של: Dynamic Application Security Testing) הוא כלי לבדיקה דינמית של אבטחת יישומים. DAST הוא תוכנית המתקשרת עם אפליקציית רשת דרך ממשק האינטרנט (או רשת אחרת) במטרה לזהות פגיעויות אבטחה אפשריות ביישום הרשת וחולשות בארכיטקטורה. הוא מבצע בדיקות קופסה שחורה. בניגוד לכלי SAST, לכלי DAST אין גישה לקוד המקור ולכן הם מזהים נקודות תורפה על ידי ביצוע התקפות בפועל. כלי DAST מאפשרים סריקות מתוחכמות, המאתרים נקודות תורפה עם אינטראקציות מינימליות של משתמשים לאחר שהוגדרו עם שם המארח, פרמטרים לסריקה ואישורי אימות. כלים אלה ינסו לאתר נקודות תורפה במחרוזות שאילתה, כותרים (Headers), פעלים (GET / POST / PUT) והזרקת DOM. לקוחות נהנים מהנוחות של יישומים אלה, תוך שהם לוקחים סיכון שבשתיקה כי מידע פרטי המאוחסן ביישומי רשת ייפגע באמצעות התקפות האקרים ודליפות פנים. על פי Privacy Rights Clearinghouse, יותר מ-18 מיליון רשומות לקוחות נפגעו בשנת 2012 עקב בקרת אבטחה לא מספקת בנתונים ארגוניים וביישומי אינטרנט. כלי DAST מקלים על הבדיקה האוטומטית של אפליקציית רשת במטרה המוצהרת לגלות פגיעויות אבטחה ונדרשים לעמוד בדרישות הרגולציה השונות. סורקי יישומים יכולים לחפש מגוון רחב של נקודות תורפה, כגון אימות קלט / פלט: (למשל סקריפטים בין-אתריים והזרקת SQL), בעיות יישומים ספציפיות ושגיאות בתצורת שרת. בדו"ח המוגן בזכויות יוצרים שפורסם במרץ 2012 על ידי ספק האבטחה Cenzic, נקודות התורפה הנפוצות ביותר ביישומים ביישומים שנבדקו לאחרונה כוללים: Web Application Security Scanner Evaluation Criteria version 1.0, WASC, 2009 "Chronology of Data Breaches". Privacy Rights Clearinghouse. 9 ביולי 2012. נבדק ב-9 ביולי 2012. {{cite web}}: (עזרה) "2012 Trends Report: Application Security Risks". Cenzic, Inc. 11 במרץ 2012. אורכב מ-המקור ב-17 בדצמבר 2012. נבדק ב-9 ביולי 2012. {{cite web}}: (עזרה)
סקיי (כפר)

סֵקֶיי (בהונגרית: Székely) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית סקיי קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-1,043 תושבים בשנת 1990 עד 1,003 תושבים בשנת 2020. יהודים חיו בסקיי בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 יהודי סקיי עם שאר יהודי הונגריה גורשו ונרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא סקיי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקיי נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי סקיי שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
רוברט דה פוי

