laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיגל בן יאיר

סיגל בן יאיר (נולדה ב-23 במרץ 1970) היא משוררת ומעצבת גרפית ישראלית, זוכת פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, פרס שרת התרבות ופרסים נוספים. נולדה בנשר, לזוג הורים מורים. אביה יליד הונגריה ואימה נולדה ברומניה. בוגרת בית הספר הריאלי העברי בחיפה. היא בעלת תואר ראשון מאוניברסיטת חיפה בארכאולוגיה ותואר מוסמך בספרות עברית השוואתית. בנוסף, היא בוגרת בית הספר לשירה של הליקון. היא עובדת כמרכזת חוג וכגרפיקאית באוניברסיטת חיפה.[דרוש מקור: לכל הפרטים בפסקה] שיריה פורסמו לראשונה בכתב העת “מטעם”, כמו כן תורגמו לצרפתית, לערבית ולאנגלית וראו אור באנתולוגיות בשפות אלו. בשנים 2008 ו-2009 השתתפה בפסטיבל "שער לשירה חדשה" ובשנים 2010 ו-2015 בפסטיבל "מטר על מטר" של מקום לשירה בירושלים. ב-2015 השתתפה בשער, פסטיבל השירה הבינלאומי. בן יאיר השתתפה גם בפסטיבל השירה הבינלאומי בסטורגה מקדוניה. בשיריה עוסקת בן יאיר בעיקר במציאות הכלכלית הלא קלה של מעמד העובדים הישראלי. היא עוסקת רבות בקשייה כאם חד הורית העובדת לפרנס את משפחתה. תמות נוספות כוללות התמודדות עם גירושיה ועם מחלתו ומותו של אביה, אך גם שירי אהבה. לא מעודן, תל אביב: הליקון, תשע"א 2011 (בעריכת אמיר אור) אין עדות, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, תשע"ד 2014 (בעריכת יצחק לאור) מה אני עושה, חיפה, הוצאת פרדס, סדרת טקסטורה, תש"פ 2020 (בעריכת ענת לוין) פרס טבע לשירה בפסטיבל המשוררים במטולה, 2011 פרס רמת גן לספרות, 2013 פרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית למשוררים בתחילת דרכם, 2015 פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, 2015 גליה יהב, תשע עד חמש, מדור הספרות של ידיעות אחרונות במוסף -7 לילות, 4 בפברואר 2011 דפנה שחורי, אצלה הכל על אמת, מדור השירה של ישראל היום, 5 בפברואר 2011 סיגל בן יאיר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" רן יגיל, שירה בציבור ל"ז, "כביסה", סיגל בן יאיר, באתר Nrg‏, 6 בפברואר 2011 דורון קורן, אל תיגע בזמיר, באתר ynet, 2 במרץ 2011 ארז שווייצר, דברים שבשירה: תולות את הסינר, באתר הארץ, 16 במרץ 2011 חוצה ישראל – קובי מידן בריאיון עם סיגל בן יאיר, ערוץ החינוכית באתר יוטיוב, 22 באפריל 2012 יונתן ברג‏, שיר של שבת: עם המשוררת סיגל בן יאיר, באתר וואלה, 5 במרץ 2015 רחלי רייף, כמו סיבוב ברכבת הרים, באתר מוסף שבת של מקור ראשון, 13 במרץ 2015 סיגל בן יאיר, שירים: היה בי משהו רע; פאריס - טקסי, באתר הארץ, 20 במרץ 2017 סיגל בן יאיר, שירים: אבא; אינטגרציה (1985), באתר הארץ, 1 במאי 2017 סיגל בן יאיר, שיר: שיר לדוִד, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2019 סיגל בן יאיר, שיר: עֲדַיִן אֵינֶנִּי מֵתָה, באתר הארץ, 11 במרץ 2020 סיגל בן יאיר, שיר: כַּלִּיא אוֹר (מָה אֲנִי רוֹאָה), באתר הארץ, 20 בספטמבר 2020 סיל בן יאיר, שיר: אהבת אם, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2021 סיגל בן יאיר, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
קלאודיה שיפר

