laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גלי גיל

גַּלֵּי גִּיל הייתה בריכת שחייה בצפונה של רמת גן באזור בורסת היהלומים הישראלית בסמוך לגשר שרונה, שפעלה מ-1946 ועד 1994, ובצמוד אליה מגרש הכדורגל של הכח מכבי רמת גן, שנקרא גם הוא "גלי גיל" ופעל בשנים 1949–1974. הבריכה נחנכה באוגוסט 1946. עם פתיחתה החלו "משמרת הצניעות" של העדה החרדית בירושלים, לנהל מאבק נגד הבריכה. ב-9 ביוני 1947 נחטפו שני שוטרים בריטיים על ידי האצ"ל בזמן ששחו בבריכה. תחרויות השחייה של משחקי המכביה החמישית (1957) והמכביה השישית (1961) התקיימו בבריכה. במאי 1961 נערכו בבריכה תחרויות השחייה של כינוס הפועל. בסוף יולי 1969 התקיימו בבריכה תחרויות השחייה של משחקי המכביה השמינית, בה השתתף מארק ספיץ, שיאן עולם בשלושה משחים וגדול הספורטאים היהודיים ואחד מגדולי הספורטאים בעולם. ספיץ זכה ב-6 מדליות זהב בתחרות המכביה. בסוף יולי 1971 נערכה תחרות שבע האומות בבריכה. ביולי 1973 התקיימו בבריכה תחרויות השחייה של משחקי המכביה ה-9. ב-1994 נסגרה הבריכה ובמקומה הוקם מלון לאונרדו סיטי טאוור על ידי היזמים יצחק תשובה, אורי דורי וקבוצת האחים עופר. מגרש הכדורגל היה בתחילה ביתה של קבוצת מכבי רמת גן ההיסטורית, ולאחר מכן של קבוצת הכדורגל המאוחדת "הכח מכבי רמת גן" (כיום הכח עמידר רמת גן). המגרש, שהיה מסוגל להכיל כ-4,000 צופים נפתח ב-1949 ונהרס ב-1974. תשע שנים לאחר שנסגר, נבנה אצטדיון וינטר שהחליף אותו כאצטדיון הביתי של הקבוצה, שנפתח ב-1983. על מגרש הכדורגל הוקם קניון דימול (רחוב ז'בוטינסקי 1) ומבנה נוסף של הבורסה ליהלומים. בשנת 2012 בוצעה חפירת פיר, על ידי חברת זלמן בראשי ואחיו, במגרש החנייה דרכו הוחדרו מכונות TBM, במטרה לבצע את כריית מנהרות התוואי התחתי של הקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב, שתי מנהרות לכיוון מערב ושתי מנהרות לכיוון מזרח. מידות הפיר הם: אורך: 110 מ', רוחב: 25 מ',עומק: כ-30 מ'. מגרש החניה עצמו הפך באופן זמני למרכז טכני של הפרויקט בנקודה זו. חפירת המנהרות עצמן, על יד מכונות ה-TBM, החלה בפברואר 2017 והסתיימה ביוני 2018. מדיה וקבצים בנושא גלי גיל בוויקישיתוף נחנכו בריכות שחיה גדולות, דבר, 8 באוגוסט 1946; נחנכה הבריכה המשוכללת ביותר בארץ, משמר, 8 באוגוסט 1946; חנוכת בריכת-השחיה "גלי-גיל", המשקיף, 11 באוגוסט 1946. מצב הכן כגלל כרוזי "משמרת הצניעות", הַבֹּקֶר, 18 בספטמבר 1946 משמיצים את שמה של בריכת "גלי־גיל", הַבֹּקֶר, 20 בספטמבר 1946 "מלחמת קודש" של הראקציה, משמר, 15 באפריל 1947 משפט החטיפה מ"גלי־גיל", הַבֹּקֶר, 10 באוקטובר 1947 מדליות לישראל, ארצות הברית בורמה ויוגוסלאויה בסיום תחרויות שחיה., דבר, 7 במאי 1961 משפחת שפיץ השתלטה על גלי גיל, דבר, 31 ביולי 1969 יעקב ברוש, שלל שיאים ביום הראשון למעל "שבע האומות" בשחייה, דבר, 1 באוגוסט 1971 שלמה מוזר, "שלל" ההישגים באליפות השחיה: רק שני שיאים..., דבר, 23 בספטמבר 1973 תשובה, דורי ועופר מכרו דירות ב-30 מיליון דולר בפרוייקט גלי-גיל, באתר גלובס, 6 ביולי 1998 אלעד מלונות - מכניסה את כור-שרתון לגלי גיל, באתר גלובס, 26 במרץ 1998 מי היה מאמין: היום מתחילים לחפור את הרכבת בתל אביב, ליאור גוטמן, כלכליסט, 20 בספטמבר 2011 נתי יפת, ‏מכונת הכרייה הראשונה של מנהרות הרכבת הקלה יצאה לדרך, באתר גלובס, 19 בפברואר 2017
ללא מוצא בנורוולט

