laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה (1701–1756)

מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית: Maria Amalie von Österreich; 22 באוקטובר 1701 - 11 בדצמבר 1756), הייתה בתו של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מריה אמליה נולדה בארמון הופבורג, וינה ב-22 באוקטובר 1701, ליוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולוילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג בתם של יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן. בשנת 1703 נחתם חוק הסדר הירושה, ולפיו היו אמורות מריה אמליה ואחותה מריה יוזפה לרשת את הכתר לאחר דודם קרל, אולם בשנת 1713 העביר קרל את הסנקציה הפרגמטית שקבעה כי בתו מריה תרזה תירש את הכתר אחריו. בצעירותה הציעו למריה אמליה את ויטוריו אמדאו, נסיך פיימונטה, בנו של ויטוריו אמדאו השני, מלך סיציליה ודוכס סבויה, אולם הוא דחה את ההצעה, ומת לבסוף בשנת 1715 מאבעבועות שחורות. בשנת 1717 פגשה מריה אמליה את קרל אלברכט, נסיך הכתר של בוואריה, בשעה שהיה בדרכו לבלגרד להשתתף במלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718), ובשנת 1718 נפגשו שוב פעם השניים. לאחר שהסכימה מריה אמליה לסנקציה הפרגמטית, התחתנה מריה אמליה ב-5 באוקטובר 1722 עם קרל אלברכט, נסיך הכתר של בוואריה. השניים התגוררו בארמון נימפנבורג במינכן, ונולדו להם 7 ילדים. בשנת 1726 מת חמיה מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה, ובעלה קרל אלברכט עלה לשלטון במקומו. בשנת 1727 נולד בנה מקסימיליאן יוזף, ולאחר מכן קיבלה מריה אמליה מעון משלה בארמון פירסטנריד, ובשנת 1734 קרא קרל אלברכט לפארק בארמון נימפנבורג, אמליינבורג על שמה. על אף בגידותיו הרבות של בעלה, היחסים ביניהם היו מאושרים, ומריה אמליה אהבה מאוד את החיים בחצר הבווארית, ואף יצאה לציד וטיולים. לאחר מותו של דודה קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1740, סירב בעלה קרל אלברכט לקבל את הסנקציה הפרגמטית, ולאחר שאחותה מריה יוזפה, ארכידוכסית אוסטריה ויתרה לה על הטענה לכתר, כרת קרל אלברכט בשנת 1741 ברית עם צרפת וספרד ופלש לאוסטריה. בתחילה חשב קרל אלברכט לעלות על וינה, אך לבסוף פנה לעבר פראג וכבש אותה, והוכתר ב-19 בדצמבר 1741 למלך בוהמיה. ב-20 בינואר 1942 נבחר בעלה קרל אלברכט פה אחד לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, בין השאר על ידי עזרה מאחיו קלמנס אוגוסט מבוואריה, שהיה הארכיבישוף של קלן. אולם בהמשך גברה ידם של האוסטרים, ומריה אמליה ומשפחתה נאלצו לברוח מבוואריה, שנפלה בידי האוסטרים, וקרל נשאר רק עם תואר בלבד, ללא שום כוח ממשי. בשנת 1745 מת בעלה קרל אלברכט במינכן, ובנה מקסימיליאן יוזף עלה לשלטון בבוואריה במקומו. מריה אמליה שכנעה את בנה להגיע לידי הסדר עם בת דודתה מריה תרזה, וב-13 בספטמבר 1745 נחתם הסכם פיסן, ובו נבחר פרנץ מלורן לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1754 הקימה מריה אמליה את בית החולים המודרני הראשון במינכן, וב-11 בדצמבר 1756 מתה בארמון נימפנבורג. ב-5 באוקטובר 1722 התחתנה מריה אמליה עם קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 7 ילדים: מקסימיליאנה מריה - (1723). מריה אנטוניה - (1724–1780). תרזה בנדיקטה - (1725–1743). מקסימיליאן יוזף - (1727–1777). יוזף לודוויג לאו (1728–1733). מריה אנה יוזפה - (1734–1776). מריה יוזפה - (1739–1767). מדיה וקבצים בנושא מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה בוויקישיתוף מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מריה אנטוניה, דוכסית בוואריה

