laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרי מאוזר

מרי מטיליין מאוזר (באנגלית: Mary Matilyn Mouser; נולדה ב-9 במאי 1996) היא שחקנית אמריקאית. היא ידועה בזכות תפקידה משנת 2018,בתור סמנת'ה "סאם" לרוסו בסדרה "קוברה קאי" המשודרת בנטפליקס; עוד לפני כן התפרסמה מתפקידה בתור לייסי פלמינג בסדרה "בגוף ההוכחה" (אנ') (2011–2013). מאוזר נולדה בפיין בלאף, ארקנסו. היא השנייה מתוך שלושה ילדים; אחיה הגדול אהרון פרקר ואחותה הקטנה לורה אשלי, גם הם שחקנים. בשנת 2009, אובחן כי למאוזר סוכרת מסוג 1. הקריירה של מאוזר החלה בגיל 5 כאשר הייתה כפילה של דמותה אביגייל ברסלין בסרט הקולנוע "סיינס". היא דובבה את דמותה של אלואיז בסדרת האנימציה "אלואיז" ושיחקה בסרט הטלוויזיה "A Stranger's Heart". מאוזר דיבבה בכמה סרטי אנימציה בין היתר בסרטים טרזן 2 ו"מלחמת הדביבונים". היא הופיעה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "CSI", "ללא עקבות", "מלך השכונה", "מונק", "סקראבס", "מחשבות פליליות", והיה לה תפקיד חוזר בסדרה "NCIS" כבתו של לירוי ג'תרו גיבס קלי (מארק הארמון). היא שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה בסדרה "Life Is Wild" בתפקיד מיה ולר, במשך 13 פרקים. מאוזר שיחקה בתפקידי אורח בסדרות "שקר לי" ו"הלוחשת לרוחות". מאוזר כיכבה בדרמה הרפואית "בגוף ההוכחה" כבתה של הדמות אותה מגלמת דיינה דלייני. מאוזר גילמה את התפקידים של סוואנה אוניל ואמה ריינולדס בסרט "חברים-אויבים" של ערוץ דיסני, שיצא לאקרנים בשנת 2012. החל משנת 2018 היא מגלמת את דמותה של סמנתה לרוסו בסדרת הטלוויזיה "קוברה קאי". מדיה וקבצים בנושא מרי מאוזר בוויקישיתוף מרי מאוזר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרי מאוזר, סרטונים בערוץ היוטיוב מרי מאוזר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרי מאוזר, באתר AllMovie (באנגלית) מרי מאוזר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מרי מאוזר, באתר Metacritic (באנגלית) מרי מאוזר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Mary Matilyn Mouser". TV.com. CBS Interactive. נבדק ב-11 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) Abhishek, Aharon (10 במאי 2019). "Cobra Kai's Mary Mouser who has type 1 diabetes finds it hard to maintain sugar level on set". MEAWW (Media, Entertainment, Arts, WorldWide). נבדק ב-5 בינואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Mouser, Mary (30 במאי 2019). "My Type 1 Diabetes Story". YouTube. נבדק ב-5 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "MaryMouser.com: The Leading Mary Mouser Site on the Net". marymouser.com. אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2015. נבדק ב-11 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) bkoganbing (13 בינואר 2012). "Frenemies (TV Movie 2012)". IMDb. נבדק ב-11 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) she is now starring in the new YouTube RED series Cobra Kai as the daughter of the famous karate master Daniel Laruso.
