laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אגוניסטים לקולטנים ל-1-GLP

אגוניסטים לקולטנים ל-1־GLP (באנגלית: Glucagon-like peptide-1 receptor agonist, בקיצור GLP-1 receptor agonists) הם קבוצת תרופות לטיפול תרופתי בסוכרת בסוכרת מסוג 2. GLP-1 הוא הורמון פפטידי השייך למשפחת האינקרטינים, ביחד עם GIP, המופרשים מרירית המעי וגורמים להפרשת אינסולין, עיכוב בהפרשת גלוקגון והאטה בהתרוקנות הקיבה. השפעות אלו תורמות להורדת רמות הסוכר בגוף וירידה בתחושת הרעב ובכך מתאימות לטיפול בסכרת. כיוון ש-GLP-1 עצמו בעל זמן מחצית חיים קצר יחסית ומפורק בדם על ידי DPP-4, ניתנות תרופות אחרות אגוניסטיות לקולטן ל-GLP-1. משפחת תרופות זו היא משפחה חדשה יחסית והתרופה הראשונה ששוחררה לשוק, אקסנטיד (בשמה המסחרי "בייאטה" ו-"ביידוריון"), יצאה ב-2005. קבוצת תרופות זו ניתנת בזריקה. תרופות נוספות המשווקות הן לירגלוטייד (בשמותיה המסחריים סקסנדה, ויקטוזה), ליקסיזנטייד (בשמה המסחרי ליקסומיה), אלביגלוטיד (בשמה המסחרי "טנזאום"), דולגלוטייד (בשמה המסחרי טרוליסטי) ו-סמגלוטייד (בשמותיה המסחריים אוזמפיק, וויגובי). היתרון שלהם על תרופות ממשפחות הסולפוניל-אוראה וממשפחת המגליטינידים הוא בכך שיש להם סיכון נמוך יחסית לפתח היפוגליקמיה. לאחרונה אושר לשימוש בישראל סמיגלוטייד דרך הפה (בשם המסחרי ריבלסוס). במחקרים התברר שיעילותו כמו סמיגלוטייד בזריקה. לאחרונה אושרה בישראל זריקת ההרזיה מונג'רו (טירזפטייד) שהציגה במחקרים נתונים מרשימים לעומת זריקות אחרות ממשפחה זו, ירידה של 26% במשקל והגעה של כמחצית מהמטופלים לערכי סוכר תקינים. יתרונה הוא בכך שהיא מולקולה המחקה שני חומרים ידועים בגוף – GLP ו-GIP ומפעילה את הרצפטורים שלהם (בניגוד לשאר הזריקות המורכבות רק מולקולה המחקה את GLP). לתרופות ממשפחה זו ישנן השפעות שליליות על מערכת העיכול, ובשילוב עם תרופות אחרות לסוכרת עלולות לגרום לרמת סוכר נמוכה בדם (היפוגליקמיה) ולמחלת עיניים סוכרתית (רטינופתיה). כחלק מהשפעתן על הירידה בתנועתיות המעי, אצל חלק מן החולים נצפתה ירידה בתיאבון וירידה במשקל בשימוש בתרופות אלו. תופעות לוואי שכיחות כוללות דלקת קיבה (גסטריטיס), רפלוקס או צרבת, עצירות, גיהוקים, אבני מרה, סחרחורת, עייפות וגזים. המטופלים עלולים לסבול בחילה, להקיא או לסבול משלשול וכן להגיע להתייבשות (איבוד נוזלים). כאב בטן חמור ומתמשך עלול להיגרם כתוצאה מדלקת לבלב חריפה. מדיה וקבצים בנושא אגוניסטים לקולטנים ל-1-GLP בוויקישיתוף הערך "אגוניסטים לקולטנים ל-1-GLP", באתר ויקירפואה טיפול באגוניסטים ל-GLP-1, באתר Medico רון קריסי, זריקת הרזיה חדשה בישראל: מה המחיר, וכמה יורדים במשקל?, באתר ynet, 12 בספטמבר 2024 נובו נורדיסק בע"מ, עלון לצרכן – אוזמפיק, באתר מאגר התרופות – משרד הבריאות, ‏פברואר 2023 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ועדת משמר הגבול הממלכתית של בלארוס

ועדת משמר הגבול הממלכתית של בלארוס (בבלארוסית: Дзяржаўны пагранічны камітэт Рэспублікі Беларусь, ДПК; ברוסית: Государственный пограничный комитет Республики Беларусь, ГПК) היא הגוף הממשלתי המנהל את הגבולות הבינלאומיים של בלארוס. הכוח הצבאי המזוין שלה ידוע בשם שירות משמר הגבול (בבלארוסית: Пагранічны Служба Беларусі; ברוסית: Пограничная служба Беларуси) האחראי לאכיפת חוק, מאבק בהגירה בלתי חוקית ושמירת גבולות. השירות מאבטח את הגבולות עם רוסיה, אוקראינה, פולין, ליטא ולטביה. ועדת הגבול הוקמה על פי צו של הסובייט העליון של בלארוס ב-20 בספטמבר 1991. ב-15 