laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פסיכודינמיקה

פסיכודינמיקה היא תאוריה ומחקר שיטתי של הכוחות הפסיכולוגיים שביסודה של ההתנהגות האנושית. הפסיכודינמיקה עוסקת בפעולה ההדדית של המודע והלא-מודע. הטיפול הפסיכודינמי עוסק בקונפליקטים פנימיים של האדם, ומטרתו היא יצירת תובנות לגבי קונפליקטים אלו, ומציאת דרכי התמודדות עימם. המושג פותח על ידי זיגמונד פרויד, אבי הפסיכואנליזה. פרויד טען כי תהליכים פסיכולוגיים מושפעים מזרמים של אנרגיה נפשית היוצרים "דינמיקה" בתוך הנפש. האנרגיה הנפשית נקראת ליבידו. למרות שהתאוריה הפסיכואנליטית מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית, ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע. קיימת גם ביקורת על האפקטיביות הנמוכה של הטיפול הפסיכואנליטי. הפסיכודינמיקה התפתחה מתוך הפסיכואנליזה. שתיהן עוסקות בהבנת הנפש והאישיות ומציעות באופן קליני טיפול נפשי המסייע בקשיים רגשיים של האדם, במצוקותיו ובאיכות חייו, זאת מעבר לטיפול בהפרעות בתפקודו ובהתנהגותו. עם זאת, בעוד המטופל בפסיכואנליזה מטופל בעודו שוכב על ספת הטיפולים ובתדירות של 3–5 פגישות טיפוליות בשבוע, המטופל בפסיכודינמיקה נפגש עם המטפל רק אחת לשבוע, ויושב בכיסאו מול המטפל במהלך הטיפול. הטיפול הפסיכודינמי מיועד למטופלים בעלי מגוון הפרעות נפשיות (אם כי לרוב לא במטופלים שנמצאים במצב פסיכוטי פעיל), וכן לאנשים בעלי קשיים בחייהם שאינם מסווגים כהפרעה נפשית (למשל קשיים בקשר הזוגי). הטיפול עשוי להיות ממושך, לאורך מספר שנים, אך בעשורים האחרונים פותחו מספר שיטות טיפוליות דינמיות קצרות מועד, שהן ממוקדות מטרה ועשויות להימשך 12–30 פגישות. גישה טיפולית נוספת שפותחה בשנים האחרונות בטיפול הדינמי, היא טיפול אינטרסובייקטיבי, המתמקדת ביחסים בין המטפל והמטופל כדרך ליצירת תובנות לגבי הקונפליקטים של המטופל. פרשנות ברית טיפולית העברה והעברה נגדית השלכה הזדהות השלכתית החזקה הכלה אמפתיה יחסי זולתעצמי טיפול קצר מועד מדיה וקבצים בנושא פסיכודינמיקה בוויקישיתוף טיפול דינאמי, בלקסיקון הפסיכולוגי "בטיפולנט" Shedler, J., (2010). The Efficacy of Psychodynamic Psychotherapy. American Psychologist, 65, 98-109. ‏ (סקירה בעברית על המאמר, איציק פיש, באתר פסיכולוגיה עברית) צבי גיל, (2011), ראיות ליעילות של טיפולים פסיכו דינמיים – סקירה, מרחבים, גיליון ב' אורנה אפק, יתרונות הטיפול הדינמי מול טיפולים ממוקדי סימפטום, באתר פסיכולוגיה עברית, ‏06 באפריל 2014 פסיכותרפיה פסיכודינמית, דף שער בספרייה הלאומית Frederick Crews, The Verdict on Freud, Psychological Science 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, Skeptical Inquirer, 2006, עמ' 29-37 Evan Mayo-Wilson et al, Psychological and pharmacological interventions for social anxiety disorder in adults: a systematic review and network meta-analysis, The Lancet Psychiatry 1, 2014-10, עמ' 368–376 doi: 10.1016/S2215-0366(14)70329-3 Xinyu Zhou et al, Comparative efficacy and acceptability of psychotherapies for depression in children and adolescents: A systematic review and network meta-analysis, World Psychiatry 14, 2015-06, עמ' 207–222 doi: 10.1002/wps.20217 ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נורמן טאורוג

