laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיסקיו

האם התכוונתם ל... הרי סיסקיו – רכס הרים בצפון קליפורניה ובדרום אורגון היער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו – בצפון קליפורניה ובדרום אורגון מחוז סיסקיו – מחוז בצפון קליפורניה שביל סיסקיו – שביל אינדיאני וחלוצים ישן המחבר בין אורגון לקליפורניה פסגת סיסקיו – מעבר הרים (1,230 מטרים) בכביש בין-מדינתי 5 בדרום אורגון האזור הטבע הבראשיתי סיסקיו – אזור טבע בראשיתי בצפון קליפורניה המשתרע על שלושה יערות לאומיים: הנהר רוג – סיסקיו, קלאמת ושש נהרות סלמנדרת הרי סיסקיו – מין (Plethodon stormi) של דו-חיים אנדמי להרי סיסקיו וקרוי על שמם.
מסמך דרישות מוצר

מסמך דרישות מוצר (PRD מאנגלית: product requirements document) הוא מסמך המכיל את כל הדרישות למוצר מסוים. הוא נכתב על ידי מנהל המוצר על מנת לאפשר לשותפי העבודה להבין מה המוצר צריך לעשות. עם זאת, בעת כתיבת PRD נמנעים בדרך כלל מלהגדיר כיצד המוצר יעשה זאת על מנת לאפשר מאוחר יותר למעצבי חוויות המשתמש (UX) ולמהנדסים להשתמש במומחיות שלהם כדי לספק את הפתרון האופטימלי לדרישות PRD נכתבים לרוב עבור מוצרי תוכנה, אך ניתן להשתמש בהם עבור כל סוג של מוצר וגם עבור שירותים. לרוב נוצר PRD מנקודת מבטו של המשתמש על ידי משתמש/לקוח או מחלקת השיווק של החברה, במקרה האחרון הוא עשוי להיקרא גם מסמך דרישות שיווק (MRD, Market requirements document). לאחר מכן, הדרישות מנותחות על ידי ספק התוכנה הפוטנציאלי מנקודת מבט טכנית יותר, מפורקות ומפורטות במפרט פונקציונלי (Functional specification) לעיתים נקרא גם מסמך דרישות טכניות. מטרות ויעדים: הנותנים רקע על המוצר האמור להיבנות ומהי ״הצעת הערך״ של המוצר והסיבה לקיום שלו בעולם. שאלות שנשאלות בשלב זה הם אילו בעיות הוא בא לפתור? ומי קהל היעד? תכולות מרכזיות (Features): פירוט תכולות מרכזיות, רכיבים ופונקציונליות של המוצר. שאלות שנשאלות בשלב זה: מה הוא עושה? ומה אפשר לעשות איתו? אבני דרך מרכזיות: מה התכנון הכללי להוצאת הפרויקט לפועל מבחינת זמנים ואילו תחנות משמעותיות קיימות בRoadMap. חווית משתמש ועיצוב כללי (User Flow): הסבר חוויית המשתמש הכללית במוצר. לפעמים מוצר בתוספת סקיצות ראשונות (Wireframes), תרשים זרימה של מסכים ומוקאפים (Mockup (אנ')). דרישות מערכת: רשימת דרישות טכניות הכרחיות (MVP) על מנת שהמוצר יוכל לתפקד כמו שצריך אצל משתמש הקצה. KPI: מדדים בסיסיים איתם נמדוד את הצלחת המוצר. לא לכל PRD יש את כל הרכיבים האלה. מה זה PRD? באתר "לסטארטאפ" How to write a PRD (with examples)?, סרטון באתר יוטיוב איך לכתוב PRD נכון? באתר Jama software (באנגלית)
ורדנבורג

