laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המוזיאון הימי הלאומי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... המוזיאון הימי הלאומי של מדינת ישראל, נמצא בעיר חיפה למורדות הר הכרמל בקרבת שכונת בת גלים. המוזיאון הימי הלאומי (גריניץ') של הממלכה המאוחדת נמצא ברובע גריניץ' שבלונדון. למוזיאון סניף נוסף בקרבת נמל פולמאות' שבקורנוול. המוזיאון הימי הלאומי (אוסטרליה) של אוסטרליה נמצא בנמל סידני שבמדינת ניו סאות' ויילס. המוזיאון הימי הלאומי (ניו זילנד) של ניו זילנד ממוקם באוקלנד.
Doomsword

DoomSword (בעברית: "חרב האבדון", תעתיק: דומסוורד) היא להקת אפיק דום מטאל מאיטליה. דומסוורד הוקמה בשנת 1997 על ידי Deathmaster. באותה שנה הוציאה הלהקה את הדמו הראשון שלה. מאז הספיקה הלהקה להוציא עוד שלושה אלבומים מלאים, כשהאחרון מביניהם My Name Will Live On יצא בשנת 2007. המוזיקה של הלהקה בנויה מהריפים הכבדים והאיטיים שמאפיינים את הדום מטאל, יחד עם אלמנטים שמאפיינים להקות ויקינג מטאל, מה שיוצר סאונד אטמוספירי וכבד, דמוי שדה קרב. באלבום האחרון של הלהקה Let Battle Commence ישנן גם גיטרות אקוסטיות, ומספר שירים באלבום מתאפיינים בהתחלה אקוסטית ולאחר שניות מספר כניסה של גיטרות עם דיסטורשן. בנוסף הלהקה עושה שימוש באפקט של קרן מלחמה, שמעצימה את אווירת הקרב בשירים. ב-22 ביוני 2007 יצא אלבומה המלא הרביעי של הלהקה העונה לשם "My Name Will Live On" ("שמי ימשיך לחיות"). האלבום דלף לאינטרנט בתאריך 12 ביוני. האלבום, שלא כמו קודמיו, ניחן בסולואי גיטרה דומיננטיים, מהירים וטכניים יותר וניכרת עבודת הגיטרה הממוקצעת של The Forger גיטריסט הלהקה. האלבום מהווה מיזוג מוזיקלי בין להקות אפיק דום מטאל כדוגמת Candlemass השוודית לבין צליליה של להקת הוויקינג מטאל הגדולה בת'ורי. Deathmaster - סולן The Ancient - גיטרה Geilt - גיטרה בס WrathLord - תופים 1997 - Sacred Metal (דמו) DoomSword - 1999 Resound the Horn - 1992 Let Battle Commence - 2003 My Name Will Live On - 2007 The Eternal Battle - 2011 אתר האינטרנט הרשמי של Doomsword Doomsword, ברשת החברתית פייסבוק Doomsword, באתר AllMusic (באנגלית) Doomsword, באתר MusicBrainz (באנגלית) Doomsword, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Doomsword, באתר דיזר Doomsword, באתר Discogs (באנגלית) Doomsword, באתר Songkick (באנגלית) האתר הרשמי של דומסורד מועדון המעריצים הרשמי DoomSword - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
גזפרום נפט

גזפרום נפט (רוסית: Газпром нефть) - שעד ספטמבר 2005 נקראה בשם סיבנפט (Сибнефть), החברה החמישית בגודלה ברוסיה בתחום ייצור נפט וזיקוקו. החברה נרשמה ב-2006 בסנקט פטרבורג, כשקודם לכן הייתה באומסק שבסיביר. המשרד הראשי של החברה נמצא במוסקבה, ובעתיד מתוכננת בניית משרדים חדשים והעברת המשרד הראשי לסנקט פטרבורג (מרכז לאחטה). החברה נוסדה בשנת 1995 בצו נשיאותי של בוריס ילצין בשם "חברת הנפט הסיבירית" (Сибирская нефтяная компания), "סיבנפט" בראשי תיבות. החברה הוקמה מתוך ניסיון לפרק את המונופול של רוסנפט. שנתיים לאחר הקמתה, סיבנפט הופרטה כאשר רומן אברמוביץ' ובוריס ברזובסקי זכו במכרז על החברה ובמרבית מניותיה, שרכשו את החברה על סך של כ-100 מיליון דולרים. פעמיים (ב-1998 וב-2003) ניסתה החברה להתמזג עם YUKOS, כדי ליצור את חברת הנפט הגדולה ברוסיה, אך ללא הצלחה. בספטמבר 2005 השתלטה חברת גזפרום על החברה; עבור 72.663% מהחברה היא שילמה 13.01 מיליארד דולר לחברת Millhouse Capital UK Ltd, חברת ההחזקות של רומן אברמוביץ'. בסתיו 2006 מועצת