נורמן טאורוג (באנגלית: Norman Taurog; ‏23 בפברואר 1899 – 7 באפריל 1981) היה במאי קולנוע אמריקני שבין השנים 1920 ו־1968 ביים 180 סרטים. טאורוג נולד בשיקגו לארתור ואניטה, הורים ממוצא יהודי, ומגיל צעיר החל להופיע על במות תיאטרון ובגיל 13 השתתף בסרט. בהמשך הופיע כשחקן תיאטרון בניו יורק. ב-1919 החל את הקריירה שלו כבמאי, וסרטו הראשון (1920), נקרא 'The Sportsman'. סרטו הראשון באורך מלא עלה לאקרנים ב-1928 ('הגטו'). פריצתו הגדולה באה ב־1931, כאשר ביים את הסרט 'סקיפי', בו לקח חלק אחיינו הצעיר ג'קי קופר. באוטוביוגרפיה שלו כתב קופר, כי בעת ההסרטה איים טאורוג לירות בכלב המחמד שלו אם לא יבכה בסצנה. על סרטו 'סקיפיק הוענק לטאורוג פרס האוסקר לבימוי, ובכך נהיה לבמאי הצעיר ביותר אי פעם שזכה בפרס זה (בגיל 32). ב-1938 ביים את "עיר הנערים" בכיכובם של ספנסר טרייסי ומיקי רוני והיה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר. בשנות ה־50 התמקד טאורוג בסרטי קומדיה-מוזיקלית בכיבובם של ג'רי לואיס ודין מרטין.ב-1949 ביים את "נשיקת חצות" וב-1950 ביים את "הזמיר מניו אורלינס" בכיכובם של מריו לנצה וקתרין גרייסון. ב-1956 ביים את "צרור של אושר" בכיכובם של דבי ריינולדס ואדי פישר. בשנות ה־60 הוא ביים מספר סרטים בכיכובו של אלביס פרסלי, כמו "הוואי הכחולה" (1961) ו"נערות! נערות! נערות!" (1962). מדיה וקבצים בנושא נורמן טאורוג בוויקישיתוף נורמן טאורוג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נורמן טאורוג, באתר AllMovie (באנגלית) נורמן טאורוג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נורמן טאורוג, באתר MusicBrainz (באנגלית) נורמן טאורוג, באתר Discogs (באנגלית) נורמן טאורוג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) נורמן טאורוג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא במאים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליות

אליות (בכתיב לועזי: Alioth מערבית אליאט - אליה של כבשה) או ε בדובה הגדולה הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. למרות בהירותו קיבל הכוכב את ציון באייר ε (אפסילון), שכן יוהאן באייר ציין את שבעת כוכבי הקבוצה הבהירים על פי מיקומם ממערב למזרח ולא על פי בהירותם. הכוכב נמצא בחיבור הזנב של הדובה אל גבה או אם מתייחסים לקבוצה כאל העגלה הגדולה, בחיבור היצול לעגלה. אליות הוא תת-ענק לבן, מטיפוס ספקטרלי A0 עם ספקטרום לא שגרתי שמשתנה באופן מחזורי, בעוד הבהירות נשארת כמעט קבועה. הכוכב נמצא במרחק של 81 שנות אור והוא בעל מסה של כ-3 מסות שמש ורדיוס פי 4 מרדיוס השמש. בהירות נראיתו היא מדרגה 1.76 כך שהוא מאיר בעוצמה של פי 108 מעוצמת ההארה של השמש. טמפרטורת פני השטח של הכוכב היא 9,400 קלווין. הספקטרום של אליות מכיל