laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטנטון פרידמן

סטנטון טרי פרידמן (באנגלית: Stanton Terry Friedman;‏ 29 ביולי 1934 - 13 במאי 2019) היה פיזיקאי גרעין יהודי-אמריקאי, סופר ומרצה שנחשב לבכיר חוקרי העב"מים. בשנת 2007 כיבדה העיר פרדריקטון את פרידמן, בקובעה את ה-27 באוגוסט, כ"יום סטנטון פרידמן". סטנטון פרידמן כתב ספרים על תופעת העב"מים, והיה החוקר הראשון, יחדיו עם דון ברלינר, שחשפו את תקרית רוזוול לציבור, בספרם המשותף "Crash at Corona". מאז 1967 העביר הרצאות בנושא ביותר מ-600 מכללות ואוניברסיטאות, ומעל ל-100 קבוצות מחקר מקצועיות בארצות הברית, בקנדה, וב-16 מדינות נוספות. כמו כן, השתתף בסרטי תעודה רבים בנושא העב"מים, והתארח בתוכניות טלוויזיה העוסקות בנושא זה. פרידמן היה בוגר אוניברסיטת שיקגו במדעים (1955) ובעל תואר שני בפיזיקה גרעינית (1956). פרידמן הועסק 14 שנים כפיזיקאי גרעין בחברות שונות כג'נרל אלקטריק, ג'נרל מוטורס, וסטינגהאוס, TRW מערכות, אירוג'ט ג'נרל נוקלאוניקס, ומקדונל דאגלס. עיקר עיסוקו סבב סביב פיתוח מנועים גרעיניים למטוסים וטילים. כמו כן היה מעורב בפיתוח ומחקר נושאי הקרינה בפרויקטים הקשורים לחלליות פיוניר 10 ו-11. משנות השמונים הוא ניהל מספר חברות בתחום הקרנת מזון ובתחום גילוי גז הרדון. פרידמן היה חבר באגודה הגרעינית האמריקנית ובאגודת הפיזיקאים של ארצות הברית. כמו כן הוא חבר במכון האמריקני לאווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה ובארגון [AFTRA]. פרידמן החל להתעניין בתופעת העב"מים בגיל 24, בהיותו פיזיקאי גרעין בג'נרל אלקטריק. בסוף שנות השישים ובתחילת שנות השבעים, זנח כליל את עיסוקו כפיזיקאי-גרעין ופנה להקדיש את מרבית זמנו לחקר תופעת העב"מים. סטנטון ודון ברלינר פרסמו לראשונה את תקרית רוזוול, התרסקות לכאורה של עב"מ בעיירה רוזוול. נקודה מרכזית במחקריו נסב סביב פרסומם, בתחילת שנות השמונים, של מסמכי "מג'סטיק 12" העוסקים בקבוצת אנשי ממשל, צבא ומדע בכירים, שמונו כביכול על ידי נשיאי ארצות הברית, החל מהנשיא טרומן, ושמטרתם טיפול כולל בהסתרת מידע בנוגע לנושא העב"מים מהציבור וריכוז כולל של חקר התופעה. נפטר ב-13 במאי 2019. התגורר בפרדריקטון, קנדה. סטנטון פרידמן ודון ברלינר, Crash at Corona, הוצאת Paraview, תאריך הוצאה: 1997. סטנטון פרידמן, TOP SECRET/MAJIC, הוצאת Trade Papers, תאריך הוצאה: 2005. סטנטון פרידמן, Flying Saucers and Science, הוצאת New Page, תאריך הוצאה: 2008. סטנטון פרידמן וקת'לין מארדן, CAPTURED! THE BETTY AND BARNEY HILL UFO EXPERIENCE, הוצאת Career Press / New Page Books, תאריך הוצאה: 2007. סטנטון פרידמן וקת'לין מארדן, SCIENCE WAS WRONG, הוצאת New Page Books, תאריך הוצאה: 2010. מדיה וקבצים בנושא סטנטון פרידמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטנטון פרידמן סטנטון פרידמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סטנטון פרידמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
בצלאל ז'ולטי