קלאודיה מריה שיפר (בגרמנית: Claudia Maria Schiffer; נולדה ב-25 באוגוסט 1970) היא דוגמנית-על ושחקנית גרמנייה. שיפר נולדה בנורדריין-וסטפאליה שבגרמניה המערבית. לה שני אחים ואחות. היא דוברת צרפתית, אנגלית וגרמנית שוטפות. תחילה, רצתה שיפר להיות עורכת דין כמו אביה ולעבוד במשרדו. היא שינתה את דעתה באוקטובר 1987, כאשר היא נצפתה במועדון על ידי מישל לבאטון, מנהל סוכנות הדוגמנות "מטרופולין", אשר מאוחר יותר החתים אותה בסוכנות שלו. שיפר סיימה את לימודיה ולאחר מכן החלה לעבוד כדוגמנית. היא טסה לפריז לסדרת צילומים, וזמן קצר לאחר מכן היא הופיעה במגזין "Elle" הצרפתי. לאחר הופעות נוספות במגזינים הפכה שיפר לדוגמנית מצליחה ונבחרה על ידי הצלם והמעצב קארל לאגרפלד להיות ה"פנים החדשות" של שאנל. בעקבות כך, הפכה שיפר לדוגמנית מפורסמת בכל רחבי העולם. לאגרפלד אמר עליה "אי אפשר להוציא ממנה תמונה רעה, יש לה רומן עם המצלמה". בתחילת שנות ה-90, כיכבה שיפר בפוסטרים של חברת הג'ינס "Guess?‎" באמריקה הצפונית. הופעתה של שיפר תרמה רבות לחברה. מאוחר יותר היא הובילה את הקמפיין של חברת הקוסמטיקה רבלון, שחתמה איתה על סכום של 60 מיליון דולר, ובכך הפכה שיפר לדוגמנית היקרה ביותר בתעשייה. שיפר היא הדוגמנית שכיכבה על יותר שערים מכל דוגמנית אחרת בהיסטוריה, ונכנסה לספר השיאים של גינס עם למעלה מ-700 מגזיני אופנה. היא הייתה הדוגמנית הראשונה שהופיעה על שער המגזין "רולינג סטון", ושנה מאוחר יותר הופיעה על שער ה"פיפל" בראש רשימת הנשים היפות בעולם. מאז 1990, שיפר מוציאה כל שנה לוח שנה עם בגדי ים אשר היא מעצבת ומככבת בו. ב-1998, הופיעה שיפר בפרסומת לסיטרואן, וקיבלה 3 מיליון דולר על השתתפותה. שיפר עדיין חתומה עם חברת הקוסמטיקה "לוריאל" וחברת השעונים "מוואדו". בין היתר, השתתפה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט. שיפר הופיעה במספר סרטים וקליפים. הופעתה הראשונה בקולנוע הייתה בסרט "ריצ'י ריץ'" ב-1994 (שיחקה את עצמה בתפקיד קטן). לאחר מכן היא כיכבה לצידו של דניס הופר בסרט "סיוט לרצח" ובסרט אובדן הכרה. ב-1999, היא הופיעה בסרטים "חברים ומאהבים", "פזיזה ופראית" ו"Black and White". בנוסף היא הופיעה בסרטים: "החיים בלי דיק", "אהבה זה כל הסיפור" ו"זולנדר". שיפר ביצעה הופעות אורח בסדרות "משפחה בהפרעה" ו"דארמה וגרג". בנוסף היא הופיעה בקליפ של וסטלייף לשיר "Uptown Girl", ובקליפ של בון ג'ובי לשיר "Say it isn't so". ב-1995, בעקבות מספר דוגמניות על כמו נעמי קמפבל, הצטרפה שיפר כשותפה לרשת מסעדות האופנה "Fashion Café". בזמנה הפנוי, שיפר רוכבת על סוסים, מציירת, משחקת טניס וגולשת סקי. בשנים 1994–1999 הייתה בזוגיות עם הקוסם האמריקאי-יהודי, דייוויד קופרפילד. מאז 25 במאי 2002, נשואה שיפר למפיק הסרטים הבריטי מת'יו ווהן. במקום טבעת נישואים קנה ווהאן לשיפר צבים. הזוג נישא בכפר שימפלינג שבסאפוק, אנגליה. לזוג שלושה ילדים. המשפחה מתגוררת בלונדון. שיפר סבלה פעמיים מהטרדות: ב-2002, גבר איטלקי בשם אגוסטו פומטה, נעצר לאחר שנתפס 9 פעמים מבקר באחוזה של שיפר בניסיון לראותה. בית המשפט החליט לאשפז אותו. פומטה האמין שהאפיפיור אמר לו להינשא לשיפר. ב-2004, גבר קנדי בשם לואיס בריסטה, נעצר לאחר שגם הוא נהג לבוא לאחוזתה, לקרוא לה ולהשאיר מכתבים ליד ביתה. אתר האינטרנט הרשמי של קלאודיה שיפר (באנגלית) קלאודיה שיפר, ברשת החברתית פייסבוק קלאודיה שיפר, ברשת החברתית אינסטגרם קלאודיה שיפר, ברשת החברתית Goodreads פרופיל באתר FMD‏ קלאודיה שיפר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שירלי גליק, הילדה בת 40, באתר ישראל היום, 20 באוגוסט 2010 איתי יעקב, קלאודיה שיפר חוזרת: "מעולם לא היה לי נוח עם המושג דוגמנית-על', באתר Xnet‏, 7 בספטמבר 2017
יבגני וכטנגוב

