laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חופשה בוונציה

חופשה בוונציה (באנגלית: Summertime) הוא סרט רומנטי אמריקאי משנת 1955 בבימויו של דייוויד לין, עם קתרין הפבורן ורוסאנו בראצי בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על המחזה "The Time of the Cuckoo" של ארתור לורנץ (אנ') שהועלה בברודוויי ב-1952. המחזה עובד למחזמר בשם "Do I Hear a Waltz?" של סטיבן סונדהיים וריצ'רד רוג'רס ב-1965. העלילה היא על רומן אהבה קצר המתרחש בוונציה בין תיירת אמריקאית בגיל העמידה לגבר איטלקי צעיר ממנה. קתרין הפבורן הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס באפט"א לשחקנית הזרה הטובה ביותר בתפקיד ראשי. דייוויד לין היה מועמד לפרס אוסקר לבימוי הטוב ביותר. הסרט צולם כולו בוונציה ובו מופיעים רוב האתרים המפורסמים של העיר. ג'יין הדסון (קתרין הפבורן) היא אמריקאית רווקה בגיל העמידה מאקרון אוהיו. היא עובדת כמזכירה וחסכה כסף מספר שנים כדי להגשים חלומותיה ולבקר בוונציה. היא מתרגשת כשהרכבת מתקרבת לוונציה ומצלמת את הנוף במסרטת 16 מ"מ קטנה. בואפורטו היא מכירה את זוג התיירים האמריקאים מקהנלי שמטיילים בכל אירופה וכעת הם נוסעים לאותו מקום בו שכרה ג'יין חדר - פנסיון פיוריני. בעלת הפנסיון היא סיניורה פיוריני (איזה מירנדה) שהפכה את ביתה למלון לאחר מות בעלה. בפנסיון נמצאים גם אדי ייגר ואשתו פיל. אדי ייגר הוא צייר אמריקאי שמשתלם בוונציה. ג'יין שמה לב לקשר בינו לבין הסיניורה. כולם יוצאים לבלות וג'יין נשארת לבד לאחר שהסיניורה אומרת לה כי אין לחכות להזדמנות אלא לדחוף אותה היא יוצאת לטייל בכיכר סן מרקו, יושבת לבד, מסתכלת על זוגות האוהבים ומצלמת. היא משגיחה בגבר נאה שנועץ בה עיניים (רוסאנו בראצי). בסיורים שלה בעיר מתלווה אליה ילד רחוב יחף בשם מאורו. כאשר היא מתרכזת בצילום היא הולכת אחורה ונופלת למימי התעלה. בסיור נוסף היא מבחינה בחנות עתיקות בגביע זכוכית אדום. היא מופתעת שבעל החנות הוא אותו גבר נאה מכיכר סן מרקו שמציג עצמו כרנאטו דה רוסי שאחיינו הצעיר ויטו עוזר לו בחנות. רנאטו מתחיל לחזר במרץ אחרי ג'יין והיא מתחילה להתאהב בו עד שמתגלה לה כי הוא נשוי וויטו הוא למעשה בנו. היא רוצה לנתק את היחסים אך רנאטו מודיע לה כי הוא חי בנפרד מאשתו וכי שיקר לה כי פחד שתעזוב אותה. הוא מלמד אותה כי באיטליה השקפת החיים היא חפשית ויש לנצל את כל מה שניתן כי החיים קצרים. ג'יין משתכנעת והוא מביא אותה לביתו כדי לממש את אהבתם (קטע שנפסל בגלל קוד הייז). הם ממשיכים לבילוי באי בוראנו ורנאטו רוצה להמשיך את הקשר אבל ג'יין מבינה שזה קשר ללא תכלית ומחליטה לעזוב. בתחנת הרכבת הוא רץ אחרי הרכבת עם פרח גרדניה בידו והיא מנופפת לו לשלום. מדיה וקבצים בנושא חופשה בוונציה בוויקישיתוף חופשה בוונציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "חופשה בוונציה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חופשה בוונציה", באתר נטפליקס "חופשה בוונציה", באתר AllMovie (באנגלית) "חופשה בוונציה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חופשה בוונציה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "חופשה בוונציה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לחופשה בוונציה, באתר יוטיוב קתרין הפבורן נופלת למי התעלה, באתר יוטיוב מאחורי הקלעים של חופשה בוונציה, באתר יוטיוב חופשה בבוראנו, באתר יוטיוב הפבורן ובראצי בחופשה בוונציה באתר יוטיוב נעימת הסרט בביצוע תזמרתו של מנטובני, באתר יוטיוב
עלי נאסר קאיד אל-בוכאיתי