הרב יעקב בצלאל ז'ולטי (י"ד בתמוז תר"ף, 30 ביוני 1920 – ל' בחשוון תשמ"ג, 16 בנובמבר 1982) היה דיין בבית הדין הגדול לערעורים, והרב הראשי לירושלים האשכנזי בין השנים 1977–1982. נולד בפולין למשה אריה ז'ולטי ולשרה רחל לבית בלדקובסקי (בתו של הרב אלחנן בלדקובסקי מהעיירה סטביסק בפלך לומז'ה בפולין). בשנת 1926, בגיל שש, עלה עם משפחתו לארץ ישראל והם התיישבו בירושלים. בילדותו למד בישיבת עץ חיים, לאחר מכן בישיבת חברון ונחשב לעילוי. בשנת תשט"ז (1956) החל לכהן כחבר בית הדין הרבני בירושלים, וכעבור מספר שנים, בהיותו כבן 35 בלבד, התמנה כחבר בית הדין הגדול. זכה פעמיים בפרס הרב קוק לספרות תורנית – לשנת תשי"ד ולשנת תשכ"ד. הרב ז'ולטי יצא חוצץ נגד פסק דין האח והאחות של הרב שלמה גורן. בשנת 1973 כשל בניסיון להיבחר למועצת הרבנות הראשית, אל מול מומלצי הרב גורן. בשנת תשכ"א נפטר הרב צבי פסח פרנק, רבה האשכנזי של ירושלים. בשל חילוקי דעות במערכות הציבוריות בעיר לא התקדמו תהליכי בחירת ממלא מקומו. בחלוף למעלה מעשור, בחנוכה ה'תשל"ב (1971), הכתירו רבנים חרדים בולטים בירושלים, ואנשי אגודת ישראל, את הרב ז'ולטי באורח לא רשמי כרב העיר ירושלים. בנובמבר 1977 נבחר הרב ז'ולטי באופן רשמי לרבה האשכנזי של ירושלים, לאחר שתדלנות רבה של הרב עובדיה יוסף ונציגי אגודת ישראל, אשר הובילו את מפלגת המערך לתמוך ברב ז'ולטי. מולו התמודד הרב דוב ליאור, שכיהן בזמנו כראש ישיבת ניר קריית ארבע ונציג הציבור הדתי לאומי, ונתמך בידי הרב גורן. לצדו נבחר הרב הספרדי שלום משאש. אחיו הרב יצחק מיכל, היה דיין. בתו היא הסופרת החרדית חנה בת שחר הנשואה לרב יהושע אייכנשטיין ראש ישיבת יד אהרן בירושלים; הרב ז'ולטי כיהן כנשיא הישיבה. בנו, הרב אריה, הוא חתנו של יצחק חברוני, שהיה מנהל ישיבת חברון. בתו השנייה מרים, נשואה לרב דוד וילמובסקי ראש ישיבה בישיבת יד אהרן בירושלים. זכרו מונצח ברחוב על שמו בשכונת רמת שלמה בירושלים. משנת יעבץ: חלק אורח חיים; הלכות מועדים חלק חושן משפט חלק יורה דעה הלכות שמיטה ויובל גנזי הספרי הרב זולטי באתר המועצה הדתית ירושלים ר גזית, הרב זולטי-הצעיר שבצמרת, הארץ, 8 בדצמבר 1960 יעקב בצלאל ז'ולטי (1920-1982), דף שער בספרייה הלאומית כתבי מינוי לדיינים בבתי-הדין הרבניים (העתקים), באתר ארכיון המדינה, עמ' 4; בג"ץ 35/59, האפוטרופוס הכללי בישראל כממונה על רכושם של יעקב ו-פניה זבוטינסקי נגד בית-הדין הרבני האזורי, ירושלים, ו-3 אח' קול תורה, סיון תשי"ט, עמוד ז' הנשיא מינה דיינים, דבר, 18 באפריל 1956 הודעה על מינוי דיינים, ילקוט הפרסומים תשט"ז, עמ' 849. הרב בצלאל ז'ולטי, גילוי דעת, הפרדס, אדר א-ב תשל"ג, עמ' 6–11, באתר היברובוקס שלמה צזנה, שר התורה, סיפורו של הרב עובדיה יוסף טוביה מנדלסון, ורהפטיג מבקש תגובת הרבנים הראשיים על הכתרת הרב ז'ולטי, דבר, 16 בדצמבר 1971 בונה 'חורבה' אחת באתר שופר בית יעקב גיליון 175/176 הרב ר' בצלאל זולטי נבחר לרבה של ירושלים, הפרדס, טבת תשל"ח, עמ' 26, באתר היברובוקס טוביה מנדלסון, שני רבנים שנבחרו - ואחד שהובס, דבר, 14 בנובמבר 1977
יוסף תקוע