מריה אנטוניה, דוכסית בוואריה (בגרמנית: Maria Antonia von Bayern; 18 ביולי 1724 – 23 באפריל 1780), הייתה בתו של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואשתו של פרידריך כריסטיאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה. מריה אנטוניה נולדה ב-18 ביולי 1724 בארמון נימפנבורג, מינכן, לקרל אלברכט, נסיך הכתר של בוואריה ומריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ווילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג. בצעירותה קיבלה מריה אנטוניה חינוך יוצא מן הכלל, והשתלמה במיוחד באמנויות, ובכלל זה ציור, כתיבה שירה ומוזיקה. ב-13 ביוני 1747 התחתנה מריה אנטוניה עם בן דודה פרידריך כריסטיאן, נסיך הכתר של סקסוניה, וב-20 ביוני באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. נישואי הזוג היו מאושרים, ונולדו להם 9 ילדים. במהלך מלחמת שבע השנים עזבה מריה אנטוניה את דרזדן, ועברה לגור בפראג ובמינכן. בשנת 1763 מת חמיה אוגוסט השלישי, מלך פולין, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך כריסטיאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ובעקבות כך חזרה מריה אנטוניה לדרזדן. כעבור 10 שבועות מת בעלה פרידריך כריסטיאן, ובנה פרידריך אוגוסט השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, תוך שמריה אנטוניה משמשת כעוצרת יחד עם גיסה פרנץ קסאפר, נסיך סקסוניה. במהלך כהונתה היא התנגדה לוויתורו של בנה על הכתר הפולני, והיא הקימה בדרזדן מפעל טקסטיל ומבשלת בירה. בשנת 1768 הגיע בנה פרידריך אוגוסט לבגרות ונטל את השלטון לידיו, וב-23 באפריל 1780 מתה מריה אנטוניה בביתה בדרזדן. ב-13 ביוני 1747 התחתנה מריה אנטוניה עם פרידריך כריסטיאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ממנו היו לה 9 ילדים: בן (1748). פרידריך אוגוסט הראשון, מלך סקסוניה (1750–1827), התחתן עם אמליה מצווייבריקן-בירקנפלד. קרל מקסימיליאן, נסיך סקסוניה (1752–1781). יוזף, נסיך סקסוניה (1754–1763). אנטון, מלך סקסוניה (1755–1836), התחתן עם מריה קרולינה, נסיכת סבויה, ולאחר מותה התחתן עם מריה תרזה מאוסטריה. מריה אמליה, נסיכת סקסוניה (1757–1831), התחתנה עם קרל השני אוגוסט, דוכס צווייבריקן. מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה (1759–1838), התחתן עם קרולינה, נסיכת פארמה, ולאחר מותה התחתן עם מריה לואיזה קרלוטה, נסיכת בורבון-פארמה. תרזה מריה, נסיכת סקסוניה (1761–1820). בן (1762). מדיה וקבצים בנושא מריה אנטוניה, דוכסית בוואריה בוויקישיתוף מריה אנטוניה, דוכסית בוואריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מריה אנה, נסיכת פורטוגל

