laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המלאך הכחול (סרט, 1959)

המלאך הכחול (באנגלית: The Blue Angel) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1959 בבימויו של אדוארד דמיטריק, עם קורט יורגנס, מיי בריט ותיאודור ביקל בתפקידים הראשיים. זה רימייק לסרטו של יוזף פון שטרנברג, "המלאך הכחול" (1930) בו כיכבו מרלן דיטריך ואמיל יאנינגס המבוסס על הרומן של היינריך מאן, "פרופסור אונרט". התפקידים הראשיים הוצעו למרילין מונרו וספנסר טרייסי אבל הם דחו אותם. מיי בריט שרה בסרט שני שירים: "לולה-לולה" שחובר עבור הסרט הזה. "להתאהב שוב" אותו שרה מרלן דיטריך בסרט בגרמנית ואחר כך באנגלית והיה אחד השירים המפורסמים והמזוהים איתה. העלילה בסרט מתרחשת ב-1956 בעיירה לנצבורג (שם פיקטיבי) בגרמניה. הצילומים בגרמניה נערכו בעיירה רוטנבורג על הטאובר. גרמניה, 1956, פרופסור עמנואל ראט (קורט יורגנס) הוא מורה לביולוגיה בבית הספר התיכון בלנצברג. הוא רווק בן 50 שסדר יומו קבוע כשעון ולפי צאתו מביתו מכוונים האזרחים את שעוניהם. יום אחד הוא מגלה אצל תלמיד אחד תמונות של בחורה צעירה לובשת בגד חושפני בתנוחה אירוטית. מתברר לו שזו זמרת בשם לולה (מיי בריט) שמופיעה במועדון הלילה "המלאך הכחול" ששם מגישים כוסות בירה גם לקטינים. הוא מגיע למקום כדי "לתפוס" את תלמידיו וצופה בהופעה של לולה ששרה "לולה-לולה חיה בשביל האהבה". היא מעוררת בו רגש חבוי ולאחר ההופעה הוא נפגש איתה בחדרה ואף מבריח מבקר שיכור שמטריד אותה. באותה פגישה הוא מתוודע למנהל הלהקה, קליפרט (תיאודור ביקל). הוא ממשיך לללכת למועדון ולהיפגש עם לולה ונשבה בקסמיה. הוא מציע לה נישואים אבל היא מזהירה אותו שאהבה אצלה זה משהו זמני אבל הוא מתעלם מהאזהרה. תלמידיו צוחקים עליו ומציירים על הלוח ציורים מבזים שלו ושל לולה. מנהל בית הספר (ג'ון באנר) מבקש ממנו להפסיק להתראות עם לולה אבל הוא מחליט להתפטר ולשאת אותה לאישה. לולה עוזבת לפי דרישתו את הלהקה שנודדת בערי גרמניה אבל ראט לא מצליח למצוא עבודה. מפקח בתי הספר התיכוניים (לודוויג סטוסל) דוחה אותו. מצבם הכלכלי מידרדר עד שקליפרט מגיע ומשכנע את ראט להרשות לאשתו לחזור ללהקה וההוא מסכים מחוסר ברירה. ראט מקבל תפקיד - למכור תמונות חושפניות של אשתו. לבסוף הלהקה חוזרת ללנצבורג. ליצן הלהקה מת וקליפרט משכנע/כופה על ראט להחליף אותו. באותו זמן מחדשת לולה יחסים עם המאהב הצעיר שלה, רולף (פבריציו מיוני). ראט מתחפש לליצן וקליפרט מדגים עליו דברים מצחיקים כמו שבירת ביצים על קרקפתו. הקהל צוחק וראט המיוסר מבחין בקהל בלולה מתגפפת עם מריו. הוא משמיע קול זעקה, רודף אחרי לולה לחדרה ומנסה לחנוק אותה. מריו משחרר אותה ומנהל בית הספר שנכח בהופעה לוקח אותו משם כשברגע שומעים את לולה שרה "להתאהב שוב". "המלאך הכחול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המלאך הכחול", באתר AllMovie (באנגלית) "המלאך הכחול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המלאך הכחול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) המלאך הכחול 1959, באתר TCM מיי בריט שרה "לולה-לולה", באתר יוטיוב מיי בריט שרה "להתאהב שוב", באתר יוטיוב
WinRAR

