laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דויד זימה

דויד זימה (בצ'כית: David Zima; נולד ב-8 בנובמבר 2000 באולומואוץ שבצ'כיה) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת טורינו מהסרייה א' ובנבחרת צ'כיה. זימה גדל במחלקת הנוער של סיגמה אולומואוץ. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הצ'כית, וערך שתי הופעות ליגה. ב-1 בפברואר 2020 הושאל זימה לסלביה פראג מליגת העל הצ'כית עד לתום עונת 2020/2021. ב-3 באוגוסט 2020 חתם על חוזה קבוע במועדון. בסך הכל ערך 37 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-31 באוגוסט 2021 חתם זימה בטורינו מהסרייה א'. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על סלרניטנה במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2021/2022. בעונתו הראשונה במועדון ערך 20 הופעות ליגה. ב-24 במרץ 2021 ערך זימה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה, בניצחון 2–6 על נבחרת אסטוניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת צ'כיה לטורניר יורו 2020 בשנת 2021, אך לא ערך הופעות בטורניר. נכלל בסגל נבחרת צ'כיה לטורניר יורו 2024. סלביה פראג אליפות צ'כיה (2): 2019/2020, 2020/2021 הגביע הצ'כי (1): 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא דויד זימה בוויקישיתוף דויד זימה, באתר Transfermarkt דויד זימה, באתר Soccerway דויד זימה, באתר WorldFootball.net דויד זימה, באתר National Football Teams דויד זימה, באתר FootballDatabase.eu Za Slavií do Portugalska přicestoval David Zima באתר הרשמי של סלביה פראג, 1 בפברואר 2020 (בצ'כית) Hotovo, Zima už patří Turínu. Stoper ze Slavie podepsal čtyřletou smlouvu באתר CNC, ‏ 31 באוגוסט 2021 (בצ'כית) Nominace reprezentace na přípravný kemp před EURO 2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הצ'כית, 28 במאי 2024 (בצ'כית)
האחים מוצרט

האחים מוצרט (בשוודית: Bröderna Mozart) הוא סרט קומי שוודי מ-1986 בבימויה של סוזן אוסטן. הסרט עוסק בבמאי המנסה להכניס אלמנטים חדשניים לאופרה. אוסטן זכתה בפרס גולדבאג לבמאי הטוב ביותר על בימוי הסרט. הסרט התפרסם בעיקר בתור הסרט האחרון אותו ראה ראש ממשלת שוודיה אולוף פלמה. מיד לאחר ההקרנה, כשהיה פלמה בדרכו לביתו, הוא נרצח בצורה מסתורית. הסרט עוסק בבמאי אופרה בשם וולטר (אטיין גלזר) אשר מביים הפקה של האופרה "דון ג'ובאני" מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט באופרה המלכותית השוודית. הוא מנסה לערער רבות מהמוסכמות של עולם האופרה. הוא מתעקש לעשות כל דבר בדרכו שלו, ומעודד את השחקנים והזמרים למצוא גם הם את הקול הייחודי שלהם. הצוות זועם בתחילה על כוונותיו של וולטר, אולם בהדרגה לומד להעריך את נקודת המבט שלו. לאורך הסרט, רוח הרפאים של מוצרט מופיעה ונעלמת. היא מופיעה בתדירות גבוהה יותר ויותר ככל שהעלילה מתקדמת. ברגע השיא, מוצרט נראה בוכה משמחה. בסופו של דבר ההפקה של וולטר הופכת להצלחה מסחררת, אולם המבצעים לוקחים את כל הקרדיט בזמן שהבמאי נשכח. "האחים מוצרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האחים מוצרט", באתר AllMovie (באנגלית) "האחים מוצרט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ורג' אלכסנדר קוהוט