ללא מוצא בנורוולט הוא נובלה אוטוביוגרפית של הסופר האמריקאי ג'ק גנטוס, שראה אור ב-2011. הספר מתמקד בילד ושמו כשל הסופר ומבוסס באופן חלקי על ילדותו בנורוולט שבפנסילבניה. הספר מתמקד רבות בעיירה ובייחודה בתור ניסוי חברתי שהוקם בשנת 1934 על ידי אלינור רוזוולט. הספר והסופר זכו לפרס איגוד הספריות האמריקאי, מדליית ניוברי, בתיאורו כ"תרומה הנכבדה ביותר לספרות האמריקנית לילדים". הספר מספר את סיפורו של הילד ג'ק גנטוס במהלך חופשת הקיץ בעיירה נורוולט, כאשר הוא פולט כדור מרובו של אביו שזכה בו כשלל מלחמה. מעשה זה מזכה אותו בעונש מטעם אימו לריתוק "לכל החיים", אמנם היא מרשה לו לעזור לגברת וולקר, שכנתם הוותיקה והחביבה - ממיסדי העיירה הקטנה. תפקידה של זו בעיירה הוא לנתח את גופות המתים כמו גם לכתוב עליהם הספדים. פגישותיהם של השניים נעשות תכופות כאשר מקרי המוות בעיירה מתרבים באופן בלתי מוסבר, תעלומה שפתרונה יגרום לשחרורו של גנטוס הצעיר מריתוקו הארוך. הספר מסווג לרוב כספר לנוער, כמו גם וועדת הביקורת של פרס הגארדיאן שהמליצה עליו כ"מתאים לבני 12 ומעלה". הספר זכה לממוצע ביקורות של 3.7 מתוך 5 באתר goodread. ללא מוצא בנורוולט, באתר OCLC (באנגלית) דף הספר בהוצאת הקיבוץ המאוחד ביקורת הספר באתר עיתון הגארדיאן סיכום עלילת הספר באתר שמופ רשימת הספרים המובילים באתר הגארדיאן ביקורת הספר באתר goodreads
אאוטסיידרס

אאוטסיידרס (באנגלית: Outsiders) היא קבוצה בדיונית של גיבורי-על המופיעה בחוברות קומיקס ביקום DC קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת "The Brave and the Bold #200" מיולי 1983, ונוצרה על ידי הכותב מייק ו. באר והמאייר ג'ים אפארו. כפי שהשם מרמז, הקבוצה כוללת גיבורי-על חריגים שאינם נחשבים למרכזיים ביקום DC כמו חברי ליגת הצדק. בדרך מסוימת, קבוצה זו דומה לאקס-מן של מארוול קומיקס. במרוצת השנים היו לקבוצת האאוטסיידרס שלושה גלגולים. הקבוצה הוקמה בידי באטמן, בזמן שקשריו עם ליגת הצדק נעשו מתוחים. הקבוצה הוקמה מחדש בתחילת שנות ה-2000 בידי נייטווינג, ולאחריו ארסנל, כאשר הטיטאנים הצעירים התפרקו בעקבות אירועי "סיום הלימודים", בהם דונה טרוי נהרגה בידי סופרמן אנדרואיד. מטרת הקבוצה הייתה לתפקד כציידים ולרדוף אחר פושעים על-אנושיים שהשתחררו מכלאם, מאשר לחכות שיפעלו - דרך הפעולה המקובלת בקבוצות אחרות. בהקמתה האחרונה של הקבוצה, מנהיגות הקבוצה חזרה לבאטמן, שגייס מחדש חברים ותיקים וכן חדשים. הוא הצהיר על כוונתו להשתמש בקבוצה כגרסת מבצעים מיוחדים לליגת הצדק, אשר מסוגלת לשאת באשמה בפומבי בדרך שליגת הצדק אינה יכולה. לאחר מותו לכאורה של באטמן באירועי המשבר האחרון, נטל משרתו הנאמן, אלפרד פניוורת', מנהיגות על הקבוצה והקימה מחדש פעם נוספת. אקס-מן דפנדרס דף הקבוצה בפרויקט ויקיה של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סויוז T-3

סויוז T-3 (ברוסית: Союз Т-3) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-27 בנובמבר 1980 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. המטרה הייתה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 6 וביצוע פעולות תחזוקה. מעבר לחללית מדגם סויוז-T איפשר לשלוח צוות של 3 אנשים. לאוניד קיזים - מפקד אולג מקארוב - מהנדס טיסה (ביקור שני בתחנת החלל "סאליוט 6") גנאדי סטרקאלוב - קוסמונאוט חוקר וסילי לאזארב - מפקד ויקטור סביניך - מהנדס טיסה ולרי פוליאקוב - קוסמונאוט חוקר הערה:מקור קונסטנטין פאוקטיסטוב היה חבר צוות. מסיבות בריאוטיות טיסתו בולטה ובמקומו הוצב גנאדי סטרקאלוב. "סויוז T-3" שוגרה ב-27 בנובמבר 