laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יום הסקייטבורד

יום הסקייטבורד (באנגלית Go Skateboarding Day) הוא יום חג מוכר באופן לא רשמי של גולשי הסקייטבורד ברחבי העולם. יום הסקייטבורד נחגג מדי שנה בתאריך ה-21 ביוני. ה-21 ביוני נבחר בהיותו "היום הארוך בשנה" והיום הראשון הרשמי של תחילת הקיץ בחצי הכדור הצפוני. את הרעיון ליום הסקייטבורד הגתה ההתאחדות הבינלאומית של חברות הסקייטבורד, (באנגלית: International Association of Skateboard Companies‏; IASC). זהו ארגון ללא כוונת רווח שנוסד בשנת 1994 בארצות הברית על ידי חברות יצרני סקייטבורד, מוכרים של ציוד סקייטבורד, סקייטפארקים, מתכנני סקייטפארקים ומארגני תחרויות בתחום. מטרת הארגון לייצג את תעשיית הסקייטבורד, לקדם את גלישת הסקייטבורד, להגדיל את מספר הגולשים והלימוד של הסקייטבורדינג. הארגון פועל להכרה בזכות לגלוש בסקייטבורד וליצירה של מקומות מתאימים לגלישה (בארצות הברית). היוזמה ליום הסקייטבורד הייתה לעודד צעירים לפעילות ספורט בכלל וסקייטבורדינג בפרט ולעודד גולשי סקייטבורד ברחבי העולם לצאת לגלוש, להשתתף בתחרויות ולקדם באופן כללי את השימוש בסקייטבורד. באנגלית Go Skateboarding בא כהתרסה לתמרור ולציווי No Skateboarding: גלוש בסקייטבורד בניגוד לציווי לא סקייטבורד. יום הסקייטבורד צוין לראשונה בשנת 2004 ומאז משמש הזדמנות לחגיגה ועריכת אירועים בתחום הסקייטבורד. יום הסקייטבורד מתקיים גם בישראל ביוזמות של חברות וחנויות סקייטבורד ובהשתתפות גולשים רבים. הכרזה על יום הסקייטבורד (באנגלית) דף הבית של יום הסקייטבורד (באנגלית) כתבה בטראנסוורלד סקייטבורדינג לרגל יום הסקייטבורד 2008 (באנגלית) איגוד הסקייטבורד הבינלאומי (באנגלית) יום הסקייטבורד באתר אבאוט דוט קום (באנגלית) יום הסקייטבורד באתר כתב העת סקייטבורדינג מגזין (באנגלית) "Skateboard Guide". Monday, July 13, 2020 יום הסקייטבורד בירושלים, 2009 יום הסקייטבורד בתל אביב, 2009
הכתר האימפריאלי של הודו

הכתר האימפריאלי של הודו (באנגלית: Imperial Crown of India) היה הכתר של קיסרי הודו במהלך השלטון הבריטי בהודו הבריטית. הכתר נשמר עם יתר תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת אולם אינו מהווה חלק מהם. הכתר נוצר עבור המלך ג'ורג' החמישי, קיסר הודו, עבור הדורבר דלהי של 1911. הצורך בהכנת הכתר לאירוע מקורו בחוק הבריטי האוסר על הוצאת תכשיטי הכתר הבריטי משטחי הממלכה המאוחדת. המלך ג'ורג' החמישי ורעייתו, המלכה מרי, נסעו לדלהי לטקסי הדורבר על מנת לחגוג את הכרתם כקיסרי הודו בפני כל נסיכי הודו. המלך לא הוכתר כקיסר במהלך הטקס עצמו משום שהארכיבישוף מקנטרברי סבר שאין זה ראוי לערוך טקס נוצרי (טקס ההכתרה) במדינה שאינה נוצרית, ולכן ההכתרה נערכה באנגליה, והמלך נכנס אל הטקס כשהוא חובש את הכתר על ראשו. מאז אירוע זה לא נעשה שימוש בכתר, והוא מוצג בבית התכשיטים שבמצודת לונדון. הכתר נוצר על ידי חברת היהלומים ג'ררד ושות' בעלות של 60,000 ליש"ט. משקלו של הכתר 970 גרם, ומשובצים בו אבנים יקרות מסוג ירקן, רובי, ספיר ו-6,100 יהלומים. הכתר עוצב בדומה ליתר כתרי הממלכה המאוחדת - בבסיס הכתר ארבעה צלבי פאטה שביניהם ארבעה פרחי חבצלת. מעל הבסיס שמונה חצאי קשתות (בניגוד לארבעת חצאי הקשתות שביתר הכתרים) שבראשם צלב, הפונה ישירות מעלה (בשונה מיתר כתרי אנגליה בהם הצלב נוטה אחורנית). מדיה וקבצים בנושא הכתר האימפריאלי של הודו בוויקישיתוף תיאור הכתר באתר לונדון אונליין ההיסטוריה של הכתר וצילומי הכתר
נבל ברשות התורה

