laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רותם ישראל

רותם ישראל (נולדה ב-3 בינואר 1988) היא שדרנית ספורט, מרצה ומנחת טלוויזיה ישראלית. ישראל למדה בתיכון קריית שרת בחולון. בנערותה שיחקה בקבוצת הכדורסל אליצור חולון אך פרשה לפני גיוסה. היא בוגרת תואר ראשון בתקשורת וניהול במכללה למנהל. את שירותה בצה"ל עשתה כמפקדת כיתת בנים בקורס מ"כים וכמדריכת קליעה בבה"ד 12 בצריפין. לאחר שחרורה מהצבא עבדה כמלצרית בבראסרי והשתתפה בקורס כתבים ושדרי ספורט מטעם המכללה למנהל. וב-2014 הצטרפה לערוץ הספורט כעוזרת הפקה. ב-2015 הייתה מגישה מחליפה ומבזקנית בתוכנית הבוקר של הערוץ "בוקר ספורט עם סלוצקי ודומינגז". באותה שנה שימשה כשדרנית קווים במשחקים המרכזיים של ליגת העל בכדורגל, ליגת העל בכדורסל ובמשחקי היורוליג של מכבי תל אביב. ב-2016, למשך מספר חודשים, שימשה ככתבת הראשית לענייני מכבי תל אביב בכדורגל, אך פרשה מתפקיד זה כדי לממש את שאיפתה להיות מגישה בערוץ. באותה שנה החלה להגיש את התוכנית היומית "מגרש פתוח" בערוץ הספורט יחד עם טל ברמן. ב-2019 המשיכה להגיש את התוכנית לצד שרון פרי ודניאל זילברשטיין. ב-2017 שבה לקחת חלק בתוכנית "בוקר ספורט", אך הפעם כמגישה הראשית של התוכנית, יחד עם דניאל זילברשטיין. מקיץ 2018 ועד חורף 2021 שימשה כפרשנית לצד ניב רסקין בתוכנית "נינג'ה ישראל", שמשודרת בקשת 12. מ-2 במאי 2021 ועד 1 בינואר 2023 הגישה, לצדו של אברי גלעד (כמחליפתה של טלי מץ), ובהמשך, לצידם של מירי מיכאלי וצביקה הדר את התוכנית היומית "העולם הבוקר" ברשת 13. ב-24 בינואר 2022 החלה להגיש גם את תוכנית המציאות "המסעדה הבאה" ברשת 13. במרץ 2023 הייתה חברה בוועדת פרס ישראל לספורטאים מצטיינים, אשר החליטה לבסוף שלא להעניק את הפרס לאיש. בנובמבר 2023 חזרה להגיש את "העולם הבוקר", ביחד עם עומר ירדני, לאחר שגאולה אבן בחרה לפרוש מהגשת התוכנית. במקביל, בראשית 2024 החלה להגיש את המגזין השבועי "נדל"ן בצו השעה", גם הוא ב"רשת 13", לצידו של עורך הדין ירון טיקוצקי. ישראל היא גם המנהלת המקצועית ומרצה ב"קול הספורט" - הכשרה למקצועות התקשורת, שנוסד על ידי עמית הורסקי ב-2013. ישראל נשואה לשף גיא בנדלר. השניים הורים לבן. רותם ישראל, ברשת החברתית פייסבוק רותם ישראל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רותם ישראל, ברשת החברתית אינסטגרם רותם ישראל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דינה חלוץ, רותם ישראל, פרשנית נינג'ה ישראל: "אני כמו סינדרלה כפול שתיים", באתר Xnet‏, 29 ביולי 2019 ערן סויסה, רותם ישראל: "לא נסחפנו עם הקושי", באתר ישראל היום, 31 באוקטובר 2019 רתם איזק, "חלק מהמערכת יחסים שלי ושל אברי גלעד יהיה לתת קונטרה", באתר "ידיעות אחרונות", 29 באפריל 2021 "יש לי מלא מה ללמוד מאברי": רותם ישראל מדברת עם הילה קורח על הכול, באתר וואלה, 9 במאי 2021 הלב והראש - עם רותם ישראל. פרק 88 בפודקאסט "פראש טוק" עם בר טימור ורון שושן. 9 במרץ 2023 אורן יוסיפוביץ, הפודיום - רותם נינג׳ה ישראל על תקשורת הספורט והריאליטי | פרק 387, באתר Google Podcasts רותם ישראל | ייצוג 1, באתר www.yitzug1.co.il (ארכיון) תמר טרבלסי חדד, חברי הוועדה לא הגיעו להסכמה: לא יחולק פרס ישראל בספורט, באתר ynet, 22 במרץ 2023 אתר 'קול הספורט' יפעת הללי אברהם, ‏רותם ישראל נישאה לבן זוגה, באתר ‏מאקו‏, 27 ביוני 2019
רבנו תם (שיר)

