laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
PID

מכשיר ה- PID לגילוי תרכובות אורגניות נדיפות: PID, גלאי פוטויוניזציה (Photoionization detector) הוא מכשיר שבאמצעותו ניתן לגלות תרכובות אורגניות נדיפות מסוימות. מכשיר זה בעל גלאי המאפשר למדוד גזים ותרכובות אורגניות נדיפות בריכוזים של מתחת ל- ppb (parts per billion) עד ל-10,000 ppm (parts per million). גלאי זה זול והשימוש בו יעיל לשם ניתוח גזים ואדים רבים. אחד מיתרונותיו הוא יכולתו לייצר קריאות מידיות ולפעול ללא הרף. היישום הראשוני של הגלאי היה באמצעות גילוי יונים על ידי כרומטוגרפיית גזים. פוטונים בעלי אנרגיה גבוהה, בדרך כלל בטווח העל סגולי (UV) שוברים את המולקולות ליונים טעונים חיובית. כאשר התרכובות נשטפות מקולונת כרומטוגרפיית הגז הן מופגזות על ידי פוטונים בעלי רמת אנרגיה גבוהה. בצורה כזאת הן מתייננות על ידי ספיגה של אנרגיה על סגולית גבוהה. האור העל סגולי מעורר אותן וכתוצאה מכך ישנו איבוד זמני של אלקטרונים במולקולות. בצורה כזאת ישנה יצירה של יונים טעונים חיובית. הגזים נהפכים להיות טעונים חשמלית והיונים יוצרים זרם חשמלי אשר מהווה פלט בצורת סיגנל בגלאי. ככל שהריכוז של הרכיב גדול יותר, כך נוצרים יותר יונים, דבר המתבטא בזרם חזק יותר. הזרם עצמו מוגבר ומוצג על גבי מד הזרם. מניחים לרוב שהיונים עוברים תהליך של חיבור מחדש לאחר המעבר לגלאי (כדי ליצור את המולקולות המקוריות). אולם, מנה קטנה של אנליטיים הנשאים באוויר נשארים מיוננים (השפעתם זניחה מאוד). הגלאים בעלי תחומי אורכי גל רחבים ואינם סלקטיביים (בשל יכולתם ליינן כמעט כל דבר עם אנרגיית יינון השווה או הפחותה מהפלט של המנורה). מכשיר ה- PID סלקטיבי בצורה גבוהה כאשר הוא משולב עם טכניקת כרומטוגרפיה או כאשר הוא מחובר לצינור (כמו למשל צינור ייחודי לבנזן). מכשיר זה יגלה רק תרכובות בעלות אנרגיית יינון זהה או נמוכה מאנרגיית הפוטונים הנוצרת על ידי נורת ה-PID המצויה בגלאי. מכשיר זה בדרך כלל מכויל על ידי איזובוטינל. PID אינו צורך או הורס את הרכיבים אשר הוא מגלה. סיגנל ה-PID יכול להיות מדוכא כאשר מתבצעים מדידות בסביבות בעלי לחות גבוהה, או במקרה בו התרכובת מופיעה בריכוז מאוד גבוה. החלשות עוצמת האור מתרחשת בשל היכולת של תרכובות מסוימות (כמו מים – בעלי פוטנציאל יינון גבוה) לספוג את הפוטונים הנפלטים על ידי נורת העל סגולי ללא הובלה ליצירת זרם היוני. מכשיר זה משמש גם לדיגום קרקע (סקרי קרקע, דיגום מוודא ועוד) לשם אינדיקציה ראשונית להמצאות זיהום אורגני. אמנם לערכי המדידה של ה- PID אין משמעות רגולטורית, אך כאשר מתקבלים ערכים הגבוהים מ-20 ppm זה מעיד על חשד לזיהום, ודוגמאות מקרקע זו תשלחנה לבדיקות מעמיקות יותר. חשוב לציין שערך הנמוך מהמספר שצוין לא מעיד על אי המצאות זיהום בקרקע. על כן יש להשתמש בכל החושים השונים (ויזואלית - צבע, ריח, מרקם ועוד) כדי לאפיין את אותה קרקע ולקבוע את ייעודה. מילון מתעדכן למונחים במדעי הסביבה באתר איזיטופ נוהלי טיפול בקרקע מזוהמת באתר המשרד להגנת הסביבה מהו סקר קרקע?
שיפרין

שיפרין (Schifrin, Shifrin; ברוסית: Шифрин) הוא שם משפחה יהודי ממוצא מזרח-אירופי, זהו מטרונים הנגזר מהשם שפרה. האם התכוונתם ל... יפים שיפרין – שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי ממוצא יהודי לאלו שיפרין – פסנתרן ומלחין ארגנטינאי יהודי מיקיילה שיפרין – גולשת אלפינית אמריקאית, אלופה אולימפית ואלופת עולם פיטר שיפרין (אנ') – סייף אמריקאי צבי שיפרין – פרופסור אמריטוס ללימודי מזרח אסיה ולסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים ריצ'רד שיפרין – חוקר אמריקאי בתחום הפסיכולוגיה הקוגניטיבית שפירין
צפיפות אלקטרון

