laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנטון מירנצ'וק

אנטון אנדרייביץ' מירנצ'וק (ברוסית: Антон Андреевич Миранчук, נולד ב-17 באוקטובר 1995 בסלאביאנסק-על-קובאן, קרסנודר, רוסיה) הוא כדורגלן רוסי שלאחרונה שיחק בעמדת הקשר בלוקומוטיב מוסקבה. שחקן נבחרת רוסיה, הוא אחיו התאום של אלכסיי מירנצ'וק. אנטון בוגר הכדורגל בקובאן. יחד עם אחיו התחיל לשחק במועדון אולימפ סלאביאנסק-על-קובאן. אחרי כמה שנים האחים הגיעו למוסקבה והצטרפו ל"ספרטק", שבה לא נשארו זמן רב. ב-2011, הם עברו ל"לוקומוטיב". אנטון עשה את הופעת הבכורה שלו במדי לוקומוטיב ב-30 באוקטובר 2013 במשחק הגביע נגד "רוטור". בעונות 2014/15 ו-2015/16 המשיך להתאמן בלוקומוטיב אך לא עלה על המגרש. הוא הופיע לראשונה באליפות רוסיה ב-9 באפריל 2017, כשנכנס כמחליף במשחק נגד "רוסטוב". ב-19 באוקטובר 2017 כבש שער במשחק במסגרת המחזור השלישי של שלב הבתים בליגה האירופית נגד "שריף" (1:1). ב-2016, הושאל לקבוצת "לבאדיה" האסטונית. את הופעת הבכורה שלו באליפות אסטוניה ערך ב-2 באפריל במשחק נגד "נומה". במשחק הבא הוא הבקיע את שער הניצחון, כשבאמצע המחצית השנייה הוחלף. בדצמבר 2012, צוות האימון של נבחרת רוסיה עד גיל 17, בראשות דמיטרי אוליאנוב זימן את מירנצ’וק ליטול חלק במשחקי הטורניר לזכר של גרנאטקין. הנבחרת זכתה בטורניר. הוא שיחק גם עבור נבחרות הנוער של רוסיה עד גיל 18 ו-19. ב-3 ספטמבר 2017 שיחק במשחק הנבחרת נגד דינמו מוסקבה, הבקיע שער בדקה ה-22. את הופעתו הבינלאומית הראשונה ערך ב-7 באוקטובר 2017 במשחק הידידות נגד הנבחרת הלאומית של דרום קוריאה. *אליפות רוסיה: 2017/2018 מדיה וקבצים בנושא אנטון מירנצ'וק בוויקישיתוף אנטון מירנצ'וק, ברשת החברתית אינסטגרם אנטון מירנצ'וק, באתר Transfermarkt אנטון מירנצ'וק, באתר Soccerway אנטון מירנצ'וק, באתר WorldFootball.net אנטון מירנצ'וק, באתר National Football Teams אנטון מירנצ'וק, באתר FootballDatabase.eu
תומאס בנטלי

תומאס בנטלי (באנגלית: Thomas Bentley;‏ 1884 – 1966) היה במאי קולנוע בריטי. בין השנים 1912 ו-1941 ביים 68 סרטים. כמו כן ביים שלושה סרטים בשיטת דה-פורסט פונופילם, קול-על-סרט. ב-1926 ביים את "The Man in the Street", ב-1927 ביים את "Antidote", וב-1928 ביים את "Acci-Dental Treatment". בנטלי נולד בלונדון והוכשר כמהנדס, אבל הוא החל לשחק במופעי וודוויל, והיה ידוע מגילום דמויות מהרומנים של צ'ארלס דיקנס. הקריירה שלו בבימוי של סרטים אילמים החלה ב-1910 בעיבוד לסרטים של ספרים אחדים מאת דיקנס. אחרי שפרש מעבודתו כבמאי ב-1941 הוא היה יועץ טכני למועצה הבריטית לקולנוע. סרטים בבימויו: אוליבר טוויסט (1912) Oliver Twist דייוויד קופרפילד (1913) David Copperfield זמנים קשים (1915) Hard Times (1916) Milestones (1918) The Divine Gift בית ממכר עתיקות (1921) The Old Curiosity Shop הרפתקאותיו של מר פיקוויק (1921) The Adventures of Mr. Pickwick (1922) A Master of Craft (1925) A Romance of Mayfair (1926) White Heat (1927) The Silver Lining (1928) Not Quite a Lady (1928) Young Woodley (1929) The American Prisoner (1930) Harmony Heaven (1930) Young Woodley (1930) Compromising Daphne (1931) Hobson's Choice (1931) Keepers of Youth (1932) After Office Hours (1932) Sleepless Nights (1933) The Love Nest (1933) Hawley's of High Street (1934) The Scotland Yard Mystery (1934) Those Were the Days (1934) The Great Defender בית ממכר עתיקות (1934) The Old Curiosity Shop (1935) Royal Cavalcade (1935) Music Hath Charms (1935) She Knew What She Wanted (1936) The Angelus (1937) Silver Blaze (1937) The Last Chance (1938) Night Alone מריגולד (1938) Marigold (1939) Me and My Pal (1939) Lucky to Me (1940) Dead Man's Shoes (1940) The Middle Watch (1941) Old Mother Riley's Circus תומאס בנטלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תומאס בנטלי, באתר AllMovie (באנגלית) תומאס בנטלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Watch General Post online - BFI Player FILMS DIRECTED BY Thomas Bentley
סולם צור (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סולמה של צור או ״רכס סולם צור״ – רכס הרים בגליל. מועצה אזורית סולם צור – מועצה אזורית לשעבר בגליל המערבי שנקראה על שם הרכס. בית הספר סולם צור - בית ספר מקיף אזורי בקיבוץ גשר הזיו.