עמרם (ג'ורג' אלכסנדר) קוהוט (באנגלית: George Alexander Kohut‏; 11 בפברואר 1874 - 31 בדצמבר 1933) היה רב וחוקר ספרות אמריקאי. ג'ורג' אלכסנדר קוהוט נולד ב-1874 בעיר סקשפהרוואר בהונגריה. אביו היה הרב, הבלשן והמזרחן חנוך יהודה קאהוט. הוא למד בגימנסיה בגרוסוורדיין, וב-1885 היגר עם אביו לארצות הברית. למד בבית ספר של אוניברסיטת קולומביה (1893–1895), ואחר כך באוניברסיטת הומבולדט של ברלין, ובבית המדרש הגבוה למדעי היהדות (Hochschule für die Wissenschaft des Judenthums), והיה גם תלמידו של משה שטינשניידר (1895–97). ב-1897 חזר לארצות הברית ושימש רב קהילת עמנו-אל, בדאלאס שבטקסס, תפקיד אותו מילא במשך שלוש שנים. בשנת 1902 הוא הפך למפקח על בית הספר הדתי של טמפל עמנו-אל בניו יורק, והיה עוזר ספרן של בית המדרש לרבנים באמריקה. הוא השתתף יחד עם אימו החורגת, רבקה קוהוט, בניהול "המכינה לבנות לקולג' על שם קוהוט" (Kohut College Preparatory School for Girls), ויחד הם הקימו ב-1915 את "קרן אלכסנדר קוהוט" שפרסמה מחקרים בנושאי יהדות. קוהוט היה מחברו של המפתח למילים האיטלקיות ב"תוספת הערוך", שכתב אביו. (1892); "ספרות יהודית מוקדמת באמריקה" ("פרסומים Am. Jew. Hist. Soc." מס' 3, 1895, עמ' 103–147); וכן כתב את הפרק "סקיצות של נאמנות יהודית, גבורה ופטריוטיזם במושבות אמריקה הדרומית ובאיי הודו המערבית", בספרו של סיימון וולף "היהודי האמריקאי כפטריוט, חייל וכאזרח" (1895); את "קדושי האינקוויזיציה באמריקה הדרומית" (1895); "זיכרונות מפעילותו הספרותית של ד"ר אלכסנדר קוהוט", ב"סיכומי הכינוס הדו-שנתי הרביעי של אגודת הסמינר התאולוגי היהודי"; "ביבליוגרפיה של כתבי פרופ' מ. שטיינשניידר"; "סיימון דה קאסרס והפרויקט שלו לכיבוש צ'ילה" (ניו יורק, 1897); "עזרא סטיילס והיהודים" (1902), ועוד מונוגרפיות רבות בנושאים היסטוריים ובפולקלור. הוא גם ערך את "מחקרים שמיים לזכרו של ד"ר אלכסנדר קוהוט" (ברלין, 1897), ומאז 1902 ערך יחד עם רבקה קוהוט את "מחשבות מועילות" (Helpful Thoughts), כיום "הבית היהודי" (Jewish Home), כתב עת חודשי שיצא לאור בניו יורק. יהודה מרטון (Eo') (יה. מ.), "קוהוט, עמרם (ג'ורג׳ אלכסנדר)", האנציקלופדיה העברית (כרך כט, עמ' 224), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשל"ז. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' אלכסנדר קוהוט בוויקישיתוף עמרם בן חנוך יהודה קוהוט (1874-1933), דף שער בספרייה הלאומית Isidore Singer, George Alexander Kohut, Cyrus Adler, KOHUT, ALEXANDER
דינאלורוס

דינאלורוס (שם מדעי: Dinaelurus; מילולית: "חתול נורא") הוא סוג של טורף נכחד ממשפחת הנימרווידיים, אשר התקיים באמריקה הצפונית של האאוקן והאוליגוקן שלפני 30.8 עד 20.6 מיליון שנה מזמננו. הדינאלורוס היה טורף דומה לחתול קדום, אשר התגלה בתוך תצורות "John Day Fossil Beds National Monument" שבאורגון ותואר בידי החוקר ג'ורג' פרנסיס איטון ב-1922. הסוג מכיל מין יחיד - Dinaelurus crassus. יונק זה הגיע לאורך של 1.3 מטר ולמשקל של עד 35 ק"ג, כשבמראהו הזכיר מאוד ברדלס. בדומה לקרוביו היה שנחרבי במראהו, והיה בעל ניבים ארוכים ששימשו לדקירת טרף. מבנה הגולגולת היה מוארך יותר מאשר לחתול אמיתי והיה בעל שיני לחיים מעוגלות, ללא רכסים. מבנה גופו וגודל הנחיריים שלו התאים לתנועה מהירה וכנראה היה בעל רגליים דקות וארוכות ששימשו לריצה מהירה אחרי טרף, כמו אצל הברדלס, שגם לו התאמות מתכנסות דומות המתאימות לריצה, כמו אזור נחיריים גדול וחלל גולגולת קטן יותר. הטורף ניזון מיונקים קטנים שרעו בערבות או ביערות של אמריקה הצפונית, אותם כנראה הרג עם ניביו הארוכות. מדיה וקבצים בנושא דינאלורוס בוויקישיתוף דינאלורוס, באתר GBIF (באנגלית) PaleoBiology Database: Dinaelurus, basic info Flynn, John J. and Henry Galiano. 1982. Phylogeny of early Tertiary Carnivora, with a description of a new species of Protictis from the middle Eocene of northwestern Wyoming. American Museum Novitates.
מריקודוס