רוברט דה פוי (בהולנדית: Robert Herman Alfred de Foy ;23 במרץ 1893 – 15 באוגוסט 1960) היה שופט שלום, ראש שירות הביטחון הממלכתי הבלגי, מחסידי אומות העולם, שמנע את גירושם של כ-900 יהודים והציל את חייהם בתקופת השואה. רוברט דה פוי היה בנם של ליאון דה פוי, עובד מדינה ואמו מתילדה מבית דה ווס. לרוברט היו שני אחים מרסל שהיה נשיא בית הדין לערעורים בבריסל ואחיו יוסף קצין בצבא הבלגי. בשנת 1919 אביו של רוברט ירש תואר אצולה ושינה את שם משפחתו מ"דפוי" ל"דה פוי". בין השנים 1925–1929 שימש כמחליף הראשון של התובע הציבורי באנטוורפן. לאחר מכן הוא הפך לסגן מנהל במחלקה לביטחון הפנים של בלגיה. מ־8 באוגוסט 1933, לאחר מותו הפתאומי של קודמו, הברון רנה בלטנס, הפך למנהל בפועל. לאחר ששירת בצבא בלגיה במהלך מלחמת העולם הראשונה, החליט ללמוד משפטים וקיבל תואר דוקטור. הוא עבד כשופט בבית המשפט הצבאי בצבא הכיבוש הבלגי של חבל הרוהר. ב־30 בדצמבר 1934 מונה לראש שירות הביטחון האזרחי הבלגי, במשרד לביטחון המדינה. כאשר גרמניה פלשה לבלגיה רוברט דה פוי היה ראש ביטחון המדינה ולכן הוסמך להכין רשימה של בלגים קומוניסטים. בלגיה הכינה את הרשימה הזו מפני שרצתה לעצור את אותם קומוניסטים ולהעביר אותם למקום בטוח לפני שגרמניה תפלוש לבלגיה. בשנת 1941 רוברט דה פוי התחתן עם פרנסואז דו מונצ'ו דה ברגנדל, אחותו של סגן התובע בבריסל במהלך המלחמה. הוא התגרש ממנה לאחר שנתיים בשנת 1943. במאי 1940 בלגיה ביצעה מעצרים של אותם קומוניסטים שהיו ברשימה של דה פוי, בזמן הזה הגרמנים כבר פלשו לבלגיה ובסוף מאי 1940 בלגיה נכנעה לגרמניה. עם שובם של העצורים בקיץ 1940 נעצר רוברט דה פוי ועוד רבים נוספים על ידי הגרמנים והועבר לגרמניה, הם נעצרו מפני שהיו אחראים למעצרים שבלגיה ביצעה. הוא נחקר במשך כמה שבועות ולאחר מכן שוחרר והוחלט על ידי הממשל הגרמני להחזירו לתפקידו. רוברט דה פוי היה מחויב לשתף את הרשימה שהכין עבור ממשלת בלגיה עם הגרמנים ואז לרכז את אותם הקומוניסטים, רוב הרשימה כללה יהודים פליטים מגרמניה ומפולין. ב-1 באוקטובר 1943 רוברט דה פוי החליף את גסטון שוינד כמזכיר הכללי של משרד המשפטים. בשנת 1943 לאחר מות גסטון שוינד הפך דה פוי למזכיר הכללי של משרד המשפטים. מיד עם כניסתו לתפקיד התחיל לפעול ביחד עם לאון פלאטו לשחרור יהודים שהושמו במעצר בעיר מכלן שבבלגיה ובכך מנע את גירושם מבלגיה. הוא פעל בניגוד להנחיות של הגרמנים שהפרו את ההנחיות הבינלאומיות. ב-15 באוקטובר 1943 כתב מכתב מחאה למושל הצבאי הגרמני גנרל פון פלקנהאוזן ובכך מנע את שילוחם של כ-900 יהודים, על סמך שייכותם ללאום הבלגי, גילם (מתחת לגיל 65 או מתחת לגיל 18), מחלות קשות או נישואין לבן זוג מהגזע הארי. לאחר המלחמה בשנת 1946 נישא שוב לאלמנה בשם מרגריט טאלון אך גם ממנה התגרש לאחר שנתיים. רוברט דה פוי היה ערירי. באפריל 1947 רוברט דה פוי מונה להיות שופט בבית המשפט הלאומי בעיר טנג'יר שבמרוקו. בשנת 1947 חזר לבלגיה כדי לעמוד בראש שירות הביטחון של המדינה. בתפקיד זה כיהן עד שנת 1958. ב-11 לדצמבר 1975 הכיר יד ושם ברוברט דה פוי כחסיד אומות העולם על עזרתו ליהודים בבלגיה הכבושה. הטקס התקיים בבריסל וכן ניטע עץ לכבודו בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים. Robert de Foy, belgium world war 2 The Righteous Among the Nations Database,Robert De Foy, Yad Vashem Robert De Foy, digithemis