1980 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-T (טיסה סדירה ראשונה). השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U. מטרת הטיסה הייתה לעגון בתחנת חלל סאליוט 6 ולבצע פעולות תחזוקה. העגינה בוצעה ב-28 בנובמבר לתא העגינה הקדמי. עוד במהלך ספטמבר 1980 לכיוון תחנת החלל נשלחה חללית אספקה מדגם פרוגרס ועל סיפונה אספקה, חלקי חילוף ומכשירים מדעים חדשים. עם עיגונה של חללית "סויוז T-3" נוצר קומפלקס שכלל תחנת חלל, חללית מטען וחללית מאוישת. הקוסמונאוטים עברו לתחנת החלל והחלו בעבודות תחזוקה נרחבות, החלפת חלקים שהתקלקלו והעברת מחללית מטען ציוד לניסויים ביולוגים ולמחקרים מדעים אחרים. בין היתר הוחלפו חלקים במערכות ניווט, מערכות אספקת דלק ועוד. כמו כן הצוות החל בביצוע מחקרים בתחום הטכנולוגיה ורפואה בהתאם לתוכנית שהוכנה. ב-10 בדצמבר 1980 התנתקה החללית מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ. היא נחתה בהצלחה בשטח קזחסטן של כיום. מדיה וקבצים בנושא סויוז T-3 בוויקישיתוף נתונים מאנציקלופדיית החלל נתוני המשימה
קריסה כבידתית

קריסה כבידתית (אנגלית Gravitational collapse) הוא תהליך בו גרם שמיים מסיבי מתכווץ תחת השפעת הכבידה של עצמו. לתהליך זה חשיבות רבה בהיווצרותם ומותם של כוכבים. בכל גוף יציב, כוחות הכבידה מאוזנים על ידי הלחץ הפנימי של הגוף. הלחץ הפועל בכיוון המנוגד לכבידה, הפועלת לכיוון מרכז המסה של הגוף. כך נוצר מצב של שיווי משקל בו הכוחות השואפים לכווץ את הגוף שווים בגודלם ומנוגדים בכיוונים לכוחות הפנימיים. אם כוחות הכבידה אל תוך מרכז הגוף גדולים מסך כל הכוחות הפנימיים הפועלים החוצה מהגוף, הגוף אינו בשיווי משקל והוא ילך ויתכווץ עד להשגת שיווי משקל. מכיוון שכוח הכבידה הוא הכוח החלש מבין כוחות היסוד, קריסה כבידתית יכולה להתרחש אך ורק בגופים מאוד מאסיבים, כדוגמת כוכבים או בגרמי שמיים בעלי צפיפות מאוד נמוכה, כדוגמת ענן מולקולרי ובקבוצות גדולות של כוכבים (כדוגמת צביר כדורי). ערך מורחב – קדם-כוכב לתהליך של קריסה כבידתית יש חשיבות גבוהה ביצירת גרמי השמיים. לדוגמה קדם-כוכב נולד מקריסה כבידתית של ענן מולקולרי וכוכב בזמנו נולד מקריסת המשך של קדם-כוכב. הדחיסה הנוצרת כתוצאה מהקריסה מעלה את הטמפרטורה עד לרגע בו התגובות היתוך גרעיני מתחילות בליבת הכוכב ובכך יוצרות לחץ הבולם את הקריסה. ככל שכוכב חי יותר זמן, יותר הליום מצטבר בליבתו מכיוון שהתהליך העיקרי של הפקת אנרגיה גרעינית הוא מיזוג של אטומי מימן להליום. כאשר רוב המימן נשרף, כלומר הופך להליום, ליבת ההליום מתחילה להתכווץ תחת הכבידה העצמית שלה ולכן מתחממת. תהליך ההיתוך מתקדם החוצה מן המרכז לקליפה המקיפה את הליבה בה יש אזור עשיר במימן. במהלך שלב זה הכוכב מגדיל את רדיוסו פי עשרות מגודלו המקורי. פני השטח שלו מתרחקים מן המרכז ולכן הכוכב מתקרר. שלב זה נקרא ענק אדום. בסופו של חייו נגמר הדלק הגרעיני של הכוכב, כלומר רוב המימן וההליום כבר הפכו ליסודות כבדים יותר ואין כוח שיכול לאזן את כבידה של הכוכב. עקב כך, הכוכב מאבד את היציבות ומתחיל להתכווץ במהירות כלפי מרכזו. תוצאת התהליך מכונה "כוכב דחוס" (Compact star). תיתכנה 3 אפשרויות לכוכב דחוס: ננס לבן - כוכב קטן וצפוף מאוד בו כוח הכבידה מאוזן על ידי לחץ ניוון של אלקטרונים, כלומר לחץ הנובע מעקרון האיסור של פאולי. כוכב נייטרונים -במהלך הקריסה הכבידתית אלקטרונים ופרוטונים מתמזגים לנייטרונים. הקריסה נבלמת על ידי לחץ ניוון של הנייטרונים הנוצרים. חור