רבנו תם הוא שיר ביידיש מאת המשורר איציק מאנגר, המספר על מכתב אהבה ששלחה מלכת טורקיה לרבנו תם. השיר תורגם לעברית בידי בנימין טנא ובגרסה אחרת, שנכללה במופע "איש חסיד היה", בידי דן אלמגור. בשיר שישה בתים, שבכל אחד מהם שמונה שורות. השיר מספר על מכתב ששולחת מלכת טורקיה לרבנו תם ומתוודה על אהבתה אליו, אך אשתו של רבנו תם זועמת על הווידוי (כמקובל בפולקלור היא חובטת בבעלה במערוך) ואומרת שאין די לבעלה בה. הבית האחרון בשיר הוא ארס פואטי, ובו מספר המשורר שאת השיר כתב "בחור צעיר, שוליה של חייטים", הוא מאנגר עצמו, שאביו היה חייט. השיר בגרסתו המקורית, בלחנו של הרץ רובין, התפרסם בביצועה של חוה אלברשטיין. בתרגומו לעברית של דן אלמגור התפרסם השיר בביצועה של נירה רבינוביץ'. חוה אלברשטיין סיפרה על השיר: "מפיו של נכבוש שמעתי לראשונה את השיר "רבנו תם", והתאהבתי בשיר בגלל ההומור וכי אבא כל כך אהב אותו. בכל אופן, זה היה אחד השירים הראשונים ששרתי ביידיש. ... השיר הזה נהפך להיות מין כרטיס ביקור שלי, ובזכותו קרו לי דברים מרתקים". כבר מהבית הראשון של השיר מבין הקורא שמדובר במעשייה, שהרי מסופר בו על טווס העף על פני הים ובפיו מכתב אהבה. החוקר בן ציון פישלר ניסה לעמוד על מקורותיו של השיר, המספר סיפור מוזר, שבסופו מתוודה המשורר שהוא נועד להכעיס את רבנו תם (במקור: "צו להכעיס דעם רבנו תם". שני המתרגמים לעברית עידנו שורה זו, ותרגמו שהשיר הוא "לכבוד רבנו תם"). פישלר מביא סיפור מהמאה ה-17, המופיע בכתבי יד אחדים, ובו בת מלך צרפת התאהבה ברבנו תם ודרשה ממנו "שכבה עמי!" כדי להתחמק מדרישתה רבנו תם "לבש בגדים נאים וירכב על סוס נאה וירץ הנה והנה וכל רואיו שמחו בו. ותעמוד בת המלך ותשקף בעד החלון ולרוב שמחתה בו הוציאה עצמה יותר מדאי מהחלון, ונפלה לארץ ומתה. ונמלט הצדיק". בעקבות סיפור זה העלה פישלר שאלות אחדות, שלהן לא נתן מענה: "היש קשר בין שירו של מאנגר על רבנו תם ומלכת טורקיה לבין סיפור בת מלך צרפת? אם כן, למה זה החליף את הגיבורה הראשית (בת מלך צרפת) בגיבורה אחרת (מלכת טורקיה)? האם בחר למקם את העלילה בטורקיה מחשש הצנזורה או מפחד תגובתה של האוכלוסייה הנוצרית שבסביבתו?". "רבנו תם" באתר בית לזמר העברי רבנו תם, הגרסה המקורית ביידיש בן-ציון פישלר, מעשה ברבנו תם, מלכת טורקיה ובת מלך צרפת, באתר הארץ, 13 במרץ 2009 חוה אלברשטיין, ‏תכף אשוב - שני קטעי זיכרונות, הו! 16, מרץ 2018, עמ' 218–221 רבנו תם בביצוע חוה אלברשטיין, בערוץ יוטיוב של חוה אלברשטיין רבנו תם בביצוע נירה רבינוביץ', בערוץ יוטיוב של דן אמגור חוה אלברשטיין, ‏תכף אשוב - שני קטעי זיכרונות, הו! 16, מרץ 2018, עמ' 218–221 פרט זה ופרטים נופים בסיפור מזכירים את סיפור יוסף ואשת פוטיפר. בן-ציון פישלר, מעשה ברבנו תם, מלכת טורקיה ובת מלך צרפת, באתר הארץ, 13 במרץ 2009
מיוהיפוס

מיוהיפוס (שם מדעי: Miohippus) הוא סוג של יונק ממשפחת הסוסיים, אשר חי בין סוף האאוקן לסוף האוליגוקן ברחבי אמריקה הצפונית. הסוג הוגדר בשנת 1874 בידי החוקר עותניאל צ'ארלס מארש. פירוש השם של הסוג הוא: "סוס קטן", אך השם ניתן עקב מסקנה שגויה של מארש שסוס זה התקיים בתקופת המיוקן, אליה כלל לא הגיע והוא חי רק במהלך הפלאוגן. המאובנים התגלו מאלברטה שבקנדה ועד פלורידה וקליפורניה. הם השתייכו למספר מינים. המיוהיפוס היה קטן יחסית לסוס והגיע לגובה של חצי מטר ולמשקל של 40 עד 55 ק"ג, קטן בהרבה ממרבית הסוסים השוקלים יותר מ-500 ק"ג בממוצע. הוא היה בעל מאפיינים פרימיטיביים כמו שלוש אצבעות רחבות ברגליו, רגליים קצרות בעלי קרסוליים גמישות ולסתות מוארכות יותר בעלות מבנה שיניים גדולות שהתפתחו לטוחנות ועזרו לסוס לאכול