מריה אנה, נסיכת פורטוגל (בפורטוגזית: Maria Anna de Bragança; ‏13 ביולי 1861 – 31 ביולי 1942) הייתה בתו של מיגל הראשון, מלך פורטוגל ואשתו של וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג. מריה אנה נולדה ב-13 ביולי 1861 בטירת ברונבאך, ורטהיים אם מיין, למיגל הראשון, מלך פורטוגל ולאדליידה מלוינשטיין-ורטהיים-רוזנברג, בתם של קונסטנטין, נסיך הכתר של לוינשטיין-ורטהיים-רוזנברג ואגנס, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, ששהו בגלות לאחר שגורשו מפורטוגל במהלך המלחמות הליברליות. בצעירותה הייתה מריה אנה מועמדת לנישואין עם רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה, בנו של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה, אולם על אף שפרנץ יוזף חיבב אותה, בנו רודולף דחה את ההצעה. ב-21 ביוני 1893 התחתנה מריה אנה עם וילהלם, נסיך הכתר של לוקסמבורג, משום שהייתה קתולית, ווילהלם טען שבמדינה קתולית גם השליט צריך להיות קתולי. נישואי השניים היו מאושרים, ונולדו להם 6 בנות. בשנת 1905 מת חמיה אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ובעלה עלה לשלטון במקומו כוילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג. באותה שנה מת גם דודו של בעלה ניקולאוס וילהלם, נסיך נסאו, ומשום כך לא נותרו זכרים אחרים בבית נסאו-ויילבורג, מלבד בן דודו - גאורג ניקולאוס, רוזן מרנברג, שנולד בנישואים מורגנטיים. בשנת 1907 העביר בעלה וילהלם חוק שמנע מבן דודו לעלות לשלטון בלוקסמבורג, ומאידך התיר לבנות לרשת את השלטון. החל משנת 1908 החמיר מצבו של בעלה, ומריה אנה שימשה כעוצרת בשמו. בשנת 1912 מת בעלה וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ובתה מארי אדלייד, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג עלתה לשלטון במקומו, תוך שמריה אנה משמשת כעוצרת לזמן קצר עד לבגרותה. לאחר מלחמת העולם הראשונה התפטרה בתה מארי אדלייד מהשלטון, ובתה שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג עלתה לשלטון במקומה. לאחר הפלישה הגרמנית ללוקסמבורג במהלך מלחמת העולם השנייה ברחה מריה אנה יחד עם משפחתה לבריטניה, ומשם המשיכו לארצות הברית, שם מתה מריה אנה בניו יורק ב-31 ביולי 1942. ב-21 ביוני 1893 התחתנה מריה אנה עם וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ממנו נולדו לה 6 ילדים: מארי אדלייד, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג (1894–1924) שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג (1896–1985), התחתנה עם פליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה הילדה, נסיכת לוקסמבורג (1897–1930), התחתנה עם אדולף, נסיך שוורצנברג העשירי אנטוניה, נסיכת לוקסמבורג (1899–1954), התחתנה עם רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה אליזבת, נסיכת לוקסמבורג (1901–1950), התחתנה עם הנסיך לודוויג פיליפ מטורן וטקסיס סופיה, נסיכת לוקסמבורג (1902–1941), התחתנה עם ארנסט היינריך, נסיך סקסוניה מדיה וקבצים בנושא מריה אנה, נסיכת פורטוגל בוויקישיתוף
ירון וילנסקי

ירון (נחמיה) וילנסקי (נולד ב-19 באוקטובר 1961) הוא עיתונאי ישראלי, מגיש יומן החדשות 'יומן הערב' בתחנת הרדיו גלי צה"ל. עובד בגלי צה"ל מתחילת שירותו הסדיר בצבא ב-1979, בעיקר במערכת החדשות. ב-1988 יזם את התוכנית "24 היום שהיה" - מהדורת חדשות לילית לסיכום היום שחלף - והגיש בתוכנית עד 2000. ב-1989 הגיש פינת ספורט בתוכנית הטלוויזיה זהו זה!. מ-2001 מגיש את "חמש בערב", יומן לסיכום החדשות בימי השבוע. בין 2016 ל-2022, צורף לתוכנית, כמגיש נוסף, יעקב ברדוגו. בפברואר 2022 הודח יעקב ברדוגו מהגשת התוכנית והוצע לו להמשיך להגיש את התוכנית מחשבות בע"מ ביום שישי בבוקר. ברדוגו העדיף לוותר ופרש מגלי צה"ל. שידר בשידור חי בגלי צה"ל את רגעי