laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חמישייה לפסנתר (שוסטקוביץ')

החמישייה לפסנתר בסול מינור של דמיטרי שוסטקוביץ', אופוס 57, היא אחת מיצירותיו המוכרות של המלחין להרכב קאמרי. כמו חמישיות פסנתר רבות אחרות (של שומאן, ברהמס ופרנק כדוגמה), היא נכתבה לפסנתר ורביעיית כלי קשת (שני כינורות, ויולה וצ'לו). שוסטקוביץ' החל להלחין את היצירה בקיץ 1940 כשהיה בן 34 וסיים מלאכתו בספטמבר אותה שנה. החמישייה בוצעה לראשונה כחודשיים לאחר מכן על ידי רביעיית בטהובן (אשר ביצעו את הפרמיירות לרוב רביעיות המיתרים של המלחין) ושוסטקוביץ' עצמו על הפסנתר. הפרמיירה תפסה מקום בקונסרבטוריון של מוסקבה, וזכתה להצלחה רבה. בשנת 1941, היצירה זכתה לפרס ברית המועצות (באותה תקופה נקרא "פרס המדינה ע"ש סטלין") ושוסטקוביץ' קיבל מענק בסכום של 100,000 רובל (לעיתים מוגדר כפרס הכספי הגבוה ביותר לו זכתה יצירה קאמרית). אורכה הממוצע של היצירה עומד על כ-30 דקות. החמישייה מחולקת לחמישה פרקים: פרלוד: לנטו פוגה: אדאג'ו סקרצו: אלגרטו אינטרמצו: לנטו-אפאסיונטו פינאלה: אלגרטו מבנים מסורתיים וסגמנטים אקספרסיוניסטים מוצגים לאורך כל החמישייה. שני הפרקים הראשונים, פרלוד ופוגה מאסיביים, כתובים באנלוגיה ישירה לפסנתר המושווה של באך וכוללים מגוון רחב של טכניקות מסורתיות ונושאים מנוגדים בולטים. הפרק השלישי הוא סקרצו וטריו, המהווה את שיאה של היצירה ולעיתים קרובות מנוגן כהדרן. בניגוד ליציבות והפאר המאפיינים את שני הפרקים הראשונים, הסקרצו מאופיין במוזיקה ריקודית פרועה וצבעונית, הכוללת פרודיות וסרקזם ציני האופייניים למלחין. הפרק הרביעי הוא אינטרמצו איטי (התמוה עקב מיקומו הלא מסורתי) המאופיין בייאוש פנימי המתגבר עד לשיאה של סערת רגשות, שלאחריה חוזר עד תומו לאופיו הרגוע והאיטי. הפינאלה כתוב בצורת סונאטה מסורתית וכולל מוטיבים שונים המתפתחים לאורך הפרק. מקצב מארש מרומז מבזיק לכל משך הפרק, השזור באזכורים לפרק האינטרמצו ונגמר בנימה אופטימית. מידע על היצירה "חמישייה לפסנתר" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "חמישייה לפסנתר" באתר AllMusic
רועי ריפטין

רועי ריפטין (נולד ב-25 בינואר 1968) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש קצין תותחנים ראשי. ריפטין התגייס לצה"ל ב-1986. שירת כלוחם בגדוד 55, ב-1986 סיים קורס קצינים ושימש קצין סיור, קצין עמדה ומפקד סוללה בגדוד 55, תקופה בה עבר הגדוד הסבה מתומ"תי רומח לתומת"י רוכב. ב-1995 מונה למד"ר בביסל"ת וב-1996 לסגן מפקד גדוד 55. ב-1997 מונה למפקד גדוד 403, וב-1999 מונה לראש ענף מפקדים במחנה שבטה. ב-2001 מונה לקצין אג"ם של חיל התותחנים. כאלוף-משנה פיקד על עוצבת כידון ושימש מפקד מרכז חת"ם. ב-2005 מונה למפקד עוצבת גולן ובמקביל שימש מפקד חטיבת מכבים. פיקד על האגד במהלך מלחמת לבנון השנייה. ב-2008 מונה לראש מחלקת תכנון באגף המבצעים וב-2010 לראש מחלקת תכנון וארגון בזרוע היבשה. באוגוסט 2012 מונה לקצין תותחנים ראשי. פיקד על החיל במבצע עמוד ענן ובמבצע צוק איתן. מיום כניסתו לתפקיד הוביל תא"ל ריפטין את חיל התותחנים, על כל מערכיו, לדבר ב"שפה אחת משותפת". במהלך תפקידו למשל הוביל לכך שצוערי יחידת רוכב שמיים יבצעו את קורס הקצינים שלהם יחד עם כלל צוערי החיל בבית הספר לתותחנות שדה. כמו כן, במהלך תפקידו הצטייד החיל בטכנולוגיות חדשות. ריפטין בעל תואר ראשון במשפטים מהמכללה למנהל, תואר שני במנהל עסקים MBA מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. נשוי ואב לשלושה. "בתותחנים לכוון למעלה זה תרתי משמע", באתר "תמיד תותחן", 21 ביולי 2013. אמיר בוחבוט‏, הצצה לעתיד של התותחנים: "הפכנו למכונת מלחמה", באתר וואלה, 7 בדצמבר 2013. אור גינזבורג, "צריך לוודא שאנחנו כל הזמן מתאימים את עצמנו לאיומים", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 13 באוגוסט 2015. "התעצמות התותחנים תימשך", באתר "IsraelDefense"‏, 21 באוגוסט 2012
סוברומטרנספורט