'Bout Love

'Bout Love (בעברית: התקף אהבה) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר-יוצר האמריקאי ביל וית'רס, אשר יצא לאור בשנת 1979 על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. זהו אלבום פאנק, רית'ם אנד בלוז ומוזיקת נשמה, המאפיין את סגנונו הייחודי של וית'רס. אף על פי שזכה לביקורות חיוביות בקרב מבקרי המוזיקה, הוא לא הניב אף להיט יוצא דופן כמו באלבומים המוקדמים יותר. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Don't It Make It Better" ו-"You Got The Stuff". בשונה מאלבומים אחרים, באלבום זה וית'רס לא כתב את כל השירים לבדו; הוא שיתף פעולה עם הפסנתרן פול סמית' (אנ'), שעמו כתב את כל השירים מלבד אחד: "Memories Are That Way", אותו כתב וית'רס לבדו. המילים באלבום מאופיינות בעדינות המוכרת של כתיבתו של וית'רס, הסינגל המוביל בו, "Don't It Make It Better" הוא מהיר וקולח, וסינגל ההמשך שלו, "You Got the Stuff" הוא שיר פאנק. 'Bout Love הגיע לשיא המכירות שלו במקום ה-50 במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ, נמוך ביחס לאלבומים קודמים, ולמקום ה-134 בבילבורד 200. מאוחר יותר, בשנת 2008, יצא האלבום במהדורה דיגיטלית וזכה להצלחה ניכרת. "Don't It Make It Better" זכה לתוצאות הטובות ביותר במצעדי הסינגלים מבין כל שירי האלבום, והגיע למקום ה-30 במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ, אולם הסינגל השני, "You Got the Stuff" הגיע למקום 85 בלבד באותו מצעד. מידע על האלבום 'Bout Love באתר MusicBrainz Bill Withers | Awards, AllMusic (באנגלית) "Amazon.com: 'Bout Love", www.amazon.com Bill Withers | Awards, AllMusic (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כוכבים תועים (רומן)

כוכבים תועים (ביידיש: בלאָנזשענדע שטערן) הוא רומן מאת הסופר שלום עליכם, שתורגם למספר שפות. הרומן עוסק בקורותיהם של שני ילדים, רייזל ולייבל, הנמלטים מביתם כדי להצטרף לתיאטרון היידי. בעיירה הקטנה הולנשט שבבסרביה, מתגוררים הילדים רייזל, בתו של הש"ץ העני המרוד ספיבאק, ולייבל, בנו של הגביר רפאלוביץ'. אהבתם המשותפת לתיאטרון היידי מחברת ביניהם. לילה אחד, השניים בורחים מבתיהם כדי להצטרף ללהקת שחקנים נודדת העוברת בעיירה. המנהלים החמדנים והמסוכסכים מפרידים ביניהם, ושניהם מפתחים את הקריירה האמנותית שלהם בנפרד, בתוך העולם הקשה והנכלולי של התרבות היידית, במסע ממושך בין שיכוני המהגרים היהודים בכרכי אירופה, ואף בקרב הקהל הגוי. רייזל הופכת לרוזליה ספיבאק, זמרת אופרה; לייבל נעשה ללאו רפאלסקו, שחקן תיאטרון. על אף הזמן שעבר, שניהם זוכרים זו את זה. לבסוף, לאו ורוזה עוקרים שניהם לניו יורק, ומזהים אישה את רעה, ומשוחחים ארוכות. העלילה מסתיימת, ומכתב מרוזה לאמה באפילוג מגלה כי הזמן עשה את שלו, ולאחר פגישתם הם נפרדו. תיאטרון הקאמרי העלה את