laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרקוס גודיניו

מרקוס ואלדס גודיניו פריירה (בצרפתית: Marcus Valdez Pereira Godinho; נולד ב-28 ביוני 1997) הוא כדורגלן קנדי המשחק בעמדת המגן הימני בקורונה קיילצה. גודיניו נולד בקנדה להורים ממוצא פורטוגזי. גודיניו התחיל את הקריירה שלו בנורת' יורק אזורי ובגיל 14 הצטרף לטורונטו. ב-28 במרץ 2015, גודיניו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון בניצחון 0–1 נגד מונטריאול. בינואר 2016, חתם בוואהוגן אזואי וב-15 ביוני 2016, גודיניו חתם בהארט אוף מידלות'יאן מליגת העל הסקוטית. באוגוסט 2017 הושאל לברוויק ריינג'רס מהליגה הסקוטית השנייה, בה שיחק עד ינואר 2018. עם חזרתו, גודיניו חתם הארכת חוזה עד לשנת 2020. ב-22 בפברואר 2018, גודיניו ערך את הופעת הבכורה שלו בהארטס במשחק הליגה נגד מות'רוול במסגרת גביע הסקוטי, וחמישה ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במסגרת המשחק נגד היברניאן. ב-26 בינואר 2019, גודיניו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד סנט ג'ונסטון. ביולי 2019 גודיניו חתם לשנתיים בפ.ס.וו. צוויקאו מהליגה השלישית. ב-25 ביולי 2019, גודיניו ערך את הופעת הבכורה שלו בזוויקאו במשחק הליגה נגד מפאן. ב-20 באוגוסט 2021 גודיניו חתם בוונקובר וייטקאפס במדיה שיחק עונה וחצי. בינואר 2023 הצטרף לקורונה קיילצה מליגת העל הפולנית. בצעירותו, גודיניו שיחק בנבחרות הצעירות של קנדה. ב-24 במרץ 2018, גודיניו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קנדה בניצחון 0–1 נגד ניו זילנד. גודיניו השתתף עם הנבחרת בגביע הזהב 2019. מרקוס גודיניו, באתר Transfermarkt מרקוס גודיניו, באתר Soccerway מרקוס גודיניו, באתר WorldFootball.net מרקוס גודיניו, באתר National Football Teams מרקוס גודיניו, באתר FootballDatabase.eu
יחסי גואטמלה–רוסיה

יחסי גואטמלה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים בין גואטמלה לבין רוסיה. המגעים הראשונים ברמה הדיפלומטית בין האימפריה הרוסית לרפובליקה של גואטמלה התרחשו בשנת 1880, כאשר חילופי מסרים התרחשו בין הקיסר אלכסנדר השני לנשיא רופינו באריוס. היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לגואטמלה כוננו ב-19 באפריל 1945, אך לא זכו להתפתחות נוספת, ורק ב-4 בינואר 1991 החליפו הצדדים משלחות דיפלומטיות. לאחר קריסת ברית המועצות, ממשלת גואטמלה הכירה בפדרציה הרוסית כמדינת היורשת של ברית המועצות ב-8 בינואר 1992. בשנת 1995 נפתחה במוסקבה שגרירות גואטמלה. מאז 1997 שגריר רוסיה בקוסטה ריקה היה שגריר במקביל בגואטמלה. בשנת 2007 נפתחה שגרירות עצמאית בגואטמלה. בספטמבר 2000 חתמו הצדדים על הסכם על עקרונות היחסים בין רוסיה לגואטמלה. באוקטובר 2003 ביקר ברוסיה סגן נשיא גואטמלה, חואן פרנסיסקו רייס. בנובמבר 2006 נחתם הסכם בין ממשלתי בנושא סחר ושיתוף פעולה כלכלי. ביולי 2007 התקיים ביקורו הראשון של ראש המדינה הרוסית בגואטמלה, במהלכו קיים נשיא רוסיה ולדימיר פוטין סדרת שיחות עם נשיא גואטמלה, אוסקר ברגר. גואטמלה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה. רוסיה מחזיקה בגואטמלה שגרירות בגואטמלה סיטי. מדיה וקבצים בנושא יחסי גואטמלה–רוסיה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
באסל ג'ראדי