ביהדות, נבל ברשות התורה הוא ביטוי המתאר אדם המקפיד על קיום מצוות התורה מבחינה פורמלית, אך התנהלותו סותרת את רוח התורה וזרה לכוונתהּ; אדם שעושה מעשי נבלה, ולשון החוק משמשת לו כעלה תאנה מוסרי. הראשון שהשתמש בביטוי זה וכנראה אף טבע אותו היה הרמב"ן על פי הפסוק ”קְדֹשִׁים תִּהְיוּ – כִּי קָדוֹשׁ אֲנִי” (ויקרא, י"ט, ב') ועל פי פרשנות המדרש: "כשם שאני קדוש – כך תהיו אתם קדושים. כשם שאני פרוש – כך תהיו אתם פרושים", (תורת כהנים). הפסוק עוסק בדברים שאין איסורם מפורש בתורה בצורה מפורטת, אלא כללית בלבד: והעניין כי התורה הזהירה בעריות ובמאכלים אסורים, והתירה הביאה איש באשתו ואכילת בשר ויין, אם כן ימצא בעל התאווה מקום להיות שטוף בזימת אשתו או נשיו הרבות, ולהיות בסובאי יין ובזוללי בשר למו, וידבר כרצונו בכל הנבלות, שלא הוזכר איסור זה בתורה - והנה יהיה זה נבל ברשות התורה. לפיכך בא הכתוב, אחרי שפרט האיסורים שאסר אותם לגמרי, וצווה בדבר כללי שנהיה פרושים מן המותרות... — פירוש הרמב"ן על התורה, ויקרא, י"ט, ב' לפי הרמב"ן, בפסוק זה למעשה באה התורה ואסרה גם התנהלות כזו: אלמלא היה בתורה הפסוק הזה, היה אותו אדם נבל ברשות התורה. אבל מאחר שהתורה כתבה זאת, העניין נאסר, והתנהלות כזו כבר אינה ברשות התורה. בעלי ראשית חכמה והיעב"ץ מצטטים את הרמב"ן ומרחיבים ומוסיפים דוגמאות אחרות. הרב יעקב אריאל מביא דוגמה של עישון סמים בידי בעלי תשובה, שאין מקור הלכתי מפורש לאיסורו, אלא איסורו יוצא מכלל זה של נבל ברשות התורה. עוד הוא מפרט את תפיסתו של הרמב"ן, ומתאר אדם שמקפיד על הלכות כשרות ואוכל רק בשר בהשגחה הכי מהודרת, אבל כל מעייניו מושקעים באכילת בשר, או אדם שמקפיד על כשרות היין ללא כל חשש ערלה וטבל, אך עינו בכוס בלבד, והוא שותה ומשתטה, זולל וסובא. הערמה היתרי מכירה בהלכה דברי הרמב"ן המלאים בפירושו - גליונות נחמה ליבוביץ' (אמצע העמוד) הרב אהרון ליכטנשטיין, מוסר והלכה במסורת היהודית, באתר 'דעת' מאמרים בנושא נבל ברשות התורה, באתר ספריית אסיף פירוש הרמב"ן לספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ב' ראשית חכמה - שער הקדושה - פרק ראשון אבות - פרק א משנה ה "'קדושים תהיו'. בשתי מילים אלו דורשת התורה, לדעת הרמב"ן, שלא להסתפק בקיום פורמלי של המצוות, אלא לקדש את החיים כולם על פי התורה. קיום פורמלי-חיצוני בלבד, ללא הזדהות פנימית עמוקה, ללא הפנמה, ללא חתירה מתמדת לקדושה - עלול להביא את האדם להיות "נבל ברשות התורה". הוא יכול להקפיד, למשל, על הלכות כשרות, ולא להכניס לפיו אלא בשר "חלק" שנשחט ונבדק על ידי שו"ב ירא-שמים המדקדק בקלה כבחמורה; אולם כל מעייניו מושקעים באכילת בשר. זהו תוכן חייו העיקרי. אדם מגושם כזה אינו קדוש. הוא אמנם לא אכל איסור, אולם הוא החליף פרה בחמור (כמליצתו החריפה של ר' מנחם מנדל מוויטבסק). (הרב יעקב אריאל, קדושים תהיו, אתר הרב אריאל)
הכתר הממלכתי של ג'ורג' הרביעי

הכתר הממלכתי של ג'ורג' הרביעי (באנגלית: George IV State Diadem) הוא כתר המהווה חלק מתכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת. הכתר יוצר בשנת 1820 על ידי חברת התכשיטנים רנדל וברידג' לטקס ההכתרה של המלך ג'ורג' הרביעי. בכתר שובצו 1,333 יהלומים במשקל של 325.75 קרט (65.15 גרם), ו-169 פנינים. עיטורי הכתר כוללים שושנים, קוץ ותלתן - סמלי אנגליה, סקוטלנד ואירלנד. בכתר נעשה שימוש במהלך תהלוכת ההכתרה של המלכה ויקטוריה ובתהלוכת ההכתרה של המלכה אליזבת השנייה. אליזבת השנייה השתמשה בו מספר פעמים במהלך טקס פתיחת הפרלמנט וכן צוירה כשבראשה כתר זה על ידי רפאל מקלוף - ציור המופיע על מטבעות מדינות חבר העמים הבריטי ובהן קנדה, אוסטרליה, ברמודה, הונג קונג, הונדורס הבריטית, טרינידד וטובגו, ברבדוס, אנגווילה, סאבא, סנט קיטס ונוויס, אנטיגואה, גוינה הבריטית, איי הבתולה הבריטיים, מאוריציוס, רודזיה הדרומית, קפריסין, פיג'י, בליז, הבהאמס, מלטה, וג'מייקה ועל בולי דואר של הממלכה המאוחדת. מדיה וקבצים בנושא הכתר הממלכתי של ג'ורג' הרביעי בוויקישיתוף
