laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליזבת בלקוול (מאיירת)

אליזבת בלקוול (באנגלית: Elizabeth Blackwel‏; 1699 – 1758) הייתה מאיירת בוטנית וסופרת סקוטית. נודעה ביותר בספר הבוטניקה A Curious Herbal‏ (1739–1737), שהמחיש צמחים לא ידועים מן העולם החדש ונועד להכרת צמחי מרפא עבור רופאים ורוקחים. אליזבת בלאצ'רי הייתה בתו של סוחר סקוטי מצליח באברדין והוכשרה כאמנית. היא נישאה בחשאי לבן דודה, אלכסנדר בלקוול (1709–1747), רופא וכלכלן סקוטי שהתיישב באברדין שם פעל כרופא. אף שהשכלתו הייתה ראויה, כישוריו הוטלו בספק והזוג הצעיר החליט לעבור ללונדון מחשש שאלכסנדר יואשם בעבירה על החוק. בלונדון התקשר אלכסנדר בלקוול עם חברה להוצאה לאור. אף על פי שלא השתייך לגילדה המתאימה, ולא עבר את תקופת החניכה הנדרשת כמדפיס, הוא הקים בית דפוס. הוא הואשם בהפרת כללי הסחר המחמירים, והוטל עליו קנס כבד עד שנאלץ לסגור את בית הדפוס שלו. בגלל אי-עמידה בתשלום הקנס, נכלא אלכסנדר בלקוול. אליזבת החליטה לצייר צמחים אקזוטיים מן העולם החדש, ולהשלים את תיאורי הצמחים בעזרת הידע של בעלה. לאחר שהשלימה את הציורים, היא לקחה אותם לכלא, ובעלה השלים את השמות הנכונים בלטינית, ביוונית, באיטלקית, בספרדית, בהולנדית ובגרמנית. שלא כבעלה, אליזבת בלקוול לא הייתה מומחית בבוטניקה. כדי לפצות על כך, היא נעזרה באייזיק ראנד, אז אוצר הגן של צ'לסי, שם היו רבים מן הצמחים החדשים שהיא ציירה. על פי הצעתו של ראנד, היא עברה להתגורר ליד הגן כדי שתוכל לצייר את הצמחים. אליזבת גם חרטה את לוחות ההדפסה בנחושת עבור 500 התמונות והטקסט שהכינה, וצבעה ביד את האיורים המודפסים. ההדפסה הראשונה של הספר זכתה להצלחה, הן בשל האיכות המוקפדת של האיורים והן בשל הצורך הגדול במידע עדכני. רופאים ורוקחים שיבחו את העבודה, והיא זכתה להערכה מן המכללה המלכותית לרופאים. המהדורה השנייה הודפסה בנירנברג כעבור 20 שנה בפורמט מתוקן ומוגדל על ידי ד"ר כריסטוף ג'ייקוב טרו, בוטנאי ורופא (1757–1773). ההכנסות מן הספר הביאו לשחרורו של בלקוול מן הכלא. עם זאת, תוך זמן קצר שוב הצטברו חובות, מה שאילץ את בני הזוג למכור חלק מזכויות הפרסום לספר. אלכסנדר גם היה מעורב בכמה מיזמים עסקיים כושלים, ובסופו של דבר עזב את המשפחה כדי להתחיל חיים חדשים בשוודיה. אלכסנדר בלקוול הגיע לשוודיה בשנת 1742 והמשיך בניסויים חקלאיים שהתחיל באברדין. אלה כללו גידול סוסים וכבשים, וניהול משק חלב. הישגיו הוכרו, והוא מונה לרופא חצר המלכות של פרידריך הראשון משוודיה. בלקוול ניסה לחזק את הקשרים הדיפלומטיים בין בריטניה, דנמרק ושוודיה. מכיוון שלבריטניה לא היה שגריר בשוודיה, הוא יצר קשר עם שר בדנמרק. הוא הואשם בקנוניה נגד נסיך הכתר ונשפט ונידון למוות. ב־9 באוגוסט 1747 הוא הוצא להורג. אשתו עזבה את לונדון כדי להצטרף אליו. מעט ידוע על שנותיה האחרונות של אליזבת בלקוול. היא נקברה ב־27 באוקטובר 1758, בכנסיית All Saints בצ'לסי, לונדון. היא נשארה נאמנה לאלכסנדר כל חייה. הספר "A Curious Herbal" של בלקוול נמצא באתר הספרייה הבריטית תחת הכותרת "קלאסיקה של איור בוטני ". הספר זמין לצפייה מקוונת. מדיה וקבצים בנושא אליזבת בלקוול בוויקישיתוף Bruce Madge, Elizabeth Blackwell—the forgotten herbalist?, Health Information & Libraries Journal 18, 2001, עמ' 144–152 doi: 10.1046/j.1471-1842.2001.00330.x Scots in Sweden - Eighteenth Century, www.electricscotland.com Garnett, Richard, Blackwell, Elizabeth, Dictionary of National Biography, 1885-1900 Volume 05 A biographical dictionary of eminent Scotsmen British Library, www.bl.uk