באסל זכריא ג'ראדי (בערבית: باسل زكريا جرادي; נולד ב-6 ביולי 1993) הוא כדורגלן לבנוני-דני, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בבנגקוק יונייטד. ג'ראדי התחיל את הקריירה שלו ב93. בקיץ 2012, ג'ראדי חתם באדקמיסק בולדקלוב. בקיץ 2013, ג'ראדי חתם בנורשלן מליגת העל הדנית. ב-3 באוגוסט 2013, ג'ראדי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הראשונה בדנמרק בהפסד 1–2 לארהוס. ביולי 2014, ג'ראדי חתם בסטרומסגודסט מליגת העל הנורווגית. בינואר 2016, ג'ראדי הושאל ללילסטרום עד לסיום העונה. ב-11 באוגוסט 2018, ג'ראדי חתם לשנתיים בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית. 8 ימים לאחר מכן, ג'ראדי ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–2 לה.נ.ק. גוריצה. ב-10 במאי 2019, ג'ראדי כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד סלאבן קופריבניצה. ב-31 באוגוסט 2019, כבש את השער היחיד בניצחון 0–1 נגד דינמו זאגרב, ובמשחק זה אף הורחק לאחר שראה כרטיס צהוב שני. בזכות ניצחון זה, היידוק עלתה למקום הראשון בליגה לראשונה מזה 1,399 ימים. בקיץ 2021, ג'ראדי חתם באפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית. ב-27 ביולי 2023 ג'ראדי חתם בבנגקוק יונייטד. בצעירותו, ג'ראדי שיחק בנבחרות הצעירות של דנמרק. בשנת 2015, קיבל את ההצעה לייצג את לבנון, ארץ מוצא הוריו. ב-26 באוגוסט 2015, ג'ראדי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לבנון בהפסד 2–3 נגד עיראק, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת. ג'ראדי השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2019. ב-5 בספטמבר 2019, ההתאחדות לכדורגל בלבנון, השעתה את ג'ראדי ביחד עם חברו לנבחרת יואן עומארי אחרי שסירבו לזימון לקראת המשחק נגד קוריאה הצפונית. אולם כעבור כמה ימים, השניים התנצלו ושבועיים לאחר מכן סיימו את תקופת ההשעיה. נכלל בסגל נבחרת לבנון בטורניר גביע אסיה 2023. מדיה וקבצים בנושא באסל ג'ראדי בוויקישיתוף באסל ג'ראדי, באתר Transfermarkt באסל ג'ראדי, באתר Soccerway באסל ג'ראדי, באתר BDFutbol באסל ג'ראדי, באתר WorldFootball.net באסל ג'ראדי, באתר National Football Teams באסל ג'ראדי, באתר FootballDatabase.eu באסל ג'ראדי, באתר ESPN منتخب لبنان يعلن تشكيلته إلى كأس آسيا באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הלבנונית, 30 בדצמבר 2023 (בערבית)
שני נערים צוחקים עם כוס בירה

"שני נערים צוחקים עם כוס בירה" (1626) הוא ציור מאת הצייר ההולנדי פרנס הלס. הציור שייך לקבוצת ציורי הז'אנר של האמן. הוא מתאר נער חבוש כובע פרווה גדול, המתבונן בצחוק בקנקן בירה. במישור האחורי של הציור מופיע ראשו של נער צוחק נוסף. פרשנות אחת רואה בציור אלגוריה לחמדנות, והיא נשענת על ביטוי הולנדי ולפיו הקנקן (בהולנדית: glutton), משמש סמל לחמדנות ולזללנות. פרשנות אחרת רואה בציור ביטוי של חוש הראייה, כחלק מסדרה של ציורים המתארים את חמשת החושים.[דרוש מקור] הציור נמצא כיום בבעלות מוזיאון (Hofje van Mevrouw van Aerden) בלירדם (Leerdam), הולנד. הוא נגנב שלוש פעמים. לראשונה נגנב בשנת 1988, אז הוחזר לאחר שלוש שנים. ב-27 באפריל 2011 נגנב שוב והוחזר למוזיאון ב-28 באוקטובר 2011. ב-27 באוגוסט 2020 נגנב בפעם השלישית. ראו: Thieves Purloin a Frans Hals Painting Valued at $17 Million From a Dutch Museum—for the Third Time, Artnet, August 27, 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות ובנושא הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אינדונזיה – סרי לנקה

