laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ענק כחול

ענק כחול, הוא כוכב חם גדול-ממדים, שצבעו כחול. ענקים כחולים ממוקמים בדיאגרמת HR מעל הסדרה הראשית. הענקים הכחולים הם כוכבים גדולים וכבדים ביותר, אשר "נאלצים" לפתח טמפרטורות גבוהות מאוד על-מנת לשמור על שיווי משקל, כלומר לא לקרוס תחת הכבידה שלהם עצמם. בשל הטמפרטורות הגבוהות שלהם הם זוהרים בצבע כחול, על פי חוק וין. משך חייהם של ענקים כחולים הוא קצר למדי. בשל הצורך שלהם לפתח טמפרטורות עצומות הם שורפים את הדלק הגרעיני שלהם מהר מאוד, ותוך כ-10 מיליון שנים הם מתחילים את תהליך מותם, עוברים את שלב הענק האדום ואת שלב העל-ענק, מתפוצצים כסופרנובות מסוג II, ומסיימים את חייהם כחורים שחורים או כוכבי נייטרונים. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לנדסדומור

הלנדסדומור (באיסלנדית: Landsdómur) הוא ערכאה שיפוטית מיוחדת באיסלנד אשר נוסדה בשנת 1905 על מנת לטפל במקרים של חברי פרלמנט החשודים בפלילים. בלנדסדומור 15 חברים - חמישה שופטי בית המשפט העליון, נשיא בית משפט מחוזי, מומחה לחוקה, ושמונה אנשים אשר נבחרים על ידי הפרלמנט לקדנציה של שש שנים. הלנדסדומור הוקם בשנת 1905, על פי סעיף 14 של החוקה, אך התכנס לראשונה בשנת 2011, לצורך משפטו של גייר הארדה, ראש הממשלה לשעבר של איסלנד, שהואשם ברשלנות פושעת שהובילה למשבר הכלכלי שפקד את המדינה בשנת 2008. "Islands tidligere statsminister stilles for riksrett". Aftenposten (בנורווגית). Oslo, Norway. NTB. 28 בספטמבר 2010. נבדק ב-28 בספטמבר 2010. {{cite news}}: (עזרה) Helgason, Gudjon; Dodds, Paisley (28 בספטמבר 2010). "Iceland Ex-PM Faces Possible Charges in Meltdown". ABC News. AP. נבדק ב-28 בספטמבר 2010. {{cite news}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) "Assembly of the High Court in April 2012". Icelandreview.com. 15 באפריל 2012. נבדק ב-28 ביולי 2012. {{cite web}}: (עזרה)
כס החרצית

כֵּס החרצית (ביפנית: 皇位) הוא המונח המערבי המקובל לתיאור הכס של קיסר יפן. המונח מתייחס לרוב למושב מאוד ספציפי, דוגמת כס הטקהמיקורה בחדר השישין בארמון הקיסרי של קיוטו. כסים אחרים שמשמשים את הקיסר במסגרת רשמית במהלך טקסטים או בעת הקראת נאום מן הכס, אינם נחשבים לכס החרצית; לדוגמה הכס בארמון הקיסרי של טוקיו או הכס בו משתמש הקיסר בישיבות הדיאט של יפן. כס החרצית הוא מטונימיה המתייחסת, כאשר נעשה בה שימוש רטורי, לראש המדינה. ואף למוסד המונרכיה היפני עצמו. יפן היא המונרכיה העוברת בירושה הוותיקה ביותר בעולם. במובן דומה מאוד לזה המתקיים בכתר הבריטי, כס החרצית הוא מושג מופשט מטונימי המייצג את הקיסר ואת הסמכות החוקית לקיומו של השלטון. בניגוד למקבילה הבריטית, רעיון הקיסרות היפנית התפתח באופן שונה בתקופה שלפני 1947, כאשר לא הייתה הפרדה נראית לעין בין הרכוש של מדינת הלאום לרכושו הפרטי של הקיסר. על פי האגדה, הקיסרות היפנית נוסדה כבר בשנת 660 לפני הספירה על ידי הקיסר ג'ימו, ולפיכך הקיסר הנוכחי הוא ה-126 לאייש את כס החרצית. הרשומות ההיסטוריות היחידות ששרדו מגיעות רק עד אוג'ין, אשר ככל הידוע מלך בשלב מוקדם של המאה ה-4. בשנות ה-20 של המאה ה-20, שימש הירוהיטו עוצר במהלך כמה שנים מתקופת שלטון אביו, הקיסר יושיהיטו, כאשר לא היה מסוגל פיזית למלא את חובותיו הקיסריות. עם זאת, הנסיך העוצר היה נטול הסמכות הסמלית של כס החרצית, אותה הוא יכֹל להשיג רק לאחר מות אביו. בחוקת יפן הנוכחית הקיסר מוגדר כ"סמל המדינה והאחדות של כלל אזרחיה", והקיסרות הנוכחית היא מונרכיה חוקתית. הכס טקהמיקורה (ביפנית: 