המנהלים של החברה החליטה לשנות את שם החברה מ"סיבנפט" ל"גזפרום נפט" ולהירשם מחדש בסנקט פטרבורג ובעתיד לפתח פרויקט בנייה של קומפלקס משרדים עבור החברה - גזפרום סיטי, הידוע יותר כאוחטה סנטר. ב-2008 נחתם הסכם במוסקבה בין ממשלת רוסיה לממשלת סרביה על מכירת 51% ממניות חברת הנפט הלאומית של סרביה, "נפטנה אינדוסטרייה סרבייה" (Нафтна индустрија Србије), לגזפרום נפט. גזפרום נפט פועלת באזורי נפט וגז במחוזות האוטונומיים ימלו-ננץ וחנטי ומנסי ובמחוזות אומסק, טומסק ואורנבורג, ומתקני הזיקוק העיקריים שלה ממוקמים ב-אומסק (בית זיקוק לנפט באומסק, Омский нефтеперерабатывающий завод – אחד מבתי הזיקוק הגדולים ברוסיה), במוסקבה בירוסלבל ובסרביה. ויקטור גורודילוב (1995–1997) אנדריי בלוך (1997–1998) יבגני שווידלר (1998–2005) אלכסנדר ריאזאנוב (2005–2006) אלכסנדר דיוקוב (2006–) גזפרום כלכלת רוסיה מדיה וקבצים בנושא גזפרום נפט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גזפרום נפט (באנגלית) גזפרום נפט, ברשת החברתית פייסבוק גזפרום נפט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גזפרום נפט, ברשת החברתית אינסטגרם גזפרום נפט, ברשת החברתית VK גזפרום נפט, סרטונים בערוץ היוטיוב גזפרום נפט, באתר הבורסה לניירות ערך בלונדון מידע עסקי על חברת גזפרום נפט באתרים Yahoo! Finance, MarketWatch (באנגלית), גוגל פיננסים גזפרום נפט, באתר Crunchbase (באנגלית) באזור נויאברסק למשל. ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות ובנושא נפט וגז. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוסנפט

רוסנפט (ברוסית: Роснефть) היא חברת נפט וגז רוסית גדולה. היא נוסדה בשנת 1993 כחברה בבעלות המדינה, על בסיס הנכסים שהיו קודם בבעלות רוסנפטגז, החברה שירשה את משרד הנפט והגז של ברית־המועצות. ב-2013 הפכה ליצרנית הנפט הגדולה בעולם. בשנת 1995 הפכה הממשלה הרוסית את רוסנפט לחברת מניות משותפת פתוחה (OJSC), בבעלות ממשלת רוסיה ובניהולה. לאחר תהפוכות רבות בניהול החברה, מינתה ממשלת רוסיה באוקטובר 1998 הנהלה חדשה לחברה, בראשות סרגיי בוגדנצ'יקוב, המכהן במשרה זו עד היום. תחת הנהלתו הפכה רוסנפט לחברה רווחית, וביולי 2006 ערכה הנפקה ציבורית ראשונה, בה גייסה 10.6 מיליארד דולר. רוסנפט, שבסיסה במוסקבה, היא החברה השלישית בגודלה ברוסיה, אחרי לוקאויל וגזפרום, אף הן מתחום האנרגיה. פעילותה נוגעת לכל תת-הענפים בסקטור האנרגיה, מההפקה ועד השיווק לצרכן. החברה עוסקת בחיפוש והפקה של נפט וגז ברחבי רוסיה, מפעילה שני בתי זיקוק, ומחזיקה בחברות-בנות העוסקות בהובלת נפט במכליות, בתפעול צינורות נפט, ושיווק נפט ותזקיקים. מכירותיה ברבעון שהסתיים בספטמבר 2006 עמדו על 9.165 מיליארד דולר, ורווחיה לפני מס עמדו על כ-1.5 מיליארד דולר. שווי החברה בסוף 2018 היה כ־64 מיליארד דולר. בקיץ 2017 רכשה החברה את ענקית הנפט ההודית Essar Oil תמורת 12 מיליארד דולרים. בדצמבר 2018 הודיעה החברה שתבטל הסכמים בהיקף משוער של 30 מיליארד דולרים עם איראן, בשל העיצומים שהטילה ארצות הברית בתגובה לתוכנית הגרעין האירנית. בספטמבר 2017 מונה קנצלר גרמניה לשעבר גרהרד שרדר ליו"ר דירקטוריון החברה, והיה בתפקיד עד מאי 2022. בדצמבר 2016 הודיע נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, על מכירת 19.5 אחוזים מחברת רוסנפט בעבור 10.2 מיליארד דולרים. עסקת המכירה הושלמה במהירות, כאשר רוב המערכת הפוליטית ברוסיה כלל אינה מודעת לה ומבלי שהתבצע דיון ציבורי בנושא. פירוש הדבר הוא שרוסיה למעשה איבדה את השליטה בחברה, במהלך שכלל לא אושר על ידי ממשלת רוסיה . זהות הקונים נותרה אנונימית: לכאורה, הרוכשים