laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ראיין אגולד

ראיין ג'יימס אגולד (באנגלית: Ryan James Eggold; נולד ב-10 באוגוסט 1984) הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי יהודי, הנודע בעיקר בזכות תפקידיו הטלוויזיוניים, בתור המורה ראיין מת'יוס בדרמת הנעורים "90210" (2008–2011), בתור המרגל טום קין בדרמת הפשע "הרשימה השחורה" (2013–2017), ובשל כיכובו בתור ד"ר מקס גודווין בדרמה הרפואית "ניו אמסטרדם" (2018–2023). אגולד נולד בעיר לייקווד (אנ'), קליפורניה שבארצות הברית, בנם של קארן (לבית בניק) וג'יימס פרדריק אגולד. הוא ממוצא אוסטרי-יהודי (סבתו מצד אמו), גרמני וקרואטי. אגולד סיים את לימודיו בבית הספר התיכון הקתולי סנטה מרגריטה (אנ') במחוז אורנג' בשנת 2002, שם השתתף בהצגות תיאטרון רבות בבתי ספר, ולאחר מכן למד בחוג לאמנויות התיאטרון של אוניברסיטת דרום קליפורניה אותם סיים בשנת 2006. בשנת 2006, מיד לאחר סיום לימודיו, קיבל אגולד את תפקידיו הראשונים בסדרות הטלוויזיה "אחים ואחיות", "ורוניקה מארס", "טירוף בבית" ו"קרובות". בהמשך, היו לאגולד תפקידים מינוריים באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" ברשת CBS, בסדרה הדרמה-קומית "הפמליה" ברשת HBO, בסיטקום "Out of Jimmy's Head" של Cartoon Network, עד שקיבל תפקיד קבוע בסדרה "צה!ב". במקביל לעבודתו בטלוויזיה, אגולד הופיע לראשונה על בימת התיאטרון בהצגה "Dead End" בבימויו של ניק מרטין. מאז הופיע בהפקות "Leipzig" ו"Marat/Sade". בשנת 2008, הוא החל לגלם את המורה האנגלית ראיין מת'יוס בסדרה "90210" ברשת The CW, ספין-אוף של הסדרה המצליחה "בוורלי הילס 90210",, למרות העובדה שהוא קרוב במציאות לגילם של השחקנים שמגלמים את תלמידיו, ואף צעיר מהשחקנים מאט לנטר, מייקל סטגר וטרבור דונובן. בשנים 2014–2017 השתתף בסדרה "הרשימה השחורה", בה גילם את טום קין, בן זוגה של אליזבת' (ליז). ב-2017 גילם את אותה דמות בתפקיד ראשי בסדרה הבת "הרשימה השחורה: גאולה". מאז 2018, אגולד גילם את ד"ר מקס גודווין בסדרת הדרמה הרפואית "ניו אמסטרדם" של רשת הטלוויזיה "NBC". הסדרה בוטלה לאחר חמש עונות מצליחות ב-2023. היה בעבר בזוגיות עם השחקנית והדוגמנית אשלי גרין. אגולד כותב ומלחין מוזיקה, מנגן בגיטרה ופסנתר, ושר בלהקת Eleanor Avenue. מדיה וקבצים בנושא ראיין אגולד בוויקישיתוף ראיין אגולד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ראיין אגולד, באתר AllMovie (באנגלית) ראיין אגולד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) stlucas, Ryan Eggold, Ethnicity of Celebs | EthniCelebs.com, ‏2017-03-06 (באנגלית אמריקאית)
גידולי חממה

גידולי חממה הם גידולי חקלאות אינטנסיבית, במקום מקורה, אשר מאפשר יצירת מיקרו אקלים באמצעות בקרה על התאורה, הטמפרטורה, הלחות וחדירת המזיקים. החממה היא יריעת בידוד (לרוב פוליאתילן או זכוכית) שאינה חדירה למים אך מאפשרת חדירת קרינת השמש. שיטת הכיסוי מוודאת שפחות מים יתאדו ממצע הגידול של הצמחים ומהצמחים עצמם. בחממה הצמחים גם מוגנים טוב יותר מפני קרה, הטמפרטורה של האוויר בחממה לא יורדת במהירות עקב הבידוד מהסביבה. ניתן לחמם חממה באמצעים שונים. שמירת החום מבוססת על כך שהכיסוי מעביר מעט קרינת חום (אינפרה אדום). חממה היא מבנה בעל קירות שקופים שנועד לגידול צמחים בתנאים מיטביים. צמחים הגדלים בחממה קרויים גידולי חממה. חלק מהחממות סגורות הרמטית ומאפשרות שליטה באוכלוסיית החרקים שבהן. באופן זה הן חוסכות פיזור רעל חרקים על הגידולים. חממה אפקט החממה גידולי מים מצע מנותק ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בילבאו ארנה