יחסי אינדונזיה–סרי לנקה הם היחסים הדו-צדדיים של אינדונזיה וסרי לנקה. שתי המדינות חולקות כמה קווי דמיון תרבותיים. אינדונזיה וסרי לנקה חברות בארגון הסחר העולמי. הן חברות מייסדות של ארגון המדינות הבלתי-מזדהות. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1952. באשר לבדלנות LTTE בסרי לנקה, אינדונזיה הביעה את תמיכתה בשלמות הטריטוריאלית של סרי לנקה ואחדות לאומית. אינדונזיה תומכת גם בתהליך הפיוס הלאומי בסרי לנקה לקראת שלום ויציבות. מערכת היחסים בין שתי המדינות החלה במאה החמישית לספירה, וסימנה את בוא ההשפעות של ההינדואיזם והבודהיזם מתת היבשת ההודית וסרי לנקה לארכיפלג האינדונזי. הממלכות ההינדיות-בודהיסטיות של אינדונזיה העתיקה וסרי לנקה טיפחו קשרים במאה ה-9 עד ה-12 לספירה, בתקופת האימפריה של סריג'איה. במהלך תקופה זו, הבודהיזם הייתה הדת העיקרית של שתי המדינות. על פי דברי שגריר סרי לנקה באינדונזיה, מלך אינדונזיה ביקר בסרי לנקה הציג פיל תינוק כמתנה. יחסי הגומלין ביניהם צמחו במאות ה-17 וה-18, שכן שתי המדינות נפלו תחת שליטתה של חברת הודו המזרחית ההולנדית (VOC). סרי לנקה הייתה חלק מ-VOC בתקופה ההולנדית בציילון בין השנים 1656–1796. במאה ה-17 הייתה אינדונזיה בשליטתה של חברת מזרח הודו ההולנדית וכן שיכון המטה של ה-VOC. לימים הפכה למושבה הולנדית כאיי הודו המזרחיים ההולנדיים עד מלחמת העולם השנייה. במהלך המאה ה-18 הוגלו לסרי לנקה הרבה מלכים, נסיכים ולוחמים מג'ווארם מטארם, מדורה וסולאווסי, שהתנגדו לשלטון ההולנדי בארכיפלג האינדונזי. צאצאי הגולים באינדונזיה יצרו את הקהילה האינדונזית - מלאית בסרי לנקה שיכולה להתחקות אחר אבותיהם לג'אווה, מדורה וסולווסי. אינדונזיה וסרי לנקה כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים ב-2 באוגוסט 1952. היחסים התרחבו בשנת 1955, כאשר אינדונזיה וסרי לנקה יחד עם הודו, פקיסטן ובורמה יזמו את ועידת באנדונג. מאז 1962 שודרג מעמדו של משרד הקונסוליה האינדונזית בקולומבו כשגרירות. המשרד שימש גם כמשרד הייצוג האינדונזי עבור האיים המלדיביים החל מ-2 בספטמבר 1975. המועצה העסקית של סרי לנקה–אינדונזיה הוקמה ב-30 באוגוסט 1991, במטרה העיקרית לקדם סחר, השקעות ותיירות דו צדדית. מאז 2012 הסכימו שתי המדינות על הגדלת מגזרי שיתוף הפעולה הדו-צדדיים, כולל ביטחון, תרבות, חקלאות ומים. אינדונזיה מחזיקה בסרי לנקה שגרירות בקולומבו. סרי לנקה מחזיקה באינדונזיה שגרירות בג'קרטה. "60 Tahun Hubungan Indonesia-Sri Lanka: Bersahabat dalam Politik, Ekonomi dan Sosial Budaya" (באינדונזית). Ministry of Foreign Affairs of Indonesia. 28 באפריל 2013. אורכב מ-המקור ב-19 במאי 2014. נבדק ב-19 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Indonesia Tegaskan Dukungan atas Keutuhan Wilayah Sri Lanka" (באינדונזית). The Global Review. 9 בדצמבר 2011. אורכב מ-המקור ב-19 במאי 2014. נבדק ב-19 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Hubungan Indonesia-Sri Lanka Terjalin Sejak Abad Lima" (באינדונזית). Rakyat Merdeka online. 27 באפריל 2013. נבדק ב-19 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) Alexander Hamer (5 בפברואר 2013). "Sri Lanka confident of increased ties with RI". The Jakarta Post. נבדק ב-4 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה) אתר על יחסי מדינות
בית הקברות ברחובות