הם ממשלת קטר וחברת גלנקור השווייצרית. אולם הרכישה עצמה התבצעה תוך שימוש במספר חברות רכישה שהתפרסו בכמה מדינות שונות כגון סינגפור, אנגליה ואיי קיימן, תוך ניצול פרצות בחוקי בעלות המאפשרות לבעלי חברות מסוימות שלא להסגיר את זהותם. גזפרום כלכלת רוסיה בשנפט מדיה וקבצים בנושא רוסנפט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוסנפט (באנגלית) רוסנפט, ברשת החברתית פייסבוק רוסנפט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוסנפט, ביישום טלגרם רוסנפט, ברשת החברתית אינסטגרם רוסנפט, ברשת החברתית VK רוסנפט, סרטונים בערוץ היוטיוב נתונים באתר בורסת לונדון Топ-10 нефтяных компаний по уровню капитализацииl Rosneft reports US GAAP results for the three and nine months ending September 30, 2006 הרכישה הגדולה מעולם של רוסיה בחו"ל היא גם ההשתלטות הזרה הגדולה בתולדות הודו, באתר TheMarker‏, 21 באוגוסט 2017 מכה גדולה לטהרן: מפיקת הנפט הגדולה של רוסיה פורשת מהסכמיה עם איראן, באתר מעריב אונליין, 15 בדצמבר 2018 יונתן קירשנבאום, ‏נפט לרוכשים עלומים: רוסיה אישרה את אחת ההפרטות הגדולות בעולם, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 1 בפברואר 2017 ויקי אוסלנדר, ענקית האנרגיה הרוסית מציגה: נפט, גופות ומקלטי מס, באתר כלכליסט, 9 במרץ 2017
או (לוגיקה)

בלוגיקה מתמטית, אוֹ או דִּיסְיוּנְקְצְיָה הוא קשר לוגי בינארי, המתאים לשני פסוקים או לשתי תבניות פסוק או תבנית של ערך אמת, כאשר לפחות אחד משני המרכיבים אמיתי. השימוש הלוגי ב"או" שונה מהשימוש היומיומי במונח, שבו, לרוב הכוונה היא שרק אחת הטענות אמת. לכן בשפה היומיומית נהוג להבהיר במפורש אם שתיהן יכולות להיות אמיתיות. למשל במשפט "כבר היה מאוחר וייתכן שהיה עייף או משועמם, או גם עייף וגם משועמם". בלוגיקה, הסיום "או גם עייף וגם משועמם" מיותר. "או" כזה, שאינו מתקיים כאשר שתי הטענות נכונות, נקרא בלוגיקה "או בררני" או "או מוציא" (XOR). כדי להבדיל ממנו, "או" של הלוגיקה נקרא לעיתים "או כוללני". בלשון המשפטית, המונח המקביל הוא "ו/או". הסימון המקובל בלוגיקה לקשר זה הוא A ∨ B {\displaystyle A\lor B} , כאשר A {\displaystyle A} ו- B {\displaystyle B} מסמנים את הפסוקים/תבניות הבסיסיים. בלוגיקה בוליאנית, הקשר מיוצג באמצעות הפעולה הבוליאנית "OR", שתוצאתה "אמת" (true), כאשר לפחות אחד מהאופרנדים שלה הוא בעל ערך אמת "אמת". הסימון של "or" באלגברה בוליאנית הוא a + b = f {\displaystyle a+b=f} , כאשר a {\displaystyle a} ו- b {\displaystyle b} הם הכניסות ו- f {\displaystyle f} הוא התוצאה. טבלת האמת של או: באלקטרוניקה ספרתית, פעולות בוליאניות מיוצגות באמצעות שערים לוגיים. שער לוגי הוא מעגל חשמלי, שמתוכנן כך שיפיק תוצאות רצויות ביציאה, עבור כניסות ידועות מראש. שער לוגי מסוג "OR" יפיק מתח חשמלי המייצג "1" לוגי, כאשר יש מתח המייצג "1" לוגי בכניסה אחת של השער או יותר. במרבית שפות התכנות קיים אופרטור למימוש OR לוגי בביטויים לוגיים, המשמשים בפקודת IF ובפקודת השמה. הצורות המקובלות לכתיבת אופרטור זה: OR: בשפות COBOL, Visual Basic or: בשפת פייתון |: בשפת PL/I, ובשפת C וצאצאיותיה, בביטויים המבצעים מניפולציות על סיביות ||: בשפת C ובשפות הנובעות ממנה ; בשפת פרולוג /\ בשפת COQ ∨ בשפת APL מדיה וקבצים בנושא או בוויקישיתוף או (לוגיקה), באתר אנציקלופדיה למתמטיקה (באנגלית) או, באתר MathWorld (באנגלית) מתוך הסיפור "כספומט" בספר שמשות שחורות מאת גבי בן אברהם, הוצאת גוונים, 2011
ביאנקה ראיין

