laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סאני בצ'ירוביץ'

סאני בצ'ירוביץ' (בסלובנית: Sani Bečirovič; נולד ב-19 במאי 1981) הוא כדורסלן עבר סלובני, ששיחק בעמדת הקלע. את הקריירה המקצוענית שלו החל בצ'ירוביץ' בשנת 1999 באולימפיה ליובליאנה, איתה היה שותף לזכייה בגביע הסלובני בעונת 1999/2000 ובגביע ובאליפות סלובניה בעונת 2000/2001. לאחר מכן עבר בצ'ירוביץ' לשחק באיטליה בקבוצת קינדר בולוניה. בולוניה זכתה בגביע האיטלקי ב-2002 והגיעה עד לגמר היורוליג, שם הפסידה לפנאתינייקוס 89:83. פציעה קשה בברכו השביתה אותו לתקופה ארוכה. גם לאחר ששב לשחק כדורסל ההחלמה לא הייתה מלאה והפציעה המשיכה לתת אותותיה גם בשנים הבאות. תביעה שהגיש נגד קבוצתו, יחד עם קשיים כלכליים שבהם היה מצוי המועדון, גרמו להורדת המועדון לליגה השנייה על ידי בית המשפט. בדראפט 2003 נבחר בצ'ירוביץ' במקום ה-46 על ידי דנוור נאגטס אולם נשאר באירופה ושיחק בנובו מסטו בעונה שלאחר מכן. בעונת 2004/05 שיחק בקסטיגרופ וארזה ובסיומה עבר לעונה אחת בקלימאמיו בולוניה. ב-2006 עבר לפנאתינייקוס. בשנתיים ששיחק בפנאתינייקוס נהנתה קבוצתו משליטה מוחלטת בכדורסל היווני וזכתה בשתי אליפויות ובשני גביעים. בנוסף, זכתה הקבוצה באליפות היורוליג ב-2007. ביולי 2008, עקב סכסוך שהתגלע בין בצ'ירוביץ' למאמנו ז'ליקו אובראדוביץ' בנושא דקות המשחק שקיבל, עזב את פנאתינייקוס וחתם בוירטוס רומא. לאחר עונה אחת בקבוצה האיטלקית שב בצ'ירוביץ' לליובליאנה. בשנת 2000 היה בצ'ירוביץ' השחקן הבולט של נבחרת סלובניה באליפות אירופה עד גיל 20. בגמר הוביל את נבחרתו לזכייה בטורניר כשקלע 17 נקודות בניצחון על נבחרת ישראל 66:65. במדי נבחרת הבוגרים של סלובניה שיחק בצ'ירוביץ' באליפויות אירופה ב-1999 (מקום 10), 2001 (מקומות 13–16) ו-2005 (מקום 6). את האליפות ב-2003 החמיץ בשל הפציעה בברכו ולפני האליפות ב-2007 הודיע שלא יגיע בשל החשש שהשתתפות בטורניר תיצור עומס נוסף על ברכו, ממנה סבל כאבים לאורך העונה. ב-2006 השתתף באליפות העולם עם נבחרתו שסיימה במקום ה-12. בעונת 2015/2016 היה בצ'ירוביץ' עוזרו של המאמן אלכסנדר ג'ורג'ביץ' בפנאתינייקוס. בצ'ירוביץ' מחזיק בדרכון איטלקי בעקבות נישואיו לאיטלקייה. לזוג שני ילדים. אביו, ממי בצ'ירוביץ', הוא מאמן כדורסל. סאני בצ'ירוביץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג סאני בצ'ירוביץ' באתר היורוליג יורוליג: פנאתינייקוס ניצחה את קינדר בולוניה בגמר, באתר ynet, 6 במאי 2002 יורוליג: בצ'ירוביץ' בנובו מסטו, בריץ' בז'לגיריס, באתר ynet, 2 באוקטובר 2003 אהוד כהנים ואהרל'ה ויסברג, בצ'ירוביץ' חתם ברומא, וורן מועמד לדינמו, באתר ynet, 4 ביולי 2008 שלומי פרי, על כנפי אליהו, אתר ספסל, 6.7.05 גם סאני בצ'ירוביץ' יבריז מאליפות אירופה, ONE,‏ 15.7.07
בית המשפט העליון של ניו זילנד