יוסף תקוע (4 במרץ 1925 - 14 באפריל 1991) היה דיפלומט ישראלי, שגריר ישראל באו"ם בשנים 1968–1975, והנשיא השני של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1975–1981). תקוע נולד בשם יוסף טוקצ'ינסקי בעיר לחוביץ' שבפולין (לחוביצ'ה אשר בבלארוס המודרנית). עקב עליית הפשיזם בפולין היגרה משפחתו, בהיותו בן חמש, לחרבין, שם הפעילה עסק מצליח לסחר בינלאומי. לאחר השתלטות הקומוניסטים על חרבין עבר עם משפחתו למנצ'וריה, שם המשיכו לפעול במסחר בינלאומי. לימים עברו לשאנגחאי, מסיבות עסקיות. טרם עלייתו ארצה למד לתואר במשפטים באוניברסיטת ל'אורור (Université l'Aurore) בשאנגחאי ותואר שני ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת הרווארד, בה גם לימד. בשנת 1948 עלה לישראל, והחל לעבוד במשרד החוץ, שם גם הכיר את אשתו, רות וידנפלד. במשרד החוץ שימש בתפקידים שונים: יועץ משפטי במשרד החוץ (1949-1953) ראש המחלקה לענייני שביתת הנשק (1954-1958) סגן וממלא מקום ראש משלחת ישראל לאו"ם (1958-1960) שגריר ישראל בברזיל (1960-1962) שגריר ישראל בברית המועצות (1962-1965) סמנכ"ל המשרד (1965-1967) שגריר ישראל באו"ם (1968-1975) בשנת 1953 היה לראש משלחת הפסקת האש והמשא ומתן עם מצרים, ירדן, סוריה ולבנון. באותה שנה מונה למחזיק משרד החוץ לחמש שנים. במהלך כהונתו כסגן המנהל הכללי במשרד החוץ, נשלח כראש המשלחת לדיוני מאורעות מלחמת יום הכיפורים באו"ם, שם נאם נאומים קשים על התנהלויות מדינות ערב במלחמה. בשנת 1974 תקף בחריפות בעצרת האו"ם את יאסר ערפאת, בעקבות נאומו במליאת העצרת וקריאתו להקמת מדינה פלסטינית. במהלך תקופת עבודתו במשרד החוץ עמד תקוע בראש התאחדות עולי ברית המועצות. לאחר שובו לישראל פרש משירות החוץ, עבר להתגורר בעומר והתמנה לנשיא אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. לאחר סיום תפקידו, בשנת 1981, מונה לנגיד האוניברסיטה. ב-1991, בגיל 66, נפטר בניו יורק מהתקף לב, בזמן שעבד שם על פיתוחים ופרויקטים עתידיים לאוניברסיטת בן-גוריון. נקבר בהר המנוחות. לאחר פטירתו נקרא על שמו רחוב בבאר שבע, ולצד אחד משערי הכניסה לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ניצב קיר המנציח את פועלו. היה נשוי לרות תקוע לבית וידנפלד, אשר שימשה יו"ר ויצו ישראל בשנים 1984-‏1991, ולהם בת ושני בנים. יוסף תקוע מוזכר בספר "מוסקבה פטשוקי" מאת ונדיקט ירופייב לצד משה דיין, בהתרסה של המחבר כנגד התמיכה של השלטון הסובייטי במדינות ערב. In the Face of the Nations: Israel's Struggle for Peace. New York: Simon & Schuster, 1976. ISBN 0671222406 Barbed Wire Shall not Return to Jerusalem. New York: Israel Information Services, 1968. OCoLC 551626017 Arab Terror Strategy: The Latest Phase of the 20 Year War. New York: Israel Information Services 1968. ASIN B0007F9DS8 Israel will not Permit a Stranglehold on it's Air Lifeline. Washington, D.C.: Embassy of Israel, 1968. OCoLC 607825410 מדיה וקבצים בנושא יוסף תקוע בוויקישיתוף אלי ניסן, השגריר הנושך בארמון הזכוכית, דבר, 29 במרץ 1968 ג'ונתן גולדשטיין, יהודי סין - נקודות מבט היסטוריות והשוואתיות, הוצאת מ.א. שארפ, ארמונק, ניו יורק, 1999, עמ' 187 (באנגלית) נשיאי אוניברסיטת בן-גוריון הודעת פטירתו בהניו יורק טיימס וולפגן סקסון, Yosef Tekoah, 65, Israeli Delegate To the U.N. for 7 Years, Is Dead,‏ 15 באפריל 1991, הניו יורק טיימס סיר לאורנס מסילנטר מדבר עם יוסף תקוע יוסף תקוע, דף שער בספרייה הלאומית על-פי דברי נכדו, כפי שנמסרו לו על ידי סבתו, רות תקוע.