ורדנבורג (באנגלית: Vredenburg) היא עיירה הממוקמת בפרובינציית הכף המערבי בדרום אפריקה. העיירה הוקמה בשנת 1875 כקהילה של הכנסייה הרפורמית ההולנדית (אנ') בכדי להעניק שירותי דת לתושבי האזור. שמה של העיירה שונה פעמיים לאחר מחלוקות על המים בין חקלאי האזור, ורק לאחר שהמחלוקות נפתרו, הוסכם לשנות את שם העיירה לוורדנבורג. ורדנבורג נמצאת במערב פרובינציית הכף המערבי ומרוחקת כ־10 קילומטרים מחופי האוקיינוס האטלנטי. העיירה ממוקמת על חצי אי קטן אשר מצפון לו נמצא מפרץ סנט הלנה (אנ') ומדרום לו נמצא מפרץ סלדנהה (אנ'). בנוסף, העיירה מרוחקת כ־120 קילומטרים מבירת פרובינציית הכף המערבי ואחת משלוש ערי הבירה של דרום אפריקה, קייפטאון. נכון לשנת 2011, בוורדנבורג מתגוררים 38,382 תושבים. העיירה מחלוקת לארבע שכונות מגורים. 56% מתושבי העיירה הם צבעוניים, 29% הם שחורים, 14% לבנים, והשאר, כאחוז אחד, הם אחרים. כ־70% מתושבי העיר מדברים באפריקאנס, כ־20% מהם מדברים בקוסה וכ־5% מדברים אנגלית. כלכלת ורדנבורג מתבססת על תיירות ועיבוד דגים. עם זאת, בעיירה שוכן אזור תעשייה (המשמש בעיקר את תעשיות הרכב והמכונאות) וקניון. כ־5 קילומטרים מדרום מערב לעיר נמצאים מחסנים לאחסון המינרלים הכבדים (כמו טיטניום דו־חמצני, זירקון ורוטיל) הנכרים במכרות הנמצאים בצפון פרובינציית הכף הצפוני. באזור העיירה שוכן גם פארק מאובנים. העיר מחוברת לרשת הכבישים הלאומית ולקו ראשי של רכבות, אך הוא משמש בעיקר רכבות משא. מדיה וקבצים בנושא ורדנבורג בוויקישיתוף Census 2011: Main Place: Vredenburg, Adrian Frith (באנגלית), נתונים סטטיסטים על ורדנבורג, באתר "Adrian Frith" About Vredenburg, SA-Venues (באנגלית), על ורדנבורג, באתר "SA-Venues" Namakwa Sands, South Africa, TRONOX (באנגלית), מידע על מכרות בכף הצפוני, באתר TRONOX
ליאור חייט

ליאור חייט (נולד ב-23 במאי 1974) הוא דובר ודיפלומט ישראלי, המכהן כסמנכ"ל משרד החוץ. לשעבר דובר משרד החוץ וקונסול ישראל במיאמי. חייט נולד וגדל בפתח תקווה. את שירותו הצבאי מילא כקצין שיתוף ארטילרי בחיל הרגלים, והשתחרר בדרגת סרן. במהלך כהונת הכנסת החמש עשרה שימש דוברו ועוזרו הפרלמנטרי של חבר הכנסת דוד טל. החל את עבודתו בשירות החוץ הישראלי בשנת 2001. תפקידו הראשון היה דובר ונספח תרבות בשגרירות ישראל בארגנטינה. עם שובו לישראל בשנת 2007 מונה לסגן דובר משרד החוץ, וב-2009 החל את תפקידו כדובר שגרירות ישראל בספרד. בשנת 2014 מונה לראש מחלקת מקסיקו, אמריקה המרכזית והאיים הקריביים, תפקיד בו כיהן משך כשנתיים. לאחר מכן נשלח לשרת כקונסול הכללי של ישראל במיאמי. בשנת 2019 החליף את עמנואל נחשון כדובר משרד החוץ. במהלך כהונתו נחתמו הסכמי אברהם והתקיימה פסגת הנגב. בתפקידו זה שבר שיא עולמי במתן ראיונות לכלי תקשורת בינלאומיים, כאשר התראיין במשך 15 שעות רצופות (וכ-100 ראיונות) בנושא הנורמליזציה בין ישראל למדינות ערב. ביולי 2022, עם מינויו של יאיר לפיד לראש ממשלת ישראל, מונה חייט לראש מערך ההסברה הלאומי, והוא הדיפלומט הראשון שכיהן בתפקיד זה. ימים אחדים לאחר כניסתו לתפקיד, הוביל את מערך ההסברה בביקור נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בישראל. לאחר כינונה של ממשלת ישראל השלושים ושבע פרש מתפקידו וחזר למשרד החוץ. באפריל 2024 סיים את כהונתו כדובר משרד החוץ ומונה לסמנכ"ל משרד החוץ וראש חטיבת צפון אמריקה. חייט בעל תואר ראשון בתקשורת וכלכלה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית בירושלים. דובר אנגלית, ספרדית ופורטוגזית. נשוי לחני ואב לשלושה. שמו הרשמי של התפקיד הוא "קונסול ישראל בפלורידה, אלבמה, מיסיסיפי ופוארטו ריקו" Lior Haiat, Israeli American Council Sergio Carmona, Lior Haiat is region's new Israeli consul general, SunSentinel, ‏04-04-2016 (באנגלית) איתמר אייכנר, שיא עולם ב"לדבר שלום", באתר ynet, 14 בספטמבר 2021
ויזלה (כדורגל)