פימפרנל סמית

פימפרנל סמית (באנגלית: Pimpernel Smith, בארצות הברית: Mister V) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1941 בבימוי ובהפקתו של לסלי הווארד שגם משחק בו בתפקיד הראשי. הווארד שיחק קודם לכן בסרט "סקרלט פימפרנל", בשנת 1934. התסריט נכתב בהשראת הרומן סקרלט פימפרנל של הברונית אמה אורצי מ-1905 והרומן פימפרנל סמית של א.ג. מקדונלד, אולם בסרט זה הועברה העלילה מתקופת המהפכה הצרפתית לתקופה שקדמה למלחמת העולם השנייה. הסרט הוא מסמך אנטי נאצי חריף. בתחילתו מופיעה כותרת כי "הדמויות בו הן בדיוניות אך הוא משקף את האנשים המסכנים את חייהם יום-יום כדי לעזור לאנשים מלאומים שונים הנרדפים ומושמדים על ידי הנאצים, לאנשים אלה חברי החופש, מוקדש סרט זה". הסרט הזה נאסר אז להקרנה בשוודיה הנייטרלית, אבל ראול ולנברג ראה אותו בהקרנה פרטית, ואז החליט לצאת לבודפשט ולהציל שם יהודים. פרופסור הורשיו סמית (לסלי הווארד) הוא ארכאולוג ומרצה באוניברסיטת קיימברידג'. רבים אינם יודעים כי הוא נוסע לעיתים קרובות לגרמניה, ומחלץ משם אנשים שהשלטון הנאצי רודף אותם. הוא מרצה לקבוצת סטודנטים אמריקאים, ומציע לכמה מהם לצאת למשלחת חפירות לגרמניה כדי לגלות את מוצאם הארי של הגרמנים. הנאצים מאשרים את משלחת המנסה לאשש את התאוריה הארית שלהם. הוא חודר למחנה ריכוז מחופש לדחליל כדי לשחרר משם פסנתרן פולני. שומר נאצי יורה בו ופוצע אותו בידו. הוא מצליח לשחרר את הפולני ולברוח. הסיפור מתפרסם בכל העיתונים, והסטודנטים מבחינים למחרת בידו החבושה ומזהים שזה הוא. הם מעריצים אותו ומבטיחים לעזור לו. בראש הנאצים המחפשים את "המציל המסתורי" עומד הרייכסמיניסטר השמן פון גראון (פרנסיס סאליבן). בבית השגריר הבריטי בברלין נערך נשף, ופון גראון מוזמן לשם עם אנשיו המתחקים אחר כל המוזמנים כדי לזהות את "המציל המסתורי". גם סמית מוזמן לנשף ופון גראון חושד בו. הוא מורה לבחורה צעירה בשם לודמילה קוזלובסקה (מרי מוריס), שאביה עצור במחנה ריכוז, כי תתחבר לסמית ותנסה לברר אודותיו, ואם תגלה שהוא "המציל המסתורי", הוא ישחרר את אביה. סמית בתחילה חשדן לגבי כוונותיה של לודמילה, אבל לבסוף מגלה לה את מעשיו, ומבטיח לשחרר את אביה וחבריו. בעזרת התחכמויות הוא מציג את הסטודנטים כעיתונאים אמריקאים הרוצים לסקר מחנות ריכוז. הם מגיעים למחנה, נכנסים לחדר העצורים, מתגברים על אנשי המשמר בחדר, והעצורים יוצאים משם לבושים במדים גרמנים ומוברחים מגרמניה. פון גראון רודף אחרי סמית ולודמילה ומצליח לתפוס אותם בתחנת הגבול. הוא משחרר את לודמילה ועומד לפני סמית עם אקדח שלוף שבכוונתו להרוג אותו בעת ניסיון בריחה. סמית אומר לו שגורלם של הנאצים נחרץ והם ישמידו את עצמם. לבסוף הוא מצליח להסיט את דעתו של פון גראון ונעלם בעשן סיגריות. פון גראון יורה וצועק לעברו לשוב וקולו של סמית נשמע: "עוד אשוב". "פימפרנל סמית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פימפרנל סמית", באתר AllMovie (באנגלית) "פימפרנל סמית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סצנת הסיום של פימפרנל סמית, באתר יוטיוב פימפרנל סמית, באתר screen online
אוטנשטיין