אלתר חנוך הניך ליבוביץ

אלתר חנוך הניך ליבוביץ (תרע"ח, 2 ביוני 1918 - י' בניסן תשס"ח, 15 באפריל 2008) היה ראש ישיבת רבי ישראל מאיר הכהן ("ישיבת חפץ חיים") בארצות הברית. נולד בסולצ'ניק, עיירה קרובה לגבול ליטא-פולין, בקרבת קובנה. בנו היחיד של הרב דוד ליבוביץ. משפחתו היגרה לארצות הברית בשנת 1928 שם אביו יסד את הישיבה ב-1933 וקרא לה על שם החפץ חיים שנפטר באותה שנה. לאחר פטירת אביו, בשנת 1941, החליף אותו בראשות הישיבה, למרות גילו הצעיר (23). את רוב חייו השקיע בבנייה והרחבה של הישיבה, שלימים הפכה לאחד מעמודי התווך של היהדות האורתודוקסית באמריקה. הוא עודד את תלמידיו לפתוח סניפים לישיבה ברחבי ארצות הברית, בירושלים ובקנדה. בנוסף נפתחו שלושה בתי ספר לבנות ברוח הישיבה, וישיבת "נחלת ישראל יצחק" (בעבר "זיכרון דוד") ברמת בית שמש, שייסד הרב הלל וואקסמאן. היה נשוי לפשה, בתו של הרב אברהם חיים טרופ – בנו של הרב נפתלי טרופ וחתנו של הרב יעקב משה ספיר. לזוג לא היו ילדים. לאחר פטירתה, בשנת 2002, נישא בשנית לדניאלה. חידושי הלב - חידושים על פרשת השבוע ברוח תנועת המוסר שערך תלמידו המובהק הרב בנימין לובאן. ספר ברכת דוד (על-שם אביו) - על סוגיות הש"ס במסכתות הנלמדות בישיבה: יבמות, כתובות, נדרים, גיטין, קידושין, בבא קמא, בבא מציעא, בבא בתרא ספר תפארת דוד (על-שם אביו) - על דרך הלימוד בישיבה. הרב ברוך חייט הרב אליקים רוזנבלט הרב חיים דוב אלטוסקי מאמר על ר' הנוך בעיתון Jewish Press (אנגלית) סרט מהחתונה שלו, Google Video אלתר חנוך הניך ליבוביץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלתר חנוך הענאך בן חיים דוד לייבאוויטש (1918-2008), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל סאבא

דגל סאבא אומץ רשמית ב-6 בדצמבר 1985 (היום הלאומי של האי סאבא). הדגל נבחר מתוך 130 הצעות שהוגשה לוועדה שהוקמה לצורך בחירת הדגל. באי נעשה שימוש בדגל הולנד החל משנת 1816 עת בו עבר האי לריבונות הולנד. בשנת 1983 הפך האי סאבא לחלק מהאנטילים ההולנדיים ונעשה שימוש בדגל האנטילים ההולנדיים. ב-15 באוקטובר 1984 החליטה מועצת האי על הקמת ועדה שתבחן את נושא הדגל, הסמל וההמנון של האי. אספת האי קיבלה את ההצעה ב-18 בפברואר 1985 והוועדה חלה לפעול ב-1 במרץ 1985. בראשות הוועדה ישב ויל ג'ונסון, וחברי הוועדה היו פרנק האסל, פטסי ג'ונסון ושירלי סמית'. 130 הצעות הוגשו לוועדה מהן נבחר דגל בעיצובו של אדמונד ג'ונסון בן ה-18 תוב האי. הדגל הונף לראשונה ב-6 בדצמבר 1985. יחס הדגל הוא 2:3. בחלקו העליון של הדגל שני משולשים אדומים האחד בקצה השמאלי העליון והאחד בקצה הימני העליון, ובחלקו התחתון של הדגל שני משולשים כחולים - האחד בקצה הימני התחתון והשני בקצה השמאלי התחתון (דבר היוצר מעוין לבן במרכז הדגל). במרכז הדגל כוכב זהוב בן חמישה קצוות. הכוכב מסמל את האי סאבא, וצבעו מסמל שהאי יקר לתושביו, וכן את העושר של יופיו של האי, ואת התקווה לעתיד האי. הצבעים כחול, לבן ואדום מסמלים את הקשר להולנד ולאנטילים ההולנדיים. כמו כן הלבן מסמל שלום וחברות, האדום אחדות ואומץ, והכחול - את הים שמקיף את האי ואת השמיים (והאל שיצר את האי). מדיה וקבצים בנושא דגל סאבא בוויקישיתוף סאבא, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרקורי (מגזין)