צפיפות אלקטרון (באנגלית: Electron Density) הוא מונח במכניקת הקוונטים המתאר את הסבירות של אלקטרון להימצא בנקודה מסוימת. במולקולה, אזורים של צפיפות אלקטרונית נמצאים בדרך כלל סביב האטום והקשרים שלו. במערכת מצומדת, כמו פנול או בנזן ותרכובות כמו המוגלובין וכלורופיל, צפיפות האלקטרון מכסה את האזור כולו. בחישובים קוונטיים, צפיפות האלקטרון ρ ( r ) {\displaystyle \rho (\mathbf {r} )} היא פונקציה של הקואורדינטות r {\displaystyle r} מוגדר כך ש ρ ( r ) d r {\displaystyle \rho (\mathbf {r} )dr} הוא מספר האלקטרונים בנפח קטן d r {\displaystyle dr} . עבור מולקולות "מלאות" (Closed Shell) כלומר שאינן חסרות אלקטרונים ניתן לכתוב את ρ ( r ) {\displaystyle \rho (\mathbf {r} )} : ρ ( r ) = ∑ μ ∑ ν P μ ν ϕ μ ( r ) ϕ ν ( r ) {\displaystyle \rho (\mathbf {r} )=\sum _{\mu }\sum _{\nu }P_{\mu \nu }\phi _{\mu }(\mathbf {r} )\phi _{\nu }(\mathbf {r} )} צפיפות ספין היא צפיפות אלקטרון בחישובים המשמשים רדיקלים חופשיים. היא מוגדרת כצפיפות האלקטרון הכוללת של אלקטרונים של ספין אחד פחות הצפיפות האלקטרונית הכוללת של אלקטרונים בעלי הספין הנגדי. אחת הדרכים למדוד צפיפות ספין היא על ידי שיטת "Spin Resonance", כאשר דיפרקציה של נייטרונים מאפשרת מיפוי צפיפות הספין בשלושה ממדים (3D). תורת פונקציונל הצפיפות
תוכן אלקטרוני כולל

תוכן אלקטרוני כולל או בכינוי הנפוץ שלו TEC (ראשי תיבות של Total Electron Content) הוא מדד כמותי חשוב במדידות הקשורות ליונוספירה של כדור הארץ. TEC מייצג את סך האלקטרונים בין שתי נקודות לאורך גליל בעל שטח חתך של מטר מרובע אחד. TEC משמעותי כאשר מנסים לקבוע נצנוץ,השהיית קבוצה ופאזה (גלים) בעיבוד אותות של מעבד גלי רדיו בתווך. TEC של היונוספירה מאופיין על ידי תצפיות של שינויי פאזה של גלים המשודרים מלוויינים הנמצאים מעל היונוספירה, בעיקר בשימוש של מערכות ניווט לוויינים. TEC מושפע באופן חזק מפעילות סולארית.
מחוזות אלסקה

במדינת אלסקה שבארצות הברית ישנם 19 מחוזות (המכונים "Boroughs", יחיד נהגה "בורו") מאורגנים ומחוז אחד לא מאורגן. הגדול שבמחוזות אלסקה הוא המחוז הלא מאורגן (אנ') (837,706 קמ"ר), הקטן שבהם הוא סקגוויי (אנ') (1,171 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא עיריית אנקורג' (כ-291,826 תושבים). עיר הבירה, ג'ונו, נמצאת במחוז "העיר והמחוז ג'ונו" (City and Borough of Juneau). מדיה וקבצים בנושא מחוזות אלסקה בוויקישיתוף
רעש פסאודו-אקראי

בקריפטוגרפיה, רעש פסאודו-אקראי או PRN (ראשי תיבות של Pseudo Random Noise; לפעמים נקרא רק PN, ראשי תיבות של Pseudo Noise) הוא אות הדומה לרעש, העונה לאחד או יותר מהסטנדרטים של בדיקות סטטיסטיות לאקראיות. הגם שאין לכאורה תבנית מגדירה, רעש פסאודו-אקראי מכיל רצף דטרמיניסטי של פולסים שיחזרו על עצמם אחרי זמן המחזור. רעש כזה נקבע על ידי מפתח וזמן המחזור, שיכול להיות ארוך מאוד, אפילו מיליוני ספרות. הוא משמש בכמה מכשירי מוזיקה אלקטרונית, וכן במכשירים המייצרים רעש לבן. לווייני GPS משדרים בקצב של 50 ביטים לשנייה, כל לוויין ממדל את המידע הנשלח עם זרם יחיד PN ב-1.023 מיליון צ'יפים לשנייה ואחד נוסף עם זרם PN ב-10.23 מיליון צ'יפים לשנייה. מקלטי GPS מחשבים את ה-PN מול נקודות ייחוס מקומיות כדי לחשב את הטווח. מקלט GPS משתמש במדידות יחסיות לזמן של כמה משדרי לוויין ומתחשב במיקומים הידועים שלהם לפי אפמריס, כדי לקבוע את מיקום המקלט. חלק מאותות ה-PRN פורסמו באופן רשמי וחלק נוסף פוענח עצמאית על ידי מעבדות וגופי מחקר ברחבי העולם. מרבית האותות מיוצרים על ידי גנרטור LFSR. קוד PN, הוא בעל צורה של קוד אקראי אך הוא למעשה ניתן לייצור באופן דטרמיניסטי. הרצפים הנמצאים בשימוש נפוץ הם רצפים באורך מקסימלי(אנ') ‏, Gold codes (אנ'),‏ Kasami codes (אנ'), ו Barker codes (אנ').
הרוסי