סידהרתא מוקרג'י

סידהרתא מוּקרג'י (באנגלית: Siddhartha Mukherjee; נולד ב-21 ביולי 1970) הוא רופא אמריקאי-בנגלי, ביולוג, אונקולוג וסופר. הוא נודע בעיקר עבור ספרו שחוקר את ההיסטוריה של מחלת הסרטן מ-2010 בשם "מלכת כל המחלות - ביוגרפיה של מחלת הסרטן", שזיכה אותו בפרסים מכובדים ביניהם פרס פוליצר לספר עיוני של 2011 ופרס לספר ביכורים של עיתון הגארדיאן. ספרו השלישי מ-2016 "הגנים: היסטוריה אינטימית" הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס לספרים בכריכה קשיחה והיה מועמד לפרסים רבים גם הוא. מוקרג'י, לאחר סיום לימודיו בהודו, עבר ללמוד ביולוגיה באוניברסיטת סטנפורד, בהמשך קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה מאוקספורד בתור מילגאי רודס, ותואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת הארוורד. הוא הצטרף לבית החולים הפרסבטרייני בניו יורק ב-2009. החל מ-2018 הוא פרופסור עמית לרפואה במחלקות המטולוגיה ואונקולוגיה במרכז הרפואה של אוניברסיטת קולומביה בניו-יורק. בנוסף לעבודתו כחוקר ורופא, מוקרג'י כותב באופן קבוע לניו-יורקר ולניו-יורק טיימס. מוקרג'י תואר ברשימת "טיים 100" של מגזין "טיים" כחלק מקבוצה מצומצמת של רופאים-כותבים (כגון אוליבר סאקס ואטול גוואנדה) ששינו את השיח הציבורי על בריאות הציבור, על ידי כך שהוא איפשר לדור של קוראים היכרות נדירה ואינטימית לתוך החיים של המחקר והרפואה. המחקר של מוקרג'י מתמקד בפיזיולוגיה של תאי סרטן, תרפיה אימונולוגית לתאי דם סרטניים ותאי גזע בשלד. מוקרג'י זכה לקבל מממשלת הודו ב-2014 את עיטור פאדמה שרי, העיטור הרביעי החשוב ביותר בהודו, הניתן מדי שנה לאינדיבידואלים עבור תרומה אזרחית. מוקרג'י חי בניו-יורק. נשוי לאמנית שרה שה (Sarah Sze), זוכת מענק עמיתי מקארתור לשנת 2003 ונציגת ארצות הברית לביאנלה של ונציה ב-2013. יש להם שתי בנות, לילה וארייה. סידהרתא מוקרג'י, חוקי הרפואה : רשמים מתחום ידע חסר ודאות, ראשון לציון : משכל - הוצאה לאור, 2017. סידהרתא מוחרג'י, מלכת כל המחלות : ביוגרפיה של מחלת הסרטן, תל אביב : עם עובד, 2013. 2016: The Gene: An Intimate History (ISBN 978-1476733500). מדיה וקבצים בנושא סידהרתא מוקרג'י בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סידהרתא מוקרג'י (באנגלית) סידהרתא מוקרג'י, ברשת החברתית פייסבוק סידהרתא מוקרג'י, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סידהרתא מוקרג'י, ברשת החברתית Goodreads סידהרתא מוקרג'י, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Siddhartha Mukherjee מתוך אתר בריטניקה Pulitzer for US-Indian Siddhartha Mukherjee's book מתוך אתר ה-BBC, ‏19 באפריל 2011 Alison Flood, Biography of cancer wins Guardian First Book