יבגני בגרטיונוביץ' וכטנגוב (ברוסית: Евге́ний Багратио́нович Вахта́нгов;‏ 13 בפברואר 1883 – 29 במאי 1922) היה שחקן ובמאי תיאטרון רוסי ממוצא ארמני. מתלמידיו של קונסטנטין סטניסלבסקי. נמנה עם מייסדי תיאטרון "הבימה", כאשר ביים את שני המחזות הראשונים של התיאטרון עוד בעת שהוא הציג במוסקבה - "נשף בראשית" ו"הדיבוק". וכטנגוב נולד בולדיקווקז שבאוסטיה להורים ארמנים. הוא למד זמן מה באוניברסיטת מוסקבה ולאחר מכן הצטרף לתיאטרון האמנותי המוסקבאי ב-1911 ובלט שם בכשרונותיו, כך שב-1920 הוביל כבר סטודיו למשחק משלו. ארבע שנים לאחר מותו נקרא הסטודיו על שמו "תיאטרון וכטנגוב". וכטנגוב הושפע מאוד מהסגנון התיאטרלי של וסבולוד מיירהולד, במאי שהדגיש את הסימבוליות, והתנועתיות של שחקניו, והצליח למזג את הסגנון של מיירהולד עם הטכניקה הפסיכולוגית של קונסטנטין סטניסלבסקי וולדימיר נמירוביץ' דנצ'נקו. הפקותיו כללו מוזיקה, שימוש במסיכות ובתלבושות מופשטות, מחול, תפאורות אוונגרדיות, כמו גם ניתוח פסיכולוגי של הטקסט, ושל מניעי הגיבורים. הפקתו הידועה ביותר הייתה של טורנדוט מאת קרלו גוצי, הפקה המועלית על ידי תיאטרון וכטנגוב משנת 1922 מאז מותו. בשנת 1918 הכיר סטניסלבסקי לוכטנגוב קולקטיב תיאטרון יהודי, שהונהג על ידי נחום צמח. וכטנגוב לקח את הקולקטיב תחת חסותו, וביים את הצגתו הראשונה של התיאטרון, שהיה לימים לתיאטרון "הבימה" - "נשף בראשית". לאחר מכן, והוא בשלבי מחלה סופנית, ביים את "הדיבוק", הצגה הנחשבת לאחד ההישגים האמנותיים הגדולים ביותר הן של וכטנגוב והן של הבימה. בשנת 1922 מת מסרטן. שמו של וכטנגוב מונצח בקריאת התיאטרון המוסקבאי על שמו, וכן ברחוב ביפו. מדיה וקבצים בנושא יבגני וכטנגוב בוויקישיתוף יבגני וכטנגוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מ. גנסין, י.ב. וחטנגוב, דבר, 2 ביוני 1925 יבגני וכטנגוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יבגני וכטנגוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יבגני וכטנגוב (1883-1922), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
PrankVsPrank

מתיחה נגד מתיחה (באנגלית: PrankVsPrank; בעבר נודע בקיצור PVP, כיום ידוע כ-Jesse) הוא ערוץ יוטיוב של הקומיקאי ג'סי מ. ולנס (נולד ב-25 בספטמבר 1982 בפרבר של פילדלפיה) ובת זוגו לשעבר, ג'ינה סמית' (נולדה ב-15 במרץ 1983 בפרבר של פילדלפיה). ג'סי וג'ינה התגוררו בפילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית. שניהם גדלו בניו ג'רזי, בפרברים של פילדלפיה. ג'ינה וג'סי החלו לצאת בדצמבר 2005. בשנת 2007 החלו השניים למתוח אחד את השנייה, ולהעלות סרטונים שלהם ל-YouTube. ב-9 בנובמבר 2009 פתחו את הערוץ PrankVsPrank. ג'סי צילם את בת זוגו, ג'ינה, מנסה את אתגר הקינמון והעלה את הסרטון לאינטרנט, ולאט לאט החלו עם סרטונים בהם הם מתחו אחד את השנייה, ופרסמו ביוטיוב. הסרטונים מראים איך הם מתכוננים למתוח אחד את השנייה, ומצלמים את תגובתם. לערוץ היוטיוב יש כ-2 מיליארד צפיות וכ-10.6 מיליון משתמשים רשומים (נכון למאי 2018) והערוץ ממוקם במקום ה-99 ברשימת הערוצים בעלי מספר העוקבים הגבוה ביותר ביוטיוב. ב-1 באפריל 2013, העיתון האמריקאי "USA TODAY" דירג את הערוץ כ"ערוץ המתיחות הטוב ביותר ביוטיוב". לבני הזוג יש גם ערוץ ולוגים ביוטיוב הנקרא BFvsGF, שבו הם מעלים סרטונים באופן יומי על חייהם. הסרטונים בדרך כלל מראים אותם מטיילים בפילדלפיה, מבקרים בניו-יורק, בלוס אנג'לס ועוד. הזוג הציג את הדמות צ'יפ-צ'וקלט (Chip Chocolate) בסרטון "Fruit Assassin". ב-30 במרץ 2016 יצאה סדרת יוטיוב חדשה בשם "אקדמיית המתיחות - Prank Academy" בחסות "YouTubeRed" בכיכובם של ולנס וסמית'. הסדרה בת 18 פרקים. הקונספט שלה הוא שיוטיוברים יקבלו משימות בזמן שימתחו יוטיוברים אחרים, בעוד שהם צריכים לעמוד במשימות כדי לעבור את "אקדמיית המתיחות". ב-18 במאי 2016 הודיעו באופן פומבי על פרידתם. ג'סי עבר לגור לבד בשכונת ונציה שבקליפורניה, וג'ינה נשארה בפילדלפיה ושניהם ממשיכים להעלות סרטונים ליוטיוב בנפרד. בשנת 2017, בעקבות פרידתם של בני הזוג שונה שם הערוץ ל-Jesse, ומאז הערוץ שייך רק לולנס והוא מעלה בו בעיקר ולוגים. זכו ב"Streamy Award" על ערוץ המתיחות הטוב ביותר (17 בספטמבר 2015). זכו ב"Shorty Award" על ההרכב הטוב ביותר ביוטיוב (11 באפריל 2016). מדיה וקבצים בנושא PrankVsPrank בוויקישיתוף PrankVsPrank, ברשת החברתית פייסבוק PrankVsPrank, ברשת החברתית אקס (טוויטר) PrankVsPrank, ברשת החברתית אינסטגרם PrankVsPrank, סרטונים בערוץ היוטיוב ערוץ המתיחות ביוטיוב "PrankvsPrank" ערוץ הווידאו-בלוג היומי ביוטיוב "BFvsGF"
ז'אן-קלוד קילי