בינואר 1992 תחת מועצת השרים הוקמה המנהלת הכללית של יחידות הגבול הבלארוסיות. ב-19 באוגוסט 1993 החלה עבודת הקמת כוחות הגבול בבלארוס. בשנים 1994–1997 הוקמו / נפרסו יחידות הגבול הראשונות ונערכו הסכמים על שיתוף פעולה בין כוחות הגבול של בלארוס למדינות השכנות. ב-11 בינואר 1997 חתם הנשיא אלכסנדר לוקשנקו על צו לשנות את שם המנהלת הכללית לוועדה הממלכתית של משמר הגבול. בצו מספטמבר 2007, שם היחידות שונה לשירות משמר הגבול. המשימות העיקריות של ועדת הגבול הממלכתית כוללות: מדיניות גבולות שיפור ביטחון הגבולות ארגון הנהלה לשירות הגבול של בלארוס 14 יחידות טריטוריאליות בשליטתו בכל אחד ממחוזות בלארוס. קבוצת הגבול של ברסט יחידת הגבול ליאדח קבוצת הגבול של סמורגון קבוצת הגבול של הורדנה קבוצת הגבול של גומל יחידת גבולות פינסק יחידת הגבול פולוצק יחידת הגבול מוזיר יחידת "מינסק" קבוצת הלוגיסטיקה של דז'רינסק צוות תקשורת ותמיכה מכון שירות הגבולות בית חולים צבאי של משמר הגבול הכוחות המזוינים של בלארוס משרד ההגנה (בלארוס) "State Border Committee". Gpk.gov.by. נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) https://rovienna.iom.int/media/taras-seredyuk-state-border-committee-republic-belarus Указ Прэзiдэнта Рэспублiкi Беларусь ад 25 верасня 2007 г. № 448 "Аб некаторых пытаннях органаў пагранічнай службы" [1]
פיברוזיס ריאתי אידיופתי

פיברוזיס ריאתי אידיופתי (באנגלית: Idiopathic pulmonary fibrosis) היא מחלת ריאות כרונית צלקתית המאופיינת בירידה פרוגרסיבית ובלתי הפיכה בתפקוד הריאות, השייכת לקבוצת מחלות הריאה האינטרסטיציאליות. התסמינים במחלה כוללים בדרך כלל הופעה הדרגתית של קוצר נשימה ושיעול יבש עם חרחורים. תסמינים נוספים כוללים תחושת עייפות והתאלות של האצבעות. סיבוכים של המחלה כוללים יתר לחץ דם ריאתי, מחלת לב איסכמית, אי ספיקת לב, דלקת ריאות או תסחיף ריאתי. כ-5 מיליון אנשים חולים במחלה ברחבי העולם והיא מופיעה אצל 12 ל-100,000 אנשים בשנה. החולים במחלה הם לרוב בשנות ה-60 וה-70 לחייהם וגברים חולים לעיתים קרובות יותר מנשים. תוחלת החיים הממוצעת לאחר האבחון היא כארבע שנים. הסיבה למחלה אינה ידועה וגורמי הסיכון כוללים עישון, זיהומים נגיפיים מסוימים והיסטוריה משפחתית של המחלה. המנגנון הבסיסי של המחלה כולל הצטלקות של הריאות. אבחון של המחלה מחייב שלילת גורמים פוטנציאליים אחרים ונתמך בבדיקת CT או על ידי ביופסיית ריאות. ממצא אופייני ב-CT כולל הצללות זכוכית מט תת-אדריות והצללות רשתיות ולעיתים ברונכיאקטזיס של משיכה ומראה של "חלת דבש". ממצא אופייני בביופסיה הוא אזורים הטרוגניים הכוללים רקמה בריאה של הריאה לצד רקמה המאופיינת בדלקת עם ריבוי של פיברובלסטים וקולגן, בעיקר באזורים היקפיים של הריאה. בביופסיה ניתן לראות תאי דלקת מסוג לימפוציטים הפולשים לתוך נאדיות הריאה ומידת התרבות הפיברובלסטים מצביעה על מידת התקדמות המחלה. טיפול נפוץ למחלה כולל שיקום ריאתי וטיפול משלים בחמצן. תרופות מסוימות כמו פירפנידון או נינטדניב עשויות להאט את התקדמות המחלה והשתלת ריאות היא גם פתרון אפשרי. שיעור ההישרדות לאחר שנה מהשתלת ריאה עומד על כ-80% בממוצע. מדיה וקבצים בנושא פיברוזיס ריאתי אידיופתי בוויקישיתוף פיברוזיס ריאתי אידיופתי, באתר Medico פיברוזיס ריאתי אידיופתי, באתר בית החולים בילינסון פיברוזיס ריאתי, באתר כמוני Raghu G, Collard HR, Egan JJ (2011). "An official ATS/ERS/JRS/ALAT statement: Idiopathic pulmonary fibrosis: Evidence-based guidelines for diagnosis and management". American Journal of Respiratory and Critical Care Medicine. 