מגזין מרקורי היה ירחון לסיפורים קצרים של מדע בדיוני שראה אור בישראל בין השנים 2007 ל-2009. המגזין פרסם כארבעים עד חמישים עמודים של סיפורים קצרים מדי חודש (כשישה עד שבעה סיפורים), יחד עם טורים ומאמרים על דמויות מיתולוגיות, שאלות קוראים והמלצות ספרים. המגזין הוקדש רובו ככולו לסיפורים, טורים ומאמרי תוכן ולא נהג לפרסם כתבות הווי או ראיונות וסיקורים. הגיליון הראשון של מרקורי יצא לקראת פסטיבל אייקון 2007, והכיל סיפורים מפרי עטם של מייק רזניק, ברוס הולנד רוג'רס, עידו גנדל ואחרים. מאז הופיעו במגזין גם שמות ידועים אחרים כגון ננסי קרס, אורסון סקוט קארד, לארי ניבן ופול אנדרסון. כמו כן, מספר כותבים ישראליים זכו להופעת הבכורה שלהם במגזין. בתחילת שנת 2009 הודיע מגזין מרקורי על יציאה לפגרה שאינה מוגבלת בזמן, הודעה שהגיעה לאחר עיכוב ביציאת הגיליון האחרון והיוותה למעשה הודעה על הפסקת פעילות. הגיליון האחרון יצא לאור במרץ 2009 וכלל כמה סיפורים שהמוטיב המחבר ביניהם היה געגועים לעבר ומסע בזמן. בין הסיבות להפסקת פעילות כתב העת נמנים ככל הנראה המשבר הכלכלי העולמי שככל הנראה עצר או עיכב תוכניות למכירה של המגזין, ומיעוט קוראים. במקביל נשמעה ביקורת על חוסר שיתוף פעולה מצד מוסדות קהילת חובבי המדע הבדיוני, שנמנעו מלהתערב ולסייע למגזין להגיע לקהל קוראים נרחב יותר מבעוד מועד, ובכך איפשרו את סגירתו. למרות שלא ניתנה הכרזה פומבית למדיניות כזו על ידי המערכת, אחדים מהגליונות השונים נושאים מוטיבים מוגדרים. גיליון 3, למשל, עוסק בספינות דור הנמצאות במסען במשך מאות שנים, גיליון 8 עוסק בהיסטוריה העתידית של המאה העשרים ואחת וגיליון אחת עשרה עוסק בהתחלות חדשות. גיליון 13, שהיה הגיליון המסכם, התאפיין כאמור בטון מלנכולי ונוסטלגי. מרקורי - אתר הבית דבר העורך, הגיליון המסכם (דפוס) יש צורך במקור ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייק רזניק

מייק דיאמונד רזניק (באנגלית: Michael Diamond Resnick;‏ 5 במרץ 1942 – 9 בינואר 2020) היה סופר יהודי-אמריקאי, שכתב בעיקר ספרי וסיפורי מדע בדיוני. זכה בחמישה פרסי הוגו ופרס נבולה אחד. כמו כן היה עורך האתר "היקום של ג'ים בין". נולד בשיקגו ונפטר ב-9 בינואר 2020. רבים מסיפוריו עסקו בנושאים או בדמויות יהודיות. בין השאר: Approaching Sixty, סיפור שנכתב ביחד עם בארי מלצברג והופיע כחלק מהספר "Kabbalah: The Book of Wisdom", שבעריכת ג'ק דן (Jack Dann) ואד קריימר (Ed Kramer) The Branch, שיצא לאור בהוצאת סיגנט (Signet) ב-1984 The Gefilte Fish Girl, שיצא לאור בגיליון אפריל 1997 של המגזין F&SF The Kemosabee, שהופיע ב-1994 באנתולוגיה Tales from the Great Turtle, שבעריכת פייר אנתוני וריצ'רד גיליאם Mrs. Hood Unloads, שהופיע ב-1991 בספר The Fantastic Adventures of Robin Hood, שבעריכת מייק רזניק עצמו, בהוצאת סיגנט (Signet) The Shiksa, שנכתב ביחד עם לורנס שימל כחלק מהאנתולוגיה Ancient Enchantresses שבעריכת קתלין מסי - פרץ' שיצאה לאור ב-1995 בהוצאת DAW The Trials and Tribulations of Myron Blumberg, שהופיע במגזין "גלקסי" ב-1994 Before the Beginning, שנכתב בשיתוף עם הארי טרטלדוב כחלק מהאנתולוגיה FutureShocks שנערכה על ידי לו אנדרס ויצאה לאור בהוצאת Roc, בשנת 2006 כמו כן, יצירות שלו פורסמו בעברית, באתרי האינטרנט השונים ובכתבי עת העוסקים בסיפורים קצרים. כמו כן, פורסמה בעברית אנתולוגיה בעריכתו, "לוחמים חלופיים". מדיה וקבצים בנושא מייק רזניק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מייק רזניק מייק רזניק, ברשת החברתית Goodreads "Science Fiction/Fantasy Authors of Various Faiths" ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכון נסיעה

