laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוניברסיטת ווריק

אוניברסיטת ווריק (באנגלית: The University of Warwick; בקיצור: Warw) היא אוניברסיטה בקובנטרי, בריטניה שנוסדה ב-1965 כחלק מיוזמה ממשלתית להרחבת הנגישות להשכלה גבוהה. קמפוס האוניברסיטה נבנה על שטח בגודל של כ-290 דונם בפאתי קובנטרי שבאנגליה. האוניברסיטה חברה במספר ארגונים: חברה בקבוצת ראסל, בחדשנות מידלנדס, בגילדת אוניברסיטאות אירופאיות עתירות מחקר וחברה מייסדת של מכון אלן טיורינג בלונדון. האוניברסיטה הוקמה בשנת 1965, כ-3.5 ק״מ מהעיר קובנטרי שבאנגליה. בשנת 2000, נפתח באוניברסיטה בית הספר לרפואה החדש. בדצמבר 2000, בחר נשיא ארצות הברית ביל קלינטון להיפגש בפגישתו האחרונה עם ראש הממשלה הבריטי טוני בלייר באוניברסיטת ווריק. היועץ לביטחון לאומי של ארצות הברית, סנדי ברגר הסביר את הבחירה באוניברסיטה זו כמקום המפגש: "ווריק היא אחת מאוניברסיטאות המחקר החדשניות ביותר בבריטניה, אשר נבחרה על ידי ראש הממשלה בלייר כמודל של מצוינות אקדמית ועצמאות מהממשלה". היסטוריה עתיקה לימודים קלאסיים מחקרים אמריקאים השוואתיים מדיניות תרבות אנגלית קולנוע וטלוויזיה צרפתית גרמנית לימודי ספרדית היסטוריה תולדות האמנות איטלקית שפות מודרניות תיאטרון והופעה ביולוגיה תאית ביו-רפואית סרטן תמותת ילדים חינוך קליני סוכרת והשמנה התערבות מוקדמת ובריאות הנפש מדעי הבריאות בריאות מטבולית וכלי דם הורות בריאות הנפש הציבורית ורווחתה בריאות הרבייה שינה מדעי הביולוגיה כימיה מדעי המחשב הנדסה מדעי החיים מתמטיקה פיזיקה פסיכולוגיה סטטיסטיקה ביולוגיה מערכתית קבוצת ייצור ווריק (אנ') בלשנות יישומית המרכז למתודולוגיות בין תחומיות כלכלה חינוך מחקר תעסוקתי בריאות וחברה משפטים למידה לאורך החיים פילוסופיה פוליטיקה ולימודים בינלאומיים סוציולוגיה בית ספר לעסקים ווריק (אנ') דירוג שאנגחאי: מקום 101–150 (2023) Times Higher Education: מקום 67 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 106= (2024) מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת ווריק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת ווריק (באנגלית) אתר Warwick, Knowledge Centre (באנגלית) אוניברסיטת ווריק, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת ווריק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת ווריק, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת ווריק, סרטונים בערוץ היוטיוב (באנגלית) "Medical school's open doors". BBC News. 29 בספטמבר 2000. נבדק ב-10 בנובמבר 2011. {{cite news}}: (עזרה)
ביסקו

האם התכוונתם ל... ביסקו פוינט – כף באנטארקטיקה המהווה את צדו הדרום-מזרחי של מפרץ ביסקו מפרץ ביסקו – מפרץ באנטארקטיקה, צפונית לביסקו פוינט אישים: אהרן ליב ביסקו – סופר, עיתונאי ופדגוג עברי רוסי-בריטי ביסקו הטורי – אמנית מאנגה יפנית ג'ון ביסקו – מגלה ארצות וימאי בריטי ששרטט לראשונה את קו החוף של יבשת אנטארקטיקה; על שמו קרויים מפרץ ביסקו וביסקו פוינט
אגיל ואשמח בלבבי

"אגיל ואשמח בלבבי" הוא פיוט המושר לאחר הבדלה במוצאי שבת בקרב קהילות רבות בעם ישראל, במהלך סעודת מלוה מלכה. כותב הפיוט אינו ידוע, בראשי תיבות (אקרוסטיכון) של הבתים מופיע השם אלעזר. תוכן השיר הוא ציפייה לישועה, לביאתם של אליהו הנביא ומלך המשיח. בחלק מהנוסחאות הוחלפו מספר מילים או משפטים, ככל הנראה בהשפעת הצנזורה. למשל במקום "בראותי כי מאויביי תריב ריבי" הוחלפה הנוסחה ל"בראותי כי כלביא תריב ריבי". דוגמה נוספת: במקום "באדום וערב" הוחלפה הנוסחה ל"בארם וערב" מחמת הצנזורה הנוצרית. הפיוט אגיל ואשמח בלבבי, באתר הפיוט והתפילה אגיל ואשמח, באתר "דעת" אגיל ואשמח בלבבי, בביצוע יהונתן דקל, קליפ באתר יוטיוב סדר ברכת המזון עם הגדה בציורים כמנהג אשכנז ופולין, בסדילקאב, באתר היברובוקס
פורד סיירה