בילבאו ארנה (ספרדית: Bilbao Arena) הוא אולם ספורט רב תכליתי השוכן בעיר בילבאו מחבל הבסקים שבספרד, באזור מיריבילה (Miribilla). האולם נחנך בספטמבר 2010 ותכולתו עומדת על כ-10,014 מקומות ישיבה. האולם, מאז נפתח, משמש המגרש המרכזי כביתה של קבוצת הכדורסל המקומית, בילבאו באסקט אשר משתתפת בליגת העל הספרדית ובליגת האלופות בכדורסל, עם 8,500 מושבים. לארנה יש את היכולת להתחלק לשלושה מגרשים קטנים יותר לאירועי ספורט רב-תכליתיים, כמו כדורסל וכדורגל קטנים יותר. סך הכל 25,985 מ"ר. שטח הפנים מכיל חדרי הלבשה לספורטאים מקצועיים ואירועים רחבי היקף, יחד עם אזור בדיקת מרפאה וסמים, שטח אחסון ומתקני שירות אחרים. המתקנים זמינים לכל סוגי האירועים. פרט למשחקי כדורסל, משמש האולם למופעי תרבות ואירועי ספורט נוספים ומאכלס בריכת שחייה וגימנסיה. במטרה לשלב את זירת הספורט בילבאו באזור מיריבילה, נבנתה הארנה על פי הסביבה הטבעית שמסביב. משימוש בחומרים כמו אלמנטים מאבן, והזכירו את אחד הסלעים שהוצאו מאזור זה, ועד לעמודי הפלדה המספקים תמיכה לכל הבניין וכן אלמנטים חיצוניים המחקים את העצים. שנמצא בשכונה זו בבילבאו, העיצוב והבנייה הם בהרמוניה מושלמת עם הסביבה שלו. מדיה וקבצים בנושא בילבאו ארנה בוויקישיתוף עיריית בילבאו -בילבאו ארנה בילבאו באסקט - האתר הרשמי אתר האדריכל- ACXT bilbaointernational, Bilbao Arena Sports (ארכיון) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייקל סטגר

מייקל מתאוס סטגר (באנגלית: Michael Mateus Steger; נולד ב-27 במאי 1980) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר בשל תפקידו בתור נאביד שירזי בסדרת הנעורים "90210" (2008–2013). סטגר נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, השלישי מבין ארבעה בנים למנהלת חשבונות. ב-1998 סיים את לימודיו בבית הספר תיכון אפלנד (אנ') בעיר אפלנד (אנ'), מחוז סן ברנרדינו, קליפורניה. לאחר מכן, המשיך ללמוד בפוליטכניון של מדינת קליפורניה (אנ') בפומונה, קליפורניה וסיים את לימודיו ב-2003 עם תואר ראשון בתיאטרון עם התמחות בחוג לספרדית. כשהיה ילד למד אמנויות לחימה, ובגיל 18 קיבל חגורה שחורה בטאקוונדו. בראיון, סטגר גילה שהוא עבר בריונות במהלך ילדותו בכיתה ד' עד כיתה ו'. מאוחר יותר הוא הועבר לבית ספר אחר כשהבריונות נעשתה חמורה מדי. הקריירה שלו החלה בצילום לפרסומות שונות, וב-1994 הוא התארח בסדרה "VR Troopers". בשנת 2005 הוא שיחק בסרט הבוליוודי העצמאי "3 Girls and the Golden Cocoon", וגילם צלף ב-"NCIS". ב-2007 היו לו תפקיד משני בסדרה "רוצה להיות ווינר". הוא לוהק על ידי טים ברטון לקליפ של הקילרס "Bones" ב-2006. בשנת 2007, הוא הופיע בכמה הפקות של ערוץ דיסני. הוא שיחק באחד מפרקי הסדרה "האנה מונטנה" ו"קורי בבית הלבן", ובשנת 2008 כיכב בסרט המקורי של ערוץ דיסני "The Cheetah Girls: One World" שיצא לאקרנים ב-22 באוגוסט 2008. הוא ביצע גם תפקיד אורח בסדרה "מחשבות פליליות". בשנים 2008–2013 הוא גילם את דמותו של נאביד שיראזי בסדרת הנעורים "90210" מבית רשת CW. דמותו היא ממוצא פרסי-יהודי שלומד בווסט בוורלי, המנהל את משדרי החדשות הבית ספריים. ב-15 בנובמבר 2008 נישא לשחקנית והתסריטאית ברנדי טאקר-סטגר, אותה הוא מכיר עוד מגיל 12; הם אף למדו יחד בתיכון ובאוניברסיטה. ב-21 באפריל 2016, שטגר הודיע בטוויטר שהוא וברנדי קיבלו בברכה תינוקת בשם לואיז סטגר. ב-10 בינואר 2020, מייקל וברנדי קיבלו בברכה ילד שני, מוצרט לי סטגר. מדיה וקבצים בנושא מייקל סטגר בוויקישיתוף מייקל סטגר, ברשת החברתית פייסבוק מייקל סטגר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייקל סטגר, ברשת החברתית אינסטגרם מייקל סטגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל סטגר, באתר AllMovie (באנגלית) מייקל סטגר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
היכל סן פבלו