הפיגוע בבנייני התאומים במנהטן שבניו יורק, ב-11 בספטמבר, 2001. לאורך השנים, הובאה ההקלטה כפסקול, בתוכניות בגלי צה"ל על הפיגוע. מ-2014, מגיש את התוכנית השנתית "אלה האחים שלי", המשודרת ביום הזיכרון, במסגרתה חיילים מנציחים ומבצעים שירי נופלים. מלמד תקשורת בחוגים לתקשורת. בין היתר, לימד במכללת עמק יזרעאל ובמרכז הבניתחומי הרצליה. מתגורר ביישוב רוגלית שבעמק האלה. מדיה וקבצים בנושא ירון וילנסקי בוויקישיתוף ירון וילנסקי, ברשת החברתית אינסטגרם ירון וילנסקי, ברשת החברתית LinkedIn השדרן ירון וילנסקי, באתר גלי צה"ל. 'התמונה המלאה' - פודקאסט בהנחיית ירון וילנסקי עמוד התוכנית 'וילנסקי את ברדוגו', באתר גלי צה"ל. עמוד התוכנית 'אלה האחים שלי / חיילים מלחינים ומבצעים שירי נופלים', באתר גלי צה"ל עלמה, ירון וילנסקי, באתר "ידיעות אחרונות", 15 בנובמבר 2006 "אני לא מאמין שאני משדר את זה", באתר ynet, 27 בספטמבר 2010 שרון קביליו, מינוי חדש במכללת עמק יזרעאל, באתר מחלקה ראשונה, 9 בספטמבר 2009 מר ירון וילנסקי: קורסים - באתר המרכז לדבריו, בראיון ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארון ג'קסון

ארון לי ג'קסון (באנגלית: Aaron Lee Jackson; נולד ב-6 במאי 1986 בהארטפורד, קונטיקט שבארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הרכז והקלע. גובהו של ג'קסון 1.91 מטרים. לאחר שג'קסון סיים את קריירת המכללות ולא נבחר בדראפט 2009, שיחק ג'קסון באנטליה מליגת העל הטורקית. לאחר שקבוצתו לא העפילה לשלב הפלייאוף הוא עבר באותו עונה לוירטוס בולוניה מליגת העל האיטלקית. את העונה באנטליה סיים עם 15.2 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-4 אסיסטים בממוצע למשחק. אחרי שהסתיימה העונה חתם ג'קסון בבילבאו באסקט מליגת העל הספרדית לשנה עם אופציה לשנה נוספת. בעונת 2010/11 הוביל ג'קסון את קבוצתו למקום השישי בתום העונה הסדירה. בפלייאוף הוא הוביל את קבוצתו עד לגמר כאשר ניצחו את ולנסיה וריאל מדריד. בגמר הפסידו לברצלונה אך למרות זאת הגעתם לגמר הבטיחה להם לשחק ביורוליג בעונה הבאה. בין 2012 ל-2017 שיחק ג'קסון בצסק"א מוסקבה מליגת ה-VTB במהלכן זכה ב-5 אליפויות ב-VTB ובזכייה ביורוליג ב-2016. בעונת 2016/2017 הוא שיחק בממוצע 21 דקות ביורוליג ב-34 משחקים, בהן קלע 7.6 נקודות ומסר 3.6 אסיסטים. ב-6 ביולי 2017 ג'קסון חתם בבייג'ינג דאקס מליגת העל הסינית. לקראת סוף עונת 2017/2018 ב-NBA חתם ג'קסון ביוסטון רוקטס עד סוף העונה. כשחקן הרוקטס השתתף ג'קסון במשחק NBA אחד בלבד. בקיץ 2018 חזר לשחק עבור בייג'ינג דאקס. ב-16 בדצמבר 2019 חתם ג'קסון במכבי תל אביב עד לתום העונה. ב-14 ביוני 2020, עם תום חוזהו, עזב ג'קסון את הקבוצה. ארון ג'קסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) אור שקדי‏, ארון ג'קסון חתם עד תום העונה במכבי תל אביב: "נרגש ללבוש את החולצה הצהובה", באתר וואלה, 16 בדצמבר 2019 אור שקדי‏, מכבי תל אביב: ארון ג'קסון עזב רשמית אחרי שההסכם עמו תם, באתר וואלה, 14 ביוני 2020
כריסטה וולף