פורד סיירה (באנגלית: Ford Sierra) היא מכונית משפחתית, מתוצרת חברת פורד אירופה, חברת בת של קונצרן הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 1982–1993. יוצרו כ-2,700,000 יחידות. דגם "פורד סיירה XR4i" נבנה בעל הנעה כפולה 4x4, והורכב בו מנוע V6 צילינדרים, 2,800 סמ"ק, המפיק 150 כ"ס. סדרה ראשונה - יוצרה בין השנים 1982–1987 סדרה שנייה - יוצרה בין השנים 1987–1993 3 דלתות - ליפבק 5 דלתות - ליפבק 4 דלתות - סדאן 5 דלתות - סטיישן 5 דלתות - מסחרית 2 דלתות - טנדר L LX GL GLX Ghia Laser Classic iGLX iGhia E 4x4 4x4 iGhia במדינת ישראל שווקו דגמי פורד סיירה, 4 דלתות, בנפח מנוע 1,600 סמ"ק. במשטרת ישראל שירת "פורד סיירה" כניידת סיור, בשנות ה-80. בצה"ל שירת "פורד סיירה" כרכב שרד ושרות של קצינים בדרגות אלוף-משנה ותת-אלוף. פורד סיירה, סדרה ראשונה, 3 דלתות פורד סיירה, סדרה ראשונה - סטיישן פורד סיירה, סדרה ראשונה פורד סיירה, סדרה ראשונה, שנת 1987 (יוצרה בארגנטינה) פורד סיירה, שנת 1987 דגם "RS500" פורד סיירה דגם XR4i, בעל הנעה כפולה 4x4 פורד סיירה, סדרה ראשונה, שנת 1983 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים פורד סיירה, סדרה ראשונה, שנת 1983, דגם "1.6 L" - מבט לתא הנהג פורד סיירה, סדרה שנייה פורד סיירה, סדרה שנייה, שנת 1989 דגם "2.0i S" פורד סיירה, סדרה שנייה - טנדר פורד סיירה - טנדר פורד סיירה שנת 1992 - מבט לתא הנהג פורד סיירה, סדרה שנייה, שנת 1990 דגם "1.8 L" - סטיישן פורד פורד סיירה - תמונות (ניידות סיירה במשטרת ישראל) מדיה וקבצים בנושא פורד סיירה בוויקישיתוף פורד סיירה, סרטון באתר יוטיוב היסטוריה - פורד סיירה ford-sierra-scene.de/history פורד סיירה rac.co.uk/drive/car-reviews/ford/sierra ליפבק - תצורה של מבנה רכב המוגדר "האצ'בק", כאשר הדלת האחורית יותר אופקית מאשר אנכית פורד סיירה - מסחרית://forum.retro-rides.org/thread/163409/sierra-vans פורד סיירה במשטרת ישראל baba-mail.co.il/content מישל דור, עצמאות 09' - נזכרים בניידות המשטרה, באתר ynet, 28 באפריל 2009
כביש 669

כביש 669 הוא כביש רוחב אזורי העובר בעמק חרוד ובעמק בית שאן למרגלות הר הגלבוע. אורכו של הכביש הוא כ-11.5 ק"מ, והוא עוקף את העיר בית שאן מדרום-מערב. הכביש עובר בסמוך למעיינות רבים, בהם מעיינות גן השלושה ופארק המעיינות. כבישי ישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפחת קסטלאצו