סן פבלו (בשמו המלא: Palacio Municipal de Deportes San Pablo) הוא אולם ספורט השוכן בעיר סביליה מאנדלוסיה שבספרד. האולם נפתח ב-1988 ומשמש בעיקר למשחקי כדורסל. בשנת 1996 בעולם נערכו משחקי הגמר של אליפות אירופה בכדוריד. תכולת האולם עומדת על כ-10,200 מקומות ישיבה ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת ריאל בטיס מליגת העל הספרדית. מדיה וקבצים בנושא היכל סן פבלו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל אלבמה

החותם הגדול של מדינת אלבמה שמו של חותם המדינה של מדינת אלבמה בארצות הברית. הסמל עוצב לראשונה ב-1817 על ידי ויליאם וויט ביב, מושלה הראשון של הטריטוריה אלבמה ומושלה הראשון כמדינה. כשאלבמה הפכה למדינה בשנת 1819, מחוקק המדינה אימץ את הסמל כסמל הרשמי של אלבמה. בסמל נראים נהר ועץ, מהמשאבים העיקריים ביותר של אלבמה אז. הסמל הוחלף ב-29 בדצמבר 1868 לסמל דמוי עיט אשר החזיק בפיו סרט בו כתוב: "כאן אנו נחים". עיצוב זה עדיין בשימוש על ידי משרד העבודה של אלבמה. ב-1939, לבקשתו של המושל המכהן, הרעיון של עיצוב מפה הוחזר. הסמל הוחלף בטקס חגיגי שנערך על ידי המושל. דגל אלבמה ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברית שלום (ארצות הברית)

Independent Order Brith Sholom הייתה תנועה יהודית, שהייתה פעילה במיוחד בראשית המאה העשרים. היא נוסדה ב-1905 כתנועת אחווה בפילדלפיה, פנסילבניה. לפי "מרשם הקהילה היהודית בעיר ניו יורק 1918-1917", תנועת 'ברית שלום' הקיפה 378 לשכות ברחבי המדינה ומנתה 52,596 חברים. 88 מלשכותיה היו בניו יורק לבדה, בה היו רשומים 15,000 חברים. דמי החבר השנתיים היו בממוצע $16. ב-1940, מנו חברי התנועה 15,000 איש. Schmidt, Alvin J. and Babchuk, Nicolas. Fraternal Organizations. Published 1980. Greenwood Press. Friendly societies. 410 pages. ISBN 0313214360 Oscar Isaiah Janowsky. The American Jew: A Composite Portrait, p. 146 Schimdt, p. 56. Jewish Communal Register of New York City, 1917-1918, 2nd Edition. New York: Kehillah (Jewish Community) of New York City, 1918. p. 935. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיליפין דה רוטשילד