ההצגה "כוכבים תועים" בשנת 1950. המחזה עובד על ידי רוזה טורקוב בהתבסס על תרגום של אברהם שלונסקי למקור. זיגמונט טורקוב ביים. המחזה לא נחל הצלחה בקרב הקהל. ב-1991 יצא עיבוד קולנועי בן שעתיים וחצי בברית המועצות, בבימוי וסבולוד שילובסקי. תיאטרון יידישפיל העלה עיבוד נוסף, ביידיש, בשנת 2016. את ההצגה כתבו איה קפלן ויהושע סובול, וקפלן גם ביימה אותה. גרסה זו זכתה לביקורות טובות ממבקרי תיאטרון. השחקנים שהשתתפו מנו את דורון תבורי, ענת עצמון, יעקב בודו, יהונתן רוזן ועוד. מבקר "הארץ", מיכאל הנדזלץ שיבח את ההפקה וציין כחלק מדברו: "אינני דובר יידיש, ובכל זאת נשאבתי לסיפור הזה." שלום עליכם, כוכבים תועים, בתרגום קלמן אהרון ברתיני, דביר 1992. סריקה בפרויקט בן-יהודה. - בלאנזענדע שטערן: א ראמאן אין צוויי טייל, ורשה, 1922. סריקה באתר המרכז לספרי יידיש. כוכבים תועים באתר תיאטרון יידישפיל. כוכבים תועים באתר צוותא. שי בר יעקב, בלי עין הרע, באתר "ידיעות אחרונות", 27 בפברואר 2016 דורית ירושלמי, בין אריגה לפרימה: שמואל בונים מביים את איציק מאנגר. איגוד: מבחר מאמרים במדעי היהדות יד, 2005, עמ' 333–352. מיכאל הנדלזלץ, "כוכבים תועים": די מוצלח, באתר הארץ, 8 בפברואר 2016
ג'ודי ג'טסון - רוק בחלל

ג'ודי ג'טסון - רוק בחלל (באנגלית: Rockin' with Judy Jetson) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי, שהופק על ידי האנה-ברברה, כחלק מסדרת הסרטים "Hanna-Barbera Superstars 10". הסרט שודר במקור ב-18 בספטמבר 1988. בדיבוב העברי של הסרט, שהופץ בקלטות וידאו, כל השירים נשארו בשפה המקורית ולא דובבו לעברית. כאשר כוכב הרוק האינטרגלקטי סקיי רוקר מנגן בהופעה בקוסמיק קולוסיאום, ג'ודי ג'טסון וחברותיה הלכו אל האורביט. ג'ודי רצתה לפגוש את הגיבור שלה ולתת לו את השיר שהיא כתבה בשבילו, "רוק מעבר לגלקסיה". אולם בהופעה העוזרים של פלוניה המרשעת ושונאת המוזיקה הופיעו. הם לקחו את הקוד הסודי אשר ישחרר את הכוח של המנקה הנפשי ויגרום לפלוניה לשלוט ביקום ולבטל את כל המוזיקה לנצח! הקוד הסודי הוחלף בטעות עם השיר של ג'ודי, וסקיי לא שם לב ללהיט הרוק החדש. ג'ודי הנואשת מוצאת מקלט במועדון המכתש, שם אביה ג'ורג' ג'טסון, מחופש לנער-רוק, מנסה "להציל" אותה מסקיי. אולם סקיי נחטף בידי פלוניה, ואז ג'ודי נעלמה. החוטפים שלה, אולם, הם הזומים, חיות מסיבות מהחלל החיצון שאוהבים מוזיקה וחגיגות ומקווים להביס את פלוניה. פלוניה מצאה את ג'ודי ומתכוננת להמשיך הלאה איתה ועם סקיי. הם ברחו, אולם זה היה מאוחר מדי, פלוניה הפעילה את המנקה הנפשי. אז ג'ודי וסקי הבינו איך לעצור את פלוניה - מוזיקה! הם נגנו את השיר של ג'ודי ושלחו את הקצב לכל הגלקסיה. הצליל עלה על כוחו של המנקה הנפשי והביס את פלוניה. כשהיקום ניצל, סקיי המשיך את סיבוב ההופעות, אך בשמו האמיתי בילי בוסטר, עם ג'ודי באירוע הפתיחה החדש. "ג'ודי ג'טסון - רוק בחלל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'ודי ג'טסון - רוק בחלל", באתר AllMovie (באנגלית) "ג'ודי ג'טסון - רוק בחלל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ג'ודי ג'טסון - רוק בחלל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ודי ג'טסון - רוק בחלל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