WinRAR היא תוכנה שיתופית ליצירת ולניהול קבצים דחוסים בפורמט שאינו מאבד מידע, ואחת התוכנות הבודדות המאפשרות יצירת קבצים בפורמט RAR, שכן שיטת הדחיסה של פורמט זה, שייכת ברישיון לכותב התוכנה, יבגני רושאל. הקבצים שהיא יוצרת מקבלים כברירת מחדל את הסיומת RAR. WinRAR נחשב לאחת מהתוכנות המובילות ליצירת קובצי ארכיון, ותומך באופן מלא בקובצי RAR ו-ZIP, ובפריסה של קובצי 7z,‏ ACE (אנ'),‏ ARJ,‏ BZ2,‏ CAB,‏ GZ, ISO,‏ JAR,‏ LZH,‏ TAR,‏ UUE ו-Z. כמו כן, מאפשר דחיסה, כרכים והצפנה, כולל מודולים הנפרסים עצמאית ומכיל אפשרויות גיבוי. התוכנה מתורגמת ליותר מ-40 שפות. בפברואר 2019, חברת צ'ק פוינט דיווחה על חולשה קריטית ב-WinRAR שניצולה מאפשר הרצת קוד מרוחק. החולשה קיימת בספרייה בשם unacev2.dll המשמשת את WinRAR לחילוץ קבצים מפורמט ACE (אנ'). בעקבות הדיווח, התמיכה בפורמט ACE הוסרה מ-WinRAR החל מגרסה 5.7. התוכנה כמו תוכנות דחיסה דומות, יכולה לשמש כתכונת גיבוי. הקובץ הדחוס משמש כקובץ ארכיב, ויכול להכיל מספר רב של קבצים מספריות שונות, ובהם פרטים שונים עליהם, (יחס הדחיסה, סוג הקובץ, תאריך שינוי אחרון, המיקום המקורי של הקבצים וכו'). התוכנה גם מאפשרת יכולות גיבוי מתקדמות כגון הוספה של קבצים שה-Attribute של ה-Archive שלהם דלוק, כיבוי ה-Attribute של Archive לאחר הכיווץ, שמירת גרסה קודמת, הגבלות זמן על הוספת קבצים (תכונה המאפשרת להוסיף לארכיב רק קבצים ששונו או התעדכנו מאז יצירת הארכיב). תוכנת WinRAR מאפשרת יצירת קובץ לפריסה עצמאית (נקרא SFX, קיצור ל-Self Extracted). קובץ זה הוא בעל סיומת EXE. בניגוד לתוכנות דחיסה אחרות המאפשרות יצירת קובץ לפריסה עצמית ותו לא, WinRAR מאפשרת ליצור קובץ פריסה עצמאית המתנהג כהתקנה של תוכנה ואידיאלי להתקנות מהירות. בין האופציות הקיימות בו, חלונית הודעה וחלונית רישיון במהלך הפריסה, שליטה על הכותר, הלוגו והאייקון של ותוכנית ההתקנה, אפשרויות להפעיל קובץ לפני/אחרי הפריסה, יצירת קיצורי דרך לאזורים שונים בתכונת חלונות, כמו שולחן העבודה וספריית התכנות ואתחול, מחיקת קבצים שונים במהלך ההתקנה, מוד התקנה שקט, דריסת קבצים קיימים ללא הודעה ועוד. תכונות נוספות שקיימות הן: הצפנה - האפשרויות להצפין קובץ או לנעול אותו באמצעות סיסמה. ביצועי חומרה - בחינת ביצועי חומרה של מהירות הדחיסה. מועדפים - מנגנון מועדפים פנימי של התוכנה. הערה - אפשרות להכנסת הערות בקבצים הדחוסים. הגדרות - יצוא ויבוא הגדרת התוכנה. יעיל להעביר בין מחשבים שונים. לוח העתקה - העתקת והדבקת קובץ אל לוח ההעתקה. איתור קבצים - בחירת קבוצת קבצים בארכיב, וחיפוש קובץ בתוך הארכיב. התוכנה כמו תכונות דחיסה אחרות, מוסיפה בסייר החלונות בסימון קובץ תפריטי עכבר ימני קיצורי דרך לדחיסה ופריסה מהירים של הקובץ הנוכחי. אף על פי ש־WinRAR המציאה את פורמט הדחיסה RAR, היא אינה התוכנה היחידה התומכת בפורמט זה, וישנן תוכנות חופשיות כגון UnRarX למערכת ההפעלה OSX על המקינטוש ו-‎7-Zip לחלונות התומכות גם הן בפורמט RAR. File Roller דחיסת נתונים ‎7-Zip WinZip WinAce אתר האינטרנט הרשמי של WinRAR (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של WinRAR (בסינית מסורתית) אתר האינטרנט הרשמי של WinRAR (בסינית מפושטת) מדריך לשימוש בתוכנה (אורכב 11.12.2013 בארכיון Wayback Machine) אתר הבית של התוכנה, ממנו ניתן להוריד גם עותק לניסיון שוקי גלילי, מדריך: יצירת קובץ דחוס שנפתח מעצמו, באתר ynet, 10 באוקטובר 2006 WinRAR, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הדיווח באתר צ'ק פוינט UnRarX ‎7-Zip אם כי האחרונות יודעות רק לפרוס קובצי RAR ולא לדחוסם
אוניברסיטת ריג'יס