עלי נאסר קאיד אל-בוכאיתי (בערבית: علي ناصر قايد البخيتي ; נולד ב-10 בספטמבר 1976) הוא פוליטיקאי, עיתונאי וסופר תימני. דובר החות'ים בין השנים 2011–2015. עלי נולד ב-10 בספטמבר 1976 לשייח' נאסר קאיד אל-בוכאיתי בכפר אל-מלחה במחוז אלחאדה בנפת דמאר, דרומית לצנעא. בהשפעת אחיו ממנהיגי החות'ים מוחמד אל-בוכאיתי, הצטרף לתנועה החות'ית. בעקבת הצטרפותו, נעצר בשנת 2008 בידי כוחות הביטחון של תימן, הוא שוחרר כעבור שישה חודשים. לאחר ההפיכה בתימן החל לשמש כדובר התנועה החות'ית, ותמך בהם בפומבי ברשתות החברתיות ובטלוויזיה. בינואר 2015 הודיע שפרש מהחות'ים ועבר להתגורר בירדן, וכיום מתגורר בבריטניה. לאחר פרישתו היה מקורב לנשיא תימן לשעבר עלי עבדאללה סאלח, ואביו שימש המתווך בין הנשיא לבין החות'ים. הוא תקף בפומבי את החות'ים ומנהגיהם בתימן. בשנת 2019, אל-בוכאיתי הכריז על אי דת, ותקף את האסלאם ואת פסיקותיו. הוא כתב מספר מאמרים פוליטיים שפורסמו באתרים רבים, והופיע בערוצי חדשות בהם BBC, RT, אל-ג'זירה, אל -ערביה ואל-חורא. Yemen News, علي ناصر قايد البخيتي – Yemen News – Podcast, Podtail, ‏2020-09-02 (באנגלית) المشهد اليمني, وفاة ناصر البخيتي آخر وسيط بين ”الحوثي” و ”صالح” .. هل كان متورطًا في اغتيال الرئيس السابق؟ | المشهد اليمني, www.almashhad-alyemeni.com, ‏2020-01-17 (בערבית) من هو علي البخيتي ويكيبيديا السيرة الذاتية, رمز الثقافة, ‏2020-07-02 (בערבית) الشميري, أحمد (29 ביוני 2020). الحوثي البخيتي.. من العمالة لطهران إلى التطبيع مع إسرائيل. Okaz (בערבית). ארכיון מ-29 ביוני 2020. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Millichronicle (12 בנובמבר 2019). "Iran-backed Houthis and ISIS are same, both use Jihad and God's religion as pretext, says Yemeni Politician Ali Albukhaiti" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עלי נאסר קאיד אל-בוכאיתי".
יוגב גרדוס

יוגב גְּרָדוּס (נולד ב-8 בינואר 1983) הוא כלכלן ישראלי, המכהן כממונה על התקציבים במשרד האוצר החל משנת 2021. לפני כן היה ממלא מקום הממונה על התקציבים במשרד האוצר ושירת במספר תפקידים נוספים באגף. גרדוס הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות בהצטיינות יתרה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית ותואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת הרווארד. הוא החל את דרכו במגזר הציבורי מיד עם סיום לימודיו בשנת 2009. תפקידו הראשון היה רפרנט ורכז בתחום המאקרו באגף התקציבים במשרד האוצר. כחלק מעבודתו היה שותף לגיבוש התקציבים הדו-שנתיים בשנים 2011–2016, לחקיקת הכללים הפיסקליים, גיבוש הנומרטור והקמת קרן העושר מרווחי הגז הטבעי. בנוסף שימש יו"ר ועדת הכספים של דירקטוריון נמל חיפה בשנים 2014–2015. ב-2014 מונה לרכז את תחום הביטוח הלאומי, הבריאות והרווחה במשרד האוצר. ב-2017 מונה לסגן הממונה על התקציבים לתחומי המאקרו, ניהול וגיבוש תקציב המדינה, כוח אדם בשירות הציבורי, הבנקאות וגופי הפנסיה. ב-2020 שר האוצר ישראל כץ החליט למנות את גרדוס לממלא מקום ראש אגף התקציבים לאחר התפטרותו של שאול מרידור. במסגרת תפקידו גיבש את הצעת תקציב המדינה לשנת 2021–2022 ואת הצעת חוק ההסדרים. באוגוסט 2021 החליט שר האוצר אביגדור ליברמן למנות את גרדוס לממונה על התקציבים. לאחר שגרדוס המליץ על שמירה על יעד הגרעון הציע לו שר האוצר בצלאל סמוטריץ' להתפטר. גרדוס נשוי ואב לשלושה ילדים. דודו הוא הגאוגרף יהודה גרדוס. מירב ארד, אריאל יוצר ויוגב גרדוס - סגני הממונה על התקציבים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 8 באוגוסט 2017 צבי זרחיה, מחליף למרידור? יוגב גרדוס מונה למ"מ ראש אגף התקציבים באוצר, באתר כלכליסט, 7 בספטמבר 2020 צבי זרחיה, כלכליסט, יוגב גרדוס מונה לראש אגף התקציבים הקבוע באוצר, באתר ynet, 4 באוגוסט 2021 אדריאן פילוט, שר האוצר לממונה על התקציבים: "אתה מוזמן להניח את המפתחות", באתר כלכליסט, 20 באוגוסט 2024
פרא אציל

האם התכוונתם ל... הפרא האציל – תפישה לפיה אנשים לא-מערביים נחונו במעלות מוסריות טבעיות פרא אציל (אלבום) – אלבום של להקת ההבי מטאל Virgin Steele משנת 1985 פרא אציל (ספר) – ספר מאת דודו בוסי משנת 2003, אשר היה מועמד לפרס ספיר פרא אציל (סרט) – סרטו של מרקו כרמל משנת 2018, אשר היה מועמד לפרס אופיר