ז'אן-קלוד קילי (בצרפתית: Jean-Claude Killy; נולד ב-30 באוגוסט 1943 בסן קלו, מחוז רמות הסן) הוא גולש סקי, נהג מרוצים ומנהל צרפתי, זכה שלוש פעמים באליפות האולימפית בסקי באולימפיאדת החורף בגרנובל בשנת 1968. קילי הוא נציג הדור של גדולי גולשי הסקי הצרפתים של שנות ה-60 של המאה ה-20, ששלטו בתחרויות לסקי אלפיני תחת הנהגתו של אונורה בונה. בהמשך היה קילי לחבר בוועד האולימפי הבינלאומי, במסגרתו ניהל כמה מוועדות התיאום של אילמפיאדות החורף ושיחק תפקיד ראשי בארגונם של אירועי ספורט חשובים בצרפת. קילי היה חבר במועצות מנהלים של כמה חברות כלכליות גדולות. בשנים 2001-1992 היה ליושב ראש-מנכ"ל ארגון הספורט אמורי (Amaury Sport Organisation). במהלך הקריירה שלו כספורטאי, היה קילי גולש הסקי השני שזכה בשלושה סוגי מסלולים שונים (גלישה במורד, סלאלום וסלאלום ענק) באותה אולימפיאדה (בשנת 1968 בגרנובל) ואחד משני הצרפתים שזכו בשלוש מדליות זהב במהלך אותה האולימפיאדה. קילי זכה גם בשלושה תוארי אלוף עולם ופעמיים בגביע העולם בסקי אלפיני (1968,1967). בהמשך עבר לעסוק בספורט מוטורי והשתתף, בין השאר, במרוץ 24 השעות של לה מאן. בתום הקריירה שלו כספורטאי כיהן קילי בתפקידים חשובים בארגוני ספורט שונים: חבר בוועד הפועל האלפיני של הפדרציה הבינלאומית לסקי; חבר בוועד האולימפי הבינלאומי; יושב ראש שותף, יחד עם מישל ברנייה, של ועד הארגון של אולימפיאדת אלברוויל (1992); יושב ראש ועדת התיאום של אולימפיאדות החורף במסגרת הוועד האולימפי הבינלאומי; ויושב ראש הנהגת אליפות העולם לסקי אלפיני בוואל ד'איזר בשנת 2009. במרץ 2014, בגיל 70 התפטר מהוועד האולימפי הבינלאומי. על שמו של ז'אן-קלוד קילי נקרא "מרחב קילי", אזור מסלולי הסקי הגדול, שכולל את תחנות טין וואל ד'איזר. מדיה וקבצים בנושא ז'אן-קלוד קילי בוויקישיתוף ז'אן-קלוד קילי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ז'אן-קלוד קילי, באתר olympedia.org ז'אן-קלוד קילי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גיבורי נברון