אוטנשטיין (בגרמנית: Ottenstein) היא עיירה במחוז הולצמינדן במדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה. בראשית 2017 התגוררו בעיירה 1,146 איש. היישוב מוזכר לראשונה במסמכים מן המאה ה-14, הוא התארגן לצידה של טירת הרוזנים לבית אוורשטיין (von Everstein) שממוקמת בקרבת מקום. בהמשך קיבל זכויות עיר (Flecken (גר'), סוג מקומי של מרכז כלכלי ומנהלי מחוזי) ובמאה ה-17 הגיע היישוב לשיא התפתחותו הכלכלית. זו נבלמה בשל ריחוק היישוב מצירי התנועה המרכזיים, עובדה שמנעה את תיעושו ואת התרחבות הכלכלה המקומית במאות הבאות. בעקבות זאת הידלדלה גם אוכלוסיית האזור. בעיירה כנסייה עתיקה (גר') שבנייתה מתוארכת לראשית ההתיישבות במקום, אך שופצה לאורך השנים. הכנסייה הייתה לסמל העיירה, ואיור שלה מופיע על סמל העיירה הרשמי. יהודים ישבו באוטנשטיין לאחר שנות הזוהר הכלכלי שלה, ממחצית המאה ה-18 ואילך, וקהילה מאורגנת התקיימה במקום רק מראשית המאה ה-19. לקהילה המקומית היה מורה פרטי למקצועות קודש שהעניק לילדי הקהילה תוספת לחינוך הכללי שאותו קיבלו בבית הספר הנוצרי המקומי, ובית קברות שהוקם על שטח שהיה שייך למשפחת רוטשילד האמידה שהתגוררה במקום. בית כנסת רשמי לא הוקם והקהילה התפללה בחדרי תפילה שכורים. הקהילה המקומית הקטנה הגיעה לשיא פריחתה בסביבות 1840 (ה'ת"ר), אז נמנו בה כ-120 נפשות. לקראת סוף המאה ה-19 היגרו יהודים רבים מהמקום ובראשית המאה ה-20 ישבו באוטנשטיין רק יהודים בודדים, קשישים וערירים, רווקות מזדקנות ואלמנות. אחרוני היהודים באוטנשטיין נרצחו או נעלמו בתקופת השלטון הנאצי בגרמניה. שניים נשלחו לאחר ליל הבדולח לבוכנוואלד, הם שוחררו ואחד מהם התאבד; השני, אוטו קורנברג, אולץ להעביר את רכוש הקהילה היהודית לידי ההתאחדות הארצית של היהודים בגרמניה (RVJD). במרץ 1942 נשלח קורנברג, עם חמישה יהודים נוספים לגטו ורשה, לא ידוע מה עלה בגורלם. ביולי של אותה שנה נשלחו ששת היהודים האחרונים בעיירה, בני למעלה מ-70, לטרזיינשטט. חלק מבית הקברות המקומי (גר') שוקם בראשית העשור הראשון של המאה ה-21, בסיוע המועצה המקומית. דניאל פרנקל ותמר אברהם (עורכים), פנקס הקהילות: גרמניה, כרך רביעי: צפון מערב גרמניה, חלק I, עמ' 124–125 (הערך נכתב בידי ברנהרד גלדרבלום). Heinrich Rose, Chronik von Ottenstein und Glesse. Ottenstein 1927. מדיה וקבצים בנושא אוטנשטיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוטנשטיין (בגרמנית)
ENIAK Antique

ENIAK Antique (בספרדית: ENIAK Antique) היא מכונית ספורט בתצורת רודסטר, 2 מושבים מתוצרת יצרנית הרכב הארגניטינית ENIAK S.Aאשר יוצרה בין השנים 1983–1989. דגם ה-"ENIAK Antique" בצורתו החיצונית, דומה למכוניות רודסטר שיוצרו בבריטניה בשנות ה-30 וה-40. רודסטר יוצרו 104 יחידות 2 מושבים 2 דלתות ("דלתות התאבדות" - ציר הדלת נפתח הפוך לכיוון ציר התנועה הקדמי) ללא חלונות מלבד לחלון רוחבי קדמי שמתקפל תאוצת דגם ה-"ENIAK Antique" בין 0 - 100 קמ"ש היא 9.4 שניות (מנוע 4 צילינדרים) תאוצת דגם ה-"ENIAK Antique" בין 0 - 100 קמ"ש היא 7.0 שניות (מנוע 6 צילינדרים) דגמי "ENIAK Antique" דגמי "ENIAK Antique" רודסטר IAME Rastrojero Conosur מדיה וקבצים בנושא ENIAK Antique בוויקישיתוף ENIAK Antique, סרטון באתר יוטיוב ENIAK Antique, סרטון באתר יוטיוב ENIAK Antique, סרטון באתר יוטיוב דגם "ENIAK Antique" - מפרט טכני automobile-catalog דגם "ENIAK Antique" elcordillerano.com.ar/noticias/2017/11/08/24971-eniak-antique-un-auto-artesanal-argentino-por-las-calles-de-bariloche דגם "ENIAK Antique" retrovisiones.com/2014/12/30o-aniversario-del-eniak-antique דגם "ENIAK Antique" - מבחן דרכים testdelayer.com.ar/pruebas/eniak-antique