בית הקברות ברחובות ממוקם ברחוב יהודה גורדסקי ברחובות ומשתרע על שטח של כ־140 דונם. זהו קומפלקס של 5 חלקות בתי קברות – הראשונה שבהן היא בית עלמין תר"ן המייסדים, שנוסד בשנת 1891 (תרנ"א). בחודש מאי 1891, מעט יותר משנה לאחר הקמתה של רחובות, נהרג יעקב קרלינסקי – צעיר איכריה של המושבה, שהתנחל בה באופן עצמאי (כלומר לא על ידי אגודת "מנוחה ונחלה") – בתאונת רכיבה. הרעיון לקבור את הנפטר בנחלתו נפסל בשל התנגדותו של ד"ר מזיא, שטען שהמקום קרוב מדי למושבה. אליהו זאב לוין אפשטיין, ממייסדי "מנוחה ונחלה" ומנהל המושבה, תרם חלקה בת 5 דונמים בקצה המרוחק של המושבה, על גבעת חול, להקמת בית עלמין. במאה ה-20 התרחב בית העלמין והוקמו בו חלקות נוספות. כיום, בית העלמין של רחובות בנוי על 4 חלקות עיקריות: בית העלמין הישן – נבנה עד שנת 1950, ובו קבורים מייסדי המושבה ואישים חשובים משנותיה הראשונות של המושבה. בית העלמין החדש – נבנה עד שנת 1976, ובו נקברים עד היום תושבי העיר. חלקת מכון ויצמן – בו קבורים אנשים שתרומתם לעולם המדע הלאומי והבין-לאומי הייתה גדולה ומשמעותית. בית העלמין הצבאי – נוסד ב-1948 בשוליים הדרומיים של בית הקברות הישן. טמונים בו חללי מערכות ישראל (רובם בני העיר רחובות). אפרים קציר – נשיאה הרביעי של מדינת ישראל שביקש להיקבר ברחובות לצד אשתו ולא בחלקת גדולי האומה רבי דוד משה רוזנבוים – האדמו"ר השלישי מקרעטשניף ובנו רבי ישראל ניסן רוזנבוים אלימלך בר-שאול – הרב הראשי של רחובות עמוס דה-שליט – מייסד המחלקות לפיזיקה גרעינית והוראת המדעים במכון ויצמן ואף עמד בראש המכון אפרים זק"ש – אשר כיהן כראש המועצה המקומית של רחובות וידוע כ"אבי התימנים" אליעזר מרגולין – קולונל שפיקד על הגדודים העבריים במלחמת העולם הראשונה חיים לייב פקריס – מחלוצי המחשוב בארץ וחתן פרס ישראל בפיזיקה משה סמילנסקי – נשיא התאחדות האיכרים אהרן אייזנברג – חלוץ שפעל להרחבת המושבה מרדכי אברון – אשר גילה דרך להפיק תוסף תזונה מאצה חד-תאית דוד הוגו כהן – ייסד וניהל את המחלקה הגינקולוגית במרכז רפואי קפלן אברהם תורג'מן – ניצב במשטרת ישראל. חיים גרטי – ביופיזיקאי ישראלי, פרופסור במכון ויצמן למדע וסגן נשיא המכון. ענבל פרלמוטר - מייסדת להקת המכשפות ודמות מרכזית בתרבות הישראלית, נולדה ברחובות. ישראל טל - אלוף בצה"ל וסגן הרמטכ"ל. אבי מיזם טנק המרכבה. יהודה בארקן - שחקן, מפיק, במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי. דמות מרכזית בתרבות הישראלית. מדרגות הכניסה הראשית לבית הקברות קברם של צילה ומשה סמילנסקי קברו של אליעזר מרגולין קברה של בתיה מקוב קברו של חייל אלמוני בבית הקברות מתקופת מלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא בית הקברות ברחובות בוויקישיתוף בית קברות תר"ן (המייסדים) באתר הארכיון לתולדות רחובות בית העלמין תר"ן המייסדים - פרויקט מיפוי ותיעוד באתר הארכיון לתולדות רחובות עליו ראו יעקב קרלינסקי באתר הארכיון לתולדות רחובות; רובין הוד הרחובותי, בעמוד הפייסבוק של עיריית רחובות, 6 במרץ 2015. ידיעות על מותו: ירושלים, חבצלת, 8 במאי 1891; דברי ימי השבוע, הצבי, 8 במאי 1891. מצבת קברו: הקבר של יעקב קרלינסקי בבית עלמין תר"ן המייסדים רחובות, באתר BillionGraves. אחיו נח קרלינסקי עלה לארץ בעקבות מותו ובמשך שנים אחדות היה לגואל אדמות.
סמטת קמרגרסקי

סמטת קמרגרסקי (ברוסית: Камергерский переулок) הוא רחוב קצר במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה בטברסקוי ראיון. ברחוב זה גרו ויצרו אנשי תרבות רוסים מוכרים: לב טולסטוי, מיכאיל שולוחוב, סרגיי פרוקופייב, אדוארד בגריצקי, ונדיקט ירופייב, וסילי קצ'לוב, אלה טרסובה, ליובוב אורלובה ורבים אחרים. התיאטרון האמנותי של מוסקבה על שם צ'כוב מדיה וקבצים בנושא סמטת קמרגרסקי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דון הרצפלד