קווי בליעה שמראים על נוכחות של יסודות שונים (בעיקר חמצן וכרום, אך הרכבם משתנה בצורה משמעותית במחזוריות של 5.1 ימים. הסיבה לכך היא שדה מגנטי חזק פי 100 משל כדור הארץ, שמוטה ב-90 מעלות ביחס לציר הסיבוב של הכוכב. ריכוזי היסודות בשכבות החיצוניות של אליות משתנים בהתאם לשדה המגנטי (למשל ריכוז החמצן לאורך קו המשווה המגנטי גדול פי 100,000 מאשר בקטבים המגנטים), ובשל הזווית הגדולה בין הציר המגנטי וציר הסיבוב, מציג הכוכב ריכוז שונה של חמצן לאורך מחזור הסיבוב העצמי שלו, שנמשך כאמור 5.1 ימים. השינוי בספקטרום גורם לשינוי של מספר מאיות של דרגת בהירות ובשל מנגנון ההשתנות, מסווג הכוכב כמשתנה α2 בכלבי ציד. מכדור הארץ אליות הוא הכוכב הבהיר ביותר מסוג זה, אך קיימים כוכבים בעלי שדה מגנטי חזק בהרבה משלו. אליות נמצא בשלבי סיום התכת המימן שבליבתו להליום והוא יוצא מהסדרה הראשית בתהליך של התקררות והתנפחות בדרכו ליהפוך לענק אדום. אליות באתר של ג'ים קלר אליות, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים General Catalogue of Variable Stars: ε Ursae Majoris
קלאודיה קולב

קלאודיה אן קולב (באנגלית: Claudia Ann Kolb; נולדה ב-19 בדצמבר 1949) היא שחיינית עבר אמריקאית. אלופה אולימפית (מקסיקו סיטי 1968) ושיאנית עולם שהתמחתה בסגנון מעורב אישי. קולב נולדה בהייוורד, קליפורניה, ילדה שלישית מתוך עשרה ילדים. היא התאמנה בהדרכתו של ג'ורג' היינס במועדון השחייה של סנטה קלרה, שבו שחו מספר אלופים אולימפיים כמו דון שולנדר, דונה דה וארונה, דיק רות', מארק ספיץ, דבי מאייר וקארן מו. בתחרות שנערכה ביולי 1964 קבעה קולב את שיאה העולמי הראשון, במשחה ל-100 מטר חזה בהיותה רק בת 14 וחצי בתוצאה של 1:17.9 דקות. באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה קולב במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה. היא קבעה תוצאה של 2:47.6 דקות, אחרי המנצחת מברית המועצות גלינה פרוזומנשיקובה שקבעה שיא אולימפי חדש בתוצאה של 2:46.4 דקות. שלישית סיימה שחיינית נוספת מברית המועצות סווטלנה באבאנינה (2:48.6 דקות). למרות שקולב קבעה שיא עולם ב-100 מטר חזה וזכתה במדליית כסף אולימפית במרחק הכפול, היא בחרה להתרכז בסגנון מעורב אישי. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בוויניפג, קנדה בשנת 1967 זכתה קולב ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. היא זכתה במדליות זהב במשחים ל-200 מטר פרפר, 200 מטר מעורב אישי בשיא עולם של 2:26.1 דקות ו-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם נוסף של 5:09.7 דקות. נוסף לכך, היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה. לאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הגיעה קולב כשיאנית עולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:23.5 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:04.7 דקות והייתה המועמדת הברורה לזכייה כפולה וכך היה. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות זהב עם שני שיאים אולימפיים חדשים, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:24.7 דקות לפני בנות ארצה סוזן פדרסן (2:28.8 דקות) וג'אן האן (2:31.4 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:08.5 דקות, בפער הגדול ביותר מאז 1928 מהשחיינית השנייה (13.7 שניות) בת ארצה לין וידאלי (5:22.2 דקות) והמזרח גרמניה זבינה שטיינבאך (5:25.3 דקות). לאחר המשחקים האולימפיים פרשה קולב משחייה תחרותית והחלה לאמן במספר מועדונים: סאות' בנד, אינדיאנה, סנטה קלרה, קליפורניה (שבו התאמנה), אוניברסיטת סטנפורד ואוניברסיטת פסיפיק, אורגון. שחייני קבוצתה מסטנפורד זכו במקום הראשון בשנת 1980 בתחרות הקבוצתית של ה-NCAA. קולב קבעה 23 שיאי עולם וזכתה ב-25 תוארי אליפות ארצות הברית. קולב זכתה בתואר שחיינית השנה בעולם ב-1966. בשנת 1975 זכתה קולב להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. [1] התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חזה התפתחות שיאי העולם ב-200 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית). התפתחות שיאי העולם ב-400 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית). מדיה וקבצים בנושא קלאודיה קולב בוויקישיתוף קלאודיה קולב, באתר olympedia.org
יד אליעזר

אגודת יד אליעזר הוא ארגון חסד וצדקה מהגדולים בציבור החרדי הישראלי. הארגון נוסד בשנת ה'תשמ"א (1981) על ידי הרב יעקב והדסה ויזל. יד אליעזר הוקם בתור ארגון שכונתי קטן בשכונת עזרת תורה בירושלים, אך צמח לאחד מארגוני הצדקה והחסד הגדולים ביותר בארץ. מטרתו העיקרית של הארגון הוא לסייע למשפחות נזקקות בתחומים מגוונים. האגודה מספקת מצרכי יסוד לכ-6,000 משפחות מעוטות יכולת מדי חודש בחודשו, מזון מבושל ליולדות, הפעלת מוקד טלפוני לנזקקים, מפעילה יחידה המסייעת לחולים סופניים ועוד. יד אליעזר בנה ומפעיל חמישה אולמות שמחות, שניים בבני ברק [פרידמן] ושלושה באשדוד [פרידמן], האולמות מספקים חתונות לכלל הציבור במחירי עלות על מנת לחסוך בהוצאות השמחה הכבדות, בתוך אולם האירועים באשדוד מפעילה העמותה סלון כלות במחירים זולים. ל"יד אליעזר" פרויקט ייחודי מסוגו הנקרא "פרויקט חונכים" אשר בו מאות חונכים בכל רחבי הארץ. כל חונך וחונך מוצמד לילד הזקוק לסיוע לימודי ורגשי, ונותן לו תשומת לב ויחס אישי, שעות לימוד משותף ופעילות חברתית, פעמיים בשבוע. כמו כן ישנה קרן אלמנות המסייע בכל חודש לאלפי אלמנות בכל הארץ. בארגון למעלה מ-5,000 מתנדבים ומתנדבות, וסניפים רבים הפרוסים בכל רחבי ישראל. השם אליעזר מגיע מהרב אליעזר ליפא בנזימן זצ''ל וכן עד היום כלתו גב' מלכה בנזימן נמצאת שם לעזור לנזקקים אתר האינטרנט הרשמי של יד אליעזר יד אליעזר, באתר "גיידסטאר ישראל" אגודת יד אליעזר (ירושלים), דף שער בספרייה הלאומית
פחד יצחק

האם התכוונתם ל... פחד יצחק (אנציקלופדיה) – אנציקלופדיה הלכתית מאת הרב והרופא האיטלקי יצחק למפרונטי יצחק פרידמן (בויאן) – אבי שושלת בויאן, נכדו של רבי ישראל מרוז'ין. פחד יצחק – סדרת ספרים מאת הרב יצחק הוטנר, שבעקבותיה נודע בכינוי "הפחד יצחק" ישיבת פחד יצחק – ישיבה בירושלים על שמו של הרב יצחק הוטנר.