高御座) ממוקם בארמון הקיסרי של קיוטו, והוא הכס העתיק ביותר ששרד בממלכה. הוא נמצא במרכז במה מתומנת, חמישה מטרים מעל הקרקע, ויכול להיות מופרד משאר החדר בעזרת פרגוד (רהיט, שמשמש כקיר נייד). דלת הזזה שנועדה להסתיר את הקיסר מן העין נקראה קנג'ו-נו-השוג'י (賢聖障子), והיא עוטרה באיור של 32 קדושים סינים. האיור הפך לאחד הדגמים ראשוניים עבור כל הציורים בתקופת הייאן. כיום משמש הכס בעיקר בטקסי הכתרה, כאשר לצדו נמצא כס-תאום, הנועד לקיסרית הרעיה. קיסר יפן Ponsonby-Fane, Richard. (1959) The Imperial House of Japan A Political History of Japan During the Meiji Era - 1867-1912, McLaren, Walter Wallace. ‏(1916) The preceptor's assistant, or, Miscellaneous questions in general history, literature, and science, p. 153. Williams, David. ‏ (1858) Shûji, Takashina. "An Empress on the Chrysanthemum Throne? מאמר שהתפרסם בEcho Japan, דצמבר 2004 Chrysanthemum Throne a Closely Guarded Secret, Green, Shane, מאמר בSydney Morning Herald ‏, 7 בדצמבר 2002 The Chrysanthemum Throne, Spector, Ronald. ביקורת ספר באתר הניו יורק טיימס, 19 בנובמבר 2000 The Sadness Behind the Chrysanthemum Throne, The Independent (London), ‏ 22 במאי 2004 The Chrysanthemum Throne, Hello Magzine The Girl who May Sit on Chrysanthemum Throne, The Independent (London), ‏ 23 בפברואר 2005 Annales des empereurs du Japon, Titsingh, Isaa ‏ (1834) Jinnō Shōtōki, Varley, Paul. ‏(1980) Nihongi, Aston, William ‏(1998) יצוין בהקשר זה שעל פי האמונה היפנית הוא שלט בין השנים 230 ל-270 לספירה When Illness Strikes the Leader, Post, Jerrold et al. ‏(1995) Japan Enthrones Emperor Today in Old Rite With New Twist, מאמר בניו יורק טיימס, 12 בנובמבר 1990
טומיאיצ'י מוריאמה

טומיאיצ'י מוריאמה (ביפנית: 村山 富市; נולד ב-3 במרץ 1924) הוא פוליטיקאי יפני שהיה ראש ממשלת יפן ה-81, מ-30 ביוני 1994 עד 11 בינואר 1996. מוריאמה עמד בראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. עם בחירתו לתפקיד ראש ממשלת יפן, היה מוריאמה וראש הממשלה הסוציאליסטי הראשון מזה חמישים שנה ביפן. נאום שנשא ביום השנה החמישים לסיום מלחמת העולם השנייה, בו הביע התנצלות על הפשעים שביצעו היפנים במהלך המלחמה, זכה לפרסום רב. מוּרָיָאמה נולד במחוז אויטה. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת מייג'י בטוקיו והתמנה למזכיר איגוד הפועלים בחברה בה עבד. לאחר מכן תמך האיגוד בהצטרפותו של מוריאמה למפלגה הסוציאליסטית. הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו כחבר מועצה בעיר אויטה ב-1955, והחזיק בתפקיד במשך שלוש כהונות. תומכיו עודדו אותו להתמודד על מושב באספה המחוזית של אויטה ב-1963, וגם בתפקיד זה החזיק במשך שלוש כהונות. ב-1972 נבחר מוריאמה לבית הנבחרים של יפן. מוריאמה נודע כאדם רגוע ובעל יכולות ניהול משא ומתן, וידע להגיע לפשרות. הוא התמנה ליושב ראש הוועדה לענייני הדיאט של מפלגתו ב-1991, אחד התפקידים הבכירים בפוליטיקה היפנית. לאחר הבחירות הכלליות של 1993 הצטרפה המפלגה הסוציאליסטית לקואליציה, עד 1994, ובאוקטובר של אותה שנה הוא נבחר להיות מנהיג המפלגה. מוריאמה התמנה לראשות ממשלת יפן ב-30 ביוני 1994. הממשלה התבססה על קואליציה בה היו חברות המפלגה הסוציאליסטית, המפלגה הליברלית-דמוקרטית ומפלגת סקיגאקה החדשה. בשל גודל הקואליציה לא הייתה מנהיגותו חזקה. על אף התנגדות מפלגתו להסכם הביטחון בין יפן וארצות הברית טען מוריאמה שההסכם נחתם בהתאם לחוקה, ובכך אכזב רבים מתומכיו. ממשלתו