קורטני הנגלר

קורטני הנגלר (באנגלית: Courtney Henggeler נולדה ב-11 בדצמבר 1978) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. הנגלר, ילידת פיליפסבורג ניו ג'רזי. היא למדה משחק בלוס אנג'לס. הנגלר התחילה את קריירת המשחק שלה כששיחקה בתפקיד ראשי בסרט האימה, סרט מדרגה שנייה "The Creat Creatures" משנת 2003. שנתיים לאחר מכן הופיעה בתפקיד אורח בדרמה הרפואית "האוס". בשנת 2008 ושוב בשנת 2018, הנגלר שיחקה בתפקיד אורח בסיטקום הפופולרי "המפץ הגדול". היא גילמה את מיסי קופר, אחותו התאומה של הדמות הראשית בסדרה "שלדון קופר". לאורך השנים הנגלר שיחקה בתפקידי אורח שונים בכמה סדרות טלוויזיה והיה לה תפקיד חוזר בסיטקום "ממי" של רשת CBS. בשנת 2018 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "קוברה קאי". בסדרה מגלמת הנגלר את אמנדה לרוסו, אשתו של הקראטה קיד המקורי, דניאל לרוסו. הנגלר התחתנה עם רוס קוהן באוקטובר 2015. יש להם בן אוסקר נואה, יליד פברואר 2017. במרץ 2019 נולד ילדם השני. קורטני הנגלר, ברשת החברתית אינסטגרם קורטני הנגלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורטני הנגלר, באתר AllMovie (באנגלית) קורטני הנגלר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Post von Courtney Henggeler bei Instagram am 11. Dezember 2018, abgerufen am 31. August 2020. "Cobra Kai: First trailer for Karate Kid sequel is here". The Independent. אורכב מ-המקור ב-2014-08-16. נבדק ב-2018-11-18. ""The Karate Kid" Returns With New YouTube Red Series". Cheddar (TV channel). נבדק ב-2018-12-03. "Courtney Henggeler – (Friends With Benefits – 2011)". Matt J. Horn. אורכב מ-המקור ב-2014-08-16. נבדק ב-2018-11-18. "Courtney Henggeler | TV Guide". TVGuide.com (באנגלית). נבדק ב-2018-11-29. "Baby Registry of Courtney Henggeler and Ross Kohn". My Registry. נבדק ב-2018-11-18. "Courtney Henggeler Is Pregnant! Cobra Kai Star Expecting Second Child with Husband Ross Kohn". People. נבדק ב-2010-01-20.
פאול קליינשמידט

פאול קליינשמידט (בגרמנית: Paul Kleinschmidt‏; 1883 – 1949) היה צייר גרמני. קליינשמידט נולד בבובליץ, פומרניה, האימפריה הגרמנית (בובוליצה המודרנית, פולין). כסטודנט לאמנות באקדמיה בברלין, קליינשמידט הושפע מאנטון פון ורנר, שהיה באותה העת המורה להיסטוריה של האמנות. בתקופתו כסטודנט פגש קליינשמידט את לוביס קורינת שגם היה בעל השפעה על החינוך שלו. קליינשמידט המשיך את לימודיו בשנת 1904 אצל של פטר הלם, וכן אצל היינריך פון ציגל באקדמיה במינכן. במינכן הוא למד את הטכניקות של ליטוגרפיה וחריטה. בסופו של דבר מצא את דרכו לברלין לעבוד כצייר ואמן גרפי. הוא הציג בתערוכות הזצסיון הברלינאי ב-1908 וב-1911. בשנת 1915 החל קליינשמידט ללמד רישום תוך שהוא מקבל את תפקידו של שרטט טכני. בתקופה זו נוצרו רוב הליטוגרפיות והתחריטים המעולים שלו. כשהוא מציג יצירות אלה בתערוכת היחיד הראשונה שלו, שאורגנה על ידי חברת ההוצאה לאור Euphorion בשנת 1923, עבודתו של קליינשמידט תיראה אור בהמשך בשנת 1925 בהוצאת פריץ גורליט בברלין. קליינשמידט הוצג לראשונה בפני אספן אמנות בניו יורק בשם אריך קון בשנת 1927. אדם שהפך לימים לפטרונו. קליינשמידט ביצע כמה נסיעות מברלין ברחבי דרום גרמניה בשנת 1932 והסתיים באולם. זמן קצר לאחר מכן, הוא ומשפחתו מצאו את עצמם בעיצומו של הדיכוי הפוליטי עם עליית הנאצים