משפחת קסטלאצו הייתה משפחה איטלקית-יהודית שהתיישבה בקהיר בתחילת המאה ה-16, שם כמה מחבריה הצטיינו בתפקידי רבנים. בני המשפחה המופיעים כאן הם הידועים מאנשי משפחת קסטלאצו. כונה "אשכנזי" כהדגשה לכך שאינו ממוצא מזרחי. שימש רב בקהיר במאה ה-16. היה בן זמנו של רבי יוסף קארו, עליו מתח ביקורת חריפה על בסיס הלכתי. חי במאה ה-17. הספד עליו מצוין בשו"ת של מאיר בוטון. שמו הועתק בטעות על ידי מעתיקי ספרים בתור "משה קאסטילין". משה דל קסטלאצו היה צייר פורטרטים בוונציה במאות ה-15 וה-16. דוד הראובני משבח אותו מאוד על כך שהתיידד איתו עם הגעתו מחצי האי ערב אל ונציה ב-1524.המוניטין של משה דל קסטלאצו כצייר הגיע הרבה מעבר לגטו של ונציה, והוא היה ידוע היטב באיטליה. ב-1521, לאות הכרה בכישרונו הגדול, מועצת ונציה העניקה לו את הזכות למכור את חיתוכי העץ של החומשים אשר יצר. שמעון בן יחיאל קסטלאצו היה רב בקהיר. הוא התמצא היטב בקבלה, והיה ידוע באדיקותו הרבה. דוד קונפורטי מספר כי נתקל בפסיקה שמקורה ביהושוע שונצין, הרב של קונסטנטינופול בתקופת דון יוסף נשיא, שבה שונצין מפעיל את הסמכות של שמעון בן יחיאל. קונפורטי ויוסף סמברי טוענים כי שמעון כתב שתי יצירות: אוסף שו"ת. "מגילות סתרים" - פרשנות קבלית כפי הנראה למגילת אסתר. חיים יוסף דוד אזולאי מזכיר כ-80 שאלות ותשובות שנתן שמעון. היה בנו של שמעון, ורב בסלוניקי, רודוס, דמשק וקהיר במאה ה-17. בקהיר היה עמית של אהרן בן חיים. היה כמעט בן 90 במותו. אזולאי, חיים יוסף דוד, שם הגדולים, מהדורת בן-יעקב, מקטע 43. קונפורטי, דוד, קורא הדורות, מהדורת קאסל, עמ' 40. Sambari, Joseph, in Neubauer, Anecdota Oxoniensia, i. 159 Kaufmann, in Revue des Études Juives, xxiii. 139 et seq. משה דל קסטלאצו והחומש המאויר המודפס שלו "משפחת קסטלאצו", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "משפחת קסטלאצו".
קריסטי מקוסקו קריגר

קריסטי מקוסקו קריגר (באנגלית: Kristie Macosko Krieger) היא מפיקת קולנוע אמריקאית, הידועה בעבודתה עם סטיבן ספילברג. קריגר קריגר סיימה ב-1992 תואר ראשון בסוציולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. היא עבדה במחלקת הפרסום בחברת אמבלין של סטיבן ספילברג. ב-1995 עברה לעבוד בקרן השואה שיזם ספילברג. ב-1997 החלה לשמש כעוזרת הראשית של ספילברג בעבודתו כמפיק וכבמאי במסגרת חברת דרימוורקס. במהלך השנים התקדמה ושימשה כעוזרת מפיק, מפיקה שותפה, מפיקה בפועל וכמפיקה בסרטיו, כשהיא תופסת את מקומה של קתלין קנדי שעברה ללוקאס פילם. בין השאר שימשה מפיקה בסרטים "גשר המרגלים" עליו הייתה מועמדת לפרס אוסקר, "העיתון", "שחקן מספר אחת", "סיפור הפרברים", "הפייבלמנים" ו"מאסטרו". היא נשואה ואם לבן. מדיה וקבצים בנושא קריסטי מקוסקו קריגר בוויקישיתוף קריסטי מקוסקו קריגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קריסטי מקוסקו קריגר, באתר MusicBrainz (באנגלית) קריסטי מקוסקו קריגר באתר אמבלין פרטרנס Interview: How Kristie Macosko Krieger Went From Steven Spielberg's Assistant to His Producer on 'Bridge of Spies', אתר movies.com, ‏2 בפברואר 2016
פרס שומר ציון

פרס שומר ציון הוא פרס הניתן לאישיות שפעלה למען ירושלים או ישראל והגברת המודעות לחשיבות העיר והזיקה אליה. הפרס ניתן על ידי מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים. אלי ויזל - (1997) הרמן ווק- (1998) א"מ רוזנטל - (1999) מרטין גילברט - (2000) סינתיה אוזיק - (2001) צ'ארלס קרוטהאמר - (2002) רות רוסקיס וייז - (2003) ארתור כהן - (2004) ויליאם ספאייר (אנ') - (2005) דניאל פייפס - (2006) נורמן פודהורץ - (2007) דוד בארי, מרדכי אליאב, יהודה מאלי - (2008) קרולין גליק - (2009) מלקולם הונליין - (2010) דורי גולד רשות העתיקות בראשות יהושע דורפמן - (2012). ג'יימס סניידר - (2013) ג'ו ליברמן ג'ון בולטון - (2017) הרב ישראל מאיר לאו - (2018) נתן שרנסקי - (2019) דייוויד פרידמן - (2022)
מד"ע-רע"ם

מד"ע-רע"ם הייתה רשימה משותפת למפלגות מד"ע ורע"ם שהתמודדה בבחירות לכנסת הארבע עשרה וזכתה לארבעה מנדטים. בבחירות לכנסת החמש עשרה התמזגה מד"ע עם רשימת רע"ם והתמודדה תחת שמה. עבד אל-והאב דראושה תאופיק ח'טיב עבד אל-מאלכ דהאמשה טלב א-סאנע מד"ע-רע"ם, באתר הכנסת
מיכאל אבס