הברונית פיליפין מתילד קאמיל דה רוטשילד (בצרפתית: Philippine Mathilde Camille de Rothschild; ‏22 בנובמבר 1933 – 23 באוגוסט 2014) הייתה שחקנית תיאטרון צרפתיה ממוצא יהודי, חלק ממשפחת רוטשילד הידועה. בעלת יקב שאטו מוטון רוטשילד. שיחקה בתיאטרון תחת שם הבמה פיליפין פסקל. פיליפין נולדה בפריז בירת צרפת לאב יהודי ולאם קתולית. היא הייתה בתו היחידה של סוחר היינות הברון פיליפ דה רוטשילד ונצר לשושלת הבנקאות של משפחת רוטשילד. בזמן לידתה, אמה, אליזבת פלטייה דה שאמביר, הייתה אשתו של היונקר מארק דה בקר-רמי, אציל בלגי. נישואיהם לא צלחו והזוג התגרש ב-1934, אחרי ריב משפטי שכלל איומים של היונקר לחטוף את בתה של אשתו. בעת היותה בת עשר, היא הייתה עדה לכך שהגסטאפו עצר את אימה, אליזבת דה רוטשילד, שלימים נספתה במחנה הריכוז ראוונסבריק. ב-1958 היא סיימה את לימודיה בקונסרבטוריון הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה בפריז ושיחקה בקומדי פראנסז ביחד עם קתרין דנב. היא גילמה את אחד התפקידים הראשיים בהרולד ומוד, ביחד עם מאדלן רנו בשנים 1980-1973. היא הכירה את במאי התיאטרון הצרפתי ז'אק סרס (Sereys), והם נישאו בשנת 1961. הם גידלו שלושה ילדים, קאמיל, שנולדה ב-1961; פיליפ, שנולד ב-1963 וז'וליין, שנולד ב-1971; הם השתמשו בשם המשפחה סרס דה רוטשילד. לימים הזוג התגרש, אולם ז'אק סרס נותר במועצת המנהלים של חברת "הברון פיליפ דה רוטשילד". לאחר מכן נישאה פיליפין דה רוטשילד לז'אן-פייר דה בומארשה, סופר וחוקר. פיליפין דה רוטשילד נכנסה לעסקי היין של אביה בשנות השבעים. כשפיליפ הלך לעולמו ב-1988, ירשה ממנו פיליפין שלוש אחוזות בבורדו: שאטו מוטון רוטשילד (אותו רכש סב-סבה נתניאל דה רוטשילד ב-1853), שאטו ד'ארמאיאק ושאטו קלר-מילון. היא גם התמנתה ליושב ראש ובעלת השליטה בחברת "הברון פיליפ דה רוטשילד". בעת פטירתו של אביה, מכרה החברה 1.3 מיליון ארגזי יין בשנה. בשנת 2000, המכירות כמעט הוכפלו לסך של 2.1 מיליון ארגזים. בה-1999, העפילו המכירות לסביבות ה-155 מיליון דולר. אחזקות היין שלה כללו את שאטו מוטון רוטשילד, שאטו ד'ארמאיאק, שאטו קלר-מילון, דומן דה לאמבר, ברון ארק, ברון פיליפ דה רוטשילד, מוטון קאדה, אופוס וואן ווינה אלמאויוה. הונה הפרטי נאמד בזמנו ב-190 מיליון אירו, על פי העיתון לה נובל אקונומיסט. כמו כן, הייתה אבירת לגיון הכבוד. הערה: אילן יוחסין זה אינו כולל את כל חברי משפחת רוטשילד, אלא מתרכז באישים בולטים בה, בפרט בענפים הצרפתי והבריטי. אתר חברת "הברון פיליפ דה רוטשילד" פיליפין דה רוטשילד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
Jerusalem Review of Legal Studies

The Jerusalem Review of Legal Studies הוא כתב עת משפטי היוצא לאור בהוצאת הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ומוקדש לסקירת ספרים ומחקרים בתאוריה המשפטית. הוא מבוסס על סימפוזיונים שבהם מוזמנים מחברי ספרים ומחקרים להשיב למגיבים על הספר או על המחקר. התגובות ומענה המחבר כמו גם לקחים מהדיון החי בסימפוזיון מפורסמים בכתב העת. כתב העת מתפרסם גם בהוצאת אוקספורד. סימפוזיונים קודמים שפורסמו בו כוללים את ספרו של דאג הוסאק על הפללה, ספרו של ויל קימליקה על רב תרבותיות, ריי לאנגטון על פורנוגרפיה ודייוויד רבן על ההיסטוריה של המשפט האמריקני. כתב העת נוסד על ידי דוד אנוך ואלון הראל. אתר האינטרנט הרשמי של Jerusalem Review of Legal Studies (באנגלית) אתר כתב העת, באוניברסיטה העברית באתר SSRN
השליחים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שנים-עשר השליחים – של ישו, לפי אמונת הנצרות שד"ר – שליחי היישוב הישן לאיסוף כספים בגולה שלוחי הרבי מלובביץ' – ידועים בשם "שלוחים" השליחים (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה אמריקאית שנים-עשר השליחים (פירושונים)
The One That Got Away

"The One That Got Away" (בעברית: האחד שהסתלק) הוא סינגל של זמרת ופזמונאית הפופ האמריקאית קייטי פרי. השיר יצא לאור כסינגל השישי מתוך אלבום האולפן השלישי של פרי Teenage Dream, ב-28 בספטמבר 2011. הסינגל נכתב על ידי פרי, ד"ר לוק ומקס מרטין. הקליפ לשיר זכה להצלחה רבה ובו קייטי מחופשת בצורה טובה ביותר לאישה הזקנה, האישה הזו היא בעצם קייטי בעתיד אשר מדוכאת בגלל טעות עבר אשר קייטי עשתה לחבר שלה. מידע על היצירה "The One That Got Away" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "The One That Got Away" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "The One That Got Away" באתר AllMusic מידע על היצירה "The One That Got Away" באתר Discogs סרטון השיר "The One That Got Away" באתר יוטיוב מידע על The One That Got Away, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על The One That Got Away, באתר המצעד הגרמני מידע על The One That Got Away, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על The One That Got Away, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוגו מייזל