עשבים. המיוהיפוס התפתח כנראה למזוהיפוס, גם הוא מהאוליגוקן או לקלובטיפוס (Kalobatippus), שעבר דרך גשר יבשתי לאסיה. מינים אלה נכחדו עם תחילת המיוקן, אז האקלים היה יבש יותר והעשב שגשג במקום היערות והערבות. Miohippus anceps Miohippus annectens Miohippus assiniboiensis Miohippus condoni Miohippus equiceps Miohippus equinanus Miohippus gemmarosae Miohippus gidleyi Miohippus intermedius Miohippus longicristis Miohippus obliquidens Miohippus primus Miohippus quartus מדיה וקבצים בנושא מיוהיפוס בוויקישיתוף מיוהיפוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מיוהיפוס, באתר GBIF (באנגלית) מיוהיפוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עמנואל בן דור

עמנואל בן דור (13 ביולי 1901 – 24 ביוני 1969) היה ארכאולוג ישראלי. בן דור נולד באוקופי, שבאוקראינה. הוא למד ארכאולוגיה באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת רומא. בחורף 1932–1933 הוא השתתף למשך מספר חודשים בחפירות בתבה ע'אורא. בשנת 1933 הוא השתתף בחפירות במינטורנו (אנ') ליד נאפולי. בשנת 1935 הוא השתתף בחפירות של קתלין קניון בסבסטיה. בשנת 1936 הוא השתתף מטעם מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי בחפירות ביריחו. בשנת 1939 הוא מונה לספרן ואחראי על הארכיון של מחלקת העתיקות. בשנים 1941–1944 הוא חפר באכזיב. בשנת 1947 חפר מטעם מחלקת העתיקות בנהריה. במהלך מלחמת העצמאות, כשירושלים הייתה נתונה במצור, נתמנה יחד עם ד"ר בנימין מייזלר לשמש כקצין לארכאולוגיה ליד מפקדת מחוז ירושלים. הוא התמנה לסגן מנהל מחלקת העתיקות, וביצע חפירות בתל עפולה בשליש הראשון של שנת 1951. בשנת 1955 הוא יצא לארצות הברית ועבד כמרצה אורח במכון ללימודי המזרח באוניברסיטת שיקגו. בשנים 1956-1957 הוא היה מרצה אורח בהרווארד. בשנת 1958 הוא עבר ללמד בבית ספר קנדלר לתאולוגיה (אנ') באוניברסיטת אמורי. בקיץ 1960 הוא הגיע לישראל במשלחת לקיסריה. בשנת 1928 התחתן עם ד"ר סטלה לאקס, שהתמחתה בכימיה מוזיאלית ועבדה במחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית. היא נפטרה באפריל 1951. עמנואל בן דור נפטר ב-24 ביוני 1969 ונקבר בהר המנוחות בירושלים. DR. IMMANUEL BEN DOR SHOWS BIBLICAL SLIDES, The Heights 25 March 1955 מ. בילינסון לפגי עלותו, דבר, 27 בנובמבר 1936 Social and Personal, פלסטיין פוסט, 19 במרץ 1933 Miriam C Davis, Dame Kathleen Kenyon, Routledge, 2016, pages 65-66 Veronica Seton-Williams, Road To El-Aguzein, page 49 יהושע בן אריה, ‏המוסדות הזרים לארכאולוגיה ולחקירת ארץ-ישראל בתקופת המנדט, חלק א, קתדרה 92, יוני 1999, עמ' 158 מתוך העתון הרשמי, הארץ, 18 במאי 1939 חפירות חדשות בכברי ובאכזיב, חרות, 30 בינואר 1959 משה דותן, הבמה בנהריה, 1956, עמ' 41 נתגלו שרידי מחנה לגיון רומאי ששימש חיל מצב בירושלים, חרות, 20 באוקטובר 1948 תערוכה ארכאולוגית ע"י 3 תלמידי ביה"ס, הארץ, 13 באפריל 1952 נפתח בית נכות לעתיקות בטבריה, הארץ, 26 במאי 1953 משה דותן, “חפירות עפולה”, עתיקות: סידרה עברית, כרך א’, 1955, עמ' 18–63. http://www.jstor.org/stable/23455846 ישראל למועצת הקונגרס למדעים אנתרופולוגיים ואתנולוגיים, הצופה, 14 בספטמבר 1956 Israel Accepted As Member of International Council of Scientists, JTA, September 13, 1956 מחלוקת לשם שמים בדבר טיבם של כדי המגילות הגנוזות, דבר, 25 בינואר 1957 Brandeis University Summer School 1957, page 6 Gail O'Neill, Knowing the unknowable world: Emory’s Carlos Museum turns 100, JULY 23, 2019 כמאה ספינות עגנו בקיסריה, הארץ, 24 ביוני 1960 ד"ר סטלה בן-דור, באתר האוניברסיטה העברית, מתוך: עתיקות: סדרה עברית, תשט"ז כרך א', עמוד 123. התאבדה בשתיית רעל, הצופה, 12 באפריל 1951 (במקור נרשם בטעות: סטללה בת [!] עמנואל בן דור). עמנואל בן דור באתר GRAVEZ