פוטבול קלובה דה ויזלה (בפורטוגזית: Futebol Clube de Vizela) הוא מועדון כדורגל פורטוגלי מהעיר ויזלה, שבמחוז בראגה. המועדון נוסד בשנת 1939, והוא משחק כיום בליגה הפורטוגלית השנייה. המועדון מארח את משחקי הבית שלו באצטדיון פוטבול קלוב דה ויזלה, המכיל 6,100 מושבים. מועדון הכדורגל של ויזלה הוקם ב-1 בינואר 1939 אך רק ב-1 באוגוסט 1940 הצטרף המועדון להתאחדות הכדורגל של בראגה. את מרבית שנותיו בעשורים הראשונים לקיומו בילה בליגות הנמוכות. כאשר בשנת 1984 הצליח המועדון להעפיל לראשונה לליגה הבכירה, אך לאחר עונה אחת בלבד הוא שב לליגה השנייה, כאשר סיים את העונה במקום האחרון. לאחר 5 עונות בליגה השנייה סיים המועדון את עונת 1989/1990 במקום ה-15 האחד לפני אחרון וירד לליגה השלישית, שם בילה מעל לעשור. בסיום עונת 2004/2005 סיים המועדון במקום הראשון בליגה השלישית והעפיל חזרה לליגה השנייה. בשתי העונות הראשונות שלו בליגה השנייה נאבק המועדון בתחתית הטבלה אך בעונתו השלישית בליגה עונת 2007/2008 המועדון נאבק בצמרת והיה על סף עלייה, אך סיים לבסוף במקום השלישי נקודה אחת בלבד מעלייה לליגה הבכירה. בעונה לאחר מכן עונת 2008/2009 סיים המועדון במקום העשירי בליגה השנייה, אך הורד לליגה השלישית בעקבות שערוריית שחיתות שהתגלתה, שערורייה שזכתה לכינוי "משרוקית הזהב" (בפורטוגזית: Apito Dourado) בה היה מעורב המועדון, ובמשך מספר שנים שימש המועדון כקבוצת המילואים של ספורטינג בראגה. בסיום עונת 2015/2016 שב המועדון לליגה השנייה לאחר שסיים את העונה במקום הראשון. אך לאחר עונה אחת בלבד שב המועדון לליגה השלישית. בסיום עונת 2019/2020 העפיל המועדון שוב לליגה השנייה, ובסיום עונת 2020/2021 הצליח המועדון לסיים במקום השני בליגת המשנה ולהעפיל לליגה הבכירה בפעם השנייה בתולדותיו לאחר היעדרות של 36 שנים . את עונת החזרה שלו לליגה הבכירה בילה המועדון בתחתית הטבלה אך הצליח לשרוד בליגה כשסיים במקום ה-14 מתוך 18 קבוצות. בעונת 2023/2024 ירדה לליגת המשנה. מעודכן ל-27 בפברואר 2024 מדיה וקבצים בנושא ויזלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויזלה (בפורטוגזית) ויזלה, ברשת החברתית פייסבוק ויזלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ויזלה, ברשת החברתית אינסטגרם ויזלה, ברשת החברתית טיקטוק ויזלה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu Vizela saiu à rua para festejar o regresso à primeira divisão nacional | MAISFUTEBOL (בפורטוגזית), נבדק ב-2021-08-06
אוכף הולה

אוכף הולה או הולה קול (באנגלית: Huhla Col; בבולגרית: седловина Хухла) הוא אוכף הררי (מעבר הרים) המכוסה קרח הממוקם בחצי האי טריניטי באזור ארץ גרהאם, שבצפון מזרח חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. גובהו של האוכף 1,11 מטרים מעל פני הים. האוכף מקשר את רכס סנגוטין, שמצפון לאוכף, לחלק המערבי של מישור לואי-פיליפ שמדרום לאוכף. האוכף מתנשא מעל בקע פרלז, ומכל קרחון מאלוראד המצויים מערבית - צפון-מערבית מאוכף הולה. האוכף מופה לראשונה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מהמכון לגאודזיה מעשית ( Institut für Angewandte Geodäsie) מהעיר פרנקפורט על המיין, וכן על ידי סוקרים בריטיים, מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי (British Antarctic Survey). האוכף נקרא על שם היישוב הולה שבדרום בולגריה. אוכף הולה תמונת לוויין של אזור האוכף באתר קופרניקס
עונת 1980/1981 בליגת המשנה ההולנדית

עונת 1980/1981 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-25 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, דה חראפסחאפ והארלם העפילו לליגה הראשונה. על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 19 קבוצות, 17 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, הארלם וויטסה ארנהם. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 18 משחקים כל אחד - 36 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 העפילה לליגה הראשונה. הקבוצות שהעפילו לפלייאוף הדירוג התמודדו בבית פנימי והמנצחת העפילה לליגה הראשונה. הליגה חולקה ל-4 סבבי דירוג, סבב 1 בן 9 מש', סבב 2 בן 9 מש' סבב 3 בן 9 מש' וסבב 4 בן 9 משחקים כ-36 משחקים בסף הכל. בסיום כל סבב המדורגת ראשונה קיבלה כרטיס לפלייאוף הדירוג.
ריו ברנקו (נהר)