לשלטון. הוא ברח להולנד בשנת 1936, ומשם לצרפת בשנת 1938. הוא נפל בשבי בפברואר 1940 אך שוחרר שוב לאחר כניעת צרפת. קליינשמידט נאלץ להפסיק את הציור בשנת 1943 בהנחיית הנאצים בשנותיו האחרונות בבנשהיים. בשנת 1945 איבד כל רכושו בהפצצה אווירית. קליינשמידט נפטר ב-2 באוגוסט 1949. מוקד עבודתו של קליינשמידט הוא דיוקן האישה. האמנות שלו ביקורתית מבחינה חברתית, אך תמיד שומרת על מרחק מכובד מהאנשים. בנוסף לדמויות, טבע דומם ונופים, הוא העדיף מוטיבים מחיי העיר ברלין, במיוחד עולם התיאטרון המגוון. כאן הוא הושפע ממעבר האמנות מאקספרסיוניזם לריאליזם, כביכול האובייקטיביות החדשה. בשנים 1968 ו-1997 התקיימו תערוכות של עבודות קליינשמידט בטובינגן, 1978 ו-2003 באולם, 1983 בשטוטגרט, 2004 בווירצבורג ו-2009 ברגנסבורג, 2011 בסנדן. מדיה וקבצים בנושא פאול קליינשמידט בוויקישיתוף Rudolf Vierhaus, Hitz - Kozub, Walter de Gruyter, 2011-05-03, ISBN 978-3-11-094653-6. (בגרמנית) Paul Kleinschmidt - Biography and Offers - Buy and Sell, www.kettererkunst.com
ג'סוואנט סינג

מייג'ור ג'סוואנט סינג (בהינדי: जसवंत सिंह;‏ 3 בינואר 1938 – 27 בספטמבר 2020) היה קצין בצבא ההודי ושר הקבינט ההודי. היה אחד המייסדי מפלגת העם ההודית, ואחד מחברי הפרלמנט המכהנים ביותר בהודו, לאחר שהיה חבר בלוק סבהה או ברג'יה סבהה כמעט ברציפות בין 1980 ל-2014. היה המועמד לסגן הנשיא של מפלגת העם ההודית בבחירות לסגן הנשיא בהודו ב-2012. סינג היה המנהיג היחיד מראג'סטאן שהפך להיות שר חוץ, שר האוצר והגנה. ג'סוואנט סינג נולד בינואר 1938 בג'סשול (אנ') שבסוכנות ראג'פוטנה (אנ') (היום בראג'סטאן) למשפחה ראג'פוטית. סינג למד מאיו קולג' (אנ') ולאחר מכן באקדמיית הביטחון הלאומית (אנ'), ובגיל 19 גויס לסוס מרכז הודו (אנ'), יחידת שריון מובחרת של צבא הודו. הוא שירת בה 1965, כשפרש על מנת לעסוק בפוליטיקה. סינג עבד במשך תקופה קצרה כמזכירו של גאג' סינג (אנ'), המהרג'ה של ג'ודהפור, ולאחר מכן הצטרף למפלגת סוואטנטרה. במהלך מצב החירום בהודו נוצרו קשרים בינו למנהיגי הבהרטיה ג'אנה סנג וב־1980 היה ממקימי מפלגת העם ההודית, כשהוא נבחר לרג'יה סבהה מטעמה. סינג נבחר לכהונה שנייה ברג'יה סבהה ב־1986, אך התפטר מהבית לאחר היבחרו ללוק סבהה בבחירות ב־1989. הוא שב ונבחר ללוק סבהה בבחירות ב־1991 וב־1996. לאחר הבחירות ב־1996 הייתה מפלגת העם ההודית למפלגה הגדולה בלוק סבהה, ומנהיגה אטאל ביהארי ואג'פאיי הושבע לראש ממשלת הודו. סינג מונה לשר האוצר בממשלתו, אך הממשלה פוזרה לאחר 16 יום עקב כישלון המפלגה לגבש רוב שיתמוך בה בלוק סבהה. סינג היה מנהיג האופוזיציה ברג'יה סבהה מ־2004 עד 2009. באוגוסט 2009 הוצא סינג ממפלגת העם ההודית לאחר ששיבח את מוחמד עלי ג'ינה בספר אוטוביוגרפי שחיבר. הוא שב למפלגה ב־2010 והיה מועמד הברית הדמוקרטית הלאומית למשרת סגן נשיא הודו ב־2012. לקראת הבחירות ללוק סבהה ב־2014 עזב סינג את המפלגה בשנית עקב סירובה לאפשר לו להתמודד מטעמה ללוק סבהה. סינג התמודד כפוליטיקאי עצמאי והפסיד למועמד המפלגה. ב-7 באוגוסט 2014 נפל ג'סוואנט סינג בחדר האמבטיה של בבית מגוריו וסבל מפגיעת ראש קשה. ביוני 2020 הוא אושפז לטיפול בבית החולים למחקר והפניה של צבא. הוא נשאר במצב של תרדמת במשך שש שנים עד מותו בשנת 2020. מדיה וקבצים בנושא ג'סוואנט סינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'סוואנט סינג (באנגלית) ג'סוואנט סינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סוואנט סינג, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'סוואנט סינג, ברשת החברתית Goodreads Jaswant's expulsion is the BJP's gift to the RSS, Rediff (באנגלית) Ex-Union Minister Jaswant Singh Dies At 82. "Saddened By Demise," Says PM, NDTV.com The Dates That Defined the Life and Times of Jaswant Singh (1938-2020), The Wire Ex-Union Minister Jaswant Singh No More, Pratidin Time, ‏27 בספטמבר 2020 (באנגלית) The Dates That Defined the Life and Times of Jaswant Singh (1938-2020), The Wire (באנגלית) Express Web Desk, Jaswant Singh dead: From key figure in Vajpayee govt to BJP rebel, The Indian Express, ‏27 בספטמבר 2020 Coomi Kapoor, Jaswant Singh: The courteous scholar-politician who was often out of sync with his party, The Indian Express, ‏28 בספטמבר 2020 Jaswant Singh in coma after severe head injury, condition `highly critical`, Zee News, ‏2014-08-08 (באנגלית) TIMESOFINDIA COM / Updated: Sep 27, 2020, 17:39 Ist, Jaswant Singh death news: Former BJP leader Jaswant Singh passes away, The Times of India (באנגלית)
קמרון חבית

קמרון חבית הוא קירוי בצורה של חצי גליל אופקי. האדריכלות הרומית הייתה הראשונה שבה השתמשו בקמרונות חבית, בדרך כלל במבני בזיליקה. קמרון החבית בנוי מסדרה ארוכה של קשתות הצמודות אחת לשנייה ויוצרות את צורת הצילינדר. קיימים גם קמרונות חבית מחודדים אשר החתך האופייני שלהם הוא קשת מחודדת. היתרון המבני של קמרון מסוג זה הוא הקטנת מאמצי הפישוק בבסיס הקשתות. בבנייה הערבית במזרח התיכון נפוצה שיטת בנייה של קמרונות חבית המבוססת על שימוש באבנים קטנות ולא מסותתות. מכיוון שעץ הוא מצרך יקר יחסית במזרח התיכון, השתמשו בסירה קוצנית להכנת הפיגומים. את השיח הקוצני היו דוחסים לצורה של חצי גליל ומעליו מניחים יריעת בד עבה. על גבי היריעה היו מניחים אבנים קטנות שהתחברו אחת לשנייה על ידי מלט מקומי. לאחר התקשות המלט, חלקה האחורי של ערימת הסירה הקוצנית היה מועבר להמשך בניית הקמרון. באופן זה התקבל קמרון חבית מקשי ויציב ללא הצורך לסתת אבנים או לבזבז כמות גדולה של עץ לטובת הבנייה. קשת קמרון צולב קמרון צלעות מדיה וקבצים בנושא קמרון חבית בוויקישיתוף קמרון חבית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Toy-Box

Toy-Box היא להקה דנית שפעלה בתחום מוזיקת פופ. הלהקה כללה זוג מוזיקאים, אנילה מירזה שנולד בדנמרק להורים מפקיסטן ואמיר אל-פלאחי שנולד להורים ממרוקו. הלהקה זכתה להצלחה כבר באלבום הראשון שלה Fantastic שיצאה בשנת 1999. השיר הראשון של האלבום Tarzan & Jane יצאה כבר בשנת 1998 כסינגל והגיע למקום השני במצעד הפזמונים בהולנד ודנמרק ובמקום השלישי בנורווגיה. האלבום עצמו הגיע למקום הראשון בהולנד ושלישי בדנמרק. בהמשך שירים נוספים של האלבום כמו Best Friend ו-The Sailor Song יצאו כסינגל, אך זכו להצלחה פחותה. אלבום נוסף של הלהקה Toy Ride יצאה בשנת 2001 אך הגיע למצעד הפזמונים בדנמרק רק למקום 22. בעקבות כך הלהקה פורקה וחברי הלהקה פנו לקריירה עצמאית. בשנת 2017 הם התאחדו מחדש ועשו סבב הופעות לצד להקות אחרות לרבות אקווה עם שירים משנות ה-90 של המאה ה-20. Toy-Box, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Toy-Box, באתר ספוטיפיי Toy-Box, באתר Last.fm (באנגלית) Toy-Box, באתר AllMusic (באנגלית) Toy-Box, באתר MusicBrainz (באנגלית) Toy-Box, באתר דיזר Toy-Box, באתר Yandex.Music (ברוסית) Toy-Box, באתר Discogs (באנגלית) Toy-Box, באתר Songkick (באנגלית) Toy-Box, באתר טיידל (באנגלית) Toy-Box, באתר אמזון מיוזיק