מרגרט, נסיכת קונוט

מרגרט, נסיכת קונוט (Princess Margaret of Connaught, ‏15 בינואר 1882 – 1 במאי 1920), מאוחר יותר מרגרטה, נסיכת הכתר של שוודיה, הייתה בתו של הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן, בנה השלישי של המלכה ויקטוריה. בשנת 1905 היא נישאה לגוסטב אדולף, נסיך הכתר של שוודיה, אך היא מתה בגיל צעיר, עוד לפני שבעלה עלה על כס המלוכה. הנסיכה, שכינויה במשפחה היה דייזי, נולדה בטירת וינדזור. בין סנדקיה היו המלכה ויקטוריה, וילהלם הראשון, קיסר גרמניה ואשתו אוגוסטה, ויקטוריה, הנסיכה המלכותית ונסיך וויילס, לעתיד המלך אדוארד השביעי. כשמרגרט הייתה בת 23 ואחותה הצעירה, פטרישיה הייתה בת 18, הן נחשבו לשתיים מהנסיכות היפות והפופולריות ביותר באירופה. דודן, המלך אדוארד השביעי, ביקש לחתן אותן עם מלכים או יורשי עצר. בינואר 1905 הבנות, יחד עם הוריהן, דוכס ודוכסית קונוט, ביקרו בפורטוגל אצל המלך קרלוש הראשון ורעייתו אמלי. בניהם של מלך ומלכת פורטוגל, לואיש פיליפה ומנואל אירחו חברה לנסיכות במהלך הביקור. הפורטוגלים ציפו כי אחת מבנות קונאוט תהיה בעתיד מלכת פורטוגל. לאחר ביקור זה ביקרה המשפחה בספרד, שם ציפו כי פטרישיה תנשא למלך אלפונסו. אולם אף אחת מהציפיות הללו לא התממשה. בני המשפחה המשיכו במסעם למצרים וסודאן. בקהיר הם פגשו את הנסיך השוודי גוסטב אדולף, המלך גוסטב השישי אדולף העתידי, נכדו של המלך השוודי דאז, אוסקר השני. גוסטב ומרגרט התאהבו במהרה, והנסיך הציע נישואין עוד בקהיר, במהלך סעודה שנערכה בקונסוליה הבריטית. הוריה של מרגרט היו מרוצים מאוד מהשידוך, והזוג נישא ב-15 ביוני 1905, בטירת וינדזור. כאשר אביו של גוסטב אדולף, גוסטב החמישי, ירש את הכתר בשנת 1907 הזוג הפך לנסיך ונסיכת הכתר של שוודיה. למרגרט, שנקראה בשוודיה "מרגרטה", וגוסטב אדולף נולדו חמישה ילדים: גוסטב אדולף (1906-1947), אביו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה הנוכחי. זיגפרט (1907-2002), איבד את תאריו המלכותיים לאחר שנישא ללא הסכמת המלך. אינגריד (1910-2000), נישאה לפרדריק התשיעי, מלך דנמרק. ברטיל (1912-1997) נישא לליליאן, דוכסית האלאנד. קארל יוהאן (1916-2012), איבד את תאריו המלכותיים לאחר שנישא ללא הסכמת המלך. מרגרט היא סבתו של מלך שוודיה הנוכחי, קארל גוסטב, וכן של מלכת דנמרק הנוכחית, מרגרטה השנייה, ושל מלכת יוון האחרונה, אן-מארי. במהלך מלחמת העולם הראשונה מרגרט ייסדה עמותת תפירה בשוודיה כדי לתמוך בצלב האדום. כשאספקת הפרפין כמעט ונגמרה היא ארגנה איסוף נרות ובנובמבר 1917 היא יזמה תוכנית שהכשירה נערות לעבוד בחקלאות. בנוסף לכך, היא עזרה למשפחות ששוסעו על ידי המלחמה ליצור קשר אחד עם השני ועזרה לאתר נעדרים. ב-1 במאי 1920 הנסיכה מרגרט מתה בפתאומיות בגיל 38 מזיהום לאחר ניתוח באוזן. היא מתה בעודה בחודש שמיני להריונה עם ילדה השישי. מדיה וקבצים בנושא מרגרט, נסיכת קונוט בוויקישיתוף מרגרט, נסיכת קונוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מרגרט, נסיכת קונוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אירקוטסק (מחוז)

מחוז אירקוטסק (ברוסית: Иркутская область; בתעתיק: אירקוטסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי הסיבירי. בינואר 2008 בוצע מיזוג של מחוז אירקוטסק ומחוז אוטונומי הבוריאטי של אוסט-אורדינסקי. עם ביצוע האיחוד, מחוז אוטונומי זה מהווה חלק אוטונומי בתוך המחוז. נכון לשנת 2024 במחוז מתגוררים 2,330,537 תושבים. בשטח המחוז נמצא אגם באיקל ומספר נהרות גדולים (אנגרה ולנה). בסוף המאה ה-12 החלה התיישבות בוריאטים באזור. עד להגעת הרוסים לאזור הוא היה בשליטת מדינות מונגוליות