183 (6): 788–824. doi:10.1164/rccm.2009-040GL. PMC 5450933. PMID 21471066.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) Ferri, Fred F. (2017). Ferri's Clinical Advisor 2018 E-Book: 5 Books in 1 (באנגלית). Elsevier Health Sciences. p. 691. ISBN 9780323529570. "Idiopathic Pulmonary Fibrosis". NHLBI. נבדק ב-21 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Raghu G, Rochwerg B, Zhang Y, Garcia CA, Azuma A, Behr J, Brozek JL, Collard HR, Cunningham W, Homma S, Johkoh T, Martinez FJ, Myers J, Protzko SL, Richeldi L, Rind D, Selman M, Theodore A, Wells AU, Hoogsteden H, Schünemann HJ (ביולי 2015). "An Official ATS/ERS/JRS/ALAT Clinical Practice Guideline: Treatment of Idiopathic Pulmonary Fibrosis. An Update of the 2011 Clinical Practice Guideline". American Journal of Respiratory and Critical Care Medicine. 192 (2): e3–19. doi:10.1164/rccm.201506-1063ST. PMID 26177183. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) השתלת ריאות, באתר עמותת חו"ף למען חולי פיברוזיס ריאתי, ‏2018-05-23 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פילר

האם התכוונתם ל... פילר (מדיה) – Filler; מונח בתקשורת ההמונים המתאר קטע מדיה המשמש ל"מילוי זמן מסך" אנתוני פילר – כדורסלן עבר אמריקאי ליאו פילר – במאי ותסריטאי קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה ישראלי. בנוסף, שיחק בתיאטרון ובסרטים מייקל פילר – תסריטאי ומפיק טלוויזיה אמריקאי פילר (עיר) – עיר בפרגוואי פילר – החלק המאה של המטבע ההונגרי פורינט צו אנטון פילר – צו של בית משפט בהליך אזרחי המאפשר לתובע לשים יד על מוצגים וראיות שנמצאים אצל הנתבע, אם קיים חשש שהוא יעלימם במהלך המשפט
הארי וטונטו

הארי וטונטו (באנגלית: Harry and Tonto) הוא סרט מסע אמריקאי משנת 1974 בבימויו של פול מזורסקי שגם כתב את התסריט ביחד עם ג'וש גרינפלד. בתפקיד הראשי - ארט קרני שזכה על משחקו בסרט בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. הוא זכה גם בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר. פול מזורסקי וג'וש גרינפלד היו מועמדים לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. העלילה היא על אלמן קשיש שעורך מסע בארצות הברית מחוף לחוף ביחד עם החתול שלו. הארי קומבס (ארט קרני) הוא אלמן קשיש, מורה בפנסיה שגר לבדו בדירה קטנה באפר וסט סייד בניו יורק ביחד עם חתולו, טונטו. את זמנו החופשי הוא מבלה בשיחות עם חברו הקשיש ג'ייקוב על ספסל בגינה. הבניין של הארי עומד להיהרס כדי להקים שם מגרש חנייה. הארי מסרב להתפנות ומפונה בכוח עם כל חפציו. למקום מגיע בנו הבכור ברט שמפנה אותו לביתו. אשתו של ברט מקבלת אותו בקרירות והוא מקבל מיטה בחדרו של הבן נורמן. הארי מרגיש שאינו רצוי ומתקשר לבתו שירלי (אלן בורסטין) בשיקגו שמסכימה לארח אותו. לפני הנסיעה הוא מגיע לתחנת המשטרה ומזהה בצער את גופת ידידו ג'ייקוב. לפני העלייה למטוס הוא מסרב להוראה להפריד בינו לטונטו, עוזב את שדה התעופה וממשיך באוטובוס בדרך טונטו צריך להתפנות. האוטובוס עוצר אך טונטו נעלם והאוטובוס ממשיך. הארי מוצא את החתל וממשיך בטרמפים. הוא רוכב מכונית משומשת ב-250 דולר וממשיך בנסיעה למרות שבנו ברט מודיע לו שרישיון הנסיעה שלו פג כבר ב-1958. בדרך הוא אוסף את ג'ינג'ר (מלאני מיירון) נערה בת 16 שברחה מביתה ורוצה להצטרף לקומונה בקולורדו. הם שוכרים