ביאנקה טיילור ראיין (באנגלית: Bianca Ryan; נולדה ב-1 בספטמבר 1994) היא זמרת-יוצרת ומוזיקאית אמריקאית, התפרסמה כאשר זכתה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "America's Got Talent" כאשר הייתה בת 11. ראיין נולדה בפילדלפיה, פנסילבניה. היא חצי אירית (מצד אביה) וחצי יפנית (מצד אמה). יש לה אח גדול ממנה ששמו סוואן, ואחות ואח צעירים ששמם איזבלה וג'אגר. ב-17 באוגוסט 2006 ניצחה ראיין בתחרות הטלוויזיונית "America's Got Talent" ששודרה בערוץ NBC, שם זכתה במיליון דולר. לאחר ניצחונה, הופיעה בסיבוב הופעות ברחבי אמריקה, וזכתה להצלחה רבה. ב-14 בנובמבר 2006, הוציאה את האלבום הראשון שלה הקרוי על שמה (Bianca Ryan) ובו 12 שירים. מספר שירים מן האלבום, ובכלל זאת הסינגל שהוצא לכבוד חג המולד, Why Couldn't It Be Christmas Every Day?, זכו להצלחה רבה. מדיה וקבצים בנושא ביאנקה ראיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ביאנקה ראיין ביאנקה ראיין, ברשת החברתית פייסבוק ביאנקה ראיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ביאנקה ראיין, ברשת החברתית אינסטגרם ביאנקה ראיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ביאנקה ראיין, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ביאנקה ראיין, באתר ספוטיפיי ביאנקה ראיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) ביאנקה ראיין, באתר דיזר ביאנקה ראיין, באתר Yandex.Music (ברוסית) ביאנקה ראיין, באתר Discogs (באנגלית) ביאנקה ראיין, באתר Songkick (באנגלית) ביאנקה ראיין, באתר בילבורד (באנגלית) אתר התוכנית "America Got Talent" באתר NBC האודישיין שלה בתוכנית ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גילדה (אקולוגיה)

באקולוגיה, גילדה היא קבוצת מינים במערכת אקולוגית מסוימת המנצלים את אותם המשאבים, אך המפגינים הסתגלויות אבולוציוניות שונות המאפשרות להם לדור בכפיפה אחת, תוך הפחתת היריבות ביניהם ויצירת מערכת יציבה פחות או יותר. כך לדוגמה, גילדת "אוכלי הזרעים" תכלול בתוכה מיני נמלים, מכרסמים וציפורים. הגילדה היא מונח מופשט המתאר תפקוד ביולוגי החורג מגבולות הקרבה המשפחתית והשפעות הסביבה הייחודית. המונח "גילדה" שימש לראשונה את ריצ'רד ב. רוט (Richard B. Root) ב-1967 לתיאור קבוצת מינים ביולוגיים אשר "מנצלת אותם משאבים סביבתיים בצורה דומה", וצמח מהצורך האקולוגי לטפל בהשפעות של אבולוציה מקבילה. האקולוג אשר מנתח את היחסים בין האורגניזמים לסביבתם, נבדל בהשקפתו מחוקר האבולוציה אשר מתעניין במקורו של האורגניזם ובהשתלשלות ההתאמות שהופיעו או נעלמו במרוצת הזמן (או המרחק). מאז עבר המונח "גילדה" טשטוש מסוים ובמקרים לא מעטים הפך למושג נרדף לחברה. ב-1996 פרסמו John E. Fauth et. all בכתב העת The American Naturalist מספר כללים להגדרת מושגים באקולוגיה של חברות, והגדירו את הגילדה כקבוצת מינים "במנותק מקרבתם המשפחתית ומתפוצתם הגאוגרפית, המנצלת משאב משותף". חשיבות הגילדה באה לידי ביטוי מיוחד כאשר עוסקים בחקר ההשפעות התחרותיות בין מינים. התחרות בין מינים השייכים לאותה הגילדה גבוהה, בעוד התחרות בין מינים השייכים לאותה הסדרה (ולעיתים אף לאותה המשפחה) לעיתים קרובות אינה גבוהה. חלק מהסיבה הוא מנגנון ההתמיינות האבולוציוני אשר כולל בתוכו מרכיב לירידה בתחרות בין האוכלוסיות העוברות התמיינות (חלוקה למינים). Root, R. The niche exploitation pattern of the blue-grey Gnatcatcher. 1967. Ecological Monographs 37:317–350 Fauth, J. E. et al. Simplifying the jargon of Community Ecology: A conceptual approach. 1996. The American Naturalist 147:282-286 Begon, M., J.L. Harper, and C.R. Townsend. Ecology: Individuals, populations and communities. 1996. 3rd edition. Blackwell Science גילדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חקלאי