הרוסי (באנגלית: The Russian) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס המעניש ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Punisher Vol.4 #8 מנובמבר 2000, ונוצרה על ידי הכותב גארת' אניס והמאייר סטיב דילון. שמו האמיתי של הרוסי אינו ידוע. כשמו, הוא מתנקש רוסי שדבר אינו ידוע על עברו. הוא הושכר על ידי מא גנוצ'י, ראש משפחת הפשע גנוצ'י, לחסל את המעניש. הרוסי איתר אותו בזמן שהמעניש יצא מביתו המוגן האחרון, פצוע מקרב נגד חייליה הנוספים של גנוצ'י. חלש מאוד וכמעט לא חמוש, המעניש הוכה קשות על ידי הרוסי, שהביע את דעותיו על קפיטליזם ועל גיבורי-על אמריקאיים. במהלך המאבק, המעניש גילה שלרוסי יש סלידה מדברים חמים. כאשר המאבק הגיע לדירתו של המעניש, הוא עיוור זמנית את הרוסי עם אחת הפיצות של שותפו בעל ההשמנת יתר חולנית, בומפו. המעניש נתן לבומפו למעוך את הרוסי דקות רבות, ומאוחר יותר, ראשו הכרות של הרוסי שימש את המעניש כטקטיקת הפחדה נגד יתר חייליה של גנוצ'י. חודשים לאחר מותו, ארגון צבאי סודי למחצה השתמש בטכנולוגיה שנגנבה מסוכנות S.H.I.E.L.D חיברו את ראשו לגופו, וציפו את שלדו בסגסוגת מתכתית קשה. הוא קיבל הרבה שתלים אחרים, וכדי שגופו לא ידחה אותם, נדרש לקחת באופן קבוע טיפול הורמונלי נשי שגרם לו להצמיח שדיים. במפגשו הבא עם המעניש, הוא לבש שמלה. הרוסי הסכים לשרת את ראש הארגון, גנרל קרייגוף, מתוך תקווה שכך יוכל לנקום במעניש. מאמציו הביאו לזריקת המעניש מבניין אמפייר סטייט, אך המעניש ניצל על ידי ספיידרמן שנעשה מעורב במאבק. באמצעות ספיידרמן כמגן אנושי, המעניש מילא את פיו של הרוסי בקורי עכביש וזרק אותו מבניין. הרוסי נפל לאזור הרכבת תחתית, נדרס על ידי מכונית אך הצליח להימלט בבלבול. הוא הוחזר לאי גראנד ניקסון - המאוכלס בפושעים ומתנקשים - על מנת לעבור תיקונים, ושם, גנרל קרייגוף אסר עליו לצאת לנקום במעניש. במקום זאת הוא פקד על לרוסי להרוג יעד באירופה, ושם אותו במטוס יחד עם המדענים שהפכו אותו לקיבורג ומספר מחייליו. המעניש הופיע, ופוצץ את מנוע המטוס, מה שגורם להתרסקות בה הרוסי הוא הניצול היחיד. קרייגוף פוקד על הרוסי להעביר פצצה גרעינית למטוס אחר, כדי להשמיד אי השייך לממשלת צרפת. הרוסי רואה זאת כהזדמנות להרוג את המעניש, שפוצע את קרייגוף ועולה למטוס. לאחר מאבק בין השניים, המעניש דוקר את הרוסי בפיו עם וו, המחובר לפצצה הגרעינית. הרוסי נופל יחד עם הפצצה, צוחק כל הדרך עד לנפילה, המשמידה את אי גראנד ניקסון והורגת את כל תושבי האי, כולל גנרל קרייגוף והרוסי. למרות מוצאו, הרוסי בעל אובססיה קלה לתרבות האמריקנית; ובמיוחד אובססיה קלה לתרבות הפופ האמריקאית, מחשבותיו הראשונות על הסכום שהוצע לו תמורת מותו של המעניש היו כמה זוגות לוי שטראוס ושות' ותקליטורים יהיה ניתן לקנות בסכום זה. הוא נשיא מועדון המעריצים של דרדוויל בסמולנסק, והאמין כי תור יועיל לקומוניזם בגלל פטישו הגדול. לפני שנהרג, הרוסי ביקש חתימות מספיידרמן, ארבעת המופלאים ואקס-מן. את דמותו של הרוסי גילם בסרט הלייב אקשן "המעניש" המתאבק המקצועי קווין נאש. הוא הופיע במשחק הווידאו המבוסס על הסרט. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
צבי שרגא גרוסברד