חדר במוטל ומנהילים שיחה ארוכה בו הוא מספר לה על אהובתו הראשונה ג'סי. ג'ינגר מציעה לו להיפגש אתה. לאחר חיפוש הוא מוצא את ג'סי (ג'רלדין פיצג'רלד) בבית אבות כשהיא קצת דמנטית אבל זוכרת את אשתו אני. הם רוקדים כשג'ינג'ר מתבוננת בהם. הם מגיעים לשירלי שמנהלת חנות ספרים בשיקגו. שירלי היא גרושה ללא ילדים והארי מבין שלא יוכל להישאר שם. למקום גם נשלח נורמן כדי להחזיר אותו אבל הוא מתאהב בג'ינג'ר והם מחליטים לנסוע לקומונה בקולרדו ברכב שהארי וויתר למענם. הארי ממשיך בטרמפים ופוגש אנשים שונים ובניהם גם זונה שמקיימת איתו יחסים עבור 100 דולר. הוא מגיע ללאס וגאס, נכנס לקזינו ומפסיד. הוא יוצא להשתין ברחוב, נתפס על ידי שוטרים ומושלך לכלא. בתאו נמצא גם סאם האינדיאני (צ'יף דן ג'ורג') שמרפא את כאבי הגב שלו בשיטה אינדיאנית. לבסוף מגיע הארי ללוס אנג'לס ונפגש עם בנו אדי (לארי הגמן). בתחילה אדי מציג את עצמו כסוכן נדל"ן מצליח אבל כשהם מגיעים לדירתו הקטנה מתברר שהוא מרושש והארי צריך לתמוך בו. הארי מוצא מקום להתגורר ליד הים ומבלה בהליכה על החוף ובשיחות עם קשישים. טונטו מת בגיל 11 והארי מתבונן בחתול הדומה לו. "הארי וטונטו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הארי וטונטו", באתר AllMovie (באנגלית) "הארי וטונטו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הארי וטונטו", באתר אידיבי "הארי וטונטו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון להארי וטונטו, באתר יוטיוב ארט קרני מקבל פרס אוסקר על משחקו בהארי וטונטו, באתר יוטיוב
אלברט (מכונית)

אלברט (באנגלית: Albert) היא מכונית סלון, מתוצרת יצרנית חלקי חילוף לכלי טיס Adam, Grimaldi & Co אשר יוצרה בבריטניה בין השנים 1920 – 1929. בשנת 1923 שונה שם הדגם "אלברט" ל-"Gwynne-Albert". מפעל היצרן "Adam, Grimaldi & Co" נרכש במהלך 1920 על ידי "Gwynnes Limited" (אנ') בסיטי של לונדון. הרכישה בוצעה לאחר שיוצרו כ-250 מכוניות מדגם "אלברט". "Gwynnes Limited" ייצר כ-1,450 יחידות נוספות מהדגם (מנוע 1,495 סמ"ק) וכ-200 יחידות (מנוע 1,944 סמ"ק). יוצרו כ-2,000 יחידות. 4 נוסעים (דגם "סלון", דגם "tourer" (אנ')). 2 / 4 דלתות. גוף דגם ה"אלברט" נבנה מאלומיניום מנועים: מנוע קדמי, 4 צילינדרים 1,495 סמ"ק, 1,944 סמ"ק (1923–1929). מנוע בנזין. סוג הנעה: הנעה אחורית. מערכת היגוי - מימין. צמיג רזרבי. מתלים - קפיצי עלים חצי אליפטיים. משנת 1925 הותקנו בלמים קדמיים. מסגרת הרדיאטור בדגמי "אלברט" דמתה למסגרת הרדיאטור של מותג הרכב רולס רויס היוקרתי. 2 דלתות, 2 נוסעים. 2 דלתות, 4 נוסעים. 4 דלתות, 4 נוסעים. 2 דלתות, 4 נוסעים - קבריולה. "אלברט" - פרסומת לדגם (flickr.com/photos) Culshaw; Horrobin (1974). Complete Catalogue of British Cars. London: Macmillan. ISBN 0-333-16689-2. Jump up to: a b c d Baldwin, N. (1994). A-Z of Cars of the 1920s. Devon, UK: Bay View Books. ISBN 1-870979-53-2. Good, Ken (2002). The House of Gwynne Cars, Pumps and Aeroengines 1849–1968. Bookmarque Publishing. ISBN 1-870519-67-1. מכונית תיור - היא סגנון של מכונית פתוחה שנבנתה בארצות הברית ובה 4 מושבים או יותר. הסגנון היה פופולרי מראשית המאה ה-20 ועד שנות ה-20 של המאה ה-20 אלברט בסגנון "tourer" - תמונה oldclassiccar.co.uk/classic-car-images/albert/vintage-albert אלברט gracesguide.co.uk/Adam,_Grimaldi_and_Co
סורת אל-אעראף