מיכאל אַבַּס (נולד ב-1982) הוא סופר ילדים ישראלי. אבס נולד לשלמה ולאריאן אבס. למד באוניברסיטת בר-אילן מדעי המדינה ותקשורת. כתב 18 ספרים, חלקם לגיל הרך וחלקם לגילאי יסודי. אבס גרוש ואב לחמישה. מתגורר בתל אביב. אולימפיאדת החידות, עגור הוצאה לאור (2010) (הספר בקטלוג ULI) מסביב לעולם בשמונים חידות, עגור הוצאה לאור (2011) (הספר בקטלוג ULI) יונתן והדלעת הענקית, עגור הוצאה לאור (2014) - נבחר למצעד הספרים של משרד החינוך תשע"ה (הספר בקטלוג ULI) מי דופק בדלת?, עגור הוצאה לאור (2015) (הספר בקטלוג ULI) סופר קומיקס: היום שבו האדמה רעדה (יחד עם נעמה פז), מודן הוצאה לאור (2018) תעלומת החטיפה המסתורית, עגור הוצאה לאור (2012) (הספר בקטלוג ULI) המרדף אחר איש החידות, עגור הוצאה לאור (2013) (הספר בקטלוג ULI) מסתרי האי הנעלם, עגור הוצאה לאור, מודן הוצאה לאור (2014) (הספר בקטלוג ULI) הבריחה מיערות הערפל, עגור הוצאה לאור, מודן הוצאה לאור (2015) (הספר בקטלוג ULI) קרקס המסתורין, עגור הוצאה לאור, מודן הוצאה לאור (2016)(הספר בקטלוג ULI) בעקבות האוצר האבוד, עגור הוצאה לאור, מודן הוצאה לאור (2017) (הספר בקטלוג ULI) יומנו הסודי של צהוב הזקן, עגור הוצאה לאור, מודן הוצאה לאור (2018) (הספר בקטלוג ULI) החדר האסור, עגור הוצאה לאור, מודן הוצאה לאור (2019) (הספר בקטלוג ULI) סודות העיר החשוכה, עגור הוצאה לאור, מודן הוצאה לאור (2019) (הספר בקטלוג ULI) סכנה בקצה הנהר, עגור הוצאה לאור, מודן הוצאה לאור (2020) (הספר בקטלוג ULI) המסע אל העבר, עגור הוצאה לאור, מודן הוצאה לאור (2020) (הספר בקטלוג ULI) נקמתו של איש החידות, עגור הוצאה לאור, מודן הוצאה לאור (2021) (הספר בקטלוג ULI) השען והמרתף הסודי, עגור הוצאה לאור, מודן הוצאה לאור (2022) (הספר בקטלוג ULI) האור הכחול, מודן הוצאה לאור (2023) אתרם של מיכאל אבס ואביו שלמה אבס מידע על מיכאל אבס בקטלוג הספרייה הלאומית מיכאל אבס, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה גלעד

משה גלעד (נולד ב-7 במאי 1956) הוא עיתונאי ישראלי עצמאי העוסק בכתיבה על אודות אתרי תיירות, נסיעות וטיולים ברחבי העולם. גלעד נולד וגדל בפתח תקווה. אמו, ציפורה, ילידת העיירה רוגובה (ליטא), עלתה לארץ ישראל ערב מלחמת העולם השנייה. אביו, יוסף, גם הוא יליד פתח תקווה. לגלעד אחות אחת. סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון ברנר פתח תקווה. בשנים 1975-1978 שירת בנח"ל, היה בגרעין נח"ל שנשלח לקיבוץ זיקים והוכשר להיות איש צוות טנק בחיל השריון. לאחר סיום שירותו הצבאי למד תואר ראשון ותואר שני בספרות השוואתית באוניברסיטת תל אביב (סיים ב-1986). שימש כעורך המגזין "מסע אחר" מ-1989 ועד 1998 וכן היה עורך הוצאת הספרים של מסע אחר. שימש כעורך באתרי אינטרנט בתחום הנסיעות. גלעד כותב בתחום עיסוקו בעיתון "הארץ" מאז 1998. הוא כותב גם במגזין "מסע אחר" ובמגזינים "מטיילים", "דה-מרקר" ו"לאשה". גלעד הוא עורך סדרת ספרי המסע "עולמות" בהוצאת עם עובד. חיבר שני ספרים לבדו, כתב ספר נוסף עם הצלם דובי טל ועם איקי גלעד, וערך ספרים רבים נוספים. גלעד נשוי לאיקי גלעד לבית סָלִיק, בובנאית בעיסוקה. אב לשלושה. מתגורר בפתח תקווה. מועדון מקיפי העולם, מודן הוצאה לאור, 2003 מסעות בלי קנה מידה, הוצאת עם עובד, 2010 (עם דובי טל ואיקי גלעד), טיול ילדותי - הורים וילדים מטיילים, הוצאת עם עובד, 2015 אלה החיים שהייתי רוצה לחיות: 20 סיפורי מסע ישראליים, הוצאת עם עובד, 2003 העולם הוא ספר פתוח: 33 מסעות בעקבות סופרים, ספרים ודמויות שלא היו, מסע אחר, 2004 נוסעים גדולים: 28 מסעות בעקבות מגלי עולם, מסע אחר, 2005 געגועים לשנויים: 16 סיפורי מסע ישראליים, הוצאת עם עובד, 2005 צועדים בעקבותיו: טיולים ומחשבות לזכרו של יובל גוטפרוינד, ירושלים, הוצאת משפחת גוטפרוינד, 2017 משה גלעד, רוגובה האגדית, באתר Time Out תל אביב, 5 בדצמבר 2013 מאמרי משה גלעד, באתר "הארץ" משה גלעד - בתוכנית חוצה ישראל עם דב אלבוים, סרטון בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב, 18 ביולי 2018 משה גלעד, דף שער בספרייה הלאומית גלעד, משה, באתר העין השביעית
סנדרו שוורץ