אוניברסיטת ריג'יס (באנגלית: Regis University) היא אוניברסיטה פרטית בדנוור, קולורדו, ארצות הברית שהוקמה על ידי הישועים בשנת 1877. בשנת 1877 קבוצת מהגרים איטלקים הקימה קולג' בלאס וגאס. בשנת 1884 בישוף של דנוור הזמין את הישועים להקים קולג' חדש. בשנת 1887 הקולג'ים התאחדו והוקמה אוניברסיטת ריג'יס שנקראת על שם קדוש ז'אן פרנסואה רז'י משנת 1921. לאוניברסיטת רג'יס יש שני קמפוסים באזור המטרופולין של דנוור, שניהם ממוקמים בסמוך לכבישים מהירים בין־מדינתיים. הקמפוס ההיסטורי והמסורתי בצפון מערב דנוור אשר הוקם בשנת 1887 ונמצא בין הכבישים הבין־מדינתיים 76 ל־70 וקמפוס ת'ורנטון שממוקם ליד הכביש הבין־מדינתי 25. בנוסף להיצע של תוכניות לימוד מקוונות, האוניברסיטה מציעה מעל ל־130 תוכניות לימוד לתארים בקמפוסים (57 לתואר ראשון, 77 לתארים מתקדמים ו־3 לדוקטורט), דרך 3 קולג'ים (אנדרסון קולג' למנהל עסקים ומחשוב, רג'יס קולג' ובית הספר לקידום מקצועי ורוקרט-הרטמן קולג' למקצועות הבריאות) במגוון נושאים, בעיקר בתחום הרפואה ומקצועות סמוכים, מחשוב, חינוך, מנהל עסקים ועבודה סוציאלית. נכון לשנת 2022, לאוניברסיטה 82,183 בוגרים.בשנת 2024 האוניברסיטה דורגה במקום ה־260 בין האוניברסיטאות בארצות הברית. הנהלת האוניברסיטה מזמינה אנשים בולטים להרצאות שנתיות. בין המרצים ניתן למנות את דזמונד טוטו (1998), אלי ויזל (2001) ולך ואלנסה (2003). האוניברסיטה חברה באיגוד הקולג'ים והאוניברסיטאות הקתוליות (ACCU), באיגוד הלאומי של הקולג'ים והאוניברסיטאות העצמאיות (NAICU), באיגוד הקולג'ים והאוניברסיטאות הישועים (AJCU) ובמועצת הקולג'ים העצמאיים (AJCU). מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת ריג'יס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת ריג'יס (באנגלית) אוניברסיטת ריג'יס, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת ריג'יס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת ריג'יס, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת ריג'יס, ברשת החברתית LinkedIn אוניברסיטת ריג'יס, סרטונים בערוץ היוטיוב Regis University, 2022–2023 Acadenic Year, By the numbers Regis University, University Facts and Figures USNews, Colleges, Rankings, National Universities, Regis University Rankings
דניס דיטון

דניס דיטון (באנגלית:Denis Dighton‏; 1792 – 8 באוגוסט 1827) היה צייר אנגלי, הידוע בעיקר בזכות דיוקנאותיו הצבאיים וסצינות הקרב. דניס דיטון היה בנו של הקריקטוריקן רוברט דיטון ואח צעיר יותר היה ריצ'רד דיטון. הוא נרשם כסטודנט של האקדמיה המלכותית בשנת 1807 והציג שם 17 תמונות בין השנים 1811 ו-1825. הוא נהנה מחסותו של הנסיך מוויילס, שהיה חבר קרוב של אמו. באמצעות השפעת הנסיך הוא קיבל עבודה כצייר צבאי בשנת 1811, אולם הוא חזר במהרה לחיים האזרחיים. ב־1814 הוא קיבל את התואר צייר צבאי של הנסיך יורש העצר. הנסיך שלח את דיטון לדרום הולנד רגע לפני קרב ווטרלו, ונראה כי קנה את כל תמונותיו שצייר מקרב זה. דיטון ביקר בשדה הקרב בווטרלו חמישה ימים לאחר הניצחון וצייר תשעה ציורי קרב. הוא איבד את פטרונות המלוכה כאשר הוחלף האחראי על הציירים בבית המלוכה, סר בנג'מין בלומפילד, ובמקומו התמנה סר ויליאם נייטון. לאחר שאיבד את החסות המלכותית, דיטון חלה במחלת נפש. הוא עבר עם אשתו ובנו לברטאני, שם גר בתמיכת קרן הכספים של האמנים, עד מותו בגיל 35 ב־8 באוגוסט 1827. דיטון ידוע בעיקר בזכות ציורי סצינות קרב במיוחד את מלחמת חצי האי ווטרלו. הוא גם צייר תמונות של נלסון שנורה בקרב טרפלגר. דניס התחתן עם אחותו של אוגוסטוס ארל, פיבי ארל, שהייתה בעצמה אמנית והציגה באקדמיה המלכותית, והפכה לציירת פרחים של המלכה אדלייד, בשנת 1812 ונולדו להם שני בנים. נפילתו של נלסון קרב ווטרלו . חיילים פורטוגזים מדיה וקבצים בנושא דניס דיטון בוויקישיתוף John Pye, Patronage of British art, and historical sketch;, London, Longman, Brown, Green, and Longmans, 1845 No. 16504". The London Gazette. 13 July 1811. p. 1300. Hichberger, J.W.M. (1991). Images of the Army: The Military in British Art, 1815-1914. Manchester University Press.