סורת אל-אעראף (בערבית: سورة الاعراف, "המחיצה") היא הסורה ה-7 בקוראן, המונה 206 פסוקים. שם הפרק נגזר מפסוקים 46–47, שם מוזכר המושג אל-אעראף. פסוקים 1–10 מזמינים את האנשים ללכת בעקבות המסר שהגיע אליהם דרך מוחמד, ומזהירים מפני הפניית הגב למסר זה. פסוקים 11–25 מתארים סיפורם של אדם וחווה, ובתוך כך עוסקים גם בשטן. פסוקים 26–36 מתמקדים בעיקר בשטן ובאופן ההתמודדות איתו. פסוקים 37–43 מציגים את גן העדן כפרס לאלו שהלכו בעקבות המסר של מוחמד, ואת הגיהנום כעונש למי שדחה את המסר הזה. פסוקים 44–53 מתארים כיצד אנשי הגיהנום יביעו חרטה על מעשיהם. פסוקים 65–72 מתארים כיצד נכחדו שבט עאד. פסוקים 73–79 מתארים את הכחדתם של שבט ת'מוד. פסוקים 80–84 עוסקים בלוט פסוקים 85–93 מזכירים את יתרו ומתארים את אשר לכאורה עלה בגורלם של בני עמו. בפסוקים 94–96 נאמר כי אסונות הם דרך שבה אללה בוחן את בני האדם. פסוקים 97–100 מציינים כי עונש אלוהי ממתין לאנשים כבדי לב. בפסוקים 101–102 מוזכר עונש אלוהי הממתין לאנשים אכזריים. פסוקים 103–156 מתמקדים בסיפור חייו של משה, ובין היתר מזכירים גם את חטא העגל. פסוקים 157–174 מרחיבים בנושא בני ישראל. פסוקים 175–206 מפרטים את חובותיו של מוחמד בעניינם של אלו אשר דחו את המסר שלו. בנוסף, מוזכרים בסורה גם נח, אהרון, הוד וצאלח. ישנו חדית' שבו מסופר שמוחמד אמר שהאדם שמרבה לקרוא את הסורה הזאת, יזכה למחיצה שיניח אללה בינו לבין השטן, וביום הדין אדם יהיה עבורו כמעין פרקליט ומתווך. על פי מסורת אחרת נאמר שמי שקורא את הסורה הזאת בכל חודש, לא ידע פחד או צער. מדיה וקבצים בנושא סורת אל-אעראף בוויקישיתוף סורת אל-אעראף, בתרגום הרמן רקנדורף, באתר ויקיטקסט TheLastDialogue, Surah Al Araf Summary, The Last Dialogue, ‏6 במרץ 2019 (באנגלית) Surah Al-A'raf [7:46], Surah Al-A'raf [7:46] (באנגלית) surah 7 summary, www.empoweringnhsefficiency.co.uk Al-A'raf, newikis.com (באנגלית) Sura al-A'raf, WikiShia (באנגלית) VANDESTRA, MUHAMMAD., Meaning of surah al-araf (the heights border between hell & paradise) from noble quran ... bilingual edition., [Place of publication not identified],: BLURB, 2018, ISBN 0-464-91433-7 Surah Al-'A'raf Chapter 7, Introduction, Al-Islam.org, ‏24 בינואר 2014 (באנגלית)
האחיות בריסון

האחיות בריסון (באנגלית: The Barrison Sisters) היו נערות מופע וודוויל נועזות, שהופיעו בארצות הברית ובאירופה מ-1893 עד 1897. בארצות הברית הן פורסמו כ"נערות הרעות בעולם". חמש האחיות בריסון, בשמותיהן: לונה, סופיה, אינגר, אולגה וגרטרוד: לונה (אבלונה מריה, 1871–1939), סופיה (סופי קתרין תאודורה, 1877–1906), אינגר (אינגר מארי, 1878–1918), אולגה (הנסין יוהנה, 1875–1908) וגרטרוד (גרטרוד מארי, 1881–1946) היו אחיות ממש (הרבה אחיות וודוויל לא היו כאלה) ממוצא דני-גרמני. חמש האחיות נולדו כולן בקופנהגן, דנמרק. יחד עם אמן היגרו האחיות לארצות הברית בשנת 1886, והצטרפו לאביהן שעשה אותו מסע קודם לכן. לונה בריסון, הבכורה מבין האחיות, חוותה ניסיון תיאטרלי קצר בקופנהגן כילדה צעירה והיא הייתה זו בתחילה שנמשכה לתיאטרון לאחר שהמשפחה התיישבה במנהטן, ניו יורק, ובהמשך הצטרפו אליה אחיותיה. במקור נקראו Bareisen, והן שינו את שם משפחתן לשם אנגלי ובכך הפכו לאחיות בריסון. אמרו שחמש האחיות הבלונדיניות והמתולתלות שרו שרים בקולות חריקה צורמים ורקדו ביכולת בינונית, אך הן התפרסמו (מעט גם לשמצה), עם זאת, על ידי שימוש גאוני בכפל לשון על הבמה. השחקנית פרל אייטינגה (אנ') הפיקה אותן בתחילה וכתבה עבורן קומדיאטה בשם מר קופידון. מנהלן, ויליאם (וילהלם לודוויג) פלרון (1858–1935) ממוצא