סעי בובה

סעי בובה (באנגלית: Drive-Away Dolls) הוא סרט קומדיית מסע אמריקאי בבימויו של אית'ן כהן. כהן כתב את התסריט וערך את הסרט יחד עם אשתו, טרישה קוק; וגם הפיקו את הסרט יחד עם רוברט גראף, טים בוואן ואריק פלנר. בסרט מככבים מרגרט קוואלי, ג'רלדין ויסוואנתן, ביני פלדסטין, קולמן דומינגו, פדרו פסקל, ביל קאמפ ומאט דיימון. הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-23 בפברואר 2024, תחת הפצת "Focus Features". בישראל, הסרט עתיד לעלות לאקרנים ב-22 בפברואר 2024. ג'יימי מתחרטת על הפרידה מחברתה, בעוד מריאן צריכה להירגע. בחיפוש אחר התחלה חדשה, הן יוצאות למסע בלתי צפוי לטלהאסי. דברים משתבשים במהירות כשדרכיהן מצטלבות עם קבוצה של פושעים לא כשירים מרגרט קוואלי - ג'יימי ג'רלדין ויסוואנתן - מריאן ביני פלדסטין קולמן דומינגו פדרו פסקל ביל קאמפ מאט דיימון ג'ואי סלוטניק סי ג'יי וילסון אית'ן כהן ואשתו, טרישה קוק, העלו יחד רעיון בפני חברתם, אליסון אנדרס, במהלך חופשת חג המולד בסן פרנסיסקו בתחילת שנות ה-2000. הסרט הוכרז בינואר 2007, תחת בימויה של אנדרס וכהן. ציין כהן שהסרט דומה לסרטי רומנטיקה של שנות ה-70 שראה כנער. סלמה בלייר, הולי האנטר, כריסטינה אפלגייט ו קלואי סביני צורפו לככב במהלך קדם-הפקה. באפריל 2022, דיווחים ציינו כי כהן יביים את הסרט. לאחר מכן, נמסר כי הסרט הופק על ידי כהן, קוק, רוברט גראף, טים בוואן ואריק פלנר. באוגוסט 2022, מרגרט קוואלי וג'רלדין ויסוואנתן הצטרפו לצוות השחקנים. בספטמבר, צורפה ביני פלדסטין לצוות השחקנים. באפריל 2023, שמו של הסרט נחשף "סעי בובה", ולצוות השחקנים נוספו פדרו פסקל קולמן דומינגו, ביל קאמפ ומאט דיימון. הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-23 בפברואר 2024, תחת הפצת "Focus Features", ובישראל ב-22 בפברואר 2024. הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-22 בספטמבר 2022, אך נדחה עקב שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו (2023). אתר האינטרנט הרשמי של סעי בובה (באנגלית אמריקאית) "סעי בובה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סעי בובה", באתר AllMovie (באנגלית) "סעי בובה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סעי בובה", באתר Metacritic (באנגלית) "סעי בובה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) D'Alessandro, Anthony (April 17, 2023). "Ethan Coen's Margaret Qualley & Geraldine Viswanathan Drive-Away Dolls To Park At Cinemas This Fall". Deadline Hollywood. Retrieved April 17, 2023. "Drive-away Dolls (15)". British Board of Film Classification. July 28, 2023. Retrieved July 28, 2023. Fernandez, Jay A. (January 10, 2007). "A mischievous road". Los Angeles Times. Retrieved May 22, 2022. Kit, Borys (April 1, 2022). "Ethan Coen Goes Solo, Will Direct Road Trip Movie for Focus, Working Title". The Hollywood Reporter. Retrieved May 22, 2022. Kroll, Justin (April 1, 2022). "Ethan Coen Sets Next Feature With Focus And Working Title". Deadline Hollywood. Retrieved April 1, 2022. Kroll, Justin (August 9, 2022). "Margaret Qualley & Geraldine Viswanathan To Star In Ethan Coen's First Solo Directing Outing". Deadline Hollywood. Retrieved September 10, 2022. Kroll, Justin (September 9, 2022). "Beanie Feldstein Joins Ethan Coen Pic At Working Title And Focus Features". Deadline Hollywood. Retrieved September 10, 2022. D'Alessandro, Anthony (July 25, 2023). "'Drive-Away Dolls' Eyes September Exit; What's Involved In Possible 'Dune: Part Two' Spring 2024 Move – The Dish". Deadline Hollywood. Retrieved July 29, 2023.