מריקודוס (שם מדעי: Merycodus) הוא סוג נכחד שלמעלה גירה ממשפחת האנטילוקפריים, אשר חי במשך המיוקן של אמריקה הצפונית, בסביבות 20 עד 10 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בתצורות סנטה פה (Santa Fe Group (geology)) שבניו מקסיקו והוא תואר ב-1854 בידי החוקר האמריקאי ג'וזף ליידי. יונק זה הזכיר את האנטילוקפרה המודרנית, אך היה קטן יותר והגיע לאורך של 1 מטר, לגובה של 80 ס"מ בכתפיים ולמשקל של 35 ק"ג. הוא היה בעל מבנה קרניים קצרי בסיסים בעלי 2 ע 3 סעיפים כשל איילים, אשר שונים מאלה של האנטילוקפרה המודרנית והזכירו את אלה של אייל הסבך. למינים העתיקים ביותר בסוג היו קרניים גדולות ודחוסות יחסית מהמינים החדשים מהסוג. הסוג כולל כיום 11 מינים, כשחלק מהם הועברו לסוג Cosoryx או לסוג Prosynthetoceras, ממשפחת הפרוטוצרטיים. מבנה הטוחנות שלו היה בעל התפתחות רחבה של הכתר ואמייל קשה יותר (Hypsodont), מה שנותן לבעל החיים יכולת גדולה יותר לפרק את הסיבים של צמחים קשיחים כמו עשבים ובכך להפחית את שחיקת השיניים שלו על ידי לעיסה מתמדת. מבנה הגפיים התאים לריצה מהירה מטורפים כמו חתוליים או כלבי דב . מדיה וקבצים בנושא מריקודוס בוויקישיתוף מריקודוס, באתר GBIF (באנגלית)
מרקו ליבאיה