הנסיך קרלוס, דוכס פארמה

הנסיך קרלוס, דוכס פארמה (בספרדית: Carlos Javier de Borbón-Parma;‏ נולד ב-27 בינואר 1970), הוא ראש בית בורבון-פארמה משנת 2010. קרלוס הוא קרליסט, וטוען לזכותו לכתר ספרד, אם כי אינו עושה דבר לשם השגת טענתו. קרלוס נולד ב-27 בינואר 1970 בניימכן, לקרלוס הוגו, דוכס פארמה, ולאיריינה, נסיכת הולנד, בתם של ברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד, ויוליאנה, מלכת הולנד. קרלוס בילה את נעוריו בכמה מדינות, ובהם הולנד, ספרד, צרפת, אנגליה וארצות הברית. בשנת 1981, כשהיה בן אחת עשרה, התגרשו הוריו, ויחד עם אמו ואחיו הוא עבר להתגורר בארמון בהולנד עם סבו וסבתו. קרלוס למד מדעי המדינה באוניברסיטת וסליין בקונטיקט, ודמוגרפיה ופילוסופיה באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה. לאחר שסיים את לימודיו עבד קרלוס עבור חברת ABN AMRO באמסטרדם, שם הוא היה מעורב בהכנות לקראת הכנסת האירו לשימוש. לאחר מכן הוא עבד זמן מה בבריסל כיועץ עבור החברה האירופית לייעוץ למדיניות הציבורית (EPPA). החל משנת 2007 הוא עסק בפרויקטים בתחום הכלכלה בעולם העסקים. קרלוס נוכח לעיתים באירועים מייצגים הנוגעים לבית המלוכה של הולנד. בשנת 2003 הוא היה מעורב, יחד עם דודתו, ביאטריקס, מלכת הולנד, על חנוכת "מרכז הנסיך קלאוס", פרופסורה על שמו של בעלה של המלכה, הנסיך קלאוס. במהלך האירועים המיוחדים של בית המלוכה הוא נוכח באופן קבוע, והוא היה אחד המארגנים של חגיגת החתונה של הנסיך קונסטנטין והנסיכה לורנטיין. קרלוס היה במערכת יחסים עם בריג'יט קליינסטרה, בתו החורגת של הרוזן אדולף רודריק ואן רכטר לימפורג, ואף נולד לה ממנה בן; קרלוס הוגו רודריק סיברן קליינסטרה (נולד ב-1997). בדצמבר 2015, קרלוס קליינסטרה בן ה-18 פתח בהליך המשפטי בניסיון לשנות את שם משפחתו לזה של אביו, ואשר יאפשר לו גם להשתמש בתואר "הנסיך". הדוכס מפארמה התנגד לכך, וטען שזה מנוגד למסורות והחוקים של בית בורבון-פארמה. בשנת 2016 קיבל בית המשפט ההולנדי את טענותיו של קרלוס קליינסטרה, והורה כי הוא יקבל את התואר "נסיך בורבון-פארמה", קרלוס ערער על הפסק בפני מועצת המדינה, אולם ערעורו התקבל רק באופן חלקי. ב-7 באוקטובר 2009 התארס קרלוס עם אנמארי חולטארי ואן ויזל, בתם של הנס חולטארי ואן ויזל ואנק דה ויסר, וב-12 ביוני 2010 התחתנו השניים בטקס אזרחי. הטקס הדתי היה אמור להתקיים ב-28 באוגוסט אותה שנה, אולם בשל מצבו הקשה של אביו נדחה הטקס. ב-18 באוגוסט מת אביו קרלוס הוגו, דוכס פארמה, וקרלוס ירש את תאריו, וב-20 בנובמבר התחתנו השניים בטקס דתי. לשניים נולדו 3 ילדים, ובשנת 2016 במהלך הטבלתו של בנו קרלוס העניק לו קרלוס את התואר "נסיך פיאצ'נצה", שהוא התואר המסורתי של נסיך הכתר של בורבון-פארמה. ב-20 בנובמבר 2010 התחתן קרלוס עם אנמארי חולטארי ואן ויזל, בתם של הנס חולטארי ואן ויזל ואנק דה ויסר, ממנה נולדו לו 3 ילדים: הנסיכה לואיזה, מרקיזת קסטל'ארקאטו (נולדה ב-2012) הנסיכה ססיליה, רוזנת ברקו (נולדה ב-2013) הנסיך קרלוס, נסיך פיאצ'נצה (נולד ב-2016) מדיה וקבצים בנושא הנסיך קרלוס, דוכס פארמה בוויקישיתוף
IAME Rastrojero Conosur