דון הרצפלד (באנגלית: Don Herzfeldt; נולד ב-1 באוגוסט 1976) הוא במאי, תסריטאי ויוצר סרטים עצמאיים אמריקאי. הרצפלד מוכר בעבודות המציגות דמויות מקל המצוירות ברישומי יד, תסריטים מאופייני הומור שחור, קומדיה טרגית וסוריאליזם. סרטיו הם אבסורדים ונעים בין סרטים פילוסופיים עם תמות אקזיסטנציאליסטיות לסרטי קומדיית סלפסטיק. סרטיו World of Tomorrow ו־Rejected היו מועמדים היו מועמדים פעמיים לפרס האקדמיה עבור סרט האנימציה הקצר הטוב ביותר. עבודתו של הרצפלד תוארה כ"אחת האנימציות המשפיעות ביותר שנוצרו", "זה קולנוע שמפתיע מספר פעמים בעוצמות שהוא מייצר וכל פעם שנדמה כי הוא נגרר לקלישאה, מופיע משפט או דימוי שמרומם את הסרט מחדש". מדיה וקבצים בנושא דון הרצפלד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דון הרצפלד דון הרצפלד, ברשת החברתית פייסבוק דון הרצפלד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דון הרצפלד, ברשת החברתית אינסטגרם דון הרצפלד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דון הרצפלד, באתר AllMovie (באנגלית) דון הרצפלד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Marc Savlov, Fri., Nov. 11, 2011, Beautiful Bitter, www.austinchronicle.com (באנגלית) פסטיבל ירושלים 2012: המלצות ואזהרות על סרטים שכבר ראינו, באתר סריטה, ‏4 ביולי 2012 (באנגלית)
חבית פשיטת רגל

חבית פשיטת הרגל היא סמל חזותי, שהחל להופיע במאה העשרים, המשמש בסרטים מצוירים וצורות מדיה אחרות. הוא אינו מיועד להיות מציאותי, והוא מורכב מתלבושת העשויה רק מחבית עץ שמוחזקת על ידי כתפות, ומעידה כי האדם הלובש אותה במצב גרוע כל כך שהוא לא יכול להרשות לעצמו אפילו בגדים. זה היה ייצוג נפוץ של פשיטת רגל, מופיע בקטעי אנימציה רבים, סרטים מצוירים, קומדיות, וסוגי מדיה אחרים. "משלם המיסים", דמות מצוירת שיצר וויל ג'ונסטון ופורסמה לראשונה בעיתון ה-New York World-Telegram בשנת 1933 והמשיכה להתפרסם באופן קבוע לאחר מכן, הוצגה כשהיא לובשת חבית בתור בגדים. לאחר מכן העתיקו קריקטוריסטים אחרים את הרעיון. לא נקבע אם ג'ונסטון אכן יצר את הסמל. [דרוש מקור]. הקריקטוריסט הקנדי ג'ון קולינס, קריקטוריסט מערכת העיתון "מונטריאול גאזט" (Montreal Gazette) בשנים 1939–1982, נהג להשתמש בדמות "Uno Who" בקריקטורות שלו. Uno Who הוצג כמעט תמיד כשהוא לבוש בחבית פשיטת רגל, ומאותה סיבה בדיוק (מיסים גבוהים) של דמות משלם המיסים של ג'ונסטון. בהמשך, חבית פשיטת הרגל שימשה גם במשמעויות אחרות. למשל במהדורת ינואר 1989 של מגזין Esquire שהציגה את רובין גיבנס (אנ') על השער כשהיא לבושה בחבית בצורה מפתה במקצת, מראה את המחשוף שלה מכוסה חלקית על ידי החבית ואמרה כי היא מכוונת להיות ענייה או לסיים בתור מיליונרית. החבית שימשה גם בפרסומת של וונדיס 1999 וונדיס, המתייחסת לבועת הדוט-קום, שבה איל הון מחברת דוט קום נותר חסר כל, כשהוא לבוש רק בחבית, אך עדיין יכול להרשות לעצמו המבורגר מוזל של וונדי. עם זאת, מייסד וונדיס דייב תומאס (מתוך רצון לא לראות אותו מסיר את החבית כדי לשלם) מציע לשלם עבור ארוחת האיש. עם זאת, השימוש בחבית כביגוד להשפעה קומית היה קיים עוד לפני כן; הדמות חסרת האונים המצטמצמת עד כדי לבישת חבית כאות לצניעות מכיוון שבגדיו נגנבו או בנסיבות משעשעות אחרות. בקומדיה של ג'ורג' את'רג (George Etherege) משנת 1664 "הנקמה הקומית" או "אהבה בגיגית" (The Comical Revenge or, Love in a Tub) כללה דמות הלובשת חבית. הסרט Tol'able David מ-1921 כולל סצנה עם דמות הלבושה בחבית. ברצועת הקומיקס Moon Mullins הדמות הראשית, מון, מוצגת מדי פעם כשהיא לובשת חבית לאחר הפסד במשחק קלפים. פרק של הדרדסים משנת 1987 השתמש בחבית כדי להמחיש חבות. מהנבל גרגמל נלקחים כל חפציו כדי להחזיר חוב, רק כדי שהנושה יאמר לו "אני אחזור בשביל החבית!". בספר קפטן תחתונים הראשון, החבית משמשת כדי לרמוז שהדמות למעשה עירומה. חבית פשיטת הרגל דומה לגלימת שיכור, עונש שהיה בשימוש מתקופת ימי הביניים כסוג של קלון להענשת שיכורים ועבריינים אחרים. תיאורים של גלימת השיכור בדרך כלל מציגים חבית עם חור שנחתך בחלקו העליון כדי להכניס את הראש ושני חורים קטנים שנחתכים בצדדים כדי שהזרועות (או רק הידיים) יעברו דרכם. בשונה מחבית פשיטת הרגל, שמוצגת כמעט תמיד עם החלק העליון כשהוא מגיע עד בית השחי, הזרועות חופשיות מעליו, והחבית מונחת על ידי שתי רצועות העוברות מעל הכתפיים.
Rager Teenager!