מכון נסיעה, הממותג בשם נסיעה (Nesiya), ארגן מלכ"ר תוכניות חינוכיות לבני נוער אמריקאיים וישראלים בישראל ובארצות הברית. מכון נסיעה נוסד ב-1985 ובמהלך השנים השתתפו יותר מ-2,500 צעירים אמריקאים וישראלים בתוכניות הארגון. מכון נסיעה נתמך על ידי תורמים פרטים וקרנות המקדמות חינוך יהודי. מטרתו של הארגון היו: "לבנות קהילה רבגונית הבנויה על יצירת קשרים אישיים בין יהודים מרקעים וממקומות שונים. אנו רואים בהכרת היהדות על כל גווניה בסיס ותנאי ליצירת חיים יהודיים עשירים ותוססים. המפגש הבין-תרבותי בין ישראלים ואמריקאים מרקעים חברתיים, דתיים וסוציו-אקונומיים שונים, מרחיב את עולמו האישי של כל משתתף ומשתתפת, פותח פתח להעצמה אישית ומעשיר את חיי קהילת המשתתפים. התוכנית מפתחת אצל החניכים זהות אישית וחברתית, מקנה כלים לתקשורת בינאישית ויכולת ביטוי עצמי ומחזקת את המודעות והאחריות החברתית." לנסיעה שלושה מיזמים מרכזיים: "התוכנית השנתית", "תוכנית הקיץ" ו"סמינר חורף": התוכנית השנתית היא תוכנית התנדבות במהלך שנת לימודים אחת, כוללת התנדבות קבוצתית פעם בשבוע, לימוד ב"בית מדרש" פעם בחודש, ורצף של שבתונים. קיימות קבוצות התנדבות בירושלים, תל אביב, בית שאן, אשדוד ובאר-שבע. רבים מן המשתתפים באים לתוכנית כחלק מפרויקט מחויבות אישית ואחרים משתתפים כהמשך של תוכניות נסיעה אחרות. המשתתפים מתנדבים במרכז קשישים 'נווה הורים', מועדוניות בירושלים, אשדוד ובאר שבע, מוזיאון ישראל, שכן טוב, בית הגלגלים וגופים נוספים. ב"בית מדרש" לומדים חברי הקבוצה בעזרת לימוד טקסטים (מסורתיים ועכשוויים) וסדנאות אומנות. בשבתות, עוסקים בעניינים חברתיים הקשורים לנושא המרכזי בו עסקו כל הקבוצות ב"בתי מדרש" ושמים דגש על איך לבלות שבת ביחד בקהילה פלורליסטית. תוכנית הקיץ היא תוכנית אינטסיבית שאורכה שישה שבועות לנערים ונערות בגילאי 16-18. במהלכה המשתתפים בונים ביחד קהילה תוך כדי מפגשים תרבותיים בין אמריקאים לישראלים ובין זרמים שונים ביהדות. התוכנית כוללת סדנאות אומנות, התנדבות, לימוד טקסט יצירתי (כמו בתוכנית השנתית) וטיולים ברחבי הארץ. סמינר חורף הוא שבוע של סדנאות אמנות ולימוד טקסטים בארצות הברית שבו משתתפים הבוגרים מתוכנית הקיץ מארצות הברית ומהארץ. מטרת התוכנית היא להמשיך את חוויית הקיץ ולספק הזדמנויות למנהיגות שדרכן הבוגרים לומדים איך ליישם את מה שלמדו בתוכניות נסיעה בחייהם האישיים. בשנים האחרונות הוא חדל להתקיים, ואין לו אזכור ברשם העמותות או באתרים אחרים בהם מתפרסמות פעולות של מכונים כאלה. אתר האינטרנט הרשמי של מכון נסיעה מכון נסיעה, ברשת החברתית פייסבוק מחקר (באנגלית) על בוגרי נסיעה ובוגרים מתוכניות קיץ חינוכיות אחרות. http://www.nesiya.org/Hebrew/Whats_Nesiya.htm
משפט בדלתיים סגורות

המונח "בדלתיים סגורות" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו בדלתיים סגורות (פירושונים). דיון בדלתיים סגורות הוא דיון המתנהל בבית משפט או בפני ועדת חקירה ללא נוכחות קהל. אחד מעקרונות המשפט קובע שעל הליך שיפוטי להיות פומבי, כדי שהצדק לא רק ייעשה, אלא גם ייראה. בישראל מיושם עיקרון זה באמצעות סעיף 68(א) של חוק בתי המשפט. חרף עיקרון זה, בנסיבות מסוימות החוק מאפשר ניהול משפט, חלקו או כולו, ללא נוכחות קהל, ובלשון ציורית יותר – בדלתיים סגורות. הנסיבות בהן ינוהל דיון בדלתיים סגורות בישראל מפורטות בסעיף 68(ב) של חוק בתי המשפט וכוללות: שמירה על ביטחון המדינה; מניעת פגיעה ביחסי החוץ של המדינה; הגנה על המוסר; הגנה על עניינו של קטין או חסר ישע כהגדרתו בסעיף 368א לחוק העונשין, תשל"ז-1977; הגנה על עניינו של מתלונן או נאשם בעבירת מין או בעבירה על פי החוק למניעת הטרדה מינית, תשנ"ח-1998; הדיון הפומבי עלול להרתיע עד מלהעיד עדות חופשית או מלהעיד בכלל; הגנה על סוד מסחרי. תוכן הדיונים המתנהלים בדלתיים סגורות אסור לפרסום ללא אישור בית המשפט. אמצעי התקשורת מבקרים לעיתים קרובות החלטות בהן נסגרות דלתותיו של בית המשפט ובמיוחד כשמדובר בהחלטות גורפות, כמו ההחלטה לאסור פרסום מדיוני בתי משפט למשפחה. גם כאשר המשפט נערך בדלתיים סגורות, פסק הדין הניתן בו מתפרסם (לעיתים תוך מחיקת פרטים מסוימים, כגון פרטים מזהים). נשיא בית הדין הארצי לעבודה, סטיב אדלר, עמד על יתרונה של דרך זו, בעת דיון בתביעה שעניינה הטרדה מינית: בבואנו לאזן את עקרונות המשפט הפומבי, ההגנה על העובדת, והמדיניות למניעת הטרדה מינית במקום העבודה, ננסה למצוא פתרון שיפגע פחות מעט ככל האפשר בזכויות הללו. בכך טמון יתרון הפתרון של איסור פרסום בתקופת ניהול המשפט והיתר פרסום לאחר מתן פסק-הדין של בית-הדין האזורי. בכך ניתנת הגנה לעובדת (וגם למואשם בהטרדה) נגד פרסום עובדות שאינן נכונות, וכן מושגת המטרה שהציבור ידע על פסקי-דין בנושא הטרדה מינית. על-פי השיטה המוצעת, הפגיעה בזכות הציבור לדעת מצטמצמת באופן זה מ"פגיעה" מוחלטת של חוסר ידיעה מוחלט לפגיעה יחסית של חוסר הידיעה בתקופת המשפט. פגיעה בציבור על ידי דחיית המידע על המשפט עד לפרסום פסק-הדין קטנה בהשוואה לנזק שייגרם למתלוננת על ידי הפרסום בעת המשפט. מניעת מידע על העדויות לפני מתן פסק-הדין תמנע את הדיווחים הסנסציוניים והבלתי מוכחים בכלי התקשורת, דיווחים שהציבור אינו לומד מהם דבר מהותי כלשהו. לעומת זאת, פרסום פסק-הדין הסופי יספק לציבור את מלוא המידע הדרוש כדי לחנך אותו ולהשפיע על התנהגותו. כמו כן, ההגנה המוענקת למתלוננת משמעותית ביותר, שכן הפגיעה הגדולה בה תתאפשר על ידי פרסום עדויות שאינן נכונות. דיווח בזמן המשפט "יאותת" לציבור שלא כדאי לאישה להגיש תובענה על הטרדה מינית, בשל ההשפלה הכרוכה בניהול המשפט, ואילו דיווח לאחר מתן פסק-הדין יראה לציבור שלא כדאי להטריד עובדת מינית. דב"ע נו/3-293 פלונית נגד חברת אלמונית בע"מ ואלמוני, ניתן ב-14.10.1997
ד"ר אטקר

ד"ר אטקר (בגרמנית: Dr. Oetker) היא חברת מזון גרמנית המתמחה בייצור אבקת אפייה, עוגות, פיצות קפואות, פודינג ומוצרי חלב שונים. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. החברה נוסדה בשנת 1891 על ידי ד"ר אוגוסט אטקר בבילפלד בגרמניה. ד"ר אטקר נפטר בשנת 1918, ואלמנתו נישאה לד"ר ריכרד קסלובסקי, שניהל את החברה משנת 1920 והביא לצמיחתה. בניהולו נכנסה החברה לתחומים נוספים, ובהם ספנות וייצור בירה. קסלובסקי היה חבר המפלגה הנאצית. בשנת 1937 קיבלה החברה את התואר "חברה נציונל-סוציאליסטית לדוגמה" (Nationalsozialistischer Musterbetrieb) מארגון העובדים הנאצי "חזית הפועלים הגרמנית". בשנת 1938 ניתן לחברה ציון לשבח על קידום תוכנית "כוח באמצעות שמחה". קסלובסקי מת במהלך מלחמת העולם השנייה. משנת 1944 ועד שנת 1981 ניהל את החברה רודולף אוגוסט אטקר, נכדו של המייסד, והביא את החברה לשיא צמיחתה. קודם למינויו שירת אטקר בוואפן אס אס. החברה משתתפת בקרן לפיצוי עובדי כפייה, גוף של חברות גרמניות הנוטלות אחריות לעבודת כפייה במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 2006 העסיקה החברה יותר מ-20,000 עובדים, ומחזורה עבר את ה-7 מיליארד אירו. בשנת 2023 העסיקה החברה יותר מ-17,900 עובדים במעל ל-40 מדינות בשש היבשות. מדיה וקבצים בנושא ד"ר אטקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ד"ר אטקר (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של ד"ר אטקר (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של ד"ר אטקר (בגרמנית ובאנגלית) ד"ר אטקר, ברשת החברתית פייסבוק נקראת בעברית לפעמים גם "ד"ר אוטקר"