חקלאי הוא אדם העוסק בחקלאות – מגדל בעלי חיים או צמחים מתורבתים כמקור למזון, לביגוד ולמוצרים אחרים. חקלאי יכול להיות בעל קרקע חקלאית או לעבוד כפועל על אדמות שנמצאים בבעלותם של אחרים, אך לרוב המונח מתייחס לבעל משק, בעוד העובדים בחווה/משק חקלאית מכונים בדרך כלל פועל חקלאי. חקלאי המסתמך רק על מי גשמים להשקיית גידוליו עוסק בחקלאות בעל, זאת להבדיל מחקלאות שלחין בה נעשה שימוש באגירה והזרמה של מים אל השדה. אדם העובד בחקלאות בחברה לא מתועשת, ובייחוד אנשים שעסקו בחקלאות בתקופת ימי הביניים תחת משטרים פיאודליים, מכונה איכר. תחום החקלאות התפתח במהלך התקופה הנאוליתית, והמעבר לחקלאות היה אחד מהמאפיינים המגדירים של אותה התקופה. המעבר מחברה של ציידים-לקטים לחברה חקלאית נעשה כאשר האדם החל לעבד את הקרקע כדי לגדל את מזונו. החקלאות עיצבה את התפתחות התרבות האנושית והובילה לשיפור ברווחתו ובריאותו של האדם. בתקופת הברונזה בשומר היו חקלאים רבים (כ-7,000 עד 6,000 שנה לפני זמננו). החקלאים במצרים העתיקה השתמשו במי הנילוס על מנת להשקות את יבוליהם. הנוהג של גידול בעלי חיים למטרות חקלאיות קיים במשך אלפי שנים. עזים וכבשים בויתו לפני כ-10,000 שנה באסיה. החזירים בויתו לפני כ-9,000 שנה במזרח התיכון ובסין. העדות המוקדמת ביותר לביות סוסים היא מלפני כ-6,000 שנה. בחברות החקלאיות שלפני המהפכה התעשייתית היוו החקלאיים את מרבית האוכלוסייה. בעוד שבשנות ה-30 של המאה ה-20 היה חקלאי ממוצע בארצות הברית מסוגל לייצר מספיק מזון כדי להאכיל רק שלושה צרכנים אחרים, כיום מייצר חקלאי ממוצע מספיק מזון כדי להאכיל מעל למאה אנשים. לצורך עבודת האדמה משתמש החקלאי בכלים שונים, כאשר כל כלי מותאם למטרה שלה הוא מיועד. בחברות מודרניות החקלאיים החליפו את הכלים מסורתיים במיכון מתקדם יותר. הכנת האדמה – האת משמשת לחפירה והעברת אדמה. המעדר משמש לעידור וחפירה של הקרקע. מחרשה משמשת לחרישת הקרקע ברמה עמוקה, הקלטרת לרמה בינונית והמשדדה לפני השטח. המערג משמש לסימון הקרקע לפני הזריעה. איסוף היבול – קציר של שיבולים נעשה על ידי מגל או חרמש. מגרפה יכולה לשמש לאיסוף עלים ושיבולים מהקרקע. קלשון משמש להרמה וזריקה של חומרים. ישנם מספר סיכונים מקצועיים לאנשים העוסקים בחקלאות – חקלאים עובדים ביומיום עם מכונות כבדות ובעלי חיים גדולים אשר יכולות במקרים מסוימים לגרום למוות או לפגיעה חמורה. החשיפה הממושכת לקרני השמש גורמת לנזקים הדרגתיים לעור של חקלאים אשר נמצאים מדי יום במשך שעות ממושכת בשמש. פלאח כפר חווה חקלאית מדיה וקבצים בנושא חקלאי בוויקישיתוף חקלאים, דף שער בספרייה הלאומית המונח במילוני האקדמיה | מונחי האקדמיה, באתר terms.hebrew-academy.org.il ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאזטיר

גאזטיר הוא מילון או אינדקס גאוגרפי שבו מופיעה רשימת ערכים גאוגרפיים ונתונים שונים לגביהם. גאזטיר עשוי להיות נספח למפה או לאטלס או מקור בפני עצמו. הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR "נתוני ישראל בגאזטיר עולמי". ארכיון מ-2013-04-28. נבדק ב-2007-01-04. לקסיקונים גאוגרפיים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גילדה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גילדה – אגודה של בעלי מקצוע העוסקים באותו תחום גילדה (סרט) – סרט קולנוע נודע משנות הארבעים בסגנון הסרט האפל (Film Noir). גילדה (אקולוגיה) – באקולוגיה, קבוצת מינים בעלת מאפיין משותף, ללא התייחסות לקרבה האבולוציונית (פילוגנטיקה) או לתפוצה גאוגרפית.