ספגה ביקורת נוספת על כך שלא הגיבה במהירות מספקת לרעידת האדמה בקובה ב-1995. חודשיים לאחר מכן ארעה התקפת הסארין ברכבת התחתית של טוקיו על ידי הכת אום שינריקיו. בזמן כהונתו כראש ממשלת יפן, התנצל מוריאמה על הפשעים שביצעה האימפריה היפנית במהלך המלחמה הפסיפית, ביום השנה החמישים לסיומה ב-15 באוגוסט 1995. בבחירות הכלליות של 1996 איבדה מפלגתו מושבים רבים בבית הנבחרים. מוריאמה הביע רצון להתפטר מתפקידו, אך תומכיו התנגדו. הוא התפטר בכל זאת מספר חודשים מאוחר יותר, וריוטרו האשימוטו, מנהיג המפלגה הליברלית-דמוקרטית, החליפו. ב-2000 פרש מוריאמה מהחיים הפוליטיים. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית טומיאיצ'י מוריאמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קלינקה

קלינקה (ברוסית: Калинка) הוא שיר שנכתב ב-1860 על ידי המלחין הרוסי איוואן לריאונוב. השיר בוצע לראשונה בסראטוב. פירוש המילה "קלינקה" היא פרי מורן קטן. השיר בוצע ב-1953 בסרט הלילה אנו שרים בביצוע זמר האופרה אציו פינצה שגילם את זמר הבס הרוסי פיודור שאליאפין. גרסה זו חשפה את השיר לציבור הרחב, הקנתה לו הצלחה רבה וחשפה אותו לתרבויות פופולריות של מדינות אירופה. ב-1998 הוציאה הלהקה הסקנדינבית Infernal גרסת כיסוי לשיר. קלינקה היה אחד משירי הרקע בגרסת הארקייד של אטארי לטטריס. ב-2000, להקת הנשים הגרמנית "Yamboo" ביצעה גרסת טכנו\פופ של השיר בעת חגיגות הסילבסטר בברלין, גרמניה. הגרסה שלהן כללה אך ורק את פזמון השיר המקורי. שאר בתי השיר נכתבו על ידיהן, באנגלית. ב-2003, קנה המיליארדר הרוסי-יהודי רומן אברמוביץ' את מועדון הכדורגל צ'לסי. מאז, היה השיר לשיר הנושא הלא רשמי של מועדון הכדורגל. השיר נוגן לפני או אחרי משחקים חשובים של מועדון כגון: משחק של המועדון מול מועדון הכדורגל ברצלונה במסגרת ליגת האלופות ובגמר גביע הפוטבול ליג. חלקים מקלינקה אפשר למצוא בשיר "Love Me, Love Me" של Arsenium. ניתן למצוא גרסת רמיקס נוספת של השיר במשחק הנינטנדו 64, הטטריס החדש. בפסקול הסרט ההודי 7 Khoon Maaf, שיצא ב-2011, מבוצעת גרסת כיסוי של השיר בשם "Darling". דימיטרי אולג הוא זה שעיבד את השיר שמוכר בביצוע מקהלת הצבא האדום: הוא הפך שיר קליל לאריה אופראית. ויקטור איבנוביץ' ניקיטין, סולן מקהלת הצבא האדום לשעבר, קיבל לראשונה את התואר "מר קלינקה" לאחר ששר שלושה הדרנים לשיר בקונצרט השלום בברלין, 1948. התואר הוא לא רשמי: הוא מוענק לסולני מקהלת הצבא האדום בקונצרטים בהם זוכה השיר למספר הדרנים. לאחר ניקיטין, זכו כמה סולני להקת הצבא האדום בתואר, ביניהם: אוונג'י בליאב, ואדים פטרוביץ', ואסילי איבנוביץ' ועוד. לגבעטרון גרסת כיסוי בעברית לשיר, הנקראת קלינקה. השיר בנוי על תרגום המילים ברוסית עם תוספות של הגבעטרון. גרסת הכיסוי של הגבעטרון נכתבה על ידי אביבה אורשלום. חברי הגבעטרון נהגו לשיר את השיר בהופעות בהן הוצגה המחרוזת השירים הרוסיים של הלהקה, קטיושקה. את השיר ביצעו חברי הגבעטרון בפסטיבל עין גב ב-2007 ששודר בערוץ הראשון. לאחר הוצאת גרסת הכיסוי של הגבעטרון, הזמר הישראלי ליאור ייני בחר לבצע את השיר, בהצמדות למילות תרגומיה של אביבה אורשלום. ליאור ייני ואורשלום העלו הצגה בשם "קלינקה" שכל כולה שירים ברוסית, בתרגום אורשלום, בבימוי אוריאל זוהר, שרו ורקדו: ליאור ייני ודני כץ. ההצגה הופיעה בשנים 1976–1977 במשך כשנה וחצי בכל רחבי הארץ. ב-2021 יצאה גרסה של השיר בעיבוד של הזמר עומר אדם והיוצר סקאזי, אשר שולבה בפרסומת למותג המשקפיים אופטיקנה. ניתן למצוא גרסת בללייקה של השיר בחנות הקלטות, במפת "הטרמינל" במשחק Call of Duty: Modern Warfare 2. מדיה וקבצים בנושא קלינקה בוויקישיתוף מידע על היצירה "קלינקה" באתר מיוזיק בריינז קלינקה - הגבעטרון בשירונט ע. בת אדם, מנוחת הלוחם, דבר, 5 ביוני 1977