מרקו לִיבָאיַה (בקרואטית: Marko Livaja; נולד ב-26 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת החלוץ בהיידוק ספליט. ליבאיה שיחק בנבחרת קרואטיה מ-2018 עד 2023, וכבש ארבעה שערים ב-21 משחקים. הוא היה חלק מהנבחרת שזכתה במדליית ארד במונדיאל 2022 בקטאר. ליבאיה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אומלדינץ וראניץ ובגיל 15 הצטרף למחלקת הנוער של היידוק ספליט. כעבור שנתיים הצטרף לאקדמיה של אינטר מילאנו והושאל הושאל מיידית ללוגאנו ששיחקה אז בליגה השלישית בשווייץ. בקיץ 2011 הושאל לצ'זנה מהסרייה א' שאף רכשה מחצית מכרטיס השחקן שלו. באוקטובר של אותה שנה ערך את הופעת בכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פיורנטינה. בינואר 2012 חזר לאינטר ושיחק בקבוצת הנוער של המועדון ואף זכה עמה באליפות איטליה לנוער. במחזור הראשון של עונת 2012/2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד פסקארה. בעונה זו שיחק 6 משחקים בסרייה א' ובשלושה משחקים בליגה האירופית נגד נפטצ'י באקו, פרטיזן בלגרד ורובין קאזאן כאשר נגד האחרונה כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. ליבאיה כבש בשער הבתים 4 שערים והיה מלך שערי הקבוצה בשלב הבתים של הליגה האירופית. ב-31 בינואר 2013 הושאל לאטאלנטה עד לסיום העונה ורכשה את מחצית הכרטיס השחקן שלו תמורת 2.5 מיליון אירו. ב-10 בפברואר 2013 ליבאיה ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק הליגה נגד קטניה. במשחק הליגה נגד רומא כבש צמד שהיו גם שערי הבכורה שלו במועדון. בחודש זה אף נבחר לשחקן החושד של המועדון. ב-15 במאי 2014 חתם לחמש שנים ברובין קאזאן מליגת העל הרוסית תמורת 6 מיליון אירו. ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לאמפולי. ב-14 ביולי 2016 חתם לארבע שנים בלאס פאלמאס מליגת העל הספרדית. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-4 נגד ולנסיה בה גם כבש את שערי הבכורה שלו בקבוצה. ב-1 ביולי 2017 הושאל לא.א.ק אתונה עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה. ב-25 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לצסק"א מוסקבה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. ב-28 בספטמבר כבש שער שוויון בתיקו 2–2 נגד אוסטריה וינה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. ב-5 בנובמבר הבקיע את השער היחיד בדרבי "העיט הכפול" נגד פאוק סלוניקי ושבועיים לאחר מכן הבקיע בתיקו 1-1 בדרבי נגד פנאתינאיקוס. בעונה זו זכה עם הקבוצה באליפות יוון, לגמר הגביע ולשמינית גמר הליגה האירופית. בסיום העונה, מימשה א.א.ק את האופציה על השחקן. ב-9 ביוני 2021 חתם לשלוש שנים בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית. בשנת 2021 נבחר לכדורגלן השנה בקרואטיה והיה לכדורגלן הראשון של המועדון שעושה זאת משנת 2003. את עונת 2021/2022 סיים עם 28 שערי ליגה והיה מלך שערי הליגה ואף קבע שיא מועדון לכיבושים בעונה. ביולי 2022 חתם על חוזה לארבע שנים נוספות במועדון. ב-6 בספטמבר 2018 ליבאיה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה בתיקו 1-1 נגד פורטוגל. ליבאיה היה חלק מסגל הנבחרת גם בחודש לאחר מכן, אולם חזר לסגל הנבחרת רק בספטמבר 2021. ב-7 בספטמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד סלובניה. ליבאיה נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2022 ואף כבש בניצחון 1-4 נגד קנדה. א.א.ק אתונה ליגת העל היוונית: 2017/2018 היידוק ספליט ליגת העל הקרואטית: 2021/2022 מדיה וקבצים בנושא מרקו ליבאיה בוויקישיתוף מרקו ליבאיה, באתר Transfermarkt מרקו ליבאיה, באתר Soccerway מרקו ליבאיה, באתר WorldFootball.net מרקו ליבאיה, באתר National Football Teams מרקו ליבאיה, באתר FootballDatabase.eu מרקו ליבאיה, באתר ESPN
Butterfly Effect (שיר)

Butterfly Effect הוא שיר של הראפר והזמר האמריקאי טראוויס סקוט. השיר יצא לאור על ידי אפיק רקורדס ב-15 במאי 2017, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Astroworld. השיר נכתב על ידי סקוט יחד עם המפיקים הקנדים מורדה ביטס ופליקס לאון. במהלך הופעה בווירג'יניה ב-4 במאי 2017, סקוט רמז על צאתה של מוזיקה חדשה בפריסטייל ראפ. סקוט אמר: "Dropping new music in a few days. Bout to go crazy for a few days" ("מוציא מוזיקה חדשה תוך כמה ימים. עומד להשתגע לכמה ימים"). השיר יצא לצד שני שירים נוספים של סקוט בסאונדקלאוד, כולל "A Man" ו-"Green & Purple" בהשתתפות פלייבוי קרטי. השיר נכנס למצעד הבילבורד הוט 100 במקום ה-99 בשבוע של 17 ביוני 2017, והגיע בשיאו למקום ה-50 לאחר צאתו של Astroworld. הסינגל קיבל את תואר הפלטינה המרובעת מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי על 4,000,000 יחידות שנמכרו בארצות הברית. בשנת 2022, השיר חצה את רף מיליארד ההשמעות בפלטפורמת ספוטיפיי. הווידאו קליפ יצא לאור ב-13 ביולי 2017 בערוץ ה-Vevo של טראוויס סקוט. הוא בוים על ידי BRTHR, שביים גם את הקליפ ל-"Goosebumps" של סקוט. מידע על הסינגל "Butterfly Effect" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Butterfly Effect" באתר יוטיוב David Renshaw (5 במאי 2017). "Travis Scott Said He's Releasing New Music "In A Few Days"". The Fader. נבדק ב-12 ביוני 2017. {{cite news}}: (עזרה) Olivia Craighead (15 במאי 2017). "Listen To Three New Travis Scott Songs". The Fader. נבדק ב-12 ביוני 2017. {{cite news}}: (עזרה) Nerisha Penrose (16 במאי 2017). "Travis Scott Unleashes Three New Songs". Billboard. נבדק ב-12 ביוני 2017. {{cite news}}: (עזרה) Trust, Gary (13 באוגוסט 2018). "Drake Rules Hot 100 for Fifth Week With 'In My Feelings,' Travis Scott Debuts Two Songs in Top 10". Billboard. נבדק ב-14 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה) Aaron Mansfield (14 ביולי 2017). "Travis Scott Releases New Video for "Butterfly Effect"". Complex. נבדק ב-14 ביולי 2017. {{cite news}}: (עזרה) Max Weinstein (13 ביולי 2017). "Travis Scott's "Butterfly Effect" Video Is Here". XXL. נבדק ב-14 ביולי 2017. {{cite news}}: (עזרה) CERTIFICADOS, Pro-Música Brasil (ב־Brazilian Portuguese)
יחסי בליז–יוון