המכון הישראלי לעיתונות

המכון הישראלי לעיתונות ולתקשורת היא עמותה ישראלית שנוסדה ב-2021 ועוסקת בעיתונות ובחופש העיתונות בישראל. המכון הוקם ביוזמתה של שופטת בית המשפט העליון בדימוס דליה דורנר ובהשתתפותם של המנכ"ל הראשון גולן יוכפז, הדובר זמיר דחב"ש, עיתונאים, בעלי מקצועות חופשיים ומתנדבים. ב-7 בפברואר 2021 בירושלים, נחנך המכון במעמד נשיא המדינה, ראובן (רובי) ריבלין. עם תחילת פעילותו הוקם במכון צוות חשיבה פדגוגי לקידום מטרותיו. המכון פועל לחיזוק חופש העיתונות וחשיבותו, ולחינוך צעירים לצריכת תקשורת ביקורתית. המכון משתף פעולה עם גורמים באקדמיה, במחקר ובארגונים מקצועיים וחברתיים. הפעלת חדר בריחה וירטואלי בתחום האוריינות התקשורתית והאתיקה העיתונאית. שידור פודקאסט באתר המכון ובאתר וואלה מדי חודש בעברית, עם עיתונאים ואנשי תקשורת בישראל. בהנחיית העיתונאי דוד ורטהיים. הענקת פרס המכון הישראלי לעיתונות למצוינות עיתונאית בשווי של 50,000 ש"ח, מדי שנה. דליה דורנר - נשיאת המכון - שופטת ביהמ"ש העליון בדימוס תמי ליטני - מנכ"לית המכון לשעבר - עיתונאית עורכת בדימוס גולן יוכפז - המנכ״ל הראשון וממקימי המכון אריק בכר - כתב, עורך ומנכ"ל מועצת העיתונות אתי ליבר יודקובסקי - אשת הנהלה בעיתונות טלי ניר - יזמית חברתית, עורכת דין ועיתונאית פרופ' יחיאל (חיליק) לימור - חוקר תקשורת ד״ר ענת פלג - מרצה וחוקרת יחסי התקשורת והמשפט פרופ' מוחמד ותד - פרופסור חבר ודיקאן בית-הספר למשפטים במכללה האקדמית צפת רחל לוין - עו"ד ומייסדת משרד עוה"ד בתחום הביטוח מוטי רוזנבלום 1946-2021 - ממקימי המכון המכון הישראלי לעיתונות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר האינטרנט הרשמי של המכון הישראלי לעיתונות המכון הישראלי לעיתונות, באתר "גיידסטאר ישראל" הוענק פרס המכון הישראלי לעיתונות ע"ש יחזקאל צבי קלצל לשנת 2021 למצוינות עיתונאית - המכון הישראלי לעיתונות, באתר המכון הישראלי לעיתונות, ‏9 במאי 2022 וואלה ברנז'ה‏, המכון הישראלי לעיתונות יעניק פרס בגובה 50,000 שקל לעיתונאי.ת מצטיינים, באתר וואלה, 4 ביולי 2021
סנדרה הולר

סנדרה הולר (בגרמנית: Sandra Hüller; נולדה ב-30 באפריל 1978) היא שחקנית קולנוע גרמנייה, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2024 על תפקידה בסרט "אנטומיה של נפילה". הולר נולדה בעיר זול, גרמניה לזוג הורים אנשי חינוך, ב-1996 הופיעה לראשונה בתיאטרון, היא למדה משחק בברלין. מ-1998 ועד 2001 עבדה בתיאטרון בתורינגיה ולאחר מכן החלה לעבוד בתיאטרון בזל, ב-2006 שיחקה את התפקיד הראשי של נערה הסובלת מהפרעות נפשיות בסרט "רקוויאם", ב-2009 גילמה את אולריקה מיינהוף בסרט "Deutschland 09 – 13 kurze Filme zur Lage der Nation", ב-2010 שיחקה בסרט ביוגרפי אודות אנרי הרביעי, מלך צרפת. ב-2012 הייתה בין שלושת השופטים בפסטיבל ברלין בקטגוריית הסרט הקצר. בשנת 2023 גילמה את הדוויג הס (גר'), אשתו של הפושע הנאצי רודולף פרנץ הס, בסרט הדרמה ההיסטורי "אזור העניין" שביים וכתב ג'ונתן גלייזר, המבוסס באופן רופף על הרומן מ-2014 "The Zone of Interest", מאת מרטין איימיס. על תפקידה, הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה לשנת 2024. באותה שנה, כיכבה הולר בסרט נוסף, המותחן הצרפתי "אנטומיה של נפילה", בתור סופרת שמנסה להוכיח את חפותה בקשר למותו של בעלה. בעבור תפקידה זכתה הולר לשבחי המבקרים והקהל, וקיבלה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי. היא זכתה בפרס סזאר ובפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר. מדיה וקבצים בנושא סנדרה הולר בוויקישיתוף סנדרה הולר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סנדרה הולר, באתר AllMovie (באנגלית) סנדרה הולר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סנדרה הולר, באתר Metacritic (באנגלית) סנדרה הולר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סנדרה הולר, באתר MusicBrainz (באנגלית) סנדרה הולר, באתר Discogs (באנגלית) תומס רוג'רס, ניו יורק טיימס, פתאום נפלה על סנדרה הולר מועמדות לאוסקר, באתר הארץ, 26 בפברואר 2024 San Diego Film Critics, 2023 San Diego Film Critics Society Award Winners, San Diego Film Critics Society, ‏2023-12-19 (באנגלית אמריקאית) Brent Lang,Jordan Moreau, Brent Lang, Jordan Moreau, Golden Globes: ‘Oppenheimer’ Leads With Five Wins, ‘Succession’ Tops TV With Four (Complete Winners List), Variety, ‏2024-01-08 (באנגלית אמריקאית) Critics Choice Awards 2024: All the Winners, TIME, ‏2024-01-15 (באנגלית) Scott Roxborough, ‘Anatomy of a Fall’ Leads France’s Lumiere Award Nominations, The Hollywood Reporter, ‏2023-12-14 (באנגלית אמריקאית) film, Guardian (2024-02-18). "Baftas 2024: the complete list of winners". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-02-19. Elsa Keslassy, Cesar Awards: ‘Anatomy of a Fall’ Wins Best Film; Christopher Nolan Feted With Honorary Tribute, Variety, ‏2024-02-23 (באנגלית אמריקאית) I. P. A. Admin, IPA Reveals Nominations for the 28th Satellite™ Awards | International Press Academy (באנגלית אמריקאית) The 96th Academy Awards | 2024, www.oscars.org, ‏2024-01-23 (באנגלית)
שנג'ואו 17

שנג'ואו 17 (בסינית: 神舟十六号, פיניין: Shénzhōu 17) היא טיסת חלל סינית ששוגרה ב-26 באוקטובר 2023. החללית נושאת שלושה טייקונאוטים בטיסה לתחנת החלל טיאנגונג לשהייה של כחצי שנה. המשימה כללה ביקור בתחנת החלל, פירוק חלליות מטען,פעילות חוץ-רכבית וביצוע מחקרים. לפני השיגור חללית שימשה חללית חירום לשנג'ואו 16. טאן הונבו - מפקד הצוות טאן שנצזה(אנ') - מהנדס טיסה צזיאן סינלין (אנ')- מפעיל מערכת החללית שוגרה ב-26 באוקטובר 2023 מכן שיגור מס' LA-4 במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן בעזרת משגר מדגם צ'אנגג'נג 2F. לאחר כ-6 שעות החללית התחברה לתחנת החלל. בהמשך נפתחו הפתחים וצוות החללית עבר לתחנת החלל. באותה עת בתחנת החלל שהה צוות של חללית "שנג'ואו 16". החלה העברה מסודרת של אחריות