IAME Rastrojero Conosur היא מכונית משפחתית, 4 דלתות, מתוצרת יצרנית המטוסים והרכב הארגניטינית "Industrias Aeronáuticas y Mecánicas del Estado" (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1974–1979. דגם ה-"IAME Rastrojero Conosur" תוכנן לשימוש כמונית על בסיס הדור השני של "IAME Rastrojero". 4 דלתות 5 מושבים (4+ נהג) מנוע דיזל צבע: גוף ירוק, גג לבן מנוע קירור מים (10 ליטר) מכל דלק - 40 ליטר אלטרנטור - 12 וולט מערכת דלק: בוש EP / VA הזרקת עקיפה מונית מדיה וקבצים בנושא IAME Rastrojero Conosur בוויקישיתוף היסטוריה של "Industrias Aeronáuticas y Mecánicas del Estado" clubiame.com.ar/historia דגם "IAME Rastrojero Conosur" revolvy.com/main/index דגם "IAME Rastrojero Conosur" - מפרט טכני ומידות cocheargentino.com.ar/r/rastrojero
נח פולברג

נח (ניל) פולברג (נולד ב-7 באפריל 1950) הוא צלם וגלריסט אמריקאי-ישראלי. פולברג נולד בסן פרנסיסקו בשנת 1950. אביו היה ג'וזף פולברג, בעל גלריה מצליחה בסן פרנסיסקו. בגיל 16, הוזמן נח ללמוד עם אנסל אדמס בסדנת הצילום שהקים אדמס בפארק הלאומי יוסמיטי. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1967, הוא נרשם ללימודים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, מתוך כוונה להתמקד במדעי הטבע, אך בסופו של דבר עבר ללימודי צילום, בעצתו של ויליאם גארנט – שהפך בזמנו לראש בית הספר לאדריכלות ועיצוב של אוניברסיטת ברקלי (שינה את שמו לבית הספר לעיצוב סביבתי באוניברסיטת קליפורניה בברקלי) – ותחת הדרכתו של אנסל אדמס. פולברג עלה לישראל ב-1976, שם החל לצלם סדרת תצלומי צבע של נופי מדבר בדרום הארץ. אלה – יחד עם תמונות שצילם במדבר סיני ובירדן – הופיעו בספרו הראשון, In a Desert Land, שפורסם בהוצאת Abbeville ב-1987 (מהדורה ראשונה). ספרו השני של פולברג, And I Shall Dwell Among Them, מכיל סדרת צילומים שהוזמנו על ידי קרן Aperture, בהם הוא בחן את האדריכלות הפנימית והחיצונית של בתי כנסת היסטוריים ברחבי העולם. הספר יצא לאור על ידי Aperture ב-1995, וזכה ב-National Jewish Book Award באותה שנה. בשנת 2001 פרסמה הוצאת Aperture את ספרו השלישי של פולברג, "שמים בארץ" (Celestial Nights), סדרת תמונות בשחור-לבן שצילם בשנות התשעים המאוחרות ובתחילת שנות האלפיים, שנוצרו על ידי צירוף דיגיטלי של תשלילים נפרדים של צילומי כוכבים ליליים יחד עם ייצוגים מפורטים של פני האדמה שתחתיהם. מאוחר יותר עבד פולברג יחד עם לין אריסון, אלמנתו של תד אריסון, על ספרו הרביעי, Travels with Van Gogh and the Impressionists, שפורסם בשנת 2005 בהוצאת Abbeville. תצלומיו של פולברג נכללים באוספים של כמה מן המוזאונים המובילים בעולם, בהם מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו-יורק, הספרייה הלאומית של צרפת בפריז, הסמית'סוניאן בוושינגטון הבירה, מוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית, LACMA, הגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל, מוזיאון תל אביב לאמנות, ומוזיאון ישראל. ב־1998, לאחר מות אביו, העביר פולברג את הגלריה של אביו מסן פרנסיסקו לירושלים, שם היא ממוקמת עד היום. נח פולברג, דף שער בספרייה הלאומית SFGate (1996), OBITUARY - Joseph Folberg: S.F. Photo Gallery Owner, San Francisco