כריסטה וולף (בגרמנית: Christa Wolf; ‏18 במרץ 1929, לנדסברג על הוורטה – 1 בדצמבר 2011, ברלין) הייתה סופרת גרמנייה, מחשובי הסופרים של גרמניה המזרחית ומפורסמת בעולם כולו. ספריה תורגמו לשפות רבות ובכללן לעברית. קסנדרה, מגרמנית: אילנה המרמן, תל אביב: עם עובד [פרוזה אחרת], 1987 מדיאה: קולות, מגרמנית: רחל בר חיים, ירושלים: הוצאת שוקן, 1998 אוגוסט: סיפור, מגרמנית: אברם קנטור, בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספרית פועלים עיר המלאכים או המעיל של ד"ר פרויד, מגרמנית: רוני לוביאניקר, עורך תרגום: אברם קנטור. ספרית פועלים, 2013 שניים מסיפוריה הקצרים פורסמו באסופת הסיפורים הקצרים סיפורים גרמניים, מגרמנית: אילנה המרמן, ספרי סימן קריאה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1988 מדיה וקבצים בנושא כריסטה וולף בוויקישיתוף כריסטה וולף, ברשת החברתית Goodreads מידע על וולף, כריסטה בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של כריסטה וולף, באתר "סימניה" כריסטה וולף, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כריסטה וולף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כריסטה וולף (1929-2011), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאקונה

במשפטים, לאקונה (בעברית: חֶסֶר) היא חסר בדין, העדרה של הוראה בחקיקה או בתקדים המתייחסת למקרה. בחוק יסודות המשפט, תש"ם–1980 נקבעה הוראה המורה לבית המשפט מה ייעשה בעת מציאת לאקונה, לפיה: "ראה בית המשפט שאלה משפטית הטעונה הכרעה, ולא מצא לה תשובה בדבר חקיקה, בהלכה פסוקה או בדרך של היקש, יכריע בה לאור עקרונות החירות, הצדק, היושר והשלום של מורשת ישראל". בתיקון משנת 2018 הורחבה זיקה זו ל"עקרונות החירות, הצדק, היושר והשלום של המשפט העברי ומורשת ישראל". במקום שמתגלה "לאקונה" בחוזה, רשאי בית המשפט להשלים את החסר, ובלבד שהוא יוכל לסמוך עצמו על הוראת דין (חקוקה או הלכתית), שמכוחה ניתן לבצע השלמה זו. הוראת דין כללית שכזו מצויה, למשל, בסעיף 26 לחוק החוזים (חלק כללי), התשל"ג–1973, שעניינה הנוהג שבין הצדדים או הנוהג המקובל בחוזים מאותו סוג. יש להבדיל בין לאקונה לבין הסדר שלילי – אף על פי שבשני המקרים המצב הבסיסי הוא שתיקת הדין בסוגיה, לאקונה הוא מצב בו הסדר חוקי השמיט תשובה לסוגיה אותה ניתן להשלים באנלוגיה כאמור, הסדר שלילי הוא מצב בו המחוקק מלכתחילה החליט כי הסדר חוקי לא יחול על סוגיה – ולא ניתן להשלימו על דרך ההיקש. שתיקת החוק אינה מצביעה בהכרח על 'הסדר שלילי'. שתיקת החוק מדברת בכמה לשונות. לעיתים השתיקה מהווה חסר (לאקונה); לעיתים השתיקה מהווה חוסר נקיטת עמדה בסוגיה משפטית, תוך השארת הסדרתה למערכות נורמטיביות שמחוץ לחוק המתפרש. לעיתים השתיקה מהווה 'הסדר שלילי'... דבר זה יקרה מקום שתכלית החקיקה הנה לשלול הסדר משפטי מסוים. 'הסדר שלילי' קיים, אפוא, רק מקום ששתיקת החוק היא 'שתיקה מדעת'. — על"א 663/90 פלוני נ' הועד המחוזי של לשכת עורכי הדין תל-אביב-יפו, פ"ד מז(3) 397, 404, כפי שצוטט ב־רע"א 5768/94 א.ש.י.ר יבוא יצור והפצה נ' פורום אביזרי ומוצרי צריכה בע"מ, תקדין עליון, כרך (3) 98, בעמ' 992 חֶסֶר במילון משפט: הדין האזרחי (תשע"ט), 2019, באתר האקדמיה ללשון העברית חוק יסודות המשפט (תיקון), התשע"ח–2018, באתר הכנסת ע"א 2038/03 – ולדימיר שפירו נ' FEIN & CO. LTD תק-על 2005(3), 206 בעמ' 212. ע"א 554/83 "אתא" חברה לטקסטיל בע"מ נ' עזבון המנוח זולוטולוב יצחק ז"ל, פד"י מ"א (1) 282 בעמ' 303
יום מלחמת הכוכבים