יחסי בליז–יוון הם היחסים הדיפלומטיים בין בליז ליוון. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-4 בספטמבר 1986. בשנת 1992 פתחה בליז קונסוליה באתונה. יוון מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו. בליז מיוצגת ביוון באמצעות שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד באתונה. מדיה וקבצים בנושא יחסי בליז–יוון בוויקישיתוף בליז באתר משרד החוץ היווני ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חסן אבו אל-הודא

חסן אבו אל-הודא (בערבית: حسن خالد ابو الهدى; 1870–1936) היה פוליטיקאי שכיהן כראש הממשלה הרביעי של אמירות עבר הירדן (כיום ירדן) פעמיים בשנים 1923–1924 ובשנים 1926–1931. הוא היה שר האוצר מ־1924 עד 1926. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חסן חאלד היה בנו של מוחמד בן חסן ואדי, פקיד של האימפריה העות'מאנית, שכונה "א-סייד אבו אל-הודא" ו-"א-סיאדי". אביו היה מנהיג קבוצה סופית ויועץ הדת של הסולטן עבדול חמיד השני לענייני ערבים. הוא בילה את רוב ילדותו באיסטנבול, שם התגוררה משפחתו. התחתן עם מצרית ממוצא טורקי, דבלט אבו גבל, ונולדו להם שתי בנות: וליה, אשת חברה וחוקרת תולדות האמנות בוגרת אוניברסיטת אוקספורד, וחלימה לימה הנימפנדי, שנישאה לשהזאדה מחמד נזים, בנו של שהזאדה מהמד זיאדין. לאחר הפיכת הטורקים הצעירים, נטען כי אבו אל-הודא ברח מאיסטנבול לפריז, שם פרנס את עצמו באמצעות הכנסות של חברה שמכר. לאחר מכן, הוא עבר לאלכסנדריה כדי להתגורר עם משפחתו. למשך תקופה מסוימת, התגורר בביתו של חוסיין אל-קסאב. פוליטיקה של ירדן מדיה וקבצים בנושא חסן אבו אל-הודא בוויקישיתוף "دولة حسن خالد ابو الهدى". Royal Heritage (בערבית). 1 בינואר 2018. נבדק ב-2 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Financial Ministers". mof.gov.jo. Abu-Manneh, B (במאי 1979). "Sultan Abdulhamid II and Shaikh Abul Huda Al-Sayyadi". Middle Eastern Studies. 15 (2): 131–153. doi:10.1080/00263207908700402. {{cite journal}}: (עזרה) "Princess Lulie Abul-Huda Fevzi Osmanoglu (1919-2012)". Mary C. Wilson, King Abdullah and the Making of Jordan. Cambridge: Cambridge University Press, 1990, p. 14.
גמל קנובלוכי