award, The Guardian, ‏4 בנובמבר 2011 The New York Times Best Sellers מתוך הניו-יורק טיימס 12 ביוני 2016 Express News Service, Siddhartha Mukherjee, author-doctor, is guest at Express Adda today, The Indian Express, ‏2 בפברואר 2018 MACARTHUR FELLOWS PROGRAM: Sarah Sze - Sculptor, Class of 2003 מתוך אתר macfound.org, ‏5 באוקטובר 2003 Dodie Kazanjian, Sarah Sze and Siddhartha Mukherjee May Be the Most Brilliant Couple, Vogue, ‏3 באפריל 2016
שורש 151

שורש 151, או דוֹאוּ בּוּ (בסינית: 豆部, פיניין: Dòu bù) הוא השורש המאה חמישים ואחד של הכתב הסיני. פירושו "שעועית" והוא אחד מתוך 20 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משבעה קווים. במילון קאנגשי יש 68 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1. Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא שורש 151 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+8C46
Firebase

פיירבייס (באנגלית: Firebase) היא פלטפורמה ליצירת אפליקציות עם שירותי ענן שפותחה על ידי גוגל ומשמשת לפיתוח יישומי רשת ואפליקציות מובייל. פיירבייס הוקמה בשנת 2011 כחברה עצמאית בשם Envolve, על ידי ג'יימס טמפלין (James Tamplin) ואנדרו לי (Andrew Lee). תחילה, סיפקה החברה ממשק תכנות יישומים באמצעותו ניתן לשלב שירות צ'אט מקוון באתרי אינטרנט ובהמשך גילו שזה לא השימוש היחידי שנעשה בממשק ולכן הפרידו בין מערכת הצ'אט לבין הארכיטקטורה בזמן אמת שהפעילה אותה. בשנת 2011, הקימה ההנהלה חברה נפרדת תחת השם פיירבייס והיא הופרדה מחברת Envolve. בחודש אפריל 2012, שחררה החברה את המוצר הראשון שלה, Firebase Realtime Database, שמאפשר לסנכרון בזמן אמת נתונים ממכשירי סלולר אל שרתי ענן של פיירבייס. בחודש מאי 2012, גייסה כ-1.1 מיליון דולר בסבב גיוס בהובלת קרן פלייברידג' קפיטל פרטנרס (Flybridge Capital Partners). בחודש יוני 2013, גייסה כ-5.6 מיליון דולר בסבב גיוס בהובלת קרן יוניון סקוור ונצ'רס (Union Square Ventures) וקרן פלייברידג' קפיטל פרטנרס (Flybridge Capital Partners). בשנת 2014, נרכשה פיירבייס על ידי חברת גוגל, תמורת סכום שלא פורסם. בחודש אוקטובר 2017, השיקה פיירבייס את שירות Cloud Firestore כמסד נתונים בענן, המאפשר לשנות נתונים בזמן אמת. ויז'ואל סטודיו קוד אפאצ'י קסנדרה MongoDB Redis NoSQL מדיה וקבצים בנושא Firebase בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Firebase Firebase, ברשת החברתית פייסבוק Firebase, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Firebase, סרטונים בערוץ היוטיוב Steven Melendez, Sometimes You’re Just One Hop From Something Huge, Fast Company, ‏27 במאי 2014 (באנגלית) Metz, Cade. "'Firebase' Does for Apps What Dropbox Did for Docs". Wired (באנגלית). ISSN 1059-1028. נבדק ב-2021-10-03. Firebase Raises $1.1M For Real-Time App Infrastructure, TechCrunch (באנגלית) Barb Darrow, Firebase gets $5.6M to launch its paid product and fire up its base, Gigaom, ‏20 ביוני 2013 (באנגלית) Google Acquires Firebase To Help Developers Build Better Real-Time