על תחנת החלל לצוות החדש. ב-30 באוקטובר חללית "שנג'ואו 16" עם צוותה עזבה את תחנת החלל. צוות "שנג'ואו 17" החל בעבודה הסדירה. ב-23 בדצמבר טאן הונבו וטאן שנצזה ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-7 שעות. במהלך פעילות הוחלפו חלקי פאנל סולארי שנפגעו בפגיע חיצונית. ב-12 בינואר 2024 חללית מטען Tianzhou-6 שהגיע לתחנת החלל במאי 2023 התנתקה מתחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה. ב-17 בינואר 2024 חללית מטען Tianzhou-7 שהגיע לתחנת החלל וצוות התחיל בהעברת המטען שהגיע עם החללית. ב-26 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית שנג'ואו 18. החל תהליך מסודר של העברת אחריות על תחנת החלל צוות החדש. ב-30 באפריל חללית התנתקה מתחנת החלל ונחתה בהצלחה באזור מדבר גובי עם אותו צוות שהיה בהמראה. מדיה וקבצים בנושא שנג'ואו 17 בוויקישיתוף תיאור המשימה באתר spacefacts תיאור פעילות חוץ רכבית
טאן הונבו

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא טאן. טאן הונבו (בסינית: 汤洪波, בפין יין: Tang Hongbo; נולד ב-24 באוקטובר 1975) טייס קרב בחיל האוויר הסיני וטייקונאוט בתוכנית החלל הסינית ששוגר לחלל במספר משימות. טאן הונבו נולד חונאן בשנת 1975 למשפחת חקלאים. בשנת 1995 הוא התגייס לחיל האוויר הסיני. הוא קיבל הסמכה של טייס קרב ושירת במספר יחידות החיל. ניסיון הטיס מסתכם בכ-1100 שעות טיסה. בשנת 2010 הוא התחיל הכנות לטיסה לחלל. ביולי 2012 הוא טס כמפעיל מערכות בחללית שנג'ואו 12 שהתחברה לתחנת החלל טיינגונג (ניי האישנג היה מפקד צוות). זו הייתה המשימה הראשונה לתחנת החלל זו. במהלך שהייה בחלל הוא ביצע פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-7 שעות. הוא חזר לאחר שייה בחלל של כ-90 ימים. באוקטובר 2023 הוא טס כמפקד צוות בחללית שנג'ואו 17 שהתחברה לתחנת החלל טיינגונג. הם החליפו צוות בפיקוד ג'ינג האיפנג שעזבו את תחנת החלל לאחר מספר ימים. בינואר הוא ביצע פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-7.5 שעות. הוא מתוכנן לחזור לכדור הארץ במאי 2024. מדיה וקבצים בנושא טאן הונבו בוויקישיתוף ביוגרפיה ביוגרפיה
פוניקולר של פראג

פוניקולר של פראג, פוניקולר לפטז'ין (צ'כית Lanová dráha na Petřín ) הוא פוניקולר במרכז פראג, העולה לגבעת פטז'ין. המסלול מתוחזק על ידי חברת התחבורה של פראג. לקו שלוש תחנות: תחנה התחתונה (צ'כית Ujezd ), ממוקמת ברחוב עם אותו שם, ליד תחנת חשמליות 9, 12, 22 ומסעדת "U Švejka". תחנת ביניים (צ'כית Nebozízek ), ממוקמת מעל Passing loop. תחנה (צ'כית Petřín) נמצאת על ראש הגבעה, ולידה נמצאים מגדל התצפית פטז'ין, גן הוורדים ומצפה הכוכבים על שם M. R. Stefanik. בתקופה בין 7 בספטמבר 2015 עד 7 באפריל 2016 הפוניקולר היה סגור לשיפוץ וחידוש המערכות. הקו נפתח במקור ב-1891, על מסילה צרה ברוחב 1 מטר ובאורך של 383 מטר. הרכבל פעל כל השנה, בחודשי החורף ובאמצע שנות התשעים של המאה ה-19 רק בסופי שבוע, בגלל הקרח שהצטבר על הפסים. קו מקורי זה נסגר עם תחילת מלחמת העולם הראשונה