שחור כוכבי -גרם שמים בו מהירות המילוט גבוהה ממהירות האור. אם מסת הכוכב מעל גבול טולמן-אופנהיימר-וולקוף הוא יקרוס לחור שחור. חייו של כוכב מסיבי מספיק יכולים להסתיים בסופרנובה שתשאיר אחריה את אחד הכוכבים הדחוסים הנ"ל. הקריסה לננס לבן יכולה לקחת עשרות אלפי שנים, כשכוכב הקורס זורק החוצה את המעטפת שלו, שיוצרת בזמנה ערפילית פלנטרית. במקרה וננס לבן הוא כוכב במערכת של כוכבים כפולים, הוא יכול לספוח אל עצמו חומר מבן-זוגו עד להשגת גבול צ'נדראסקאר, בו הקריסה הכבידתית מתחילה בשנית. תוצאת השלב הוא סופרנובה מסוג Ia. במידה והכוכב הקורס הוא מסיבי מאוד (מעל 3 מסות שמש), לחץ הניוון של הנייטרונים לא יצליח להתגבר על הכבידה העצמית. במקרה כזה, הכוכב ילך ויתכווץ עד לרדיוס שוורצשילד ולכן יהפוך חור שחור. ערפילית פלנטרית הבזק הליום אי יציבות ג'ינס Breakdown of predictability in gravitational collapse , מאת סטיבן הוקינג
זאב ההימלאיה

זאב ההימלאיה (שם מדעי מוצע: Canis himalayensis) הוא שם שהוצע על ידי כמה ביולוגים הודיים, להכרה כמין של משפחת הכלביים המצוי בסכנת הכחדה, להבדילו מהמין זאב מצוי. תוצאות ניתוח הגנום המיטוכונדריאלי של זאב ההימלאיה, מראה כי זאב ההימלאיה שונה פילוגנטית מהמין זאב מצוי. עם זאת, הקבוצה המתמחה בזאבים (Wolf Specialist Group) במסגרת ארגון ה-IUCN, לא נקטה עמדה בעניין. כמו כן, העורכים של הספר "מיני היונקים של העולם" (Mammal Species of the World), הנחשב ל"אורים ותומים" בנושא, שוקלים להכליל את האוכלוסייה הקטנה של זאבי ההימלאיה, תחת ההגדרה של זאב טיבטי, תת-מין של הזאב האפור. זאב ההימלאיה עשוי להיות תת-מין עתיק ומבודד של זאבים, ועל כן אוכלוסייתו מונה 350 פרטים, מספר נמוך מאוד. הזאבים חיים על שטח של כ-70,000 קילומטרים רבועים, במדינת הימאצ'ל פרדש. וכן הם מסוגלים וחיים בסביבה קרה, כמו זו הנמצאת בג'אמו וקשמיר שבצפון הודו. בשנת 2004, נצפתה להקה של 33 פרטים, בעמק ספיטי בצפון מזרח מדינת הימאצ'ל פרדש. עד לאחרונה, האמינו החוקרים כי כל הזאבים והכלבים הגיעו מאותו אב-זאב קדמון, ובמרוצת השנים התפתחו למינים שונים, כאשר הכלב התביית מזאב. כאשר זאב ההימלאיה נחקר, התברר כי אין לו סימנים גנטיים משותפים על הכלבים, על כן ניתן לומר, כי זאב ההימלאיה לא היה חלק מתהליך הביות של הזאבים, לכלבים. ככל הנראה, האבולוציה של זאב ההימלאיה התרחשה לפני 800,000 שנים, כאשר אזור ההימלאיה חווה תהפוכות גאולוגיות ואקלימיות עזות. תת-היבשת ההודית כוללת שלוש שושלות זאבים שונות: זאב הודי, זאב טיבטי וזאב אירו-אסייתי. עובדה זו מראה כי האזור ההודי היה לכר פורה של אבולוציית הזאב המודרנית ניתוח הגנום המיטוכונדריאלי, מוכיח כי זאב ההימלאיה שונה מהזאב הטיבטי (ועל כן לא ניתן לשייכו אליו), והוא אף מייצג את שושלת הזאב העתיקה ביותר שנרשמה אי פעם. עתידו של זאב ההימלאיה אינו ברור. קטלוגם של זאבי היבשת ההודית נשאר שנוי במחלוקת, וזקוק למחקר נוסף, שיאשש, או יפריך את ההגדרות. בחודש אפריל, שנת 2009, הוצע השם Canis himalayensis לזאבי ההימלאיה, על ידי מומחה למינוח בוועדת CITES לבעלי חיים. בשנים 2000-2001, המשיכו ארבעת הפארקים הזואולוגים של הודו לגדל 21 פרטים של זאבי ההימלאיה. חלקם נתפסו בטבע, וחלקם התרבו בשבי. כיום הזאבים נשמרים באזור חוצה-ההימלאיה של הודו, בגן החיות של דארג'ילינג, ב-"Shiwalik Hills"- באזור התחתון של ההימלאיה, במערב בנגל, ובגן החיות "Kufri", בשיתוף עם הפארק הלאומי "Kufri Himalayan", בהימאצ'ל פרדש. זאב מצוי כלביים מדיה וקבצים בנושא זאב ההימלאיה בוויקישיתוף זאב ההימלאיה, באתר NCBI (באנגלית) המינים החדשים של הזאב - זרקור על גן החיות של המדע. 8 אוקטובר 2003(הקישור אינו פעיל) (באנגלית) זאבים ... האם הם מקורם בדרום אסיה?(הקישור אינו פעיל) (באנגלית) תמונה של זאב טיבטי, דארג'ילינג (באנגלית) מאגר קטעי וידאו של זאב ההימלאיה (באנגלית) העת לפעול למען זאבי ההימלאיה(הקישור אינו פעיל) (באנגלית)
תחרות המועמדים 2014

תחרות המועמדים בשחמט בשנת 2014ה, התקיימה בחנטי-מנסייסק בין התאריכים 13 במרץ 2014 ל-31 במרץ 2014. בתחרות התקיימו ארבעה עשר סיבובים. התחרות בקטגוריה 21 (מד כושר ממוצע 2770). מנצח התחרות וישוואנתן אנאנד התמודד עם אלוף העולם באותה עת, מגנוס קרלסן, על תואר אלוף העולם בשחמט, בתחרות שנערכה בעיר סוצ'י בחודש נובמבר 2014. 1. לבון ארוניאן מד כושר 2830 שני במד הכושר העולמי 2. ולדימיר קראמניק מד כושר 2787 ,אלוף העולם בין השנים 2000 ל-2007, שלישי במד הכושר 3. וסלין טופאלוב מד כושר 2785, אלוף העולם של פיד"ה ב-2005 כאשר ניצח באליפות של פיד"ה (עם 10 נקודות ב-14 משחקים), תחרות בה סירב לשחק קרמניק, שהפסיד לטופאלוב מספר פעמים בשנה שקדמה לה, רביעי במד הכושר 4. וישוואנתן אנאנד מד כושר 2770, אלוף העולם בין השנים 2007–2013, שמיני במד הכושר 5. סרגיי קריאקין מד כושר 2766 תשיעי במד הכושר 6. פטר סבידלר מד כושר 2758 11 במד הכושר 7. שחריאר ממדיארוב מד כושר 2757 13 במד הכושר 8. דמיטרי אנדרייקין מד כושר 2709 39 במד הכושר וישוואנתן אנאנד ולדימיר קראמניק דימיטרי אנדרייקין וסלין טופאלוב שחריאר ממדיארוב לבון ארוניאן סרגיי קריאקין פטר סבידלר אתר האינטרנט הרשמי של תחרות המועמדים 2014 אתר התחרות תיאור מפורט של הסיבוב הראשון, באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב השני, באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב השלישי, באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב הרביעי, באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב החמישי, באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב השישי, באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב השביעי, באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב השמיני, באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב התשיעי,th באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב העשירי, באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב האחד עשר, באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב השנים עשר, באתר theweekinchess (באנגלית) תיאור מפורט של הסיבוב השלושה עשר,theweekinchess תיאור מפורט של הסיבוב הארבעה עשר, באתר theweekinchess (באנגלית) דווח מסכם של התחרות, באתר האיגוד הישראלי לשחמט לבון ארוניאן, באתר פיד"ה (באנגלית) ולדימיר קראמניק, באתר פיד"ה (באנגלית) וסלין טופאלוב, באתר פיד"ה (באנגלית) וישוואנתן אנאנד, באתר פיד"ה (באנגלית) סרגיי קריאקין, באתר פיד"ה (באנגלית) פטר סבידלר, באתר פיד"ה (באנגלית) שחריאר ממדיארוב, באתר פיד"ה (באנגלית) דימיטרי אנדרייקין, באתר פיד"ה (באנגלית)
שושנות ים

