laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גודיסון פארק

גודיסון פארק (באנגלית: Goodison Park) הוא אצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל האנגלית אברטון. לאצטדיון תכולה של 39,572 מקומות והוא ממוקם בגודיסון רואד, ליברפול. האצטדיון נבנה ב-1892 וזהו אחד מאצטדיוני הכדורגל הוותיקים ביותר בעולם, ואצטדיון הכדורגל הגדול הראשון באנגליה. זהו גם האצטדיון הדו-מפלסי הראשון בכל ארבעת צדדיו בבריטניה. במשחקי גביע העולם בכדורגל ב-1966, אירח האצטדיון 5 משחקים, כולל את אחד ממשחקי חצי הגמר. אברטון ארחה במגרשה זה יותר משחקים בין-לאומיים מכל מועדון אחר באנגליה. כמו כן באצטדיון זה, בשנת 1949, הייתה הפעם הראשונה שנבחרת אנגליה הפסידה בביתה לנבחרת שאינה חלק מבריטניה. היה זה לנבחרת אירלנד. המשחק החשוב ביותר שנערך באצטדיון, על פי סקר שנערך באתר הרשמי של אברטון, היה משחק הגומלין של חצי-גמר גביע אירופה למחזיקות גביע בין אברטון לבאיירן מינכן בשנת 1985. באותו משחק, באיירן הובילה במחצית, אך ספגה 3 שערים במחצית השנייה של המשחק מרגליהם של אנדי גריי, גרהם שארפ וטרבור סטיבן. מיקומו של האצטדיון, בלב שכונה מאוכלסת בצפיפות, עשה את מלאכת הרחבת האצטדיון לקשה ביותר, אם לא בלתי אפשרית. חלק שלם של האצטדיון ממוקם למעשה על חורבותיה של כנסית סט. לוק האוונגליסט. זהו גם המגרש הגדול ביותר בפרמייר ליג האנגלית, רחב ב-5 מטר ממגרשי רוב הקבוצות. באצטדיון ישנם 4 יציעים: יציע האנד פארק – בעל תפוסה של 6,000 מקומות. יציע בעל דרגה (קומה) אחת, שבנייתו הושלמה ב-1994. בחלקו האחורי של המגרש, מאחורי אחד השערים, יציע הפארק עומד בגבו לסמטת וולטון הגובלת עם סטנלי פארק. חלק זה נבנה מחדש ב-1995. יציע בולנס רואד – תפוסה: 8,067 מקומות ישיבה. יציע בעל 2 מפלסים, שעוצב על ידי ארכיטקט אצטדיוני הכדורגל ארצ'יבל לייטץ'. בחלקו המזרחי של המגרש היציע מחולק לבולנס העילי, בולנס התחתי, וכר הדשא. החלק הדרומי של יציע, משמש בדרך כלל לקהל של קבוצות אורחות. הפינה הצפונית של היציע, מחוברת ליציע רחוב גלאדיס אנד. יציע רחוב גלאדיס אנד – תכולת יציע: 10,155 מקומות. עוד יציע דו מפלסי שעוצב על ידי לייטץ', ומחולק לגלאדיס העילי וגלאדיס התחתי. מאחורי השער, בסוף החלק הצפוני של גודיסון פארק, מאוכלסים בדרך כלל האוהדים ה"שרופים" של אברטון. אם אברטון זוכה בהטלת המטבע לפני שריקת הפתיחה, השחקנים תמיד מעדיפים לבחור לתקוף במחצית השנייה לכיוון הצד של הגוש המעודד של אוהדי הקבוצה. היציע המרכזי – תכולה: 16,347 מקומות. יציע בעל 3 קומות, הידוע כיציע המרכזי. היציע המרכזי הנוכחי נבנה ב-1971 לאחר הריסתו של היציע המרכזי הקודם ב-1909 (וגם יציע זה עוצב על ידי אצ'יבלד לייטץ'). ביציע נמצאים גם חדרי ההלבשה של השחקנים, וגם המנהרה שמובילה אל כר הדשא. מדיה וקבצים בנושא גודיסון פארק בוויקישיתוף גודיסון פארק ב-Stadium Guide גודיסון פארק ב-World Stadiums
רב שמואל בר יהודה