הרב צבי שרגא גרוסברד (תרע"ז 1917 – י"ג בחשון תשנ"ד, 28 באוקטובר 1993) היה ראש ישיבת פוניבז' לצעירים ומנהל החינוך העצמאי. נולד בוויזן שבליטא לאהרון זאב. למד בישיבות גרודנא וקמניץ. בשנת תש"א (1941) עלה לישראל ולמד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה. נישא לצפורה, בתו של הרב הלל ויטקינד ראש ישיבת בית יוסף בבני ברק. שימש כר"מ בישיבת נובהרדוק בתל אביב והקים שם ישיבה קטנה. הוא עמד בראשות ישיבת פוניבז' לצעירים בשנותיה הראשונות, לצד הרב שטיינמן. הוא מסר בישיבה שיחת מוסר מדי שבוע. בשנת תשכ"ז (1967) מונה על ידי הרב שך לנהל את החינוך העצמאי. נפטר בשנת תשנ"ד (1993). על שמו רחוב בבני ברק. בחשון תשס"ד הודפס ספרו דעת שרגא (5 כרכים), "שיחות ומאמרים פרקי מחשבה והגות" על התורה, מועדים ומאמרי חינוך. אחיו היו הרב שמואל יהודה, ר"מ בישיבת היישוב החדש והרב נחום אבא גרוסברד משגיח בישיבת פוניבז'. דודו הוא הרב אבא גרוסברד, המנהל הרוחני הראשון של ישיבת פוניבז'. בנו, הרב שלמה גרוסברד, היה חתנו של הרב בן ציון פלמן. חתנו, הרב יהושע ווייס דיין בבית דינו של הרב אברהם דוב לוין והרב מאיר יהודה פישר, משמש כרב קהילת מקום תורה בהר יונה ג' בנוף הגליל. הגאון רבי צבי גרוסברד זצ"ל בתוך "הפרדס" כרטיס הקבר של צבי שרגא גרוסברד, באתר הר הזיתים מאמריו תורה מאהבה בעניין נאמנות עד אחד בספק טומאה בקובץ זיכרון בנימין באתר אוצר החכמה: בראשית, באתר אוצר החכמה, שמות, ויקרא, באתר אוצר החכמה, במדבר, דברים, באתר אוצר החכמה, חינוך, באתר אוצר החכמה, מועדים, באתר אוצר החכמה
גרוסברד

גרוסברד הוא שם משפחה יהודי. האם התכוונתם ל... אברהם אבא גרוסברד – איש תנועת המוסר, המשגיח הראשון של ישיבת פוניבז' יהושע גרוסברד – צייר ישראלי, יליד פולין נחום קפלן (גרוסברד) - מגיד מישרים בוורשה ובשנותיו האחרונות בירושלים. גיסו של החפץ חיים צבי שרגא גרוסברד – ראש ישיבת פוניבז' לצעירים ומנהל החינוך העצמאי
זחאלקה

זחאלקה הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אן זהאלקה (אנ') – צלמת אוסטרלית, בת לאם יהודייה ואב צ'כי אסמא אַגבָּארייה זחאלקה – עיתונאית ופעילה פוליטית ערבייה-ישראלית העומדת בראש מפלגת הפועלים דעם ג'מאל זחאלקה – חבר הכנסת, יו"ר סיעת בל"ד מילאן זהאלקה (אנ') – כדורגלן צ'כי
קומבס

קומבס הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... שון קומבס – ראפר, זמר, מפיק מוזיקלי, שחקן ויזם אמריקאי הולי מארי קומבס – שחקנית אמריקאית ג'פרי קומבס – שחקן אמריקאי
חנוך לוין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חנוך הניך הכהן לוין (1870-1798) – אדמו"ר מאלכסנדר בשנים 1870-1866 או לניניו חנוך צבי הכהן לוין (1935-1870) – רבה של בנדין וממנהיגי יהדות פולין. חתנו של האדמו"ר מגור רבי יהודה אריה לייב אלתר, ה"שפת אמת". חנוך לוין (1999-1943) – מחזאי, במאי תיאטרון, משורר וסופר ישראלי.
לוצ'נץ