1747

שנת 1747 היא השנה ה-47 במאה ה-18. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1747 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-11 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 17 ביוני – מרכוס הרץ, רופא ופילוסוף יהודי-גרמני (נפטר ב-1803) 4 באוקטובר – אמארו פרגו, פריבטיר וסוחר ספרדי (נולד ב-1678) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1747 התחילה ביום א' בשבט ה'תק"ז (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 11 ימים מוקדם יותר, ב-י"ט בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1747 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1747‎ נפטרים ב-1747‎ מדיה וקבצים בנושא 1747 בוויקישיתוף
אדרבעל

אדרבעל (ביוונית: Ἀτράβας, בלטינית: Adherbal) הוא שמם של שני מצביאים קרתגיים שנלחמו נגד רומא, הראשון במלחמה הפונית הראשונה (264–241 לפנה"ס) והשני במלחמה הפונית השנייה (218–201 לפנה"ס). מפקד הצבא הקרתגי בדרפאנה שבסיקיליה. הוא נזכר לראשונה באירועי שנת 249 לפנה"ס, בתחילת הקונסולאט של פובליוס קלאודיוס פולכר ולוקיוס יוניוס פולוס. בעקבות כישלון המצור על ליליבאיום, החליט פולכר להפסיק את הפעולות להבקעת חומות העיר, והפנה את מאמציו לכיבושה של דרפאנה. הוא יצא בראש 120 אוניות מלחמה, אך הוכה מכה ניצחת על ידי הצי הקרתגי בפיקוד אדרבעל. קרב דרפאנה היה הניצחון הימי הגדול היחיד של הקרתגים משך המלחמה כולה. פוליביוס מספר, כי "בעקבות תוצאות אלה של הקרב עלתה קרנו של אדרבעל בעיני אנשי קרתאגו, כי הצליח, לדעתם, כיחיד בתושייתו ובהעזתו." לאחר הניצחון שיגר אדרבעל צי בפיקוד קרתאלו, כדי להשמיד את שייטת האוניות הרומית שנותרה על משמרתה בליליבאיום. מפקד צי קרתגי, שהובס בשנת 206 לפנה"ס בהתנגשות ימית במימי מצר גיברלטר על ידי גאיוס לאיליוס (Gaius Laelius). פוליביוס. היסטוריה. כרך ראשון, ספרים א–ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991. Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922–1925. Digitized copy in: LacusCurtius. Diodorus. Translated by C.H. Oldfather. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1933–1957. Livius. Vol. VIII (books 28–30) translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1949 (reprinted 1962). s.v. "Adherbal" (1) and (2) in: Smith, W. (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1873. Digitized copy in: Perseus. פוליביוס, ספר ראשון 52 (בתרגום ב' שימרון). Polybius, 1.49-52; Diodorus, 24.1. Livius, 28.30-31.
מחוזות בחריין

מבחינה מנהלית, בשנים 2002–2014, בחריין הייתה מחולקת לחמישה מחוזות (בערבית: محافظات; מֻחַאפָזאת, תעתיק מדויק: מחאפט'את), ומאז ביטולו של "מחוז המרכז" בספטמבר 2014, יש בה ארבעה מחוזות. בעבר הייתה נהוגה חלוקה ל-12 אזורים מוניציפליים (البلديات). בראש כל מחוז עומד מושל שממונה על ידי הממשלה. לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה מדיה וקבצים בנושא מחוזות בחריין בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בחריין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייקל או'הייר