הוגו מייזל (גרמנית: Hugo Meisl‏; 16 בנובמבר 1881, בוהמיה - 17 בפברואר 1937) היה מאמן כדורגל יהודי-אוסטרי שהתפרסם בזכות אימון "נבחרת הפלא האוסטרית" בשנות ה-30 וכשופט. ב-1981 הוכנס שמו של מייזל ל"יד לאיש הספורט היהודי". ב-1928 היה בין האישים שסייעו לקבלת ההתאחדות לכדורגל כחברה בפיפ"א. מייזל נולד למשפחה יהודית בבוהמיה, ולאחר שעבר לווינה ב-1893 עבד כפקיד בנק. תוך זמן קצר החל להתעניין בכדורגל, ובתחילת שנות ה-40 לחייו החל בקריירה בהתאחדות הכדורגל האוסטרית, ששיאה היה במינויו למזכיר הכללי של ההתאחדות. ב-10 ביוני 1908 שפט במשחק הבינלאומי הראשון בין נבחרת אנגליה לנבחרת הונגריה, שהסתיים בניצחון האנגלים בתוצאה 7 - 0. באולימפיאדת סטוקהולם שנערכה ב-1912 זכה מייזל לשמש כשופט בטורניר הכדורגל האולימפי. התעניינותו של מייזל בכדורגל ורצונו ליצור חיבורים בינלאומיים שונים הובילו אותו ליזום את הקמתו של הטורניר הכלל-אירופאי הראשון למועדונים: גביע מיטרופה, הגביע הבינלאומי המרכז-אירופאי והקמת ליגת כדורגל מקצוענית באוסטריה ב-1924. הוא אף טיפח קשרים עם מאמנים ידועים באותה עת, בהם ויטוריו פוצו מאיטליה והרברט צ'פמן מאנגליה. ביחד עם המאמן האנגלי ג'ימי הוגאן, שעבד גם כן בווינה, פיתח מייזל שיטה ששמה דגש על הימנעות ממסירת הכדור במסירה דרך האוויר ובמקום זאת למסור אותו על הקרקע. ב-1913 מונה מייזל למאמן הנבחרת האוסטרית ביחד עם היינריך רטשורי, וב-1919 החל לכהן לבדו בתפקיד. מייזל הוביל את הנבחרת לשיא כוחה בשלהי שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30. בין 12 באפריל 1931 ל-7 בדצמבר 1932 קבעה הנבחרת שיא של 14 משחקים ללא הפסד כולל ניצחונות על מספר יריבות אירופאיות משמעותיות, ובזכות כך נודעה הנבחרת כאחת הטובות ביותר בעולם וזכתה לכינוי "נבחרת הפלא". הרצף שאליו הוביל מייזל נקטע על ידי אנגליה ב-1932. ב-11 בפברואר 1934 אימן מייזל את הנבחרת האוסטרית בניצחון 4 - 2 על איטליה בטורינו במסגרת הגביע הבינלאומי המרכז-אירופאי, שסימן את הפיכתה של אוסטריה לאחת המועמדות לזכות במונדיאל 1934. מייזל המשיך לאמן את הנבחרת גם במונדיאל עצמו. בשלב הראשון הדיחה אוסטריה את צרפת לאחר ניצחון בהארכה בתוצאה 3 - 2, ובשלב הבא פגשה פעם נוספת בתולדותיה את הונגריה, במשחק שבו הורחק שחקן, הוענק פנדל להונגריה והכוכב האוסטרי יוהאן הורוואט נפצע ולא היה יכול להשתתף בחצי הגמר מול איטליה, שבו הפסידה אוסטריה לאחר שער יחיד של אנריקה גואיטה. אוסטריה ואיטליה חזרו ונפגשו בגמר טורניר הכדורגל האולימפי באולימפיאדת 1936 בברלין, וגם הפעם איטליה ניצחה, בתוצאה 2 - 1. הייתה זו הפעם היחידה שבה מייזל הצליח להוביל את נבחרתו להעפלה למשחק גמר של טורניר בינלאומי חשוב. מייזל נפטר ב-1937 לאחר שלקה בהתקף לב, ושנה לאחר מכן פירקו הנאצים את הנבחרת האוסטרית בעקבות האנשלוס. מדיה וקבצים בנושא הוגו מייזל בוויקישיתוף הוגו מייזל, באתר Soccerway הוגו מייזל, באתר WorldFootball.net פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt פרופיל השופט, באתר Transfermarkt הוגו מייזל באתר "יד לאיש הספורט היהודי" הוגו מייזל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
לאון גוסנס