בית המשפט העליון של ניו זילנד (אנגלית: Supreme Court of New Zealand) הוא הסמכות השיפוטית העליונה במדינת ניו זילנד. בית המשפט פועל במתכונתו הנוכחית משנת 2004, לאחר שהוועדה המשפטית המייעצת למלכה חדלה מלשמש כסמכות הערעור העליונה במדינה. בית המשפט העליון של ניו זילנד פועל במתכונתו הנוכחית מכוח חוק שהעביר הפרלמנט הניו זילנדי בשנת 2003. הוא קיים את דיוניו הראשונים ב-1 ביולי 2004. בית המשפט העליון נקרא בשם זה עוד מ-1980, במטרה להפכו לסמכות עליונה בעתיד. בבית המשפט מכהנים חמשה שופטים. הכהונה אינה קצובה בזמן, אך היא מסתיימת בגיל 70. השופטים ממונים על ידי שר המשפטים, שנוהג להיוועץ באופן בלתי מחייב בנשיאת בית המשפט העליון ובפרקליטת המדינה. את נשיא בית המשפט העליון בוחר ראש הממשלה. בניין בית המשפט ממוקם בוולינגטון, בירת ניו זילנד. לכס השיפוט מונו בשנת 2004 ותיקי השופטים של בית הדין לערעורים שפעל באותה עת, ובראשם כיהנה הנשיאה שאן אליאס. מאז 14 במרץ 2019 מכהנת כנשיאת בית המשפט העליון הלן וינקלמן. מדיה וקבצים בנושא בית המשפט העליון של ניו זילנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית המשפט העליון של ניו זילנד (באנגלית) שי-ניצן כהן, שמעון נטף ואביעד בקשי, בחירת שופטים לבתי משפט חוקתיים - מחקר השוואתי, פורום קהלת, נובמבר 2019. עמ' 22 ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פוטין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ולדימיר פוטין – נשיא רוסיה המכהן. פליקס פוטין (fr:Félix Potin) - איש עסקים צרפתי שהתחיל בתפעול רשת שיווק בצרפת במאה ה-19. רומן פוטין – איש עסקים רוסי, אחיינו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטנין – אוליגרך רוסי הנחשב לאדם העשיר ביותר ברוסיה פוטין (כפר) – כפר במחוז קרסנודאר. פוטין (סגסוגת) (Potin) - סגסוגת של נחושת עם בדיל, עופרת ולפעמים אבץ ששימשה לייצור מטבעות בעת העתיקה. פוטין (מאכל) (Poutine) - מאכל תפוחי אדמה, גבינה ורוטב שמוצאו בקוויבק. פוטין (משקה) – וודקה מזוקקת אירית.
סמי שמעון

סָמִי שַמְעוּן (1932 – 30 במאי 2009) היה איש עסקים ונדבן, שהתגורר בלונדון. לקראת שנותיו האחרונות עבר להתגורר בישראל ונפטר במאי 2009. סמי שמעון נולד בבגדאד, בן למשפחת סוחרים אמידה. בנעוריו עבר עם משפחתו לאיראן, ובגיל 20 עלה לבדו לישראל, שירת בצה"ל, ולאחר מכן יצא ללימודים בטורקיה וחזר למשפחתו באיראן. עסק שם בייצוא ובייבוא. עם עלייתו של ח'ומייני לשלטון היגר לפורטוגל ומשם עבר ללונדון, שם עסק בעסקי נדל"ן וצבר נדל"ן במדינות רבות. בין היתר הקים שמעון חברות לשיווק נפט ולייצור פלדה בדרום אפריקה, פרויקטים של תשתיות בפורטוגל, בנייני משרדים בארצות הברית ובתי-מלון במערב אירופה. ביוני 1989 רכש 4% ממניות חברת ”טבע”. מימוש המניות אחרי עליית שערן הקנה לו חלק ניכר מהונו. בשנת 1991 רכש את חברת הפרדסנות והשימורים יכין-חק"ל מהסוכנות, והסב חלק ניכר מפעילותה לעסקי נדל"ן. רכש 21% מחברת ”גאון אגרו” שהוקמה על ידי בני גאון וכן 17.5% מחברת צינורות המזרח התיכון. שמעון תרם לקידום החינוך והרפואה בישראל. הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן וכיהן כנשיא הקונגרס הספרדי העולמי ונשיא עמותת ”הצל את לב הילד”. כמו כן מימן לימודי רפואה לקרדיולוגים בארצות הברית. תרם רבות למכללה האקדמית להנדסה בנגב מה שהוביל את שינוי שמה להמכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון הקרויה על שמו. בין תרומותיו - תרומה למחלקה לניתוחי חזה ולב במרכז רפואי וולפסון, מבנה בית הספר לפילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן ובית יתומים בנתניה. שמעון נפטר בגיל 77 כשהוא מותיר אחריו את רעייתו אנג'לה, בריטית שהתגיירה, ואת בתו