גמל קנובלוכי (שם מדעי: Camelus knoblochi) הוא מין נכחד של גמל אשר חי בתקופת הפליסטוקן במזרח אירופה ומזרח אסיה, בין השאר המאובנים שלו התגלו בצפון הקווקז, על גדת ים אזוב, הים הכספי ונהר הוולגה, קזחסטן, טג'יקיסטן, הרי אלטאי במונגוליה, דרום-מערב סיביר ועבר הבאיקל ובצפון-מזרח סין. הגמל תואר ב-1880 בידי החוקר הרוסי Poliakov. גמל זה היה אולי מאבות הגמל הדו-דבשתי. הוא היה גדול מאוד, באורך 3.5 מטרים, גובה 250 ס"מ בכתפיים ומשקל של 700 עד 1,200 ק"ג. הוא היה מהגדולים שבגמלי הפליסטוקן והתחרה על התואר עם הגמל הסורי. לגמל כנראה הייתה דבשת, שלא השתמרה במאובנים. השרידים המאוחרים ביותר של הגמל התגלו במונגוליה לפני 27,000 שנה, עם סיום עידן הקרח האחרון. הגמל נכחד כנראה כתוצאה מציד אנושי או מהתייבשות האקלים העולמית ודחיקת צמחייה מקומית מאזוריה. הדבר גרם למדבריות גדולות להיווצר במקומות בהם השתרעו ערבות עצומות ויערות לחים בעבר. גמל זה כנראה התחרה פחות ביעילות מגמלים אחרים, כמו גמל הדבשתיים ומצבאיים מקומיים על חיים ביובש, מה שגרר את הכחדתו. גמל קנובלוכי, באתר NCBI (באנגלית) Titov, V. (April 2008). "Habitat conditions for Camelus knoblochi and factors in its extinction". Quaternary International. 179 (1): 120–125. Bibcode:2008QuInt.179..120T. doi:10.1016/j.quaint.2007.10.022.
עמנואל אמוניקה

עמנואל אמוניקה (נולד ב-25 בדצמבר 1970 בניגריה) הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת החלוץ ומאמן את נבחרת טנזניה. אמוניקה השתתף עם נבחרת ניגריה בכדורגל במונדיאל 1994 ו-1998. כמו כן היה שותף לזכייה במדליית הזהב בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת אטלנטה (1996). קריירת המשחק שלו לקחה אותו למצרים ולמועדוני צמרת אירופיים כספורטינג ליסבון וברצלונה. בשיאו נבחר לכדורגלן השנה באפריקה לשנת 1994. מדיה וקבצים בנושא עמנואל אמוניקה בוויקישיתוף עמנואל אמוניקה, באתר Transfermarkt עמנואל אמוניקה, באתר BDFutbol עמנואל אמוניקה, באתר WorldFootball.net עמנואל אמוניקה, באתר National Football Teams עמנואל אמוניקה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא מאמני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האיש המכני של מיקי

האיש המכני של מיקי (באנגלית: Mickey's Mechanical Man) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי בכיכובו של מיקי מאוס שיצא בשנת 1933, אשר הופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס. זהו הסרט ה-57 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והשביעי שיצא באותה השנה. מחוץ לחדר האימונים של מיקי יש שלל שלטים המצהירים שאין כניסה במגוון שפות כגון צרפתית, איטלקית, ספרדית, אנגלית ועוד. בנוסף ישנה כרזה המכריזה על קרב המאה בין מכונה לחיה, בין "האיש המכני של מיקי" לבין "קונגו הרוצח", גורילה גדולת ממדים. בתוך החדר אימונים, מיקי מנגן על הפסנתר ומאמן את האיש המכני שלו לקראת הקרב בהנחת תמונת פניו של הגורילה על כספת המשמשת כשק אגרוף. מיני מגיעה במכוניתה וצופרת להם מבעד לחלון, מה שגורם לאיש המכני להפוך למטורף ולרסק לחלוטין את הכספת. האחרון מבחין בכרזה על הקיר המציגה את קונגו הגורילה ומיד מזנק עליה ועובר דרך הקיר. מיקי המבוהל עוקב אחריו וצופה באיש המכני שובר עמוד עליו הייתה כרזה של הגורילה, אך העמוד נופל עליו ומעלף אותו. מיני מתחילה לצחוק על המאורע ומיקי מבקש ממנה לא לצפור בצופר שלה כי זה גורם לאיש המכני שלו לאבד עשתונות ולהשתגע. מיני לועגת לסברתו של מיקי וצופרת שוב, ואכן האיש המכני מתעורר ושב למסע ההרס שלו בעוד מיקי רודף אחריו ומנסה לעצור בעדו. האיש המכני מגיע לכניסת אצטדיון האגרוף בו אמור להתנהל הקרב בינו לגורילה והקהל שעומד בתור לרכישת הכרטיסים נס על נפשו למראה הרובוט המטורף. וכאשר האיש המכני מזנק על כרזה נוספת עם דמותו של הגורילה הוא נופל ארצה מעולף שוב עקב כך שהכרזה הייתה על קיר לבנים. הקהל שב ומתחיל ללגלג על מיקי הנושא את היצירה שלו לעבר כניסת המתאבקים כשמיני בעקבותיו. הקרב מחל, ולאחר הצלחה קצרה האיש המכני חוטף מקונגו הגורילה פעם אחר פעם עד אשר ידו על התחתונה. מיקי מתחנן אליו שיקום וימשיך להיאבק בגורילה בעוד הכרזן של הקרב סופר ומגיע לתשע מיני מופיעה עם הצופר שהביאה ממכוניתה וצופרת בחזקה. האיש המכני מתעורר לחיים ומתחיל להכות את קונגו ללא רחמים וללא הרף. לאחר שהביס את הגורילה והכרזן הגיע לעשר והכריז על הניצחון, האיש המכני אחוז האמוק מתפוצץ לכדי עשרות חלקים ומיקי ומיני מתנשקים במרכז הזירה. מיקי מאוס – וולט דיסני מיני מאוס – מרסלייט גארנר האיש המכני – לא ידוע הגורילה קונגו הרוצח – לא ידוע הסרט מוצג במשחק הווידאו "Epic Mickey" משנת 2010 כשלב במשחק המחבר בין חלקים של "עיר המחר", המבוססת על ארץ המחר שבדיסנילנד. כמו כן, מיני-משחק המבוסס על סרט קצר זה מופיע במשחק הווידאו "Kingdom Hearts III" משנת 2019, שבו השחקן שולט בתנועותיו של האיש המכני כדי להביס את הגורילה. "האיש המכני של מיקי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האיש המכני של מיקי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}: (עזרה)
יחסי ארגנטינה–בליז