לאון גוסנס (באנגלית: Léon Goossens ‏ 12 ביוני 1897 - 13 בפברואר 1988) היה אבובן בריטי. גוסנס נולד בליברפול ולמד בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון. אביו היה הכנר והמנצח הבלגי אז'ן גוסנס הבן, בנו של המנצח אז'ן גוסנס האב; אחיו היה המנצח והמלחין יוג'ין גוסנס ואחותו הייתה הנבלנית סידוני גוסנס. במחציתה הראשונה של המאה ה-20 נחשב גוסנס לאחד מחשובי האבובנים בעולם. הוא הצטרף לתזמורת קווינ'ס הול (בניצוח הנרי ווד) בגיל 15 ובשנת 1932 הביא אותו סר תומאס ביצ'ם אל התזמורת הפילהרמונית של לונדון שאך זה נוסדה, אך במקביל פיתח גם קריירה עשירה של נגינת סולו ומוזיקה קאמרית. אבובני העבר נטו להתחלק בין האסכולה הצרפתית (אלגנטית אך בעלת גון צליל דק וצפצפני) לגרמנית (מלאה ומעוגלת אך מגושמת למדי, כמעט ללא ויבראטו), אבל גוסנס השכיל לשלב את מיטב הסגולות של שני הסגנונות גם יחד. גוסנס הזמין יצירות רבות לאבוב אצל מלחינים ידועי-שם כמו אדוארד אלגר, ראלף ווהן-ויליאמס וראטלנד בוטון והרבה לעבוד עם סולנים חשובים, בהם יהודי מנוחין. בין תלמידיו הרבים היו האבובנים אוולין ברבירולי, ג'וי בוטון (בתו של ראטלנד בוטון) ופיטר גרם, האבובן של הרכב מלוס. בשנת 1950 קיבל גוסנס את אות מסדר האימפריה הבריטית ובשנת 1962 היה לחבר בוועד המנהל של הקולג' המלכותי למוזיקה. קונצ'רטו בלה מינור לאבוב וכלי מיתר מאת ראלף ווהן-ויליאמס קונצ'רטו מס' 2 בסול מז'ור לאבוב וכלי מיתר מאת ראטלנד בוטון "רביעיית פנטזיה" לאבוב וכלי מיתר מאת בנג'מין בריטן קונצ'רטו אופוס 45 מאת יוג'ין גוסנס, אחיו של לאון סונאטה לאבוב ופסנתר מאת ארנולד באקס חמישייה לאבוב וכלי מיתר מאת ארנולד באקס חמישייה לאבוב וכלי מיתר מאת ארתור בליס מדיה וקבצים בנושא לאון גוסנס בוויקישיתוף לאון גוסנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לאון גוסנס, באתר ספוטיפיי לאון גוסנס, באתר AllMusic (באנגלית) לאון גוסנס, באתר MusicBrainz (באנגלית) לאון גוסנס, באתר Discogs (באנגלית) From Oboe Classics International Double Reed Society Article British Double Reed Society
בית (ספר)

בית הוא רומן שנכתב על ידי הסופרת האמריקאית זוכת פרס פוליצר מרילין רובינסון. הספר יצא לאור בשנת 2008 והוא ספרה השלישי של הסופרת. קדמו לו הספרים משק בית שיצא בשנת 1980 וגלעד שיצא ב-2004. הרומן זכה באחד מפרסי לוס אנג'לס טיימס, בפרס פוליצר לפרוזה ב-2009 ועלה לגמר של פרס הספר הלאומי לפרוזה. בית נמנה עם אחד מרשימת 100 הרומנים של השנה על ידי הניו יורק טיימס, ונכלל ברשימת הספרים הטובים של 2008 על ידי הוושינגטון פוסט, לוס אנג'לס טיימס, סן פרנסיסקו כרוניקל וכן ברשימת 10 הספרים הטובים של השנה של מבקר הספרות ג'יימס ווד בניו יורקר. גלורי בת ה-38 חוזרת לבית נעוריה כדי לטפל באביה, כומר מזדקן של קהילה כפרית. חזרתו של אחיה הגדול ג'ק המופיע לבית לראשונה מזה 20 שנה, הכבשה השחורה של המשפחה ואלכוהוליסט בגמילה הופך את הבית לזירה של רגשות שעד כה הודחקו. ג'ק מאז ומעולם לא הצליח להשתלב בין אחיו ולא הצליח לסיים את הלימודים או למצוא עבודה. חייו נראים כהחמצה במיוחד לאור העובדה שבמהלך הספר מתברר שלמרות אישיותו השנויה במחלוקת ג'ק הוא אדם טוב לב ומצפוני, מלא כוונות טובות. הוא נלחם בעיית השתייה שלו ומנסה להשתקם מתוצאות של טעויות שעשה בעבר. אולם למרות כל זאת עדיין הוא סובל מדימוי עצמי נמוך עקב היותו אלכוהוליסט בגמילה יחד עם תווית של נער בעייתי שתמיד הודבקה לו בעבר. שהם סמיט, "בית" מאת מרילין רובינסון נוטת החסד, באתר הארץ, 12 בינואר 2011 בית, באתר OCLC (באנגלית)
תחום פריקות יחידה