ריו ברנקו (Rio Branco) – "נהר לבן". מקורותיו של נהר גדול זה באזור ההררי אשר בקרבת הגבול בין ונצואלה לברזיל. משם הוא ממשיך ונשפך לריו נגרו. העיירה המרכזית על גדת הנהר היא בואה ויסטה. אורכו 584 ק"מ והוא יפה לשיט רק בחלקו. במעלה הנהר מצויים יהלומים וזהב ובשל כרייתם מתפתחים עימותים רבים בין האינדיאנים המקומיים לכורים המגיעים מכל רחבי ברזיל. מדיה וקבצים בנושא ריו ברנקו בוויקישיתוף ריו ברנקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ירון אביחיל

ירון אביחיל (נולד ב-9 בספטמבר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני והקשר האחורי לסירוגין. אביחיל נולד בשכונת התקווה שבדרום תל אביב והתחיל לשחק כדורגל בגיל צעיר בקבוצת הילדים של בני יהודה ובגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בשנת 1996 הצטרף למכבי יפו מהליגה הארצית בה שיחק שתי עונות, כאשר בשנייה היה שותף לעלייה של המועדון להליגה הראשונה. בקיץ 1998 חזר לבני יהודה. ב-21 באוגוסט 1998 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל כפר סבא. ב-3 במרץ 2001 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-4 נגד צפרירים חולון. במהלך עונת 2004/2005 נפצע והתקשה לחזור להרכב הקבוצה ובסיום העונה שוחרר. בקיץ 2005 חתם בהפועל ירושלים וכעבור שנה חתם בהפועל בני לוד. בסיום העונה פרש מכדורגל. לזכותו של אביחיל הופעה אחת בנבחרת הצעירה. ירון אביחיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ירון אביחיל, באתר Transfermarkt ירון אביחיל, באתר WorldFootball.net
אילריון פריאנישניקוב

אילריון פריאנישניקוב (ברוסית: Илларио́н Пря́нишников;‏ 20 במרץ 1840 – 24 במרץ 1894, היה ממקימי קבוצת הציור הנודדים, שהפכו לאחד מבתי הספר לאמנות הרוסיים החשובים של סוף המאה ה-19. אילריון פרינישניקוב נולד בכפר טימאשובו שבמחוז בורובסקי, למשפחת סוחרים. מ-1856 עד 1866 למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה בכיתותיהם של אבגרף סורוקין וסרגיי זריאנקו. תמונת הסוחרים שלו "גוסטיני דבור במוסקבה", שצויר בשנה האחרונה ללימודיו, הביאה לו מוניטין רב. בציור הקטן הזה הוא נתן פתרון מקורי לנושא של השפלת כבוד האדם, החריפות והאכזריות בעולם, שבו הכל נקנה ונמכר. לאחר שתיאר את הסוחרים המטופשים, הנאלצים לרקוד לצלילי קונצרטינה ופקיד קשיש מסכן, האמן מדגים באופן אותנטי גלריה שלמה של העיוות המוסרי והשאננות. הציור עורר זעם אצל כמה מחסידי האמנות האקדמית הרשמית שחשו שהצייר הצעיר הורס היעוד ה"גבוה" של האמנות שאמור לבטא בצורה האידיאלית את האמיתות הנצחיות. בשנת 1870 קיבל פרינישניקוב את התואר "צייר". מ-1873 ועד מותו הוא היה מורה לציור וחניכיו היו קונסטנטין קורובין, ויטולד בייליניצקי-בירוליה, מיכאיל נסטרוב, אלכסיי סטפנוב, ניקולאי אורלוב, איוואן גורוכוב ואחרים. מראשית קיומו של איגוד הנודדים הוא היה חבר בקבוצה, ומהתערוכה השנייה שלהם, היה אחד ממנהלי האיגוד. אף על פי שפרינישניקוב התגורר בעיקר במוסקבה, הוא ביקר לעיתים קרובות בצפון הרוסי שם צייר. הוא השתתף בעיטור הקתדרלה המקורית של ישו המושיע, שנהרסה ב-1931. פרינישניקוב מת במוסקבה שם נקרא אחד הרחובות על שמו. חריש בסתיו, 1872 מלחמות נפוליאון, 1812 מצעד פסחא 1893 מדיה וקבצים בנושא אילריון פריאנישניקוב בוויקישיתוף Easter Procession: Illarion Pryanishnikov, Mental Floss, ‏2009-04-11 (באנגלית אמריקאית) Peredvizhniki Movement Overview, The Art Story Vasily Perov - Russian painter Illarion Pryanishnikov, 1862, Arthur (באנגלית) Draganov, Boris (2017-08-21). Konstantin Korovin: Selected Paintings. Publisher s13381
אלכסנדר גלאגולב