יגואר Mark IV

יגואר Mark IV (באנגלית: Jaguar Mark IV) הם 3 סדרות של מכוניות סלון מתוצרת יצרנית הרכב "SS Cars" (אנ') (שם מלא: "S. S. Cars Limited") אשר יוצרו בין השנים 1935–1949. בשנת 1945 הפכה ליגואר ובין השנים 1945–1949 יוצרו על ידי יצרנית רכבי היוקרה הבריטית יגואר. סדרות "יגואר Mark IV" יוצרו בין השנים 1949 – 1935 בבריטניה. "Jaguar 1½ litre" (קרוי גם: SS Jaguar 1½ Litre) - יוצרו 10,980 יחידות. "Jaguar 2½ litre" (קרוי גם: SS Jaguar 2½ Litre) - יוצרו 6,281 יחידות. "Jaguar 3½ litre" (קרוי גם: SS Jaguar 3½ Litre) - יוצרו 3,162 יחידות. 4-5 מושבים (דגמי 4 דלתות סדאן). מנוע קדמי-אורכי, מנוע קירור מים מנוע בנזין. סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2. יחס כוח / משקל: 69.19 כ"ס ל-1,000 ק"ג (דגם Jaguar 2½ litre, דגם 2 דלתות סלון, שנת 1937). יחס כוח / משקל: 77.99 כ"ס ל-1,000 ק"ג (דגם Jaguar 3½ litre, דגם 4 דלתות סלון, שנת 1937). תאוצה בין 0–80 קמ"ש היא 12.0 שניות (מנוע 2,663 סמ"ק). תאוצה בין 0–80 קמ"ש היא 9.0 שניות (מנוע 3,468 סמ"ק). 4 דלתות סלון. 2 דלתות קבריולה. "יגואר Mark IV" "יגואר Mark IV" דגם "Jaguar 1½ litre" "יגואר Mark IV" דגם "Jaguar 2½ litre" "יגואר Mark IV" דגם "Jaguar 2½ litre", שנת 1947 "יגואר Mark IV" דגם "Jaguar 3½ litre", שנת 1948 "יגואר Mark IV" דגם "Jaguar 3½ litre", שנת 1948 "יגואר Mark IV" דגם "Jaguar 3½ litre", שנת 1948 - קבריולה "יגואר Mark IV" דגם "Jaguar 3½ litre", שנת 1949 - קבריולה "יגואר Mark IV", שנת 1942 - קבריולה "יגואר Mark IV" - קבריולה "יגואר Mark IV", שנת 1947 יגואר יגואר Mark X יגואר XKSS יגואר Mark 1 מדיה וקבצים בנושא יגואר Mark IV בוויקישיתוף יגואר Mark IV, סרטון באתר יוטיוב יגואר Mark IV, סרטון באתר יוטיוב "יגואר Mark IV" מנוע 1.5 ליטר, שנת 1947 bonhams.com/auctions/20322/lot/464 Culshaw, David; Horrobin, Peter (2013) [1974]. "Jaguar". The complete catalogue of British Cars 1895 - 1975 (paperback ed.)ISBN 978-1-874105-93-0. "יגואר Mark IV" בין השנים 1945-1949 supercars.net/blog יגואר 2.5 ליטר, 2 דלתות סלון, שנת 1937 - מפרט carfolio.com/jaguar-ss-2%C2%BD-litre יגואר 3.5 ליטר, 2 דלתות סלון, שנת 1937 - מפרט carfolio.com/jaguar-ss-3 "יגואר Mark IV", שנת 1947 web.archive.org/web/20140717190840 "יגואר Mark IV", מנוע 3.5 ליטר, שנת 1948 קבריולה classicdriver.com/en/car/jaguar/mk-iv/1948
רוברט דיטון