אנטון פון ורנר

אנטון אלכסנדר פון ורנר (בגרמנית: Anton Alexander von Werner‏; 9 במאי 1843 – 4 בינואר 1915) היה צייר גרמני הידוע בציורי ההיסטוריה שלו על אירועים פוליטיים וצבאיים בולטים בממלכת פרוסיה. ורנר נולד בפרנקפורט על האודר בפרובינציה ברוסנבורג הפרוסית, בנו של נגר. משפחתו הגיעה במקור ממזרח פרוסיה וקבלה תואר אצילות (פון) בשנת 1701. הוא החל בלימודיו כצייר דקורטיבי בשנת 1857 ומשנת 1860 ואילך למד ציור באקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין. כעבור שנה המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות יפות בקרלסרוהה, שם למד אצל יוהאן וילהלם שירמר, לודוויג דס קודרה, אדולף שרודטר וקרל פרידריך לסינג. בקרלסרוהה נפגש ורנר עם אמנים כמו אדוארד דבריאנט, יוהנס ברהמס וקלרה שומאן, פאול הייזה והצייר הנורווגי הנס גודה. הסופר יוזף ויקטור פון שפל, שהפך לחבר קרוב, הציג בפניו את הדוכס הגדול פרידריך הראשון מבאדן, ורנר אייר כמה מהדורות מודפסות של יצירותיו של שפל. ורנר ביקר בפריז בשנת 1865 ושוב ממארס 1867 עד יולי 1868, והכין את התערוכה הבינלאומית של 1867. הוא הושפע מאוד מציורי ההיסטוריה של ז'אן-אוגוסט-דומיניק אינגרס, אז'ן דלקרואה, ארנסט מיסוניר וליאון קוגניט אותם פגש באופן אישי. לאחר שקיבל מלגה לתערוכת עבודותיו המוקדמות בתערוכה הבינלאומית, עבר לאיטליה בשנת 1868 ושהה אצל אנסלם פויירבך ברומא עד נובמבר 1869. בשובו לבאדן קיבל כמה הזמנות ממלכתיות. עם פרוץ המלחמה הצרפתית–פרוסית נשלח ורנר עם צוות הקורפוס השלישי בפיקודו של הנסיך פרידריך ויליאם מפרוסיה באוקטובר 1870. בינואר 1871 הוא זומן למפקדה הפרוסית בוורסאי והוזמן להנציח את הכרזת האימפריה הגרמנית בהיכל המראות. ציור זה סימן את פריצת הדרך האחרונה של ורנר, הוא התוודע לנסיכים פדרליים גרמנים רבים שהציג, נפגש עם הקנצלר אוטו פון ביסמרק ועם מרשל השדה הלמוט פון מולטקה, וכן עם הקיסר וילהלם הראשון. לאחר מכן שב לברלין, והתחתן עם מלווין שרודטר, בתו של המורה שלו אדולף שרודטר באוגוסט 1871. בברלין תכנן ורנר את קישוט שדרת אונטר דן לינדן עם הגעתם של הכוחות הגרמנים המנצחים. הוא קיבל עבודות נוספות ליצירת עיטורי הקיר באכסדרת עמוד הניצחון. הוא המשיך להנציח את מלחמת צרפת–פרוסיה בכמה ציורים שהוזמנו. בשנת 1873 מונה ורנר לפרופסור באקדמיה בברלין. הוא השפיע על תלמידים רבים כמו פאול קליינשמידט. הקריירה שלו הגיעה לשיאה בשנת 1875, שהפך למנהל האקדמיה. לאחר 1888, בעודו בחצרו של ויליאם השני, חינך ורנר את הקיסר להיות צייר. הוא נפטר בברלין בשנת 1915. עבודותיו החשובות ביותר של ורנר כוללות את הכרזת האימפריה הגרמנית בוורסאי, מולטקה לפני הכניסה לפריז, מולטקה בוורסאי, מפגש ביסמרק ונפוליאון השלישי, ויליאם הראשון מבקר בקברים. כמו כן כמה קישוטים שהוצבו לפסיפס בעמוד הניצחון בברלין. עבודתו של ורנר מעניינת בעיקר בערך ההיסטורי של תמונותיו על אירועי מלחמת צרפת-פרוסיה. ורנר היה ידיד טוב עם הצייר הנורווגי הנס גודה אותו פגש בבית הספר בקרלסרוהה, ועמו עבד אחר כך באקדמיה בברלין. מדיה וקבצים בנושא אנטון פון ורנר בוויקישיתוף אנטון פון ורנר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Chisholm, Hugh, ed., Werner, Anton Alexander von, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 28 Biographie:Anton von Werner, 1843-1915 HOME – Kronberger Malerkolonie, www.kronberger-malerkolonie.com