Apps, TechCrunch (באנגלית) Firebase is Joining Google!, The Firebase Blog (באנגלית) Google launches Cloud Firestore, a new document database for app developers, TechCrunch (באנגלית) Google Announces Firestore, a Document Database, InfoQ (באנגלית) Firebase is launching Cloud Firestore, a new document database featuring realtime sync, no-hassle scaling, and offline support, AndroidPolice, ‏3 באוקטובר 2017 (באנגלית)
קריית שלמה

קריית שלמה הוא בית חולים סיעודי ושיקומי סמוך למושבים בני ציון וחרוצים, בעל מעמד של יישוב מוסדי. המוסד כולל אגף פסיכו-גריאטרי ומחלקה (קהילה) טיפולית-שיקומית בשם "צעדים" לאוכלוסייה הזקוקה לשיקום ארוך טווח ולטיפול פסיכו-סוציאלי מורכב, למשל למתמודדים עם מחלת נפש כתוצאה מהתמכרות לסמים או אלכוהול ודרי רחוב. האגף כולל שתי מחלקות: מחלקה סיעודית לאשפוז קשישים סיעודיים, חולים כרוניים וחולים לאחר מחלה, ניתוח או אשפוז ממושך בבית חולים כללי הזקוקים לשיקום בסדר גודל של 40 מיטות. מחלקה לתשושי נפש לאשפוז קשישים הסובלים מדמנציה ואלצהיימר כולל השגחה צמודה וטיפול רפואי ופרא-רפואי. במחלקה זו מתגוררים כ-70 קשישים תשושי נפש וצעירים עם ירידה קוגניטיבית. אדמות "גן שלמה" נרכשו ב-1933 ונקראו על שם הרב שלמה הכהן אהרונסון, רבה הראשי הראשון של תל אביב. המוסד הוקם ב-1949 כחלק מתוכנית מלב"ן ("מוסדות לטיפול בעולים נחשלים" - תוכנית לטיפול בצורכיהם של עולים חדשים נכים, קשישים וחולים במחלות כרוניות) בשם "גן שלמה - רעננה" ובסביבות 1955 שונה שמו לקריית שלמה. אולם ב-1976 עדיין נקרא בציבור "בית חולים לחולי נפש גן שלמה". במתכונתו הנוכחית פועל המוסד מאז 1988. מדיה וקבצים בנושא קריית שלמה בוויקישיתוף קריית שלמה, ברשת החברתית פייסבוק בית חולים לתשושי נפש קריית שלמה במרכז מידע לגיל הזהב פרופיל באתר "ההורים שלי" אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. תחלואה כפולה התמכרות נפשית - טיפולי המשך ושיקום, אתר משרד הבריאות החגיגה ב"גן שלמה", הארץ, 16 באוגוסט 1933 "גן שלמה": נקודה חדשה בשרון, דואר היום, 17 באוגוסט 1933 תיק ISA-health-health-000yb46 - משרד ראשי - מוסד לחולי רוח "גן שלמה" רעננה כרך א', תיק ISA-health-health-000yb47 - משרד ראשי - מוסד לחולי רוח "גן שלמה" רעננה כרך ב', ארכיון המדינה מיכאל לוין, מה עושה השר שם-טוב פרט לפוליטיקה, מעריב, 7 ביוני 1976 בית חולים קריית שלמה למחלות זיקנה ואלצהיימר, כפר חרוצים
שורש 150

שורש 150, או גוּ בּוּ (בסינית: 谷部, פיניין: Gǔ bù) הוא השורש המאה וחמישים של הכתב הסיני. פירושו "עמק בין הרים", "ערוץ הררי" או "סיטואציה לא קלה" והוא אחד מתוך 20 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משבעה קווים. במילון קאנגשי יש 54 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. בסין, התו 谷 משמש כשם משפחה סיני "גוּ". במקרים נדירים ביותר, הוא אינו נהגה כ-"גוּ" אלא כ-"יוּ" (כמו בקבוצה האתנית העתיקה: 吐谷浑 בפיניין: tǔyùhún) או "לוּ" (כמו ב 谷蠡). בסינית מפושטת ,谷 משמש כצורה המפושטת של 穀 (תְבוּאָה). השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1. Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא שורש 150 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+8C37