רוברט דיטון (באנגלית: Robert Dighton‏; 1752 – 1814) היה צייר פורטרטים, וקריקטוריסט אנגלי, הוא היה מייסד שושלת אמנים שהלכה בעקבותיו. רוברט דיטון היה בנו של המדפיס הלונדוני ג'ון דיטון. בשנות ה-70 של המאה ה-18 החל לשחק ולשיר בהצגות בתיאטרון היימרקט, קובנט גארדן ובמקביל למד ציור ורישום והציג בהאקדמיה המלכותית לאמנויות. הוא הציג גם באגודת האמנים החופשית בין השנים 1769–1773. ההדפסים הראשונים שעיצב היו של שחקנים במהדורת שייקספיר של ג'ון בל (1775–1776). כאמן, הוצע לו לראשונה תעסוקה קבועה על ידי המו"ל קרינגטון בולס (1752–1793). זו הייתה תקופת הזוהר של רכישת הדפסים, ותפוקת העיצובים של רוברט, שבוצעו בצבעי מים ולאחר מכן נחקקו, היה חלק בלתי נפרד מהסחורה שנמכרה על ידי המו"ל. קרינגטון בולס היה בין מוכרי המפות הפעילים ביותר בימיו בלונדון, מה שמסביר את מפות הקריקטורות של דיטון בסדרת "גאוגרפיה מכשפת", שכללה מפות של אירלנד, אנגליה ויילס וסקוטלנד. חלק ניכר מעבודותיו המוקדמות של דיטון הודפסו בעילום שם, אך בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-18 היא הפכה ידועה והוא החל לחרוט ולהוציא לאור הדפסי קריקטורות תחת שמו. הוא צייר את הדמויות בתנוחות מביכות ועם פרצופים אדומים. הקריקטורות הסאטיריות של דיטון כללו עורכי דין, קצינים צבאיים, שחקנים ושחקניות. בשנת 1795 הוא הוציא ספר קריקטורות ומשם הקדיש את עצמו בעיקר לציור קריקטורות. עבודתו צוינה כ"פראית פחות" מזו של בני דורו, ג'יימס גילריי וג'ורג' קרוקשנק. בתחילת המאה ה-19, הצלחתו אפשרה לו לפתוח חנות בצ'רינג קרוס, שם מכר את הדפסים שלו ושל אחרים עד שהתברר בשנת 1806 שחלק מציוריו נגנבו מהמוזיאון הבריטי. החקירה גילתה כי למעשה דיטון עצמו הוא שגנב את הציורים מתוך המוזיאון בשיתוף פעולה עם אחד משומרי המוזיאון. עקב שיתוף הפעולה שלו בזמן החקירה, דיטון ניצל מהעמדה לדין, אך הוא ברח לאוקספורד עד שהשערורייה גוועה. בעודו שם הוא עשה סדרה משעשעת של דיוקנאות של אקדמיים, וכן צייר גם בבאת' ובקיימברידג'. בשובו ללונדון בשנת 1810, פתח מחדש את הסטודיו שלו, שם עבד עם בניו עד מותו בשנת 1814. רוברט דיטון (הצעיר) – 1786–1865 חרט דיוקנאות צבאיים בין השנים 1800–1809 ואז עשה קריירה בצבא. דניס דיטון – 1792–1827 התאמן כצייר והתמחה בנושאים צבאיים בעיקר קרבות ווטרלו וטרפלגר. ריצ'רד דיטון – 1796?–1880 המשיך את עסקיו של אביו לאחר מותו. הוא עבר לצ'לטנהאם ולוורסטר. גמלאי מגרניץ ומצ'לסי בשיחה ליידי לבושה וללא בגדים אצל רופא שיניים קמבל המלט מדיה וקבצים בנושא רוברט דיטון בוויקישיתוף Bryan, Michael (1886). "Dighton, Robert". In Graves, Robert Edmund (ed.). Bryan's Dictionary of Painters and Engravers (A–K). I (3rd ed.). London: George Bell & Sons. "Robert Dighton (British Museum Biographical details)", www.britishmuseum.org Bryant, Mark; Henneage, Simon (1994). Dictionary of British Cartoonists and Caricaturists, 1730-1988. London, England: Lund Humphries Publishers Ltd. p. 61. Dighton England & Ireland, www.mapforum.com Stephen, Leslie, ed. (1888). "Dighton, Robert". Dictionary of National Biography. 15. London: Smith, Elder & Co. pp. 74–5.