מייקל או'הייר (באנגלית: Michael O'Hare‏; 6 במאי 1952 – 28 בספטמבר 2012) היה שחקן טלוויזיה ותיאטרון אמריקני שידוע בעיקר בתפקידו כג'פרי סינקלייר בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5". או'הייר נולד וגדל בשיקגו, אילינוי. הוא בוגר אוניברסיטה בספרות אנגלית מאוניברסיטת הרווארד, וכן למד בבית הספר ג'וליארד היוקרתי לאמנויות הבמה. או'הייר הופיע במספר הצגות באזור ניו יורק, בהן בתפקיד קולונל ג'אספ במחזה "בחורים טובים" (תפקידו של ג'ק ניקולסון בסרט הנושא את אותו שם), וכן את הכומר ג'ון הייל ב"ציד המכשפות" של ארתור מילר. הוא היה הראשון שהיה מועמד לפרס השחקן על ידי קהילת האפרו-אמריקאים על ביצועיו במחזה "Shades of Brown", שתיאר את השלכות האפרטהייד על דרום אפריקה. בשנת 1992, נבחר או'הייר לגלם את דמותו של ג'פרי סינקלייר בעונה הראשונה של סדרת המדע בדיוני "בבילון 5", בנוסף למספר תפקידי אורח בהמשך. לזכותו רשומות מספר הופעות אורח בסדרות "פרקליטי אל איי", "חוק וסדר", "סיפורים מהצד האפל", "המשווה" ו"טי ג'יי הוקר". או'הייר נפטר בגיל 60 מהתקף לב לאחר ששהה זמן קצר בקומה. בעשורים האחרונים לחייו נלחם במחלת נפש שהביאה אותו לפרוש מעולם המשחק. שמונה חודשים לאחר מותו, חשף ג'יי מייקל סטרזינסקי את מחלתו של או'הייר כסיבה לעזיבתו את "בבילון 5" בסוף העונה הראשונה לסדרה, ולהגבלת הופעותיו בעונות המאוחרות יותר. מייקל או'הייר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל או'הייר, באתר AllMovie (באנגלית) מייקל או'הייר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מת השחקן מייקל או'הייר (סינקלייר מ"בבילון 5"), באתר ynet, 29 בספטמבר 2012 מייקל או'הייר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
תיירות תמריץ

תיירות תמריץ (באנגלית: Incentive Travel) היא ענף בתעשיית התיירות העוסק במתן שרותי תיירות עבור תאגידים המעוניינים להעניק חוויית טיול או נופש לגורמים שונים בשרשרת השיווק שלהם כתמריץ לעמידה ביעדים שיווקיים וכגמול על הישגיהם. סיורי תמריץ מוענקים על ידי חברות ללקוחות נבחרים, לסוכנים ומפיצים, ולעובדים (בעיקר כאלה שעיסוקם בתחומי השיווק והמכירות), על פי רוב בדרך של הצבת יעד שנתי של מכירות או רכישות, והבטחת ההשתתפות בנסיעה לעומדים ביעדים. במקרים רבים משולב הדבר בתוכנית תמרוץ כללית של צבירת נקודות, שבה מוצעים גם פרסי תגמול נוספים בדרגות שונות. התפיסה העומדת מאחורי תיירות התמריץ גורסת כי חוויית נסיעה נוטה להיחרת בתודעת המקבל ובזכרונו יותר מכל גמול או פרס שווה-כסף אחר. סיורי התמריץ מתאפיינים בדרך כלל בשימוש בשירותי תיירות ברמה גבוהה כגון מלונות פאר, מסעדות יוקרה, בילויי ערב, וריבוי פעילויות תוכן והרפתקה שנועדו להעניק למשתתף חוויה ייחודית ושונה מכל נסיעותיו התיירותיות הפרטיות. אף שניתן להעניק לזוכים נופשי תמריץ למימוש על בסיס אינדיבידואלי, על פי רוב מתייחס המונח לנסיעה קבוצתית של הזוכים בליווי נציגים מהנהלת החברה המעניקה, שדואגים לכל צורכיהם של המשתתפים ואגב כך לגיבוש ולחיזוק הקשר וההזדהות של המשתתפים עם החברה ויעדיה. לעיתים יתוכנן יעד סיור התמריץ כך שיכלול ביקור במפעליו, מתקניו, ארץ מוצאו או זירת פעילותו של הגוף המעניק. העיסוק בתיירות התמריץ נחשב לאחד היוקרתיים בענף התיירות, וזאת משום ההתקשרות העסקית עם תאגידים משופעי תקציב המעוניינים בחבילת שירותים ברמה גבוהה וכל-כוללת, עבור מספר גדול יחסית של משתתפים, ובמינימום או בהיעדר מוחלט של הוצאה מצד המשתתפים