סנדרו שוורץ (בגרמנית: Sandro Schwarz; נולד ב-17 באוקטובר 1978) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל גרמני. שוורץ החל את קריירת הנוער שלו בשנת 1993 בקבוצות קטנות סביב העיר מיינץ עד שבשנת 1995 הצטרף לקבוצת מיינץ 05 תחת הדרכתו של המאמן, ריינהארד זאפטיג, לראשונה במסגרת הבונדסליגה השנייה, בהפסד 0-2 לפורטונה דיסלדורף. הוא שיחק עוד 101 משחקים עם מיינץ, ועלה עם המועדון עליה היסטורית לבונדסליגה הראשונה בעונת 2003-2004. הוא העדיף להישאר בליגה השנייה עם קבוצת רוט-וייס אסן שעלתה באותה העונה מן הליגה השלישית אך בתום עונת 2004-2005 ירד המועדון שוב לליגה השלישית. בעונת 2005-2006 שיחק בקבוצת והן ויסבאדן (SV Wehen), שם מילא תפקיד שולי ובילה מחוץ להרכב בחלקים ניכרים של אותה עונה, אך בעונת 2006-2007 התברג כשחקן הרכב והיווה גורם משמעותי בעליה לבונדסליגה השנייה. בעונת 2007-2008 הפך לקפטן של ויסבאדן ובסך הכל שיחק שם 167 משחקים וכבש 4 שערים. ב-23 במרץ 2009, אחרי פיטוריו של המאמן וולפגאנג פרנק, מונה סנדרו שוורץ למאמן/שחקן בווהן ויסבאדן, ותלה סופית את נעליו בסוף אותה עונה. כמאמן ראשי בעונה זו, הוענק לו אישור מיוחד ממנהלת הליגה לכהן כמאמן, היות שלא הייתה ברשותו תעודת מאמן. מסוף עונה זו, עת ירדה הקבוצה לליגה השלישית ועד לסוף עונת 2009-2010, שימש שוורץ כעוזר מאמן של והן ויסבאדן. את עונת 2012-2011 פתח כמאמן אשבורן מהליגה המקומית של הסן והוביל אותה לעלייה לליגה השלישית. בעונה זו גם השלים את לימודי המאמן שלו. בעונת 2013-2014 חזר לקבוצת נעוריו כעוזרו של המאמן מרטין שמידט בקבוצת המילואים של מיינץ ובהמשך כעוזרו של שמידט בקבוצה הבכירה של מיינץ. ב-31 במאי 2017 מונה למאמן הראשי של מיינץ 05, וב-10 בנובמבר 2019 פוטר מתפקידו אחרי הפסד שמיני ב-11 משחקים. באוקטובר 2020 מונה למאמן מועדון הכדורגל דינמו מוסקבה, עד סוף עונת 2021/2022. ביוני 2022 חתם לשנתיים כמאמן הרטה ברלין מהבונדסליגה. מדיה וקבצים בנושא סנדרו שוורץ בוויקישיתוף סנדרו שוורץ, באתר Transfermarkt סנדרו שוורץ, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) סנדרו שוורץ, באתר Soccerway סנדרו שוורץ, באתר WorldFootball.net סנדרו שוורץ, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt Mainz parts ways with coach Sandro Schwarz after 8th defeat, באתר USA Today, ‏10 בנובמבר 2019
יוהנה בורמן