סוברומטרנספורט (ברומנית: Sovromtransport) הייתה חברה מסוג סוברום (אנ'), משותפת לממשלות ברית המועצות ורומניה ומטרתה הייתה ניצול אמצעי התעבורה הממשלתיים של רומניה והפקת רווחים לצורך תשלום פיצויי המלחמה שרומניה הייתה חייבת לברית המועצות. החברה הוקמה במסגרת שביתת הנשק שחתמה רומניה בשנת 1944 עם ברית המועצות. בעקבות החוזה השתלטו הסובייטים על ספינות הסוחר ואוניות הנהר של רומניה, במהלך שהוגדר כתרומה של הצד הרומני למאמץ המלחמתי הסובייטי נגד היטלר. רומניה תרמה 16 ספינות. לאחר סיום המלחמה, בשנת 1945, מתוך 16 הספינות של הצי הימי הרומני, שנתרמו לסובייטים, הוחזרו רק שתיים. החברה הוקמה ב-14 ביולי 1945 וכללה ארבע אוניות רוסיות במצב גרוע, שהיו זקוקות לתיקונים, שתי אוניות רומניות, טרנסילבניה וארדאל והשכרת המבדוקים הרומניים בקונסטנצה, דרובטה-טורנו סברין ובראילה. האוניות הרוסיות, שקיבלה סוברומטרנספורט, היו "פלחנוב", שנבנתה באנגליה ב-1900, "דימיטרוב" (שמה שונה ל"אולטניה"), שנבנתה ברוטרדם ב-1920, "פרידריך אנגלס", שנבנתה בלנינגרד ב-1930 ו"ברזינה", שנבנתה באנגליה ב-1918. בהמשך צורפו לחברה עוד 4 אוניות, שתיים שבנייתן החלה ברומניה עוד ב-1942 ("מידיה" ו"סולינה") ושתיים, שנבנו בבודפשט ("קונסטנצה" ו"מנגליה"). בשנת 1954 פורקה החברה המשותפת והאוניות הועברו לחברה בשליטת ממשלת רומניה, נאוורום (NAVROM). ואסילה סורצ'ל, "גיל הזהב של הצי" באתר של jurnalul.ro (ברומנית) Sovromtransport, ENCICLOPEDIA ROMANIEI
שפתי חכמים

שפתי חכמים הוא פירוש פופולרי לפירוש רש"י לתורה שחובר על ידי רבי שבתי בס. הספר נדפס לראשונה באמסטרדם ב-1680. "שפתי חכמים" מופיע כיום בחלק מהחומשים מקראות גדולות, אולם ברובם, כמו בחומשים ממהדורות רבות אחרות, מודפס כיום פירוש המכונה: עיקר שפתי חכמים, שהוא קיצור של שפתי חכמים. "שפתי חכמים" שייך לפירושי רש"י הפותחים בחיפוש הקושי שרש"י ניצב בפניו. הפירוש מלוקט ממפרשי רש"י שקדמו לו ובפרט מהרא"ם. שבתי בס, שפתי חכמים, באתר היברובוקס "שפתי חכמים" באתר "תורת אמת": בראשית, שמות, ויקרא, במדבר, דברים אברהם גרוסמן, קווים לאופיו של פירוש רש"י לתורה והגורמים לתפוצתו, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וידר

וידר פירושו מגרמנית שוב. שם משפחה יהודי פרוש אפשרי הוא שוחט ובודק (שו"ב)[דרוש מקור], לחלופין וידר (WIEDER) הוא מונח גרמני שמשמעותו מזל טלה. האם התכוונתם ל... אדי ודר – זמר אמריקאי בן וידר – איש עסקים קנדי ברוך וידר – רב ישראלי ג'ו וידר – איש עסקים קנדי, אחיו של בן יוני וידר – הרב הראשי של אירלנד נפתלי וידר – חוקר תפילה יהודי יוסי וידר – סטנדאפיסט, חקיין, קומיקאי, ושחקן ישראלי. וידר (מיתולוגיה) – אל נורדי. וידור – שם משפחה ויידר (פירושונים)
אגוזי סבון