המוזיאון לאומנויות ולמקצועות

מוזיאון האֻמָּנוּיות והמקצועות (בצרפתית: Musée des Arts et Métiers) הוא מוזיאון הממוקם בפריז, צרפת, ובו שוכן האוסף של הקונסרבטואר הלאומי לאֻמָּנוּיות ולמקצועות (Conservatoire National des Arts et Métiers, CNAM – מוסד צרפתי להשכלה גבוהה המוקדש לקידום המחקר המדעי והתעשייתי). המוזיאון נוסד בשנת 1794 כמחסן לשימור מכשירים והמצאות מדעיים, על-פי הצעתו של אנרי גרגואר (Henri Grégoire), ראש מנזר ואחד ממנהיגי המהפכה הצרפתית, להקים "מחסן עבור מכשירים, מכונות, מודלים, כלים, רישומים, תיאורים וספרים בכל תחומי האומנויות והמסחר". המוזיאון נפתח רשמית בשנת 1802. מאז היווסדו, שוכן המוזיאון במנזר הנטוש של סן-מרטן-דה-שאן (Saint-Martin-des-Champs) שברחוב ראומור (Rue Réaumur), ברובע השלישי של פריז. יסודות המבנה הרומנסקי הונחו בסביבות 1059, והכנסייה הוקדשה ב-1067, אך לאחר המהפכה ננטש המקום. בשנות התשעים של המאה ה-20 עבר המוזיאון שיפוצים נרחבים, ונעשו תחתיו חפירות ארכאולוגיות. החפירות חשפו בית קברות גדול, ובו כמאה ארונות קבורה מגבס, מהמאות השישית ועד התשיעית לספירה. המוזיאון, שפורס את תולדות הטכנולוגיה, בנוי סביב שבעה נושאים מרכזיים: מכשירים מדעיים, חומרים, בנייה, תקשורת, אנרגיה, מכניקה ותחבורה. כמו כן, התצוגה מחולקת לארבעה פרקי זמן מרכזיים: לפני 1750, בין השנים 1750–1850 (הולדת המכניזם), 1850-1950 (התפשטות התיעוש), ומאז 1950 ועד ימינו (שינויי העולם בן זמננו). באוסף מוצגים מכשירים היסטוריים שונים, למן האצטרולב, מכונת הדפוס ומכשירי ניווט, חישוב ומדידה מוקדמים, דרך מעבדות מחקר של מדענים מפורסמים כלבואזיה, מכוניות ראשונות, אב-טיפוס של כלי טייס מהמאה ה-19, מצלמות ישנות, אוטומטים לנגינה, ועד מכשירים מדעים מהמאה ה-20. באוסף המוזיאון נכללה גם מטוטלת פוקו, אך היא הועברה לפנתאון בשנת 1995, וכעת מוצג בו העתק. בחצר המוזאון מצוי העתק של פסל החירות ובתוך המוזיאון נמצאים מספר דגמים שלו. המוזיאון מופיע בספרות ברומן המטוטלת של פוקו מאת אומברטו אקו, שם נפתחת עלילת הספר, ושם מתרחשת סצנת השיא שלו. למוזיאון תחנת מטרו סמוכה, הנושאת את שמו (Arts et Métiers), ועוברים בה קווי הרכבת 3 ו-11, כאשר רציפי קו 11 מעוצבים ברוח הטכנולוגיה של המאה ה-19. אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון לאומנויות ולמקצועות (בצרפתית) המוזיאון לאומנויות ולמקצועות, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון לאומנויות ולמקצועות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המוזיאון לאומנויות ולמקצועות, ברשת החברתית אינסטגרם המוזיאון לאומנויות ולמקצועות, סרטונים בערוץ היוטיוב המוזיאון לאמנויות ולמקצועות Convention nationale, séance du 19 vendémiaire an III (10 octobre 1794) Décret [...] portant établissement à Paris d’un Conservatoire des Arts et Métiers
קלטניסטה

קלטניסטה (באיטלקית: Caltanissetta; בסיציליאנית: Nissa) היא עיר בסיציליה שבאיטליה, ומשמשת כבירת נפת קלטניסטה. העיר, שבה 60,692 תושבים, הוקמה על ידי הפיניקים ב-406 לפנה"ס, בשם "קסטרה ניסיה" (Castra Nissia) שמשמעו, "ארמון הנשים". העיר נכבשה בשנת 829 על ידי המוסלמים, שכינו אותה "חאלד-א-ניסה" (Khalad an-Nisa). בשנת 1086 נכבשה העיר על ידי הנורמנים. תקופת הזוהר של העיר הייתה בעת בה שגשגה באזור זה כריית הגפרית. המכרות הפסיקו פעילותם ב-1988. זוהי העיר ה-14 בגודלה באיטליה לפי שטח, העיר השישית בגובהה באיטליה לפי גובה (568 מ'), הגובה השני בגובהו בסיציליה אחרי העיר אנה. לעיר 2 ערים תאמות: ניו יורק, רג'ו די קלבריה אתר האינטרנט הרשמי של קלטניסטה (באיטלקית) קלטניסטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גרסאות אחרות הן Cartanissitta ,Caltanissitta, Caltanissetta, או Cartanissetta. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באיטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאמן

בספורט, מאמן הוא אדם המדריך ספורטאי או קבוצת ספורטאים, מייעץ להם ומנהל את פעולותיהם כאשר הם מתכוננים לתחרות ספורטיבית, ובזמן שהם משתתפים בה בפועל. חלק מהמאמנים עסקו בענף בו הם מתמחים כספורטאים מקצוענים. לכל הפחות שיחקו בענף בו הם מאמנים עד גיל נוער. ברוב ענפי הספורט המאמנים צריכים לעבור הכשרה מקצועית כדי לעסוק בכך. כמו קורס הפרו בענף הכדורגל. המוטל על המאמן משתנה מענף לענף וממקום למקום. בדרך כלל תפקידו כולל את: התוויית הטקטיקה והאסטרטגיה המתאימה לכל משחק או תחרות, בהתאם ליריב ולנסיבות המשתנות. בחירת התחרויות שבהן ישתתף הספורטאי או הקבוצה, בענפי ספורט שבהם קיימת האפשרות לבחור (כגון טניס). בחירת משטר האימונים הפיזי, התרגילים וההכנות שיבצעו הספורטאים, במטרה להביא אותם לשיא ברגע הנכון, לחלק נכון את מאמציהם ולמנוע פציעות. בחירת ההרכב המתאים לכל תחרות או משחק, בענפי ספורט קבוצתיים, כגון כדורגל או כדורסל, וביצוע חילופים תוך כדי ההתמודדות, אם הם מותרים. הטלת משמעת על הספורטאים. ארגונים ספורטיביים מודרניים כוללים בתוכם מבנה ארגוני מורכב, על פי רוב היררכי, שכולל יותר ממאמן אחד, ומחלק את תחומי האחריות בין נושאי התפקידים השונים. בייחוד אמורים הדברים במועדוני ספורט מקצוענים. במסגרת מבנה היררכי זה, פועלים ביחד בדרך כלל מאמן ראשי, יחד עם עוזרי מאמנים ומאמנים ייעודיים כגון מאמני שוערים בכדורגל, או כאלו שאחראים על כושר גופני. ישנם מאמנים המופקדים על מחלקות הנוער וקבוצות המשנה של מועדוני ספורט, כמו גם כאלה שמאמנים נבחרות לאומיות בגילאים שונים. בארגונים מסוימים, כמו בקבוצות הכדורגל בבריטניה, מקובל מודל שמקנה למאמן הראשי סמכויות נרחבות יותר, הגולשות גם להיבט הכלכלי-ניהולי של הקבוצה. מאמן כזה אף נקרא לעיתים מנהל או מנג'ר. ברוב מועדוני הספורט הבכירים בעולם, יש איש מקצוע הנמצא מעל המאמן הוא המנהל המקצועי (Gerenal Manager באנגלית) שאחראי בעיקר על הבאת רכש מקצועי הן של שחקנים והן של אנשי אימון. לעיתים את העבודה השוטפת מול השחקנים באימונים עושים עוזרי המאמנים, בעוד המאמן הראשי עסוק בעיקר בהכנה הטקטית למשחקים. מקובל שעל הספורטאים לנהוג יראת כבוד מסוימת במאמן, שמתבטאת בין השאר בפנייה אליו כ"המאמן" ולא בשמו[דרושה הבהרה]. יחס זה נובע בחלקו מכפיפות הספורטאים למאמן, ובחלקו מעובדת היות המאמן, ברוב הגדול של המקרים, מבוגר מהספורטאים אותם הוא מדריך. ערך מורחב – מאמן כדורגל בכדורגל, המאמן אחראי על העברת האימונים בין המשחקים, על קביעת המערכים וההרכבים למשחק וניהול המשחק עצמו (חילופים, טקטיקות וכו'). במהלך משחק הכדורגל על המאמן להיות באזור הטכני של קבוצתו. כדי לאמן במשחק רשמי של אופ"א או בליגה הראשונה במדינה החברה באופ"א, על המאמן להיות בעל תעודת פרו של אופ"א. בישראל קיימת חובה לעבור הסמכה במכון וינגייט או הסמכה מקבילה במוסד בעולם בשביל לאמן בכל מסגרת ובכל קבוצת גיל. מנהל ספורטיבי מאמן זמני עוזר מאמן מדיה וקבצים בנושא מאמני ספורט בוויקישיתוף ציטטות על מאמנים, ויקיציטוט
תיאטרון האבסורד