נוקיה 215

נוקיה 215 (באנגלית: Nokia 215) הוא טלפון סלולרי שמיוצר על ידי חברת נוקיה. הטלפון הושק לראשונה בשנת 2015 והוא זמין בצבעי שחור, לבן וירוק בהיר. גודל מסך: 2.4 אינץ' שנת הכרזה: 2020 רזולוציה: 240x320 פיקסלים צפיפות פיקסלים: ppi 166 זמן הדיבור של הסוללה הוא עד 20 שעות וזמן ההמתנה ללא שימוש הוא 29 ימים. הטלפון מאפשר לאחסן עד 1000 אנשי קשר בפנקס הכתובות שלו. גובה: 124.7 מ"מ רוחב: 51 מ"מ עובי: 13.7 מ"מ משקל: 90 גרם נוקיה נוקיה 105 נוקיה 110 (2019) נוקיה C7 נוקיה C6 מדיה וקבצים בנושא נוקיה 215 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נוקיה 215 Pocket-lint, Nokia 130 dual-sim dumbphone is super cheap but still offers ac, www.pocket-lint.com, ‏2014-08-11 (באנגלית בריטית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הגביע הערבי בכדורגל

הגביע הערבי בכדורגל (בערבית: كأس العرب, בתעתיק מערבית: כאס אלערב, באנגלית: FIFA Arab Cup), הידוע גם בשם הגביע הערבי של פיפ"א, הוא טורניר כדורגל בינלאומי שבו מתמודדות 16 נבחרות מתוך נבחרות ארצות ערב לגברים החברות בארגון UAFA (אנ'). החל משנת 2021, פיפ"א הוא הגוף הבינלאומי המנהל את תחרויות הכדורגל הרשמיות המקדימות לטורניר, ואת הטורניר עצמו. הטורניר נערך לראשונה בשנת 1963 בלבנון, וזכתה בו נבחרת תוניסיה. לאחר שני טורנירים נוספים שנערכו בשנים 1964 ו-1966, הושבת טורניר הגביע הערבי למשך קרוב לעשרים שנים, ונערך שוב בשנת 1985. עד לשנת 2012, האחרונה בה אורגן הטורניר על-ידי UAFA, נערכו חמישה טורנירים נוספים. בשנת 2021 ייערך הטורניר לראשונה על-ידי פיפ"א. בתשעת הגביעים שנערכו עד כה זכו חמש נבחרות. נבחרת עיראק זכתה בטורניר ארבע פעמים, והאלופות האחרות הן נבחרת ערב הסעודית עם שתי זכיות, ונבחרת מצרים, נבחרת מרוקו ונבחרת תוניסיה עם זכייה אחת כל אחת. שבע מדינות אירחו את הגביע הערבי. כווית וערב הסעודית אירחו את הטורניר פעמיים כל אחת, ולבנון, עיראק, ירדן, סוריה וקטר אירחו את הטורניר פעם אחת כל אחת. התאחדות הכדורגל הלבנונית (LFA) הייתה הראשונה שקראה להקמת הטורניר, באמצעות נשיא ההתאחדות ז'ורז' דבאס שקרא לארגן כינוס ערבי כללי בשנת 1962 על-מנת לארגן את הגביע הערבי. הגביע הערבי הראשון נערך בביירות שבלבנון, בין החודשים אפריל ומאי 1963, והתחרו בו חמש נבחרות. בין השנים 1966–1982, הוחלף הגביע הערבי בפועל על-ידי גביע פלסטין לאומות, שנערך שלוש פעמים בשנות ה-70 של המאה ה-20, והפך לטורניר נוער לאחר חזרתו של הגביע הערבי בשנות ה-80 של המאה ה-20. הגביע הערבי 1992 אורגן כחלק מהמשחקים הפאן-ערביים 1992. הגביע הערבי 2021 יהיה המהדורה הראשונה של הטורניר שתאורגן על-ידי פיפ"א, ושמו של הטורניר שונה מ"הגביע הערבי" ל"הגביע הערבי של פיפ"א". להלן טבלה המסכמת את ארבע הנבחרות הראשונות בכל טורניר הגביע הערבי, וכן את מיקומו והשנה בה נערך. גביע המפרץ לאומות מדיה וקבצים בנושא הגביע הערבי בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הגביע הערבי בכדורגל זה התרגום של השם הרשמי בו משתמשת פיפ"א نتائج اجتماع الجمعية العمومية غير العادي واجتماع اللجنة التنفيذية للاتحاد العربي لكرة القدم באתר הרשמי של UAFA, ‏ 20 בדצמבר 2017 (בערבית) موسوعة كرة القدم العراقية من الالف الى الياء באתר Kooora, ‏ 18 בספטמבר 2005 (בערבית) Arab Cup 1963 Details באתר RSSSF (באנגלית) Arab Cup באתר RSSSF (באנגלית) “الاتحاد العربي” يعلن عن مسابقاته للموسم القادم באתר הרשמי של UAFA, ‏ 25 באפריל 2021 (בערבית)