יוהנה בורמן (בגרמנית: Juana Bormann;‏ 10 בספטמבר 1893 – 13 בדצמבר 1945) הייתה פושעת מלחמה נאצית ילידת פרוסיה המזרחית, ששירתה כסוהרת במספר מחנות ריכוז החל מ-1938. ב-1945 הוצאה להורג במשפט בהמלין, סקסוניה התחתונה, בגין ביצוע פשעי מלחמה. ב-1938 הצטרפה בורמן לאס אס. מאוחר יותר, במהלך משפטה, היא נימקה את הצטרפותה בכך שרצתה "להרוויח יותר כסף". מקום השירות הראשון שלה היה במחנה הריכוז ליכטנבורג בסקסוניה תחת מפקדת האס אס גיין ברניגאו, יחד עם עוד 49 נשות אס אס. ב-1939 התמנתה לפקח על צוות עבודה במחנה הריכוז לנשים ראוונסבריק ליד ברלין. בחודש מרץ 1942, נמנתה על קבוצה מצומצמת של נשים שנבחרו לשמור באושוויץ שבפולין. בורמן, שהייתה נמוכת קומה, נודעה באכזריותה בקרב אסירות המחנה, והייתה משחררת על האסירות את כלב הרועה הגרמני הגדול שלה ומשסה אותו בהן. היא כונתה בפיהן "ויזל" ו"האישה עם הכלבים". באוקטובר 1942 עברה בורמן לפקח באושוויץ-בירקנאו, יחד עם מריה מנדל, מרגו דרקסלר (אנ') ואירמה גרזה. בהמשך עברה יוהנה לבודי, מחנה משנה סמוך, שם המשיכה בנוהגה להתעלל באסירים. ב-1944, כשהכוחות הגרמניים החלו לנחול מפלות, הועברה בורמן למחנה הינדנבורג בשלזיה (כיום זאבז'ה, פולין). בינואר 1945 חזרה אל מחנה הריכוז ראוונסבריק. במרץ של אותה שנה הועברה למחנה הריכוז ברגן-בלזן, ליד צלה (אנ'), שם שירתה תחת יוזף קרמר, אירמה גרזה ואליזבת וולקנרת' (אנ') (כל אלו שירתו עמה בבירקנאו). ב-15 באפריל 1945 נכנס הצבא הבריטי לברגן בלזן ומצא בו 60,000 ניצולים ולמעלה מ-10,000 גופות. המשחררים אילצו את אנשי האס אס לפנות את הגופות. מאוחר יותר נכלאה בורמן, נחקרה על ידי הצבא, והועמדה לדין במשפט בלזן שנמשך מ-17 בספטמבר 1945 ועד ל-17 בנובמבר 1945. בית המשפט קיבל עדויות על מעשי רצח שביצעה באושוויץ ובברגן בלזן, ושלפעמים הייתה משסה באסירים באכזריות את כלבה הרועה הגרמני הגדול. בורמן הכחישה באופן סדרתי את העדויות נגדה, אך לבסוף נמצאה אשמה ונתלתה ב-13 בדצמבר 1945 (יחד עם עוד 12 פושעי מלחמה, בהם גרזה ווולקנרת'). התליין אלברט פיירפוינט, ששקל אותה לשם התאמת עמוד התלייה, תיאר מאוחר יותר: היא צלעה לאורך המסדרון ונראתה זקנה וכחושה. היא הייתה בת 42 שנים, גובהה מעט מעל מטר וחצי. כשהועלתה על המשקל היא רעדה. היא אמרה לי בגרמנית: 'יש לי רגשות'. — מדיה וקבצים בנושא יוהנה בורמן בוויקישיתוף Juanna Borman "The woman with dogs", באתר capitalpunishmentuk יוהנה בורמן, באתר auschwitz.dk יוהנה בורמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) NAZI SHE-DEVILS, באתר Mirror,‏ 21 בנובמבר 2005 כך במקור. למעשה היא הייתה בת 52 בעת תלייתה. Albert Pierrepoint, ‏Executioner,‏ הוצאת Harrap, ‏1974, ISBN 0-245-52070-8.
Telia Digital-tv