Rager Teenager! (בעברית: נער זועם!) הוא סינגל של הזמר והפזמונאי האוסטרלי טרוי סיון, מתוך המיני-אלבום החמישי שלו, In a Dream. השיר יצא לאור ב-5 באוגוסט 2020 על ידי חברות התקליטים EMI אוסטרליה, יוניברסל מיוזיק אוסטרליה וקפיטול רקורדס, בתור הסינגל השלישי מהמיני-אלבום. הווידאו קליפ בבימוי עצמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של טרוי סיון ב-5 באוגוסט 2020. טרוי סיון מלט, לילנד, אוסקר גורס "Troye Sivan Sings to His Inner 'Rager Teenager!' on New Song". Rolling Stone. נבדק ב-5 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Troye Sivan unveils new single "Rager Teenager!"". The Line of Best Fit. נבדק ב-5 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Troye Sivan Pays Homage to His Wild Child With Surprise Single 'Rager Teenager'". Billboard. נבדק ב-5 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Troye Sivan lança novo single que promove reflexão sobre ele mesmo quando era mais jovem: Ouça "Rager Teenager"" [Troye Sivan releases new single that promotes reflection on himself even when he was younger: Listen to “Rager Teenager”]. Midiorama (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-5 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) Troye Sivan - Rager teenager!. YouTube. נבדק ב-5 באוגוסט 2020. {{cite AV media}}: (עזרה) "Troye Sivan shares new track and video "Rager teenager!"". Pressparty. נבדק ב-5 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה)
אבה (הונגריה)