אלכסנדרה. לאחר מותו, בחודש יוני 2012, קבע בית המשפט לענייני משפחה בתל אביב, כי אלמנתו תקבל מחצית מהונו של סמי שמעון, כ-1.3 מיליארד ש"ח, אף על פי שאת הנכסים צבר שמעון בטרם הנישואים. בטרם נפטר, ציווה להעביר סכום של כ-10 מיליון דולר לארצות הברית, לעמותת צאנז, לטובת הקמת בית יתומים בעיר נתניה. בעקבות התנגדות היורשים, התעכב ביצוע הפרויקט, וזה נמצא בהליכים משפטיים. סמי שמעון - פרופיל באתר News1 מחלקה ראשונה - יולי 2001 אורה קורן, סמי שמעון: ”כשאני מתחיל משהו אני לא מפסיק”, באתר TheMarker‏, 9 בנובמבר 2007 תני גולדשטיין, איש העסקים סמי שמעון הלך לעולמו, באתר ynet, 30 במאי 2009 יואב יצחק, המיליארדר סמי שמעון נפטר ממחלה קשה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 30 במאי 2009 נעמה סיקולר, הסודות של סמי שמעון, באתר כלכליסט, 17 במאי 2010 ענת רואה וזוהר שחר לוי, לפרק את סמי, באתר כלכליסט, 27 בפברואר 2014 מעריב: קבוצה בראשות סמי שמעון תשקיע מיליארד אירו במרינה בפורטוגל, באתר גלובס, 20 באוגוסט 2002 יואב יצחק-, סמי שמעון רכש 4.4% ממניות טבע, מעריב, 6 ביוני 1989 הרצל לקס, סמי שמעון חוזר להשקיע אצל בני גאון: ירכוש 20% מצנורות המזה"ת לפי שווי חברה של 141 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 25 בפברואר 2004 אלפי שאולי, המיליארדר נפטר; האלמנה תקבל כ-1.3 מיליארד, באתר ynet, 27 ביוני 2012 • אלה לוי-וינריב, ‏אלמנתו ובתו של סמי שמעון זכו בקדימות לרכישת נכסי עיזבונו, באתר גלובס, 11 באוגוסט 2012 ענת רואה, אלמנתו של סמי שמעון: הכסף לבית היתומים שייך לי, באתר כלכליסט, 4 באוקטובר 2011 אלה לוי-וינריב, ‏בית יתומים ייבנה בנתניה בתרומה מעיזבונו של סמי שמעון, באתר גלובס, 9 במרץ 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כתב כופי

כתב כופי (בערבית: خط كوفي) הוא הצורה הקליגרפית העתיקה ביותר של הכתב הערבי, והוא מבוסס על הכתב הנבטי. הוא התפתח מכתב "אל-חירי", אחד מארבעת הכתבים הערביים הקדם-אסלאמיים, היה בשימוש בחצי האי ערב בתקופת היווצרותו של האסלאם, ובו נכתבו כתבי היד הראשונים של הקוראן. שמו של הכתב בא משמה של העיר כופה (היום בעיראק), שבה הוא התפתח, והוא נזכר בשמו זה לראשונה בשנת 999. יחד עם הכתב הנסח׳י הוא אחד מששת הכתבים הקאנוניים של האסלאם החל מהמאה העשירית. הכתב הכופי מאופיין בקווים ובזוויות ישרות, ולעיתים בקווים מוארכים. במקור לא כלל הכתב הכופי את הסימנים הדיאקריטיים המבחינים בין אותיות הכתב הערבי. הכתב התפתח במשך מאות שנים, בהן הוא השתנה ואף נוצרו לו גרסאות מקומיות. בכתב הכופי נעשה שימוש רב על גבי מטבעות ומבנים וכן הוא מופיע רבות בכתובות סלג'וקיות עתיקות, ואף העות'מאנים שבאו אחריהם עשו בו שימוש נרחב. דוגמאות לשימוש בכתב כופי נראות בדגל עיראק ובסמל קטר, בכתבי יד, כגון "הקוראן הכחול" מקירואן, וכן במספר גדול של מבנים, ובהם המינרט בג'אם באפגניסטן והמסגד הגדול בסוסה בתוניסיה. מדיה וקבצים בנושא כתב כופי בוויקישיתוף כתב כופי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רחל דולב