Telia Digital-tv היא ספקית טלוויזיה רב-ערוצית שוודית המשדרת בשיטת IPTV ונמצאת בבעלות Telia Company. שירות הטלוויזיה הושק בינואר 2005. בספטמבר 2007 Telia הכריזה כי לפלטפורמת הטלוויזיה 200 אלף מנויים. עד 2010 היו לחברה חצי מיליון מנויים, ובשנת 2012, 12.7% מכלל הצופים בטלוויזיה השוודית היו מנויים שלהם. בעבר, החזיקה חברת Telia גם ב-Com Hem, מפעילת שירות הכבלים הגדולה בשוודיה, אך נאלצה למכור אותה בשל חוקי התחרות בשוודיה. Telia משתמשת בטכנולוגיית IPTV כדי לשדר את השירות, ובאמצעות מודם מיוחד המחובר לרשת פס רחב, ניתן לצפות בטלוויזיה. פירוש הדבר שהטלוויזיה והאינטרנט חולקים רוחב פס, הוא כי מהירות האינטרנט עלולה להיפגע כאשר השירות פעיל. Telia Digital TV הושקה בצורה מצומצמת בשנת 2005. זה היה שירות הטלוויזיה הראשון של חברת Telia לאחר מכירת חברת הכבלים Com Hem בשנת 2002, מכירה שהתבצעה בשל חוקי התחרות השוודיים. כיום שוק הטלוויזיה השוודי נשלט בידי Com Hem עם נתח שוק של 38%. בספטמבר 2007 הודיעה החברה כי לשירות הטלוויזיה שלה 200 אלף מנויים. בחורף/ אביב 2008 קיימה החברה קמפיין שהיה מבוסס על העובדה שכל לקוחות הפס הרחב של חברת Telia קיבלו לבחינה את השירות למשך שנה עם מודם מיוחד. משמעות הדבר של-Telia היו לקוחות חדשים רבים. בשנת 2010 לשירות היו 400 אלף לקוחות, ובשנת 2012 הגיע שירות הטלוויזיה ל-12.7% מכלל הצופים בטלוויזיה בשוודיה - מעט פחות מ-Telenor/שירות Canal Digital. ברבעון השני של שנת 2014, מספר המנויים לשירות עמד על 663 אלף. לחברה מתחרים נוספים בתחום ה-IPTV בשוודיה. בין המתחרים Bredbandbolaget, FastTV ו-Tele2. שירות הטלוויזיה מציע מגוון ערוצי טלוויזיה ממספר גופים משדרים, ביניהם תאגיד השידור השוודי, יורוספורט, ועוד, לצד שירותי וידאו לפי דרישה. בתחילה, ערוצי Viasat, מתחרה נוספת בשוק הטלוויזיה הרב-ערוצית, לא נכללו בשידורי השירות. ב-23 במאי 2008 הודיעה החברה על הסכם עם Viasat, שיאפשר ללקוחותיה לצפות בשידורי Viasat, שיספקו 6 חבילות שונות של ערוצי Viasat. כמו כן ערוצים ZTV, TV3, TV6 ו-TV8 הפכו לזמינים בכמה מחבילות הבסיס של Telia. 1. SVT1 2. SVT2 3. TV3 4. TV4 5. Kanal 5 6. TV6 7. Sjuan 8. TV8 9. Kanal 9 10. ערוץ דיסקברי 11. MTV 12. יורוספורט 13. Kanal 11 14. Kunskapskanalen 15. TV4 Sport 16. SVT24 17. SVT HD 18. Animal Planet Nordic 21. Discovery Travel & Living Europe 24. TV4 Fakta 25. נשיונל ג'יאוגרפיק 26. ערוץ ההיסטוריה 28. TLC 29. BBC Knowledge 30. Viasat History 31. Viasat Nature/ Playboy TV 32. Viasat Explore 33. Spice Platinum 34. Hustler TV 35. Blue Hustler 36. FashionTV 37. Nautical Channel 40. C More Sport 41. C More Hockey 42. C More Tennis 43. Chelsea TV 44. MUTV 45. C More Series 46. C More Hits 47. C More Action 48. C More Emotion 49. C More First 50. Viasat Film 52. Viasat Film Family 53. Viasat Film Action 54. Viasat Film Nordic 55. Viasat Film Classic 56. Viasat Film Comedy 57. Viasat Film Drama 58. TCM Nordic 59. SF-kanalen 60. TV4 Film 61. פוקס 62. Silver 63. Sjuan 65. !E 66. Concert TV 67. Luxe.tv 68. CBS Reality 69. Ginx TV 70. יורוספורט 2 72. Viasat Fotball Viasat Canal Digital וידאו על פי דרישה אתר האינטרנט הרשמי של Telia Digital-tv לטליה 200,000 לקוחות טלוויזיה דיגיטלית, ‏17-09-2007 (בשוודית) SvD. "Stora problem med Telias digital-tv". SvD.se (בשוודית). נבדק ב-2018-01-03.
ואדי אל-עין