שונות. החל משנת 1628 קיימות עדויות על הקמת מבצרים רוסים באזור. בשנת 1700 אירקוטסק הפך להיות למרכז אזורי. בשנת 1708 הוקמה "גוברניית סיביר" עם מרכזה בטובולסק. בשנת 1724 הוקמה פרובינציית אירקוטסק כחלק של גוברניה זו. בשנת 1764 גוברניית סיביר פוצלה והוקמה גוברניית אירקוטסק. בשנת 1799 באירקוטסק פעלה החברה הרוסית-אמריקאית ומננו יצאו משלחות סחר לאלסקה, מונגוליה והאימפריה הסינית. בתחילת המאה ה-19 הוקמה מושלות סיביר עם מרכזה באירקוטסק. בשנת 1818 מיכאיל ספרנסקי מונה למושל. בשנת 1825 אירקוטסק היה העיר השנייה באזור אחרי טובולסק שחשיבותו הלכה והתדרדרה. בשנת 1825 לאזור הגיעו דקבריסטים רבים. הם תרמו לפיתוח תרבותי ומדעי של האזור. בשנת 1851 גבולות הגוברניה שונו והם היו קרובים לגבולות המחוז הנוכחי. הגעה לאזור הרכבת הטראנס-סיבירית תרמה לתנופה לפיתוח האזור. בשנת 1920 בעיר הוצא להורג אלכסנדר קולצ'ק. לאחר מספר שינויים של חלוקה מנהלית אזורית בשנת 1937 הוקם מחוז אירקוטסק. בתקופת מלחמת העולם השנייה לאזור הובאו מספר מפעלים מחלק האירופאי של ברית המועצות. בשנת 2005 הוחלט למזג עם המחוז יחידה מנהלית בוריאטית שמאז מהווה יחידה אוטונומית בתוך המחוז. בקיץ 2019 התרחש באזור שיטפון שגרם לנזק רב והריגת 22 אנשים. ראש הרשות המחוקקת עומדת "האספה המחוקקת של מחוז אירקוטסק" שכוללת 45 חברים. בראש המחוז עומד מושל שנבחר לכהונה של 5 שנים. איגור קובזב נבחר לתפקיד בשנת 2020. מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-27 ראיונים. נכון לשנת 2024 במחוז מתגוררים 2,330,537 תושבים. לעומת 2,784 אלף בשנת 1989. כ-79% מאוכלוסיית המחוז ממוקמת בערים. הערים הגדולות - אירקוטסק (כ-625 אלף תושבים) בראטסק (כ-235 אלף תושבים) ואנגרסק (כ-230 אלף תושבים). בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין 2021 של הפדרציה הרוסית רוסים מהווים 81% מכלל אוכלוסיית המחוז. קבוצה אתנית משמעותית נוספת הם בוריאטים המהווים כ-3% מאוכלוסיית המחוז. בשנת 1959 במחוז התגוררו כ-8 אלף גרמנים. רובם עזבו ונכון לשנת 2024 באזור מתגוררים 1,400 גרמנים. קהילה יהודית בשנת 1959 כללה כ-10 אלף אנשים. בשנת 2024 במחוז מתגוררים כ-800 יהודים בלבד. בשטח המחוז נמצאים שדות גז טבעי גדולים. כמו כן הוקמו 4 תחנות כוח הידרואלקטריות - ברטסקייה (בהספק של 4500 מגוו"ט), אוסט-אילימסקייה (בהספק של 3850 מגוו"ט). על בסיס אנרגיה זולה שמיוצרת בתחנות הכוח, הוקמו מפעלי עתירי צריכת החשמל בקרבתם (למשל מפעל לייצור אלומיניום בברטסק וכו'). בעיר אירקוטסק פעול מפעל ייצור מטוסי קרב סוחוי Su-30 ומטוסים אזרחיים. רשת מסילות ברזל של המחוז כוללת בין היתר קטעים של הרבכת הטראנס-סיבירית ומסילת הרכבת באיקל-אמור. הנהרות הגדולות של המחוז הוקמו נמלים שבין היתר מעבירים סחורות ליקוטיה. במחוז פועלים נמלי תעופה בין-לאומיים נמל התעופה הבין-לאומי אירקוטסק ובעיר בראטסק. כמו כן פועלים 10 נמלי תעופה לטיסות פנים. אירקוטסק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של אירקוטסק (ברוסית) מדיה וקבצים בנושא אירקוטסק בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנתומיתיים

אנתומיתיים (שם מדעי: Anthomyiidae) היא משפחת זבובים הקרובה למשפחת הזבוביים. זוהי משפחה מגוונת ורבת מינים. בעולם ידועים כ-1,200 מינים בלמעלה מ-95 סוגים. בישראל מצויים כ-50 מינים. גופם של האנתומיתיים מוארך ולרוב צבעו אפור. יש ומופיע עליו ציור שחור או שחלקים ממנו צהובים. מינים רבים ניזונים מאכילת צוף ואבקת פרחים. ישנם מינים הניזונים משתן, זיעה ודם. בדומה לזבובים אחרים, האנתומיתיים נוהגים להפריש רוק על מזונם לפני שהם יונקים אותו. הנקבות לרוב מטילות את ביציהן על הפונדקאי המיועד. בני הסוג דליה מטילים את ביציהן בקרקע. זחלי המינים השונים ניזונים ממקורות רבים, ביניהם שורשי צמחים, עלים (בהם הזחלים חופרים מנהרות), חומרים צמחיים נרקבים. אצל חלק מהמינים הזחלים גדלים בקנים של חרקים אחרים, חלק גדלים בקומנסליזם עם מינים אחרים וחלקם טפיליים. רוב המינים עוברים את החורף כגלמים. הבוגרים חיים לרוב באזורי צומח עשבוני, בצל, על פרחים או על חומרים אורגניים רקובים. בין מיני המשפחה יש כמה שנחשבים מזיקים משמעותיים לחקלאות, בעיקר מסוג דֶלְיָה. למשל דליה קדומה (Delia antiqua, Delia coarctata, (Delia floralis, דליה שטוחת-זנב (Delia platura) ו-Delia radicum. המינים הפליארקטיים המינים הניארקטיים המינים של אוקיאניה המינים היפניים אנתומית עקודה Anthomyia pluvalis אנתומית גמלונית Eutrichota praepotens אנתומית החוף Fucellia tergina אנתומית דו-גונית Pegomyia bicolor אנתומית קוגלר Tettigoniomyia kugleri דליה שטוחת-זנב Delia platura דליה צהבהבה Delia flavibasis דליה קדומה Delia antiqua אנתומיתיים, באתר ITIS (באנגלית) אנתומיתיים, באתר NCBI (באנגלית) אנתומיתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנתומיתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנתומיתיים, באתר GBIF (באנגלית)
פרוסטגלנדין

פרוסטגלנדינים הם קבוצה של חומרים ליפידיים ממשפחת ההורמונים המצוי ברקמות הגוף. שמו נגזר מהמילה פרוסטטה, היות שכאשר בודד לראשונה מנוזל הזרע, בשנת 1935, האמינו כי הוא חלק מהפרשת בלוטת הערמונית. פרוסטגלנדין גורם להתכווצויות הרחם ומסייע בהכנת הרחם ללידה, משפעל אגרגציית טסיות דם, משדר תחושת כאב ומעלה את טמפרטורת הגוף כאשר יש דלקת. הפרוסטגלנדין מצוי בתאי זרע, ברחם, בכליות ובאיברים נוספים. אספירין מעכב יצירת פרוסטגלנדין ולכן נמנעים ממתן אספירין בלידה על מנת לאפשר את ההתכווצויות. לעיתים, בלידה בה צוואר הרחם נשאר נוקשה נותנים פרוסטגלנדין לשם ריכוכו וכחומר העוזר להיווצרות צירים. פרוסטגלנדין הטבעי או סינתטי משמש גם בהפלות מלאכותיות. משמותיו המסחריים: מיזופרוסטול, ציטוטק. שימוש נוסף הוא כתרופה לגלאוקומה. פרוסטוגלנדין שייך למשפחת האיקוסנואידים שהם הורמונים מקומיים, לא יציבים, המסונתזים מחומצה אראכידונית במסלול אומגה 6 או מחומצה איקוזופנטנואית במסלול אומגה 3. למשפחה זו כמה תפקידים: העלאת חום בזמן דלקת, וויסות לחץ דם, קרישת דם, וויסות מערכת החיסון ולוויסות מעגל השינה והערות. כל הפרוסטוגלנדינים מכילים טבעת מחומשת[דרושה הבהרה]. מדיה וקבצים בנושא פרוסטגלנדין בוויקישיתוף טופס הרשאה למתן פרוסטגלנדין בהשראת לידה(הקישור אינו פעיל) יונת אשחר, גלולה נגד היריון – בלי הורמונים, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 13 במאי 2016 פרוסטגלנדין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרוסטגלנדינים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארק סטרנד

מארק סטרנד (באנגלית: Mark Strand‏; 11 באפריל 1934 – 29 בנובמבר 2014) היה משורר יהודי-אמריקאי, מסאי ומתרגם, חתן פרס פוליצר. סטרנד נולד ב-1934 בסאמרסייד שבאי הנסיך אדוארד, קנדה, לאם ציירת ולאב סוכן מכירות. בשנותיו הראשונות חי בצפון אמריקה, כשאת רוב שנות התבגרותו עבר בדרום ומרכז אמריקה. ב-1957 קיבל תואר ראשון. סטרנד למד ציור אצל ג'וזף אלברס באוניברסיטת ייל, שם קיבל תואר בשנת 1959. תחת מלגה מלאה, סטרנד למד שירה איטלקית של המאה ה-19 באיטליה במהלך 1960-1961. הוא השתתף בסדנת הכתיבה של אוניברסיטת איווה בשנה שלאחר מכן. ב-1965 שהה במשך שנה בברזיל כמרצה. מאז, סטרנד