פקודת goto

פקודת goto (‏"go to", בעברית: "לך אל" או "עבור ל-") היא פקודה בסיסית בשפות תכנות. הפקודה שייכת לקבוצת הפקודות העוסקות בבקרת זרימה של תוכנית המחשב. פקודות בקרת זרימה מאפשרות להורות למחשב לשנות את סדר קריאת שורות הפקודה: ברירת המחדל של המחשב היא לבצע את הפקודות באופן סדרתי לפי סדר הופעתן, ופקודות בקרת זרימה מאפשרות למתכנת להתנות ביצוע של חלק מהתוכנית, לבצע לולאות, לדלג וכו'. משמעות הפקודה goto למחשב: עבור לפקודה הנמצאת במקום אחר בתוכנית. זיהוי המקום שאליו תתבצע הקפיצה נעשה בדרך כלל באמצעות מתן תגית (label) למקום זה. בשפת BASIC ניתן מספר (בסדר עולה) לכל שורת פקודה, והקפיצה נעשית באמצעות ציון מספר השורה בפקודת ה־goto. בשפת פסקל יש להגדיר את התווית באמצעות פקודת label לפני שניתן להשתמש בה. בשנת 1968 פרסם אדסחר דייקסטרה מאמר מפורסם בשם "פקודת GOTO נחשבת מזיקה", ובו שלל את השימוש בפקודת goto. לטענת דייקסטרה ורבים אחרים, ניתן לכתוב כל תוכנית מחשב ללא שימוש בפקודת goto. גישתו של דייקסטרה הפכה למקובלת ביותר בעולם התכנות, אך אל מול שלילה מוחלטת של הפקודה הציב דונלד קנות' גישה המתירה שימוש בפקודה במקרים מסוימים, במאמרו "תכנות מובנה הכולל שימוש ב-GOTO". שימוש מופרז בפקודה goto עלול להביא לקוד לא מובנה ולא קריא, המכונה לעיתים קוד ספגטי. כיום, כחלק ממוסכמות תכנות מקצועי, נחשבת פקודת ה־goto מוקצה מחמת מיאוס, וזאת על מנת להקל על תחזוקה והרחבה של קוד קיים: קוד אשר משתמש ב־goto, ולו לעיתים נדירות, עלול ליצור תופעות לוואי שקשה לעקוב אחריהן, ומקשה על הבנה של קוד ירושה. מוסכמה זו נאכפת לרוב גם בשפות המאפשרות שימוש ב־goto. עם זאת, במקרים כגון יציאה מקינון מרובה, שימוש ב־goto עשוי להיות הפתרון הנכון (במקרים כאלו ניתן להשתמש בשפות תכנות חדשות במנגנון הטיפול בשגיאות על מנת להשיג תוצאה דומה). ברוב השפות שתומכות בתכנות פרוצדורלי ומאפשרות שימוש בפקודת goto לא ניתן לקפוץ מחוץ לשגרה הנוכחית. בשפת C ישנו צמד פונקציות (setjmp ו־longjmp) שנועד לביצוע goto שאינו מקומי על ידי שמירת מצב המחסנית לפני הקפיצה ושחזורה לאחריה. בשפות חדשות יותר כמו Java לא ניתן להשתמש בפקודה זו - ב־Java, למשל, ישנה מילת מפתח בשם goto שכל מטרתה היא "נעילת" מילת המפתח, כדי למנוע חזרה לשימוש בה. בשפת C, שימוש בפקודה יראה כך: . . goto LABEL; . . . LABEL: . . בקרת זרימה קוד ספגטי Edsger Dijkstra, Go to Statement Considered Harmful, Communications of the ACM, 3 11, מרץ 1968, עמ' 147–148 Donald E. Knuth, Structured Programming with go to Statements, Computing Surveys, 4 6, דצמבר 1974, עמ' 261–301
לכידת חיות

