ג'ורג' ברצי

ג'ורג' ברצי (במקור בְּלַיֶיר; בהונגרית: Bérci György; ‏14 במרץ 1921 – 30 באוגוסט 2024) היה דוקטור לרפואה, כירורג ופרופסור מן המניין בעל שם בינלאומי יהודי-אמריקאי יליד הונגריה. הוא פיתח מכשירי ניתוח לפרוסקופיים שמשמשים כיום בטכניקות הכירורגיות הזעירות הפולשניות. ג'רג' בלייר נולד בסגד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור בלייר (1895–?) ושל אלה רוזנסון (1899–1962), אך עבר עם הוריו לווינה בירת אוסטריה בגיל שנה. אביו ניגן בתזמורת הפילהרמונית של וינה ולאחר מכן הוזמן לתזמורת הסימפונית של בומביי, כך אמו גידלה את הילד בעזרת סבו וסבתו. הוא החל לנגן בכינור בגיל שלוש, בעזרת סבו (יוז'ף רוזנסון), שהיה מנצח תזמורת צבאית. הוא השלים את לימודיו היסודיים והתיכוניים בווינה. משנות ה-30 ואילך נתקל ביותר ויותר גילויים אנטישמיים. הוא עבר לממלכת הונגריה עם משפחתו שנה לפני בחינות הבגרות, אך בשל מוצאו היהודי וחוסר ידיעתו המספקת את השפה ההונגרית, בקשותיו להתקבל לבתי הספר התיכוניים נדחו. בסופו של דבר, התקבל לגימנסיה היהודית של בודפשט בניהול הקהילה היהודית של פשט. הוא נאלץ לעבוד בעת לימודיו בגימנסיה כדי לכסות את עלות שכר הלימוד: הוא עבד בהחלפת שמן במכוניות, בשטיפת מכוניות וכמתדלק בתחנות תדלוק. הוא קיבל לבסוף תעודת בגרות ב-1939 ולמרות רצונו להיות מוזיקאי, אמו עודדה אותו לבחור במקצוע הרפואה. בגלל החוקים ה (אנטי) יהודים ובמיוחד חוק הנומרוס קלאוזוס והחוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי הוא לא התקבל לאוניברסיטה, אז הוא הפך לחניך מכשירנות ועבד כעוזר מכשירן במשך שנתיים. משפחתו חיה בתנאים צנועים בבודפשט, ודודו תמך באמו שהתאלמנה, בסבו ובסבתו ובדודה שגרה איתם. הוא נלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) באוקטובר 1942 ועבד עבודות כפייה במשך שנתיים במחנה עבודה ליד גבול רומניה. בסביבות יוני 1944 הוא וחמש מאות מחבריו נשלחו ברכבת למחנה ריכוז בגרמניה. הרכבת שלהם עצרה בקלטי פאייאודבר, בתחנה הרכבת המזרחית בבודפשט. שם נמלטו השומרים שלהם כדי להסתתר לאחר ששמעו צפירה, הוא ניצל חוסר תשומת לבם של שומריו שברחו כאמור כששמעו סירנה שבישרה על התקפה אווירית של בעלות הברית. ברצי הצליח להמלט עם כמה אחרים. הוא פעל בבודפשט במסגרת המחתרת החלוצית בהונגריה בתקופת השואה או במסגרת מחתרתית אחרת עד סוף מלחמת העולם השנייה. בין היתר, באישורו של קרל לוץ, ייצר וסיפק ליהודים תעודות לידה מזויפות כוזבות ואישורים שונים נוספים. הוא איבד את סבו וסבתו במהלך המלחמה, אך אמו שרדה. ב-1945 הוא נרשם לפקולטה לרפואה של אוניברסיטת סגד, שם סיים בהצטיינות את לימודיו ב-1950. הוא החל את הקריירה שלו במרפאה הכירורגית מס' 1 בסגד. עבד כמתמחה במשך שנתיים, ולאחר מכן מ-1953 עד 1956 הצטרף למחלקת הכירורגית של בית החולים היהודי ברחוב סאבולץ' (שמו היום המרכז הרפואי הלאומי בבודפשט תחת פרופסור אימרה ליטמן. ב-1954 עבר את בחינות ההתמחות בכירורגיה. במהלך המרד ההונגרי (מהפכת 1956), הוא ברח לווינה עם אמו ואביו החורג, הסוחר פרנץ ברסלאואר. בתקופת המרד, הוא היה אחד מששת הרופאים שזכו למלגה לשנתיים מקרן רוקפלר. בפברואר 1957, הוא נסע לאוסטרליה והחל את הקריירה החדשה שלו בתחום הכירורגיה הניסויית עם פרופסור מוריס יואינג (אנ') במרפאת הכירורגיה של אוניברסיטת מלבורן. ב-1959 מונה למרצה (lecturer). ב-1962 פיתח את המצלמה המיניאטורית הראשונה לשימוש עם אנדוסקופ, שתרמה לפיתוח אנדוסקופיית הווידאו. באותה שנה נסע לארצות הברית, שם עבד לראשונה בסיאטל במרפאה הכירורגית של אוניברסיטת וושינגטון, לצד פרופסור הרקינס. ב-1967 הוזמן ללוס אנג'לס והצטרף למחלקה לכירורגיה במרכז הרפואי סידרס-סיני (אנ') כפרופסור