בתורת החוגים, תחום פריקות יחידה (באנגלית נקרא בקיצור: UFD, ראשי תיבות של Unique Factorization Domain) הוא תחום שלמות, שבו לכל איבר שונה מאפס שאינו הפיך יש פירוק יחיד לגורמים אי-פריקים, כלומר מתקיים בו משפט אנלוגי למשפט היסודי של האריתמטיקה. כל תחום ראשי הוא תחום פריקות יחידה, אבל ההפך אינו נכון. תחום אטומי שבו לכל שני פירוקים של אותו איבר לגורמים אי-פריקים יש אותו אורך, נקרא תחום פריקות למחצה (Half-factorial domain); כל תחום פריקות יחידה הוא בפרט תחום פריקות למחצה. קארליץ הראה שחוג שלמים של שדה מספרים הוא תחום פריקות למחצה אם ורק אם חבורת המחלקות שלו בת שני איברים לכל היותר. למשל, Z [ − 5 ] {\displaystyle \mathbb {Z} [{\sqrt {-5}}]} הוא תחום פריקות למחצה, שאינו תחום פריקות יחידה. כל תחום ראשי, ובפרט כל חוג אוקלידי (חוג שיש בו חילוק לפי אלגוריתם אוקלידס) הוא תחום פריקות יחידה. אם R {\displaystyle R} הוא תחום פריקות יחידה, אז גם חוג הפולינומים R [ x ] {\displaystyle R[x]} הוא תחום פריקות יחידה. כמסקנה מהדוגמה הקודמת, אם R {\displaystyle R} הוא תחום פריקות יחידה אזי גם R [ x 1 , . . . , x n ] {\displaystyle R[x_{1},...,x_{n}]} הוא תחום פריקות יחידה. חוג של טורי חזקות פורמליים מעל שדה. כל תחום שלמות רגולרי נתרי הוא תחום פריקות יחידה (Auslander-Buchsbaum, 1959). תחום פריקות יחידה, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גמלוסט

גמלוסט (בנורווגית: Gamalost) היא גבינה כחולה נורווגית מסורתית שפירוש שמה הוא 'גבינה ישנה'. הגמלוסט הייתה בעבר מרכיב עיקרי בתזונה הנורווגית. בדומה למאכלים נורווגים מסורתיים רבים, כמו לחם שטוח נורווגי ובשרים מלוחים יבשים, גם את הגמלוסט ניתן לאחסן במשך פרקי זמן ארוכים ללא קירור. במקור יוצרה הגבינה בתקופת הקיץ על ידי רועות עיזים שהיו מנצלות את שאריות החלב לגיבון. את הגבינה הן היו מכינות בזמן שהן שהו בהרים, בקיץ, ומורידות אותה לכפריהן כשחזרו עם העיזים לקראת החורף, וכך היא הייתה מתיישנת. ישנן שתי שיטות עיקריות לייצור הגמלוסט, התלויות באזור הייצור שלה. בשיטה הראשונה לוקחים חלב רזה שהחמיץ במשך יומיים בטמפרטורת החדר, מחממים אותו ל-63 מעלות ומשאירים אותו כך במשך חצי שעה. לאחר מכן מכניסים את הגבן לשק בד וסוחטים אותו. לאחר הסחיטה מוציאים אותו מהשק, מפוררים ומעבירים את הגבן לשקים אחרים, קטנים יותר, אותם מניחים בתבניות. בסופו של התהליך מרתיחים את הגבינה במשך שלוש וחצי שעות, במי גבן. לאחר לילה מוציאים את הגבינה מהתבניות, מניחים אותה במקום חמים ודוקרים אותה על ידי מחטים שמכילות נבגים של עובש כחול ומעבירים להבחלה. במהלך ההבחלה הופכים אותה מדי יום כדי לפזר את השומנים בצורה אחידה ובנוסף משפשפים אותה בעובשים מגבינות ישנות יותר, כדי לקבל את ציפוי העובש האופייני. התהליך כולו לוקח בערך כחודש. ההבדל בין השיטה הראשונה לשנייה הוא בשלבי החימום והזריעה בנבגים. התוצר הסופי הוא גבינה בצבע חום צהוב עם 'ורידים כחולים' הפזורים בה בצורה לא סדירה. לגבינה יש טעם וארומה עשירים ובולטים כמו הקממבר והרוקפור. המרקם שלה הוא לח, גס וגרגירי. הגבינה רזה יחסית, כחצי אחוז עד אחוז אחד של שומן ועם תכולת חלבון גבוהה - קרוב ל-50 אחוז. מכל 25 ליטר חלב מתקבל 1 ק"ג של גבינה. "פסטיבל גמלוסט" הוא אירוע חד שנתי בנערך בויק, עיירת מחוז של סונג, נורווגיה. מדיה וקבצים בנושא גמלוסט בוויקישיתוף שגיא קופר ורן בוק, גמלוסט: הגבינה שירדה מההרים, באתר ynet, 8 בפברואר 2010 שגיא קופר ורן בוק, גמלוסט: הגבינה שירדה מההרים, באתר ynet, 8 בפברואר 2010
גושה קוצנקו