קונקורדנציה חדשה

קונקורדנציה חדשה לתורה נביאים וכתובים היא קונקורדנציה שחיבר אברהם אבן-שושן. היא מכילה את כל המילים המוזכרות בתנ"ך; בשפות עברית וארמית. כשמה, היא הקונקורדנציה החדשה, נערכה במתכונת חדשה מורחבת לעומת הקונקורדנציות שקדמו לה. הקונקורדנציה המקראית הראשונה חוברה על ידי הנזיר הדומיניקני הוגו קארו, וראתה אור כנראה בשנת 1244. זו הייתה קונקורדנציה של הוולגטה, וחוברה בלטינית. הקונקורדנציה הראשונה בשפה העברית חוברה על ידי רבי יצחק נתן בן קלונימוס (אנ') באמצע המאה ה-15. אברהם אבן-שושן סובר כי "גולת הכותרת של הקונקורדנציות העבריות בימינו היא בלי ספק הקונקורדנציה "היכל הקודש" של ד"ר שלמה מנדלקרן, שזכתה מאז הופעתה בשנת תרנ"ו 1896 לתפוצה רבה בעשרות מהדורות באירופה, בארצות הברית ובישראל. היא הייתה המקיפה ביותר בזמנה, והביאה את הפסוקים לפי סדרם בתנ"ך ולא על פי סדר הוולגאטה, כפי שהיה נהוג. מהדורתה הראשונה של הקונקורדנציה החדשה ראתה אור בתשל"ז / 1977. חידושיה העיקריים הם מפתח משמעים משוכלל בסמוך לכל מילה - ליד כל משמע של מילה מקראית צוינו מספרי הפסוקים המתאימים לאותו משמע. רשימת קרובים - "רשימה מרוכזת של מילים נרדפות וקרובות-משמע ליד ערכים רבים". מפתח הצירופים - ערוך בסדר האלפבית ליד רוב הערכים, מאפשר למצוא או "לאשש קיומו של צירוף לשוני". היא כוללת את כל המילים בתנ"ך ואת כל המקומות המדויקים שבהן מילה מצויה, בספרי תורה, נביאים וכתובים. יתר על כן, היא מביאה את כל המקומות שמילה נזכרת, "בפסוקים השונים, על כל צירופיה והקשריה, צורותיה התקניות והחורגות, נטיותיה וכתיביה, ניקודה במחובר ובהפסק - הכל בתחום המסורה שבמקרא". עידו אבינרי, הקונקורדנציה בהא הידיעה, מעריב, 8 באוגוסט 1980 גד בן-עמי צרפתי, קונקורדנציה חדשה (סקירה), לשוננו לעם לא, תש"ם, עמ' 209–216 אברהם אבן-שושן, מן ההקדמה למהדורה הראשונה, קונקורדנציה חדשה, הוצאת המלון החדש, 2000, עמ' לא. אברהם אבן-שושן, קונקורדנציה חדשה, הוצאת המלון החדש, 2000, עמ' יא. אברהם אבן-שושן, קונקורדנציה חדשה, הוצאת המלון החדש, 2000, עמ' יג. אברהם אבן-שושן, קונקורדנציה חדשה, הוצאת המלון החדש, 2000, עמ' ז.
May the Force be with you

"May the Force be with you" (בעברית: יהיה הכוח עמך; ידוע גם כיהיה הכוח עמכם) הוא ביטוי שזכה למעמד פולחני וסמלי בטרילוגיית סרטי "מלחמת הכוכבים". בביטוי השתמשה דמות אחת לפחות בכל הסרטים. גנרל דודונה הוא הראשון שהשתמש בביטוי, בסרט הראשון בטרילוגיה המקורית: "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה" לאחר הסבר המתקפה על כוכב המוות לטייסי המורדים. בסרט הראשון מוזכר הביטוי פעמים נוספות על ידי אובי ואן קנובי, על ידי האן סולו ועל ידי דארת' ויידר. בהמשך הסדרה משתמשים בשורה במעמדי פולחן, דת ומלחמה. בסדרה נוהגות הדמויות לאחל את הביטוי לעמיתיהן כביטוי "בהצלחה". ב-2005 דורג הביטוי במקום השמיני ברשימת "מאה שנים... מאה ציטוטים" של מכון הסרטים האמריקאי. ב-4 במאי (May the fourth) חל יום מלחמת הכוכבים הבינלאומי, מתוך משחק המילים "יהיה הרביעי עמך" (May the Fourth be with you). הביטוי הוזכר בסרטים נוספים, כך למשל בסוף הסרט "Cocoon" משתמש ג'ק בונאר בביטוי כדי לברך את הקשישים שעוזבים עם החייזרים. בסרט "שיגעון בחלל", הדמות יוגורט משתמשת בפרודיה על המשפט "יהיה השוורץ עמכם" (May the Schwartz be with you). בפרק ב"באטמן - הסדרה המצוירת" משתמש הג'וקר (מארק המיל) בפרודיה נוספת על הביטוי: "יהיה החוט הדנטלי עמך, תמיד" (May the floss be with you always). בסדרה ליגת הצדק בפעולה בפרק מרוץ נגד פשע אומר הפלאש לסופרמן "יהי כוח המהירות עמך" (May the speedforce be with you). בסדרה הפלאש סיסקו אומר לבארי לפני שנוסע לעתיד משפט זה מאחר שהוא נוסע לעבר בעזרת כוח המהירות. הכוח (מלחמת הכוכבים) יום מלחמת הכוכבים May the Force be with you ב-Wookieepedia (באנגלית) AFI's 100 Years...100 Movie Quotes, באתר מכון הסרטים האמריקאי (באנגלית)