יחסי אורוגוואי–רוסיה

יחסי אורוגוואי–רוסיה הם יחסי החוץ הבילטרליים בין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי ובין הפדרציה הרוסית. עיקר שיתוף הפעולה בין המדינות עוסק בנושא האנרגיה הגרעינית. שגריר רוסיה באמריקה הלטינית אמר: "מדינותינו יכולות לקיים שיתופי פעולה בתחום האנרגיה הגרעינית, אף על פי שהחקיקה של אורוגוואי אוסרת על שימוש באנרגיה גרעינית. "הדיפלומט אמר כי גורמים באורוגוואי גילו עניין בתחנת כוח גרעינית מחזורית, כאשר מצגת הפרויקט התקיימה בשגרירות רוסיה לאחרונה. הכור הראשון יהיה בעל נפח של 70 מגוואט חשמל וכ-300 מגה וואט חשמל תרמי. עלות הכור הראשון מוערכת בכ-400 מיליון דולר, אך בהמשך יכולה להיות מופחתת ל-240 מיליון דולר. בשנת 2009 מלאו 150 שנה ליחסים הדיפלומטיים בין המדינות. אורוגוואי מפעילה שגרירות במוסקבה, בירת רוסיה. רוסיה מפעילה שגרירות במונטווידאו, בירת אורוגוואי. מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי–רוסיה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
ספארקשורטס

ספארקשורטס (SparkShorts) היא סדרה של סרטי אנימציה אמריקאיים קצרים ועצמאיים, שהופקו על ידי אולפני האנימציה של פיקסאר. הסדרה מורכבת מפרויקט שבו עובדי פיקסאר זוכים לחצי שנה ולתקציבים מוגבלים לפיתוח סרטי אנימציה קצרים. הסרטים שיצאו הופצו בערוץ היוטיוב של פיקסאר, ולאחר מכן בדיסני+. פרל, סמאש וגראב וקיטבול, שלושת הסרטים הקצרים הראשונים של פרויקט ספארקשורטס, אושרו ב-SIGGRAPH ב-14 באוגוסט 2018. פרל פורסם רשמית ב-4 בפברואר 2019 ביוטיוב, בעוד סמאש וגראב, וקיטבול פורסמו ב-11 וב-18 בפברואר, בהתאמה. הסרטים הקצרים פורסמו לאחר מכן ב-12 בנובמבר 2019 בדיסני+, יחד עם "לצוף", שלא עלה ליוטיוב. הסרטים הקצרים זכו לשבחים בעקבות הנושאים הבוגרים יותר בהשוואה להפקות הקודמות של פיקסאר. פיקסאר הכריזה לראשונה על פרויקט ספארקשורטס ב-18 בינואר 2018. התוכנית מורכבת ממתן לעובדים בפיקסאר חצי שנה ותקציב מוגבל לפיתוח סרטי אינדי קצרים, כולם על סמך חוויות אישיות. התוכנית פותחה במטרה למצוא יוצרי קולנוע חדשים בפיקסאר. בובי רוביו, סופר / במאי הסרט לצוף, תיאר את התוכנית כ-"שונה מסוגי הסרטים" שפותחו בפיקסאר, ואילו לינדסי קולינס אמר כי פרויקט הסרטים הקצרים מכונה ספארקשורטס (ניצוצות) כיוון שפיקסאר "[רוצה] לגלות ניצוץ יצירתי" בעובדיו. ג'ים מוריס אמר: "פרויקט ספארקשורטס נועדה לגלות מספרי סיפורים חדשים, לחקור טכניקות של סיפורים חדשים ולהתנסות בזרימות הפקה חדשות", והוסיף שהוא "[מספק] הזדמנות לפתח את הפוטנציאל של אמנים בודדים וגישות הקולנוע ההמצאתיות שלהם בנושא. בקנה מידה קטן יותר מהמחיר הרגיל של [פיקסאר]". ב-10 בינואר 2020, לאחר יציאת הסרטון "לופ", דייוויד לאלי ציין שפיקסאר עובדת על סרטונים קצרים נוספים. אתר האינטרנט הרשמי של ספארקשורטס (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של ספארקשורטס אתר האינטרנט הרשמי של ספארקשורטס "ספארקשורטס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ספארקשורטס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ספארקשורטס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Hoai-Tran Bui, Pixar's Announces New Short Film Program, SparkShorts, SlashFilm.com, ‏2019-01-11 (באנגלית אמריקאית) "Introducing Pixar SparkShorts". Pixar/The Walt Disney Company/YouTube. 