גושה קוצנקו (Го́ша Куце́нко) או בשמו המלא יורי גיאורגייביץ' קוצנקו (Ю́рий Гео́ргиевич Куце́нко; נולד ב-20 במאי 1967) הוא זמר ושחקן קולנוע רוסי. גושה קוצנקו נולד בזפוריז'יה, ברית המועצות (כיום באוקראינה) במאי 1967 לגאורגי פאבלוביץ' קוצנקו, שעבד במשרד הממשלתי לתעשיית הרדיו ולסבטלנה ואסילייבנה קוצנקו שעבדה כטכנאית רנטגן בבית החולים המקומי. סבתו מצד האב הייתה זמרת אופרה. מאוחר יותר משפחתו עברה ללבוב, שם סיים את בית הספר מס' 56 בעיר והתקבל ללימודים בטכניון של לבוב (בשמו הפולני "פוליטכניקה לבובסקה"), אך לא הספיק להשלים את לימודיו וגויס לצבא הסובייטי. ב-1988 עבר למוסקבה ולמד במכון הממלכתי של מוסקבה לאלקטרוניקה, טכנולוגיית רדיו ומכשור אוטומטי. שנתיים לאחר מכן למד בבית הספר-סטודיו של התיאטרון המוסקבאי האומנותי אותו סיים ב-1992. עבד בתיאטרון ע"ש מוססובייט ושיחק מאז בעשרות סרטי קולנוע רוסיים ובסרטים זרים בודדים. חבר מפלגת השלטון ברוסיה, רוסיה המאוחדת. בת מנישואיו הקודמים למריה מיכאילובנה פורושינה, שמה פולינה קוצנקו (ילידת 1996). בשנים 2001–2009 היה נשוי לדוגמנית אירינה מיכאילובנה סקריניצ'נקו. קוצנקו היה סולן להקת הרוק בראנינה-97 (Баранина-97) וב-2004 הקים את להקת "Гоша Куценко & Anatomy of Soul" (גושה קוצנקו ואנטומיית הנשמה). ב-2010 הוציא את הדיסק הראשון שלו: «Май Ворлд» ("עולמי", באנגלית בתעתיק רוסי). גושה הוא אוהד מושבע של להקת מיוז. 1991: האיש מיחידת אלפא 1991: מומיה מהמזוודה 1993: חלומות 1993: ילדי אלי הפלדה 1997: הרוזנת דה מונסרו 1997: אמא, אל תבכי 1999: טובים ורעים 1999: שמונה וחצי דולרים 2002: אנטי קילר 2002: בדידות דם 2002: בתנועה 2002: ספצנאז 2003: טנגו קרימינלי 2003: חטיפה 2003: אנטי קילר 2: מלחמה בטרור 2003: המשאלה הרביעית 2004: משמר הלילה 2005: יסנין 2005 מותה של האימפריה 2005: גמביט טורקי 2005: אמא, אל תבכי 2 2006: משמר היום 2007: סעיף 78 2008: המלכים הם כל-יכולים (רימייק ל"חופשה ברומא") 2008: אינדיגו 2008: 13 חודשים 2009: האי המיושב 2009: שי 2009: אנטי קילר ד.ק.: אהבה אבודת זיכרון 2009: ספר האמנים Echelon Conspiracy‏ (2009) 2010: אירוניית אהבה 2011: שם כינוי לגיבור 2011: השעה האפלה ביותר 2011: S.T.A.L.K.E.R. 2011: עצי אשוח 2 2012: אוגוסט. השמיני 2013: עצי אשוח 3 2016: עצי אשוח 5 2017: הרופא 2018: הנשיא בחופשה 2018: המאהבים 2018-2021: אמבולנס 2019: הגבול הבלקני 2020: אהובתי 2020: פרדוקסים 2021: אינסומניה 2022: אנה ק. 2022: 1703 2004: הסרט התיעודי "איך נעשה משמר הלילה" 2009: הסרט התיעודי "השיבה הביתה. גושה קוצנקו בלבוב" מדיה וקבצים בנושא גושה קוצנקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גושה קוצנקו גושה קוצנקו, ברשת החברתית פייסבוק גושה קוצנקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גושה קוצנקו, ביישום טלגרם גושה קוצנקו, ברשת החברתית אינסטגרם גושה קוצנקו, ברשת החברתית טיקטוק גושה קוצנקו, ברשת החברתית VK גושה קוצנקו, סרטונים בערוץ היוטיוב גושה קוצנקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גושה קוצנקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גושה קוצנקו, באתר ספוטיפיי גושה קוצנקו, באתר MusicBrainz (באנגלית) גושה קוצנקו, באתר Discogs (באנגלית) גושה קוצנקו, באתר Songkick (באנגלית) הערוץ של גושה קוצנקו ביוטיוב העמוד של קוצנקו בפייסבוק חשבון הטוויטר של קוצנקו