ג'רי האוסמן

ג'רי האוסמן (באנגלית: Jerry Allen Hausman; נולד ב-5 במאי 1945) הוא כלכלן אמריקאי, מכהן כפרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. הוא ידוע כמפתח מבחן האוסמן וקיבל מספר פרסים מדעיים. ג'רי האוסמן נולד בעיירה בוירג'יניה המערבית. בשנת 1968 הוא סיים בהצטיינות אוניברסיטת בראון ובהמשך עבר לאוניברסיטת אוקספורד בה סיים את הדוקטורט בשנת 1973. מאז הוא עובד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. במהלך עבודתו במכון הוא היה מנחה של עבודות דוקטורט רבות. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 היה מהמובילים לפיתוח מבחן האוסמן שבודק את המובהקות של אומדן מול אומדן אלטרנטיבי. בהמשך הוא עבר בתחום התקשורת בו הוא עסק בתחום המונופולים, מיסוי ורגולציה. בין היתר הוא מונה למנהל מרכז לחקר כלכלת התקשות במכון בו הוא עובד. בשנת 1985 הוענקה לו מדליית ג'ון בייטס קלארק. העבודות האחרונות של האוסמן מתרכזות בתחום השפעת טכנולוגיות חדשות על מדד המחירים לצרכן ורגולציה בתחום התקשורת ואנרגיה. ג'רי האוסמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'רי האוסמן, באתר dblp ג'רי האוסמן, באתר SSRN
אהבה בערפל העתיד

"אהבה בערפל העתיד" (כותרת משנה: "סיפורו של רומן בשנת 4560"; ברוסית: Любовь в тумане будущего: История одного романа в 4560 году) הוא רומן-דיסטופיה רוסי מאת אנדריי וסילייביץ' מרסוב, שיצא לאור בשנת 1924. על ידי תיאור העתיד הרחוק, סיפורו של מרסוב מהדהד את הדיסטופיה המפורסמת "אנחנו" מאת יבגני זמיאטין (1920; פורסם בשנת 1924). בפרט, הסיפור נושא את הרעיון של חוסר האפשרות לאושר אישי ואהבה בחברה סוציאליסטית טוטליטרית מוחלטת. אך אם המדינה שתוארה על ידי זמיאטין היא מופשטת, הרי שבעולם של מרסוב, רוסיה מוזכרת באופן די ברור כחלק מקהילה עולמית מסוימת — "מועצת התבונה העולמית". בעולם הזה הכל נתון לשליטה: מחשבות, רגשות, לידה ומוות. מתוך הרומן: השלטון העליון של הרפובליקה הגדולה רוכזה בידי מועצת התבונה העולמית, אשר לאחר שבנתה חיים על עקרונות חדשים לחלוטין, השיגה הרמוניה מוחלטת בין החוויות הפנימיות לבין הפעולות החיצוניות של האנושות. מאז גילוי קרני האולטרה-רעמסס, שאפשרו לצלם את המחשבות האינטימיות ביותר, כל הדחפים של ה"אני" התת מודע של כל אדם נלקחו תחת השליטה המחמירה ביותר. התוצאות של אירוע זה היו אדירות... פושעים כבר לא היו קיימים, מאחר ופשעים התגלו לפני שבוצעו והאנושות, משוחררת מכל רוע ופשע, שיכורה מאהבת אחים, נכנעה בהתלהבות לעבודה פוריה במסגרת שיפור עצמי... לאחר מספר דורות, אנשים הגיעו לשיא השגשוג. — תרגום חופשי ערך מורחב – אנדריי וסילייביץ' מרסוב הסיפור "אהבה בערפל העתיד" הפך ליצירתו הספרותית הראשונה והאחרונה. על פי ערכי היומן של מרסוב, הוא קיבל השראה ליצור את היצירה ממושא אהבתו הצעירה הבלרינה ילנה לוק. הסיפור פורסם על חשבון המחבר בשנת 1924. בתקופה הסובייטית הסיפור לא פורסם מחדש, המהדורה הפוסט-סובייטית הראשונה (כחלק מספריית הפרוזה המופלאה הרוסית) נערכה בשנת 1999 ופורסמה לאחר מכן בשנת 2013, היא תורגמה לצרפתית בשנת 2020 על ידי ויקטוריה ופטריס לז'ויה. יבגני חריטונוב. תחום אוטופיות רוסי על הסיפור ב"מעבדת המדע" ביבליוגרפיה של פנטזיה. שנת 1924.