רב שמואל בר יהודה היה אמורא מהדור השלישי של התקופה שנולד בבבל, ומאוחר יותר עלה לארץ ישראל. רב שמואל בר יהודה היה בן למשפחת גרים, והלך ללמוד תורה אצל רב יהודה בבבל. רבו הגדול החשיב אותו מאוד, ואמר עליו כי הוא סומך על כל דבריו לחלוטין. מאוחר יותר עלה רב שמואל בר יהודה לארץ ישראל, וישב ללמוד בפני רבי יוחנן ורבי אלעזר בטבריה, אך לבסוף חזר לבבל, והביא עמו דברי הלכה רבים מחכמי ארץ ישראל, בעיקר בשם רבי יוחנן. המסורות שהביא עמו מארץ ישראל נחשבו בעיני החכמים הבבליים, ורב יוסף אמר על אחת מהמסורות הללו "כמה מעולה שמועה זו". מאוחר יותר מוצאים בתלמוד כי הוא גם שמע דברים מרבי זירא ורב שמואל בר רב יצחק, ובשם רבי אבא. כך גם האמורא הנודע אביי ישב לפניו ודן עמו בדברי הלכה. בתו נפטרה בחייו, עולא וגדולי החכמים הלכו לנחמו. בין רב שמואל בר יהודה לעולא קיימת מחלוקת בטעמם של חכמים שקבעו כי אף על פי שמהתורה ארוסה (אשה שהתקדשה ולא נישאה) שכהן קידש אותה אוכלת בתרומה, אסור לה לאכול תרומה מדברי חכמים עד שתנשא. לפי עולא טעם התקנה מתבסס על כך שארוסה אינה מתגוררת בבית בעלה עד לנישואיה, ומכך שתאכל תרומה בבית אביה יחד עם אחיה ואחיותיה שאינם מותרים בה עלולים להגרם תקלות ומכשולות וכלשון חז"ל "שמא ימזגו לה כוס בבית אביה ותשקה לאחיה ואחיותיה". לעומת זאת נתן רב שמואל בר יהודה טעם אחר לדבר, הקשור בכך שעד שהארוסה באה לבית הבעל בנישואין, הקשר עדיין עומד בספק וייתכן שיתברר כמקח טעות, בעקבות מום גופני שאולי ימצא בה אחרי נישואיה, ומכיוון שכך קיים חשש שמא יתברר שיש בה מום וממילא הקידושין יתבטלו למפרע ונמצא שאכלה תרומה בעוד שלא הייתה נשואה לכוהן. הרב אהרן הימן, "רב שמואל בר יהודה", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמודים 1137, באתר היברובוקס לדעת רבינו תם (תוספות, מסכת יבמות, דף ק"א ע"ב, ד"ה "ואנא גר אנא"; תוספות, מסכת נדה, דף מ"ט, ע"ב ד"ה "חדא לאתויי גר") אביו היה רבי יהודה הנדואה ושניהם התגיירו בנפרד אך לדעת אחיינו ר"י הזקן (תוספות, מסכת יבמות, דף ק"ב ע"א, ד"ה "לעניין חליצה") אמו של רב שמואל הייתה מישראל תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ק"א, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י"ד, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ל"ח, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף נ"ז, עמוד ב'.
פלורנס ניבאר-דבואר

פלורנס ניבאר-דבואר (בצרפתית: Florence Nibart-Devouard;‏ נולדה ב-10 בספטמבר 1968) הייתה יושבת ראש חבר הנאמנים של קרן ויקימדיה החל מאוקטובר 2006‏ ועד יולי 2008. ניבאר-דבואר נולדה בוורסאי שבצרפת. היא גדלה בגרנובל וחיה במספר ערים אחרות בצרפת, כמו גם באנטוורפן שבבלגיה ובאריזונה שבארצות הברית. נכון לשנת 2007, היא מתגוררת בכפר צרפתי קטן בשם מאלינטרה, המצוי בקרבת העיר קלרמון-פראן. היא נשואה ואם לשלושה ילדים. דבואר היא מהנדסת אגרונומיה מטעם בית הספר הלאומי הגבוה לאגרונומיה ולתעשיית מזון בצרפת. כמו כן, היא מחזיקה בתואר שני בגנטיקה ובביוטכנולוגיה מטעם הפוליטכניקום בלורן. היא עסקה במחקר השבחה גנטית של פרחים. מאוחר יותר חקרה במיקרוביולוגיה את האפשרות לטיהור קרקע מזוהמת. היא הועסקה בחברה צרפתית לצורך תכנון מכשירים לקבלת החלטות בנושאי חקלאות בת-קיימא. אתר האינטרנט הרשמי של פלורנס ניבאר-דבואר (בצרפתית) פלורנס ניבאר-דבואר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פלורנס ניבאר-דבואר, ברשת החברתית LinkedIn לורי ברומונט, איי אף פי, ראיון: האמא של ויקיפדיה, באתר ynet, 13 בפברואר 2007- ריאיון עם דבואר קורות-חיים באתר קרן ויקימדיה דף המשתמש שלה במטה-ויקימדיה הצגת המועמדות שלה לבחירות 2005 לחבר הנאמנים של קרן ויקימדיה כתבת פרופיל מה-"Middle Eastern Times" ראיון וידאו מהעשרה בפברואר, 2007 מכנס Lift07 בז'נבה נועה פרג, ‏"כדי לתפעל את ויקיפדיה צריך 8 מיליון דולר בשנה", באתר גלובס, 24 בנובמבר 2008 Former Board of Trustees members l'INPL - Nancy : formation d'Ingénieurs et de docteurs Institut national polytechnique de Lorraine גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
ארז בן הרוש