חמשת מלכי מדין

אֱוִי, רֶקֶם, צוּר, חוּר ורֶבַע הם חמשת מלכי מִדְיָן הנזכרים בתורה בספר במדבר, פרק ל"א, פסוק ח'. בסיפור הולדת מדין מוזכרים חמשת בניו, עֵיפָה וָעֵפֶר וַחֲנֹךְ וַאֲבִידָע וְאֶלְדָּעָה, ועל כן ניתן לשער שהם היו חמשת שבטי מדין, עליהם מלכו חמשת המלכים. בתורה לא מופיע מידע נוסף על מלכים אלו או על צורת שלטונם המשותפת. המלכים נזכרים כמנהיגי המדינים בזמן מלחמת מדין, המלחמה האחרונה אליה יצאו ישראל לפני מות משה, שבסיומה נהרגו חמשתם יחד עם בלעם בן בעור על ידי בני ישראל. העילה למלחמה הייתה מחמת שהמדיינים הכשילו את בני ישראל בשיטים בעבודה זרה לפעור ובזנות עם בנותיהם. בהקשר לגורם השני מוזכרת באופן ספציפי כזבי בת צור, בתו של השלישי מבין מלכי מדין ("בַת נְשִׂיא מִדְיָן"), שזינתה עם זמרי בן סלוא ונהרגה עמו על ידי פינחס. לפי יוסף בן מתתיהו, המלך רקם היה המייסד של פטרה, עיר עתיקה שמאוחר יותר נקשרה לנבטים. הוא מציין שבתקופתו, בקרב האוכלוסייה המקומית עדיין כינו את העיר בשם רקם, על שם מייסדה, המלך רקם. המחקר המודרני מאמת עובדה זו וקובע כי הנבטים כינו את העיר בשם רקם (𐢛𐢚𐢒), צורת האיות באלפבית הארמי (בו השתמשו הנבטים) לשם 'רקם' המקראי. מלחמת מדין רייך, רחל, האשה אשר נתת עימדי - נשים כעילה לסכסוך ולמלחמה במקרא, הילל בן חיים - הקיבוץ המאוחד, 2005. עמ' 100-108. ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוק ד' ראה רש"י, ספר במדבר, פרק כ"ה, פסוק ט"ו. "Flavius Josephus, Antiquities of the Jews, Book 4, chapter 7, section 1". www.perseus.tufts.edu. נבדק ב-2021-01-02. ...and Rekem, who was of the same name with a city, the chief and capital of all Arabia, which is still now so called by the whole Arabian nation, Arecem, from the name of the king that built it; but is by the Greeks called Petra{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: url-status (link) Hammond, Philip C. (1980). "New Evidence for the 4th-Century A. D. Destruction of Petra". Bulletin of the American Schools of Oriental Research (238): 65–67. doi:10.2307/1356516. ISSN 0003-097X. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוקונומיאקי

אוקונומיאקי (ביפנית: お好み焼き) הוא חביתית יפנית מתובלת. המאכל מקובל ברחבי יפן ונפוץ בעיקר באזורי קנסאי והירושימה. התוספות, והבלילה נוטות להשתנות בהתאם לאזור בו הוא מוגש. לדוגמה, אוקונומיאקי בטוקיו הוא בדרך כלל קטן מאוקונומיאקי בהירושימה או בקנסאי. סגנון הבישול של האוקונומיאקי באזור קנסאי הוא הסגנון המוביל של בישול אוקונומיאקי במטבח היפני. תערובת האפייה של הגרסה עשויה מקמח, בטטה מגורדת, מי דאשי, ביצים וכרוב מגורר. לעיתים מכילה תערובת האפייה מרכיבים נוספים כגון: בשר, בצל ירוק, תמנונים, דיונונים, שרימפסים, ירקות שונים, קימצ'י, מוצ'י או גבינות אחרות. אוקונומיאקי נחשב כאוכל הנשמה של אוסקה, העיר המרכזית בקנסאי. באזור הירושימה, המרכיבים מרובדים באוקונומיאקי ולא מעורבבים. הרבדים בדרך כלל עשויים מכרוב וחזיר ומעוד מרכיבים פוטנציאליים כמו תמנון, דיונון וגבינה. אטריות (אודון, יאקיסובה ועוד) הן תוספות נפוצות לאוקונומיאקי, לצד ביצת עין ורוטב אוקונומיאקי. כמות הכרוב בה משתמשים בדרך כלל גדולה יותר פי ארבעה או שלושה מן כמות הכרוב בה נהוג להשתמש באוקונומיאקי בסגנון קנסאי. מדיה וקבצים בנושא אוקונומיאקי בוויקישיתוף