קינן ווין

קינן ווין (באנגלית: Keenan Wynn;‏ 27 ביולי 1916 – 14 באוקטובר 1986) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא יהודי. הוא הופיע בעשרות סרטים ותוכניות טלוויזיה לרוב בתפקידים משניים כשחקן אופי של דמויות נכלולית ועצבניות. נולד בשם Francis Xavier Aloysius Wynn. אביו, אד וין היה שחקן וודוויל יהודי מפורסם. אמו הילדה הייתה קתולית וגם היא הייתה שחקנית וודוויל. הוא שינה את שמו הפרטי בהוקרה לסבו מצד אימו, פרנק קינן (אנ') שגם הוא היה שחקן. הוא החל להופיע בברודוויי ובשנות ה-40 הוחתם במטרו גולדווין מאייר, מסרטיו: אנני אוקלי אשת לפידות (1950) שלוש מילים בודדות (1950) חתונה מלכותית (1951) בתפקיד כפול היפהפיה מניו יורק (1952) נשקיני קייט (1953) האיש בחליפה האפורה (1956) ג'וני קונצ'ו (1956) עם פרנק סינטרה מגע של רשע (1958) עת לאהוב ועת למות (1958) דוקטור סטריינג'לאב (1964) אמילי הופכת לאמריקאית (1964) הפרופסור המפוזר בתפקיד אלונזו הוק. הוא חזר על תפקיד זה בסרט "בנו של פלאבר" (1963). בשני סרטים אלה הופיע עם אביו, אד וין. ב-1974 חזר לאותו תפקיד בסרט "החיפושית דוהרת שוב". נאשוויל (1964) בבימויו של רוברט אלטמן. המירוץ הגדול (1965) "הפגיעה בול" (1967) "קשתו של פיניאן" (1968) בבימויו של פרנסיס פורד קופולה. היו זמנים במערב (1968) בתפקיד שריף. זהב מק'קנה (1969) שמח בשלג (1972) עם הכלב לצמרת (1976) פיראניה (1978) "חברים טובים" (1982) החדקרן האחרון (1982) בנוסף, הופיע בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה רבות כמו "בוננזה", "הוואי חמש-אפס", "דאלאס", "כל יום מחדש" ועוד. הוא נפטר מסרטן הלבלב ואפרו נקבר לצד בתו אמילי שמתה מלופוס בגיל 20. ווין היה נשוי שלוש פעמים: אווי ווין ג'ונסון (1938–1947) – שני ילדים. בטי ג'יין בטלר (1949–1953). שרלי הדסון (1954–1986) – שלושה ילדים. ילדיו טרייסי קינן ונד קינן הם תסריטאים, נכדתו ג'סיקה קינן וין היא שחקנית. מדיה וקבצים בנושא קינן ווין בוויקישיתוף קינן ווין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קינן ווין, באתר AllMovie (באנגלית) קינן ווין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קינן ווין, באתר MusicBrainz (באנגלית) קינן ווין, באתר Discogs (באנגלית) קינן ווין, באתר Internet Broadway Database קינן ווין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דגל טנזניה

דגל טנזניה אומץ בשנת 1964. הוא נגזר מדגל טנגנייקה ודגל זנזיבר הקודם. הדגל מחולק באלכסון על ידי רצועה שחורה שקצותיה צהובים היוצאת מהחלק התחתון של צד המוט. המשולש העליון (בצד המוט) הוא ירוק והמשולש התחתון הוא כחול. טנזניה היא אחת ממדינות יבשת אפריקה שדגלן מתאפיין לרוב על ידי צבעים של אדום, שחור, ירוק, לבן וכחול. מחקרים מראים כי קיים קשר בין המיקום של המדינה במערכת המודרניזציה העולמית לבין מנהגיה אשר משפיעים על סמליה, בהם, בין היתר, דגל המדינה. בזמן שלטון האימפריה העומאנית (אנ') היה דגל טנזניה דגל אדום פשוט. ב-1891 השתלטה הקיסרות הגרמנית על טנזניה ומיזגו אותה עם בורונדי ורואנדה ליצירת מזרח אפריקה הגרמנית. הדגל שהונף בתקופה זו היה שדה לבן עם צלב שחור ובחלק השמאלי העליון היה ריבוע אדום עם חמישה כוכבים מחומשים. אחרי נפילת הגרמנים, השתלטה בריטניה על טנזניה, והדגל שהונף בזמן שלטונה היה אדום כאשר בפינה השמאלית למעלה דגל בריטניה, ובפינה הימנית למטה תמונה של ג'ירפה בתוך עיגול לבן. ב-1951 הפכה טנזניה למדינה ריבונית ואומץ דגל חדש בצבע ירוק ושחור עם פסים צהובים. הדגל עבר עוד מספר גלגולים עד לדגל הסופי. דגל זה, ירוק וכחול עם פס שחור אלכסוני עם גבול צהוב. הירוק מייצג את הצמחייה, השחור מייצג את האנשים, כחול הוא האוקיינוס וצהוב הוא העושר. סמל טנזניה המנון טנזניה מדיה וקבצים בנושא דגל טנזניה בוויקישיתוף טנזניה, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל טנזניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) J. D. A. Piper, A Palaeomagnetic Study of the Bukoban System, Tanzania, Geophysical Journal International 28, 1972-06-01, עמ' 111–127 doi: 10.1111/j.1365-246X.1972.tb06116.x Karen A. Cerulo, Symbols and the world system: National anthems and flags, Sociological Forum 8, 1993-06-01, עמ' 243–271 doi: 10.1007/BF01115492 Tanzania National Flag | History & Facts, flagmakers.co.uk (באנגלית)