אגוזי סבון (שם מדעי: Sapindus) המכונה לעיתים עץ תותי סבון או ריטה הוא סוג של עץ ירוק-עד, ממשפחת הסבונניים, הכוללת, בין השאר, את הליצ'י והאדר. מוצאו מדרום אסיה. אגוזי הסבון ניתנים לגידול גם באזורים קרירים. על אף שמו, אגוז הסבון איננו אגוז. פירותיו, המבשילים בסתיו, הם כדוריים, קטנים ומפיצי ריח. הם מכילים סבונין שהוא דטרגנט טבעי. הפרי יכול לשמש תחליף טבעי למגוון חומרי הניקיון הביתיים. בין היתר, ניתן להשתמש בו לכביסה, חפיפת שיער, שטיפת כלים ועוד. אגוזי הסבון לא מיועדים למאכל אדם. בחלקן הפנימי של קליפות אגוזי הסבון ישנה שכבה סבונית העשויה מחומר מבריק ודביק שצבעו חום-כתמתם המכילה את הסבון. קליפות אגוזי הסבון מפרישות אותו ברגע שהן באות במגע עם מים בטמפרטורה של מעל 30 מעלות צלזיוס. מדיה וקבצים בנושא אגוזי סבון בוויקישיתוף אגוזי סבון, באתר ITIS (באנגלית) אגוזי סבון, באתר NCBI (באנגלית) אגוזי סבון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אגוזי סבון, באתר Tropicos (באנגלית) אגוזי סבון, באתר GBIF (באנגלית) אגוזי סבון, באתר IPNI (באנגלית) אגוזי סבון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אגוזי סבון לכביסה וניקוי אקולוגי, שיח הטבע ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איזידור פאפו

פרופסור איזידור פאפו (בסרבית קירילית: Исидор Папо; ‏31 בדצמבר 1913, ליובושקי, הרצגובינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 14 באוקטובר 1996, בלגרד, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) היה גנרל ורופא יהודי, מפקד מערך הרפואה של צבא יוגוסלביה ורופאו האישי של שליט יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו. איזידור פאפו נולד בעיירה ליובושקי ליוסף וקלרה לבית לוי, ואת השכלתו התיכונית רכש במוסטאר. למד רפואה באוניברסיטת זאגרב. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, הצטרף לשורת הפרטיזנים של טיטו. הוא פיקד על מערך הרפואה של הפרטיזנים בבוסניה ובהמשך מונה לראש המערך הכירורגי במטה הכללי של יחידות הפרטיזנים. במהלך המלחמה נרצחו אחיו ואחותו ועוד כ-50 מבני משפחתו. לאחר המלחמה התמחה פאפו בכירורגיה בברית המועצות ועם שובו מילא שורת תפקידים במערך הרפואה של צבא יוגוסלביה ובכלל זה פיקד על האקדמיה לרפואה של הצבא. בהמשך, נסע לארצות הברית והתמחה בכירורגיית לב-חזה במספר מוסדות ובכללם מאיו קליניק ובית החולים "הר סיני" במיאמי. עם שובו היה לרופא הראשון ביוגוסלביה אשר ביצע ניתוח לב פתוח. הוא היה רופאו האישי של יוסיפ ברוז טיטו ובמסגרת תפקידו טיפל גם בשליטי מדינות כגון ג'ווהרלל נהרו וגמאל עבד אל נאצר. ב-1975 מונה למפקד מערך הרפואה של צבא יוגוסלביה והועלה לדרגת גנרל-פולקובניק. זכה לעיטור מסדר הכוכב של יוגוסלביה דרגה שנייה והיה אחד מ-159 האנשים שקיבלו את העיטור ביוגוסלביה ומחוצה לה. ב-1982 פרש משירותו הצבאי. פאפו היה נשוי לאנסטסיה ("אסיה"; 1922–2009) אשר הייתה רוסייה, אחות בצבא האדום. נפטר ב-1996 בבלגרד והוא בן 82 שנים, ונקבר בחלקה היהודית של בית הקברות החדש בבלגרד. ראיון ביוגרפי עם איזידור פאפו ב-1996, באתר מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה, אוחזר ב-3 באוגוסט 2014 (בסרבו-קרואטית) דרגת גנרל פוקובניק בצבא יוגוסלביה מקבילה לדרגת קולונל-גנרל והיא דרגת ביניים בין גנרל למרשל (אנ'). מקימי השרות הרפואי הפרטיזאני ביוגוסלביה, באתר "ההתנגדות היהודית בשואה", אוחזר ב-29 ביולי 2014. הגיע ד"ר פאפו רופאו של טיטו, דבר, 30 באפריל 1967.
גביע אסיה בכדורגל 1980