לכידת חיות היא פעילות ומקצוע אשר משמש לצורכי ציד - אך גם לצורכי השגת מזון, ויסות אוכלוסין, מחקר והדברה - תוך שימוש במלכודות. לכידת בעלי חיים מתבצעת לעיתים על ידי בעלי חיים אחרים או אפילו על ידי צמחים: צמח הדיונאה מציב "מלכודות" לחרקים הנמשכים אליו, על מנת לטרוף אותם. ארגונים להגנה על בעלי חיים טוענים כי מתן רישיונות ללכידת חיות בר פוגע בהן, גם אם הוא ניתן במשורה. בנוסף, טוענים המתנגדים למדיניות של לכידת בעלי חיים, כי הרוכשים חיות בר (קופים, תוכים וכו') כחיות מחמד, תומכים בתעשייה של לכידת חיות אלו במדינות העולם השלישי ובפגיעה קשה באקולוגיה. במדינת ישראל ניתנים לעיתים אישורים לאנשים פרטיים לכידת חיות בר (למשל, ללוכדי נחשים וחולדות), אך אלה מפוקחים בשל החשש לפגיעה בחיות בר. לכידה ללא רישוי מיוחד היא עבירה על החוק. מעבר לכך, קיימת בחלק מן הרשויות המקומיות מדיניות של לכידת בעלי חיים לשם ויסות אוכלוסין, במסגרתה נלכדים חתולי רחוב ומעוקרים. רשות הטבע והגנים וגופי מחקר אחרים נוהגים ללכוד בעלי חיים על מנת לקדם את המחקר על אורחות חייהם. לבעל החיים שנלכד מוצמד משדר או אמצעי מעקב אחר ועם לכידתו, הוא מועבר, בעת הצורך, לטיפול וטרינרי. מדיה וקבצים בנושא לכידת חיות בוויקישיתוף גיא קוטב, כיבוש זוחל: קיץ של כיף בקורס ללוכדי נחשים, סרטון בערוץ "כאן חדשות", באתר יוטיוב, מתוך "השבוע", 29 ביולי 2022
מכונית משוריינת

מכונית משוריינת היא מכונית ממוגנת בשריון מיוחד, זכוכית משוריינת ומצוידת באמצעי השרדות, אבטחה ותקשורת שנועדו להגן על הנהג והנוסעים בה, מפני התקפות העלולות להגיע מחוץ למכונית. בכל העולם, מכוניות משוריינות משמשות כרכבי שרד של בכירי הממשל (כמו ראש ממשלה, נשיא מדינה) וכן אורחים רמי מעלה המגיעים לביקור. רכב משוריין המשמש כרכב שרד, מתוכנן, מיוצר בפיקוח ובהמשך גם מתוחזק על ידי הגורם האחראי על אבטחת האישים באותה מדינה.פוסק, הלל; זקן, ניר בן (2022-03-04). "מגלומניה על גלגלים: הלימוזינה של פוטין". Ynet. נבדק ב-2024-09-12. מכוניות משוריינות משמשות להובלת מטענים יקרים, מחשש שיותקפו על ידי שודדים, כמו: כסף מזומן, אבנים יקרות, תרופות (במיוחד - תרופות נרקוטיות) ועוד. ברוב המקרים מכוניות משוריינות לצרכים כאלו נמצאות בבעלות חברות בלדרות מאובטחת, הקובעות בעצמן את תקן האבטחה של הרכבים ( בישראל, חברות כמו: מודיעין אזרחי ודואר ישראל, ברינקס, 911VIP). ישנן חברות פרטיות העוסקות בהשכרת רכבים משוריינים, להסעות פרטיות, לצרכים שונים. באזורים בהם יש סכנת טרור, כמו בשטחי יהודה ושומרון נעשה שימוש באוטובוסים ממוגני ירי. בשל משקל המיגון ומתוך צורכי האבטחה, מכונית משוריינת נזקקת למנוע רב עוצמה, ובשל כך צריכת הדלק שלה גבוהה מאותה מכונית שאינה משוריינת., לכן עלות המכונית והתחזוקה גבוהות משל מכוניות דומות שאינן משוריינות. לעיתים, בכירים בעולם התחתון משתמשים בכלי רכב משוריינים, מחשש שיריביהם ינסו לפגוע בהם. רכב שרד רשמי זכוכית משוריינת פופמוביל רכב קרבי משוריין - רכב צבאי ייעודי בעל שריון כבד מדיה וקבצים בנושא מכונית משוריינת בוויקישיתוף מנחם הורוביץ, ‏שווה בדיקה: כמה יעלה לכם רכב משוריין?, באתר ‏מאקו‏, 14 בדצמבר 2010 דניאל שמיל, מכוניות השרד של המנהיגים: מהקאדילק של בן גוריון ועד למזראטי של ברלוסקוני, באתר TheMarker‏, 6 בנובמבר 2010 לראשונה: משרד החוץ ישכור רכב משוריין מפואר להסעת דיפלומטים | כלכליסט, באתר calcalist, ‏2021-09-24 רובינשטיין, רועי; קימון, אלישע בן (2023-08-23). "על רקע גל הטרור בכבישים ביו"ש: עוד אוטובוסים ממוגנים בבנימין". Ynet. נבדק ב-2024-09-12. הקרב על הב.מ.וו של אסי אבוטבול: היבואנית נאבקת במדינה על זכויותיה - וואלה כסף, באתר וואלה, ‏2009-03-22
בדלתיים סגורות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... משפט בדלתיים סגורות – משפט הנערך ללא קהל דיפלומטיה בדלתיים סגורות – מודל ביניים של דיפלומטיה, בין דיפלומטיה חשאית לדיפלומטיה פתוחה בדלתיים סגורות (מחזה) – מחזה מאת ז'אן-פול סארטר אהבה בדלתיים סגורות – ספר מאת רם אורן