ארז בן הרוש (נולד ב-28 בנובמבר 1970) הוא איש תקשורת, קומיקאי, במאי, שחקן, תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי. בין השנים 2011–2018 שימש כסמנכ"ל התוכן של חברת רשת, בעבר מזכייניות ערוץ 2 וכיום מפעילת ערוץ רשת 13. ארז בן הרוש נולד וגדל בראשון לציון, למשפחה ממוצא מרוקאי. שירתו הצבאי של בן הרוש היה בתיאטרון צה"ל. בין השנים 1992–1999 שיחק בתיאטרון הקאמרי. במקביל, השתתף בעונה הראשונה של "הקומדי סטור" ששודרה בשנת 1994, וכן שימש כמנחה בערוץ הילדים בין השנים 1996 עד 1999. ב־1996 השתתף במופע "מכבס ותולה" עם אבי קושניר ויסמין קדר. ב-1998 השתתף בפסטיגל עם השיר "חברים טובים" אשר זכה במקום השמיני. באותה שנה גילם את אוגוסטוס אגדתי בסדרה "עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי" אותו כתבה שרון קנטור וביים נתן גור לוי. בשנת 1999 שיחק בן הרוש במחזמר "בת הים הקטנה" לצידם של אפרת רייטן ונתי רביץ. באותה שנה הוא שיחק בתפקיד פרופסור דע-מדע תוכנית טלוויזיה "פרופסור דע-מדע" בערוץ הילדים. בין השנים 2002–2003 שיחק בסדרות הקומיות "שוטטות", ו"אחד העם 1". ב-2005 בן הרוש השתתף בספיישל הפרידה "לעודד באהבה" בערוץ הילדים. ב-2006 החל להנחות את השעשועון "פפראצי" לצד מיכאל הנגבי ב-יס. ב-2007 שיחק בסדרה "מסכים" ואת אחיקם צוקר בעונה הרביעית של הסדרה "ראש גדול" ששודרו גם הן ב-יס. ב-2008 שיחק בסדרת הדרמה "חמישה גברים וחתונה" ששודרה בערוץ 10. ב-2010 בן הרוש יצר, ביים ושיחק בסדרה הקומית "אחד העם 101", שהייתה סדרת הספין-אוף של הסדרה "אחד העם 1". ב-2019 ביים ושיחק בסדרה ״הנוכלות״ אשר מובוססת על הסדרות ״אחד העם 1״ ו״אחד העם 101״. בשנת 2002 בן הרוש יצר את תוכנית הנוער "אקזיט" ששודרה בערוץ 10. בין השנים 2003 עד 2005 הקים את ערוץ ניקלודיאון הישראלי, שימש כעורך הראשי של הערוץ ויצר את הסדרה הקומית "בצפר" ששודרה בערוץ. בהמשך יצר גם את סדרת ההמשך של ״בצפר״ אשר שודרה בשנת 2019 בערוץ TeenNick. במרץ 2005 הצטרף למחלקת התוכניות של ערוץ 10, כמנהל פיתוח. בשביל התפקיד בערוץ 10 פרש מערוץ ניקלודיאון. בשנת 2011 מונה בן הרוש לתפקיד סמנכ"ל התוכן של זכיינית ערוץ 2 "רשת". במסגרת תפקידו זה הוביל את תהליכי הפיתוח של הגרסאות הישראליות למותגי הריאליטי הבינלאומיים "The Voice", "אקס פקטור" ו"המירוץ למיליון". בן הרוש עמד גם בראש תהליך הפיתוח של "משחקי השף", פורמט ריאליטי בישול המשודר ב"רשת" החל משנת 2014 ופותח על ידי "רשת" ו-ITV הבריטית. באפריל 2018 הודיע בן הרוש על פרישתו מתפקיד סמנכ"ל התוכן, ועל כף שהוא ימשיך לנהל את פרויקט "האח הגדול" של רשת. בעתיד צפויה לעלות הסדרה "ממושטרות", הסדרה הראשונה של חברת ההפקות של בן הרוש, NO DRAMA studio, אותה הוא הקים יחד עם בני מנשה. 2024, בן הרוש יצר וביים את תוכנית הטלוויזיה "מי זאת?", הסדרה השנייה של חברת ההפקות שלו, NO DRAMA studio, אשר משודרת בכאן 11. בן הרוש מתגורר כיום בתל אביב. הוא נשוי ואב לשלושה. ארז בן הרוש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארז בן הרוש, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ארז בן הרוש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארז בן הרוש, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) הדס בשן, יחידה 101, באתר ynet, 7 ביולי 2010 רז שכניק, אחד העם, באתר ynet, 8 ביולי 2016 רז שכניק, אחד העם, באתר ynet, 8 ביולי 2016
לארי קוש