גיבורי נברון (באנגלית: "Force 10 From Navarone") הוא מותחן מלחמתי מאת הסופר הבריטי אליסטר מקלין, שיצא לאור בשנת 1968. עלילת הספר, המתרחשת במהלך מלחמת העולם השנייה, נפתחת זמן קצר לאחר שהסתיים הספר הקודם, תותחי נברון. קפטן ג'נסן, איש הצי המלכותי ומנהלת המבצעים המיוחדים, מטיל על הקפטן קיית מלורי, הניו זילנדי והסקוטי במוצאו, איש קבוצת המדבר ארוכת הטווח ומטפס הרים בעל שם (הדמות מבוססת ככל הנראה על פי חייו של קולונל דייוויד סטירלינג מייסד הSAS, אך גם על דמותו של איש השירות האווירי המיוחד פיצרוי מקלין), להוביל אנשי צבא בריטיים, המתמחים בלוחמת קומנדו וחבלה, לבצע בעבורו משימה קשה ומורכבת במיוחדת, על גבול הבלתי אפשרית. על מלורי וצוותו, שבו נכללים מילר ואנדריאה, שלחמו תחת פיקודו במשימה באי נברון, ושלושה סמלים מן הקומנדו של חיל הנחתים המלכותי, מוטל לצנוח ליוגוסלביה הכבושה. לכאורה, מוטלת עליהם המשימה לחלץ אוגדה של פרטיזנים שנלכדה בהרי בוסניה. למעשה, עליהם לשכנע את הגרמנים, באמצעות תחבולות הונאה ומעשי חבלה, כי ממשמשת ובאה מתקפה רבתי על יוגוסלביה, על-מנת שיעתיקו לשם כוחות ניכרים מחזית איטליה. כן נלווים לקבוצה זמר-עם יוגוסלאבי עיוור ואחותו, שאינם בהכרח כפי שהם נראים. הספר עובד לסרט קולנוע בשנת 1978 בו כיכבו בין היתר האריסון פורד ואדוארד פוקס. בין הספר והסרט היו הבדלים רבים, כך שאפילו חלק מהדמויות שהופיעו בספר נשמטו מהסרט (אנדראה למשל). הספר "גיבורי נברון", באתר "סימניה" אליסטר מקלין, "גיבורי נברון", הוצאת מ. מזרחי, 1970, עמוד 131. אליסטר מקלין, "גיבורי נברון", הוצאת מ. מזרחי, 1970, עמוד 36, "הננו מומחים מקצועיים לחומרי-נפץ, חיילים קרביים". אליסטר מקלין, "גיבורי נברון", הוצאת מ. מזרחי, 1970, עמוד 36. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לחיות (שיר)

"לחיות" הוא הסינגל השני מתוך אלבומם המשותף של רמי קלינשטיין וקרן פלס. השיר נכתב והולחן על ידי קלינשטיין ופלס, ויצא ב-1 בפברואר 2016, יומיים לפני צאת האלבום. השיר מדבר על החיים ועל הצורך להתנסות בכמה שיותר דברים על מנת לחיות את החיים במלואם, בלי חרטות, ולהיות מאושר. השיר הגיע למקומות גבוהים במצעדים השבועיים של מדיה פורסט במשך מספר שבועות. כמו כן, הגיע למקום השישי במצעד של רדיו אמצע הדרך. השיר נכלל במופע המשותף שלהם מיד לאחר הסינגל הראשון שלהם, עד אשר ישוב. ב-27 במרץ 2016 יצא קליפ לשיר שמכיל קטעים מתוך ההופעה המשותפת של קלינשטיין ופלס בהיכל התרבות בתל אביב ב-10 וב-11 בפברואר וכן קטעים מתוך החזרות למופע בהיכל. את הקליפ צילמו עומר שורץ, מעיין שורץ ועודד אשכנזי וביים עומר שורץ. אנחנו מדליקים אחד את השני, מגיעים למקומות שלא היה לי אומץ להגיע אליהם. כשאני כותבת לבד, הביקורת העצמית מכבה אותי. פה, למשל, הבאתי שיר של רשימה של דברים שאני רוצה להספיק לפני המוות, וכל אחד מאיתנו הוסיף שורת חלום: לגור בפריז שנתיים, לשמוע ג'אז בניו-אורלינס, לישון עם הבן באוהל במדבר — קרן פלס, ראיון משותף למוסף 7 ימים של ידיעות אחרונות עמי פרידמן, "אני מתגרשת!": מבחן הזוגיות של רמי וקרן, באתר ynet, 1 בפברואר 2016 לחיות, בביצוע רמי קלינשטיין וקרן פלס, סרטון באתר יוטיוב "לחיות": המדריך לחיים מאת קרן פלס ורמי קלינשטיין, באתר ‏מאקו‏, 1 בפברואר 2016 לחיות, בביצוע רמי קלינשטיין וקרן פלס, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
נוטונגולאטויים