אוברוביצ'י

אוברוביצ'י (בבלארוסית: Ува́равічы, אוברביצ'י; ברוסית: Уваровичи, ביידיש: אוואראוויץ') היא עיירה במחוז משנה בודה-קושלבו, מחוז הומל, בלארוס. היא ממוקמת 21 ק"מ מזרחית לבודה-קושלבו ו-27 ק"מ מהומל. אוכלוסיית היישוב מונה כ-2,320 איש (2017). היישוב באוברוביצ'י מוזכר לראשונה במקורות ארכאולוגיים כבר בשנת 1483, בתקופת נסיכות צ'רניגוב-סטארודוב. במהלך המלחמה בין נסיכות מוסקבה לדוכסות הגדולה של ליטא בשנים 1534–1537. מאז 1566 השתייך הכפר למחוז משנה רצ'יצה, מחוז מינסק. מאז 1772 היישוב היה תחת שליטת האימפריה הרוסית, ולמן שנת 1773 הוא השתייך למחוז משנה הומל שבמחוז רוגצ'וב, ומאז 1777 במחוז משנה בליצקי שבמחוז מוגילב. בשנת 1825 נוסדו בית מרקחת וטחנת קמח. מאז 1852, העיר השתייכה למחוז הומל בפלך מוגילב. בשנת 1861 נפתח בית ספר ציבורי. בשנת 1875 נבנתה כנסייה אורתודוקסית. בשנת 1876 נוסדה טחנת קמח. בשנת 1880 - 902 תושבים, מבשלת בירה, 4 טחנות רוח, 8 חנויות, כנסייה אורתודוקסית, 2 בתי תפילה יהודיים. בתחילת המאה העשרים השתייך הכפר לקהילה הכפרית ליפינסקי ואוברוביצקי. מאז 1919 היישוב היה בשליטת הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית. מאז 8 בדצמבר 1926 ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית והוא שימש כמרכז מחוז אוברוביצקי שבמחוז גומל. מאז 17 באפריל 1962 הוא ממוקם ברובע בודה-קושלבו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. רבה של אוברוביצ'י משנת 1911 היה הרב שלמה ריסין, ולפניו שימש בה הרב שמעון לזרוב. הסופר והמשורר היידי אהרן צייטלין הוא מילידי העיירה. 1858 - 935 איש 1880 - 902 איש 1909 - 2,372 איש 1926 - 2,391 איש 2016 - 2,307 איש 2017 - 2,320 איש מדיה וקבצים בנושא אוברוביצ'י בוויקישיתוף אוברוביצ'י, ביברייסקיה אנציקלופדיה (ברוסית) אוברוביצ'י במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) לאוניד סמילוביצקי (רו'), אוברוביצ'י, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1742–1743), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) שמואל נח גוטליב, אהלי שם, פינסק תרע"ב, עמ' 379. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בבלארוס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאטה זלקה