לארי קוש (Larry Kusche; נולד ב-16 בספטמבר 1945), סופר וספרן באוניברסיטת אריזונה לשעבר. נודע בזכות ספרו משולש ברמודה-החידה נפתרה. ספר זה אמור היה להיות מחקר מעמיק, ואיזון לספרו של ברליץ. אולם גם קוש בדומה לברליץ לא ביצע מחקר מעמיק מספיק, ורבים מפתרונותיו פתרו מקרים לא קיימים או טעו בעובדות. משולש ברמודה ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Ghost Reveries

Ghost Reveries הוא אלבומה השמיני של להקת הדת' פרוגרסיב מטאל השוודית אופת'. זהו אלבומם הראשון של אופת' שיוצא בלייבל Roadrunner, והראשון בו פר ויברג נחשב כחבר קבוע בלהקה, לאחר שהופיע עם הלהקה בסיבוב הופעות שקדם ליציאת האלבום. Ghost Reveries הוקלט ב-Fascination Street Studios, הממוקם בארברו (Örebro) שבשוודיה. עיצוב האלבום נעשה על ידי טרוויס סמית', מי שעיצב גם את עטיפות האלבומים הקודמים. Ghost Reveries יצא לאור ברחבי אירופה ב-29 באוגוסט ובדרום אמריקה ב-30 באוגוסט 2005 והתמקם במקום ה-64 במצעד הבילבורד בשבוע הראשון ליציאת האלבום. מיקאל אקרפלדט - שירה, גיטרות מרטין מנדז - באס פיטר לינגרדן - גיטרות מרטין לופז - תופים פר ויברג - קלידים, פסנתר חשמלי, מלוטרון, קולות רקע מדיה וקבצים בנושא Ghost Reveries בוויקישיתוף מידע על האלבום Ghost Reveries באתר MusicBrainz מידע על האלבום Ghost Reveries באתר AllMusic האלבום Ghost Reveries באתר Discogs האלבום Ghost Reveries באתר ספוטיפיי ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Freeciv

Freeciv הוא משחק אסטרטגיה בתורים למחשבים אישיים המושפע מסדרת משחקי Civilization. המשחק משוחרר תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו, Freeciv היא תכנה חופשית. הגרסה היציבה הנוכחית היא 2.6.0. המשחק כלול ברוב הפצות הלינוקס השולחניות, ונחשב אחד המשחקים החינמיים הטובים ביותר בקוד פתוח. שחקנים מקבלים את התפקיד של ראש שבט באלף ה-4 לפנה"ס וצריכים להנחות את העם שלהם במהלך המשחק. כשעובר זמן במשחק, מתגלות טכנולוגיות חדשות, המאפשרות בנייה של מבנים חדשים בערים ופריסה של יחידות חדשות. שחקנים יכולים להילחם אחד בשני או לקיים יחסים דיפלומטיים. המשחק מסתיים כאשר: אחת מהציוויליזציות משמידה את כל האחרות, כשאחד העמים מצליח להקים מושבת חלל, או עד תאריך מוגבל. אם נשארת יותר מציוויליזציה אחת לאחר התאריך המוגבל, השחקן עם הניקוד הגבוה ביותר מנצח. הניקוד ניקבע על ידי גודל הציוויליזציה, עושרה הכלכלי, התקדמות תרבותית ומדעית. ההגדרות של Freeciv ניתנות לשינוי, עד לחוקים הבסיסים, עם אפשרות לשחק בסגנון Freeciv (ברירת מחדל), Civilization II ,Civilization וסגנון מותאם אישית. שחקן אחד או מספר שחקנים פועלים כמנהלי המשחק ויכולים להגדיר את החוקים שלו. חוקים שבדרך כלל משתנים: מספר השחקנים הנדרש עבור התחלת המשחק מהירות של התפתחות טכנולוגית קיומם של שחקנים מופעלי על ידי המחשב (שחקני בינה מלאכותית) האם ברברים (מופעלים על ידי המחשב) יוכלו לפלוש למושבות של שחקנים המרחק בו ניתן לבנות ערים איך תחולקנה היבשות והאיים על המפה ניתן להחליף גרפיקה וצלילים; יש חבילות גרפיקה (tilesets) איזומטריות ודו־ממדיות. Freeciv משתמש ברשת TCP/IP וכל המשחקים מתחברים לשרת מרכזי. Freeciv מאפשר לשחקנים להפוך את המחשב שלהם לשרת ולשחק נגד שחקני בינה מלאכותית בנוסף למשחקי רשת נגד בני אדם. לפני גרסה 2.0, שחקני בינה מלאכותית לא יכלו לפתוח ביחסים דיפלומטיים עם שחקנים אנושיים. בגרסה הנוכחית שחקני בינה מלאכותית יפתחו ביחסים דיפלומטיים צפויים ומוגבלים לחוקים. ל-Freeciv יש מפה ועורך מפות שנקרא Civworld שזמין להורדה בנפרד. הכול מ-2006 Civworld שולב לתוך המשחק ובגרסאות פיתוח אחרונות שולבו מספר אפשרויות לעריכת מפות. במקור המשחק מפותח על IRIX, אבל דווח שהמשחק פועל גם על SunOS, סולאריס, Ultrix ,QNX, לינוקס, FreeBSD, OpenBSD, NetBSD, Mac OS X, OS/2,חלונות ,Cygwin וAmigaOS. מדיה וקבצים בנושא Freeciv בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Freeciv (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של Freeciv (באנגלית) FreeCiv 2 - סקירה Freeciv, באתר PCGamingWiki (באנגלית) http://www.happypenguin.org/list?sort=avg_rating
יעפת