איז'אק לוי

איז'אק לוי (בהונגרית: Lőwy Izsák; שוראני, 1793 – אויפשט, 8 באפריל 1847) היה בורסקאי, יהודי-הונגרי, מאסטר לעיבוד עורות, ראש הקהילה היהודית המקומית, הפוגט (שופט) הראשון של היישוב. איז'אק (יצחק) לוי נולד במשפחה יהודית דתית. אביו לימד אותו תלמוד כבר בילדותו. הוא למד בבתי ספר דתיים בדונאיסקה סטרדה, בברטיסלבה ובטרביץ', שם בטרביץ' למד גם מדעים חילוניים. בשנת 1823 לקח על עצמו את ניהול מפעל העור לסוליות נעליים שהקים אביו בעיר הולדתו. מכיוון שבנובה זמקי השכנה, שהיה השוק העיקרי למוצרי המפעל, הוטרד לוי ללא הרף בשל יהדותו, החליט להעביר את המפעל לפשט. לאחר שהרוזן אישטוואן קארויאי קיבל את בקשת המשפחה להתיישבות, הוא רכש אדמות במישור מג'ר, צפונית לגבול העיר פשט בשנת 1835 לבניית בית ובית חרושת לעורות יחד עם אחיו יואכים ואחיו התאום ברנאט. אחריהם הגיעו למקום כמה משפחות יהודיות נוספות, למה שנקרא אז מג'ר-חדש (Új-Megyer), כדי להקים שם עיר חדשה ומודרנית לגמרי שבנויה על ממשל עצמי מלא, שוויון דתי וחופש עיסוק בתעשייה ובמלאכה, ללא תלות בגילדות. בשנת 1838 הוא נבחר למנהיג הקהילה היהודית שהייתה בנויה מ-13 משפחות גדולות. התפילות היומיות נערכו בבית תפילה ציבורי שהוקם בביתו של לוי עד שבית הכנסת הראשון הוקם בשנת 1839, ברחוב בוצ'קאי של היום, על חלקה שנתרמה על ידי הרוזן קארויאי. לוי הוא זה שקרא לראשונה ליישוב בשם אויפשט (Újpest), כלומר "פשט החדשה" בהתכתבויותיו הפרטיות. בשל נדבנותו חסרת התקדים, הבנתו ופופולריותו זכה להערכה ולכבוד כה גדולים, ללא קשר להשתייכות הדתית, שנבחר להיות בשנת 1840 (כשהיישוב הוכרז כיישוב מוכר רשמית בשם אויפשט) האיש מספר 1 והפוגט של היישוב. תחילת 1847, מפעל הבורסקאות שלו פשט את הרגל, ואיז'אק לוי נפטר זמן קצר לאחר מכן. ב-29 באוגוסט 2009 הציב חוג התרבות הציבורי של אויפשט (כיום רובע 4 של בודפשט) לוח זיכרון לכבודו על קיר עיריית הרובע. מדיה וקבצים בנושא איז'אק לוי בוויקישיתוף Ujvári Péter, ed. (2006) [1929]. "Lőwy Izsák". לקסיקון יהודי הונגרי. Budapest: MEK.OSZK. p. 545. ISBN 963 200 519 8. Patai, Raphael (1996). "Industrialists and Merchants". The Jews of Hungary. Detroit, Michigan 48201: Wayne State University Press. p. 265. ISBN 9780814325612.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: location (link) (באנגלית) "Lőwy Izsák". Várostörténet. Újpest lexikon. בינואר 2002. אורכב מ-המקור ב-2015-09-13. {{cite web}}: (עזרה) "Emléktábla az első bíró emlékére". Hírek. Újpest önkormányzata. 2009-09-14. אורכב מ-המקור ב-2015-09-13.