פרס אנני לסטוריבורד הטוב ביותר

פרס אנני לסטוריבורד הטוב ביותר (באנגלית: The Annie Award for Storyboard in an Animated Feature Production) הוא פרס אנני המוענק מדי שנה לאמן הסטוריבורד הטוב ביותר והוצג לראשונה בשנת 1995. הפרס מתגמל אנימציה של דמויות לסרטי אנימציה. עד ליצירת פרס אנני לסטוריבורד להפקת טלוויזיה, סדרות טלוויזיה, סרטי אנימציה קצרים ומהדורות לא תיאטרליות, היו זכאים למועמדות בקטגוריה זו. הפרס מוענק על ידי האגודה הבין-לאומית לסרטי הנפשה בסניף אסיפ"א - הוליווד, קליפורניה. להלן רשימת הזוכים והמועמדים, נכון לשנת 2020:   הערות:• הזוכה מסומן בצהוב • בסוגריים מספר הטקס ולידו השנה שבגינה הפרס מוענק אתר האינטרנט הרשמי של פרס אנני לסטוריבורד הטוב ביותר
מלחמת העולם השנייה (פירושונים)

מלחמת העולם השנייה הייתה מלחמה גלובלית שהחלה ב-1 בספטמבר 1939 והסתיימה ב-2 בספטמבר 1945. האם התכוונתם ל... מלחמת העולם השנייה (ספר מאת וינסטון צ'רצ'יל) – סדרת ספרים מאת וינסטון צ'רצ'יל מלחמת העולם השנייה (ספר מאת אנטוני ביוור) – ספר מאת ההיסטוריון אנטוני ביוור
מאתר בראון

מאתר בראון (באנגלית: Mather Brown‏; 1761 – 25 במאי 1831) היה צייר דיוקנאות והיסטוריה, יליד בוסטון, מסצ'וסטס, היה פעיל גם באנגליה. בראון היה בנם של גוון ואליזבת' (ביילס) בראון. הוא למד אצל דודתו ובסביבות 1773 (שהיה בן 12) הפך לתלמידו של גילברט סטיוארט. הוא הגיע ללונדון בשנת 1781 כדי להמשיך בהכשרתו בסטודיו של בנג'מין וסט, ונכנס לבית הספר של האקדמיה המלכותית לאמנויות בשנת 1782 עם תוכניות להיות צייר מיניאטורי והחל להציג כעבור שנה. בשנת 1784, הוא צייר שני ציורים דתיים לכנסיית סנט מרי-בסטרנד, מה שהוביל את בראון לייסד שותפות עם הצייר דניאל אורמה למסחור עבודות אלו ואחרות באמצעות תערוכה ומכירת תחריטים. בין אלה היו ציורים גדולים של סצנות מההיסטוריה האנגלית וכן סצנות ממחזותיו של שייקספיר. עם זאת, למרות הצלחתם הוא החל להתרכז בפורטרטים. הצלחותיו הראשונות היו עם מצוירים אמריקאים, בין השאר פטרונו ג'ון אדמס ומשפחתו בשנים 1784–1785. באביב 1786 הוא החל לצייר את הדיוקן המוקדם ביותר הידוע של תומאס ג'פרסון, שביקר בלונדון. הוא צייר גם את צ'ארלס בולפינץ' באותה שנה. הוא נבחר כחבר כבוד זר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים בשנת 1798. דיוקן באורך מלא בשנת 1788 של הנסיך פרידריך אוגוסט במדי צבא, הוביל למינויו כצייר היסטוריה ודיוקנאות של הנסיך, לימים הדוכס מיורק ואלבני. ציורים אחרים כוללים את הנסיך מוויילס, לימים המלך ג'ורג' הרביעי (בערך 1789) והמלכה שרלוט. הפסקת החסות באמצע שנות ה-1790, ואי בחירתו לאקדמיה המלכותית, הביא את בראון לעזוב את לונדון בשנת 1808 ולעבור לבאת', בריסטול וליברפול. הוא התיישב במנצ'סטר, וחזר ללונדון כמעט שני עשורים לאחר מכן, בשנת 1824. בלונדון, לאחר מותו של וסט, המשיך לחקות את סגנון הציור של מורו, אך לא הצליח להשיג עבודות. בראון מת בסופו של דבר בעוני בלונדון ב־1831 קצין בחברת מזרח הודו קרב הנילוס השחקנים תומאס הווארד מדיה וקבצים בנושא מאתר בראון בוויקישיתוף "Book of Members, 1780–2010: Chapter B" Evans, Dorinda, Mather Brown: Early American Artist in England. Middletown, CT: Wesleyan, 1982.