יַעֶפֶת (הידועה גם בתור "גֵ'ט לֵג") היא הפרעה בשעון הביולוגי הנגרמת כתוצאה משינוי באזור זמן ושיבוש חלוקת היממה בשעון. מקור המילה העברית הוא בשילוב של שני שורשים: השורש י.ע.ף שמשמעו עייף, והשורש ע.ו.ף. שכן תופעה זו שכיחה בעיקר בעקבות טיסה אך לא בהכרח. השעון הביולוגי מורכב ממקצב צירקדי שנקבע על ידי ההיפותלמוס שבמוח. הבלוטה ניזונה ממידע של חלבונים המפוזרים בנקודות שונות בגוף הנקראים קריפטוכרומים ומשמשים כחיישני אור. לאחר שהקריפטוכרומים המפוזרים על העור מאתרים ירידה ברמות האור שבסביבה, נשלח המידע דרך מערכת העצבים להיפותלמוס. ההיפותלמוס מייצר את הורמון השינה הקרוי מלטונין באמצעות תהליכים כימיים מורכבים שונים. המלטונין גורם לסדרת תופעות בגוף המסייעות לשינה. אזור זמן הוא אזור על פני כדור הארץ שבו השעה זהה. נקודת המוצא לקביעת אזור הזמן היא קו האורך שלו. ביממה יש 24 שעות, וכדור הארץ מחולק למרידיאנים ב-360 מעלות, כך שרוחבו הממוצע של אזור זמן הוא 15 מעלות, ובין אזור זמן לאזור הסמוך לו מפרידה בדיוק שעה אחת. הבדלי השעות בין המדינות נקבעים לפי מיקומן הגאוגרפי - כאשר השעון של הזמן האוניברסלי המתואם, UTC מציין את השעה במרידיאן אפס שעובר בגריניץ' שליד לונדון - מערבה ממנו השעות פוחתות ומזרחה ממנו השעות מתווספות. המעבר מאזור זמן אחד לאחר במהירות גורם להפרעה בשעון הביולוגי המחלק את היממה ל-24 שעות משום שבעת טיסה ממדינה אחת שבה השעה מסוימת למדינה אחרת שבה השעה מוקדמת או מאוחרת יותר נגרם בלבול בשעון שעשוי לאחר או להקדים את הזמן באותו אזור זמן. ההפרעה בשעון מתבטאת בייצור בלתי מבוקר של מלטונין כיוון שהשעון עדיין מתפקד על פי אזור הזמן הקודם. באמצעות הטיסה המרחקים בין אזורי הזמן קטנים באופן משמעותי ולשעון אין זמן להתכוונן לפי אזור הזמן החדש. הפרעה זו גורמת לעייפות יתר (ועל כן ההפרעה נקראת יעפת) ויכולה לגרום לבחילות ולמיגרנות בשל אי התאמה בין שעות התאורה באזור הזמן החדש לבין השעות שהשעון מנסה לאתר. אחד הפתרונות להסדרת השעון על פי האזור החדש הוא מלטונין סינתטי הנלקח מספר ימים כל לילה כדי להרגיל את השעון לשעות הלילה השונות, אך מחקרים סטטיסטיים מראים שזהו פתרון מוגבל, כיוון שבעת החזרה לאזור הזמן המקורי, השעון עדיין נמצא בהתרגלות לשעון הזמן הזר ולאחר שהתרגל אל אזור הזמן הזר, התרגל חזרה לאזור הזמן המקורי שכעת הוא חדש לו. יעפת - Jet Lag, באתר המרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי מירב דוסטר, ‏לא מצליחים להתעורר: איך מנצחים את הג'ט לג?, באתר ‏מאקו‏, 20 במאי 2015 איתן לשם, ג'ט לג: חמש עצות למלחמה בתופעה שעלולה לחרב את החופשה הבאה שלכם, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2018 נטע סופר צור, מה גורם לג'ט לג?, באתר הארץ, 9 ביולי 2019 יעפת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מילון שימוש כללי (תשנ"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית יַעֶפֶת (jet lag), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏20 במרץ 2019
ליפופפטיד