במהלך הנסיעה. ארגון והפעלת תיירות תמריץ נחשבים לתחומי התמחות ייחודיים בין סוכני ומארגני התיירות, ובעולם פועלות מספר אגודות מקצועיות בינלאומיות המאגדות את העוסקים בתחום. כמו כן מתקיימים כנסים מקצועיים, תערוכות וירידי מסחר למקצועני התחום. חברות המתמחות באספקת שירותי הקרקע המורכבים שנדרשים לתיירות תמריץ מכונות על פי רוב DMC - Destination Management Company ("חברת ניהול יעד"), וזוהי תת-התמחות מוכרת בין העוסקים בענף התיירות הנכנסת. Site - ארגון בינלאומי של מפעילי תיירות תמריץ Conference & Incentive Travel - מגזין מקצועי לעוסקים בתחום ITCM - מגזין לקניינים תאגידיים של תיירות תמריץ אוסף מאמרים על תיירות תמריץ באתר IRF - המכון לחקר תמרוץ
מרוץ תהליכים

במדעי המחשב, מרוץ תהליכים (Race condition) או לעיתים תחרות או תנאי מרוץ, הוא מצב שבו התנהגותה של מערכת (בדרך כלל מרובת תהליכונים או אוסף של מספר תהליכים העובדים יחדיו במסגרת מערכת) תלויה בסדר התזמון של התהליכונים (או התהליכים), או באירועים אחרים במערכת שלא קורים בתזמון צפוי. תכונה זו עלולה לגרום להתנהגות בלתי צפויה ואפילו לבאג, אם המתכנת שכתב את התוכנה לא לקח בחשבון ההרצות האלו. חמור מכך, ייתכן שכמעט כל ההרצות יתנהגו כמצופה להוציא מספר בודד של הרצות שבהן התוכנית תקולה; דבר המקשה לזהות מצב שכזה. אם התחרות היא בין תהליכים או תהליכונים מסוגים שונים, באופן המשפיע על התנהגות המערכת נרצה להבטיח סדר מסוים ולא לאפשר תחרות חופשית. דרך אחת להבטיח סדר היא על ידי סנכרון. מקובל להדגים את הבעיה באמצעות מרוץ סוסים שבו כל סוס מייצג אלמנט אחר של התוכנה. כך למשל ממשק המשתמש מיוצג על ידי סוס אחד, וקישוריות הרשת על ידי אחר. על מנת שהתוכנית תפעל כנדרש, על סוס מסוים, נאמר מספר 5, לזכות בתחרות. אם אכן יזכה – התוכנית תפעל כראוי, בעוד שאם סוס אחר יזכה, התוכנית עלולה לקרוס. כיוון שמדובר בתחרות, התוצאות לא ידועות מראש ובעולם המחשבים גם יכולות להשתנות בין מערכות שונות. לכן כדי להבטיח את ניצחונו של סוס מסוים, על הרצים לתאם ביניהם את הריצה. בהקשר של נכונות מערכות מקביליות, תנאי בסיסי לכך שמערכת היא נכונה, הוא אם בכל הרצה התנהגותה שקולה. בלשון אחרת, במערכת מקבילית נכונה אין מרוץ תהליכים. בתנאים מסוימים, מרוץ תהליכים עלול לגרום לבאג משמעותי אשר יחשוף את המכונה לפגיעות שפצחנים יוכלו לנצל. לדוגמה, באוקטובר 2016, תוקנה פרצה המכונה Dirty COW (מסוגנן כ-dirtyc0w), אשר עלולה להוביל למצב של הסלמת הרשאות. הפרצה נבעה מהאופן שבו הקרנל של לינוקס מבצע העתקה בזמן כתיבה (copy on write), כאשר קיימים מספר תהליכים הקוראים וכותבים במקביל את המצב של דף הזיכרון. הפרסום הראשוני, CVE-2016-5195, באתר Red Hat פירוט מקיף אודות הפרצה
לוקיוס יוניוס פולוס

לוּקיוּס יוּניוּס פּוּלוּס (בלטינית: Lucius Iunius Pullus) היה קונסול ומצביא רומאי, שלחם נגד הקרתגים במלחמה הפונית הראשונה (241-264 לפנה"ס). הוא נבחר לקונסולאט בשנת 249 לפנה"ס יחד עם פובליוס קלאודיוס פולכר. בעוד עמיתו מפקד על הצבא הצר על ליליבאיום, ארגן פולוס העברת דגן ואספקה מאיטליה אל הצבאות הנלחמים בסיקיליה. שיירת אוניות משא ומלחמה, שיצאה בפיקודו אל ליליבאיום, הותקפה מן המארב על ידי צי קרתגי בפיקוד קרתאלו. פולוס נמנע מקרב, ועגן את אוניותיו בחסות חוף סלעי ומסוכן ליד קמארינה, בחוף הדרומי