רחל דולב (נולדה ב-9 במרץ 1952) היא משפטנית, כיהנה כסניגורית הצבאית הראשית בצה"ל וכן כצנזורית הצבאית הראשית בשנים 2000–2004. השתחררה מצה"ל בדרגת תת-אלוף. דולב היא בעלת תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה. היא נשואה ואם לשניים. משנת 2006 היא בעלת משרד עורכי דין בתחומי המשפט המנהלי והציבורי. ב-2011 מונתה לדירקטורית בתעשייה האווירית. דולב מילאה שורה של תפקידים בפרקליטות הצבאית בהם סניגורית של פיקוד המרכז וחיל האוויר, פרקליטת פיקוד המרכז ויועצת משפטית לאלוף הפיקוד, ראש המחלקה המשפטית בנציבות קבילות החיילים וסניגורית צבאית ראשית, תפקיד בו כיהנה בשתי קדנציות. בשנת 2000 מונתה לצנזורית הצבאית הראשית במקומו של תת-אלוף יצחק שני. היא כיהנה בתפקיד במהלך מלחמת עיראק. דולב הנהיגה רפורמות בצנזורה שכללו את הפסקת בדיקת דואר חיילים לצורכי צנזורה ואת הפסקת האזנות הסתר לשיחות בינלאומיות שיצאו מישראל, אשר נועדו לפקח על המידע המועבר על ידי הכתבים הזרים שדיווחו מישראל, אף שבפועל בוצעו לכל שיחות הטלפון הבינלאומיות שיצאו מישראל. בשנת 2004 פרשה דולב מצה"ל ובמקומה מונתה לתפקיד הצנזורית הצבאית הראשית אלוף-משנה מירי רגב. בשנת 2006 הצטרפה דולב למפלגת מרצ התמודדה על מקום ברשימת המפלגה בראשותו של הדוקטור יוסי ביילין לכנסת. לאחר השלב הראשון בו בחרו חברי ועידת המפלגה את 21 נציגהם לכנסת לבין שלב דירוג הנציגים הנבחרים, פרשה דולב מהתמודדות והעניקה את תמיכתה לחברת הכנסת לשעבר הד״ר צביה גרינפלד. בשלב מאוחר יותר של אתה מערכת בחירות, בעודה חברת מפלגת מרצ, הודיעה דולב על תמיכתה באהוד ברק לראשות מפלגת העבודה והממשלה. ברק הפסיד כבר בבחירות המקדימות בעבודה לעמיר פרץ. כיום דולב חברה בתנועת "מפקדים למען ביטחון ישראל", תנועה לא מפלגתית שמקדמת שתי מדינות למען עתיד ביטחון ישראל הטורים של רחל דולב, באתר ynet עמנואל רוזן, העלאות בדרגה וחילופי תפקידים בפרקליטות הצבאית הראשית, מעריב, 10 ביוני 1988 הפרקליטות, מעריב, 22 בנובמבר 1988 דינה חלוץ, תא"ל במיל' רחל דולב: "הנשים ייפגעו ראשונות. הפרדה תמיד מובילה לאפליה", באתר ynet, 23 במרץ 2023
פרק טלוויזיה

פרק טלוויזיה הוא פרק מתוך יצירה טלוויזיונית, למשל סדרת טלוויזיה. הפרק הראשון שמופק בסדרה מתוסרטת נקרא "פיילוט", כאשר המילה "פיילוט" משמשת לעיתים גם כשמו של הפרק, ופרק סיום מכונה בדרך כלל "פינאלה". פרק המסתיים באמצעו של קליימקס דרמטי נקרא לעיתים קרובות "קליף האנגר". פרקים כאלה הם נפוצים מאוד באופרות סבון יומיות וכן בפרקי סיום של סדרות פריים טיים המחולקים לשני חלקים. פרק יכול להיות חלק מעלילה מתמשכת הנפרשת על פני קשת סיפור נרטיבית, עונה, מספר עונות או על פני סדרה שלמה. ישנם גם מקרים מיוחדים, כך למשל עלילתה של כל עונה בסדרה הישראלית היומית "בטיפול" מחולקת לחמש עלילות משנה, כאשר אחד מימי השבוע מוקדש לכל אחת מן העלילות. יש סדרות שאימצו לעצמן תבנית לשמות הפרקים שיזהו כל פרק עם הסדרה. כך למשל שמות כל פרקיה של הסדרה "סיינפלד" מלבד אחד מתחילים במילה "The" (ה"א הידיעה בנוסח העברי), הרוב המוחלט של שמות פרקיה של הסדרה "חברים" מתחילים במילים The one..."‎" ("האחד" במובן "הפרק"). שמות כל פרקיה של הסדרה "מונק" מכילים את המילים "מר מונק". שמו של כל פרק ב־"24" מציין את השעה ביממה בה מתרחשת עלילתו. תוכניות אירוח לא מעניקות בדרך כלל שמות לפרקיהן, מלבד יוצאות דופן כמו "המופע של ג'רי ספרינגר". ישנן גם סדרות דרמה שלא מעניקות שמות לפרקיהן, כמו למשל "מרחק נגיעה" הישראלית.