גביע אסיה בכדורגל 1980 נערך בכווית בין התאריכים 15 בספטמבר ל-30 בספטמבר 1980. לטורניר העפילו 10 נבחרות שחולקו לשני בתים, כאשר מכל בית העפילו שתי נבחרות לשלב חצי הגמר שהתקיים בשיטת נוקאאוט. הנבחרת המארחת, נבחרת כווית, זכתה בגביע לאחר שניצחה במשחק הגמר את קוריאה הדרומית בתוצאה 3-0. כל משחקי הטורניר נערכו באצטדיון סבאח אל סאלם שבכווית סיטי המכיל 22,000 מקומות ישיבה. בסיום הטורניר העניקה קונפדרציית הכדורגל של אסיה את הפרסים הבאים: שוער מצטיין איראן נאצר חג'אזי מגנים מצטיינים כווית נעים סעד מלזיה סו צ'ין אן כווית מנבוב ג'ומה איראן מנדי דינברזדה קשרים מצטיינים איראן עבדולרזה ברזגרי כווית סעד אל האוטי קוריאה הדרומית לי יונג מו חלוצים מצטיינים קוריאה הדרומית צ'וי סון הו כווית פייסל אל דקהיל כווית ג'ייסם יקוב
רוזה פאפו

פרופסור רוזה פאפו (בסרבית קירילית: Роза Папо; ‏6 בפברואר 1914, סרייבו, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 20 בפברואר 1984, בלגרד, יוגוסלביה) הייתה גנרלית ורופאה יהודיה בצבא יוגוסלביה. רוזה פאפו הייתה האישה הראשונה שקיבלה דרגות גנרל ביוגוסלביה. רוזה פאפו נולדה למשפחה יהודית-ספרדית בסרייבו. בת למרים לבית אבינון ונכדתו של הרב סולומון אבינון, מגארצ'אניצה. היא למדה רפואה באוניברסיטת זאגרב ועם סיום לימודיה הועסקה כרופאה במספר בתי חולים באזור סרייבו. ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, הצטרפה רוזה פאפו ליחידות הפרטיזנים של טיטו. היא הייתה ראש מערך הרפואה במספר אוגדות פרטיזנים ובהמשך התקדמה עד לתפקיד מנהלת בית החולים של גיס הפרטיזנים ה-3. לאחר המלחמה המשיכה פאפו בשירותה הצבאי והתמחתה במחלות זיהומיות ובאפידמיולוגיה. היא ניהלה את המרפאה המרכזית למחלות זיהומיות של צבא יוגוסלביה בדרגת גנרל-מאיור. בכך, הפכה רוזה פאפו לאישה הראשונה ביוגוסלביה שזכתה לדרגת גנרל. פאפו סיימה את שירותה הצבאי ב-31 בדצמבר 1973. היא הלכה לעולמה בבלגרד ב-1984 והיא בת 70 שנים. הייתה נשואה ואם לבן ובת. מדיה וקבצים בנושא רוזה פאפו בוויקישיתוף יהודית קול-ענבר, הקול שהולאם: האישה היהודיה בשואה, באתר בצלאל. מקימי השרות הרפואי הפרטיזאני ביוגוסלביה, באתר "ההתנגדות היהודית בשואה", אוחזר ב-29 ביולי 2014. רוזה פאפו, באתר ארגון הפרטיזנים, לוחמי המחתרות והגטאות, אוחזר ב-30 ביולי 2014.
יחיל

האם התכוונתם ל... חיים יחיל – דיפלומט ישראלי ויושב ראש הוועד המנהל של רשות השידור לני יחיל – חוקרת השואה ופרופסור באוניברסיטת חיפה מרים יחיל-וקס – חוקרת תיאטרון וספרות, מתרגמת, סופרת ומשוררת ישראלית
גביע אסיה בכדורגל 1984

גביע אסיה בכדורגל 1984 נערך בסינגפור בין התאריכים 1 בדצמבר ל-16 בדצמבר 1984. לטורניר העפילו 10 נבחרות שחולקו לשני בתים, כאשר מכל בית העפילו שתי נבחרות לשלב חצי הגמר שהתקיים בשיטת נוקאאוט. נבחרת ערב הסעודית זכתה בגביע לאחר שגברה במשחק הגמר על סין בתוצאה 2–0. כל משחקי הטורניר נערכו באצטדיון הלאומי של סינגפור שמונה כ-55,000 מקומות ישיבה. ערב הסעודית וכווית העפילו לשלב חצי הגמר. במשחק בין כווית לסוריה, שהיה המשחק מרובה השערים במשחקי בית א', ניצחה נבחרת כווית את סוריה. למרות ההפסד, השיג שחקן סוריה אבו אל סל הישג. הוא כבש שער בדקה החמישית שהפך להיות השער שנכבש הכי מהר בטורניר. בסוף הטורניר, קיבל אבו אל סל פרס על הישגו. סין ואיראן העפילו לחצי הגמר. בסיום הטורניר, העניקה קונפדרציית הכדורגל של אסיה פרסים לשחקנים מסוימים: הרפובליקה העממית של סין ג'יה קיוקוואן איראן שארוק ביאני איראן נאסר מומאדקני איראן עבדולה אל דייה הרפובליקה העממית של סין ג'יה קיוקוואן סוריה ווילד אבו אל סל הרפובליקה העממית של סין נבחרת סין
הרברט קראוס