שושנת ים (שם מדעי: Actiniaria) היא סדרה של בעלי חיים שוכני מים, שרובם ישיבים, הקרויים על שם הפרח היבשתי, וניזונים מסינון המים באמצעות זרועותיהם. שושנות-ים נמנות עם על-מערכת הנבוביים, מערכת הצורבים, מחלקת האלמוגים. שושנה היא, בדרך כלל, פוליפ סוליטרי (יחידני) עם תאים צורבים בזרועותיו. אותם תאים משמשים את השושנה לשיתוק הטרף ותפיסתו, ואז הוא נגרר על ידי הזרועות לתוך פה השושנה לעיכול בקיבה. לשושנות הים רגל יחידה שברוב המינים מעוגנת לסלעים או לחול. מינים מסוימים מתחברים לאצות גדולות וחלק שוחים ללא חיבור כלל. רבות מהן מקיימות קשרי סימביוזה חשובים עם מינים חד תאיים מסוימים של אצות ירוקות ששוכנים לצד תאי קיבתן של השושנות. שושנת הים מרוויחה מתוצרי הפוטוסינתזה של האצות, בעיקר חמצן, גלוקוז ואלנין. האצות מצידן זוכות לחשיפה מתמדת לאור שמש, שהשושנות דואגות שיקבלו. רוב המינים חיים בשוניות טרופיות אך חלקם הסתגלו למים קרירים יותר, לשוניות רדודות ואף לסביבות חול ואצות. לשושנות הים ארס המורכב מרעלן עצבי שתפקידו לשתק טרף כמו דגים וסרטנים קטנים ומשמש גם להגנה על שושנת הים מטורפים. בפגיעה באדם, הארס יכול להכאיב ולגרום לנפיחות במקום הפגיעה אך לרוב איננו קטלני. החריגים מכלל זה הם מספר מינים של שושנות ים (בעיקר המין Actinodendron arboreum, המין Phyllodiscus semoni ובני המשפחה Stichodactylidae), שעלולים להיות קטלניים עקב פגיעה בתפקוד הכליות והנשימה או בגרימת הלם אנפילקטי. לשושנות-ים יש שתי צורות של רבייה: רבייה מינית רבייה אל-מינית הרבייה האל-מינית מתבצעת באמצעות חלוקת הגוף לשני חלקים או יותר. חלקים אלה נפרדים זה מזה, וכל אחד מהם גדל ומשלים את עצמו לשושנת-ים בוגרת. רבייה אל-מינית זו שכיחה אצל שושנות-ים הנתונים בתנאי חיים-קשים; אך בתנאי חיים תקינים מתרבות שושנות-הים ברבייה מינית. אצל רוב שושנות-הים המינים (זכר ונקבה) נפרדים. בעונת הרבייה – יוצאים תאי זרע מגוף הזכר, שוחים במים ונכנסים לתוך גופה של הנקבה, שם הם מפרים את תאי הביצה המתפתחים בגוף. מן הביצה המופרית מתפתחת פגית שחיינית, הנקראת פלנולה. הפלנולה שוחה עד שהיא מתיישבת על מצע מתאים ומתפתחת לשושנת-ים בוגרת. רוב הפגיות נטרפות, ורק מעטות מהן מצליחות להינצל מטורפיהן ומגיעות לבגרות. שושנות-ים רבות מקיימות קשרי-סימביוזה (חיי שיתוף) עם בעלי-חיים אחרים, בכך שהן מספקות להם הגנה, וכגמול בעלי החיים שזוכים להגנה מסייעים לשושנת-הים להשיג את מזונה. לדוגמה: השושנתן המתחפר הוא מין של שושנת-ים גדולה, החיה בים-סוף ומקימת סימביוזה עם דג קטן מסוג שושנונים. השושנתן המתחפר מספק לשושנון הגנה, והדג מספק לו חלק ממזונו. שושנות-ים אחרות, כגון המין הנקרא שושן נזירן, מקימות סימביוזה עם סרטנים מן המין הנקרא סרטן נזיר. הסרטן הנזיר "מרכיב" את שושנת-הים על הקונכייה הריקה של החילזון שבה הוא מתגורר; שושנת-הים מספקת לסרטן הנזיר הגנה, והסרטן מסייע לה בהשגת מזונה. שושנת ים שושנון כתום מזויף בבית שושנת הים שלו ג'יימס פרוסק, ידידות מופלאה, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 140, ינואר 2010 מדיה וקבצים בנושא שושנות ים בוויקישיתוף שושנות ים, באתר ITIS (באנגלית) שושנות ים, באתר NCBI (באנגלית) שושנות ים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שושנות ים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שושנות ים, באתר GBIF (באנגלית) שושנות ים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תגלית: שושנת ים שחיה בקרח באנטארקטיקה, מתוך "הזנב הארוך", 18 בינואר 2014 "הישר מהסיוטים שלכם": יצור מצמרר עם עשרות זרועות נמצא בחופי אוסטרליה", אתר וואלה, חדשות, 31 בדצמבר 2018 יוגב ישראלי, מדוזות תחת מתקפה: מחקר ישראלי חושף זליגת טפילים של שושנת ים נוברת, באתר ynet, 11 בספטמבר 2024