הווטרבויז

הווטרבויז (באנגלית: The Waterboys, כונתה בישראל גם בתרגום לעברית נערי המים) היא להקת פולק רוק סקוטית, שנוסדה באדינבורו ב-1983 בידי מייק סקוט (Mike Scott). בתחילת דרכה, סגנון הרוק של הווטרבויז כונה לעיתים "The Big Music" על שם אחד השירים באלבום השני. סגנון זה הגיע לשיאו באלבום השלישי של הלהקה, "This Is the Sea", שיצא ב-1985, והכיל גם את להיטה הגדול ביותר, "The Whole of the Moon". ב-1986 עבר סקוט לדבלין, והחל להיות מושפע ממוזיקה עממית אירית. הלהקה, בהרכב חדש, יצאה למסע הופעות שבמסגרתו הופיעה גם בישראל. הופעה שתוכננה להיות בבנייני האומה בוטלה עקב מיעוט הכרטיסים שנמכרו; הווטרבויז לא ויתרו, ואלתרו במקום זאת הופעה אקוסטית מחוץ לאולם. אלבומם הבא של הווטרבויז, Fisherman's Blues, יצא ב-1988. סגנון הפולק של האלבום היה שונה מאוד מאלבומיהם הקודמים. למרות שלא יצאו ממנו להיטים, הפך אלבום זה לנמכר ביותר בתולדות הלהקה. ב-1993, לאחר שני אלבומים נוספים, הווטרבויז התפרקו וסקוט יצא לקריירת סולו. בשנת 2000 חידש סקוט את הלהקה. אחד התקליטים הבולטים שלה בגלגולה החדש היה An Appointment With Mr. Yeats, אלבום של שירים למילותיו של המשורר האירי ויליאם בטלר ייטס. הרכב הלהקה התחלף לאורך השנים, כשסקוט הוא החבר היחיד שהיה קבוע לאורך כל שנות קיומה. חברים בולטים בלהקה היו: מייק סקוט – שירה, גיטרה, פסנתר Anthony Thistlethwaite - סקסופון, גיטרה בס, מנדולינה (1982–1991). Steve Wickham - כינור חשמלי, מנדולינה (1985–1990, ומ-2000). Roddy Lorimer – חצוצרה (1983–1990, 2007). מלבדם היו בלהקה בתקופות שונות נגנים רבים, כשחלקם מצטרפים לתקופות קצרות יחסית (כגון אלבום או סיבוב הופעות יחד). בסך הכל מונה רשימת הנגנים בווטרבויז בעבר ובהווה 87 נגנים (נכון ל-2020). מדיה וקבצים בנושא הווטרבויז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הווטרבויז הווטרבויז, ברשת החברתית פייסבוק הווטרבויז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הווטרבויז, ברשת החברתית אינסטגרם הווטרבויז, סרטונים בערוץ היוטיוב הווטרבויז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הווטרבויז, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) הווטרבויז, באתר ספוטיפיי הווטרבויז, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) הווטרבויז, באתר Last.fm (באנגלית) הווטרבויז, באתר AllMusic (באנגלית) הווטרבויז, באתר MusicBrainz (באנגלית) הווטרבויז, באתר דיזר הווטרבויז, באתר Discogs (באנגלית) הווטרבויז, באתר Songkick (באנגלית) הווטרבויז, באתר Genius הווטרבויז, באתר בנדקמפ הווטרבויז, באתר בילבורד (באנגלית) הווטרבויז, באתר טיידל (באנגלית) ראו יורם בר, "מן המעמקים", באתר רוק-בר, 30 בינואר 1986 ראו גדי טל, "איך להקה על ספסל הפכה אותי שבוי לעולם", באתר מגזין המוזיקה "קולומבוס". בארכיון ההופעות באתר הרשמי של הלהקה, מתוארת ההופעה כהופעה מאולתרת ("outside National Hall impromptu") איתמר זהר, "ואז היא הקליטה שיר של משורר מפורסם", באתר הארץ, 25 בספטמבר 2019 יוסי חרסונסקי, "הווטרבויז פוגשים את מר ייטס", באתר "חרסונסקי מיוסיק" רשימת חברי הלהקה, באתר הרשמי
הרקולס (קומיקס)

האם התכוונתם ל... הרקולס (מארוול קומיקס) – דמות בדיונית של גיבור-על בהוצאת מארוול קומיקס. הרקולס (DC קומיקס) – דמות בדיונית של אל אולימפי בהוצאת DC קומיקס.