משפחת אדמס 2

משפחת אדמס 2 (באנגלית: 2 The Addams Family) הוא סרט קולנוע בהנפשה ממוחשבת, מסוגת דרמה-קומדיה שחורה, המבוסס על רצועות קומיקס באותו השם מאת צ'ארלס אדמס ומהווה המשכון לסרט "משפחת אדמס". הסרט בוים על ידי גרג טירנן, ושבו אליו צוות המדבבים מהסרט הקודם – אוסקר אייזק, שרליז ת'רון, קלואי גרייס מורץ, ניק קרול, בט מידלר וסנופ דוג, כשאליהם הצטרפו ג'אבון וולטון וביל היידר. הסרט הופק על ידי חברת מטרו גולדווין מאייר והוא הופץ על ידי אולפני "סרטי יוניברסל". הסרט עלה לאקרנים ב-1 באוקטובר 2021. בישראל הסרט יצא לאקרנים ב-2 בדצמבר 2021. אוסקר אייזק – גומז אדמס, בעלה של מורטישה ואב משפחת אדמס. שרליז ת'רון – מורטישה אדמס (למשפחת פראמפ), אשתו של גומז ואם משפחת אדמס. קלואי גרייס מורץ – וונסדיי אדמס, בתם של גומז ומורטישה. ג'אבן וולטון – פאגסלי אדמס, בנם של גומז ומורטישה. ניק קרול – הדוד פסטר, אחיו של גומז. בט מידלר – סבתא אדמס, אמם של גומז ופסטר. קונארד ורנון – לרץ', משרתם של משפחת אדמס. הכומר שהשיא את גומז ומורטישה. הרוח הרודפת את בית משפחת אדמס. ד"ר פלמבה, קרוב משפחה בעל מאפיינים שטניים של משפחת אדמס. סנופ דוג – הדודן "זה", דודנם השעיר של גומז ופסטר. ביל היידר – סיירוס, מדען אשר רוצה להוכיח שהוא האב הביולוגי של וונסדיי וולאס שון – מר מוסטלה, עורך דינו של סיירוס לאחר סוף השבוע הפותח המצליח של הסרט בקופות, ב-15 באוקטובר 2019 נודע כי סרט המשך נמצא בהליכי פיתוח והוא עתיד לצאת לאקרנים ב-22 באוקטובר 2021. בנוסף, גרג טירנן וקונארד ורנון התעתדו לחזור לביים את הסרט. ב-8 באוקטובר 2020, הוכרז שהשחקנים ביל היידר וג'אבן וולטון יצטרפו לצוות השחקנים; היידר עתיד לדבב דמות חדשה בשם סיירוס, ואילו וולטון עתיד להחליף את השחקן פין וולפהארד בדיבוב דמותו של פאגסלי. בנוסף, הוכרז שטירנן יהיה אמון לבדו על בימוי הסרט. הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-1 באוקטובר 2021. במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-22 באוקטובר 2021. מדיה וקבצים בנושא משפחת אדמס 2 בוויקישיתוף "משפחת אדמס 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "משפחת אדמס 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "משפחת אדמס 2", באתר Metacritic (באנגלית) "משפחת אדמס 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) משפחת אדמס 2, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית D'Alessandro, Anthony (October 15, 2019). "'The Addams Family 2' Is In The Works After Great $35M+ 4-Day Weekend, MGM/UAR Set Fall 2021 Release". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation. Archived from the original on October 15, 2019. Retrieved March 10, 2020. Ridgely, Charlie (November 6, 2019). "'The Addams Family' Directors Explain Their Approach to the Upcoming Sequel". ComicBook.com. Retrieved March 10, 2020. D'Alessandro, Anthony (October 8, 2020). "'The Addams Family 2': Bill Hader & Javon "Wanna" Walton Join Voice Cast". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation. Archived from the original on October 8, 2020. Retrieved October 8, 2020.
דיאלמה קמפוס

דיאלמה בראומה מנואל אבל קמפוס (בפורטוגזית: Djalma Braume Manuel Abel Campos; נולד ב-30 במאי 1987) הוא כדורגלן עבר אנגולי, ששיחק בעמדת החלוץ. דיאלמה, הוא בנו של כדורגלן העבר אבל קמפוס. דיאלמה, נולד בלואנדה בירת אנגולה ובגיל שנה עזב עם משפחתו לפורטוגל, בעקבות חתימתו של אביו בבנפיקה ליסבון. כשהיה בן 10, התחיל לשחק כדורגל בקבוצות כדורגל מקומיות. בקיץ 2006, דיאלמה חתם מאריטימו. תחילה, שיחק בקבוצת המילואים, וב-5 במאי 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד אקדמיקה דה קוימברה. ב-2 במאי 2011, דיאלמה חתם לחמש שנים בפורטו. בקיץ 2012, דיאלמה הושאל לקסימפאשה מליגת העל הטורקית. בהמשך הקריירה, אף שיחק ביריבותיה מאותה הליגה, קוניאספור וגנצ'לרבירלי. ב-14 ביוני 2016, דיאלמה חתם בפאוק סלוניקי מליגת העל היוונית תמורת 800 אלף אירו. בשנתיים בהם שיחק בפאוק, זכה עימה פעמיים בגביע היווני. ב-28 ביוני 2018, חתם באנטליהספור תמורת