לימד באוניברסיטאות רבות ופרסם אחד עשר ספרי שירה, מלבד תרגומים של רפאל אלברטי, קרלוס דרומונד דה אנדרדה, ואחרים. מ-2005 ועד מותו לימד באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. ב-1981 סטרנד נבחר כחבר האקדמיה האמריקנית לאמנויות וכתיבה. הוא שירת בתפקיד בספריית הקונגרס ב-1990-1991. סטרנד זכה בפרסים רבים, בהם פרס הפוליצר ב-1999 עבור "A Blizzard of One". מלבד השירה פרסם סטרנד גם ספרי ילדים, סיפורים קצרים, מאמרים ותרגומים. שיריו של סטרנד תורגמו ליותר מ–30 שפות. נפטר ב-29 בנובמבר 2014, בגיל 80, לאחר מאבק במחלת הסרטן. מארק סטרנד: שירים, מבחר משיריו, תרגם מאנגלית עוזי וייל, ידיעות ספרים, 2007. כמעט בלתי נראה, תרגום שלם לספרו השמונה עשר של מארק סטרנד: Almost Invisible. מאנגלית: עוזי וייל. ידיעות ספרים, 2014. עורכת: נוית בראל. נוית בראל, "כולם רוצים שירים פשוטים, אז קחו" - ביקורת על ספר השירים המתורגמים לעברית של מארק סטרנד, מאזנים, כרך פב גיליון 5-6, שבט-אדר תשס"ט, פברואר 2009, עמ' 75. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה) מדיה וקבצים בנושא מארק סטרנד בוויקישיתוף מארק סטרנד, לשמור על שלמות הדברים, באתר הארץ, 20 במאי 2011 נסים קלדרון, המשורר שנכנס לעברית ב"שער האחורי", באתר הארץ, 26 בנובמבר 2007 ערך מקיף על סטרנד וספר שיריו המתורגם, באתר 'טקסט' שירי לב-ארי, היכן שאני נמצא / אני מה שחסר, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2007 – על ספר השירים העברי של מארק סטרנד ynet, השלהבת הקטנה של כוכבי החורף, באתר ynet, 12 במאי 2011 אלי אליהו, מארק סטרנד מגיע לישראל להקריא משיריו, באתר הארץ, 23 במאי 2011 מת המשורר מארק סטרנד, באתר וואלה, 30 בנובמבר 2014 מארק סטרנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מארק סטרנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מארק סטרנד (1934-), דף שער בספרייה הלאומית מארק סטרנד, באתר MusicBrainz (באנגלית) מארק סטרנד, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ה'שצ"ד

ה'שצ"ד (5,394) ובקיצור שצ"ד – היא שנה עברית אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-5 בספטמבר 1633, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 22 בספטמבר 1634. המולד של תשרי חל ביום השבת, 21 שעות ו-810 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בחה. היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה, ושנת 17 במחזור העיבור ה-284. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 18 (סימנה יחלדז) במחזור השמש ה-193. שנה זו היא שנת 1,565 לחורבן הבית, ושנת 1,945 לשטרות. י' בחשוון – רבי שבתי סופר מפרעמישלא מגיע לירושלים. רבי יהודה שמואל פרימו, רב ומקובל טורקי ממוצא מצרי, אולי סופרו של שבתאי צבי. בסוף ימיו רב באדריאנופול. (נפטר בה'תס"ח) כ"ח בתשרי – רבי אפרים זלמן שור, פוסק ומרא דאתרא בבריסק ובלובלין, מחבר "תבואות שור". ד' באייר – יעקב ב"ש, פרקליט, סוחר ואיש כספים יהודי איש פראג, סוכן החצר של קיסרי האימפריה הרומית הקדושה במהלך מלחמת שלושים השנים וראש הקהל בעירו. נפטר בגלותו בבומסלא. להלן לוח שנה עברי - גרגוריאני. בכל משבצת יומית - אות אחת או זוג אותיות לציון היום בחודש העברי, ומספר לציון היום בחודש הגרגוריאני. ערך מורחב – שנת בחה שנה מסוג בחה, ובה 383 ימים. שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן. שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד ה'שצ"ד
ה'שצ"ג