אלכסנדר  גלאגולב (ברוסית: Александр Александрович Глаголев;‏ 14 בפברואר 1872 – 25 בנובמבר 1937, קייב) היה כומר רוסי אורתודוקסי שפעל בקייב. אלכסנדר  גלאגולב נולד בכפר במחוז טולה למשפחת כומר. בשנת 1894 הוא סיים לימודי דת בבית ספר לכמרים בטולה ובשנת 1898 סיים אקדמיה נוצרית בקייב עם קבלת תואר שני. בשנת 1899 גלאגולב החל ללמד באקדמיה נוצרית בקייב בה למד. בשנת 1906 התמנה לפרופסור. גלאגולב למד כ-18 שפות. הוא היה חבר מערכת של אנציקלופדיה נוצרית ופרסם מאמרים בנושאי דת. הוא היה נחשב למומחה בתנ"ך. בשנת 1905 גלאגולב התנגד באופן פעיל לרדיפות יהודים. הוא היה עד מומחה בפרשת בייליס. בעדותו הוא ציין שליהודים אסור להשתמש בדם במהלך הכנת אוכל. עדותו הייתה חשובה לקו ההגנה. לאחר מהפכת אוקטובר גלאגולב המשיך לעבוד במוסדות הכנסייה. הוא המשיך לתת הרצאות לסטודנטים למרות שבאופן רשמי האקדמיה נסגרה. כאשר רקטור האקדמיה נעצר בשנת 1923, גלאגולב פעל במקומו בנושאים מנהליים. בתחילת שנות ה-30 גלאגולב גורש מביתו ועבר לגור בחדר קטן ליד הכנסייה. בשנת 1931 הוא נעצר והיה בכלא כחצי שנה. ב-20 באוקטובר 1937 הוא נעצר פעם נוספת. לפי הגרסה הרשמית הוא נפטר ב-25 בנובמבר 1937 מסיבוכי מחלה. גלאגולב היה נשוי לזינאידה, ספרנית באקדמיה נוצרית. היא נפטרה בשנת 1936. בנו אלכסיי גלאגולב היה כומר שהציל יהודים בקייב במהלך מלחמת העולם השנייה. על פעילותו הוא קיבל הכרה כחסיד אומות העולם. גלאגולב היה חבר של משפחת מיכאיל בולגקוב. הסופר תיאר את פעילותו בספר "המשמר הלבן". בשנת 2002 על קיר בניין אקדמיה נוצרית בקייב הוצב לוח זיכרון למשפחת גלאגולב. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר גלאגולב בוויקישיתוף אתר המוקדש למשפחת גלאגולב, כולל תמונות, ברוסית יד ושם - דף על משפחת גלאגולב, כולל תמונות תיאור פעילות גלאגולב במעצר
הנק ואן דן בריימן

הנדריק חיסברט ברנהרד "הנק" ואן דן בריימן (בהולנדית: Hendrik Gijsbert Bernhard "Henk" van den Breemen;‏ 23 במרץ 1941 – 20 בינואר 2024) היה גנרל הולנדי אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בשנים 1994–1998. בריימן נולד בפאלקנסווארד ב-23 במרץ 1941. ב-1960 הוא התגייס לחיל הנחתים ההולנדי והתקדם במהירות בסולם הדרגות. בשנים 1981–1982 הוא שימש כמפקד קבוצת הקרב האמפיבית הראשונה אשר הורכבה מכוח משולב של חיילים בריטים והולנדים. ב-1987 הוא מונה לסגן מפקד חיל הנחתים. ב-15 באוגוסט 1994 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא היה הגנרל הראשון מחיל הנחתים שקיבל את התפקיד, והיחיד עד כה. הוא סיים את תפקידו ופרש מהצבא ב-5 ביוני 1998. לאחר פרישתו שימש בריימן כחבר בדירקטוריון של חברת ניהול המשאבים "באן". כמו כן הוא שימש כיועץ עבור קרן נואבר העוסקת בפילנתרופיה. בינואר 2008 היה בריימן חלק מ"חבורת החמישה" שפרסמה את החוברת "Towards a Grand Strategy for an Uncertain Word; Renewing Transatlantic Partnership" אשר זכתה לתפוצה רבה בקרב מקבלי ההחלטות בנאט"ו. ב-18 במרץ 2010 האשים הגנרל האמריקני ג'ון שיהאן את חיילי האו"ם ההולנדים באחריות למחדל שהוביל לטבח סרברניצה. בריימן (ששימש כראש מטה ההגנה בתקופת הטבח) נקרא בידי משרד ההגנה ההולנדי להגיב לטענה, ופרסם הצהרה על פיה מדובר ב"שטות מוחלטת". שיהאן התנצל על הדברים בפני בריימן. בריימן נפטר ב-20 בינואר 2024. מדיה וקבצים בנושא הנק ואן דן בריימן בוויקישיתוף הנק ואן דן בריימן יחד עם ג'ון שאליקשווילי (ארצות הברית), פיטר אינג (בריטניה), קלאוס נאומן (גרמניה) וז'אק לנקסאד (צרפת) ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנדים ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היער הלאומי קלאמת