כמיליון אירו. ב-5 באוקטובר 2020, דיאלמה חתם בפארנסה מליגת העל הפורטוגזית, בה שיחק עד סיום העונה. ב-6 במרץ 2022 דיאלמה חתם בטרופנסה מהליגה הפורטוגלית השנייה. בשנת 2008, דיאלמה זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגולה וערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-20 באוגוסט בתיקו 1-1 נגד תוניסיה. ב-10 באוקטובר 2009, דיאלמה הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד מלטה. דיאלמה השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות בשנים 2010, 2012, 2013 ו-2019. פורטו ליגת העל הפורטוגלית: 2011/2012 הגביע היווני: 2016/2017, 2017/2018 דיאלמה קמפוס, באתר Transfermarkt דיאלמה קמפוס, באתר Soccerway דיאלמה קמפוס, באתר WorldFootball.net דיאלמה קמפוס, באתר National Football Teams דיאלמה קמפוס, באתר FootballDatabase.eu
גוסבנק

גוסבנק (ברוסית: Госбанк, או Государственный банк СССР; הבנק הממלכתי של ברית המועצות) היה הבנק המרכזי של ברית המועצות והבנק היחיד בכל רחבי המדינה מאז שנות השלושים עד 1987. גוסבנק הייתה אחת משלוש הרשויות הכלכליות הסובייטיות, שתי האחרות היו "גוספלאן" (הוועדה לתכנון המדינה) ו"גוסנאב "(הוועדה הממלכתית לאספקה טכנית מהותית). גוסבנק שיתף פעולה הדוק עם משרד האוצר של ברית המועצות להכנת תקציב המדינה הלאומי. ייסוד הבנק היה חלק מיישום המדיניות הכלכלית החדשה. ב-3 באוקטובר 1921, הוועד הפועל המרכזי של המפלגה הקומוניסטית, קיבל החלטה להקמת הבנק הממלכתי של הרפובליקה הסוציאליסטית הפדרטיבית הסובייטית הרוסית. אחריה באה החלטה דומה שהעביר הסובנארקום ב-10 באוקטובר 1921. הבנק החל לפעול ב-16 בנובמבר 1921. בפברואר 1922 תיאר לנין את הבנק הממלכתי כ"משחק נייר בירוקרטי" והשווה אותו לכפרי פוטיומקין במכתבו לאהרון שיינמן שאותו האשים ב"ילדותיות קומוניסטית-מנדרינית". בשנת 1923 הוא הפך לבנק הממלכתי של ברית המועצות והיה כפוף לממשלה. המדינה הסובייטית השתמשה בגוסבנק, בעיקר, ככלי להטלת שליטה ריכוזית על התעשייה באופן כללי, תוך שימוש ביתרות הבנקים והיסטוריות העסקאות כדי לעקוב אחר פעילותם של גופים ועמידתם בתוכניות החומש. גוסבנק לא פעל כבנק מסחרי בכל הנוגע למניעי רווח. תאורטית הוא פעל כמכשיר ליישום מדיניות הממשלה. במקום להעריך באופן עצמאי וללא משוא פנים את מידת האשראי של הלווה, גוסבנק סיפק כספי הלוואות ליחידים, קבוצות ותעשיות מועדפות לפי הוראות הממשלה. בשנת 1931 הועמד לדין בוריס ברלצקי, בכיר בבנק המדינה על הריסה במסגרת משפט המנשביקים בשנת 1931. במסגרת תוכנית הפרסטרויקה של מיכאיל גורבצ'וב, הוקמו בנקים אחרים, בהם; "פרומסטרוי בנק" (הבנק הסובייטי לבנייה תעשייתית), "ז'ילסטוי בנק" (הבנק לבנייה למגורים), "אגרובנק" (בנק החקלאות של ברית המועצות), "ונשאקונום בנק" (הבנק למסחר חוץ של ברית המועצות) ו"סברבנק" (בנק החיסכון של ברית המועצות), כאשר "סברבנק" ממשיך עד היום להיות אחד הבנקים הגדולים ברוסיה ושומר על קשרים עם בכירים לשעבר בגוסבנק וניהול רוב עסקי הבנקאות של ממשלת רוסיה. נגידי הבנק הממלכתי תיאמו את פעילות הבנק ומונו על ידי ראש הממשלה. כלכלת ברית המועצות הבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית מדיה וקבצים בנושא גוסבנק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גוסבנק (ברוסית) מערכת הבנקאות הסובייטית, פקה סוטלה, Answers.com (02/08/2012) Nikolai Rovinsky (1944). "The State Budget of the USSR". (רוסית) Lenin, Vladimir (1922). Letter to A. L. Sheinman. Progress Publishers. נבדק ב-26 במאי 2015. {{cite book}}: (עזרה) "The State Bank of the USSR". Bank of Russia Today. Bank of Russia. נבדק ב-26 במאי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Russia's Road To Corruption Jasny, Naum (1972). Soviet Economists of the Twenties. London: Cambridge University Press. "ГОСУДАРСТВЕННЫЙ БАНК СССР" [State Bank of the USSR]. СОВНАРКОМ, СОВМИН, КАБМИН СССР 1923-1991 гг. (SOVNARKOM, SOVMIN, CABMIN of the USSR 1923-1991) (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-14 באפריל 2016. נבדק ב-24 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה)