laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מימוזה (כוכב)

מימוזה, ביקרוקס או β בצלב הדרומי הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים הצלב הדרומי (Crux) והכוכב ה-20 בבהירותו בשמי הלילה. כוכב זה הוא גם אחד מששת הכוכבים שמופיעים על דגל אוסטרליה. השם מימוזה ניתן לכוכב בעידן המודרני ומקורו אינו ברור, ייתכן שהוא נקרא על שם הפרח מימוזה ממשפחת המימוסיים הנפוץ בחצי הכדור הדרומי. השם האחר - ביקרוקס, הוא קיצור של בטא - קרוקס, כלומר של בטא בצלב הדרומי. מימוזה הוא תת-ענק כחול מסוג ספקטרלי B0.5 IV, מסתו מוערכת בכ-14 מסות שמש, רדיוסו כ-8 רדיוסי שמש והוא מאיר באור נראה בעוצמה פי 3,000 מהשמש. טמפרטורת הכוכב גבוהה ביותר, יותר מ-28,000 קלווין ולכן רוב הקרינה הנפלטת ממנו היא בתחום העל סגול כך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא למעשה פי 34,000 מהשמש. למרות גילו הצעיר יחסית של הכוכב - כ-10 מיליון שנים, הוא נמצא לקראת סיום היתוך המימן שבליבתו להליום והוא צפוי להפוך לענק כחול, ואחר כך לענק אדום ולסיים את חייו כסופרנובה. בדומה לכוכבים מסוגו, מימוזה הוא כוכב משתנה מהסוג של β בקפאוס ובהירותו משתנה בין דרגות 1.2 ו-1.3. למימוזה יש כוכב נלווה עמום יותר, מימוזה B, המקיף אותו בזמן הקפה של 5 שנים במרחק של כ-8 יחידות אסטרונומיות. בשל הקרבה הרבה ביניהם לא ניתן להבחין בבן הזוג וקיומו הוסק ממדידות ספקטרוסקופיות של האור המגיע ממימוזה. מלבד העובדה שמדובר בכוכב עמום בהרבה מהכוכב הראשי, לא ידועות תכונותיו של בן הזוג. מדיה וקבצים בנושא מימוזה בוויקישיתוף מימוזה באתר של ג'ים קלר מימוזה ב"כוכבים גדולים" מימוזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מימוזה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
זאזא גוגאווה

זאזא גוֹגאווָה (בגאורגית: ზაზა გოგავა; נולד ב-14 ביולי 1971) הוא בריגדיר גנרל בצבא גאורגיה, אשר כיהן כרמטכ"ל הצבא הגאורגי מנובמבר 2006 ועד נובמבר 2008. בשנת 1994 סיים גוגאווה את לימודיו כבוגר האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה, ובשנת 1995 החל את הקריירה הצבאית שלו בכוח המשימה המיוחד "אומגה" במסגרת שירות הביטחון הגאורגי. מאז שירת במספר יחידות כוחות מיוחדים שעסקו במלחמה בטרור. במהלך אותה תקופה, בין השנים 1995–2000, אף התאמן בארצות הברית. בשנת 2003 מונה גוגאווה לפקד על המחלקה למלחמה בטרור של המרכז למבצעים מיוחדים, ובשנת 2004 פיקד על יחידת העילית של המחלקה למשימות מיוחדות של משטרת גאורגיה הנקראת על שם ג. גוּגוּלָה. לאחר מכן, באותה שנה, הוא מונה למפקד חטיבת הכוחות המיוחדים של משרד ההגנה של גאורגיה. בשנת 2006 מונה גוגאווה לסגן הרמטכ"ל של צבא גאורגיה. לאחר חילופי-גברי במשרד ההגנה של גאורגיה, ב-4 בנובמבר אותה שנה, הפך גוגאווה לרמטכ"ל צבא גאורגיה. ב-4 בנובמבר 2008 העביר הנשיא מיכאיל סאקשווילי את גוגאווה מתפקידו בגין "ליקויים" בניהול המלחמה הרוסית-גאורגית. במקום תפקיד זה הוא מונה למפקד משטרת הגבולות של גאורגיה, והחליף את בדרי ביצדזה, שהודיע על התפטרותו קודם לכן. לתפקיד הרמטכ"ל מונה ולדימיר צ'צ'יבאיה, שכיהן קודם לכן כראש אגף החינוך בצבא גאורגיה. מדיה וקבצים בנושא זאזא גוגאווה בוויקישיתוף הרמטכ"ל מעיד בפני ועדת המלחמה (אורכב 07.06.2011 בארכיון Wayback Machine), 29.10.2008, "סיביל גאורגיה", (באנגלית) - עדותו של גוגאווה בפני הוועדה הפרלמנטרית הלומדת את לקחי המלחמה הרוסית-גאורגית ‏הרמטכ"ל הפך לסגן שר ההגנה, 4.11.2006, "סיביל גאורגיה", (באנגלית) ‏רמטכ"ל חדש מונה, באתר משרד ההגנה של גאורגיה, (באנגלית) ‏רמטכ"ל צבאי חדש, 4.11.2008, "סיביל גאורגיה", (באנגלית)
קוקרן

קוֹקְרֶן (באנגלית Cochrane, וקיימות תצורות נוספות בהן Cochran) הוא שם משפחה ממקורות סקוטיים ואיריים. האם התכוונתם ל... אישים אדי קוקרן (1938–1960) – מוזיקאי רוקנ'רול אמריקאי שפעל בשנות ה-50 אלכסנדר קוקרן (אנ') (1758–1832) – היה אדמירל בצי המלכותי הבריטי, שהשתתף במלחמת 1812 אלן קוקרן (1944–2003) – שם העט של קן גרימווד, שהיה שדרן רדיו וסופר אמריקאי ארצ'י קוקרן (אנ') (1909–1988) – היה רופא סקוטי, על שמו נקרא הארגון הרפואי קוקרן (ראו להלן) ג'ון קוקרן (1798–1878) – היה אמן שחמט סקוטי ג'וני קוקרן (1937–2005) – היה עורך דין שהתפרסם כשייצג את או. ג'יי. סימפסון במשפט הרצח שלו אליזבט קוקרן (1864–1922) – המוכרת בשם העט נלי בליי, הייתה עיתונאית אמריקאית וחלוצה בתחום העיתונות החוקרת ת'אד קוקרן (Cochran;‏ 1937–2019) – היה פוליטיקאי אמריקאי תומאס קוקרן (Cochrane;‏ 1775–1860) – היה אדמירל בצי המלכותי הבריטי ופוליטיקאי. שירת גם בציים של צ'ילה, ברזיל ויוון במהלך מלחמות העצמאות שלהן מקומות קוקרן (צ'ילה) (אנ') – עיירה במחוז אייסן, צ'ילה קוקרן (נהר) (אנ') – נהר קצר העובר בשטח מחוז אייסן, צ'ילה קוקרן (אגם) (אנ') – אגם בקצה המזרחי של הרי האנדים הדרומיים, המהווה גבול טבעי בין ארגנטינה לצ'ילה רפואה קוקרן (ארגון) (אנ') – ארגון צדקה בינלאומי בריטי המרכז ומארגן ממצאי מחקרים רפואיים, כדי לסייע לרופאים, חולים וקובעי מדיניות. קרוי על שם הרופא ארצ'י קוקרן (ראו לעיל) ספריית קוקרן – אוסף מסדי נתונים ברפואה ומקצועות הבריאות המהווה משאב ראשון במעלה לרפואה מבוססת ראיות
APA

האם התכוונתם ל... האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה – ארגון מקצועי אמריקני של רופאים פסיכיאטרים, המפרסם מספר כתבי עת, עלונים שונים וכן את המדריך הסטטיסטי לאבחון הפרעות נפשיות האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה – ארגון מקצועי המייצג את הפסיכולוגים בארצות הברית. מוציא לאור 57 כתבי עת מדעיים הנחשבים מוערכים בעולם מדריך הפרסום של APA – סגנון ה-APA, הסטנדרט הביבליוגרפי המקובל במדעי החברה; נקרא על שם האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה
פלבולנד

מחוז פלבולנד (בהולנדית: ‏Flevoland‏Ⓘ‏) הוא מחוז בהולנד הממוקם במרכז. המחוז מחולק ל-2 חלקים מרכזיים אי אחד גדול שנמצא בדרום המחוז וחצי אי שנמצא בצפון המחוז. חוץ מהחלקים היבשתיים יש במחוז גם שטח עצום של מים. המחוז גובל בצפון עם פריסלנד ובשאר החלקים עם כל מני מקורות מים. בירת המחוז היא לייליסטאט, והעיר הגדולה במחוז היא העיר אלמרה, שתיהן נמצאות על החלק של האי ולא של חצי האי. במחוז 374,424 תושבים, הוא המחוז האחרון במספר התושבים בהולנד. שטח המחוז עומד על 1,417 קמ"ר, והוא המחוז ה-11 בגודלו בהולנד. צפיפות האוכלוסין במחוז עומדת על 264 איש לקמ"ר, הצפיפות השמינית בגודלה בהולנד. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הולנד משנת 2002/2003, ל-53% מאוכלוסיית המחוז אין דת, 22% מהתושבים פרוטסטנטים, 14% קתולים, 6% מוסלמים ו-5% מגדירים את עצמם אחרת. מדיה וקבצים בנושא פלבולנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלבולנד (בהולנדית) פלבולנד, ברשת החברתית פייסבוק פלבולנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פלבולנד, ברשת החברתית אינסטגרם פלבולנד, ברשת החברתית LinkedIn פלבולנד, סרטונים בערוץ היוטיוב פלבולנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוברייסל

מחוז אוֹבֵרֵייסְל (בהולנדית: ‏Overijssel‏Ⓘ‏) הוא מחוז במזרח הולנד. המחוז גובל במזרח עם גרמניה, בצפון עם מחוז דרנתה, בצפון-מערב עם פריסלנד, במערב עם פלבולנד ובדרום עם חלדרלנד. עיר בירת המחוז היא זוולה והעיר הגדולה ביותר במחוז היא העיר אנסחדה. במחוז שוכן הכפר חיטהורן הנקרא גם "ונציה של הולנד" מכיוון שבחלק הישן שלו לא נבנו שבילים, ולכן התחבורה היחידה בכפר נעשתה על ידי שיט בתעלות. כיום, חיטהורן הוא אחד מהכפרים המתויירים והידועים ביותר בהולנד. ישנם במחוז שני פארקים לאומיים בצפון-מערב, המשמרים פרחי כבול וצמחי ביצות שבהם חיות עופות מים. המחוז נודע לראשונה כמלכותו של אוברסטייט, חלק מהתחום החילוני של הבישופים של אוטרכט, והוא נמכר לצ'ארלס החמישי בשנת 1527 ושולב בשלטונות ההולנדיים של ההבסבורגים. אובראיסל הייתה אחת משבע המחוזות המקוריים של הולנד. בתקופת ימי הביניים העיירות קמפן, דוונטר וזווולה - היו מהחשובות בהולנד, עד עליית אמסטרדם בערך בשנת 1500. במחוז 1,116,374 תושבים, והוא המחוז השביעי במספר התושבים בהולנד. שטח המחוז עומד על 3,325 קמ"ר, והוא הרביעי בגודלו בהולנד. צפיפות האוכלוסין במחוז עומדת על 398 איש לקמ"ר, הצפיפות השביעית בגודלה בהולנד. מדיה וקבצים בנושא אוברייסל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוברייסל (בהולנדית) אוברייסל, ברשת החברתית פייסבוק אוברייסל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוברייסל, ברשת החברתית אינסטגרם אוברייסל, ברשת החברתית LinkedIn אוברייסל, סרטונים בערוץ היוטיוב אוברייסל, באתר פליקר אוברייסל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אובראיסל (הולנד), דף שער בספרייה הלאומית Editors of Encyclopaedia Britannica, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA, Overijssel|province, Netherlands ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלמות טריטוריאלית

שלמות טריטוריאלית או שלמות תחומתית (באנגלית: Territorial integrity) היא עיקרון בתחום המשפט הבינלאומי הפומבי הקובע כי אל למדינות לקדם סיפוח שטחים או שינויי גבול בתחומן של מדינות אחרות. העיקרון אף קובע כי שינויי גבול שנקבעו באמצעות שימוש בכוח הם צעדי תוקפנות ומהווים עילה למלחמה. בשנים אחרונות התגלע מתח בין עקרון השלמות הטריטוריאלית לבין המושג התערבות הומניטרית מכוח סעיף 73b של מגילת היסוד של האומות המאוחדות, המחייב את החותמות "לפתח שלטון עצמי, לתת יחס נאות לשאיפותיהם המדיניות של העמים, ולסייע להם בפיתוח מוסדותיהם המדיניים העצמאיים, בהתאם לנסיבות המיוחדות של כל טריטוריה ותושביה והשלבים השונים של התקדמותה." עקרונות השלמות הטריטוריאלית וההתערבות ההומניטרית באו לידי קונפליקט במלחמת קוסובו. החל משחר ההיסטוריה של העמים היו קיימות יחידות מדיניות שתבעו לעצמן טריטוריה מוגדרת. פלישה זרה לטריטוריה זו הייתה בבחינת עילה למלחמה, ובדרך כלל הוכרעה בשדה הקרב. לעיתים היו מספר רמות של שלטון, שבמסגרתן יחידות מדיניות שונות הכריזו מלחמה זו על זו, בעוד שהן הכירו יחדיו בסמכות שלטונית גבוהה יותר. כך שליטים פאודליים בימי הביניים היו יוצאים למלחמה איש ברעהו, בעוד כולם הכירו בסמכות המלך היחיד השולט מעליהם. יש הרואים בשלום וסטפאליה משנת 1648 את התגלמות הרעיון המודרני של שלמות טריטוריאלית, אף שיש החולקים על קביעה זו. אחת ממטרותיו של חבר הלאומים, שנוסד לאחר מלחמת העולם הראשונה, הייתה לקיים את עקרון השלמות הטריטוריאלית, בין שאר עקרונות המשפט הבינלאומי הפומבי. מכוח עיקרון זה גינה חבר הלאומים את פלישת איטליה לאתיופיה. חבר הלאומים תמך ברפובליקה הסינית כנגד הקמתן של ישויות מדיניות נפרדות, מנצ'וקוו, מנצ'וריה ומונגוליה הפנימית. היסטוריונים רבים קושרים את ירידת קרנו של חבר הלאומים בכשלונו לכפות את עמדתו בנושאים אלה. עם יסוד האומות המאוחדות ומאוחר יותר ארגונים בינלאומיים נוספים דוגמת הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, עקרון השלמות הטריטוריאלית היה לעיקרון מנחה ביישוב סכסוכים בינלאומיים. עקרון השלמות הטריטוריאלית מנחה לעיתים קרובות את יחסם של ארגונים אלה לסכסוך הישראלי-פלסטיני. עקרון השלמות הטריטוריאלית אף קיבל ביטוי נרחב ב"עשרת העקרונות" של הסכמי הלסינקי של הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה משנת 1975, בהם העיקרון הרביעי מוקדש ל"שלמות טריטוריאלית של האומות". תחום טריטוריאלי מים טריטוריאליים שְׁלֵמוּת תְּחוּמָתִית במילון גאוגרפיה אנושית (תשע"ז), באתר האקדמיה ללשון העברית
המפלגה הוויגית (ארצות הברית)

המפלגה הוויגית (באנגלית: Whig Party) הייתה מפלגה שפעלה בארצות הברית בשנים 1833–1856, והייתה היריבה העיקרית של המפלגה הדמוקרטית במערכת הדו-מפלגתית של ארצות הברית באותה תקופה. הוויגים תמכו בעדיפות הקונגרס על הרשות המבצעת, ומצעם כולל מודרניזציה כלכלית ועידוד פרוטקציוניזם כלכלי, כלומר הגבלת הסחר הבינלאומי. השם ויגים נבחר משום שהוא הזכיר את ה"וויגים האמריקאים", כינויים של המורדים בבריטים במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, וגם משום שבאותה תקופה אנשים שהתנגדו למשטר אוטוקרטי נהגו לקרוא לעצמם בשם זה. בין חברי המפלגה היה אברהם לינקולן, שהיה מנהיג המפלגה באילינוי, ולאחר מכן נבחר לנשיאות מטעם המפלגה הרפובליקנית. שני מועמדים של המפלגה לנשיאות נבחרו במהלך קיומה: ויליאם הנרי הריסון וזאכרי טיילור. שניהם נפטרו במהלך כהונתם; את האריסון החליף ג'ון טיילר, שהיה וויגי אך גורש מן המפלגה. את טיילור החליף מילרד פילמור, שהיה לפיכך הנשיא הוויגי האחרון. המפלגה התפצלה בסופו של דבר בשאלת הרחבת העבדות לטריטוריות החדשות שהצטרפו לאיחוד. הזרם המתנגד לאחדות מנע את ריצתו מחדש של הנשיא המכהן מטעם המפלגה, פילמור, לנשיא ארצות הברית בשנת 1852. במקומו, רץ מטעם המפלגה הגנרל וינפילד סקוט, שהפסיד בהפרש ניכר. לאחר מכן, פרשו מנהיגי המפלגה מהפוליטיקה או הצטרפו למפלגות אחרות. בוחרי המפלגה פנו למפלגה הרפובליקנית, לקואליציות מפלגתיות מקומיות בחלק מהמדינות, או למפלגה הדמוקרטית. לפני הבחירות של 1856, המפלגה איבדה את יכולתה ליצור קואליציה יציבה של מפלגות מהמדינות השונות. בוועידה הלאומית האחרונה שלה, היא המליצה כמועמד על מילרד פילמור, שהתמודד אז מטעם המפלגה האמריקאית. 4 מתוך 46 נשיאי ארצות הברית כיהנו מטעם המפלגה הוויגית. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הוויגית בוויקישיתוף topic/Cotton-Whigs המפלגה הוויגית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עילם גרוס

עֵילָם גְרוֹס (נולד ב-29 בנובמבר 1956 בתל אביב) הוא פיזיקאי ישראלי, פרופסור מן המניין במחלקה לפיזיקת חלקיקים במכון ויצמן למדע ברחובות. גרוס נולד בתל אביב. אביו, יהושע גרוס, היה מהנדס יליד ליטא ואיש אצ"ל. גרוס שירת בצה"ל בחיל הקשר והאלקטרוניקה. לאחר מכן למד הפקת מוזיקה בניו יורק. בשנת 1984 סיים לימודי תואר ראשון בפיזיקה בהצטיינות יתרה באוניברסיטה העברית בירושלים. את לימודיו המתקדמים השלים במכון ויצמן למדע: בשנת 1986 סיים לימודי תואר שני בפיזיקה תאורטית, בהנחייתו של פרופ' נתן זייברג ובשנת 1991 סיים דוקטורט בפיזיקה ניסויית של אנרגיות גבוהות, בהנחייתם של פרופ' גיורא מיקנברג ואהוד דוכובני. בשנים 1991–1993 שימש כעמית מחקר במרכז האירופי לחקר החלקיקים CERN. בשנת 1993 הצטרף לסגל מכון ויצמן למדע, תוך שהוא מחלק זמנו בין המכון לבין CERN, שבו עסק בחיפוש אחר החלקיק האלמנטרי בוזון היגס. בנובמבר 1998 מונה לפרופסור חבר במחלקה לפיזיקה של מכון ויצמן למדע. החל מאוגוסט 2011 הוא מרכז את החיפוש אחר בוזון היגס ב-CERN, והוביל את ניסוי ATLAS שבו התגלה החלקיק. בשנת 2012 מונה לפרופסור מן המניין. בנוסף לפעילותו המחקרית מלמד גרוס ביחידה לפעולות נוער של מכון ויצמן למדע ומתמקד בפופולריזציה של נושאים מתקדמים בפיזיקת חלקיקים. כמו כן הוא עוסק בפופולריזציה של הפיזיקה במסגרות נוספות, בין היתר בתוכנית "למה מה?" בערוץ 8, ובמסגרת עמותת מדע גדול, בקטנה. לצד פעילותו המדעית, עוסק גרוס במוזיקה – כותב שירה ושר. שירו "איינשטיין באמסטרדם" הופץ כסינגל. גרוס הוא אב לשתי בנות. אחיו הבכור, תא"ל אהוד גרוס, היה קצין חינוך ראשי בצה"ל. מדיה וקבצים בנושא עילם גרוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עילם גרוס עילם גרוס, ברשת החברתית פייסבוק עילם גרוס, באתר גוגל סקולר עילם גרוס באתר MOOMA ורד לי, ספריות - עילם גרוס, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2008 אורלי שולמן, נישה, הפקולטה למדעי העיצוב, באתר nana10‏, 7 באוגוסט 2005(הקישור אינו פעיל, 8 במאי 2021) חלקיק חדש התגלה – סיכוי טוב שמדובר בחלקיק ה"היגס", הודעה לעיתונות מטעם מכון ויצמן, 4 ביולי 2012 איילת שני, אני בשיחה - עילם גרוס, מיק ג'אגר של הפיזיקה, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2012 קובי מידן, ‏"אנשים בלילה" עם עילם גרוס, באתר iCast‏, 13 ביוני 2010 מכתביו: החיפוש אחר החלקיק האלוהי, אודיסאה 1, אוקטובר 2008 מיהו האלוהים של המדען, אודיסאה 11, מאי 2011 על סימטריה ויופי(הקישור אינו פעיל, 8 במאי 2021), באתר "פיזיקה פלוס" בחיפוש אחר מקור המסה - החלקיק האלוהי הרצאה פופולרית על הניסוי ב-cern למציאת חלקיק היגס פעמי היגס: החיפוש אחר יסוד הקיום, באתר ynet, 13 בדצמבר 2011 באתר "יזכור"
אינדוס

אִינְדוֹס (מיוונית: Ἰνδός; באורדו ופנג'אבי: سندھ, סִנְדְהְ, מסנסקריט: सिन्धु, סִינְדְהוּ; בסינדית: مھراڻ, מֵהְרָאן; בפשטו: اباسین, אַבָּאסִין) הוא הנהר הגדול בפקיסטן ואחד הגדולים באסיה. אורכו 3,200 ק"מ, שטח אגן הניקוז מעל 1,165,000 קמ"ר, וספיקתו הממוצעת 6,600 מטר מעוקב לשנייה. לפני חלוקתה של תת-היבשת ההודית למדינות הודו ופקיסטן ב-1947, האינדוס היה שני רק לגנגס מבחינת חשיבות תרבותית וכלכלית לאזור. הנהר הוא מקור שמה של הודו ("אינדיה"). תחילתו של הנהר בטיבט, והוא זורם מההימלאיה לכיוון צפון-מערב דרך לדאק וקשמיר, ואז פונה דרומה כמעט לכל אורכה של פקיסטן. תרבות עמק האינדוס היא אחת מהתרבויות העירוניות הקדומות בעולם. מקורו הראשוני של האינדוס הוא בטיבט; הוא מתחיל בפגישתם של נהרות הסנגה (Sengge) והגאר (Gar), שמנקזים את רכסי נגאנגלונג קנגרי (Nganglong Kangri) וגאנגדיס שן (Gangdise Shan). האינדוס ממשיך בזרימתו צפון מערבה דרך גילגיט-בלטיסטן דרומית לרכס קאראקורם (Karakoram), ושם הוא מתחיל לפנות דרומה, ויוצא מהגבעות שבין פשאוור (Peshawar) ורוואלפינדי (Rawalpindi). בנקודה זו נבנה עליו סכר, שיוצר את מאגר טרבלה (Tarbela). שאר המסלול שלו לים הוא במישורי הפנג'אב והסינד, ושם הנהר נעשה איטי ורחב. הוא עובר על יד היידראבאד, ונשפך לים בדלתה גדולה מדרום-מזרח לקראצ'י. גילגיט גיזאר הונזה גומאל זוב קאבול קונאר סוטלג' שייוק ביאס צ'נאב ג'לום רווי אינדוס הוא אחד מהנהרות בעולם שבהם מתרחש נחשול גאות — שבמהלכו הגאות יוצרת נחשול מים הנע במעלה הנהר כנגד כיוון הזרם. אינדוס הוא גם ה"נהר האקזוטי" (נהר שעובר בעיקר בארץ שהוא לא מקבל ממנה מים) הגדול בעולם, מבחינת ספיקה. תרבות עמק האינדוס היא אחד מהתרבויות העירוניות הקדומות בעולם. שמה באה מהמילה הסנסקריטית לנהר, "סינדהו", ממנה נפלה האות "ס" כשהמילה עברה לפרסית. מכאן הפרסים קראו לארץ הקרובה לנהר "הינדוס", והיוונים השמיטו את האות "ה", וקראו לארץ "אינדוס". שם זה ניתן לכל תת-היבשת על ידי הרומאים, וכך הגיעו לשם "אינדיה" בשפות המערביות. "הודו" העברית נמצאת בתנ"ך (לדוגמה, "מהודו ועד כוש", מגילת אסתר א א), וגם היא מגיעה מהפרסית. בנהר האינדוס חי נהרתן האינדוס, שבעבר היה נפוץ גם ביובליו של האינדוס ואולי גם בקצוות הצפון-מערביים של המחוז ההודי פנג'אב. השיטפונות בפקיסטן ב-2010 פרויקט שימור אזורים הרריים דף על פיתוח האזורים הצפוניים אינדוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
כדור הזהב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כדור הזהב – פרס המוענק על ידי המגזין הצרפתי "פראנס פוטבול" לכדורגלן השנה בעולם (עד 2007 הוענק לכדורגלן השנה באירופה) כדור הזהב (פיפ"א) – פרס שהוענק משנת 2010 ועד שנת 2015 על ידי פיפ"א לכדורגלן השנה בעולם כדור הזהב (מונדיאל) – פרס המוענק לשחקן המצטיין בגביע העולם בכדורגל סופר כדור זהב – פרס שהוענק פעם אחת על ידי "פראנס פוטבול" בשנת 1989 לשחקן הטוב ביותר בין השנים 1960–1989
עבדאללה, מלך ערב הסעודית

עבדאללה בן עבד אל-עזיז אאל סעוד (בערבית: عبد الله بن عبد العزيز آل سعود; 1 באוגוסט 1924 – 23 בינואר 2015) היה מלכה השישי של ערב הסעודית. הוא הומלך ב-1 באוגוסט 2005, בעקבות מותו של אחיו למחצה, המלך פהד. עבדאללה שימש החל משנת 1996 כעוצר בפועל ועקב כך שליטה של ערב הסעודית, זאת נוכח חוסר יכולתו של המלך פהד להמשיך ולשלוט בפועל בעקבות שבץ מוחי שעבר באותה שנה. הוא אחד משלושים ושבעה בניו של אבן סעוד, מייסדה של ממלכת ערב הסעודית. עבדאללה נולד בריאד לאשתו השמינית של אבן סעוד, פהדה, וזכה לחינוך אסלאמי-דתי בחצר המלכותית. בשנת 1963 קיבל את הפיקוד על המשמר הלאומי הסעודי, תפקיד בו החזיק עד 2010. לעבדאללה היו ארבע נשים, שבעה בנים וחמש-עשרה בנות. ב-28 במרץ 2002, במהלך פסגת הליגה הערבית בביירות, הציג את יוזמת השלום הערבית, תוכנית מדינית לסיום הסכסוך הישראלי-ערבי. היוזמה אושרה, ובכינוס הליגה ב-2007 אושרה מחדש. מאז עלייתו לשלטון ב-2005, קידם עבדאללה רפורמות במוסדות הדת, החינוך והמשפט, במטרה לשחרר את הממלכה, ולו במעט, מהממסד הדתי הווהאבי, הנחשב לאחד השמרנים באסלאם. אחת מפעולותיו הראשונות הייתה להפקיד את משרד החינוך בידי אנשים ליברלים וצעירים יותר, כדי שיוכל לשנות את תוכני מערכת הלימוד. בין היתר, בעידוד בתו, הנסיכה עאדלה (הידועה בפעילותה למען נשים), הוכנסו שיעורי חינוך גופני לבתי הספר הציבוריים והפרטיים לבנות. כמו כן, הוקמו מועדוני ספורט ובריאות לנשים והותר לנשים להשתתף בתחרויות ספורט מקומיות ובחו"ל. עבדאללה אף חנך ליד העיר ג'דה אוניברסיטה למדעים ולטכנולוגיה, המאובזרת בציוד עדכני בתחומי המדעים ומיועדת לשני המינים, הלומדים יחדיו. זוהי תופעה חדשה במערכת החינוך הסעודית, הפועלת משכבר הימים על בסיס הפרדה מלאה בין גברים ונשים, אשר אינן מורשות לנהוג או לצאת העירה ללא ליווי קרוב משפחה. בנוסף, דווח כי באוניברסיטה החדשה סטודנטיות תוכלנה לנהוג בעצמן במכוניותיהן ברחבי הקמפוס.בספטמבר 2011 הודיע עבדאללה כי לראשונה נשות המדינה יוכלו להצביע בבחירות למועצות המקומיות ואף להיבחר להן. בין היתר הוענקו למלך עבדאללה מסדר אומיה (סוריה), אביר הצלב הגדול במסדר האמבט (הממלכה המאוחדת) ואביר במסדר גיזת הזהב (ספרד), וכן קרויה על שמו אוניברסיטה ציבורית למדע ולטכנולוגיה בערב הסעודית. לאחר מות עבדאללה, פרסם נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין הודעת צער, בה תיאר אותו כגורם ממתן וכמנהיג שקול ואחראי. מלך ערב הסעודית מדיה וקבצים בנושא עבדאללה, מלך ערב הסעודית בוויקישיתוף רועי קייס, עבדאללה מלך סעודיה מת בגיל 90, באתר ynet, 23 בינואר 2015 עבדאללה, מלך ערב הסעודית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עבדאללה, מלך ערב הסעודית, באתר "Find a Grave" (באנגלית) צבי מזאל -סעודיה במרוץ נגד הזמן, המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה 2009. אבי יששכרוף, מלך סעודיה הכריז על רפורמה היסטורית: נשים יורשו להצביע ולהיבחר לרשויות, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2011 אריק בנדר, ‏ריבלין במחווה יוצאת דופן: "עבדאללה היווה דוגמא למנהיגות שקולה", באתר מעריב אונליין, 23 בינואר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא ערב הסעודית ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וויבודינה נובי סאד

מועדון הכדורגל ווֹיבודינה נובי סאד (בסרבו-קרואטית: ФК Војводина) הוא מועדון כדורגל סרבי מהעיר נובי סאד, בירת האזור האוטונומי וויבודינה שבצפון סרביה. המועדון, שהוקם בשנת 1914, הוא מועדון הכדורגל הוותיק ביותר בכדורגל המקצועני בסרביה. למועדון ישנן כיום גם מחלקות כדורסל, כדורעף, בייסבול והוקי קרח. מועדון הכדורגל וויבודינה הוקם בשנת 1914 בעיר נובי סאד. צבעי המועדון נבחרו לאדום ולבן, כמו צבעיה של סלאביה פראג. הישגיה המשמעותיים ביותר של הקבוצה היו בתקופת יוגוסלביה, אז זכתה באליפות פעמיים (1966 ו-1989) וסיימה כסגנית האלופה שלוש פעמים (1957, 1962 ו-1975). בעונת 1967 העפילה וויבודינה העפילה לרבע גמר גביע אירופה (ליגת האלופות של ימינו) אך הפסידה לקבוצת גלאזגו סלטיק הסקוטית משער בדקה ה-90 של חלוצה של סלטיק, בילי מקניל. סלטיק, שבאותה העונה זכתה בתואר לאחר שניצחה בהמשך גם את אינטר מילאן בליסבון בגמר הטורניר, טענה כי היריבה הקשה ביותר מולה התמודדה באותה העונה הייתה וויבודינה. כאחד המועדונים הבכירים ביוגוסלביה בזמנו וסרביה כיום, וויבודינה שיחקה מספר לא קטן של עונות במפעלים האירופיים, כאשר היא נתקלה בין השאר בחלק מהקבוצות הבכירות באירופה. הקבוצה שיחקה פעמיים מול קבוצות מישראל, הפעם הראשונה הייתה בעונת 1977, אז שיחקה מול קבוצת מכבי יפו בגביע האינטרטוטו, כמו כן שיחקה מול קבוצת הפועל תל אביב בגביע אופ"א בעונת 2008/2009. בתקופה שלאחר פירוק יוגוסלביה הקבוצה זכתה פעמיים בגביע הסרבי. סרביה ויאדין בושקוב סרביה איליה פאנטליץ' סרביה מילוש שסטיץ' סרביה טודור וסלינוביץ' סרביה בודימיר וויאצ'יץ' סרביה סלבישה יוקאנוביץ' סרביה סינישה מיכאילוביץ' מונטנגרו יאנקו טומבסביץ' סרביה ולאדן לוקיץ' סרביה נינו פקריץ' סרביה דיאן גבודריצה סרביה ניקולה לאזטיץ' מקדוניה וולאטקו גרוזדאנוסי סרביה וולאדה אברמוב סרביה מילאן יובנוביץ' סרביה מילוש קראסיץ' סרביה מילאן סטפאנוב סרביה גויקו קצא'ר סרביה ראנקו דספוטוביץ' סרביה דיאן ראדיץ' גביע מיטרופה: זכייה (1): 1977 הליגה היוגוסלבית: אליפות (2): 1965/66, 1988/89 הגביע היוגוסלבי: סגנות: 1951, 1997 הגביע הסרבי: זכייה (2): 2014, 2020 סגנות: 2007, 2010, 2011, 2013, 2024 מדיה וקבצים בנושא וויבודינה נובי סאד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וויבודינה נובי סאד פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
המוזיאון הגרמני לטכנולוגיה

המוזיאון הגרמני לטכנולוגיה (בגרמנית: Deutsches Technikmuseum Berlin) הוא מוזיאון מדע שהוקם בשנת 1982 והוא ממוקם בברלין בירת גרמניה. אוספי המוזיאון כוללים מוצגים רבים להמחשת ההיסטוריה של הטכנולוגיה במאה ה-20, בדגש על תחבורה ובייחוד על תחום הרכבות. המוזיאון מציג את התפתחות הטכנולוגיה התעשייתית וכן את התפתחות התעופה והטכנולוגיה הימית, וכן מרכז מדע שנקרא "ספקטרום". המוזיאון ממוקם ברובע קרויצברג של העיר ברלין, במבנה ששימש קודם לכן כמחסן סחורות של תחנת הרכבת אנהאלט. בראש המבנה מוצב מטוס סקייטריין C-47 הנראה למרחוק . בין מוצגי המוזיאון ניתן למנות: מטוס מסרשמיט מסוג Bf 110, יונקרס Ju 87 "שטוקה", וטיל V-1. במוזיאון פועל פלנטריום. מדיה וקבצים בנושא המוזיאון הגרמני לטכנולוגיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הגרמני לטכנולוגיה המוזיאון הגרמני לטכנולוגיה, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון הגרמני לטכנולוגיה, ברשת החברתית אינסטגרם המוזיאון הגרמני לטכנולוגיה, סרטונים בערוץ היוטיוב "ספקטרום" - מרכז המדע של המוזיאון ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מהו קודרו

מהמד (מהו) קודרו (בבוסנית: Mehmed "Meho" Kodro; נולד ב-12 בינואר 1967 במוסטאר) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן כדורגל. בנו קנאן קודרו גם הוא כדורגלן המשחק בנבחרת בוסניה והרצגובינה. קודרו ערך את הופעת בכורתו בליגת העל היוגוסלבית ב-1985, במדי קבוצת עירו המקומית, ולז' מוסטאר. הוא עזר לקבוצה להגיע פעמיים למקום השלישי בליגה ופעם למקום השני. עם פרוץ מלחמות יוגוסלביה היגר קודרו לספרד, שם שיחק במשך רוב שנותיו. תחילה שיחק בשורות ריאל סוסיאדד, בין 1991 ל-1995, וב-1992 ערך את שתי הופעותיו היחידות במדי נבחרת יוגוסלביה. בסוסיאדד זכה להצלחה ולהערכה רבה. בעונת 1993/1994 הבקיע 23 שערים, ובעונה הבאה היה אף סגן מלך השערים של הליגה, עם 25 שערים ב-35 משחקי ליגה. מאמן ברצלונה יוהאן קרויף החתים את קודרו לפני עונת 1995/1996. עונתו הראשונה והיחידה במועדון הייתה לא מוצלחת. כמו כן, ב-1996 הוא השתתף בראשונה מתוך 13 הופעות במדי נבחרת בוסניה והרצגובינה. הוא נפצע מספר פעמים במשך העונה, הבקיע תשעה שערים בלבד ולא עזר לקבוצתו לזכות בתואר כלשהו. פיטוריו של קרויף, שתמך בקודרו, סימנו את סופו במועדון. קודרו הצטרף לטנריפה ושיחק שם במשך שלוש עונות. ב-1999 הצטרף לדפורטיבו אלבס שאך עלתה ללה ליגה, ועזר לה לסיים במקום השישי ולהעפיל לגביע אופ"א. לאחר עונה בודדת בקבוצה, ב-2000, עבר למכבי תל אביב הישראלית. קודרו כבש שער אחד בתשעה משחקים, ולאחר שנפצע עזב את הקבוצה באוקטובר 2000 ופרש ממשחק פעיל/ ב-2006 מונה קודרו להיות עוזרו של מאמן ריאל סוסיאדד חוזה מריה באקרו. בינואר 2008 החל לשמש מאמנה של נבחרת בוסניה והרצגובינה. הוא היה מאמנה במשך שני משחקי ידידות, אך כשסרב להשתתף במשחק ידידות מול נבחרת איראן במאי אותה שנה, פוטר מתפקידו. בשנת 2008 מונה למאמן קבוצת הנוער של ריאל סוסיאדד, וכעבור שנתיים מונה למאמן קבוצת המילואים של המועדון מליגת המשנה בספרד, תפקיד אותו מילא עד שנת 2013. במהלך עונת 2014/2015 אימן את סרייבו מארץ הולדתו. בדצמבר 2016 התמנה לתפקיד מאמן סרבט ז'נבה, תפקיד אותו מילא עד למרץ 2018. ולז' מוסטאר הגביע היוגוסלבי: 1985/1986 מכבי תל אביב גביע המדינה: 2000/2001 מדיה וקבצים בנושא מהו קודרו בוויקישיתוף מהו קודרו, באתר Transfermarkt מהו קודרו, באתר BDFutbol מהו קודרו, באתר WorldFootball.net מהו קודרו, באתר National Football Teams מהו קודרו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt מערכת וואלה! NEWS‏, מהו קודרו עוזב את הארץ, באתר וואלה, 26 באוקטובר 2000
השושלת הגוג'אמית

השושלת הגוג'אמית היא שושלת שליטים ששלטו בגוג'ם (1752–1932) שושלת זו היא ענף של השושלת הסולומונית בקו נשי.