דני, לקח על עצמו את ניהול האחיות והתחתן עם לונה בשנת 1893. במעשה המפורסם ביותר שלהן, האחיות היו רוקדות, מרימות את חצאיותיהן מעט מעל ברכיהן ושואלות את הקהל: "הייתם רוצים לראות את החתלתול (פירוש המילה pussy באנגלית היא גם פות) שלי?" כשהן שידלו את הקהל לתגובה נלהבת, היו מרימות את חצאיותיהן, ומגלות שכל אחות לבשה תחתונים מתוצרת עצמית ובהם הוסתר גור חתלתולים חי מאובטח מעל המפשעה. לאחר הצלחתן באירופה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-19, חיקו אותן עשרות להקות שהתיימרו להיות "אחיות", ביניהן האחיות מצ'ינסון הבריטיות. האחיות בריסון נפרדו בשנת 1897, אך גם גרטרוד וגם לונה המשיכו בקריירות סולו מצליחות על הבמה. גרטרוד, הצעירה ואולי המוכשרת מכולן, הפכה לרקדנית מודרנית פורצת דרך בווינה, שם התגוררה במשך שני עשורים, נשואה לקרל הוליצר (נפרד בשנת 1910), לקריקטוריסט, זמר ושחקן קברט האוסטרי בעל השם. היא הייתה האחרונה שמתה – בשנת 1946 בקופנהגן. האחיות של בריסון הגיעו שוב לתשומת לב ציבורית בעשור הראשון של המאה ה-21 כאשר הוצגו על התווית של "וודקה חמש הרעיות" שהופקה על ידי המזקקה העצמית של בעיר אוגדן ביוטה. מדיה וקבצים בנושא האחיות בריסון בוויקישיתוף בנות התבלינים הזקנות, מאת ריצ'רד סמית'סון טקסט של אחת ההופעות שלהם "Some Suicidal Sisters". The Argonaut. XXXIX (1024): 6. 26 באוקטובר 1896. {{cite journal}}: (עזרה) http://www.idahostatesman.com/2012/06/01/2137818/utah-distiller-may-sue-idaho.html (הקישור אינו פעיל, September 2013) "Five Wives Vodka - Ogden's Own Distillery". Ogdensown.com. אורכב מ-המקור ב-2013-09-06. נבדק ב-2013-09-15.
רובן בוריאני

רובן בוריאני (באיטלקית: Ruben Buriani; נולד ב-16 במרץ 1955) הוא כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת הקשר. לאחר הפרישה שלו, הוא שימש כמנהל הספורטיבי במערך הנוער של מילאן. במהלך קריירת המועדונים שלו הוא שיחק עבור מועדוני כדורגל ברחבי איטליה כמו מילאן (שבמדיה שיחק בין שנת 1977 לשנת 1982), ספאל, מונצה, צ'זנה, רומא ונאפולי. את הבכורה שלו במילאן ערך ב-11 בספטמבר 1977 בתיקו החוץ 1–1 מול פיורנטינה; הוא עזב את הקבוצה לאחר שהאחרונה נשרה לליגת המשנה בפעם השנייה בתולדותיה. בוריאני רשם 180 הופעות בכל המסגרות במדי מילאן ובהן כבש 14 שערים. במהלך הקריירה שלו ברמה הבינלאומית, בוריאני היה שותף לשני משחקים בלבד של הנבחרת האיטלקית. הופעות אלו היו במסגרת יורו 1980 ובשניהן הוא עלה כמחליף. באותו הקמפיין, נבחרת איטליה תחת הדרכתו של המאמן, אנצו ביארזוט, סיימה במקום הרביעי. מילאן סרייה א' (1): 1978/79 סרייה ב' (1): 1980/81 גביע מיטרופה (1): 1982 מונצה סרייה ג': 1975/76 הגביע האיטלקי של הסרייה ג': 1974/75 היכל התהילה של מילאן מדיה וקבצים בנושא רובן בוריאני בוויקישיתוף רובן בוריאני, באתר Transfermarkt רובן בוריאני, באתר WorldFootball.net רובן בוריאני, באתר National Football Teams רובן בוריאני, באתר FootballDatabase.eu
איבאנו בורדון