Chronicle San Francisco Examiner Staff (1996), Joe Folberg, 73, owner of famed photo galleries, San Francisco Chronicle Whiting, Sam (1996), Vision Gallery Closes Up Shop / S.F. photo space folds after owner's death, San Francisco Chronicle Beck, Mordechai; The Jerusalem Report (2018), NEIL FOLBERG: Photographer - A Jerusalem gallery owner has built an international reputation in his field of art National Jewish Book Award winners, אורכב מ-המקור ב-2018-11-16, נבדק ב-2018-03-29 Lombardi, D. Dominick; New York Times (2002), ART REVIEWS; Layered Works, Starry Nights and Bygone Days Metropolitan Museum of Art, Collection Bibliothéque Nationale, Collection Smithsonian Collection San Francisco Museum of Modern Art, Collection LACMA Collection Yale University Art Gallery, Collection Tel Aviv Museum of Art, Collection Tel Aviv Museum of Art, Collection, desert photos Israel Museum, Collection Vision Gallery, אורכב מ-המקור ב-2018-03-22, נבדק ב-2018-03-29
Our House (שיר של מאדנס)

Our House הוא שיר של להקת הסקא הבריטית מאדנס, שיצא לאור בשנת 1982. בשנת 1983 זכה השיר בפרס איבור נובלו לשיר הפופ הטוב ביותר. השיר יצא בנובמבר 1982 כסינגל המוביל מאלבום האולפן הרביעי של הלהקה "The Rise & Fall" וזכה להשמעות רבות ברדיו ולהצלחה במצעדי פזמונים ברחבי העולם. השיר הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית. Our House היה למצליח ביותר של מאדנס בארצות הברית, והשני בלבד של הלהקה שנכנס בארצות הברית ל-40 הגדולים. מילות השיר מתארות סגנון חיים של משפחה ממעמד הפועלים בבריטניה. הווידאו קליפ לשיר צולם בבית טורי ברחוב סטפנסון שבצפון-מערב לונדון, הבנוי בסגנון ויקטוריאני. בקליפ נראים חברי הלהקה שרים ומנגנים בתוך סלון של בית. בנוסף הם מגלמים את בני המשפחה המוזכרים בשיר. ב-1982 הלהקה ביצעה את השיר בהופעת אורח שלה בסדרה "The Young Ones". בשנת 1985 שימש כשיר הפתיחה של סדרת הדרמה לילדים "Dodger, Bonzo and the Rest", כשהוא מבוצע על ידי צוות השחקנים בסדרה. בין אוקטובר 2002 ל-אוגוסט 2003 הוצג, בוסט אנד שבלונדון, מחזמר משירי מאדנס בשם "our house". בהמשך הוצג ברחבי בריטניה. בשנת 2012 הלהקה ביצעה את השיר בטקס נעילת אולימפיאדת לונדון. מידע על היצירה "Our House" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Our House" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Our House" באתר Discogs סרטון השיר "Our House" באתר יוטיוב The 28th Ivor Novello Awards were presented by BASCA and sponsored by PRS; they were held at the Grosvenor House, London באתר theivors Madness באתר officialcharts שי להב, באמריקה לא שמעו על מאדנס, באתר ynet‏, 30 ביולי 2013 מיירה באטרוורת', Its Madness! iconic terrace home featured in 1980s our house pop video sells for more £500k (suggs not included‏, באתר ה-דיילי מייל‏, 12 בנובמבר 2015 (באנגלית) Dodger, Bonzo and the Rest , באתר IMDb Exclusive: New casting announced for UK tour of Our House , באתר whatsonstage‏, 25 באפריל 2017 אולימפיאדת לונדון 2012 ננעלה בטקס מרשים באתר וואלה!, 13 באוגוסט 2012