יחסי ארגנטינה–בליז הם היחסים הדיפלומטיים בין ארגנטינה לבליז. שתי המדינות חברות בקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאו"ם. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-8 בינואר 1992. ב-2013 שתי המדינות חתמו על הסכם על שיתוף פעולה טכני. ב-5 ביוני 2017 שודרגה הקונסוליה הארגנטינאית בבליז לדרגת שגרירות, ודניאל צ'בורו הפך לשגריר ארגנטינה הראשון בבליז. בליז מיוצגת בארגנטינה באמצעות שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו. ארגנטינה מחזיקה בבליז שגרירות בבלמופן. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה–בליז בוויקישיתוף DANIEL CHUBURU IS THE NEW AMBASSADOR OF ARGENTINA TO BELIZE באתר שגרירות ארגנטינה בבליז
קדורקודון

קדורקודון (שם מדעי: Cadurcodon; מילולית: "השן של קדורסי (אנ')") הוא סוג נכחד של יונק נכחד מסדרת מפריטי הפרסה, אשר חי באירואסיה במשך האאוקן והאוליגוקן שלפני כ-37 עד 24 מיליון שנה מזמננו. הוא היה קרובו של המטמינודון וכמותו דמה מעט לקרנף. הסוג תואר למדע ב-1924 בידי החוקר ההונגרי מיקלוש קרצוי (אנ'), על סמך ממצאים מצרפת, מונגוליה וסין ותוארו בו 3 מינים: Cadurcodon ardynensis - בתחילה שויך לסוג Cadurcotherium בידי הנרי פיירפילד אוסבורן Cadurcodon tuskabakensis Cadurcodon zaisanensis יונק זה היה כבד כמו קרנף והגיע לאורך 2.5 מטרים ולמשקל של 900 עד 1,800 ק"ג, כשהייתה לו גולגולת מסיבית ושיניים חרוטיות עמוקות וכן זוג ניבים ארוכים ובולטים משני הלסתות. הוא היה חסר קרניים על אפו ובעל מבנה החוטם, אשר רמז שהיה לו חדק כשל טפיר מודרני יונק זה היה צמחוני ורעה בביצות של אסיה הקדומה, כשמבנה הגוף דמוי-ההיפופוטם שלו מרמז שהיה אמפיבי לפחות חלקית. מזונו כלל כנראה צמחי מים שונים או עלים, אותם קטף עם חדקו. מדיה וקבצים בנושא קדורקודון בוויקישיתוף קדורקודון, באתר GBIF (באנגלית) Wall, William P. (1980). "Cranial Evidence for a Proboscis in Cadurcodon and a Review of Snout Structure in the Family Amynodontidae (Perissodactyla, Rhinocerotoidea)". Journal of Paleontology. 54 (5): 968–977. JSTOR 1304363 – via JSTOR
חותם (שם מסחרי)