איבאנו בורדון (באיטלקית: Ivano Bordon; נולד ב-13 באפריל 1951) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת השוער. במהלך הקריירה שלו הוא נחשב לאחד השוערים הטובים ביותר באיטליה ורשם קריירה מוצלחת, כששיחק עבור מספר מועדוני כדורגל איטלקים. ברמה הבינלאומית, הוא ייצג את איטליה בעיקר כמחליפו של השוער הבכיר יותר באותם זמנים, דינו זוף. כמו כן, הוא היה חלק מסגל הנבחרת האיטלקית שזכתה במונדיאל 1982, והיה בסגל הנבחרת למונדיאל 1978 ויורו 1980. לאחר הפרישה, הוא הפך למאמן שוערים של מספר קבוצות איטלקיות ושל נבחרת איטליה, שזכתה במונדיאל 2006, תחת המאמן מרצ'לו ליפי. בורדון נולד במרגרה, ונציה. במהלך קריירת המועדונים שלו בין השנים 1970 ל-1989 הוא שיחק עבור אינטר מילאנו (83–1970), כאשר הוא שימש כשוער המחליף של לידו ויירי, אך לאחר מכן הפך לשוער הבכיר של הקבוצה שבמדיה זכה בשתי אליפויות סרייה א' בשנת 1971 ובשנת 1980, בנוסף לשתי זכיות בגביע האיטלקי. כמו כן, הוא הגיע עם אינטר עד לשלב גמר גביע אירופה לאלופות 1972, שבו קבוצתו נחלה הפסד לאייאקס. מאוחר יותר בקריירה הוא שיחק בסמפדוריה (86–1983), עימה זכה בגביע האיטלקי בשנת 1985, בסן רמסה (87–1986) ובברשה (89–1987). בורדון רשם 21 הופעות עבור המדים הלאומיים של נבחרת איטליה בין השנים 1978 ל-1984, ואף נכלל בשלושה טורנירים מרכזיים כמחליפו של דינו זוף. הוא ייצג את הנבחרת במונדיאל 1978 (שבו איטליה סיימה במקום הרביעי), ביורו 1980 (שבו איטליה סיימה שוב במקום הרביעי) ובמונדיאל 1982 (שבו איטליה זכתה בגביע). אינטר סרייה א' (2): 1970/71, 1979/80 הגביע האיטלקי (2): 1977/78, 1981/82 סמפדוריה הגביע האיטלקי (1): 1984/85 איטליה מונדיאל: 1982 מדיה וקבצים בנושא איבאנו בורדון בוויקישיתוף איבאנו בורדון, באתר Transfermarkt איבאנו בורדון, באתר WorldFootball.net איבאנו בורדון, באתר National Football Teams איבאנו בורדון, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
ג'פרי ישי

ג'פרי ישי (נולד ב-10 בינואר 1978) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי ששיחק בעמדת הבלם וכיום עוזר מאמן קבוצת הנוער של מכבי תל אביב. ישי החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב ובעונת 1997/1998 עלה לקבוצה הבוגרת אך לא שיחק בעונה זו. בעונת המשחקים הבאה, ב-6 במאי 1999, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כשפתח נגד מכבי פתח תקווה. במהלך תקופתו במכבי תל אביב שיחק 8 משחקים בסך הכל, כולם במסגרת הליגה הראשונה, והיה חלק מהסגל שזכה בגביע הטוטו בעונת 1998/1999. במהלך עונת 1999/2000 עבר ישי למכבי נתניה. לקראת עונת 2000/2001 עבר ישי לבני יהודה תל אביב שם שיחק 3 עונות והופיע 71 משחקים במסגרות השונות. בעונתו הראשונה ירד ישי לליגה השנייה עם הקבוצה, ועונה לאחר מכן הצליח לעלות איתה חזרה לליגה הראשונה. במהלך תקופתו בבני יהודה כבש 2 שערים במסגרת משחקי הליגה, ב-1 במרץ 2002 נגד הפועל רעננה וב-30 בנובמבר 2002 נגד הפועל פתח תקווה. ב-2003 נאלץ ישי לפרוש לאחר שעבר פציעה קשה. כיום ישי עוזר מאמן קבוצת הנוער של מכבי תל אביב. ישי נשוי למיכל אמדורסקי משנת 2014 ולזוג בת, ולישי ישנם שלושה ילדים נוספים מנשואים קודמים. ישי ואמדורסקי השתתפו בעונה הראשונה של תוכנית הריאליטי זוג מנצח VIP. מכבי תל אביב גביע הטוטו: 1998/1999 משפחה מנצחת: מיכל אמדורסקי וג'פרי ישי הורים לבת, באתר וואלה, 23 במרץ 2015
לובוב יגורובה

לובוב ניקולייבנה יגורובה (ברוסית: Любовь Николаевна Егорова;‏ 8 באוגוסט 1880 – 18 באוגוסט 1972) הייתה בלרינה רוסיה, שרקדה עם הבלט האימפריאלי ועם בלט רוס. לובוב יגורובנה נולדה בסנקט פטרבורג. היא למדה בלט בבית הספר של התיאטרון האימפריאלי בסנקט פטרבורג אצל יקטרינה ואזם, אנריקו צ'יקטי ואנה יוהנסן. אחרי סיום לימודיה ב-1898, התחילה לעבוד כרקדנית להקה בבלט האימפריאלי בתיאטרון מריאינסקי והייתה לבלרינה בשנת 1914. הופעתה בתפקיד מירטה בז'יזל עוררה את תשומת לבו של סרגיי דיאגילב שנתן לה, ב-1918, את תפקיד הנסיכה פלורין ביפהפייה הנרדמת, שאותו רקדה עם ואצלב