דני לשמן

דני לשמן (נולד ב-30 באוקטובר 1981) הוא שחקן ישראלי. דני לשמן נולד בקריית קריניצי, רמת גן, שם גדל עד גיוסו לצה"ל. הוא הצעיר בין שלושה אחים. הוריו של אביו הם ניצולי שואה מפולין; הוא דור שמיני בארץ מצד אימו. בני דודיו הם המוזיקאי אורי לשמן והגיטריסט גלעד פסטרנק. בגיל שבע הופיע לראשונה על הבמה בפסטיבל זהירות בדרכים. לשמן למד במגמת תיאטרון בתיכון בליך, שם ביים את ההצגה "שמונה נשים" והשתתף בהצגה "סקס שקרים ווידאוטייפ", שנעשתה על פי סרט בעל אותו שם. בצה"ל שירת כמפקד צוות במערך המנתץ בחיל התותחנים. בהמשך למד לתואר ראשון בקולנוע באוניברסיטת תל אביב. בתפקידו הראשון במדיה הטלוויזיונית גילם את דורי פיינגולד בסדרה "השמיניה", ששודרה בשנים 2005–2007, 2013- 2014 במשך חמש עונות בערוץ הילדים, וזכתה לפופולריות רבה. בהמשך עזב לשמן את לימודי הקולנוע והחל ללמוד תיאטרון בסטודיו למשחק מיסודו של יורם לווינשטיין (2007-2009). הוא תרגם את המחזמר "מתגלגלים" של סטיבן סונדהיים מאנגלית לעברית, שהוצג בסטודיו בבימויו של רפי ניב, וגם שיחק בו. המחזמר מספר על צמד כותבי מחזמר, פרנק המלחין וצ'ארלי התמלילן (לשמן). בסטודיו כיכב גם בהצגה "בילי רגל עקומה", בתפקיד נער נכה בעל מוגבלות פיזית. לשמן שיחק עד 2012 בארבעה סרטים עלילתיים באורך מלא: "עדות" בבימויו של שלומי אלקבץ, "טייארה" בבימויו של טומי לנג (הסרט היה מועמד לפרס אופיר ב-2012 בקטגוריית הפרינג'), "עץ לימון" בבימויו של ערן ריקליס ו"סופשבוע בגליל" בבימויו של משה מזרחי. משנת 2010 הוא שחקן בתיאטרון הבימה. לשמן תרגם שירים של להקת קווין להופעה "מרימים ווליום" של להקת הנוער הייצוגית של חיפה. בנוסף הוא מדבב סרטים וסדרות, בהם הסדרה "כלב חשאי". בין השנים 2009–2011 גילם לשמן את שחר פוקס בעונה הראשונה והשנייה של הסדרה חצויה, ואת דני בסדרה חצויה - הדבר האמיתי. ב-2014 השתתף בסרט "אילוף הגוררת" בבימויו של ריקי שלח. בשנת 2015 התחיל לשחק במחזמר שיער של התיאטרון הקאמרי בתפקיד ווף. בשנת 2019 דיבב את מזלגוני בסרט "צעצוע של סיפור 4", ובשנת 2022 שב לדבב את הדמות בסדרה "מזלגוני שואל שאלה". הוא צפוי להמשיך לדבב את הדמות בסרט "צעצוע של סיפור 5" שעתיד לעלות לאקרנים בשנת 2026. ב-2013 נישא למורן כהן. לזוג בת ובן. מתגורר בתל אביב. מדיה וקבצים בנושא דני לשמן בוויקישיתוף דני לשמן, ברשת החברתית פייסבוק דני לשמן, ברשת החברתית אינסטגרם דני לשמן, סרטונים בערוץ היוטיוב דני לשמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דני לשמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דני לשמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דני לשמן, באתר ספר הקולנוע הישראלי דני לשמן, באתר AllMovie (באנגלית) דני לשמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סמדר הירש, דני מהשכונה: המחזמר "מתגלגלים" בביצוע מחודש, באתר nrg‏, 12 באוקטובר 2009 טל פרי, ‏"החלטתי לשים הכול בצד לשלוש שנים", באתר ‏מאקו‏, 8 בינואר 2009
פורמוסוס