אורבנוס מלאנגר

אורבנוס מלאנגר (327 - כנראה ב-23 בינואר 390) היה בישוף צרפתי, הנחשב לקדוש נוצרי. אורבנוס כיהן בין שנת 374 לשנת מותו כבישוף השישי של לאנגר ושל אוטון. אחותו היא הקדושה לודגריה. על פי האגדה הקשורה בהגיוגרפיה שלו, אורבנוס נמלט מרודפיו לתוך כרם, שם החביאו אותו הכורמים; ולאחר מכן התנצרו האחרונים. אורבנוס נחשב לפיכך כקדוש המגן של הכורמים, הייננים, ושל עובדים אחרים בתעשיית היין; כמו גם הקדוש המגן נגד אלכוהוליזם ושידפון. בנוסף, הוא הקדוש המגן של הערים לאנגר ודיז'ון. גם באיקונוגרפיה הנוצרית הוא מתואר עם אשכול ענבים בידו. לעיתים מיוחס סיפורו (והפטרונות בנושאי יין) בטעות לאפיפיור אורבנוס הראשון, שגם הוא נחשב לקדוש. יום חגו ב-4 באפריל קשור בצורה הדוקה לאמונות בנושאי מזג האוויר ולמסורות חקלאיות עתיקות. קיימת אמרה בגרמנית לפיה: Pankraz und Urban ohne Regen / bringen großen Erntesegen ימי פנקרטיוס ואורבנוס ללא גשם ויבשים/מביאים עימם ברכת בצירים גדולים ומשובחים מדיה וקבצים בנושא אורבנוס מלאנגר בוויקישיתוף "Saint Urban of Langres". CatholicSaints.Info (באנגלית אמריקאית). 2008-11-22. נבדק ב-2017-05-23. St. Urban of Langres, Some Saints
סלרי

סלרי, או כרפס ריחני (שם מדעי: Apium graveolens) אחד המינים של הסוג כרפס ממשפחת הסוככיים. צמח ירק מאכל ותבלין, צמח דו-שנתי אשר מקורו באגן הים התיכון, נפוץ כצמח בר הגדל בביצות - צמח ריחני זקוף שגבהו 50–70 סנטימטר. הסלרי גדל בקרקע עשירה ולחה, בשמש מלאה ואקלים מעט קריר. סלרי משמש כירק מאכל, כתבלין ומקור טעם ונאכל בשלמותו (גבעולים, עלים, זרעים ושורש). מכיל סידן, ברזל, אשלגן, ויטמין A וויטמין C. כצמח תרבות הוא מצוי בשני זנים סלרי שורש (Apium graveolens var. rapaceum) וסלרי עלים (var. dulce). בראשון צוואר השורש מעובה בצורת פקעת וגבעולי העלים קצרים יחסית, מגדלים אותו בעיקר בעבור שורשו הנאכל, והעלים משמשים תבלין למאכל. את הזן השני, סלרי עלים, מגדלים בעיקר בשל עליו הארוכים, המשמשים ירק מאכל. באביב מצמיח הסלרי תפרחת המתנשאת לגובה של 1-1.6 מטר, וממנה מתפתחים אלפי זרעים. הסלרי מזריע את עצמו ומתפשט על חלקים נרחבים. זרעי הסלרי משמשים תבלין והם נחשבים תחליף למלח. הזרעים משמשים לתיבול תבשילים, רטבים ומרקים. צמח הסלרי מכיל רעלן בשם פסוראלן אשר במקרים חריגים ונדירים עלול לגרום נזק לדנ"א אם נחשפים לאור השמש לאחר אכילתו. יש מיעוט קטן של אנשים הסובלים מאלרגיה חמורה לסלרי. ככל הנראה האלרגן לא נהרס בבישול או אפייה. בניגוד לתפיסה רווחת לסלרי אין "ערך קלורי שלילי" והוא מספק מעט יותר קלוריות מהדרוש לצורך עיכולו. סלרי, באתר ITIS (באנגלית) סלרי, באתר NCBI (באנגלית) סלרי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) סלרי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סלרי, באתר צמח השדה סלרי, באתר צמחיית ישראל וסביבתה סלרי, באתר Tropicos (באנגלית) סלרי, באתר GBIF (באנגלית) סלרי, באתר The Plant List (באנגלית) סלרי, באתר IPNI (באנגלית) סלרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סלרי, דף שער בספרייה הלאומית עז תלם‏, טרי מהשדה: סלרי, באתר וואלה, 13 במרץ 2016 כרפס ריחני באתר הרשימה האדומה של IUCN כַּרְפַּס רֵיחָנִי במילון בוטניקה: צמחי ארץ ישראל (תשס"ג), 2003, באתר האקדמיה ללשון העברית נזק נגרם לאישה במכון שיזוף לאחר אכילת סלרי פסקה 8
Ironic