ריכרד, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג השישי

ריכרד, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג השישי (בגרמנית: Richard zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg; ‏ 29 באוקטובר 1934 - 13 במרץ 2017) היה חתנו של פרדריק התשיעי, מלך דנמרק. ריכרד נולד ב-29 באוקטובר 1934 בגיסן, לגוסטב אלברכט, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג החמישי ולמרגריט פושה, בתם של שארל לואי פושה, דוכס אוטרנטו והרוזנת מדלן דאגלס. הוא למד יערנות באוניברסיטת מינכן ובאוניברסיטת גטינגן, ולאחר מכן עבד כיערן בשירות מדינת נורדריין-וסטפאליה. ב-3 בפברואר 1968 התחתן ריכרד עם בנדיקטה, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק התשיעי, מלך דנמרק ואינגריד, נסיכת שוודיה, ממנה נולדו לו שלושה ילדים. בני הזוג בילו את זמנם בעיקר בגרמניה, בעוד בדנמרק בילתה בנדיקטה כרבע מזמנה. ביולי 2003 עבר ריכרד טיפול בסרטן הערמונית, ובהמשך עבר טיפולים לסרטן העור. ב-13 במרץ 2017 הוא מת במפתיע בברלבורג, ובנו גוסטב, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג השביעי ירש את תאריו. ב-3 בפברואר 1968 התחתן ריכרד עם בנדיקטה, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק התשיעי, מלך דנמרק ואינגריד, נסיכת שוודיה, ממנה נולדו לו שלושה ילדים: גוסטב, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג השביעי (נולד ב-1969) אלכסנדרה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג (נולדה ב-1970), התחתנה עם הרוזן ג'פרסון פון פפייל אונד קליין-אלגוט נטלי, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג (נולדה ב-1975), התחתנה עם אלכסנדר ג'ונסמן מדיה וקבצים בנושא ריכרד, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג השישי בוויקישיתוף ריכרד, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג השישי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
הגלקסיה הננסית רועה דובים I

הגלקסיה הננסית רועה דובים I, היא גלקסיה ננסית אליפסואידית שנמצאת בקבוצת הכוכבים רועה דובים במרחק של כ-215,000 שנות אור ממערכת השמש. הגלקסיה היא גלקסיית לוויין של שביל החלב והתגלתה בשנת 2006 על ידי קבוצת חוקרים בינלאומית שסרקה את שמי הצפון בחיפוש אחרי אזורים בעלי צפיפות חריגה של כוכבים. עד לגילויה של הגלקסיה הננסית רועה דובים II בשנת 2007, היא נקראה רק הגלקסיה הננסית רועה דובים או הגלקסיה האליפסואידית הננסית רועה דובים, אך בעקבות גילוי זה וכן גילויה של הגלקסיה הננסית רועה דובים III בשנת 2009, מקובל להשתמש בשם הגלקסיה הננסית רועה דובים I כדי למנוע בלבול. הגלקסיה הננסית רועה דובים I נמצאת במרחק זוויתי של כ-6 מעלות מדרום-מערב לכוכב הבהיר ארקטורוס וכ-4 מעלות מדרום-דרום מזרח לכוכב מופריד, אך בהירותה היא מדרגה 10.6 וקשה מאוד להבחין בה, שכן היא נראית כאזור מעט עשיר יותר בכוכבים חלשים ביחס לסביבתה. כ-1.7 מעלות מדרום-דרום-מערב לה נמצאת הגלקסיה הננסית רועה דובים II והגלקסיה הננסית רועה דובים III נמצאת כ-12 מעלות מצפון-צפון-מערב לה. גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-26 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-1,650 שנות אור. בהירותה המוחלטת היא מדרגה 6.3- ששקולה לעוצמת הארה של פחות מ-30,000 פעמים