לוצ'נץ (בסלובקית: ‏Lučenec‏Ⓘ‏; בהונגרית: Losonc, לושונץ) היא עיר במרכז סלובקיה. לוצ'נץ וסביבותיה היו מיושבות עוד בתקופת האבן. יש עדויות להתיישבות קבע ראשונה של סלאבים באזור זה במאות השישית והשביעית. במאה העשירית הצטרפו להתיישבות זו גם הונגרים. האזכור הראשון של יישוב במקום הוא במסמך משנת 1128, בו מתוארת הקמתה של כנסייה המוקדשת למרים, אם ישו. היישוב מוזכר במסמך משנת 1247, בשם "לוצ'ונץ' (Luchunch). עד המאה ה-15 היה זה כפר שהיה מרוחק מנתיבי מסחר. ב-1442 נכבש היישוב על ידי כוחות הוסיטים ובשנת 1451 התחולל לידו-קרב בו ניצחו תומכי ההוסיטים את מתנגדיהם. בין השנים 1554–1593 היה היישוב בשליטת האימפריה העות'מאנית וגם לאחר נסיגת העות'מאנים הם איימו על היישוב, עד סוף המאה ה-17. במהפכות אביב העמים כבשו כוחות האימפריה הרוסית את לוצ'נץ. בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 עברה לוצ'נץ מודרניזציה והוקמו בה תעשיות לבנים ועיבוד עור. בשנת 1865 הונחו ביישוב קווי טלגרף ובשנת 1871 חובר היישוב לרשת מסילות הברזל. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה לוצ'נץ בשטח צ'כוסלובקיה. בשנת 1938 סופחה לוצ'נץ להונגריה כחלק מבוררות וינה הראשונה ובשנת 1945 הוחזרה לוצ'נץ לצ'כוסלובקיה. כיום חיים בעיר כ-8% הונגרים. לפני מלחמת העולם השנייה היו בלוצ'נץ כ-1,700 יהודים, שהיוו כשמינית מכלל תושבי העיר. כ-80% מהם השתייכו לקהילה הנאולוגית והיתר לקהילה האורתודוקסית. ב-1941 גויסו יהודים רבים לשירות העבודה ורבים מהם נספו. מספר שבועות לאחר כיבוש הונגריה על ידי הגרמנים במרס 1944, הוקם גטו בעיר ובו רוכזו יהודים מהעיר ומהסביבה. ביוני 1944 גורשו תושבי הגטו למרכז שילוח בניירישטניה (Nyirjestanya), ומשם לאושוויץ. בית הכנסת הניאולוגי המפואר עומד במרכז העיר. בימים אלו (2015) הוא עובר שיפוץ מקיף בתקציב של שני מיליון אירו. פנקס הקהילות סלובקיה, יוסף שוויצר, עמוד 295–300 לושונץ, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 196–197. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא לוצ'נץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוצ'נץ (בסלובקית) * לושונץ (Losonc), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם לושונץ (סלובקיה), דף שער בספרייה הלאומית השיקום יצא לדרך, בבית הכנסת בלוצ'נץ (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סלובקיה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מות המחבר

מות המחבר (בצרפתית: La mort de l'auteur) היא גישה ביקורתית בתורת הספרות המודרנית, שהגה מבקר הספרות רולאן בארת במאמר הקצר "מות המחבר" שפורסם בשנת 1967. טקסט קצר זה הוא אחת מאבני הדרך בשיח הספרותי הפוסטמודרניסטי. לפי גישה זאת, קיימת לגיטימציה לקורא המודרני לפרש לפי אמונתו והבנתו של כל טקסט כתוב, אף אם לא זו הייתה כוונת המחבר. העמדה היסודית של המאמר "מות המחבר" היא עמדה אנטי-הגמונית, המנסחת את היעלמות המחבר מן השיח הביקורתי על הספרות ואת החלפתו בקורא עצמו. משמע, על הקורא להתעלם מקיומו של המחבר בקונטקסט תרבותי והיסטורי מסוים, כדמות המאחדת את יצירת הספרות, כדי שייפתחו לפניו אפשרויות פרשנות בלתי סופיות. לפי בארת, הקורא החדש של הטקסט הספרותי הוא האחראי על שחרור הפוטנציאל החתרני של הספרות אל העולם. אליו מועברת החובה להביא אל המציאות את האופי הסרבני והאנטי-סמכותני של הספרות. הוא טען כי ברגע שיצירה פורסמה, היא התנתקה מכוונותיו של המחבר ופתוחה לפרשנות מחודשת תמידית על ידי קוראים, המשתמשים בקריאתם בהקשרים שונים. לטענתו: "לתת לטקסט מחבר פירושו להטיל גבול על הטקסט הזה, לספק לו סימן סופי, לסגור את הכתיבה." עבור בארת, ופוסט-סטרוקטורליסטים אחרים כמו ז'אק דרידה, כוונות המחבר אינן ידועות ואינן רלוונטיות לפרשנויות המשתנות ללא הרף של הטקסט שמפיקים הקוראים. קדם לחיבורו של בארת המאמר כשל הכוונה (The Intentional Fallacy, 1954), שקבע את המונח "כשל הכוונה" על ידי מחבריו, ויליאם קורץ וימסט ומונרו קרטיס ברדסלי, חלוצי ה-anti-intentionalism ("אנטי-התכוונות"), שפרחה במחצית השנייה של המאה ה-20. גישתם שוללת שימוש בביוגרפיית המחבר ובכוונתו בבואנו לקרוא ולפרש טקסט כלשהו. מהו מחבר? תאוריית האוטר (תאוריית המחבר) כשל הכוונה לימודי תרבות תאוריית ההשפעה לקריאת הספר המלא ב"פסיק, הספרייה הדיגיטלית" (זמין חינם לסטודנטים וחוקרים).
לקרימה כריסטי