יום מלחמת הכוכבים (באנגלית: Star Wars Day) הוא יום חג לא רשמי, הנחוג לכבוד זיכיון מלחמת הכוכבים, בבימויו של ג'ורג' לוקאס. מדי שנה, מעריצים רבים של הזיכיון מציינים את היום במפגשים ובפעילויות שונות ברוח "מלחמת הכוכבים", כאשר התופעה זכתה במרוצת השנים להכרה תקשורתית. היום מצוין מדי שנה בתאריך ה-4 במאי, כאשר הסיבה לאימוץ תאריך זה דווקא (שאינו משיק לאף אחד מתאריכי ההשקה של הסרטים), הוא הדמיון הלשוני בין המונח "ארבעה במאי" באנגלית (May the Fourth), ובין שְלוש המילים הראשונות באימרה המפורסמת ביקום מלחמת הכוכבים, "יהי הכוח עימכם" (באנגלית: May the Force be with you). ההתייחסות הראשונה ליום מלחמת הכוכבים נעשתה כשנתיים לאחר יציאת הסרט הראשון בסדרה, ב-4 במאי 1979, ביום שבו נכנסה מרגרט תאצ'ר לתפקידה כראש ממשלת בריטניה. כתבה באתר האינטרנט של תאגיד השידור הדני טענה שהמפלגה הפוליטית שלה, המפלגה השמרנית, פרסמה ברכה לכבודה בעיתון London Evening News, שבה נכתב: "שהרביעי במאי יהיה איתך, מגי. ברכות" (באנגלית: May the Fourth Be with You, Maggie. Congratulations). שימוש נוסף באמרה נעשה במסגרת דיון בפרלמנט הבריטי, ב-4 במאי 1994. האסטרופיזיקאית והסופרת ז'אן קאבלוס השתמשה באמרה בעמוד 94 של ספרה מ-1999: "מדע מלחמת הכוכבים". בשנת 2008, לאחר השקת הרשת החברתית "פייסבוק", הופיעו קבוצות הפייסבוק הראשונות שחגגו את יום לוק סקייווקר, עם אותו ביטוי. בעוד שהקבוצה הראשונית מעולם לא זכתה להכרה רחבה, התופעה התפשטה לקמפוסים שונים במכללות במהלך השנים שלאחר מכן, וכך יום מלחמת הכוכבים נולד. בשנת 2011, חגיגה מאורגנת הראשונה של יום מלחמת הכוכבים התקיימה בטורונטו, שבקנדה. החגיגות כללו שעשועון טריוויה אודות סרטי הטרילוגיה המקורית; תחרות תחפושות עם שופטים ידועי-שם; והקרנת שורה סרטוני מחווה, פרודיות, ורימקסים לסרטים על מסך הקולנוע. החגיגה חודשה שנה מאוחר יותר, ביום שישי, ה-4 במאי 2012. מעריצים שונים (ביניהם גם פקידי ממשלה) ציינו במהלך השנים את היום במגוון דרכים ברשתות החברתיות ובמדיה התקשורתית. במהלך סוף שנת 2012, חברת וולט דיסני רכשה את חברת לוקאס פילם, לרבות הזכויות המלאות למלחמת הכוכבים. מאז שנת 2013, החברה מציינת את החג מדי שנה במסגרת מספר אירועי מלחמת הכוכבים בדיסנילנד ובדיסניוורלד. ביום מלחמת הכוכבים בשנת 2015, דווח כי האסטרונאוטים בתחנת החלל הבינלאומית צפו בסרטי מלחמת הכוכבים, כמחווה ליום. May the Force be with you מדיה וקבצים בנושא יום מלחמת הכוכבים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יום מלחמת הכוכבים אביב מזרחי ומור קומפני, יישר כוח! חוגגים את יום מלחמת הכוכבים ברשת, באתר ynet, 4 במאי 2015 גיא גורן‏, עושים סדר בגלקסיה: המדריך השלם ל"מלחמת הכוכבים", באתר וואלה, 4 במאי 2015 ניצן סדן, הרשת חוגגת את יום "מלחמת הכוכבים", באתר כלכליסט, 4 במאי 2015 May the Fourth Be With You 'Star Wars' Day: May The 4th Be With You קישור לכתבה (בדנית) פרוטוקול הדיון קישור להתייחסות באתר "פייסבוק" Patrick O'Rourke, It’s Star Wars Day! May the 4th be with you, ‏4 במאי 2013 (באנגלית) EVAN ANNETT, Star Wars Day: What’s going on today in a galaxy not so far, far away, ‏4 במאי 2015 (באנגלית) Boris Johnson's acceptance speech in full, נאום של בוריס ג'ונסון May the 4th Be with You!, באתר דיסני (באנגלית) May the Fourth Be With You!, בבלוג של דיסני (באנגלית) Jeffrey Kluger, Star Wars, Tacos and Mice: Life Aboard the Space Station, ‏5 במאי 2015 (באנגלית)
יאיר הוכנר