עוצמת ההארה של השמש, כלומר קיימים כוכבים שעוצמת ההארה שלהם גדולה מזו של הגלקסיה. מסתה של הגלקסיה אינה ידועה במדויק, אך המסה של הכוכבים שבה היא נמוכה מאוד ומוערכת בכ-29,000 מסות שמש בלבד. ממדידת מהירות התנועה של הכוכבים בגלקסיה נראה שבדומה לגלקסיות האחרות מסוגה, רוב המסה של הגלקסיה היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע, ומסתה הכוללת היא לפחות פי 28 מהמסה הנראית. הגלקסיה הננסית רועה דובים I, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Bootes Dwarf Galaxy A. W. McConnachie : The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 9 (2012) A. W. McConnachie : The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 22 (2012) V. Belokurov, D. B. Zucker, N. W. Evans, M. I. Wilkinson, M. J. Irwin, S. Hodgkin, D. M. Bramich, J. M. Irwin, G. Gilmore, B. Willman, S. Vidrih, H. J. Newberg, R. F. G. Wyse, M. Fellhauer, P. C. Hewett, N. Cole, E. F. Bell, T. C. Beers, C. M. Rockosi, B. Yanny, E. K. Grebel, D. P. Schneider, R. Lupton, J. C. Barentine, H. Brewington, J. Brinkmann, M. Harvanek, S. J. Kleinman, J. Krzesinski, D. Long, A. Nitta, J. A. Smith & S. A. Snedden: A Faint New Milky Way Satellite in Bootes, The Astrophysical Journal, Vol. 647, Iss. 2, p. L111 (2006)
יחסי בורקינה פאסו – רוסיה

יחסי בורקינה פאסו–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין בורקינה פאסו לבין רוסיה. היחסים הדיפלומטיים שבין בורקינה פאסו לברית המועצות החלו לראשונה ב-18 בפברואר 1967. לאחר התפרקותה של ברית המועצות, הכירה בורקינה פאסו ברוסיה כיורשת של ברית המועצות. עם זאת, עקב סיבות כלכליות, נסגרו השגרירויות בין שתי המדינות. בשנת 1992, נסגרה שגרירות רוסיה בואגאדוגו ובשנת 1996, נסגרה שגרירות בורקינה פאסו במוסקבה. בשנת 2000, שתי הממשלות חתמו על הסכם בין ממשלתי לגבי אשרות הכניסה והדרכונים. יחסי הסחר והכלכלה בין שתי המדינות מוגבלים ליחסים עסקיים בלבד. סך כל היצוא של שתי המדינות עמד בשנת 2008 ב-3.2 מיליון דולר (בעיקר הייצוא הרוסי). מדינת רוסיה קיבלה כ-3,500 תלמידים מבורקינה פאסו. ב-26 ביולי 2007, שגריר בורקינה פאסו במוסקבה, חאווייר נוגדגו, מסר עותק של אישורים לסגן שר החוץ של רוסיה, אלכסנדר וי. במהלך הדיון דנו השניים במספר בעיות בינלאומיות, כולל באפריקה, והתפתחות של היחסים בין שתי המדינות. נוגדגו שיבח את הגישה הרצינית של רוסיה כדי לסייע למדינות אפריקה, במיוחד בהקלת חובם ובהתמודדות עם הבעיות החברתיות והכלליות של המדינות. ב-18 בפברואר 2017, שתי המדינות ציינו את יום השנה לכבוד ה-50 השנים שבהן המדינות קיימו יחסים דיפלומטיים. ביום זה החליפו שרי החוץ של שתי המדינות מסרי ברכה. ב-28 בדצמבר 2023, רוסיה פותחת מחדש את שגרירותה בבורקינה פאסו, אותה סגרה ב-1992, תוך שהיא ממשיכה בהתקרבות לבורקינה פאסו.[1]. בורקינה פאסו מיוצגת ברוסיה באמצעות שגרירותה בברלין. רוסיה מיוצגת בבורקינה פאסו באמצעות שגרירותה באביג'אן. http://www.mid.ru/ns-rafr.nsf/89414576079db559432569d8002421fc/a9e0b1691e1e666dc325711c0024229c?OpenDocument, www.mid.ru שגרירות רוסיה, Информация о Буркина Фасо, https://cotedivoire.mid.ru/informacia-o-burkina-faso1