אגוסטין סיירה

אגוסטין סיירה רומרה (בספרדית: Agustín Sierra Romera; נולד ב-23 בספטמבר 1990; בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא שחקן ארגנטינאי. סיירה ידוע בתפקידיו בטלנובלות הארגנטינאיות של כריס מורנה: "קטנטנות", "פינת אור", "פלוריסיינטה" ו"כמעט מלאכים". סיירה נולד ב -23 בספטמבר 1990, למריה רומרה ולרוברטו סיירה. יש לו אחות גדולה בשם פאולה ואח גדול בשם רוברטו. בין השנים 2008- 2010 סיירה היה בזוגיות עם קנדלה וטראנו ששיחקה לצידו ב"כמעט מלאכים". מ-2021 עד 2023 סיירה היה בזוגיות עם פיורלה גימנז. סיירה החל את דרכו במשחק בגיל 8 לאחר שאגוסטינה צ'רי שכנתו באותה תקופה הכירה אותו לכריס מורנה, ומשנת 1999 הוא לוהק לשחק בטלנובלה "קטנטנות" שם גילם את אגוסטין מתחילת העונה החמישית ב-1999 עד סיום הסדרה בעונה השביעית ב-2001. במקביל לצילום הסדרה הופיע סיירה גם בקטנטנות: הסרט המבוסס על הסדרה ובהצגות התיאטרון שלה. בשנת 2002 השתתף בעונתה הראשונה של טלנובלת הנוער "המורדים" שם גילם פושע צעיר בשם נאצ'ו למספר קטן של פרקים. בשנת 2003 שיחק ב"פינת אור" בתפקיד הראשי, וגילם את לוקאס, ילד יתום המנהיג חבורה של ילדים בני גילו. באותה התקופה ביקר פעמיים בישראל על מנת לקדם את "פינת אור" ששודרה באותה תקופה בערוץ הילדים כשבין היתר הוא השתתף במהלכם בספיישל מיוחד בערוץ, בקמפיין למקדונלד'ס ישראל ובמופע הסדרה שעלה בארץ. בין השנים 2004 –2005 גילם את מרטין פרינצוולדן בטלנובלה "פלוריסיינטה", כאשר במסגרתה ביקר בארץ פעם נוספת על מנת להשתתף במחזמר הסדרה שעלה בארץ. בשנת 2006 השתתף בתפקידי אורח בטלנובלת הנוער "אלמה פיראטה" ובעונה השמינית של "קטנטנות". בשנים 2007- 2010 גילם את איגנסיו נצ'ו פרז אלסמנדי בטלנובלת הילדים והנוער "כמעט מלאכים". בשנת 2013 גילם את אנדרס בדרמה "סיפורים מהלב". בשנת 2014 גילם את קמילו בסדרה Sandia con vino ואת דמותו של תומאס בסדרה "בני ברית". בשנת 2015 גילם בסרט "Chicos Católicos" את גידו. באותה שנה גילם את בובי בהצגה "El club del chamuyo" בשנת 2017 שיחק בתיאטרון בהצגות "La madre que los parió" ו"Desesperados". באותה שנה השתתף בטלנובלה "אגרוף בלב". בשנת 2018 גילם את דמותו של כריסטיאן בסדרה"Rizhoma Hotel" בשנת 2019 גילם את לוקה בסדרה Pequeña" Victoria" של טלפה. באותה שנה שיחק את פדריקו בסרט "te pido un taxi". משנת 2019 עד לשנת 2021 שיחק בהצגה "Sex, viví tu experiencia". בשנת 2020 החל לשחק בסדרה "Separadas", שצילומיה נקטעו עקב הקורונה. באותה שנה התמודד סיירה בעונה ה-15 של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בגרסתה הארגנטינאית וזכה במקום הראשון. בשנת 2021- 2022 שיחק את סנטיאגו קורדובה בטלנובלה la 1-5/18 לצד אגוסטינה צ'רי וגונסלו הרדיה. בשנת 2022 גילם את דמותו של רפאל בהצגה "לילה בהוטל". משנת 2022 הוא משחק בתיאטרון את מרטין בקומדיה "la verdad" (האמת), לצדם של תומאס פונזי, קנדלה וטראנו ומריה דל סרו. קנדלריה מולפסה כמעט מלאכים מדיה וקבצים בנושא אגוסטין סיירה בוויקישיתוף אגוסטין סיירה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אגוסטין סיירה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אלבירה חסיאנובה