10 בינואר 2019. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "SparkShorts". Pixar. 18 בינואר 2018. אורכב מ-המקור ב-2019-02-28. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה) Lally, David. "Future SparkShorts Confirmation". Twitter. נבדק ב-13 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Tomorrow is a very special premiere for #FLOAT on @disneyplus! Thank you to @Bobby_Rubio for sharing his beautiful, personal story with us. Big thanks to Producer @kirbaba and everyone on the Float crew for making such a gorgeous film possible! ❤️✨#Pixar #SparkShorts #PixarFloat". 11 בנובמבר 2019. נבדק ב-12 בנובמבר 2019. {{cite news}}: (עזרה) Romano, Nick (30 באוקטובר 2019). "Pixar previews all six short films in SparkShorts trailer on Disney+". Entertainment Weekly. נבדק ב-13 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Mark Orton Scoring Pixar Short 'Loop'". 18 באוגוסט 2019. {{cite news}}: (עזרה)
איתן ליפשיץ

איתן ליפשיץ (6 באוקטובר 1944 – 21 בדצמבר 2019) היה עיתונאי ישראלי. הגיש תוכניות רדיו בגלי צה"ל. איתן ליפשיץ נולד בשנת 1944 בתל אביב. בנעוריו היה פעיל במסגרת "הנוער העובד והלומד". את שירותו הצבאי עשה בגדוד 50 של הנח"ל בחטיבת הצנחנים. במלחמת יום הכיפורים היה בצוות של אריאל שרון וצלח איתו את תעלת סואץ. בראשית דרכו בעיתונות היה כתב העיתון הירושלמי "שער", ובהמשך הצטרף לצוות יומן החדשות "היום הזה" בקול ישראל. בשנות ה-70 ובשנות ה-80 של המאה ה-20 היה כתב "הארץ" לכלכלה בירושלים. ברשות השידור הגיש את התוכנית "שיחה בשניים". ליפשיץ הגיש במשך שנים תוכנית שיחות עם מאזינים. הוא היה ממייסדי, עורכי ומגישי התוכנית "שעה קלה על כלכלה", וממגישי התוכנית "707", ותוכנית המאזינים "יש עם מי לדבר". את התוכנית "מחשבות בע"מ" הגיש עם משה שלונסקי ויעקב ברדוגו. כיהן כחבר הוועד המנהל של "סדנת ההדפס ירושלים". ליפשיץ היה נשוי לתמי גיבלי (בתו של ראש אמ"ן הראשון ומגיבורי הפרשה שכונתה "עסק הביש", בנימין גיבלי) ולשניים נולדו שתי בנות. מאוחר יותר היה במערכת יחסים עם ליהי חנוך (שהייתה נשואה לשלום חנוך). מדיה וקבצים בנושא איתן ליפשיץ בוויקישיתוף רן בוקר, השדרן איתן ליפשיץ, מוותיקי גלי צה"ל, הלך לעולמו, באתר ynet, 22 בדצמבר 2019 איתן ליפשיץ, ברשת החברתית פייסבוק איתי שטרן, מת העיתונאי איתן ליפשיץ, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2019 דוד אברהם‏, מחשבות על רוטציה, באתר וואלה, 27 בינואר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיאג'ו וספה 125-300 GTS סופר

פיאג'ו וספה 125–300 GTS סופר (באיטלקית: Piaggio Vespa GTS 125 Super, Piaggio Vespa GTS 300 Super) הן סדרות של קטנועים מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, ממשפחת המותג וספה. דגם פיאג'ו וספה 300 GTS סופר מיוצר משנת 2008, דגם פיאג'ו וספה 150 GTS סופר מיוצר משנת 2009 באיטליה. פיאג'ו וספה 125 GTS סופר (קרוי GTS SUPER 125 MY19). פיאג'ו וספה 300 GTS סופר (קרוי GTS SUPER 300 MY19). שלדה: מעטפת יריעת פלדה עם חיזוקים מבניים מרותכים. מנוע קירור מים. מערכת הצתה - חשמלית. בלמים: קדמי: 220 מ"מ דיסק / אחורי: דיסק 220 מ"מ (דגם "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר"). מצמד - אוטומטי, צנטריפוגה יבשה. מתלים: מלפנים: זרוע יחידה עם בולם זעזועים הידראולי בתא כפול עם קפיץ קואקסיאלי / אחורי: קפיצי סליל עם טעינה מקדימה מתכווננת ו-2 בולמי זעזועים הידראוליים בעלי אפקט כפול. קיבולת מכל דלק: 7.0 ליטר (דגם "פיאג'ו וספה 125 GTS סופר"), 8.5 ליטר (דגם "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר" שנת 2008), 9.2 ליטר (דגם "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר" שנת 2012). דגם "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר" דגם "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר" דגם "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר" דגם "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר" דגם "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר" דגם "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר" דגם "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר" דגם "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר" וספה GTS וספה 50 ספציאל אתר האינטרנט הרשמי של פיאג'ו וספה 125-300 GTS סופר (באיטלקית) מדיה וקבצים בנושא פיאג'ו וספה 125-300 GTS סופר בוויקישיתוף פיאג'ו וספה 125-300 GTS סופר, סרטון באתר יוטיוב פיאג'ו וספה 125-300 GTS סופר, סרטון באתר יוטיוב פיאג'ו וספה 125-300 GTS סופר, סרטון באתר יוטיוב אתר מותג וספה הבינלאומי (באנגלית) "פיאג'ו וספה 125–300 GTS סופר" אתר היצרן vespa.com/it_IT דגם "וספה 125 GTS סופר" vespa.com/en_EN/vespa-models/gts-super/gts-super-125.html דגם "וספה 300 GTS סופר" web.archive.org/web/20090524011957 "פיאג'ו וספה 300 GTS סופר" - מפרט, שנת 2012 ultimatespecs.com/motorcycles-specs/vespa/vespa-gts-300-2012
יחסי מקסיקו–שווייץ

יחסי מקסיקו–שווייץ הם היחסים הדו-צדדיים בין מקסיקו לבין שווייץ. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי ובאו"ם. קשר רשמי בין מקסיקו לשווייץ הוקם בשנת 1827. באותה שנה פתחה שווייץ משרד דיפלומטי במקסיקו סיטי. בשנת 1832 חתמו שתי המדינות על חוזה של "ידידות ומסחר" ומקסיקו פתחה משרד דיפלומטי בבזל. בשנת 1945 שתי המדינות כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים, ובשנת 1946 פתחה מקסיקו משרד דיפלומטי בברן. בשנת 1958 שתי המדינות שדרגו את משלחותיהן הדיפלומטיות לשגרירויות. שווייץ שומרת על פרופיל בינלאומי ברמה גבוהה מפני שהיא מארחת כמה סוכנויות של האו"ם וארגונים בינלאומיים אחרים בז'נבה. מדי שנה מתקיים בדאבוס הפורום הכלכלי העולמי ובכירים מקסיקנים ברמה גבוהה, כולל הנשיא המקסיקני נוסעים לשווייץ להיפגש עם פוליטיקאים שווייצרים ואנשי עסקים. בשנת 2016 חגגו שתי המדינות 70 שנה ליחסים דיפלומטיים. בשנת 2017 התגוררו במקסיקו כ-5,200 אזרחים שווייצרים. שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים כגון הסכם תחבורה אווירית (1966); הסכם בנושא הימנעות ממיסוי כפול והעלמת מיסים (1994); הסכם לקידום והגנה הדדית על השקעות (1995); הסכם בנושא סיוע מנהלי הדדי בענייני מכס (2008); מזכר הבנות בנושא שיתוף הפעולה בין הסוכנות המקסיקנית לשיתוף פעולה בינלאומי לפיתוח (AMEXCID) והסוכנות השווייצרית לפיתוח ושיתוף פעולה (2013); מזכר הבנות בשיתוף פעולה בריאותי (2016) והסכם לשיתוף פעולה קולנועי (2017). Colegio Suizo de México, הוא בית ספר