יאיר הוכנר (נולד ב-28 בפברואר 1975) הוא במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק ומבקר ישראלי. מאז שנת 2003, הוכנר הוא מבקר קולנוע בפורטל הסרטים הישראלי "סרט" והעורך של מדור ביקורות הקולנוע שבו. מאז שנת 2006, הוכנר הוא המייסד והמנהל של הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה, הפסטיבל הבין-לאומי לקולנוע גאה בתל אביב. בשנת 2005 יצא "ילדים טובים" - סרט הביכורים של הוכנר, אותו כתב, הפיק וביים. הסרט, בו מככבים דניאל אפרת, יובל רז ונילי צרויה, מתאר את שגרת חייהם של מני וטל, נערי ליווי בתל אביב שמתאהבים האחד בשני. הסרט השתתף בכ-40 פסטיבלים ברחבי העולם, בהם זכה בפרסים שונים, לרבות בפרס "תגלית השנה" בפסטיבלי הקולנוע הגאים בניו יורק ולוס אנג'לס, ובפרס "הסרט הטוב ביותר" במונטריאול. בשנת 2008 יצא סרטו העלילתי השני באורך מלא כבמאי וכתסריטאי. הסרט התקבל לפסטיבל ונציה ונבחר לבחירה הרשמית בתחרות האריה הקווירי. עוד בשנת 2008, יצא הסרט "פאקינג דיפרנט תל אביב", המורכב ממספר סרטים קצרים. ביניהם, "ספסל ימין ושמאל" בבימויו של הוכנר ובכיכובן של אביטל ברק, ליאת אקטע וגילה גולדשטיין. הסרט נבחר להיות סרט הפתיחה של הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה 2008, והבחירה הרשמית הפסטיבל הבינלאומי של ברלין - מסגרת הפנורמה 2009. בשנת 2017, הודיע הוכנר על פרישתו מתפקידו כמנהל הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה. מה-9 במאי 2023 הוא חבר רשמי באקדמיה האירופית לקולנוע. Gay in a Day‏ (2012) פאקינג דיפרנט תל אביב (2008) ספסל ימין ושמאל (2008) אנטארקטיקה (2008) ילדים טובים (2005) גוטמן כפול 5 (2014) הורה (2014) ילדים טובים (2005) אנטארקטיקה (2008) ילדים טובים (2005) איתן פוקס עמוס גוטמן אתר האינטרנט הרשמי של יאיר הוכנר יאיר הוכנר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יאיר הוכנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יאיר הוכנר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי יאיר הוכנר, באתר ספר הקולנוע הישראלי "יאיר הוכנר בספיישל הפסטיבל לקולנוע גאה" - פרק בפודקאסט "טראשטוק", בהגשת גילי פורת ושני קיניסו נירית אנדרמן, יאיר הוכנר פורש מניהול פסטיבל הקולנוע הגאה TLVfest, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2017 נירית אנדרמן, מה מעיק על מנהל פסטיבל הקולנוע הגאה ולמה הוא פרש?, באתר הארץ, 3 בינואר 2018
אלניהספור

אלניהספור (בטורקית: Alanyaspor) הוא מועדון כדורגל טורקי מקצועי מהעיר אלניה, טורקיה, המשחק בליגת העל הטורקית. המועדון הוקם בשנת 1948, צבעיו הם כתום וירוק ואת משחקי הבית שלו הוא משחק באצטדיון אצטדיון בשאקשהיר אוקולורי. בשנים 1989–1997 היה המועדון בליגה הטורקית הראשונה. ב-1997 ירד לליגה השנייה, וב-2001 התדרדר לליגה השלישית שם היה המועדון עד 2004 אז חזר לליגה השנייה. ב-2016 עלה המועדון לליגת העל הטורקית. אלניהספור הצליחה מאוד בעונת 2019/2020 כשסיימה את העונה במקום ה-5 עם 57 נקודות בתום 34 משחקים וקיבלה את הכרטיס לאירופה לראשונה בתולדותיה. היא הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי רוזנבורג כשהפסידה 0–1. עוד באותה העונה העפילה לגמר הגביע הטורקי שם הפסידה לטרבזונספור. הייתה זו העונה המוצלחת ביותר בתולדות המועדון. בעונה שלאחר מכן, עונת 2020/2021 סיימה הקבוצה את העונה במקום השביעי עם 60 נקודות ב-40 משחקים. נכון ל-18 בספטמבר 2022 מדיה וקבצים בנושא אלניהספור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלניהספור אלניהספור, ברשת החברתית פייסבוק אלניהספור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלניהספור, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net