אבּה או אבּא (בהונגרית: Aba) היא עיר קטנה במרכז טרנסדנוביה המרכזי, במחוז פייר, בנפת סקשפהרוואר. אבה ממוקמת 20 ק"מ דרומית-דרום מזרחית מסקשפהרוואר, בחלקו הצפוני של מזהפלד, בעמק של נחל השארוויז. שטח השיפוט שלו הוא 88,000 דונם. ניתן להגיע לעיירה ברכבת מכיוון סקשפהרוואר. ניתן להגיע אליה בכביש הראשי 63 מכיוון סקשפהרוואר ושארבוגארד. בתחבורה ציבורית באמצעות אוטובוסי וולאנבוס (Volánbusz). באראנד הפנימית (Belsőbáránd) בודאקייטור ממוקם 5 ק"מ צפונית מערבית ממרכז אבה. אבה או בֶּשֶנֶייה היה היישוב הצפוני ביותר של הפצ'נגים באזור שאר. אין נתונים מדויקים כמה זמן היישוב נושא את השם אבה, אך אנו יודעים כי בסביבות 1298 – 1300 אחד מאנשי השופט אישטוואן היה פצ'נגי בשם אבה, ובשנת 1361 הוזכר אנדראש מאבה כאחד מאנשי המלך. בסוף המאה ה-19, בכפר היו כבר תחנת רכבת, סניף דואר, ז'נדרמריה וכיבוי אש, ובשנת 1900 הגיעה אוכלוסייתה ל-3,500. הוא התפתח בהמשך בין שתי מלחמות העולם. היישוב סבל רבות במהלך מלחמת העולם השנייה ויהודיה גורשו והושמדו. ב-21 במרץ 1945 שוחררה על ידי כוחות סובייטים. כתוצאה של לחימה ארוכה וכבדה עם הוורמכט, 165 בתי מגורים הפכו לבלתי ראויים למגורים. לאחר המלחמה החלה אבה להתפתח שוב; בשנות ה-50 התגוררו בה כבר כ-4,300 תושבים, וב-10 ביולי 2013 העניק נשיא הרפובליקה ליישוב מעמד של עיר. הכנסייה הקתולית בשם השילוש הקדוש באבה נבנה בשנת 1756 לכבוד השילוש הקדוש. המיוחדות האדריכלית שלה היא שהיא מסמלת גם את השילוש הקדוש עם תוכנית הרצפה המשולשת שלה ופתרונות מפורטים (חלונות מסודרים לשלושה, ציורי קיר). כנראה עבודתו של אדריכל פאול האצינגר מהעיר לינץ באוסטריה. אנדרטת הגבורה של מלחמת העולם הראשונה, פסלו של בלה פרקש, נחנכה בשנת 1925. האנדרטה למלחמת העולם השנייה נערכה בשנת 1992. האנדרטה למרד ההונגרי של 1956, הוקמה בשנת 2006. אחוזת זיצ'י - בולוורי, הידועה מקומית בשם Kiskastély, ובה חנות מכולת. אחוזת ביסינגן-זיצ'י או טירה גראנד, מגורים פרטיים, אינם פתוחים לקהל. טירת הולצר-ג'זיי-ג'ניגה-ספינגלר (בבבלסבראנד). תושבים לפי חלוקה דתית: בשנת 1840: 406 רומים קתולים, 18 לותרנים, 1218 קלוויניסטים, 105 יהודים, סך הכל: 1747; בשנת 1910: 2379 רומים קתולים, 16 לותרנים, 1688 קלוויניסטים, 1 אוניטרי, 78 יהודים, 2 דתות אחרות, סך הכל: 4164; בשנת 1940: 2494 רומים קתולים, 3 יוונים קתולים, 3 יוונים אורתודוקסים, 11 לותרנים, 1644 רפורמים, 44 יהודים, סך הכל: 4199; בשנת 1948: 1,797 רומים קתולים, בסך הכל 3,258 ללא יהודים; בשנת 2019: בסך הכל 4,660 תושבים.[1] איזידור ברנה (בראון), עיתונאי, משורר, הונגרי-יהודי, חלוץ העיתונות הצהובה בהונגריה שהפך לעורך האחראי של פשטי נפלו אימרה טאוסיג (1894–1945) שחקן נבחרת הכדורגל הלאומית, חלוץ, קיצוני ימיני. נרצח בשואה. ג'רג' ג'ורפי : מחוז פייר. לקסיקון הונגרי קתולי מדיה וקבצים בנושא אבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אבה (בהונגרית) אבה, ברשת החברתית פייסבוק זו הפכה לעיר, פשוט אין בה חיים תחנת הצלב האדום החדשה באבה תוקם באביב ימי אבה צילומי אוויר A vonalon 2009. decemberben megszűnt a személyforgalom, néhány év múlva átmenetileg újraindult, de 2016-os állapot szerint a járaton csak vonatpótló autóbuszok közlekednek. 2019-es állapot szerint megint 'rendes' vonatok közlekednek, napi két pár. "A Magyar Köztársaság Helységnévtára, 2011" (php) (בהונגרית). Központi Statisztikai Hivatal. "A köztársasági elnök 325/2013. (VII. 10.) KE határozata városi cím adományozásáról" (pdf). Magyar Közlöny 2013. évi 118. szám, 64033. oldal.
אותלו (סרט, 1964)