ליפופפטיד (lipopeptide) הוא פפטיד שאליו קשור זנב ליפידי. ליפופפטידים כדוגמת דפטומיצין (Daptomycin) משמשים למלחמה בחיידקים שונים, אם כי לאחרונה (2007) דווח על חיידקים שפיתחו עמידות גם לליפופפטידים. מדיה וקבצים בנושא ליפופפטיד בוויקישיתוף M.H. Frahera, G.D. Corcorana, S. Creagha ו- E. Feeneyb,‏ Daptomycin-resistant Enteroccoccus faecium in a patient with no prior exposure to daptomycin, לקוח מכתב העת "Journal of Hospital Infection" כרך 65 גיליון 4, אפריל 2007, עמודים 376–378 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Intel Core 2

Core 2 Duo או Intel Core 2 (ידוע גם כ־"Conroe" ו־"Allendale" ו־"Merom") הוא מותג סדרת מעבדי 64Bit המתוכננים ומיוצרים על ידי חברת אינטל. סדרת המעבדים הופצה לראשונה ב־27 ביולי 2006 בעת ההפצה שווקה סדרה זו עם תשעה סוגי מעבדים שונים המכילים זיכרון מטמון של 2MB עד 4MB ברמה L2. מעבדי Core 2 Duo הם מעבדי ליבה כפולה. חמשת המעבדים הראשונים בסדרה מיועדים למחשבים ניידים בלבד. ארבעת המעבדים הנוספים מיועדים למחשב אישי. תת־הסדרה Merom מיועדת למחשבים נישאים. השוני בינם לבין המעבדים האחרים בסדרה הוא במהירות ה־Front Side Bus, במעבדים אלו המהירות היא 667 MHz בעוד שבשאר המעבדים המהירות היא 1066 MHz. מעבדי ה־Merom נמכרו עם זיכרונות מטמון של 2MB עד 4MB ברמה L2, ועם מהירויות שעון בין 1.66GHz עד 2.33GHz. Allendale הוא שם הקוד שניתן למעבדים E6300 ו־E6400, הפועלים במהירויות שעון של 1.86GHz ו־2.13GHz בהתאמה. מעבדים אלו מגיעים עם זיכרון מטמון של 2MB ברמה L2. למעבדים צריכת חשמל (TDP) של 65 Watt. מעבדים אלו פועלים במהירויות שעון של 2.40GHz ו־2.66GHz (דגמים E6600 ו־E6700 בהתאמה) ובעלי זיכרון מטמון של 4MB ברמה L2. למעבדים צריכת חשמל של 65 Watt. אינטל מכרה גם דגמים במהירויות שעון 1.86Ghz ו־2.13Ghz (דגמים E6320 ו־E6420 בהתאמה). מעבדים אלו הם הסדרה האחרונה של מעבדי כפולי הליבה של אינטל ממשפחת Core 2, הם מעבדים עם זיכרון מטמון של 6MB לגרסאות ה־8000 ו־3MB לגרסאות ה־7000. הם מעבדים בעלי ליתוגרפיה של 45 ננומטר אשר מהירות השעון שלהם היא בין 2500MHZ עד ל־3333MHZ בגרסה האחרונה, E8600. מעבדי אינטל אלו הם מעבדים מרובעי ליבות (בעלי 4 ליבות) והם המעבדים החזקים ביותר בסדרת ה־core2 (לא כולל core2extreme), עם זיכרון מטמון בין 8mb ל-(2.4Ghz-q6600) לבין 12mb ל-(-3.0Ghz-q9650) Core 2 Extreme (שם הליבה: Conroe XE), היא סדרת מעבדי ה־High-End של אינטל שמטרתה להחליף את ה־Pentium Extreme Edition. מהירות השעון של המעבד הראשון בסדרה, ה־X6800 מגיעה ל־2.93GHz וצריכת החשמל שלו היא 75W. ניתן לבצע המהרה למעבד זה מבלי להגדיל את אפיק ה־FSB שלו. מעבד Athlon מדיה וקבצים בנושא Intel Core 2 בוויקישיתוף מעבדי Core 2 Duo, באתר אינטל דן איידלמן, המלך מת, יחי המלך החדש! (אורכב 15.10.2010 בארכיון Wayback Machine), סיקור של מעבדי Core 2 Duo ובדיקת מעבד ה־X6800 באתר HWzone‏, 16 באוגוסט 2006 דן איידלמן, ככה זה כשיש... ארבע (אורכב 15.10.2010 בארכיון Wayback Machine), סיקור של מעבד ה־QX6700 באתר HWzone‏, 20 בנובמבר 2006 - מעבדי ה־Core 2 Duo הושקו רשמית. HWzone.
קנטאור (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קנטאור – במיתולוגיה היוונית, גזע של יצורים בעלי פלג גוף עליון של אדם ופלג גוף תחתון של סוס. קנטאור (גוף שמימי) – במערכת השמש, קבוצה של גופים שמימיים קפואים אשר מקיפים את השמש באזור הנמצא בין כוכב הלכת צדק לכוכב הלכת נפטון. קנטאור (קבוצת כוכבים) – באסטרונומיה, קבוצת כוכבים דרומית, מהגדולות שבקבוצות הכוכבים, הכוללת את פרוקסימה קנטאורי, הכוכב הקרוב ביותר למערכת השמש. צביר-על הידרה-קנטאורי – במדעי החלל, צביר-על של גלקסיות. זהו השכן הקרוב ביותר של צביר-על הבתולה שבו נמצאת שביל החלב, והוא מחולק לשני חלקים. קנטאור (שלב משגר) – שלב עליון במשגרי לוויינים וחלליות המונע באמצעות שי מנועי RL-10. קנטור
גאיוס קיסר