Ironic הוא שיר שנכתב על ידי אלאניס מוריסט והולחן על ידי מוריסט וגלן באלארד. השיר נכלל באלבומה Jagged Little Pill‏ (יוני 1995) והוא הסינגל השלישי מתוכו, אשר יצא בארצות הברית בפברואר 1996 ובאירופה כחודשיים לאחר מכן. מוזיקלית, השיר מושפע מסגנון הגראנג', הפופ והרוק. השיר מתאר מצבים יומיומיים שמסתיימים בשאלה "האין זה אירוני?". השיר, שבחלקו מתייחס להתרסקות מטוס, נאסר להשמעה בחלק מתחנות השידור בארצות הברית לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001. ב-2003 שינתה מוריסט את מילות השיר לתמיכה בנישואים חד-מיניים: המילים "It's meeting the man of my dreams and them meeting his beautiful wife" שונתה ל-"beautiful husband". ב-2015, במלאת 20 שנה לאלבום, הציגה מוריסט גרסה עדכנית למילות השיר בלייט נייט שואו עם ג'יימס קורדן. מרצים רבים לשפה האנגלית תקפו את מוריסט והשיר, מכיוון שהוא מייצג מצבים שמוריסט מתארת כאירוניים, אך הם אינם אירוניים. רבים טוענים שהמצבים שמוריסט מספרת עליהם הם מצבים של ביש-מזל או חוקי מרפי, אך אינם אירוניים כלל כמו "זבוב שחור ביין לבן". מוריסט בעצמה טענה שהיא מודעת לכך שהדוגמאות שהביאה אינן מצבי אירוניה וכוונתה הייתה שהאירוניה הגדולה בשיר הוא שאין בו שום אירוניה. "לא כתבתי את השיר בכבדות רצינית מידי, לא חשבתי שמילות השיר יבחנו מתחת למיקרוסקופ של 30 מיליון אנשים". הקליפ שליווה את צאת הסינגל שוחרר בינואר 1996, וקיבל מיד זמני שידור בתדירות גבוהה ב-MTV ו-VH1. ההייפ שהיה סביב מוריסט ואלבומה באותו זמן רק תפחו בזכות השיר. Ironic נהפך במהרה לאחד השירים המצליחים של אותה שנה ובעשור כולו. הקליפ היה מועמד לשישה פרסי MTV Video Music Awards ב-1996, וזכה בשלושה: "הקליפ הנשי הטוב ביותר", "פריצת השנה" ו"העריכה הטובה ביותר". השיר היה מועמד לשני פרסי גראמי ב-1997 תחת הקטגוריות "קליפ השנה" ו"שיר השנה", אך הפסיד בשתי המועמדויות. בישראל נבחר השיר לשיר השנה של גלגלצ לשנת 1996, ולמקום השני במצעד השנתי של רשת ג' הלועזית. במצעד העשור של גלי צה"ל, הגיע השיר למקום ה-16. מידע על היצירה "Ironic" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Ironic" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Ironic" באתר Discogs סרטון השיר "Ironic" באתר יוטיוב אלאניס מוריסט מציגה: "Ironic" מודל 2015, באתר ynet, 10 בנובמבר 2015 ynet, אלאניס מוריסט מציגה: "Ironic" מודל 2015, באתר ynet, 10 בנובמבר 2015.
כריס טיילור

כריס טיילור (באנגלית: Chris Taylor) הוא מעצב משחקי מחשב ויזם קנדי, המוכר בעיקר בשל פיתוח המשחקים "Total Annihilation" וסדרת "Dungeon Siege", וכן על הקמת Gas Powered Games. בשנת 2002 קבע אתר האינטרנט Gamespy כי טיילור הוא אחד משלושים האנשים המשפיעים ביותר בתחום משחקי הווידאו. טיילור נולד בקולומביה הבריטית והחל לעבוד בתעשיית משחקי הווידאו בסוף שנות ה-80 ב-"Distinctive Software" בברנבי. משחקו הראשון היה "Hardball II" שיצא ב-1989. טיילור עבר לסיאטל בינואר 1996. שם הצטרף ל-Cavedog Entertainment כמעצב ומנהל המיזם למשחק האסטרטגיה "Total Annihilation" ולהרחבתו הראשונה, "Total Annihilation: The Core Contingency". הוא הקים את Gas Powered Games במאי 1998 ועיצב את משחק הפעולה-תפקידים "Dungeon Siege". המשכו, "Dungeon Siege II", יצא ב-2005. באוגוסט 2005, בכתבה במגזין PC Gamer, סופר על פיתוחו של "Supreme Commander", משחק האסטרטגיה בזמן-אמת של טיילור מאז 1997. המשחק תואר כממשיכו הרוחני של "Total Annihilation", אך שיווקו כך היה אסור כיוון שהזכויות על המשחק הקודם היו ברשות חברת אטארי, על אף אי-התעניינותה להמשיך את המותג. Supreme Commander עצמו זכה בתואר "משחק האסטרטגיה הטוב ביותר של E3‏ 2006". המשחק יצא ב-16 בפברואר 2007 באירופה וארבעה ימים לאחר מכן בארצות הברית. המשחק זכה לשבחים וציונים גבוהים מאתרי אינטרנט ומגזינים גדולים. מדיה וקבצים בנושא כריס טיילור בוויקישיתוף כריס טיילור ב-MobyGames "GameSpy's 30 Most Influential People in Gaming", מרץ 2002, GameSpy "Gas Powered Games Interview - Part 1",‏ 24 בספטמבר 2003, PC Gameworld כריס טיילור, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