תיאטרון האבסורד (בצרפתית: "Le Théâtre de l'Absurde") הוא מונח המתייחס לסוגת תיאטרון אשר החלה להבשיל בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 וצמחה בצרפת. המונח מתייחס למספר מחזות שהופיעו בשנות ה-40, ה-50 וה-60 באירופה ולסגנון באופן כללי. מחזאים שחוו את התפרקות הסדר וההיגיון המוכרים בזמן מלחמת העולם השנייה, החלו ליצור לאחריה תיאטרון שידבר על החוויה של עולם ללא אלוהים - עולם ללא משמעות, ללא מטרה שמכוונת את חיי האדם. העולם נראה כעומד על סף השמדה מוחלטת, והמחזאים ניסו לתת ביטוי לאימה שחש האדם ברגעים שעוד נותרו לו להעביר את חייו בהם. החידוש והמהפכה של מחזאי האבסורד לא היה רק בתוכן, ובנושאים שעליהם כתבו אלא גם בצורניות של מחזות האבסורד: הם יצרו דימויים על הבמה שאינם מחקים את המציאות שמחוץ לתיאטרון אלא יוצרים דימוי תיאטרוני שקיים אך ורק על הבמה. את המונח טבע מרטין אסלין בספרו "תיאטרון האבסורד" (1961) בו הוא מתייחס בין השאר בהרחבה ליצירותיהם של: סמואל בקט, הרולד פינטר, אז'ן יונסקו ואדוארד אלבי שהיו היוצרים המרכזיים המזוהים עם זרם זה. בהקדמה לספר מתייחס אסלין לאבסורד כתופעה אוניברסלית ומביא לראיה לכך שמחזהו של בקט "מחכים לגודו" הצליח להשפיע על קבוצת אסירים שראתה אותו. פירוש מילולי של המילה "אבסורד" הוא מחוץ לכל סדר או הרמוניה מקובלת. תיאטרון האבסורד הוא תיאטרון המתאר את מצב האדם בעולם חסר סדר. לידתו של האבסורד היא בספרות, אלבר קאמי וז'אן-פול סארטר ממשיכי זרם האקזיסטנציאליזם הולידו מתוכו את האבסורד. האבסורד מראה ניצניו לראשונה בספרו של אלבר קאמי "המיתוס של סיזיפוס". האבסורד מסמל דיס-הרמוניה, זוהי למעשה פילוסופיה חילונית אנטי-דתית שבאה להגדיר לאדם את מקומו בתוך ה'אין', בתוך ה'ריק'. את דעיכתו של תיאטרון האבסורד, ניתן לסמן בסוף שנות השישים של המאה ה-20. סלאבומיר מרוז'ק מרטין אסלין, תיאטרון האבסורד, תרגם: אליקים ירון, זמורה-ביתן, 1985. (הספר בקטלוג ULI) Enoch Brater (ed.), Ruby Cohn (ed.), Around the Absurd: Essays on Modern and Postmodern Drama, University of Michigan Press, 1990 (הספר בקטלוג ULI) דניס שרביט, תיאטרון האבסורד: התחלות, בהוצאת סל תרבות ארצי - משרד החינוך, 2006. Michael Y. Bennett, Reassessing the Theatre of the Absurd: Camus, Beckett, Ionesco, Genet, and Pinter, Palgrave Macmillan, 2011 (הספר בקטלוג ULI) Michael Y. Bennett, The Cambridge Introduction to Theatre and Literature of the Absurd, Cambridge University Press, 2015 (הספר בקטלוג ULI) תיאטרון האבסורד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ד"ר דניס שרביט: תיאטרון האבסורד, סרטון באתר יוטיוב, 27 ביוני 2019 תיאטרון האבסורד, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבי דה קוואנט

אַבִּי דֶה קְוַאנְט (בהולנדית: Abbie de Quant) היא חלילנית הולנדית, מלמדת חליל באקדמיות למוזיקה של אמסטרדם ואוטרכט ולה תוכנית קונצרטים דו-שנתית משלה בקונצרטחבאו של אמסטרדם. למדה אצל קס ורהל באקדמיה למוזיקה של טילברך וסיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה. למדה בכיתת אמן של סוורינו גצלוני בסיינה, שם קבלה תעודת "די אונורה". כסולנית ניגנה עם מרבית התזמורות של הולנד ותזמורות רבות מחוצה לה. היא מופיעה עם הפסנתרנים אליזבת ון מלדה, רודולף ינסן וברט ברמן, נגנית העוגב מסומי נגסווה והסופרנית יאני פרנגר. בין תלמידיה הרבים החלילנים קרולניה אנסינק ופליסיה ון דן אנד. אתר האינטרנט הרשמי של אבי דה קוואנט (בהולנדית ובאנגלית) אבי דה קוואנט, באתר MusicBrainz (באנגלית) אבי דה קוואנט, באתר Discogs (באנגלית) אבי דה קוואנט, רשימות על פרנץ שוברט