ואדי אל-עין הוא עמק המתחיל מהתווך שבין היישוב פסגות לרמאללה, ומסתיים בנקודה הצפונית מזרחית של היישוב כוכב יעקב. בחלקו המזרחי של העמק שוכן נחל אכזב והוא ניכר על ידי הצמחייה לאורך התוואי שלו. אורך הנחל הוא כ-4.5 ק"מ. קיים ואדי נוסף בשם ואדי אל-עין הממוקם דרומית לעופרה במרחק של כ-8 ק"מ מוואדי זה. הוואדי מתחיל בפאתיה המזרחיים של רמאללה במעיין "עין אל ג'ינן" (עין גנים), וממשיך דרומית להר ג'בל טוויל לכיוון דרום מזרח. בקצה הר ג'בל טוויל בסמוך לנחל קיים מתקן לטיהור שפכים הכולל בריכת חמצון, אשר שייך לעיר רמאללה וכיום אינו פעיל. מעין אל ג'ינן ועד מתקן טיהור השפכים קיים כביש הבנוי בתחתית העמק, ומתחבר בדרומו בצומת, אל כביש הגישה היוצא מכביש 60, ומגיע אל היישובים כוכב יעקב מדרום ופסגות מצפון. מהצומת לכיוון דרום מזרח הכביש יורד דרומית לנחל. בהמשך הנחל עובר צפונית לתל ציון ומסתיים צפונית-מזרחית לכוכב יעקב בחיבור עם ואדי אל-עללי, אשר בתורו מוביל אל נחל מכמש. הנקודה הנמוכה בוואדי היא בגובה כ-570 מטר מעל פני הים, והנקודה הגבוהה בו היא כ-800 מטר מעל פני הים. ואדי א-נטוף ואדי שיבן ואדי אל-עין באתר גוגל מפות ואדי אל עין באתר עמוד ענן ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינדיאן וולס מאסטרס

האינדיאן וולס מאסטרס (באנגלית: Indian Wells Masters, וגם BNP Paribas Open) הוא טורניר טניס המתקיים מדי שנה באינדיאן וולס, קליפורניה, ארצות הברית. לארי אליסון, מייסד ומנכ”ל חברת אורקל, הוא הבעלים של הטורניר לאחר שרכש אותו בשנת 2009. הטורניר, אשר מתקיים בחודש מרץ מדי שנה, הוא טורניר מאסטרס 1000 בסבב הגברים וטורניר WTA-1000 בסבב הנשים. הוא אחד משני הטורנירים היחידים, פרט לטורנירי הגראנד סלאם, שאורכו למעלה משמונה ימים (הטורניר השני הוא טורניר מיאמי). הנשים בדרך כלל מתחילות לשחק ביום רביעי, והגברים יום למחרת; גמרי הטורניר נערכים כ-12 ימים לאחר מכן, ביום ראשון. מתוך 96 משתתפים, 64 מתמודדים בשלב הראשון ו-32 עולים ישירות לשלב הבא. הטורניר משוחק על משטחים קשים. הטורניר נוסד על-ידי הטניסאים צ'רלי פסרל וריימונד מור בשנת 1976. בשנים 1976-1980 הוא נערך ברנצ'ו מיראז', קליפורניה, בקנטרי קלאב מישן הילס (Mission Hills Country Club), קרוב לפאלם ספרינגס. ב-1981 עבר לעיירה לה קווינטה, קליפורניה, ושוחק על מגרש קשה באצטדיון בן 7,500 מושבים במלון לה קווינטה (La Quinta Hotel). בשנת 1987 עבר הטורניר לעיירה אינדיאן וולס, קליפורניה, בה נחנך מלון גרנד צ'מפיונס (Grand Champions Hotel), שהכיל מרכז טניס עם 12 מגרשים, כולל אצטדיון מרכזי בן 10,000 מושבים. החל משנת 2000 הטורניר נערך במרכז הטניס אינדיאן וולס טניס גארדן (Indian Wells Tennis Garden), המכיל 29 מגרשים בהם מגרש מרכזי בן 16,100 מושבים, והוא אצטדיון הטניס השני בגודלו בעולם אחרי אצטדיון ארתור אש בניו יורק. מרכז הטניס של אינדיאן וולס נמצא כ-200 קילומטרים מזרחה ממרכז לוס אנג'לס, כ-25 קילומטרים דרומית-מזרחית מפאלם ספרינגס. כיום הטורניר הוא מהמובילים בטורנירי הטניס בעולם מבחינת מספר המבקרים, עם כ-475,000 צופים נכון לשנת 2019. במהלך השנים הוחלף שמו של הטורניר פעמים רבות. ב-1996, הוא היה מבין הראשונים בעולם לערוך בו-זמנית טורניר גם בהסבב העולמי לנשים וגם בהסבב העולמי לגברים (ATP). עם הזמן הפך לאחד מטורנירי הטניס הגדולים בסבב, עד שלעיתים נקרא גם "הגרנד סלאם החמישי". ההיסטוריה של טורניר אינדיאן וולס באתר הטורניר רשימת אצטדיוני הטניס הגדולים בעולם באתר טניס 365 US Open stars fall at Indian Wells, which struggles to draw a crowd באתר WION News BNP Paribas Open tennis finally returns to Indian Wells in October באתר לוס אנג'לס טיימס "NOAH BEATS LENDL, ENDING STREAK AT 44". הניו יורק טיימס. מדיה וקבצים בנושא אינדיאן וולס מאסטרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אינדיאן וולס מאסטרס (באנגלית) אינדיאן וולס מאסטרס, ברשת החברתית פייסבוק אינדיאן וולס מאסטרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אינדיאן וולס מאסטרס, ברשת החברתית אינסטגרם