ד"ר הרברט קראוס (בסרבית קירילית: Херберт Краус; ‏13 בפברואר 1910, באצ'ינצי, וויבודינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 12 באפריל 1970, בלגרד, יוגוסלביה) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ומאיור-גנרל במערך הרפואה של הצבא העממי היוגוסלבי. הרברט קראוס נולד בכפר באצ'ינצי אשר בחבל וויבודינה. ב-1936 סיים את הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת זאגרב ובהמשך, הועסק במספר תפקידים במערכת הרפואה הציבורית בזאגרב. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב לשירות צבאי אך שוחרר על רקע היותו יהודי. ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הצטרף קראוס לכוחות הפרטיזנים של טיטו וביצע שורת תפקידים כקצין רפואה ביחידות שונות. הוא התקדם לתפקיד סגן מפקד מערך הרפואה של כוחות הפרטיזנים ושירת במטה הכללי של יוסיפ ברוז טיטו. לאחר שחרור יוגוסלביה המשיך קראוס לשרת בצבא יוגוסלביה ומילא שורת תפקידים במערך הרפואה ובכללם: מנהל בית החולים המרכזי של הצבא ומפקד האקדמיה הצבאית לרפואה. ב-1956 השתחרר קראוס משירותו הצבאי בדרגת גנרל-מאיור. לאחר שחרורו מונה קראוס לממונה על בריאות הציבור במועצה הפדרלית המבצעת של יוגוסלביה(אנ') ובהמשך מילא מספר תפקידי מינהל בכירים במערכת הבריאות היוגוסלבית. ב-1970 נפטר מדום לב בשנתו והוא בן 60 שנים ונקבר בשדרת "האזרחים הנכבדים" של בית הקברות החדש בבלגרד. מקימי השרות הרפואי הפרטיזאני ביוגוסלביה, באתר "ההתנגדות היהודית בשואה", אוחזר ב-29 ביולי 2014.
רוני מורנו

רוני מורנו (נולד בשנת 1952) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כקצין לוגיסטיקה ראשי. לאחר מכן שימש כסמנכ"ל וכמשנה למנכ"ל במשרד הביטחון. באפריל 2022 מונה ליו"ר תומר חברה ממשלתית. מורנו נולד וגדל בשכונת אבו כביר בתל אביב. עם גיוסו לצה"ל בנובמבר 1970 התנדב לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד 890. עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר ולחם במלחמת יום הכיפורים בקרב החווה הסינית ובמלחמת ההתשה במובלעת הסורית. לאחר מכן שירת כנגד במפקדת הגדוד ובשנים 1977–1981 שימש כרס"ר הגדוד. לאחר מכן השלים קורס קצינים. בתום הקורס מונה למפקד פלוגת המפקדה של גדוד 890, ולחם במלחמת לבנון הראשונה. בהמשך שימש במגוון תפקידים בחיל הלוגיסטיקה ובשנת 2001 מונה לקצין לוגיסטיקה ראשי, ומילא את תפקידו במהלך האינתיפאדה השנייה. בשנת 2005 סיים את שירותו והשתחרר מצה"ל. עם שחרורו שימש סמנכ"ל וראש אגף השיקום במשרד הביטחון, בשנת 2008 שימש כסמנכ"ל וכראש אגף משאבי אנוש במשרד הביטחון. בשנת 2014 מונה למשנה למנכ"ל המשרד. בנובמבר 2019 מונה, בנוסף לתפקידו כמשנה למנכ"ל, גם כממלא מקום רשות החירום הלאומית. באפריל 2022 מונה ליו"ר מועצת המנהלים של תומר חברה ממשלתית. תמונות מערב ההשקה לתוכנית "מקצוע לחיים", מנהלת להכשרה מקצועית לחיילים, מרץ 2018 מימין: מנכ"ל זוקו שילובים, יוסי סמירה, רוני מורנו, אהרון חליוה, ומישל ינקו מימין: רן דהן מפקד המכללה הטכנו-לוגיסטית, רוני מורנו, מנכ"ל רפאל, יואב הר אבן, נציג התאחדות התעשיינים בצפון, אלי גן, אהרון חליוה, מנהל האגף להכשרה מקצועית במשרד העבודה, שולי אייל, מישל ינקו וראש מנהלת "מקצוע לחיים", אסנת לוי מדיה וקבצים בנושא רוני מורנו בוויקישיתוף עמיר רפפורט, סיפור הסינדרלה של תת-אלוף רוני מורנו, באתר nrg‏, 30 ביולי 2005. אמיר בוחבוט‏, רוני מורנו: "נשים מככבות במשרד הביטחון", באתר וואלה, 6 באוקטובר 2012. עמיר רפפורט, סיפור הסינדרלה של תת-אלוף רוני מורנו, באתר nrg‏, 30 ביולי 2005. מורנו מונה למשנה למנכ"ל משהב"ט, "ישראל דיפנס", ‏ 28 ביולי 2014 דירקטוריון והנהלה, באתר תומר חברה ממשלתית ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תיאטרון סנג'ורג'י