מאטה זלקה (במקור בלה פרנקל-Frankl, בהונגרית: Zalka Máté;‏ 23 באפריל 1896, טוניוגמטולץ' – 11 ביוני 1937, וסקה, ספרד) היה סופר, גנרל יהודי-הונגרי. בלה פרנקל נולד במשפחה יהודית כבנם של מיהאי פרנקל בעל בית מרזח ושל פאני וייס. השם הבדוי מאטה זלקה (Máté Zalka), שהפך לשמו הרשמי מאוחר יותר, נשא אותו בהשראת העיר מטסלקה (Mátészalka), שקרובה למקום הולדתו. הוא בא ממשפחה זעיר בורגנית ועבר את מבחני הבגרות בבית הספר התיכון הגבוה בסאטמר הקרובה לכפר הולדתו. במלחמת העולם הראשונה שירת בגדוד הרגלים המלכותי ה-12, נלחם תחילה בקרב דוברדו בחזית האיטלקית, מאוחר יותר הועבר לחזית הרוסית, שם נפצע ונפל בשבי ביוני 1916. בסתיו 1919 נמלט ממחנה השבויים של קרסנויארסק (סיביר), ואז הקים קבוצת פרטיזנים והצטרף לצבא האדום בתחילת 1920. הוא השתתף גם בכיבוש קרסנויארסק, ומשנת 1920 הפך לחבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות (הבולשביקים). בסיום מלחמת האזרחים ברוסיה עסק בפעילות ספרותית במוסקבה. הסיפור הראשון שלו פורסם ב-1924, וספרו הראשון פורסם בשפה הרוסית במוסקבה. יצירותיו עוסקות בעיקר בנושאי במלחמת העולם הראשונה ובאירועי מלחמת האזרחים הרוסית. בשנת 1936 התנדב לשורות הלוחמים הרפובליקנים הספרדים. במלחמת האזרחים בספרד, בשם פאל לוקאץ'. הוא הקים וארגן את הבריגדות הבינלאומיות של הרפובליקנים בדרגת גנרל. מאטה זלקה נפל בקיץ 1937 כאשר מכוניתו נפגעה מירי ארטילריה במהלך הלחימה באזור וסקה. דוברדו (מוסקבה, 1936, בודפשט, 1947) ISBN 9631118541 (1979) כל יצירותיו (מוסקבה, 1948) סיפוריו הנבחרים (בודפשט, 1952) איבנוב וסיפורים אחרים (בודפשט, 1954) כוכבי הלכת חוזרים (בודפשט, 1966) הכלא המזמר (בודפשט, 1966) כיכר זלקה מאטה בקבניה (כיום כיכר ליגט) מכללת זלקה מאטה שכונת מאטה זלקה בדורוג תיכון מקצועי זלקה מאטה בברטיואויפאלו (היום בית הספר הטכני ג'רג' בשנאי) Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X Magyar Elektronikus Könyvtár|MEK. "A magyar irodalom története - VI. kötet - A realista epika - Zalka Máté" (בהונגרית). Moly: Zalka Máté könyvei (magyar nyelven). (Hozzáférés: 2014. június 30.) Encyclopaedia Hungarica. Főszerk. Bagossy László. [Calgary], Hungarian Ethnic Lexikon Foundation, 1992-1998. R. Gilicz Márta: Ifjúságunk példaképei. Válogatott bibliográfia a magyar munkásmozgalom nagy harcosairól. Bp., Fővárosi Szabó Ervin Könyvtár, 1965. Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000. Magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Benedek Marcell. Bp., Akadémiai Kiadó, 1963-1965. Magyar Nagylexikon. Főszerk. Élesztős László (1-5. k.), Berényi Gábor (6. k.), Bárány Lászlóné (8-). Bp., Akadémiai Kiadó, 1993-. Új magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Péter László. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994. kiviszitovabb: Mocskos háború, szent küzdelem? (magyar nyelven). (Hozzáférés: 2014. június 30.) מדיה וקבצים בנושא מאטה זלקה בוויקישיתוף מאטה זלקה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Születése bejegyezve Matolcs állami akv. 47/1896. folyószám alatt. A Nemzetközi Vöröskereszt adatbázisában őrzött hadifogoly-karton szerint. https://grandeguerre.icrc.org/en/File/Details/5375536/4/2/ (Letöltés: 2020.08.12)
בית קשת הישנה