נוטונגולאטויים (שם מדעי: Notoungulata) היא סדרת יונקים קדומה דמוית פרסתנים, מקבוצת המרידיונגולטיים, אשר חיו בתקופות פלאוקן-הולוקן בין 57 מיליון שנה ל-11,000 שנה, בדרום אמריקה. בני סדרה זו היו מהגדולים שבמיני היונקים הדרום אמריקאים שלפני ההחלפה האמריקאית הגדולה. חלקם הגיעו למשקל עצום - הגדול מכולם היה המיקסוטוקסודון, דמוי ההיפופוטם שהגיע למשקל 3,800 ק"ג. ולעומתם מינים אחרים היו קטנים ודמויי ארנבות כמו Pachyrukhos או דמו לעצלני קרקע כמו ההומלודותריום. לאחר ההחלפה האמריקאית רוב בני הקבוצה נכחדו (חוץ מהטוקסודון), כתוצאה מתחרות ומטורפים חדשים ורק סוג אחד הצליח לעבור צפונה לצפון אמריקה - המיקסוטוקסודון. הם כנראה היו אוכלי צמחים, דמויי קרנפים במינים הגדולים ודמויי ארנבות בקטנים שחיו בערבות הקדומות של דרום אמריקה. תת-סדרה Notioprogonia משפחה Henricosborniidae משפחה Notostylopidae - בה הנוטוסטילוס תת-סדרה טוקסודונים (Toxodonta) משפחה Isotemnidae - בה התומאשוקסליה משפחה Leontiniidae - בה הוילתריום משפחה Notohippidae משפחה טוקסודוניים (Toxodontidae) משפחה Homalodotheriidae - בה ההומלודותריום תת-סדרה Typotheria משפחה Archaeopithecidae משפחה Oldfieldthomasiidae משפחה Interatheriidae משפחה Campanorcidae משפחה Mesotheriidae תת-סדרה Hegetotheria משפחה Archaeohyracidae משפחה Hegetotheriidae מדיה וקבצים בנושא נוטונגולאטויים בוויקישיתוף נוטונגולאטויים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נוטונגולאטויים, באתר NCBI (באנגלית) נוטונגולאטויים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
פירותראים

פירותראים (שם מדעי: Pyrotheria) היא סדרת יונקים קדומה הדומה לפילים ושאר פרסתנים, מקבוצת המרידיונגולטיים, אשר חיו בתקופות פלאוקן-אוליגוקן בדרום אמריקה הקדומה. למרות מראם הם אינם קרובי משפחה של הפילים אלא קרובים לקבוצה נכחדת של יונקים דרום אמריקאים. מאובניהם נמצאו בברזיל, ארגנטינה ופרו. הפירותראים דמו לפילים בעלי חדק קצר, חטים בולטים מפיהם שעזרו להם לקטוף שורשים בביצות, רגליים קצרות והיו גם גדולים ביותר, כשהפירותריום, הגיע למשקל של 3.8 טון. לעומת הפילים המודרניים הם היו גם בעלי מערכת שיניים רגילה וגדולה, בייחוד החותכות העליונות. הם דמו ביותר לפילים המודרניים ולמסטודון הנכחד, לסדרת האמבריתופודיים, לסדרה דינוצרטים ולקרדונטיה מסדרת הקסנונולטיים שגם השתייך לקבוצת המרידיונגולטיים. משפחה Colombitheriidae סוג Proticia סוג Colombitherium משפחה פירותריים (Pyrotheriidae) סוג פירותריום (Pyrotherium) סוג Griphodon סוג Propyrotherium סוג Carolozittelia מדיה וקבצים בנושא פירותראים בוויקישיתוף פירותראים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
קפון

האם התכוונתם ל... אל קפונה – מראשי המאפיה בארצות הברית בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 קאפון (סרט) – סרט משנת 1975 אודות אל קפונה בכיכובם של בן גזארה וסוזן בלייקלי ברכט קפון – כדורגלן בלגי ז'רמי קפון – שחקן צרפתי שי קפון – במאי ושחקן ישראלי תומר קאפון – שחקן ישראלי
אסטרפותרים

אסטרפותרים (שם מדעי: Astrapotheria) היא סדרת יונקים קדומה מקבוצת המרידיונגולטיים, אשר מיניה חיו בסוף התקופות פלאוקן-מיוקן לפני 59-12 מיליון שנה בדרום אמריקה הקדומה ואף באנטארקטיקה הקדומה, כאשר הייתה טרופית. בסדרה זו היו שלוש משפחות. מינים אלה היו ארוכי לסתות ולחלקם גם היו ניבים וחדק דמויי פיל, אם כי היו קטני מהם בהרבה בעלי ניבים חדות וארוכות בתוך פיהם. האסטרפותריום, דמה לפיל או למסטודון עם חדק ארוך וניבים והגיע לגובה 2.5 מטר ולמשקל של 1 טון. מינים אחרים גדולים ממנו דמו יותר לקרנפים ללא קרניים ובעלי פרסות, צווארים ארוכים וחוטם מוארך עם ניבים גדולות. ייתכן מאוד שחיו בביצות כמו היפופוטמים מודרניים וניזונו מעשבים בתוך המים. משפחה אסטרפותריים (Astrapotheriidae) סוג פראסטרפותריום (Parastrapotherium) אנטארקטודון (Antarctodon) Astrapodon Comahuetherium Liarthrus Maddenia תת-משפחה Albertogaudryinae Albertogaudrya Astraponotus תת-משפחה Astrapotheriinae Astrapothericulus אסטרפותריום (Astrapotherium) Scaglia תת-משפחה Uruguaytheriinae Uruguaytherium גרנאסטרפותריום (Granastrapotherium) Xenastrapotherium הילרקותריום (Hilarcotherium) משפחה אאואסטרפותריים (Eoastrapostylopidae) Eoastrapostylops משפחה Trigonostylopidae Shecenia Tetragonostylops Trigonostylops מדיה וקבצים בנושא אסטרפותרים בוויקישיתוף אסטרפותרים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
קסנונולטיים