לקרימה כריסטי (באיטלקית: Lacryma Christi; מילולית: "דמעתו של הצלוב") הוא יין נאפוליטני מפורסם. היין מיוצר מענבים הגדלים על הקרקע הבזלתית של מורדות הר הגעש וזוב במחוז קמפניה שבדרום איטליה. יין הלקרימה הלבן מיוצר בעיקר מהזנים ורדקה (אנ') וקודה די וולפה (אנ'), אך יש בו גם כמויות קטנות של פאלאנגינה (אנ') וקאפרטונה (אנ'). יין הלקרימה האדום מיוצר מענבי פיידירוסו (אנ') ושאשינוזו (אנ'). היין זכה לדירוגים גבוהים במיוחד (90 נקודות ומעלה) במבחני פארקר (The Wine Advocate). מקור שמו של היין באגדה נוצרית, לפיה ישו השקה בדמעותיו את מדרונות הווזוב ותרם לפוריות האדמות. יוסף (טומי) לפיד ב"מדריך לפיד לאירופה" מספר על פגישה בין הברון רוטשילד למשורר היינריך היינה: רוטשילד המארח פתח בקבוק לקרימה כריסטי לבן יוקרתי לכבוד היינה, ופנה אליו: "התדע למה היין הזה נקרא "דמעתו של ישו"?" – "אני בטוח שאלוהי הנוצרים מזיל דמעה למראה שני יהודים עלובים כמונו המתענגים על יין משובח כל כך", השיב היינה. מדיה וקבצים בנושא לקרימה כריסטי בוויקישיתוף מידע כללי על יין לקרימה כריסטי דף מחירון של יינות "Lacryma Christi del Vesuvio" שונים מדריך לפיד, דרום אירופה, מהדורת 1997, עמ' 29. ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה ובנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקנמרה

האם התכוונתם ל... מגי מקנמרה – שחקנית אמריקנית מישל מקנמרה – בלוגרית אמריקאית שעסקה בפיענוח פשעי "הרוצח מגולדן סטייט פרנק יוברט מקנמרה – טייס אוסטרלי רוברט מקנמארה – מזכיר ההגנה השמיני של ארצות הברית
SAASM

SAASM (באנגלית ראשי תיבות של: Selective Availability Anti-Spoofing Module - מודול נגד זיוף זמינות סלקטיבית) הוא מידול בשימוש מכשירי GPS צבאיים כדי לפרש קוד מוצפן של קואורדינטות מדויקות, כאשר מכשירים אזרחיים יתפקדו עם דיוקים מופחתים עקב זמינות מבוקרת של לוויינים. הדור הבא של קידוד לוויינים לשירות צבאי הנקרא M-Code, החל עם שיגור לווייני IIR-M ו-IIF, משנת 2005. מערכת שלמה של 18 לוויינים תוכננה להיות פרושה עד 2016. ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פפאף