אלבירה חסיאנובה (ברוסית: Эльвира Рамилевна Хасянова; ‏נולדה ב-28 במרץ 1981) היא שחיינית צורנית רוסייה בעבר. היא אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות זהב ואלופת עולם בעלת 9 מדליות זהב. אלבירה חסיאנובה נולדה וגדלה במוסקבה. היא החלה להתאמן בצעירותה ובשנת 2001 זכתה במדליית זהב באליפות העולם. באתונה 2004 השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים וסיימה במקום הראשון בתחרות הקבוצתית. חסיאנובה סיימה לימודים באוניברסיטה לספורט במוסקבה והוסמכה למאמנת. לאחר שנת 2012 עזבה את הספורט התחרותי. באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה שביפן בשנת 2001, זכתה חסיאנובה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. שיא הקריירה שלה היה באליפויות העולם בשנים 2007 ו-2011, כאשר זכתה ב-3 מדליות זהב בכל אליפות. בשנת 2009 היא לא נכללה בנבחרת. אלבירה חסיאנובה השתתפה ב-3 אולימפיאדות ובכל פעם זכתה במדליית זהב בתחרות קבוצתית. מדיה וקבצים בנושא אלבירה חסיאנובה בוויקישיתוף אלבירה חסיאנובה, באתר olympedia.org ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רעידת האדמה בסקופיה (1963)

רעידת האדמה בסקופיה (במקדונית: Скопски земјотрес 1963) התרחשה ב-26 ביולי 1963 בשעה 05:17 (שעון מקומי) במקדוניה הווארדארית, סמוך לסקופיה אשר ביוגוסלביה. עוצמת רעידת האדמה הייתה 6.1 בסולם מגניטודה לפי מומנט (6.9 בסולם ריכטר) והיא נמשכה 20 שניות. כתוצאה מרעידת האדמה נהרגו 1,070 בני אדם, נפצעו 3,330 ולפחות 100,000 נותרו ללא קורת גג. בין 70% ל-80% מבתי העיר נהרסו או נפגעו קשות ומרכזה הישן נחרב לחלוטין. ארמון רובן היה בין הבניינים הבודדים שנבנו בתקופה בין מלחמות העולם ושרד. לאחר רעידת האדמה הגישו 78 מדינות ובכללן ישראל עזרה ליוגוסלביה לטיפול בנפגעים ולשיקומה של סקופיה. ארצות הברית שלחה צוותים רפואיים, אוהלים ובתים טרומיים ומנהיג ברית המועצות ניקיטה חרושצ'וב הורה על משלוח סיוע ליוגוסלביה והגיע אישית לביקור בסקופיה. נשיא יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו וממשלו הפעילו תוכנית שיקום מקיפה לסקופיה תוך קבלת סיוע מגורמי חוץ. תכנונה מחדש של סקופיה בוצע על ידי אדריכלים מובילים כגון קנזו טנגה והוקמו שכונות מגורים, מבני ציבור ומסחר חדשים. במהלך רעידת האדמה נהרגו 4 מבני הקהילה היהודית (מירה קולונומוס ביתה של ז'מילה קולונומוס, ד"ר נסים אברבנאל, ד"ר רני לוי-אברבנאל וד"ר סלבאטור לוי -בנו, ביתו וחתנו של חיים אברבנאל) ועוד 3 תיירים יהודים שביקרו במקום וכן חרבו מבנה בית הכנסת ובית העלמין הישן של הקהילה היהודית. מאוחר יותר הוקמו במקומם בתי מגורים חדשים. מספר מצומצם של מצבות הועברו מאזור בית העלמין החרב לחלקה היהודית שהוקמה בבית העלמין הכללי של העיר. מדיה וקבצים בנושא רעידת האדמה בסקופיה בוויקישיתוף לויה רוקח, מה ראינו בסקופיה, דבר, 28 באוגוסט 1963 500 טונות מלט ישראלי לשיקום הריסות סקופיה, דבר, 28 באוגוסט 1963 טדי פרויס, חזרה לסקופיה, דבר, 2 באוגוסט 1965 P. Suhadolc, D. Sandron, F. Fitzko, G. Costa,‏ ניתוח רעידת האדמה בסקופיה 1963, אוניברסיטת טריאסטה, המחלקה למדעי כדור הארץ, אוחזר ב-21 במרץ 2014 (באנגלית). רעידת האדמה בסקופיה - מוקד הרעש ונתונים, באתר .iris.edu, אוחזר ב-21 במרץ 2014 (באנגלית). The 1963 earthquake, באתר .inyourpocket.com, אוחזר ב-21 במרץ 2014 (באנגלית). 1963: Thousands killed in Yugoslav earthquake, באתר ה-BBC, אוחזר ב-21 במרץ 2013 (באנגלית). סקופיה באתר jewish-heritage, אוחזר ב-21 במרץ 2014 (באנגלית). ג'ני לבל, גאות ושבר, פרקים בתולדות יהודי מקדוניה הווארדארית, הוצאת מורשת, 1986, עמוד 240.