בית קשת הישנה היא נקודת ההתיישבות המקורית של קיבוץ בית קשת, ממזרח לנקודת היישוב הנוכחית. במקום ניצב בית הביטחון הבנוי בטון ממוגן שהוכרז כאתר מורשת של בית קשת, בו שכן בעבר מוזיאון שתיאר את הקרבות באזור בית קשת. האתר מוקף גדר וסגור רוב הזמן. אל המקימים הצטרפו בעת ההקמה בוגרי המחנות העולים ובוגרי בית הספר החקלאי כדורי. ב-17 בספטמבר 1948 הונחה אבן הפינה למקום ההתיישבות הנוכחי של בית קשת. לאחר מכן עבר הקיבוץ לנקודת ההתיישבות הנוכחית. כיום, בית קשת הישנה נחשבת לנקודת התיישבות ותיירות פופולרית בקרב חברי הקיבוץ וחוקרי אתרי מורשת בארץ בכלל. Noah, Limor (2014-10-24), עברית: נקודת ההתיישבות המקורית של קיבוץ בית קשת, ממזרח לנקודת היישוב הנוכחית. במקום ניצב בית הביטחון של בית קשת, בו שכן בעבר מוזיאון שתיאר את הקרבות באזור בית קשת., נבדק ב-2021-10-03 בית קשת הישנה - עמוד ענן, באתר amudanan.co.il ליער אלוני בית קשת: לכל מכונית, באתר שבילים – המאגר הישראלי למסלולי 4X4 יואב קווה, טיול ביער אלוני בית קשת בסוף האביב, באתר הארץ, 31 במרץ 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גלריית סמלי הממלכה המאוחדת

סמלי הממלכה המאוחדת לרבות חלקי הממלכה, מושבות הכתר וטריטוריות אחרות של הממלכה: סמל הממלכה המאוחדת סמל הממלכה המאוחדת עבור סקוטלנד סמל ממשלת הוד מלכותה סמל המשרד הסקוטי סמל אנגליה סמל ממשלת צפון אירלנד (כיום אינו בתוקף) סמל סקוטלנד סמל ויילס סמל גרנזי סמל ג'רזי סמל האי מאן סמל איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים סמל איי הבתולה הבריטיים סמל איי פוקלנד סמל איי קיימן סמל אנגווילה סמל ברמודה סמל הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה סמל הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי סמל טריסטן דה קונה סמל מונטסראט סמל סנט הלנה סמל פיטקרן מדיה וקבצים בנושא גלריית סמלי הממלכה המאוחדת בוויקישיתוף
חוואינאן

חוואינאן (בסינית: 淮南; בפין-יין: Huáinán; בתרגום מילולי: "מדרום לנהר חוואי (אנ')") היא נציבות עירונית בצפון מחוז אנחווי שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 התגוררו בנציבות העירונית 3,033,528 תושבים, מתוכם 1,561,636 בשטח האורבני. העיר מפורסמת בעיקר בזכות תעשיות הפחם ותחנות הכוח הגאותרמיות שלה. עץ העיר הוא הדולב המזרחי, והפרח שלה הוא הוורד הסיני. העיר נחשבת גם למקום הולדתו של הטוֹפוּ. הנציבות העירונית חוואינאן מנהלת חמש מועצות ושתי נפות בשטח כולל של 5,530 קמ"ר. העיר היא מרכז גדול לייצור פחם, ובשנת 2006 עמד הייצור בעיר על 43.28 מיליון טונות פחם. ברזיל בארה מאנסה, ברזיל איטליה ברגמו, איטליה בריטניה טאמסייד, מנצ'סטר, בריטניה הונגריה סולנוק, הונגריה יפן סטסו, יפן מדיה וקבצים בנושא חוואינאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חוואינאן חוואינאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) China: Ānhuī (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de Huainan Tofu, anhui.chinadaily.com.cn William Shurtleff, Akiko Aoyagi, History of Tofu and Tofu Products (965 CE to 2013), Soyinfo Center, 2013-05, ISBN 978-1-928914-55-6. (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של סין ובנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.