יסודי ותיכוני שווייצרי במקסיקו, שמעניק חינוך למשפחות השווייצרים הגולה; יש לו קמפוסים בקוארנבקה, מקסיקו סיטי, וקרטרו. יש טיסות ישירות בין קנקון לציריך של חברת אדלווייס אייר. בשנת 2001 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם איגוד הסחר החופשי האירופי הכולל את איסלנד, ליכטנשטיין, נורווגיה ושווייץ. בשנת 2018 הסתכם המסחר ההדדי בין מקסיקו לשווייץ ב-2.6 מיליארד דולר. בין השנים 1999–2016 השקיעו חברות שווייצריות במקסיקו יותר מ-9 מיליארד דולר. מספר חברות רב-לאומיות שווייצריות מבוססות ופועלות במקסיקו, כמו קרדיט סוויס, הולצ'ים, נסטלה, נוברטיס ו-UBS. חברות רב-לאומיות מקסיקניות כמו Cemex ו-Vitro פועלות בשווייץ. מקסיקו מחזיקה בשווייץ שגרירות בברן ו-2 קונסוליות בז'נבה ולוגאנו. מאידך, שווייץ מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי ו-3 קונסוליות בקנקון, גוודלחרה ומונטריי. מדיה וקבצים בנושא יחסי מקסיקו–שווייץ בוויקישיתוף Bilateral relations between Mexico and Switzerland (in Spanish) Historique des relations bilatérales (in French) Relación Bilateral México-Suiza (in Spanish) "Colegio Suizo de México Mexican Ministry of the Economy: Switzerland (in Spanish) (אורכב 28.07.2019 בארכיון Wayback Machine) México y Suiza buscan impulsar TLC (in Spanish) Inversion suizo en México (in Spanish) אתר על יחסי מדינות
עמנואל אונגרו

עמנואל אונגרו (בצרפתית: Emanuel Ungaro;‏ 13 בפברואר 1933 – 21 בדצמבר 2019) היה מעצב אופנה צרפתי, שייסד את בית האופנה הנושא את שמו "עמנואל אונגרו" בשנת 1965. אביו האיטלקי של אונגרו, התגורר בפרנקבילה פונטנה (אנ') שבנפת ברינדיזי, והגיע לצרפת כשנמלט מאימת הדיקטטורה הפשיסטית באיטליה. אונגרו האב, חייט במקצועו, העניק לבנו עוד בצעירותו את מכונת התפירה הראשונה שלו. בגיל 22 הגיע אונגרו לפריז, וכעבור שלוש שנים החל לעבוד כמעצב אופנה עבור בית האופנה בלנסיאגה, שם עבד שלוש שנים. לאחר מכן עבד כמה שנים אצל המעצב אנדרה קורוז' (אנ'), וב-1965 פתח אונגרו בפריז, בית אופנה משלו. הוא השיק את קולקציית בגדי הגברים הראשונה שלו בשנת 1973, ועשר שנים לאחר מכן את הבושם הראשון שלו "דיווה". בשמים אחרים שלו: סנסו (1987) ואונגרו (1991). ב-1997 הקים בשותפות עם בולגארי ופראגאמו (אנ') את עמנואל אונגרו פרפומ'ס, חברה זו הפיקה את הבשמים "Fleur de Diva"‏ (1997); "Desnuda" ‏(2001) ו"Apparition" (2004). בשנת 2005 פרש אונגרו מבית האופנה שלו ומכר את המותג ליזם האינטרנט אסים עבדוללה תמורת 84 מיליון דולר. ב-21 בדצמבר 2019 נפטר עמנואל אונגרו בפריז, והוא בן 86. מדיה וקבצים בנושא עמנואל אונגרו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית האופנה עמנואל אונגרו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קבוצת XT

אקס.טי. הולדינגס בע"מ (באנגלית: XT Holdings; לשעבר: "עופר הולדינגס גרופ") הידועה כ"קבוצת XT" היא חברה פרטית ישראלית, שנוסדה בנובמבר 2007 ועוסקת בהשקעות והחזקת חברות. לחברה משרדים בפארק מת"ם שבחיפה, ובתל אביב. יושב ראש דירקטוריון החברה והמנכ"ל שלה הוא איש העסקים אודי אנג'ל. בעלי השליטה בחברה הם אנשי העסקים אודי אנג'ל ועידן עופר אשר כל אחד מהם מחזיק בכ-50% ממניות החברה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חברת "אקס.