יוסי יגיל

יוסי יגיל (נולד ב-15 במאי 1947) הוא פרופסור למימון בישראל. תחומי התמחותו העיקריים הם שוק ההון וניהול פיננסי. הוא מכהן כנשיא המרכז האקדמי כרמל ובעבר דיקן הפקולטה לניהול באוניברסיטת חיפה. פרופ' יגיל פרסם למעלה מ-70 מאמרים מדעיים בכתבי עת מקצועיים בעולם בתחום המימון, השתתף באופן פעיל בלמעלה מ-50 וועידות בינלאומיות, חבר מערכת במספר כתבי עת מדעיים, משמש כשופט של מאמרים ותיזות דוקטורט, והכשיר והנחה מספר רב של דוקטורנטים. כמו כן הוא לימד במספר רב של מוסדות אקדמיים ברחבי העולם, כולל חמש שנים באוניברסיטת קולומביה בניו יורק וכשנתיים באוניברסיטת ניו-יורק (NYU) שבארצות הברית. במקביל לפעילותו האקדמית הענפה, משמש פרופ' יגיל כיועץ לחברות ולארגונים, ומכהן כחבר בדירקטוריונים. יוסי יגיל נולד ב-15 במאי 1947. בגיל 17 החל יגיל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטה העברית בירושלים, אך בגיל 18 הפסיק את לימודיו עם התגייסותו לצבא ההגנה לישראל שבו שירת כקצין (סרן) בחיל רגלים. בתום שירותו הצבאי חזר יוסי ללימודיו האקדמיים באוניברסיטה העברית בירושלים, שם סיים תואר ראשון בכלכלה בשנת 1973, ותואר שני במנהל עסקים בהצטיינות בשנת 1975. בין מרציו היו גם פרופ' הארי מרקוביץ' ופרופ' חיים לוי. בשנים אלו עבד יגיל ככלכלן בחטיבת המחקר של בנק ישראל. לאחר מכן, יוסי יגיל המשיך לתואר דוקטור באוניברסיטת טורונטו שבקנדה בהנחייתו של פרופ' מיירון גורדון, ובוחן הדוקטורט החיצוני היה פרופ' מרטין גרובר. הוא סיים את לימודי הדוקטורט בשנת 1980 בתחום המימון עם התמחות באקונומטריקה. עם חזרתו לארץ הצטרף יגיל לסגל האקדמי של אוניברסיטת חיפה כמרצה למימון. במהלך שנותיו באוניברסיטת חיפה מילא יגיל תפקידים אקדמיים וניהולים שונים למעלה מ-30 שנה. בין תפקידיו האקדמיים והניהוליים ניתן למנות: ראש בית הספר לניהול אותו הפך לפקולטה לניהול ושימש כדיקן הפקולטה הראשון, ראש תחום מימון וחשבונאות, ראש תוכנית מוסמך בינלאומית במנהל עסקים באנגלית, יו"ר וועדת הדוקטורט, יו"ר הוועדה לבדיקת איכות עצמית, חבר סנט האוניברסיטה, יו"ר וועדת הסנט ללימודי חוץ, יו"ר וועדת הסנט לפרסום, חבר וועדה ברשות ללימודים מתקדמים, יו"ר וועדת ביקורת של ארגון הסגל, יועץ פיננסי של ארגון הסגל, חבר בוועדות המועצה להשכלה גבוהה, וחבר באחת מוועדות האקדמיה ללשון העברית. פרופ' יוסי יגיל לימד כפרופסור אורח למימון באוניברסיטאות רבות בעולם כולל אוניברסיטת קולומביה בארצות הברית (כ-5 שנים), אוניברסיטת ניו יורק (NYU, כ-2 שנים), אונינברסיטת העיר ניו יורק (CUNY), אוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי בארצות הברית, אוניברסיטת טורונטו ואוניברסיטת יורק בקנדה, אוניברסיטת טונגי בשנגחאי, האוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של בייג'ינג ואוניברסיטת שיאמן בסין, האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת תל אביב והטכניון. יגיל מתגורר בחיפה, נשוי ואב לשלושה. הפקולטה לניהול | אוניברסיטת חיפה, באתר management.haifa.ac.il (באנגלית)