קסנונולטיים (שם מדעי: Xenungulata) היא סדרת יונקים קדומה דמוית פרסתנים מקבוצת המרידיונגולטיים, אשר חיו בתקופות פלאוקן-אאוקן בדרום אמריקה הקדומה. הם דמו בצורתם בעיקר לטפירים ולחלקם היה אף חדק קטן. בסדרה זו הייתה רק משפחה אחת - הקרדוניים ובה היו כנראה שלושה סוגים, אם כי ישנם חוקרים שמכלילים במשפחה רק את הסוג קרדונטיה (Carodnia). בני סדרה זו דמו מאוד לפירותראים או לאסטרפותרים והיו בעלי ניבים קטנים וגוף קטן. הם הזכירו קרנפים בעלי ראשים גדולים, אך ללא קרניים, ובעלי צוואר עבה. כמו כן הם היו בעלי פרסות קטנות. מאובניהם נתגלו בברזיל, ארגנטינה וקולומביה. כל בני הסדרה נכחדו לאחר תקופת האאוקן. סדרה קסנונולטיים (Xenungulata) משפחה קרדוניים (Carodniidae) סוג קרדונטיה (Carodnia) סוג Etayoa סוג Notoetayoa מדיה וקבצים בנושא קסנונולטיים בוויקישיתוף קסנונולטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
דולר סינגפורי

דולר סינגפורי הוא המטבע הרשמי של סינגפור מאז 1967. שווה ל-100 סנט סינגפוריים ומתחלק למטבעות של 5, 10, 20 ו-50 סנט סינגפורי (1 סנט הוצא מהמחזור). למטבע זה השיא העולמי של שווי שטר כסף. שטר בסך 10,000 דולר סינגפורי SGD הוא השטר הסחיר בעל הערך הרב ביותר כיום (2013) שווי עומד על כ-8,100$. לשם השוואה השטר הבא אחריו בתור 1,000 פרנק שווייצרי שווה כשמינית ממנו מדיה וקבצים בנושא דולר סינגפורי בוויקישיתוף http://wiki.answers.com/Q/What_is_the_world's_most_expensive_banknote ערך זה הוא קצרמר בנושא סינגפור ובנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמבריתופודיים

אמבריתופודיים (שם מדעי: Embrithopoda) היא סדרת יונקים נכחדת מקבוצת אפרותריה - יונקים שהתפתחו בעיקר באפריקה. האמבריתופודיים חיו בתקופות האאוקן עד האוליגוקן באפריקה, אסיה ואירופה והם נראו כמו קרנפים בעלי 2 קרני עצם ענקיות על ראשם. למרות דמיונם לקרנפים, הם דווקא היו קרובי משפחתם של הפיליים וכן של התחשים, השפנים וכן לסדרת היונקים המימיים דסמוסטיליים. קרניהם הגדולות העמיסו על ראשם וצוואריהם וכנראה שהם היו יצורים איטיים ומסורבלים כמו הקרנפים ואף יותר. כנראה שהם היו שוכנים באזורי מים או ביצות וכן ביערות גשם טרופיים. סוג Stylolophus משפחה Arsinoitheriidae סוג ארסינויתריום (Arsinoitherium) סוג Namatherium משפחה Palaeoamasiidae סוג Hypsamasia סוג Palaeoamasia סוג קריבדיאתריום (Crivadiatherium) מדיה וקבצים בנושא אמבריתופודיים בוויקישיתוף אמבריתופודיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
דסמוסטיליים

דסמוסטיליים (שם מדעי: Desmostylia) היא סדרת יונקים נכחדת מקבוצת האפרותריה, שהכילה יונקים מימיים קדומים, דמויי פרות ים וכנראה הם היו קרוביהם וקרובי הפילים, בעלי החדק והאמבריתופודיים - כל אלה היו שותפים לקבוצה טתיתריה, בתוך קבוצת האפרותריה. הם חיו בתקופות האוליגוקן-מיוקן בצפונה של אסיה, רוסיה, יפן ואף באמריקה הצפונית במים מתוקים ומלוחים. למעשה זוהי סדרת היונקים הימיים היחידה שידועה ממאובנים. על פי חוקרים מסוימים הם היו אבותיהם הקדומים של הפילים. אלו היו יונקים שהגיעו עד משקל 200 ק"ג והיו בעלי גוף גדול ועגלגל, ראש ואוזניים קטנות, לסתת ושיניים מיוחדות שהתאימו לתזונה צמחונית ימית, כפות בעלות פרסות וזנב קצר. הם יכלו לשחות רק במים רדודים וניזונו מצמחייה ימית, כולל בתוך הים. הם עלו ליבשה לנוח כמו כלבי ים אך היו מגושמים בה ונמצאו רוב זמנם במים. משפחה Desmostylidae בהמוטופס (Behemotops) Cornwallius דסמוסטילוס (Desmostylus) Kronokotherium Ounalashkastylus משפחה Paleoparadoxiidae Ashoroa פלאופרדוקסיה (Paleoparadoxia) Neoparadoxia מדיה וקבצים בנושא דסמוסטיליים בוויקישיתוף דסמוסטיליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
מפלגת הירוקים של ארצות הברית