פפאף (PFAFF) היא אחת מיצרניות מכונות התפירה הגדולות והוותיקות ביותר. ג'ורג' מיכאל פפאף ייסד את החברה בשנת 1862 בעיר קייזרסלאוטרן שבגרמניה, שם נמצא בסיס החברה עד היום. חברת פפאף מעסיקה היום כ-260 עובדים במחלקות פיתוח, שיווק, ייצור וניהול ומוצרי החברה נמכרים ברחבי העולם. החברה הוקמה על ידי ג'ורג' מיכאל פפאף (1823 - 1893) שהיה יצרן כלי נשיפה באותה תקופה. ב-1862 נמכרה מכונת התפירה הראשונה של פפאף ובערך 10 שנים לאחר מכן ויתר ג'ורג' מיכאל פפאף על ייצור כלי נשיפה ופיתח את החברה לחברה מובילה בייצור מכונות תפירה אשר מכרה כמה אלפי מכונות בשנה. ב-1885, במטרה להתפשט לשווקים חדשים, פתח פפאף משרד מכירות בלונדון. המפעל בקייזרסלאוטרן המשיך לגדול עד שבשנת 1891 העסיקה החברה כ-400 עובדים ומכרה סביב 25,000 מכונות בשנה. לאחר מותו של גיאורג מיכאל פפאף בשנת 1893, השתלט בנו הבכור, ג'ורג' פפאף, על החברה. תחת הנהגתו החברה גדלה עוד יותר והמשיכה להרחיב את העבודה ואת שוקי היעד. עד מותו של ג'ורג' פפאף הבן ב-1917, החברה כבר ייצאה את מוצריה ל-64 מדינות. אחותו של ג'ורג' הבן השתלטה על החברה לאחר מותו והנהיגה מדיניות רווחה לעובדי החברה שכללה אפילו שיכון מגורים לעובדיה. בשנת 1926, קיבל את המושכות קרל פפאף, קרוב משפחה נוסף. החברה גדלה והעסיקה עד ל-2,600 אנשים. המפעל ייצר 300 מכונות ביום, וב-1936 יוצרה מכונת התפירה מספר 3,000,000 של פפאף. 1960 - חברת פפאף החלה להיסחר בבורסת המניות של פרנקפורט תחת השם GM Pfaff AG. 1960 - פיתוח המכונה הראשונה עם קוצץ חוט. 1960 - ההשקה הראשונה של מכונה ללא שמן לעבודת יבשות במהירות גבוהה. 1967 - השקה של מכונת הזיג-זג הראשונה עם עד 6,000 תפרים לדקה. 1968 - הצגה ראשונית של מכונה המחברת כיסים לג'ינס בצורה אוטומטית. 1973 - השקת המכונה הראשונה בעולם המאפשרת תכנות של קווי המתאר. משנות ה-80 החברה נקלעה לקשיים בעקבות משבר הלבשה עולמי. בשנת 1997 מכר מחזיק המניות העיקרי של החברה את חלקו לחברת זינגר (Singer) המתחרה וכך נוצרה הקבוצה זינגר/פפאף Singer/Pfaff-Group. בין השנים 1999 ו-2001 חברת פפאף התפרקה לשתי חברות, חברה המייצרת ומשווקת מכונות תפירה ביתיות אשר משתמשת בשם המותג PFAFF, וחברה המייצרת ומשווקת מכונות תעשייה הנקראת PFAFF Industrial. באותו הזמן הצטרפה לקבוצה זינגר/פפאף חברת ענק נוספת שוודית הנקראת הוסקוורנה (Husqvarna Viking). ביחד שלוש החברות נקראות VSM. אתר PFAFF למכונות ביתיות (אורכב 23.09.2014 בארכיון Wayback Machine) אתר PFAFF Industrial למכונות תעשייה מדיה וקבצים בנושא פפאף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פפאף אתר האינטרנט הרשמי של פפאף
IRNSS

IRNSS (ראשי תיבות של: Indian Regional Navigation Satellite System) היא מערכת ניווט לוויינית אזורית בלבד בפיתוח ISRO (‏Indian Space Research Organisation) ובפיקוח ממשלת הודו. המוטיבציה לפיתוח המערכת נובעת מכך שלא ניתן לסמוך על שימוש במערכות זרות בזמנים של עוינות פוליטית. נכון לאפריל 2016 שוגרו כל שמונת הלוויינים המתוכננים לכדי מערך לוויינים. למערכת (בדומה למערכת GPS) שני שימושים, האחד אזרחי ומוגבל במידה מסוימת והשני צבאי למכשירים מורשים, על ידי קידוד אותות. מדיה וקבצים בנושא IRNSS בוויקישיתוף https://www.isro.gov.in/irnss-programme ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מבצע קרח שרוף

מבצע קרח שרוף (באנגלית: Operation Burnt Frost) הוא שם קוד שניתן למבצע צבאי שמטרתו יירוט והשמדת לוויין ביון לא פעיל של משרד הסיור הלאומי בשם USA 193. היירוט התבצע ב-20 בפברואר 2008 בסביבות 10:26 (בערב, זמן EST) מהספינה USS Lake Erie ‏(CG-70) באמצעות ירי טיל מסוג SM-3 ‏ (RIM-161 Standard Missile 3). עלות כל טיל מוערך בכ-11 מיליון דולר. מספר דקות לאחר השיגור השיג הטיל את מטרתו ונרשם יירוט מוצלח של הלוויין. בעקבות מבצע קרח שרוף, לאור התחרות בתחום החלל בין מעצמות העל והמתיחות בנושא נשק לווייני בפרט, קיבלה ארצות הברית ביקורת נוקבת מסין ורוסיה. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנק פראזטה