ב-1914 ולא נפתח מחדש לאחר שהמלחמה הסתיימה. בנייתו של רכבל חדש, שבו השתתפו רק פועלים מפראג, החלה ב-4 בנובמבר 1931. שתי תחנות הרכבת המקוריות נהרסו, כאשר המסילות והקרוניות פורקו. שתי קרוניות חדשות, מתוצרת Ringhoffer, הועלו על המסילה ברוחב תקני (143.5 ס"מ) בין ה-3 ל-10 במאי 1932. בתחילת מאי ויוני של אותה שנה, נערכו נסיעות מבחן, ולאחר מכן ניסוי טכני-משטרתי מוצלח, וב-5 ביוני 1932, החלה פעילות סדירה. תחנת הביניים Nebozízek הופעלה כחודש לאחר מכן, ב-9 ביולי. הקו פעל לאורך כל מלחמת העולם השנייה, למעט שתי סגירות קצרות. פעולת הפוניקולר הופסקה זמנית הן בסתיו 1938 (למשך כחודש) והן בתום המלחמה ב-1945 (למשך כארבעה חודשים). לאחר המלחמה, תיקוני המסילה, תיקוני המבנים והחלפת כבל המשיכה בוצעו בעיקר לפני ספרטקיאדות, כאשר ציפו לעליה במספר הנוסעים. מפולת ב-1965 גרמה להפסקת השירות, והוא חודש רק כעבור עשרים שנה, ב-1985. באותו זמן סופקו קרוניות חדשות, תוצרת Vagonka Studénka (Škoda Vagonka) והמסלול שופץ. שתי קרוניות החדשות הובאו לפראג ב-7 בפברואר 1985 והועלו על המסילה. ב-17 באפריל 1985 החלו מבחני נסיעה, וב-9 במאי 1985 החל מבצע ניסוי ללא נוסעים. הפתיחה החגיגית של הפעילות הסדירה התקיימה ב-15 ביוני 1985. ב-19 ביולי של אותה שנה, הופעלה תחנת הביניים Nebozízek. לקו יש את הפרמטרים הבאים: הגעת קרונית לתחנת פטז'ין פנים תחנת פטז'ין חזית תחנת פטז'ין לוח בקרה בתא הנהג תחנת Újezd תחנת Nebozízek אתר האינטרנט הרשמי של פוניקולר של פראג מדיה וקבצים בנושא פוניקולר של פראג בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צ'כיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גולדפיין

האם התכוונתם ל... אבא דוד גולדפיין – רבה הראשי של מוסקבה אילן גולדפיין – כלכלן ברזילאי-ישראלי דייוויד גולדפיין – גנרל אמריקאי-יהודי מרים גולדפיין – אתלטית ישראלית רוני גולדפיין – שחקנית ישראלית
קיפראס קאז'וקולובאס

קיפראס קאז'וקולובאס (בליטאית: Kipras Kažukolovas; נולד ב-20 בנובמבר 2000 בקורשן שבליטא) הוא כדורגלן ליטאי המשחק בעמדת הבלם בנבחרת ליטא. קאז'וקולובאס גדל במחלקות הנוער של LFF אקדמיה וברייטון אנד הוב אלביון. ב-1 ביולי 2021 חתם בקטסטרופה וילנה, אולם ב-18 בנובמבר חתם בז'לגיריס וילנה מליגת העל הליטאית. הוא שוחרר מהמועדון ב-1 בינואר 2024, לאחר 49 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. הוא זכה עם המועדון פעמיים באליפות ליטא, פעם אחת בגביע הליטאי, ופעם אחת בסופר קאפ הליטאי. ב-24 במרץ 2023 ערך קאז'וקולובאס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא, בהפסד 2-0 לנבחרת סרביה במסגרת מוקדמות יורו 2024. ז'לגיריס וילנה אליפות ליטא (2): 2021, 2022 הגביע הליטאי (1): 2022 הסופר קאפ הליטאי (1): 2023 קיפראס קאז'וקולובאס, באתר Transfermarkt קיפראס קאז'וקולובאס, באתר Soccerway קיפראס קאז'וקולובאס, באתר National Football Teams קיפראס קאז'וקולובאס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קיפראס קאז'וקולובאס".