תיאטרון סנג'ורג'י (באיטלקית: Teatro Sangiorgi) הוא בית אופרה ותיאטרון בקטניה. המבנה נבנה בהזמנת משפחת סנג'ורג'י ופרסקו שצייר סלווטורה דה גרגוריו (איט'). הוא תוכנן על ידי האדריכל סלווטורה ג'ופרידה (באיטלקית: Salvatore Giuffrida) בסגנון אר-נובו. המבנה האדריכלי שכן ברחוב אנטונינו די סנג'וליאנו (באיטלקית: via Antonino di Sangiuliano) בקטניה. Antonio Rocca: Il liberty a Catania, Magma, Catania 1984. Franca Restuccia: Catania nel '900 : dall'architettura eclettica allo stile liberty, Gangemi, Roma 2003. Anna Maria Damigella: Il contributo di Tommaso Malerba all'architettura liberty a Catania (1907 - 1915), Arte documento, 23.2007, 240-251, Marcianum Press, Venezia 1988. מדיה וקבצים בנושא תיאטרון סנג'ורג'י בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון סנג'ורג'י ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה ובנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלמר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קלמר – כלי לנשיאת כלי כתיבה הקלמרים – סדרת טלוויזיה ישראלית קלמר – כפר בהונגריה קלמאר – קומונה בצרפת קלמר – עיר ומחוז בשוודיה איחוד קלמר – ממלכה סקנדינבית מאוחדת (1397-1524) אישים ינה קלמר (Kalmár Jenő) - חוקר יבשת אפריקה ואספן אתנוגרפי יהודי-הונגרי משה קלמר – פוליטיקאי ישראלי פאולה וולף־קלמר – שחמטאית אוסטרית קרלוס קלמר – מנצח אורוגוואי
ואיך אצלך

ואיך אצלך הוא אלבום הסולו ה-50 של הזמרת והיוצרת הישראלית חוה אלברשטיין שיצא בשנת 2013. אלברשטיין חיברה את המילים לרוב שירי האלבום וכן הלחינה חמישה מהם. השיר "אהבה" נכתב לפי לחן של קורין אלאל, והגיטריסט ערן ויץ, המשתתף בהופעותיה של אלברשטיין, הלחין את ארבעת השירים הנותרים. כמו כן נכללו באלבום שירו של דוד אבידן "מנת קרב" ותרגום של אלברשטיין ל"בלוז הלוויה" של המשורר וו. ה. אודן. בשיר "כרגע זה נראה לא טוב" נכללת דגימה מתוך שירים ישנים של אלברשטיין "כל פלאי הקיץ", "אחרי המלחמה" ("אוי לי חייל קרבי הוא..") את האלבום הפיק ועיבד המוזיקאי תמיר מוסקט, איש ה"בלקן ביט בוקס" המזוהה עם מוזיקה אתנית והיפ הופ שלא היו קרובים דווקא ליצירתה של אלברשטיין עד כה. את העבודה משותפת יזמה אלברשטיין, ולאחר שהעבודה על השיר הראשון השביעה את רצון שני הצדדים הוחלט להמשיך בעבודה משותפת. האלבום יצא שלוש שנים לאחר פטירת נדב לויתן, שהיה בעלה של אלברשטיין וכן שותפה ליצירה. על רקע זה, המוות וההתמודדות עמו נוכחים ברבים משירי האלבום. כך למשל השיר "כרגע זה נראה לא טוב" (אשר הופיע כבר באותו הלחן אך בעיבוד אחר באלבומה של אלברשטיין "תיכף אשוב" מ-1999) מתאר התמודדות עם מחלה קשה - ”כרגע זה נראה לא טוב / אומרים שבקרוב / לא מדברים על סוף / וגם זה טוב”; בשיר "יצאתי למרפסת" מתבשרת הדוברת על מות אהובה: ”שורה אחת קראתי / אהובי חולה מאוד / שורה שנייה קראתי / הוא איננו עוד”; ואילו השיר "המראות" מתאר את ההתמודדות עם אובדן בן הזוג: ”מאז שנפרץ הצמד / העולם התבלבל לחלוטין”. בחוברת המצורפת לאלבום נכללו איורים מאת אלברשטיין. לצאת האלבום קדמו הסינגלים "אהבה" ו"כרגע זה נראה לא טוב" והאלבום המלא יצא בחודש מרץ וזכה להצלחה גדולה הן בקרב הקהל והן בקרב המבקרים. המבקרים שיבחו את שיתוף הפעולה בין מוסקט לאלברשטיין ש”הצליח להעמיד הפקה מעודכנת וחיונית לזמרת הוותיקה [..] והצליח, לצד זאת, לשמור על הממד האינטימי בשירים של אלברשטיין, וליצור איתה אלבום שמרגיש חי מאוד, ויוצא מלב אל לב”. מוסקט אף זכה בפרס אקו"ם למעבד השנה, בין השאר על חלקו באלבום זה. בתוך שלושה שבועות מצאתו הגיע האלבום למעמד אלבום זהב. מידע על האלבום ואיך אצלך באתר MusicBrainz אהבה, בביצוע חוה אלברשטיין, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב יואב קוטנר, ‏ריאיון עם חוה אלברשטיין ותמיר מוסקט לרגל צאת האלבום "ואיך אצלך", באתר iCast‏, גלי צה"ל, 8 במרץ 2013 בן שלו, ואיך אצל חוה אלברשטיין? - ראיון, באתר הארץ, 21 במרץ 2013 בן שלו, ההמולה האינטימית של חוה אלברשטיין, באתר הארץ, 14 במרץ 2013 נדב מנוחין‏, החדש של חוה אלברשטיין: אלבום פרידה מופתי, באתר וואלה, 29 במרץ 2013 נדב מנוחין‏, החדש של חוה אלברשטיין: אלבום פרידה מופתי, באתר וואלה, 29 במרץ 2013 אלבום זהב לחוה אלברשטיין, באתר וואלה, 11 באפריל 2013
תיאטרו מאסימו בליני