חבר. שלוש שנים לאחר מכן מונה לפרופסור מן המניין ולמנהל המחלקה הכירורגית. בשנת 1989, החל בתוכנית אימון כירורגית לאומית עם ג'ון האנטר, MD, כדי להבטיח שהמנתחים יבצעו את הטכניקות בצורה נכונה. בשנת 1992, הוא היה נשיא האגודה האמריקאית לכירורגיה אנדוסקופית של מערכת העיכול. בשנת 2012 נפתחה בבודפשט המעבדה להוראה ומחקר כירורגית "ג'ורג' ברצי". הוא פרסם יותר מ-200 מאמרי מחקר וכתב ספרי לימוד ופרקים על ניתוחים אנדוסקופיים. אשתו הראשונה הייתה אירן צ'ליקוביץ', אחות בריאות הציבור (Health visitor), הם נישאו ב-29 בדצמבר 1948 בסגד. ב-1988 נישא לברברה וייס. בשנת 2011 הוא קיבל את "פרס החדשנות של ג'ייקובסון" מהמכללה האמריקאית לכירורגיה כהוקרה על הטכניקות האנדוסקופיות והלפרוסקופיות המתקדמות שפיתח. סרט הוכן על חייו ב-2012 עם הכותרת "ג'ורג' ברצי: ניסויים, ניצחונות, חידושים". אגודת המנתחים לכירורגיה של מערכת העיכול - אנדוסקופית הקימה לכבודו את פרס מפעל חיים לכירורגיה אנדוסקופית של ג'ורג' ברצי. בשנת 2012 העניקה לו אוניברסיטת זמלווייס את התואר "דוקטור הונוריס קאוזה" (דוקטור לשם כבוד) כהוקרה על פועלו. אגודת המנתחים ההונגרית בחרה בו כחבר כבוד. Jane Ulman. "Survivor: George Berci". Jewish Journal. Dobozi Pálma. "Százéves dr. George Berci sebészprofesszor, az egyetem díszdoktora". ג'ורג' ברצי, בביצוע Holocaust Survivor Talk: Dr. George Berci, סרטון באתר יוטיוב Emed, Alexander (2011). Zsidó származású magyar orvosok. Fapadoskönyv Kiadó. Sándor, József. "Százéves professzort ünnepel az orvosi világ". "Survivor: George Berci". Clare, Erin. "Merci, Dr. Berci". Baltimore Jewish Times (באנגלית). "The Incredible Life of Dr. George Berci". AFIPO (באנגלית אמריקאית). "The Pioneering Work of George Berci MD". www.generalsurgerynews.com. Steinberger, Rebecca (30 באוקטובר 2013). "Dr. George Berci: Beyond the scope". The Jewish Journal of Greater Los Angeles. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Szülei házasságkötési bejegyzése a szegedi polgári házassági akv. 90/1917. folyószáma alatt". "Dr. George Berci: Holocaust Survivor and Surgical Pioneer". Cedars-Sinai (באנגלית אמריקאית). "George Berci, MD, Celebrates 100th Birthday". Cedars-Sinai.edu. "George Berci, MD, FACS, Recipient of 2011 Jacobson Innovation Award". American College of Surgeons (באנגלית). "SPECIAL REPORT: Dr. George Berci". Los Angeles Business Journal. "The Pioneering Work of George Berci, MD". 21 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) ""George Berci" Surgical Training and Research Laboratory". semmelweis.hu (באנגלית בריטית). נבדק ב-2021-03-21. Morgenstern, Leon (בדצמבר 2005). "Instrumental from the Start: George Berci, MD, FACS, FRCS, ED (Hon)". Surgical Innovation. 12 (4): 297–8. doi:10.1177/155335060501200402. PMID 16424949. {{cite journal}}: (עזרה) Házasságkötési bejegyzése a szegedi polgári házassági akv. 811/1948. folyószáma alatt "The George Berci Lifetime Achievement Award In Endoscopic Surgery". SAGES (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-03-21. "Házasságkötési bejegyzése a szegedi izraelita hitközség házassági akv. 21/1878. folyószáma alatt". "Rosensohn József házasságkötési bejegyzése a szegedi polgári házassági akv. 74/1895. folyószáma alatt". "Rosensohn József halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 331/1943. folyószáma alatt".