היער הלאומי קלאמת (באנגלית: Klamath National Forest) הוא יער לאומי של ארצות הברית המשתרע על שטח של 7,033 קילומטרים רבועים בהרי קלאמת ורכס קסקייד, השוכן במחוז סיסקיו בצפון קליפורניה, עם הרחבה זעירה (1.5 אחוז מהיער) לתוך דרום מחוז ג'קסון באורגון. היער מכיל חורשות רציפות של אורן הזפת, אורן ג'פרי, אשוח דאגלס, אשוח אדום, אשוח לבן, אורן מפותל, ברוש בייקר (אנ'), וקלוצדרוס מפושק. על פי ההערכות, יער ראשוני מכסה כ-680 קמ"ר מאדמת היער. מטה היער ממוקם בוואיריקה בקליפורניה. ישנם משרדים מחוזיים של שומרי יערות מקומיים הממוקמים בפורט ג'ונס (אנ'), הפי קמפ ומקדואל (אנ'), כולם בקליפורניה. היער הלאומי קלאמת הוקם ב-6 במאי 1905. יער זה כולל את אגם קנגורו (Kangaroo Lake) המשתרע על 85 דונם, והמבנה ההיסטורי "הכנסייה הקתולית סויירס בר" (Sawyers Bar Catholic Church) שנבנתה ב-1855 והממוקמת בגבולות היער. היער מנוהל במשותף עם השטח המוגן של כר העשב הלאומי של עמק ביוט (אנ'). בתוך היער הלאומי קלאמת יש חמישה אזורי טבע בראשיתי מוכרים רשמית שהם חלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי, שניים מתוכם מתפשטים ליערות הלאומיים השכנים ואחד לתוך שטח המנוהל על ידי לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית: אזור הטבע הבראשיתי הר השיש (אנ') אזור הטבע הבראשיתי ראשן (אנ') אזור הטבע הבראשיתי רד ביוטס (אנ') אזור הטבע הבראשיתי סיסקיו (אנ') (בעיקר ביער הלאומי שישה נהרות) אזור הטבע הבראשיתי האלפים של טריניטי (אנ') (בעיקר ביערות הלאומיים טריניטי (אנ'), שסטה (אנ'), שישה נהרות ושטח המנוהל על ידי לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית) בין סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ל-2010, מילא הארגון "ברית יער קלאמת" (Klamath Forest Alliance) תפקידים מרכזיים ב"מלחמות העץ" (timber wars) באזור הביולוגי של קלאמת/סיסקיו שבצפון-מערב קליפורניה ודרום-מערב אורגון (Klamath/Siskiyou Bioregion of Northwest California and Southwest Oregon), כולל ערעורים על מכירת עצים והתדיינות משפטית להגנה על אזורים חסרי כבישים, המחלוקת על לילית מנוקדת, ומאמצים להגן על יערות עתיקים באמצעות חקיקה פדרלית. מדיה וקבצים בנושא היער הלאומי קלאמת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של היער הלאומי קלאמת (באנגלית) Pictures: Wilderness in the Klamath Mountains Panoramic Videos: Outskirts of Klamath National Forest Drone footage of the Klamath National Forest Table 6 - NFS Acreage by State, Congressional District and County - United States Forest Service - September 30, 2007 Warbington, Ralph; Beardsley, Debby (2002), 2002 Estimates of Old Growth Forests on the 18 National Forests of the Pacific Southwest Region, United States Forest Service, Pacific Southwest Region https://wilderness.net/visit-wilderness/?ID=611#atdModal Trinity Alps Wilderness acreage breakdown, Wilderness.net] Klamath Forest Alliance Klamath Forest Alliance Collection
תמימי

האם התכוונתם ל... ג'ונתן תמימי – כדורגלן שוודי-ירדני סמי תמימי – שף פלסטיני עהד תמימי – פעילה פוליטית פלסטינית רפיק אל-תמימי – פובליציסט פלסטיני תייסיר תמימי – פוליטיקאי פלסטיני תמים אלתמימי
יבגרף סורוקין