תיאטרו מאסימו בליני (באיטלקית: Teatro Massimo Vincenzo Bellini, על פי האתר הרשמי: Teatro Massimo Bellini) הוא בית אופרה ותיאטרון בקטניה שהוקם בין 1888[דרוש מקור] ו-1890 לפי תוכניותיו של האדריכל קרלו סדה (איט') בסגנון אר-נובו.[דרושה הבהרה] סגנון הבנייה הזכיר את סגנון של האדריכל יאקופו סנסובינו בכיכר סן מרקו בוונציה. Antonio Rocca: Il liberty a Catania, Magma, Catania 1984.|| Franca Restuccia: Catania nel '900 : dall'architettura eclettica allo stile liberty, Gangemi, Roma 2003. Anna Maria Damigella: Il contributo di Tommaso Malerba all'architettura liberty a Catania (1907 - 1915), Arte documento, 23.2007, 240-251, Marcianum Press, Venezia 1988. אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרו מאסימו בליני (באנגלית, בצרפתית ובאיטלקית) ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה ובנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנג'ר (בייסבול)

מנג'ר הוא אדם, המדריך ומנווט את שחקני הקבוצה. האחראי לאסטרטגיה של הקבוצה ולמהלכי הטקטיקה תוך כדי משחק הבייסבול. המנג'ר שווה בסמכותו למאמן ראשי בקבוצות כדורגל או כדורסל תחת המנג'ר עובדים מספר מאמנים. (בין שנים לשישה), שלכל אחד מהם תחום התמחות שונה. בחבטות בהגנה ובתפיסות. בדרך כלל הכינוי מנג'ר קיים רק בבייסבול המקצועני, בסוגים אחרים של בייסבול ישתמשו במונח מאמן. מאמני הבייסבול שונים משאר המאמנים בקבוצות הספורט. בכך שהם לובשים את מדי הקבוצה. ולחולצתם ישנו גם כן מספר. כמו השחקנים. ג'ו טורה טד ויליאמס פוג אלן טרי פרנקונה מדיה וקבצים בנושא מנג'ר בוויקישיתוף
אגמי האצבעות

אגמי האצבעות (למפת ניו יורק מוגדלת)   אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדה אגמי האצבעות (למפת ניו יורק רגילה)   אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדה אגמי האצבעות אגמי האצבעות (באנגלית: Finger Lakes) הם מקבץ של 11 אגמים הממוקמים בחלק המרכזי-מערבי של אפסטייט ניו יורק, ארצות הברית. צורת האגמים ארוכה וצרה, לאורך ציר כללי הנוטה לכיוון צפון-דרום, והם דומים בצורתם למעין אצבעות. אגם אוניידה (Oneida), הממוקם מצפון מזרח למקבץ האגמים ונוטה לכיוון מזרח-מערב, לרוב אינו נחשב לחלק מאגמי פינגר, אך בשל צורתו הוא מכונה לעיתים "האגודל" בהקשר למקבץ אגמים זה. שני האגמים הארוכים ביותר, אגם קיוגה (Cayuga) ואגם סנקה (Seneca), הם גם בין העמוקים ביותר בארצות הברית. אורכו של אגם קיוגה כ-64 קילומטרים, ואורכו של סנקה 61 קילומטרים. רוחבם אינו עולה על 5.6 קילומטרים. העיר הגדולה הסמוכה לאגמים היא רוצ'סטר, בצפון, סמוך לימת אונטריו. העיר סירקיוז ממוקמת בצד המזרחי, סמוך לאגם אונונדגה. העיר איתקה שוכנת על הגדה הדרומית של אגם קיוגה, והעיר ז'נבה על הגדה הצפונית של אגם סנקה. האגמים מהווים אתר תיירותי פופולרי. מדיה וקבצים בנושא אגמי האצבעות בוויקישיתוף אתר התיירות הרשמי של אגמי האצבעות (באנגלית) אתר מידע תיירותי על אגמי האצבעות (באנגלית) טיול באגמי האצבעות, באתר "למטייל" אגמי האצבעות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכס פארקס