גאיוס יוליוס קיסר ויפסניאנוס (Gaius Julius Caesar Vipsanianus; ‏20 לפנה"ס – 21 בפברואר 4) היה אציל רומאי מהשושלת היוליו-קלאודית. גאיוס היה בנם של המצביא הבכיר ביותר של אוגוסטוס, מרקוס ויפסניוס אגריפה, ובתו של אוגוסטוס יוליה. בשנת 17 לפנה"ס הוא אומץ יחד עם אחיו הצעיר לוקיוס קיסר על ידי סבו, אוגוסטוס קיסר, שרצה לטפח את שני הילדים כיורשיו. גאיוס קיבל את התואר "נסיך הנעורים" (לטינית: principes iuventutis) ובשנת 5 לפנה"ס מונה לקונסול. בשנת 2 לפנה"ס נשלח למזרח האימפריה כדי לפתור את הסכסוך עם האימפריה הפרתית, שנסוב על שאלת השליטה בארמניה. כמו כן רצה אוגוסטוס בשליחות זו להציג לשליטי המזרח את נכדו, שאותו הועיד כיורשו המיועד. גאיוס הצליח לבסס יחסי ידידות עם המלך הפרתי פראטאקס, ואחרי מותו של מלך ארמניה טיגרנס הרביעי הוא הצליח להמליך את אריובארזאנס השלישי הפרו-רומאי, אולם זה לא היה מקובל על הסיעה הפרו-פרתית בארמניה. בעת שליחותו במזרח, בשעה שנפגש עם מפקדו הפרתי של המבצר ארטגירה בשנת 2 לספירה, נדקר גאיוס על ידי אחד ממארחיו. הפציעה שברה את רוחו, הוא ויתר על כל תאריו וביקש להישאר כאזרח פשוט באסיה. אוגוסטוס הפעיל עליו לחץ לחזור לרומא, אולם גאיוס מת בשנת 4 בעיר לימירה שבליקיה. עם מותו נאלץ אוגוסטוס לקרוא לטיבריוס לחזור מפרישתו, ובלית ברירה אימץ אותו כיורשו. גאיוס נישא לקרובת משפחתו ליווילה, בתם של דרוסוס ואנטוניה הצעירה, בשנת 1 לפנה"ס. לזוג לא היו ילדים. רוברט גרייבס, אני, קלאודיוס (1934); תרגומים לעברית: נפתלי גולן, הוצאת מסדה, 1950; אביעד שטיר, ספרי עליית הגג, 2010. מדיה וקבצים בנושא גאיוס קיסר בוויקישיתוף גאיוס קיסר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גאיוס קיסר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ויקטור יאנג

ויקטור יאנג (באנגלית: Victor Young;‏ 8 באוגוסט 1900 – 10 בנובמבר 1956) היה מלחין, מעבד, כנר, ומנצח יהודי אמריקאי. יאנג החל את הקריירה ככנר קונצרטים, אך בהמשך נכנס למוזיקה פופולרית, כשהצטרף לתזמורתו של טד פיוריטו. באמצע שנות ה-30 עבר להוליווד, שם עסק בכתיבת מוזיקה לסרטים, בנוסף ליצירת אלבומים רבים בתחום המוזיקה הקלה. ב-1943 היה מוענד לפרס אוסקר על פסקול המוזיקה לסרט למי צלצלו הפעמונים. בין יצירותיו המוכרות ניתן למנות את "שבע הגבעות של רומא", "When I Fall In Love", "Blue Star", "Love Letters", ההצגה הגדולה בתבל, סקרמוש, עגילי זהב, ג'וני גיטאר, "סיפורו של ד"ר וואסל", יאנקי בחצר המלך ארתור ואת "Stella By Starlight". יאנג היה מועמד 22 פעמים לזכייה בפרס אוסקר, אך מעולם לא זכה בו במהלך חייו. פרס האוסקר היחיד שזכה בו ניתן לו לאחר מותו עבור כתיבת המוזיקה לסרט "מסביב לעולם בשמונים יום" שיצא בשנת 1956. ב-1951 זכה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית הפסקול המקורי הטוב ביותר, עבור המוזיקה שהלחין לסרט "רומן בספטמבר".ב-1954 חיבר את הפסקול לסרט הקש בעץ בכיכובו של דני קיי. נפטר בשנת 1956 בפאלם ספרינגס, קליפורניה, לאחר שלקה בדימום מוחי. מדיה וקבצים בנושא ויקטור יאנג בוויקישיתוף ויקטור יאנג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויקטור יאנג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויקטור יאנג, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ויקטור יאנג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ויקטור יאנג, באתר ספוטיפיי ויקטור יאנג, באתר AllMusic (באנגלית) ויקטור יאנג, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויקטור יאנג, באתר Discogs (באנגלית) ויקטור יאנג, באתר Songkick (באנגלית) ויקטור יאנג, דף שער בספרייה הלאומית ויקטור יאנג, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברוך התוגרמי