פרנק פראזטה (אנגלית: Frank Frazetta; 9 בפברואר 1928 – 10 במאי 2010) היה אמן אמריקאי-איטלקי אשר נודע במיוחד בשל יצירותיו בתחום הקומיקס וציורי השמן שיצר בסוגות הפנטזיה והמדע הבדיוני. פראזטה נולד וגדל בברוקלין שבניו יורק. בגיל שמונה, בהמלצת מוריו, החל ללמוד בבית הספר לאמנות יפה של ברוקלין (Brooklyn Academy of Fine Arts), שם למד תחת הדרכתו של האמן האיטלקי מישל פאלנגה. בשנת 1944, בהיותו בן 16, החל לעבוד בתחום הקומיקס בסטודיו של אמן הקומיקס ברנרד ביילי. בהמשך החל ליצור ספרי קומיקס מסוגת מערבונים, פנטזיה, מסתורין, דרמה היסטורית ועוד. בתחילת שנות ה-50 עבד עבור EC Comics,‏ National Comics,‏ Avon Comics ומספר חברות קומיקס אחרות. בעקבות הפרסום לו זכה בשל עטיפות שיצר לקומיקס "באק רוג'רס", החל פראזטה לעבוד עם אמן הקומיקס אל קאפ על רצועת הקומיקס שלו "Li'l Abner". באותה תקופה יצר פראזטה גם רצועת קומיקס משלו בשם "Johnny Comet", וכמו כן עבד יחד עם אמן הקומיקס דן בארי על רצועת הקומיקס היומית "פלאש גורדון". לאחר שעבד יחד עם אל קאפ במשך תשע שנים, חזר פראזטה לעבוד על ספרי קומיקס. במהלך תקופה זו לקח חלק בפיתוח רצועת הקומיקס הפרודית "Li'l Annie Fannie" מאת הארווי קורצמן וויל אלדר. בשנת 1964 יצר ציור של רינגו סטאר עבור מד מגזין, שעורר עניין בקרב אולפני יונייטד ארטיסטס. בעקבות זאת החל במהלך שנות ה-60 ליצור כרזות לסרטי קולנוע. באותה תקופה יצר גם ציורים לעטיפות של ספרי הרפתקאות. בהמשך מרבית יצירותיו של פראזטה היו ציורי שמן ואיורים לכרזות של סרטים, עטיפות ספרים, ולוחות שנה. בין הכרזות הבולטות שיצר לסרטי קולנוע, היו מה חדש חתלתולה? (1965), סוד ההצלחה שלי (1965), סלח לי, אתה נושך את צווארי (1967) ומלכודת לבלש (1977). במהלך שנות ה-80 עבד יחד עם ראלף בקשי על הפקת סרט האנימציה "אש וקרח", שיצא לאקרנים ב-1983 והושפע במיוחד מבחינה ויזואלית מהסגנון המאפיין את ציורי הפנטזיה של פראזטה. ב-2003 הופק הסרט "Frazetta: Painting With Fire", המתעד את חייו של פראזטה. בשנת 2009 נמכר ציורו של פראזטה "קונאן הכובש" (Conan the Conqueror) בעבור מיליון דולרים. פראזטה נישא בנובמבר 1956 לאלינור קלי, ונולדו להם ארבעה ילדים. הוא מת משבץ מוחי ב-10 מאי 2010, בגיל 82, בבית חולים בפלורידה בקרבת מקום מגוריו. בוריס ואלחו מדיה וקבצים בנושא פרנק פראזטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרנק פראזטה frankfrazetta.net, אתר המוקדש לפראזטה פרנק פראזטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנק פראזטה, באתר AllMovie (באנגלית) פרנק פראזטה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרנק פראזטה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנק פראזטה, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) פרנק פראזטה, באתר Discogs (באנגלית) "Frank Frazetta, master of fantasy art, dead at 82". poconorecord.com. נבדק ב-30 בספטמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Frank Frazetta Art Gallery". אורכב מ-המקור ב-2014-06-11. נבדק ב-30 בספטמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) FRAZETTA PAINTING SELLS FOR $1 MILLION Frank Frazetta, Illustrator, Dies at 82, NY Times
וידאופילם אינטרנשיונל

וידאופילם אינטרנשיונל היא חברה פרטית בבעלות משפחתית, המספקת שירותי תרגום כתוביות, דיבוב, קריינות, פוסט פרודקשן ועוד אשר הוקמה על ידי משפחת בכר ב-1988. החברה מנוהלת בידי אמי וגילי בכר. החברה החלה את פעילותה ב-1981 (תחילת עידן הווידאו בישראל) בתרגום ועריכת כתוביות לסרטי קולנוע ווידאו. בהמשך התרחבה פעילות החברה לטלוויזיה במיוחד עם עליית שידורי ערוץ 2. מאז מספקת החברה שירותים בתחומי המדיה, תרגום, דיבוב וקריינות לסרטים וסדרות טלוויזיה, עריכות, שירותי פוסט-פרודקשן, המרות פורמטים ועוד. כמו כן מספקת וידאופילם שירותי תרגום לשפות זרות בישראל ומחוצה לה. בין לקוחות החברה נטפליקס, דיסני, HOT, קשת ועוד. אתר האינטרנט הרשמי של וידאופילם אינטרנשיונל ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.