של סיקיליה, אליו לא העזו הקרתגים להתקרב. איתרע מזלו, ופרצה סערה עזה שהשמידה כמעט את כל אוניותיו. הקרתגים, שהכירו את טבע המקום, הסתלקו ממנו בעוד מועד וניצלו. זמן קצר קודם לכן הובס פולכר, הקונסול השני, בקרב ים ליד דרפאנה. לאחר טביעת הצי שב פולוס "אל הצבא במצב רוח מדוכא מאוד, והגה רעיונות על מעשה חדש, שיתאים לצורכי השעה, כי שאף להמיר את האסון בהצלחה." כשנקרתה לו ההזדמנות, לכד בהתקפת פתע את הר אריקס והעיר שלמרגלותיו, בחוף הצפוני של סיקיליה. קיקרו כותב, כי האסון הימי ותבוסת פולכר בקרב אירעו משום שהשניים זלזלו "באותות המבשרים" (auspicia) שחזו האוגורים קודם יציאת האוניות לים. בשל כך, לדבריו, הועמד קלאודיוס פולכר למשפט העם ונקנס ואילו יוניוס פולוס שלח יד בנפשו. סיפור זה אינו מופיע אצל פוליביוס אלא רק אצל סופרים מאוחרים יותר, וכפי הנראה הוא המצאה מאוחרת, הבאה לתרץ את הכישלונות הרומיים. פוליביוס. היסטוריה. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991. מרקוס טוליוס קיקרו. על טבע האלים. תרגמה מרומית והוסיפה הערות ומפתח אביבה קציר. הקדים מבוא יוחנן גלוקר. רמת גן, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשנ"ב. Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922-1925. Digitized copy in: LacusCurtius. Diodorus. Translated by C.H. Oldfather. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1933-1957. Walbank, F.W., A Historical Commentary on Polybius. Oxford, Oxford University Press, 1957. s.v. "Pullus, L. Junius" in: Smith, W. (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867. Digitized copy in: Perseus. פוליביוס, ספר ראשון, 49-52. פוליביוס, ספר ראשון, 55 (בתרגום ב' שימרון); Diodorus, 24.1.10. קיקרו, על טבע האלים, ספר שני, iii ‏(7) בתרגום א' קציר; Walbank, p. 113.
אדינבורו על שבעת הימים

אדינבורו על שבעת הימים (באנגלית: Edinburgh of the Seven Seas), או בפי התושבים היישוב (באנגלית: The Settlement) הוא היישוב העיקרי באי טריסטן דה קונה, בדרום האוקיינוס האטלנטי, ובו 266 תושבים (נכון לינואר 2020). היישוב נחשב להתיישבות הקבע האנושית הנידחת ביותר בעולם, יותר מ-2,400 ק"מ ממקום היישוב הקרוב אליו ביותר אשר באי סנט הלנה. המקום נקרא על שם הנסיך אלפרד, דוכס אדינבורו, בנה השני של המלכה ויקטוריה, לכבוד ביקורו באי בשנת 1867. היישוב נוסד בשנת 1816 על ידי הסמל גלאס ממשמר הגבול הסקוטי לאחר סיפוח האי לבריטניה. ראשוני המתיישבים באי היו חיילי משמר, אשר הוצבו בו לצורך הגנה מפני ניסיונות צרפתיים לשחרור נפוליאון הכלוא באי סנט הלנה. חיל המשמר הוצב באי עד לתום מלחמת העולם השנייה. ביישוב נמצאים משרדי הממשל המקומי, בית דואר ונמל קטן. היישוב ניזוק קשות בהתפרצות געשית שאירעה באי בשנת 1961 ואשר אילצה את התושבים להתפנות לבריטניה. מפעל לעיבוד שימורי סרטנים מזן מקומי ייחודי הושמד כולו וחיסל מקור הכנסה משמעותי ביותר של התושבים. שודדי ים בזזו את שנותר לאחר החורבן. בשנת 1963 שבו מרבית התושבים לאי והחלו בשיקום המקום. מדיה וקבצים בנושא אדינבורו על שבעת הימים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אדינבורו על שבעת הימים http://www.cnn.com/2013/01/30/travel/most-remote-islands ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.