חותם בעסקי הוצאה לאור הוא שם מסחרי המשמש לפרסום יצירות, חברת הוצאה לאור אחת יכולה להחזיק במספר חותמים, בדרך כלל שמות שונים כמו מותגים לצורך שיווק המיועד לקהלי יעד ספציפיים. חותם של מו"ל היא שם מסחרי – שם שהעסק משתמש בו למסחר במוצרים או שירותים – תחתיו מתפרסמת יצירה. לחותם יש מטרה מוגדרת בדרך כלל. במקרים מסוימים, השימוש בחותם נובע מהשתלטות של הוצאה לאור גדולה על הוצאה קטנה יותר (או חלק ממנה). כגון החותמים של חברת בארנס אנד נובל. השימוש בחותמים נפוץ גם בחברות משחקי מחשב, לצורך הוצאת משחקי מחשב תחת חברת משחקים גדולה המחזיקה במספר נרחב של אולפנים. חברת הוצאה לאור בודדת עשויה להחזיק חותמים רבים, כאשר השימוש בהם לצורכי ההוצאה הוא כדי לשווק עבודות לפלחי שוק דמוגרפיים שונים. לדוגמה, מטרת החותם של Viking press – השייך לחברת ההוצאה Penguin Group – היא "לפרסם רשימה אקסקלוסיבית של ספרי עיון טובים, כגון ביוגרפיה, היסטוריה ויצירות על עניינים עכשוויים, וכן סיפורת בדיונית בעלת חשיבות משמעותית. שאינה תופעה חולפת" מדיה וקבצים בנושא חותם בוויקישיתוף Friedlander, Joel (2015-02-09). "A Quick Lesson About Publishers, Imprints, CreateSpace, and Bowker". The Book Designer. נבדק ב-2016-07-29. "Industry Overview: Journalism and Publishing". Wet Feet. אורכב מ-המקור ב-2016-08-17. נבדק ב-2016-07-29. "Take-Two CEO Strauss Zelnick: 'I'm charged with making hard decisions'". 18 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) "EA CEO pledges freedom to Take-Two Interactive's developers". 3 במרץ 2008. {{cite web}}: (עזרה) "What is an imprint?". The Book Publicity Blog. 2009-07-14.
פרוטילצינוס

פרוטילצינוס (שם מדעי: Prothylacinus; מילולית: "קרוב לזאב כיס") הוא סוג נכחד של יונק טורף מסדרת הספרסודונטה, אשר חי באמריקה הדרומית במשך תחילת המיוקן לפני 16 עד 15.5 מיליון שנה מזמננו. המאובנים של יונק זה התגלו ב"תצורות ריו פריאס" (Río Frías Formatio) שבצ'ילה וב"תצורות סנטה קרוז" (Santa Cruz Formation) שבארגנטינה ואלה נקראו בשם ב-1891 בידי החוקר הארגנטינאי פלורנטינו אמחינו (אנ'), אשר נתן לו את שמו מאחר שהיה טורף מטאתרי בדומה לזאב הכיס, אם כי כלל לא היה קרוב או דומה לו. הסוג כלל מין יחיד - Prothylacinus patagonicus, שנקרא על שם פטגוניה, בה התגלה. יונק קדום זה היה בעל מבנה צנום ומוארך כגחן אך היה גדול יותר והגיע לאורך 1.4 מטר, לגובה 45 ס"מ בכתפיים ולמשקל של 30 עד 40 ק"ג. הגולגולת הייתה מוארכת ובעלת מבנה מחוזק שנתן לה עוצמת נשיכה חזקה של טרפו. היו לו גפיים שריריות ביותר ובעלות מפרקים שיכלו לנוע ביעילות, עם טפרים מעוקלים ומוארכים שהתאימו בעיקר עבור טיפוס על עצים. ייתכן שהזכיר בתנועתו את הבינטורונג המודרני. מבנה שיניו מרמז שהיה טורף ואולי הוא צד ביערות הקדומים מכרסמים, מרידיונגולטיים קטני ממדים ואולי גם עצלנים. מדיה וקבצים בנושא פרוטילצינוס בוויקישיתוף פרוטילצינוס, באתר GBIF (באנגלית) Argot, C. (2003). "Functional adaptations of the postcranial skeleton of two Miocene borhyaenoids (Mammalia, Metatheria), Borhyaena and Prothylacinus, from South America". Palaeontology. 46 (6): 1213–1267. doi:10.1046/j.0031-0239.2003.00339.x.