יבגרף סורוקין (ברוסית: Евгра́ф Семёнович Соро́кин;‏ 18 בדצמבר 1821 – 1892) היה אמן ומורה רוסי; ידוע בציורים היסטוריים, דתיים וז'אנרים. החשיפה הראשונה שלו לאמנות הגיעה מצייר אייקונים בירוסלב. לאחר תקופת הכשרה, כומר מקומי שאהב את עבודתו הציע לו ליצור ציור של פטר הגדול המגלה את האמן, אנדריי מטווייב. לכבוד הביקור הקרוב של הצאר ניקולאי הראשון. ציור זה הוצג בפני הצאר, שהתרשם מספיק כדי להוציא הוראה שסורוקין ילמד באקדמיה הקיסרית לאמנויות יפות. בשנת 1841, הוא נכנס לאקדמיה תחת פיקוחו של אלכסיי מרקוב. בשנה שלאחר מכן הוא כבר זכה לשבחים ממועצת האקדמיה. הוא זכה במספר מדליות כסף וב-1847 זכה במדליית זהב על עיבודו של "דניאל בגוב האריות". שנתיים לאחר מכן, ציורו של הגיבור העממי, איאן אוסמובטס, זיכה אותו במדליית זהב ובמלגה ללימודים באירופה. הוא היה בספרד מ-1851 עד 1854 ובאיטליה מ-1855 עד 1859. הוא ערך ביקור גם במצרים ובסוריה. כמה מהעבודות שיצר בספרד הן מהידועות שלו. ב-1859 חזר לרוסיה והתמנה למורה בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, שם שהה עד מותו. ב-1861 הוא זכה בתואר "אקדמי" ויצר ציורי מזבח לקתדרלת אלכסנדר נייבסקי החדשה בפריז. מאוחר יותר, הוא עבד בקתדרלת ישו המושיע והשלים כמה תמונות שפיודור ברוני השאיר לא גמורות. עבור עבודה זו, הוא קודם לדרגת "פרופסור" בשנת 1878. תאריך מותו המדויק אינו ידוע. חיזור, 1858 הצליבה, 1873 צוענים בספרד, 1853 קבצנית בספרד, 1852 מדיה וקבצים בנושא יבגרף סורוקין בוויקישיתוף Kenneth, Yevgraf Sorokin, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית)
לוק קרון

לוק קרון (בהולנדית: Luuk Kroon; ‏ 13 בדצמבר 1942 – 19 ביוני 2012) היה אדמירל בצי המלכותי ההולנדי אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של הולנד בשנים 1998–2004. קרון נולד ברידרקרק ב-13 בדצמבר 1942 והתגייס לצי ההולנדי ב-1961. ב-1975 מונה למפקד שולת המוקשים Hr. Ms. Staphorst, וב-1981 הועבר לפקד על ה-Hr. Ms. Jaguar. ב-1984 הועבר למטה הכללי ומונה ליועץ לענייני הצי. ב-1989 הועבר לשמש כסגן ראש אגף התכנון שלי הצי. ב-1993 הוא מונה למפקד כוחות הצי בתחומי הולנד, ושנתיים לאחר מכן מונה למפקד כל הצי ההולנדי. ב-5 ביוני 1998 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-5 ביוני 2004. תקופתו התאפיינה בפעילות נרחבת של הצבא ההולנדי בכל רחבי העולם. חיילים הולנדים הוצבו הן ככוח שמירת שלום מטעם האו"ם, והן ככוח לוחם מטעם נאט"ו, בקוסובו, מקדוניה הצפונית, בוסניה והרצגובינה, אריתריאה, אתיופיה, אפגניסטן, ליבריה ועיראק. מדיה וקבצים בנושא לוק קרון בוויקישיתוף לוק קרון, באתר נאט"ו
הדיוויזיה הראשונה 7 בדצמבר

הדיוויזיה הראשונה 7 בדצמבר (בהולנדית: Eerste Divisie "7 December") הייתה דיוויזיית חיל רגלים ממוכן של צבא הולנד אשר פעלה בין השנים 1946–2004. ב-17 באוגוסט 1945 הכריזה אינדונזיה על עצמאות מהשלטון ההולנדי. ההולנדים סירבו להכיר בעצמאות האינדונזית, וכך נפתחה מלחמת העצמאות של אינדונזיה. ההולנדים הקימו את הדיוויזיה הראשונה במטרה להחזיר את אינדונזיה לשליטתם. באופן רשמי מטרת הדיוויזיה הייתה לשמש ככוח משטרה שידכא את המרד, ויכניס את אינדונזיה חזרה לאיחוד פדרלי עם הולנד, ולפיכך היא קיבלה את השם "7 בדצמבר" על שם נאומה של וילהלמינה, מלכת הולנד מ-7 בדצמבר 1942, אשר בו התוותה את הקווים למדיניות שתנקוט הולנד במושבות לאחר מלחמת העולם השנייה. החיילים ההולנדים שרתו באינדונזיה עד 1949, אז החליטה הולנד להכיר בעצמאותה של אינדונזיה, והחיילים ההולנדים החלו לחזור לארצם. הפינוי הסופי של הכוחות ההולנדים הושלם עד 1950. לאחר חזרתה להולנד, הפכה הדיוויזיה לכוח עתודה של הצבא ההולנדי, והועמדה לרשות נאט"ו. לאורך כל המלחמה הקרה הוצבה הדיוויזיה בכוננות והייתה אמורה להישלח לחזית במקרה שתפרוץ מלחמה באירופה. לאחר סיום המלחמה הקרה, נשלחו חלקים מהדיוויזיה להשתתף במלחמות יוגוסלביה ובמלחמת אפגניסטן. החל מ-1995 היא הייתה חלק מהקורפוס הראשון הגרמני-הולנדי. ב-2004 פורקה הדיוויזיה, והכינוי "7 בדצמבר" הועבר לבריגדת התובלה האווירית ה-11. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה הראשונה 7 בדצמבר בוויקישיתוף Blog Indonesië 1947 - 1950 7 December Divisie in Nederlands-Indië van 1946-1950 Fusie tussen het Duitse en Nederlandse leger
מאיר צבי סטמבלר