רבי ברוך התוגרמי (שנת ה' אלפים, 1240 בערך) היה ממקובלי ספרד בתקופת הראשונים. רבי ברוך היה רבו של רבי אברהם אבולעפיה בחכמת הקבלה, שמעיד עליו שפירושיו הם בדרך גימטריה ונוטריקון, ושיטתו בקבלה היא בדרך צירופי שמות. יש המזהים אותו עם רבי ברוך המובא על ידי רבי משה מבוטריל בשם "חושן משפט בקבלה". השערה אחרת מובאת בנספח לפירוש ספר יצירה" של תלמידו, ר' אברהם אבולעפיה. המהדיר שם מנסה להתחקות על גימטריאות מקבילות של ר' אברהם ור' ברוך, ולפי זה הוא מנסה לזהות את שניהם. ספרו היחיד הוא, מפתח הקבלה - ספר העוסק בתורת הקבלה - פירוש לספר יצירה. אוצר הגדולים אלופי יעקב בערכו גרשום שלום, הקבלה של ספר התמונה ושל אברהם אבולעפיה, בעריכת יוסף בן שלמה, ירושלים, תשכ"ט, עמ' 237.
צ'ארלס ברליץ

צ'ארלס ברליץ (באנגלית: Charles Berlitz;‏ 20 בנובמבר 1914 - 18 בדצמבר 2003) היה סופר וחוקר אמריקאי. נודע בשל ספריו הרבים העוסקים בתחום העל טבעי. נכדו של מקסימיליאן ברליץ. אחד מספריו המפורסמים הוא "משולש ברמודה - תעלומה של אוויר וים". למד באוניברסיטת ייל, והיה בעל כישרון מיוחד לשפות. צ'ארלס ברליץ היה נכדו של מקסימיליאן ד. ברליץ, מקים רשת בתי הספר לשפות "ברליץ". איי ברמודה משולש ברמודה ניסוי פילדלפיה מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס ברליץ בוויקישיתוף צ'ארלס ברליץ, ברשת החברתית Goodreads צ'ארלס ברליץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית) צ'ארלס ברליץ (1914-2003), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמולביצ'י

סמולביצ'י (בבלארוסית: Смалявічы, רוסית: Смолевичи, ביידיש נקראת גם סמאלעוויטש וסמאלביטש) היא עיירה בבלארוס במחוז מינסק. העיירה משמשת כמרכז אזור סמולביצ'י ונכון ל-2005, אוכלוסייתה מונה כ-17,000 תושבים. עד מלחמת העולם השנייה הייתה בעיר קהילה יהודית גדולה. ברבנותה כיהנו רבנים נודעים כמו: הרב אליעזר רבינוביץ, חתנו של הגדול ממינסק; והרב יחזקאל אברמסקי. בתחילת המאה ה-20 בעיר התגורר אחד מאילי ההון היהודיים בליטא, סוטין. בעיירה נולד הצייר חיים סוטין, שחי ופעל בצרפת, וגם פרופ' חיים נחמן שפירא, מחנך, מרצה, מחבר ספרי עיון, מתרגם יהודי, פעיל ציוני, ומהדמויות הבולטות ביהדות ליטא בין שתי מלחמות העולם. עם כיבוש העיירה בסוף יוני 1941 בידי הגרמנים, רוכזו כ-1,400 יהודיה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם באזור הרוס בה. ב-28 ביולי 1941 נרצחו כ-120 גברים יהודים מהגטו, וב-28 באוגוסט 1941 רצחו גרמנים וליטאים את כל יושבי הגטו הנותרים ביער גורודישצ'ה הסמוך ליישוב. מדיה וקבצים בנושא סמולביצ'י בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמולביצ'י (בבלארוסית) "סמולביצ'י", באתר JewishGen (באנגלית) "סמולביצ'ה", באתר השטעטל הווירטואלי סמולוויצ'י (Smolevichi), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם סמולביצ'י במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו'), סמולביצ'י, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1282–1283), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.