Total Annihilation

Total Annihilation (נכתב בקיצור TA) הוא משחק אסטרטגיה בזמן-אמת עטור שבחים שפותח על ידי Cavedog Entertainment ויצא ב-30 בספטמבר 1997. המשחק יצא למערכות ההפעלה חלונות ול-Mac OS. המשחק היה משחק האסטרטגיה הראשון שהוצגו בו יחידות ומשטחים תלת-ממדיים. למשחק יצאו שתי חבילות הרחבה: "The Core Contingency" באפריל 1998 ו-"Battle Tactics" ביוני אותה שנה. המעצב הראשי של Total Annihilation, כריס טיילור, עיצב את Supreme Commander הנחשב בעיני רבים כ"ממשיכו הרוחני" של המשחק. כמו כן, פותח משחק בשם "Spring", חידוש של Total Annihilation מבחינה גרפית. המשחק זכה לשבחים ולפרסים רבים, בהם תואר "משחק השנה" לפי מספר רב של אתרי אינטרנט ומגזינים. בדרך כלל, מתחיל השחקן כשברשותו יחידת המפקד בלבד, חליפת מכה ענקית, שביכולתה להקים בסיס, הכולל מבנים שונים וכוח צבאי. בעוד המפקד הוא יחידת קרב חזקה, הישרדותו חיונית לשחקן עקב יכולתו לייצר יחידות בזריזות, ולכן אובדן המפקד הוא אירוע קריטי בכל משחק. בנייה במשחק תלויה בשימוש שני משאבים בלתי-נגמרים: מתכת ואנרגיה. ניתן להפיק את המשאבים הללו באמצעות מפעלים או יחידות בנייה. כל יחידה משתייכת לרמת טכנולוגיה. ככל שרמת הטכנולוגיה עולה, כך גם המורכבות והחוזק של היחידות עולה, לצד עליית עלות וזמן הייצור שלהן. תכונה בולטת במשחק היא האפשרות "להעמיד בתור" פקודות רבות ליחידה או קבוצה של יחידות. בין סוגי הפקודות ניתן למנות פטרול במסלול, התארגנות במערכים שונים ותקיפת האויב. בהינתן הפקודות, תנוע היחידה למטרתה באופן אוטומטי, ובכך תקטין את הצורך ביחס השחקן למסלולן. התנאי לניצחון ברוב המשחקים הוא השמדת כל יחידות האויב, אם כי המטרה במשחקי הקמפיין לשחקן היחיד עשויים להיות ייחודיים לעיתים קרובות. היחידות ממוינות לפי אזור תנועתן: אדמה, אוויר או ים. בהינתן האופי הרובוטי שלהן, הן לא מוגבלות על ידי גורמים כגון עייפות או מוראל. היחידות מגוונות בגודלן ובמהירותן ובכמות הנזק שהן יכולות לגרום או לספוג. בדרך כלל, הפרמטרים הללו נמצאים ביחס ישר עם רמת הטכנולוגיה שלהם. אחד המאפיינים שזכו לציון לשבח במשחק הוא העובדה שכל היחידות פרופורציוניות מבחינה היררכית - יחידות מתקדמות יותר יהיו שוות מבחינת חוזק לכמות גדולה של יחידות קטנות וחלשות, אך זמן ייצור היחידות המתקדמות גדול בהתאם. במשחק יש שני צבאות שעומדים לרשותם יחידות דומות באופיין אך שונות מבחינה אסתטית. ממשק המשחק כולל כפתורי פקודות ובנייה (בהתאם ליחידה הנבחרת), מידע על מצב היחידה, מידע על משאבי השחקן ועל קצב הפקתם ומיני-מפה שנותנת מבט כללי על שדה הקרב במשחק. לכל יחידה יתרונות וחסרונות, סגנונות אופטימליים לשימוש ויחידות תואמות שלהן הן רגישות יותר או בעלי עליונות מסוימת. משחק יעיל בדרך כלל מאופיין בהתחשבות בפרמטרים הללו, בנוסף לניהול טוב של המשאבים והכרת אסטרטגיית היריב. כאשר יחידה הורגת חמש יחידות יריבות, היא זוכה למעמד "יחידה מנוסה", שמתבטא בשריון ובנשק חזקים יותר, וכמו כן ביכולת להוביל מטרות נעות. דף המשחק בגיימספוט Total Annihilation ב-"StrategyWiki" Total Annihilation, באתר PCGamingWiki (באנגלית) Total Annihilation, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Supreme Commander Q&A at gamespot.com (2005) The Spring Project
הלמה של איטו