פורמוסוס (בלטינית: Formosus‏; 816 – 4 באפריל 896) כיהן כאפיפיור בשנים 891–896. פורמוסוס, שהיה בן 75 בעת בחירתו, היה בעבר הבישוף של פורטו-סנטה רופינה(אנ'). בשנת 864 הוא מונה לנציג האפיפיור בבולגריה, על פי בקשתו של בוריס הראשון, שליט בולגריה. אולם, מבחינת החוק הכנסייתי, הקמתה של המועצה המטרופוליטנית[דרושה הבהרה] לא הצליחה. בשנים שלאחר מכן הוא מילא כמה משימות דיפלומטיות עבור האפיפיור. בשנת 875 הוא ניהל משא ומתן עם קרל הקירח על ההכתרה שלו. שנה לאחר מכן, האפיפיור יוחנן השמיני הדיח את פורמוסוס מתפקידו, לאחר שפעל בניגוד להוראותיו. אולם הוא הוחזר לתפקידו כעבור כמה שנים, על ידי האפיפיור מרינוס הראשון, ושימש שוב כיועץ האפיפיור. ב-6 באוקטובר 891 נבחר פורמוסוס לאפיפיור, בעקבות מותו של מרינוס הראשון. הוא נאלץ לתמוך בחוסר רצון בהכתרה קיסרית של גידו השלישי, דוכס ספולטו (אנ')ואף הכתיר את בנו, למברט השני, דוכס ספולטו (אנ')כקיסר משותף, אולם עד מהרה הוא קרא לסיוע מהמלך הפרנקי ארנולף מקרינתיה. ארנולף כבש את רומא וב-896 הפך לקיסר עצמו. בנוסף פורמוסוס הצליח להסתכסך עם האצולה הרומית. ב-4 באפריל 896 מת פורמוסוס, ובוניפקיוס השישי נבחר לאפיפיור במקומו. פורמוסוס מפורסם בכך שהוצא מקברו תשעה חודשים לאחר מותו, כדי לעמוד ל"משפט", שנודע מאוחר יותר כ"מועצת הגופה" (Cadaver Synod). פורמוסוס הואשם בהפרה של חוק הכנסייה, כששימש כבישוף של רומא (האפיפיורות) וגם כבישוף של מחוז אחר. פורמוסוס שהוצא מקברו, נוקה והולבש בבגדי אפיפיור, הושב על כיסאו, נשפט על ידי האפיפיור סטפנוס השישי (יורשו של בוניפקיוס השישי) ונמצא אשם. גזר הדין היה ביטול כל הצווים שהוצאו על-ידו. בגדי האפיפיור נקרעו מעל גופו ושלוש מאצבעותיו נכרתו. לאחר אירועים אלו הושלכה גופתו אל נהר הטיבר. הגופה נמצאה מאוחר יותר על ידי נזיר ולאחר מותו בחנק של סטפנוס השישי, בזמן מהומות כתוצאה ממועצת הגופה, הוחזרה לבזיליקת פטרוס הקדוש. מדיה וקבצים בנושא פורמוסוס בוויקישיתוף פורמוסוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פורמוסוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רוני כהן

רוני כהן (נולד ב-1960) הוא מעצב תאורה לתיאטרון. רוני כהן נולד וגדל במושבה הגרמנית בירושלים, בן לאב כלכלן. לפני שירותו הצבאי היה חבר גרעין נח"ל לקיבוץ נווה אור, איתו היו חבריו מהנוער העובד ובית-הספר. בצבא שירת בנח"ל המוצנח ולחם במלחמת לבנון הראשונה. עם שחרורו מצה"ל נשאר בקיבוץ במשך שנה לאחריה עזב ושב לירושלים. כהן תכנן ללמוד יחסים בינלאומיים באוניברסיטה והגיע לתיאטרון בדרך מקרה, כעבודה מזדמנת בתיאטרון החאן הירושלמי, לפני הלימודים. ב-1985 עם שובו מטיול ממושך בארצות הברית ואירופה התקשרו אליו מהחאן, בתחילה קיבל הצעה לנהל הצגה ולעבוד כתאורן, כעבור זמן קצר ניהל את מחלקת התאורה והסאונד של התיאטרון, תפקיד בו הוא מחזיק עד היום (2012). כהן למד במשך שנתיים בקורס לעיצוב תאורה לבמה מטעם אוניברסיטת תל אביב אצל פרופסור בנציון (בנצי) מוניץ, שמיסד את תחום לימוד עיצוב התאורה לבמה בישראל וכיהן באותה עת כראש המסלול לעיצוב תאורה במגמה לעיצוב במה באוניברסיטת תל אביב. במקביל להיותו מנהל מחלקת התאורה והסאונד של החאן, כהן עובד באופן עצמאי כמעצב תאורה בכל התיאטראות בישראל. עבודתו הראשונה כמעצב תאורה הייתה להצגה "הספסל" בבימויו של יהודה אלמגור, מאז עיצב תאורה להצגות רבות בתיאטרון החאן ועבור התיאטראות: הבימה, הקאמרי, בית ליסין, חיפה, באר שבע ועוד. כיוצר תאורה לבמה, עבד לצד בכירי במאי התיאטרון בארץ: מיכאל גורביץ', יוסי יזרעאלי, ציפי פינס, אודי בן-משה, אילן רונן, עודד קוטלר, אופירה הניג, רוני פינקוביץ', סיני פתר, הלל מיטלפונקט, שירילי דשא ורבים אחרים. רוני כהן זכה שלוש פעמים בפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית עיצוב התאורה לבמה. לימד במשך שנתיים בבית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים. האשליה – מאת : פייר קורניי, בימוי – יוסי יזרעאלי. פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2003-4. הקיץ - מאת: רומן ויינגרטן, בימוי: אודי בן-משה. פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2006-7. הנסיכה האמריקאית – מאת נסים אלוני, בימוי: אודי בן-משה. פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2009. עיצוב תאורה - רוני כהן מנהל תאורה וסאונד, באתר תיאטרון החאן, 9 באוגוסט 2010 רוני כהן באתר פרס התיאטרון הישראלי רוני כהן, בארכיון הבימה אורי להב, עכבר העיר, אנטיגונה - הצגת התיאטרון של השנה, באתר הארץ, 30 במרץ 2007 מיכל פלטי, הזוכה בפרס התיאטרון: "הבנאליות של האהבה", באתר הארץ, 16 במאי 2010
קריקסוס

קריקסוס (נפטר בשנת 72 לפנה"ס) היה ממנהיגי מרד העבדים השלישי נגד האימפריה הרומית יחד עם ספרטקוס ואוינומאוס. קריקסוס היה גאלי (אזור צפון צרפת של ימינו). משמעות השם קריקסוס בגאלית הוא בעל שיער מתולתל. הוא היה עבד אשר הוכשר בבית הספר לגלדיאטורים (לודוס) ליד העיר קפואה שהיה שייך לקווינטוס לנטולוס בטיאטוס. קריקסוס ברח במהלך מרד הגלדיאטורים בלודוס של בטיאטוס יחד עם עוד 70 גלדיאטורים ועבדים אחרים בנוסף לספרטקוס ואוינומאוס. יחד הם הקימו צבא של עבדים שהתקוממו כנגד הרומאים. המרד הוכח תחילה כמוצלח מאוד כשצבא המורדים הצליח להביס שני לגיונות רומאיים שנשלחו לדיכוי המרד. הם המשיכו לפשוט על אחוזות ובעלי עבדים וצבאם מנה בשיא כוחם כ-70,000 אנשים (אולם לא ברור כמה מהם היו לוחמים). לאחר כשנה החליט קריקסוס להיפרד מצבאו של ספרטקוס, לאחר חילוקי דעות לגבי המשך המאבק. מטרת ספרטקוס הייתה עלייה צפונה והחזרת העבדים לביתם באזור גאליה ותראקיה (בולגריה ואזור הבלקן של היום), ואילו קריקסוס החליט להישאר להשתקע באזור דרום איטליה. באביב של שנת 72 לפנה"ס, שני לגיונות רומאיים בהנהגתם של גאנוס קורנליוס לאנטולוס קלאודיוס ולוסיוס גאליוס פובליקולה נשלחו לחסל את המרד. הם ארבו לקריקסוס ולצבאו, שהיה מורכב מלוחמים קלטים וגרמנים באזור פוליה (דרום מזרח איטליה). בקרב המכריע למרגלות הר גרגנוס, שלח קריקסוס את השבטים הגרמניים לשם ריכוך ההגנה הרומית לפני התקיפה, בעזרת הגלדיאטורים הקלטים המאומנים בהנהגתו, אולם השבטים הגרמניים בגדו בו וברחו משדה הקרב. לבסוף נהרגו בקרב קריקסוס ויתר הלוחמים. היסטוריונים רומאים מאותה תקופה טוענים שספרטקוס "כיבד" את מותו של קריקסוס בעריכת משחקים, במהלכם אילץ 300 שבויי מלחמה רומאים להילחם עד המוות כגלדיאטורים.
אנומאנוס (מורד)

אנומאנוס היה גלאדיאטור גאלי (אזור צרפת - בלגיה של היום) אשר הוכשר בבית הספר לגלדיאטורים (לודוס) של קווינטוס לנטולוס בטיאטוס ששכן ליד העיר קפואה שבדרום מערב איטליה. אנומאנוס ברח יחד עם קריקסוס וספרטקוס במהלך מרד הגלדיאטורים בלודוס של בטיאטוס במהלכו ברחו עוד כ-70 עבדים וגלדיאטורים נוספים. אנומאנוס היה הדוקטורה (מורה) של בית בטיאטוס ולימד את הגלאדיאטורים החדשים שהגיעו. אנומאנוס, יחד עם קריקסוס וספרטקוס, היה ממנהיגי מרד העבדים השלישי נגד האימפריה הרומית (71-73 לפנה"ס). אנומאנוס היה שותף לניצחונות הראשונים של צבא המורדים נגד האימפריה הרומית, לאחר התקוממותם של הגלדיאטורים, המשיכו אנומאנוס, ספרטקוס וקריקסוס לפרוץ ללודוסים נוספים ולשחרר עבדים רבים באזור קפואה וניאפוליס. לדיכוי המרד נשלחו תחילה 2 לגיונות רומאיים תחת פיקודו של גאיוס קלאודיוס גלאבר בקרב המכריע למרגלות הר ווזוביס נחלו הרומאים תבוסה כואבת. אנומאנוס מת כשנה לאחר פרוץ המרד בחורף של שנת 72 לפנה"ס במהלך אחת הפשיטות של צבא המורדים על הערים באזור דרום איטליה.