אותלו (באנגלית: Othello) הוא סרט טלוויזיה אוסטרלי המבוסס על המחזה באותו שם מאת ויליאם שייקספיר. הסרט שודר כחלק מסדרת "תיאטרון של יום רביעי" ברשת ABC האוסטרלית. הוא צולם באולפני מלבורן של ABC. זה היה אחד הפרויקטים השאפתניים ביותר שנעשו במלבורן. הסרט נמשך יותר משעתיים ללא הפסקה. באותה תקופה באוסטרליה דרמה טלוויזיונית הייתה נדירה יחסית. ריימונד וסטוול – אותלו קית' לי – יאגו פרנסס מקדונלד – דסדמונה ג'ואן מקארתור – אמיליה ג'ודית ארת'י – ביאנקה ג'ון גרג טרי נוריס – רודריגו דון קרוסבי בעיתון סידני מורנינג הרלד נכתב ש"הדמויות המשניות טופלו בצורה מצוינת" ואילו אותלו היה "יותר מדי כמו ג'נטלמן כפרי אנגלי", וקית' לי גילם את הדמות "כמי שאינו מאמין בדבר מלבד בעצמו". "אותלו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "On TV: 18 November 1964, Melbourne – Television.AU". Televisionau.com. נבדק ב-12 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "TV Guide". Sydney Morning Herald. 3 בפברואר 1965. p. 12. {{cite news}}: (עזרה) "Melbourne's finest production to date". The Canberra Times. Vol. 39, no. 11, 072. Australian Capital Territory, Australia. 5 בפברואר 1965. p. 13. נבדק ב-15 בפברואר 2017 – via National Library of Australia. {{cite news}}: (עזרה) "Othello at Last for Raymond Westwell". The Age. 12 בנובמבר 1964. p. 14. {{cite news}}: (עזרה) ""Othello" on ABN 2". Sydney Morning Herald. 4 בפברואר 1965. p. 9. {{cite news}}: (עזרה)
הצוענייה

"הצוענייה" (1628) הוא ציור מאת הצייר ההולנדי פרנס הלס. הציור מתאר דיוקן של נערה צוענייה, המתוארת לבושה מחוך אדום מעל כותנת לבנה. תלבושת זו חושפת את החזה של הנערה. פניה של הנערה מחייכות. העובדה כי הנערה היא צוענייה, קבוצה אתנית שנרדפה באותה עת, אפשר להלס להציג אותה כדמות נערית ומינית גם יחד. התיעוד הראשון של הציור הוא במכירה שהתרחשה בפריז ב-18 במרץ 1782. כיום, הציור נמצא באוסף מוזיאון הלובר. מדיה וקבצים בנושא הצוענייה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות ובנושא הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוחמד נאטור

מוחמד דאהר נאטור (בערבית: محمد ظاهر ناطور; נולד ב-9 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן ישראלי-פלסטיני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בצעירי טירה מליגה א'. נאטור התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה. ב-15 בינואר 2011, נאטור ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–3 לעירוני קריית שמונה. ב-28 בספטמבר 2012, נאטור הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לסקציה נס ציונה. בפברואר 2013, נאטור חתם בסקציה נס ציונה. בקיץ 2014, נאטור חתם במרכז טולכרם מליגת העל הפלסטינית. בינואר 2019, נאטור חתם באל-בירה מוסעת. אחרי שהרשים במדי מרכז טולכרם, בשנת 2017 זומן לראשונה לסגל נבחרת פלסטין. ב-10 באוקטובר 2017, נאטור ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–10 נגד בהוטן, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו. מוחמד נאטור, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוחמד נאטור, באתר Transfermarkt מוחמד נאטור, באתר Soccerway מוחמד נאטור, באתר National Football Teams ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מוחמד נאטור".
בדרך לצפת

"בדרך לצפת" הוא הדפס אבן, שיצר הצייר הישראלי לודוויג שוורין. ההדפס "בדרך לצפת" נוצר על ידי לודוויג שוורין בשנת 1949 בטכניקה של הדפס אבן. ההדפס מתאר נוף פתוח של גבעה ועליה יישוב קטן. על שביל המוליך מתחתית הקומפוזיציה אל ראש הגבעה מתוארת דמות על גמל, המוליך גמל נוסף. על פי גדעון עפרת השם הוא גנרי החוזר פעמים רבות בתיאור נופים ארצישראליים החל משנות ה-20 ועד שנות ה-40 של המאה ה-20. שוורין מנצל את היכולות ה"רישומיות" שבטכניקת הדפס זו. בין היתר הוא יוצר חללים נגטיבים בתיאור השמיים. בנוסף, הוא משתמש בטכניקה של הסרת חלקים מן הדימוי הצרוב באבן, כדי ליצור תיאור תלת-ממדי אקספרסיבי. לא ידוע היכן יצר שוורין הדפס. כיוון שהמהדורה איננה ממוספרת, גם לא ידועה כמות העותקים. עם זאת המהדורה חתומה בעברית ובאנגלית, ושוורין אף חתם את שמו גם בעת הרישום על האבן. עותק מן ההדפס מצוי באוסף סדנת ההדפס ירושלים.