מפלגת הירוקים בארצות הברית (באנגלית: Green Party of the United States (GPUS)), היא מפלגה אמריקאית אשר עוסקת בנושאי איכות הסביבה, זכויות עובדים, אי-אלימות, צדק חברתי, זכויות להט"ב, פמיניזם, אנטי-גזענות, והתעוררות ופעילות פוליטית עממית ומקומית.  המפלגה, שהיא הרביעית בגודלה בארצות הברית, נוסדה ב-2001 כהתפתחות מאגודת המפלגות הירוקות של המדינות (ASGP), אשר קמה ב-1996, ועד מהרה הפכה למפלגה הירוקה המובילה והידועה, יותר ממפלגת הירוקים ארצות הברית (G/GPUSA), שאף היא קמה כתוצאה מהתאגדויות ירוקות מקומיות שפעלו מאז 1984.  הירוקים זכו לתשומת לב כלל-ארצית בפעם הראשונה בבחירות לנשיאות בשנת 2000, כשרצו לנשיאות וסגן הנשיאות מטעם המפלגה הפעיל ראלף ניידר ווינונה לדוק, תוך שטענו כי אין הבדל משמעותי בין שתי המפלגות הגדולות. הם זכו ב-2.7% מכלל הקולות (2,882,955 מצביעים בקול הפופולרי). ניידר גונה על ידי דמוקרטים רבים, ואף מספר ירוקים, כי הואשם כמי שלקח קולות מהמועמד הדמוקרטי אל גור ועלה לו בבחירות; קולותיו של ניידר במספר מדיניות מתנדנדות כגון פלורידה וניו המפשייר היו גורמים לגור לנצח את בוש – בוש גבר על גור בפלורידה ב-537 קולות, וניידר קיבל במדינה זו 97,488 קולות. למפלגה היו מספר ניצחונות בבתי המחוקקים של המדינות, כולל בקליפורניה, ארקנסו ומיין. כמו כן, ישנם נבחרי ציבור מטעם המפלגה ברחבי ארצות הברית ברמה המוניציפלית. מדיה וקבצים בנושא מפלגת הירוקים של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת הירוקים של ארצות הברית (באנגלית) מפלגת הירוקים של ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק מפלגת הירוקים של ארצות הברית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מפלגת הירוקים של ארצות הברית, ברשת החברתית אינסטגרם מפלגת הירוקים של ארצות הברית, סרטונים בערוץ היוטיוב מפלגת הירוקים של ארצות הברית, באתר פליקר ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גשר הרכבת הטורקי על נחל יששכר

גשר הרכבת הטורקי נחל יששכר הוא גשר המורכב משלוש קשתות המורכבות מאבני בזלת שחורות משולבות באבנים לבנות, שנבנה בין 1905-1904 על ידי האימפריה העות'מאנית כחלק ממסילת רכבת העמק. הגשר נמצא ליד חוות דושן צפונית לחמדיה עובר מעל נחל יששכר. הגשר נבנה כחלק ממסילה שחיברה את בית שאן עם צמח, והוא אחד מסדרה של גשרים ומעברי מים על תוואי המסילה. האימפריה העות'מאנית, ביוזמתו של הסולטאן עבדול חמיד השני ובתכנונו של פאשה היינריך אוגוסט מייסנר, בנתה בין השנים 1902-1905 את מסילת הרכבת החיג'אזית מדמשק, בירת סוריה, לעיר אל-מדינה שבחג'אז ואת השלוחה שלה מחיפה לסמח' (כיום "צמח") ומשם לדרעא, על קו הרכבת החיג'אזית. השימוש במסילה ובגשר הופסק ב-1948 לאחר שבמהלך קרבות של מלחמת העצמאות פוצצו הגשרים מעל הירדן ומעל הירמוך, ונהריים עבר לירדנים מה שמנע אפשרות להגיע ברכבת לצמח. גשר הרכבת הטורקי על נחל הקישון גשר הרכבת הטורקי על נחל תבור גשר הרכבת אל חמה מדיה וקבצים בנושא גשר הרכבת הטורקי על נחל יששכר בוויקישיתוף גשר רכבת העמק על נחל יששכר באתר טיולי