פיקארון

פיקארונים ביחיד פיקארון (בספרדית: Picarones ביחיד Picaron) הוא קינוח פרואני שמקורו בלימה במהלך מלכות המשנה של פרו. המאכל דומה במקצת לבורמואלוס, סוג של סופגניה שהובאה למושבות על ידי הכובשים הספרדים. המרכיבים העיקריים שלו הם דלעת ובטטה. הוא מוגש בצורת סופגניה ומכוסה בסירופ, עשוי צ'נקאקה (מולסה מוצקת) (אנ'). זה מסורתי להגיש פיקארונים כשאנשים מכינים אנטיקוצ'ו, מין ששליק בשר (אנ'), עוד מאכל פרואני מסורתי. פיקארונים נוצרו במהלך התקופה הקולוניאלית כדי להחליף את הבורמואלוס מכיוון שהבורמואלוס היו יקרים מדי להכנה. אנשים התחילו להחליף את המרכיבים המסורתיים בדלעת ובטטה. בטעות, הם יצרו קינוח חדש שגדל במהירות בפופולריות. פיקארונים מוזכרים על ידי Ricardo Palma בספרו Tradiciones Peruanas (מסורות פרואניות). פיקארונים מופיעים גם במוזיקה ובשירה לטינו-אמריקאית מסורתית. קינוח זה מוזכר בזיכרונות האוטוביוגרפיים "זכרונות של שלושים שנה" (1810-1840) (בספרדית: Recuerdos de treinta años (1810-1840)) מאת המוזיקאי והמלחין חוזה זאפיולה (אנ') הצ'יליאני, שמזכיר שפיקארונים נאכלו בדרך כלל בפלאזה דה ארמאס דה סנטיאגו (צ'ילה)) לפני 1810.(אנ') הפיקארונים הם אחת המנות האופייניות הבסיסיות של פרו. רשימת סוגי סופגניות רשימת סוגי בצק מטוגן רשימת מנות קישוא ודלעת קומפטון, MD 20 באפריל 2004. מסורות פרואניות: סיפוריו ההיסטוריים והפולקלוריים של ריקרדו פלמה של אמריקה הלטינית. ארצות הברית. AuthorHouse. ISBN 1-4184-1046-2 (בספרדית) Plevisani, S. 2005. Dulce Pasión . לימה, פרו. Quebecor World Perú. (בספרדית) Ada y Maricarmen. פברואר, 1997. El Arte de la Repostería . לימה, פרו. ביבלוס מדיה וקבצים בנושא פיקארון בוויקישיתוף מתכון לפיקארונים "Historiadora Rosario Olivas cuenta la verdadera historia del picarón". 18 פבר' 2016. נבדק ב-10 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) Zapiola, José (1872). "Chapter II La policía de aseo i salubridad". Recuerdos de treinta años (1810-1840) (בספרדית). Vol. I & II (1st ed.). Santiago, Chile: Imprenta de El Independiente. p. 12. נבדק ב-12 ביולי 2015. {{cite book}}: (עזרה)
טואדט

טואדט (באנגלית: Toadette) היא דמות בדיונית בזיכיון משחקי הווידאו "מריו" של חברת נינטנדו היפנית. הדמות הוצגה לראשונה בשנת 2003 במשחק "Mario Kart: Double Dash!!". טואדט הפכה מאז לדמות פופולרית אשר נכללה במשחקים שונים בזיכיון מריו. במשחק Mario Kart Wii מצוין שהיא אחותו הצעירה של טואוד. טואדט לובשת לרוב חולצה ורודה עם קו לבן דק בתחתית. מעל לחולצה היא נוהגת ללבוש אפוד בצבע אדום עם עיטור זהוב. כמו כן, היא לובשת מכנסיים לבנים ונועלת נעליים חומות. לטואדט יש את אותו הגוף ומבנה הפנים כמו יתר הטואודים ביקום של מריו - יש לה את אותו הראש העגול ואת אותו גוון העור. בנוסף, בדומה לרוב הטואודים יש לה מראה של ילדה, ואפילו קול של ילדה. לטואדט כובע דמוי פטריה בצבע ורוד עם נקודות לבנות, וכן יש לה צמות המחוברות לכובע ובעלות אותם צבעים. טואדט הופיעה לראשונה במשחק הווידאו "Mario Kart: Double Dash!!" משנת 2003 כדמות בה ניתן לשחק. בהמשך היא נכללה גם במשחק "Paper Mario: The Thousand-Year Door" אך כדמות בה לא ניתן לשחק. בהמשך היא נכללה במשחק Mario Party 6 כדמות בה ניתן לשחק, וכמו גם במשחק Mario Party 7 כדמות בה ניתן לשחק. היא מופיעה גם במשחק Dance Dance Revolution: Mario Mix, אך כדמות בה לא ניתן לשחק. בהמשך היא הופיעה גם במשחק Mario Superstar Baseball כדמות בה ניתן לשחק בקבוצה של הנסיכה פיץ'. בקונסולת המשחקים Wii היא נכללה במשחק Mario Party 8 כדמות בה ניתן לשחק ובמשחק Mario Kart Wii כדמות בה ניתן לשחק. היא הופיעה גם במשחק Mario Super Sluggers כדמות בה ניתן לשחק. היה לה גם הופעה קצרה בתחילת המשחק Super Mario Galaxy. בקונסולת המשחקים Wii U הוא נכללה כדמות בה ניתן לשחק במשחקים Mario Tennis: Ultra Smash, Mario Kart 8 ו-Mario Party 10 וכדמות ראשית בה ניתן לשחק ב־Captain Toad: Treasure Tracker. בשנת 2023 דמותה של טואדט נכללה גם בסרט "האחים סופר מריו - הסרט". ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים ובנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.