טי. הולדינגס" הוקמה בנובמבר 2007 תחת השם "עופר הולדינגס גרופ". בדצמבר 2007 רכשה כ-22.5% בחברת הנדל"ן חבס. עד שנת 2012 החברות שבקבוצה נקראו על שם משפחת עופר. הן מותגו מחדש בשם XT על מנת למנוע בלבול באמצעי התקשורת עם חברות אחרות מקבוצת "עופר השקעות" שנמצאת בשליטתה של אשת העסקים ליאורה עופר. ב-27 במרץ 2018 מכרה החברה כ-2.25% (מלוא החזקותיה) ממניות החברה לישראל. בעבר פעלה החברה בתחומי הנדל"ן, והחזיקה כ-22.5% ממניות קבוצת חבס. ספנות - XT ספנות מפעילה אוניות מכולה, אוניות צובר ונושאי מכוניות. ב-24 במאי 2011 נכללה החברה ברשימה של חברות שעליהן הוטלו סנקציות על ידי ארצות הברית, באשמת הפרה של איסור הסחר עם איראן. בספטמבר 2011 יצאה מרשימה זו. תעופה - XT תעופה הייתה מעורבת בליסינג מטוסים ובניהול צי של כלי טיס. הייטק - ל-XT היי-טק החזקות בחברות הזנק בשלבים שונים. בעבר החזיקה עופר הולדינגס בבעלות מלאה את Naiot Venture Accelerator - חממה טכנולוגית להשקעות בשלבים מוקדמים (Seed) בתחומי מכשור רפואי, טכנולוגיות המידע, תוכנה ומדעי החיים, שישבה ביקנעם. מילניום השקעות אלעד - (15%) החברה לישראל - חברת החזקות הפועלת בענפי הכימיקלים והזיקוק. בזן - חברה ציבורית העוסקת בתחום זיקוק נפט גולמי ובייצור וייצוא מוצרי דלק בישראל כימיקלים לישראל - חברה ציבורית העוסקת בהחזקת חברות המפיקות אשלג, כימיקלים, פוספטים ודשנים בטר פלייס - הייתה חברה שפעלה בתחום כלי הרכב החשמליים. עד שנת 2015 החזיקה בחברות: או.פי.סי אנרגיה - חברה העוסקת בהקמה ותפעול של תחנות כוח ומתקני ייצור חשמל בישראל. קורוס אוטו - חברה לייצור כלי רכב בסין. צים - חברה ישראלית הפועלת בתחום הספנות טאואר סמיקונדקטור - חברה ישראלית העוסקת בפיתוח וייצור מוליכים למחצה ומעגלים משולבים לתעשיית האלקטרוניקה. עד מרץ 2018 החזיקה במניות החברה לישראל באופן ישיר עופר השקעות אתר האינטרנט הרשמי של XT Holdings Group אתר האינטרנט הרשמי של XT הייטק האות X מאפיינת גדילה, צמיחה והכפלת כוח, והיא האות ה-24 באלפבית האנגלי, המסמלת את רצף הפעילות של הקבוצה מסביב לשעון. האות T - transportation (הובלה), מסמלת את החלק העיקרי של פעילות הקבוצה אור ברקת‏, פרשת האחים עופר: כל מה שרציתם לדעת, באתר וואלה, 1 ביוני 2011 גולן חזני, בלעדי ל"כלכליסט" - עופר הייטק מתכננת: אקזיטים בהיקף של 527 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 25 בפברואר 2010
אוליגוקיפוס

אוליגוקיפוס (שם מדעי: Oligokyphus; משמעות השם: "חיה מעוקלת קטנה") הוא סוג של דמוי-יונק מתת-סדרת הקיינודונטיים, אשר התקיים במהלך סוף הטריאס והיורה התחתון. סוג זה הוגדר לראשונה ב-1922 בממצאים בתצורת קיינטה (אנ') באריזונה. ממצאים נוספים התגלו בגרמניה, בריטניה וסין. בסוג נכללים 4 מינים. דמוי-יונק זה היה אוכל צמחים על פי מבנה לסתותיו ושיניו והוא דמה מאוד ליונק אמיתי למעט כמה הבדלים בעצמות הגולגולת. הוא הגיע לאורך של 50 סנטימטרים בממוצע ודמה במראהו לסמור גמיש ומוארך. השיניים שלו הכילו בליטות מהלסת העליונה והתחתונה שיחד עוצבו לחתוך בעוצמה יחסית. עם זאת הוא ניזון מצמחייה והשיניים לא היו ארוכות וחדות בצורתם ורובם נעו לאורך הלסת בדומה ללסתות סוסים או פרות, אך בקדמת הלסת היו חותכות גדולות דומות לאלה של בונה. הצוואר ומפרקי הלסת היו גמישים והרגליים קצרות. ייתכן שהוא כוסה בפרווה או בשיער גס. מעריכים שהוא התקיים בדומה למכרסם או ארנבת מודרנית וחי תחת שליטת זוחלים גדולים כמו דינוזאורים טורפים או דמויי-תנינאים. ככל הנראה הוא נכחד עם שגשוגם של צמחים בעלי פרחים, שהיו קשים מדי לעיכול עבורו. מדיה וקבצים בנושא אוליגוקיפוס בוויקישיתוף אוליגוקיפוס, באתר GBIF (באנגלית)