ה'שצ"ג (5,393) ובקיצור שצ"ג – היא שנה עברית אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-16 בספטמבר 1632, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 1633. המולד של תשרי חל ביום שלישי, 12 שעות ו-1014 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 16 במחזור העיבור ה-284. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 17 (סימנה יזלגא) במחזור השמש ה-193. שנה זו היא שנת 1,564 לחורבן הבית, ושנת 1,944 לשטרות. י"א בכסלו - ברוך שפינוזה, פילוסוף יהודי (נפטר ב-ה'תל"ז). י"ג באב - רבי נתן נטע שפירא רב ומקובל בפולין, מחבר ספר מגלה עמוקות (נולד בה'שמ"ה). להלן לוח שנה עברי - גרגוריאני. בכל משבצת יומית - אות אחת או זוג אותיות לציון היום בחודש העברי, ומספר לציון היום בחודש הגרגוריאני. ערך מורחב – שנת הכז שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים. שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד. שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי. י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב ה'שצ"ג
ה'שצ"ב

ה'שצ"ב (5,392) ובקיצור שצ"ב – היא שנה עברית אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-27 בספטמבר 1631, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 1632. המולד של תשרי חל ביום שישי, 4 שעות ו-138 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 15 במחזור העיבור ה-284. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 16 (סימנה יויאז) במחזור השמש ה-193. שנה זו היא שנת 1,563 לחורבן הבית, ושנת 1,943 לשטרות. י"ז בחשוון – רבי שמעון וולף אוירבך, מרא דאתרא בלובלין, פשמישל, פוזנא, וינה ופראג, ראש ישיבה ומרבני ועד ארבע ארצות. ה' בכסלו – רבי שמואל אליעזר הלוי איידלס (מהרש"א), מחשובי פרשני התלמוד האחרונים, רב באוסטרואה ובערים נוספות בפולין. ט' בטבת – רבי אברהם חיים שור, רבה של בלז ומחבר "תורת חיים" ו"צאן קדשים" על התלמוד הבבלי. ניסן – רבי אהרן אבן חיים, מרבני מרוקו ומחבר "קרבן אהרן" על הספרא. להלן לוח שנה עברי - גרגוריאני. בכל משבצת יומית - אות אחת או זוג אותיות לציון היום בחודש העברי, ומספר לציון היום בחודש הגרגוריאני. ערך מורחב – שנת זשג שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים. שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד. שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד. י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר. ה'שצ"ב
ה'שצ"א

ה'שצ"א (5,391) ובקיצור שצ"א – היא שנה עברית אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-7 בספטמבר 1630, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 26 בספטמבר 1631. המולד של תשרי חל ביום השבת, 6 שעות ו-629 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשה. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה, ושנת 14 במחזור העיבור ה-284. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 15 (סימנה טויזא) במחזור השמש ה-193. שנה זו היא שנת 1,562 לחורבן הבית, ושנת 1,942 לשטרות. כ"ז באלול – רבי וידאל הצרפתי, מורה צדק בפאס, ודיין בבית הדין של יהדות פאס. (נפטר בי"ד בכסלו ה'תס"ד) ז' בחשוון – רבי בנימין וולף שפירא, דיין וראש ישיבה בפראג ואביו של רבי אהרן שמעון מפראג. להלן לוח שנה עברי - גרגוריאני. בכל משבצת יומית - אות אחת או זוג אותיות לציון היום בחודש העברי, ומספר לציון היום בחודש הגרגוריאני. ערך מורחב – שנת זשה שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים. שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן. שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד. ה'שצ"א