במתמטיקה, הלמה של איטו היא למה המשמשת לחישוב הדיפרנציאל של תהליך סטוכסטי מסוג איטו. ללמה של איטו שימושים רבים, למשל בחישובים הכרוכים במערכות פיזיקליות בהן מתבצעת תנועה בראונית, ובשוק ההון בתמחור אופציות לפי מודל בלק ושולס. נקראת על שם המתמטיקאי היפני קיושי איטו. בצורתה הבסיסית ביותר עוסקת הלמה של איטו בתהליכים סטוכסטיים המכונים "תהליכי איטו", בעלי מבנה של משוואה דיפרנציאלית סטוכסטית מהסוג: d X t = σ t d B t + μ t d t {\displaystyle dX_{t}=\sigma _{t}\,dB_{t}+\mu _{t}\,dt} כאשר σ t {\displaystyle \sigma _{t}\,} ו- μ t {\displaystyle \mu _{t}\,} הם משתנים התלויים פונקציונלית בזמן, המייצגים בדרך כלל את התוחלת וסטיית התקן של המשתנה המקרי   X {\displaystyle \ X} , ו-   B t {\displaystyle \ B_{t}} מסמל תהליך בראוני סטנדרטי (המוכר גם בשם תהליך וינר). הלמה קובעת שאם   f : [ a , b ] × R → R {\displaystyle \ f:[a,b]\times \mathbb {R} \to \mathbb {R} } היא פונקציה גזירה ברציפות פעמיים   ( C 2 ) {\displaystyle \ \left(C^{2}\right)} אזי הדיפרנציאל הסטוכסטי של   f ( X t ) {\displaystyle \ f(X_{t})} קיים (ומהווה גם הוא תהליך איטו) ומתקיים: d f ( X t ) = f ′ ( X t ) d X t + 1 2 f ′ ′ ( X t ) σ t 2 d t = f ′ ( X t ) σ t d B t + ( f ′ ( X t ) μ t + 1 2 f ′ ′ ( X t ) σ t 2 ) d t . {\displaystyle {\begin{aligned}df(X_{t})&=f^{\prime }(X_{t})\,dX_{t}+{\frac {1}{2}}f^{\prime \prime }(X_{t})\sigma _{t}^{2}\,dt\\&=f^{\prime }(X_{t})\sigma _{t}\,dB_{t}+\left(f^{\prime }(X_{t})\mu _{t}+{\frac {1}{2}}f^{\prime \prime }(X_{t})\sigma _{t}^{2}\right)\,dt.\end{aligned}}} כאשר f היא פונקציה גם של X וגם של t, הנוסחא המלאה (הדו-ממדית) היא: d f ( t , X t ) = ( ∂ f ∂ t + μ t ∂ f ∂ x + 1 2 σ t 2 ∂ 2 f ∂ x 2 ) d t + σ t ∂ f ∂ x d B t {\displaystyle df(t,X_{t})=\left({\frac {\partial f}{\partial t}}+\mu _{t}{\frac {\partial f}{\partial x}}+{\frac {1}{2}}\sigma _{t}^{2}{\frac {\partial ^{2}f}{\partial x^{2}}}\right)dt+\sigma _{t}{\frac {\partial f}{\partial x}}\,dB_{t}} ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ולודרום לאושאן

ולודרום לאושאן (בסינית: 老山自行车馆 - "לאושאן זישינגצ'גואן") הוא ולודרום הממוקם בשכונת לאושאן שבמחוז שיג'יגשאן בעיר בייג'ינג - בירת הרפובליקה העממית של סין. הוולודרום נבנה במיוחד במטרה לארח את מרוצי האופניים באולימפיאדת בייג'ינג שנערכה בשנת 2008. המבנה נפתח בשנת 2007 שימש לראשונה בתחרות העולמית של גביע UCI. מגרש המרוצים אובלי בצורתו, אורכו 250 מטרים; שטחו הכולל של הוולודרום הוא 32,920 מ"ר. במבנה שהוקם 6,000 מקומות ישיבה לצופים, אולם לאחר סיום האולימפיאדה מספרם הופחת ל-3,500. המבנה תוכנן על ידי משרד האדריכלים שורמאן, אשר זכו במכרז להקמת המבנה בשנת 2003. בסמוך למבנה ממוקם מבנה אדמיניסטרטיבי שאורכו 300 מטרים, המקשר את המבנה לתחנת הרכבת האולימפית הסמוכה. במבנה ישנה גם חנייה ל-5,000 זוגות אופניים. מדיה וקבצים בנושא ולודרום לאושאן בוויקישיתוף ולודרום לאושאן באתר הרשמי של אולימפיאדת בייג'ינג תיאור המבנה תצלום לוויין של הולדורום באתר גוגל מפות דיווח באתר CyclingNews.com על פתיחת המבנה
האצטדיון הלאומי המקורה בייג'ינג

האצטדיון הלאומי המקורה (בסינית: 国家体育馆) הממוקם בפארק האולימפי של בייג'ינג, בירת הרפובליקה העממית של סין, נבנה במיוחד עבור המשחקים האולימפיים שנערכו בשנת 2008. המבנה מכונה "המניפה" (בסינית: 扇子) בשל צורתו הדומה לצורתה המסורתית של מניפה יפנית. האצטדיון נפתח ב-26 בנובמבר 2007. במהלך המשחקים האולימפיים נערכו באצטדיון תחרויות התעמלות מכשירים, טרמפולינה ומשחקי כדוריד. באצטדיון 19,000 מקומות ישיבה. שטחו הכולל של האצטדיון כ- 80,900 מ"ר. האצטדיון צפוי לארח את שלבי הגמר בהוקי קרח באולימפיאדת בייג'ינג (2022) מדיה וקבצים בנושא האצטדיון הלאומי המקורה בייג'ינג בוויקישיתוף אתר רשמי - תצלומי המבנה