אלכסנדרה רבקה פארקס (אנגלית: Alexandra Rebecca Parks; נולדה ב-26 ביולי 1984) היא זמרת וכותבת שירים שנולדה וגרה בכפר הקטן מאונט הוק שליד טרורו שבקורנוול, אנגליה. פארקס מוכרת לציבור הרחב בזכות זכייתה ב־Fame Academy 2, תוכנית מציאות בריטית משנת 2003 שניסתה לאתר ולקדם את הזמר וכותב השירים המצליח הבא בתעשיית המוזיקה. כמו כן, פארקס מוכרת בזכות הסינגלים והאלבומים שהוציאה לאחר הזכייה בתוכנית. פארקס היא לסבית מוצהרת מאז גיל 14. היא החלה לכתוב שירים כשנה לאחר שיצאה מהארון. במכללה היא למדה תיאטרון ואמנות ההופעה והתמחות בליצנות. התחביב שלה, בזמנו, היה להופיע עם להקה מקומית, בשם "One Trick Pony", כזמרת ראשית. במסגרת הזמן שבילתה עם הלהקה, נחשפה פארקס למוזיקה מסוגים שונים וצברה ניסיון בכתיבת שירים ונגינה בגיטרה. לאחר זמן מה התפרקה הלהקה, אך פארקס המשיכה לכתוב שירים. אביה של פארקס, סטפן פארקס, שלח בשמה פנייה מאולתרת ל-Fame Academy של ה-BBC, אשר העניק למשתתפיו בין השאר חינוך מוזיקלי, פיתוח קול, ופרסום בכלי התקשורת. בסופו של דבר זכתה פארקס בתחרות וניתנה לה ההזדמנות להוציא את הסינגל הראשון שלה "Maybe That's What It Takes", אותו כתבה בזמן שהותה באקדמיה. ואכן, השיר יצא לאור לחנויות ב-17 בנובמבר 2003, והגיע למקום השלישי במצעד הבריטי (UK Top 40) שבוע לאחר מכן. Introduction, אלבום הבכורה של פארקס, מכר למעלה מ-400,000 עותקים. לאחר שהוציא לאור את הסינגל השני מתוך האלבום, שמו "Cry", התרחקה פארקס מאור הזרקורים כדי לפנות זמן לעבודה על האלבום השני שלה "Honesty". השירים באלבום נכתבו על ידי פארקס ובשיתוף עבודה עם כותבים ומפיקים אחרים, כמו גרג וולס, ג'ון ריינולדס, פיטר ג'ון וטס וג'ודי צוק. האלבום והסינגל הראשון מתוכו ראו אור באוקטובר 2005. מעריציה של פארקס זעמו על כך שפולידור, חברת ההפקות שלה, ביטלה את הוצאת השיר על גבי דיסק, ואפשרו הורדה של הסינגל באמצעות האינטרנט בלבד. פארקס ערכה מסע הופעות בבריטניה במטרה לקדם את אלבומה החדש. כרטיסי ההופעות אזלו מבעוד מועד, וההופעות נערכו בלונדון, אדינבורו, מנצ'סטר, ברמינגהאם וקורנוול. הסינגל השני מתוך האלבום "Honesty", יצא לאור בינואר 2006, והגיע למקום 56 במצעד הבריטי. מעריציה של פארקס הטילו את האשמה על חברת ההפקות שלה, בטענה שלא תרמה מספיק כדי לקדם את פארקס. פארקס ופולידור הודיעו על סיום שיתוף הפעולה ביניהם בפברואר 2006, מיד לאחר שנערכה הופעה של פארקס ב"שפרדס בוש אמפייר", הופעה שהייתה מלאה עד אפס מקום. פארקס הודיעה באתר הרשמי שלה על כך שהיא לוקחת הפסקה בזמן הקרוב, בין השאר, כדי לשקול מספר הצעות שקיבלה מחברות הפקה שונות. אתר האינטרנט הרשמי של אלכס פארקס אלכס פארקס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלכס פארקס, באתר Discogs (באנגלית)