ניז'ינסקי. בהמשך רקדה עוד תפקידים עם הבלט רוס. הופעת הפרידה של יגורובה ב-1917 בתיאטרון מריאינסקי הייתה באגם הברבורים. גם לאחר מכן המשיכה לרקוד, ובשנת 1921 יצרה את תפקיד אורורה בהפקת "הנסיכה הנמה" של דיאגילב בלונדון. אחרי שפרשה מן הבמה, עמדה בראש בית הספר של בלט רוס בפריז ולימדה משנת 1923 עד 1968. ב-1937 ייסדה את הלהקה הצעירה (Ballets de la Jeunesse). ב-1964 קיבלה את אות אבירת מסדר האמנויות והספרות הצרפתי. בין תלמידיה הנודעים סרז' ליפאר, אנטון דולין, איבון מונסיי וזלדה פיצג'רלד, שתיארה את לימודיה אצל "מאדאם" ב-1925, ברומן שלה "שמור לי את הוולס". בין תלמידותיה היו גם לוצ'יה ג'ויס, בתו של הסופר האירי ג'יימס ג'ויס ודיאנה גולד, שנישאה בהמשך לכנר יהודי מנוחין. בנובמבר 1917 נישאה יגורובה לנסיך ניקיטה סרגייביץ' טרובצקוי (1863–1877), שאביו היה מנהל מוזיאון ארמיטאז'. היא התרוששה מהונה בגלל ניהול כושל ומתה בבית מחסה בפריז ב-1972. מדיה וקבצים בנושא לובוב יגורובה בוויקישיתוף היסטוריה של הבלט רוס גלריית בלרינות, לובוב יגורובה מריל קייטס, מגזין הניו יורקר, 9 ביולי 2017
נשיא קוסובו

נשיא קוסובו (באלבנית: Presidenti i Kosovës, בסרבית: Председник Косова) שתוארו הרשמי הוא נשיא רפובליקת קוסובו הוא העומד בראש רפובליקת קוסובו. הנשיא נבחר על ידי עצרת קוסובו, באמצעות השגת רוב של שני שלישים בהצבעה חשאית. במידה ולא מושג הרוב הנדרש, נבחר הנשיא ברוב רגיל. בחירת הנשיא חייבת להתבצע עד לחודש לפני סיום כהונת הנשיא המכהן. משך הכהונה הוא 5 שנים, וניתן להיבחר שוב לקדנציה נוספת אחת. הנשיא הראשון, איברהים רוגובה, נבחר אחרי מלחמת קוסובו, וכיהן עד למותו בשנת 2006. אחריו נבחר פאטמיר סיידיו. מדיה וקבצים בנושא נשיא קוסובו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נשיא קוסובו עצמאותה ומעמדה של קוסובו מוכרים חלקית רק בידי חלק ממדינות העולם Balkan Update A New President for Kosovo, Osservatorio Balcani e Caucaso, 20 January 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בד פלאס

בד פלאס (באנגלית: The Bad Plus) היא להקת ג'אז אמריקאית שפועלת במיניאפוליס. איתן אייברסון, ריד אנדרסון ודייוויד קינג החלו לנגן ביחד עוד בשנת 1989, אך הקימו את הלהקה רק בשנת 2000. אלבום הבכורה של הלהקה יצא בשנת 2000 בהוצאת עצמית. במהלך הופעה בוילג' ונגארד התרשם נציג קולומביה רקורדס מביצועי הלהקה, וחבריה הוחתמו בשנת 2002. בעקבות כך הוציאה הלהקה שלושה אלבומים בשנים 2002–2005. לאחר מכך לא חודש החוזה, והם התחילו לעבוד עם Heads Up Records. ביצירותיה משלבת הלהקה ג'אז אוונגרדי עם השפעות של רוק ופופ. הלהקה הקליטה בסגנון שלה שירים של נירוונה, אפקס טווין, בלונדי, פינק פלויד, אורנט קולמן, פיקסיז, ראש, Tears for Fears, ניל יאנג, דייוויד בואי, יס ובלאק סבאת'. בשנת 2011 הם הוציאו גרסה חדש של פולחן האביב מאת איגור סטרבינסקי. בסוף 2017 יצאה הודעה שהחל משנת 2018 איתן אייברסון יוחלף באורין אוונס. מדיה וקבצים בנושא בד פלאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בד פלאס (באנגלית) בד פלאס, ברשת החברתית פייסבוק בד פלאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בד פלאס, ברשת החברתית אינסטגרם בד פלאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בד פלאס, באתר Last.fm (באנגלית) בד פלאס, באתר AllMusic (באנגלית) בד פלאס, באתר MusicBrainz (באנגלית) בד פלאס, באתר דיזר בד פלאס, באתר Discogs (באנגלית) בד פלאס, באתר Songkick (באנגלית) בד פלאס, באתר בילבורד (באנגלית)