קרלוס אלברדו קסאדה

קרלוס אנדרס אלברדו קסאדה (בספרדית: Carlos Andrés Alvarado Quesada; נולד ב-14 בינואר 1980) הוא פוליטיקאי קוסטה ריקאי שכיהן כנשיאה ה-48 של קוסטה ריקה, בין השנים 2018–2022. אלברדו קסאדה נולד בנפת פאבאס שבמחוז סן חוסה, בנו של מהנדס. הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה. באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 החל להיות מעורב בפוליטיקה של קוסטה ריקה ובשנים 2014–2017 מילא מספר תפקידי שר בממשלה. ב-1 באפריל 2018 קסאדה ניצח בסיבוב השני של הבחירות לנשיאות עם 61% מקולות הבוחרים, כשהוא גובר על פבריסיו אלברדו מוניוס (Fabricio Alvarado Muñoz). נישואים של בני-זוג מאותו המין היו נושא מרכזי במערכת בחירות זו, לאחר שפסיקה של בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם חייבה את קוסטה ריקה להכיר בנישואים אלה. אלברדו מוניוס יצא חוצץ נגד נישואים חד-מיניים, ואילו אלברדו קסאדה קרא לכבד את פסיקת בית הדין. הוא נחל ניצחון סוחף, תוך שהוא מתריס נגד סקרים שניבאו בחירות צמודות. הוא הושבע לתפקידו ב-8 במאי 2018. כנשיא, קרלוס אלברדו קסאדה התמקד במאמציו להפחתת התלות של כלכלת קוסטה ריקה בפחמן, ומעבר ל"כלכלה דלת-פחמן". הוא הציב מטרה עבור הכלכלה להגיע לאפס פליטות פחמן עד שנת 2050, ובאופן שיטתי פועל להבטחת מטרה זו. מכיוון ש-40% מפליטת גזי החחמה בקוסטה ריקה הם תולדה של תחבורה מסיבית, בתחום זה ממקד קסאדה את מאמציו בבניית מערכת תחבורה ציבורית המבוססת על רכבת חשמלית בעיר הבירה סן חוסה. ב-24 בפברואר 2019 השיק קסאדה מיזם לחיסול מלא את תלות הכלכלה בפחמן, בטקס לצד כריסטיאנה פיגרס, לשעבר מנהלת אמנת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים בקוסטה ריקה. באירוע זה הוא תיאר את הפחמן כ"אתגר הגדול של דורנו", והכריז כי "קוסטה ריקה חייבת להיות בין המדינות הראשונות להשיג זאת, אם לא הראשונה". מדיה וקבצים בנושא קרלוס אלברדו קסאדה בוויקישיתוף ג'ון הנלי, Costa Rica: Carlos Alvarado wins presidency in vote fought on gay rights, באתר הגרדיאן, 2 באפריל 2018 (באנגלית) רויטרס, זמר רוק נבחר לנשיא קוסטה ריקה, באתר ynet, 2 באפריל 2018 סבסטיאן רודריגז, Costa Rica launches 'unprecedented' push for zero emissions by 2050, באתר רויטרס, 25 בפברואר 2019 (באנגלית) נומיני סנגופטה ואלכסנדר וייגאס, ניו יורק טיימס, המדינה הקטנה שרוצה להראות לעולם הגדול איך עושים מהפכה ירוקה כמו שצריך, באתר הארץ, 21 במרץ 2019
קשואיירו דה איטפמירין

קָשוֹאֶיירוּ דה איטָפֶמִירִין (בפורטוגזית: Cachoeiro de Itapemirim) היא עיר בדרום מדינת אספיריטו סאנטו שבברזיל. העיר שוכנת באמצע הדרך בין ויטוריה וריו דה ז'ניירו. היא נמצאת 164 קילומטר דרומית לוויטוריה ומתגוררים בה מעל 210,000 תושבים (נכון לשנת 2021). היא העיר השנייה בחשיבותה הכלכלית במדינת אספיריטו סנטו, אחרי הבירה ויטוריה. העיר נוסדה בסמוך למפל מים (זהו פירוש המילה הפורטוגזית cachoeiro) על נהר איטפמירין (מילה שמקורה בניב של שפת טופי) ומכאן פירוש שמה של העיר - "מפל המים של איטפמירין". קשואיירו דה איטפמירין היא אחת היצרניות הגדולות בברזיל של שיש וגרניט ומהווה מרכז למסחר בינלאומי באבני נוי. בעיר ממוקם גם המטה לאחת מחברות האוטובוסים הבין-מדינתיות הגדולות בברזיל (Viação Itapemirim), המפעילה קווים לכ-85% מרחבי ברזיל. העיר היוותה נקודת מוצא למחפשי זהב אשר עלו במעלה הנהר לכיוון מינאס ז'ראיס. בתחילה, העיר הייתה מקושרת בעיקר לריו דה ז'ניירו ומסילת רכבת ביניהן נחנכה בשנת 1900. בהמשך, במטרה לחזק את ויטוריה בירת אספיריטו סאנטו, הוקמה מסילת ברזל מקשואיירו דה איטפמירין לכיוון ויטוריה בשנת 1911, והפעילות הכלכלית הוסטה צפונה לוויטוריה. מדיה וקבצים בנושא קשואיירו דה איטפמירין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קשואיירו דה איטפמירין קשואיירו דה איטפמירין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)