הרב מאיר צבי סטמבלר (נולד בתשל"ב) הוא מהדמויות הבולטות ביהדות אוקראינה. הוא משמש אחד משלוחי חב"ד בדניפרו, ייסד את הסמינר למורות 'בית חנה' בעיר, ומכהן כיו"ר "הפדרציה של הקהילות היהודיות של אוקראינה". סטמבלר נולד בשנת תשל"ב בשכונת קראון הייטס לרב יעקב ולדבורה סימה. בילדותו עלתה המשפחה לישראל והוא למד בישיבות בירושלים, בלונדון ובמונטריאול. בשנת תשנ"א, כאשר עוד היה תלמיד ישיבה, נפתחו שערי ברית המועצות ונוצרה האפשרות לפעול בגלוי עם היהודים המקומיים. מספר ישיבות חב"ד בארצות הברית ובקנדה אישרו את נסיעתם של קבוצות בחורים למדינות ברית המועצות לשעבר לתקופה של שנה על מנת שיצטרפו לשלוחי הרבי מליובאוויטש המקומיים ויסייעו להם, והרב סטמבלר נשלח לדניפרו (בשמה הקודם דנייפרופטרובסק). בפועל תקופת השליחות שלו נמשכה כשנתיים לבקשת רבה של העיר ושליח חב"ד הרב שמואל קמינצקי. לאחר שנישא עם רעייתו לבית סלומון (ראשון לציון) ביקש ממנו הרב קמינצקי לעבור להתגורר בדנייפרופטרובסק באופן קבוע ולהצטרף לשלוחי חב"ד בעיר. הזוג הצעיר שאל את הרבי מליובאוויטש וזכה למענה חיובי. חתונתם התקיימה בראש חודש כסלו ה'תשנ"ד, וכבר בחג החנוכה היה הזוג בביתו בדנייפרופטרובסק. בשנת תשנ"ה ייסד הרב סטמבלר את סמינר 'בית חנה', שתוך שנים ספורות צבר תאוצה והוציא תחתיו למעלה מאלף מורות בעלות הכשרה מקצועית עם תעודה המוכרת על ידי משרד החינוך האוקראיני ומשרד החינוך הישראלי. הקמת הסמינר התרחשה בעקבות הצעתו של לוי לבייב לייסד סמינר להכשרת מורות יהודיות. זהו המוסד היהודי היחיד במדינות ברית המועצות לשעבר ואחד הבודדים בעולם שנותן תואר MA ו-BA לתלמידיו. המכון נכלל ברשת החינוך 'אור אבנר' והפך להיות עד מהרה להיות "הלב" של הרשת, כשהוא מכשיר כאמור למעלה מ-1,000 מורות שחלקן הגדול עובדות כיום במוסדות החינוך הרבים לסוגיהם השונים בכל מדינות ברית המועצות לשעבר, בישראל, בארצות הברית, קנדה ובכמה מדינות באירופה שבהן יש ריכוז של יהודים דוברי רוסית. בשנת תשנ"ט, עם התמסדות הקהילות היהודיות במדינה ופריחתן, עלה הצורך להקים את איגוד הקהילות היהודיות במדינה והוא התבקש לעמוד בראשו. במסגרת זו הוא דואג למאות הקהילות היהודיות הפזורות בכל רחבי אוקראינה ועומד בקשר הדוק עם כלל רבני הערים – רובם שלוחי חב"ד. פעילותו מתמקדת בייצוג השלוחים מול השלטונות, בעזרה להשגת מחירים נוחים למוצרים שונים המתאפשרת בעקבות הזמנה מרוכזת של כלל הקהילות היהודיות במדינה. נכון לשנת תשע"ד מאגדת הפדרציה תחתיה מאה ושמונים קהילות יהודיות, והיא הגוף היהודי החזק ביותר באוקראינה, וזוכה ליחס של כבוד מצד השלטונות ולשיתופי פעולה עם משרדי הממשלה השונים בארץ וכן עם לשכת רה"מ. הרב סטמבלר הוא ידיד אישי של נשיא אוקראינה היהודי וולודימיר זלנסקי, עומד בקשר הדוק עימו, כולל בתקופת המלחמה, ונחשב לדמות הרבנית הקרובה ביותר לזלנסקי.