laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מבחני אישיות

מבחני אישיות הם מבחנים בפסיכולוגיה קלינית המיועדים להעריך את האישיות ולמדוד אותה. ישנן מספר גישות למבחני אישיות: מבחני השלכה הם מבחנים בהם מוצג לאדם גירוי מעורפל ועליו להגיב על הגירוי. המבחנים מבוססים על הפסיכולוגיה הפסיכואנליטית. המבחן המוכר ביותר בגישת מבחנים זו הוא מבחן רורשאך, בו מוצגים לאדם כרטיסים עם כתמי דיו ועליו לומר מה הוא רואה בהם. מבחנים חשובים נוספים הם מבחן TAT, מבחן CAT לילדים או מבחן רוברטס, בהם מוצגות תמונות, וכן מבחן HTP, בו האדם מצייר ציורים. מבחנים מסוג זה מבוססים על ההנחה, כי האדם עצמו הוא מקור המידע הטוב ביותר והמהימן ביותר על אישיותו. שאלוני דיווח עצמי מבוססים על אחת או יותר מבין ארבע גישות: תיקוף תוכן: בוחנים את ההתנהגות שרוצים להעריך ומנסחים פריטים למבחן שיתייחסו ישירות להתנהגות זו. (לדוגמה מבחן האושר) קריטריון אמפירי: נקבע אילו פריטים ינופו מהשאלון על פי בדיקה אמפירית של הקשר בין הפריט והקריטריון (לדוגמה מבחן MMPI). ניתוח גורמים: שיטה סטטיסטית לפישוט נתונים על ידי הקבצתם (לדוגמה מבחן PF16). תאוריות אישיות: שאלון שמפותח ישירות מתוך תאוריה (לדוגמה מבחן EPPS). ערך מורחב – דיווח עצמי הדיפרנציאל הסמנטי היא טכניקה המאפשרת להעריך את האופן שבו הנבדק תופס את עצמו, בני אדם משמעותיים לו ולמעשה כל אובייקט/מושג. הוא בודק קונוטציות שמושג מסוים מעורר. בעוד הפסקה הקודמת מתארת מבחני דיווח עצמי להערכה כוללת של האישיות, הפסקה הנוכחית עוסקת במבחני דיווח עצמי להערכת תכונות ספציפיות. בצד היתרון שבקבלת מידע ישירות מהנבחן, לדיווח העצמי יש חסרונות הקשורים בעמדות הנבחן כלפי הבחינה ובסגנונות תגובה האופייניים לו. נבחן יכול להטות את תשובותיו בהתאם למה שנחשב רצוי מבחינה חברתית או אישית, ("רצייה חברתית") כמו גם לבחור תשובות על פי התגובות האופייניות לו: להסכים למה שנאמר, לחלוק על מה שנאמר או לבחור בתגובות חריגות ללא קשר לתוכן. רצייה חברתית - במבחנים ננקטות שיטות שונות במאמץ לפתור את הבעיה של העמדת פנים, זיוף או תגובה מוטה: ניסוח פריטים נייטרליים מבחינת רצייתם החברתית. לתת לנבחן הוראות וליצור בו אמון כדי להגביר את כנותו. בניית סולמות מיוחדים לזיהוי רצייה חברתית. פריטים בשיטת הבחירה הכפויה – כל פריט מורכב מזוג טענות הזהות מבחינת הרצייה החברתית. סגנונות התגובה אינם רק גורם מפריע, הם יכולים לספק גם מידע חשוב כשלעצמו על אישיותו של הנבחן. האניאגרם של האישיות פסיכולוגיה של האישיות תורת המבחנים פסיכולוגיית התכונות חמש התכונות הגדולות רות בייט-מרום וגילי לויתן, מבחנים פסיכולוגיים: תאוריה ומעשה (קישור לספר באתר Google Books), הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2010 שאלון אישיות - באתר פרויקט המדגם - גרסה עברית לאבחון עצמי של שאלון ה- NEO-IPIP ושאלוני אישיות נוספים (נדרשת הרשמה מוקדמת ומענה על שאלונים שונים כתנאי לביצוע השאלונים הרצויים) יואב בן ישי, שאלון חרדה חברתית, מים שקטים - קבוצת חרדה חברתית תומאס צ'מורו פרמוזיק, האם מבחני אישיות באמת יכולים לנבא את הצלחתנו בעבודה או בלימודים?, באתר "פורבס ישראל", 9 בפברואר 2015 מבחני אישיות, דף שער בספרייה הלאומית
מתופף

מתופף הוא מוזיקאי העוסק בתיפוף, כלומר מנגן בתוף או במערכת תופים. ערך מורחב – תיפוף התפקיד הראשון במעלה של המתופף הוא לשמור על קצב ששאר הנגנים יוכלו להתאים את עצמם אליו. בניגוד לרוב הכלים במחלקת הקצב, תפקידם ההרמוני של התופים זניח (פרט לתופים במוזיקה קלאסית). משמעות הדבר היא שהמתופף אינו משפיע על ההרמוניה של היצירה. עם זאת, המתופף אינו פועל במנותק מן המבנה ההרמוני, ולעיתים קרובות מסמן עבור יתר הנגנים מעבר בין חלקים שונים בו. המקצב שהמתופף מספק יכול להיות פשוט או מורכב, ולעיתים קרובות אף פוליריתמי או שבור. מתופף הקלטות הוא מתופף שעיקר עבודתו להקליט עם להקות או סולנים הזקוקים לכך. מתופפי הקלטות רבים עובדים מתוקף חוזה קבוע עם אולפן הקלטות. עם זאת, הכינוי "מתופף הקלטות" נפוץ בפי מתופפים דווקא ככינוי גנאי. זאת, משום שנהוג לטעון נגד מתופפי הקלטות כי הם ניחנים בחוש קצב טוב מאוד ובצליל נקי, אך לא ביצירתיות, ולכן יש לראות בהם אומנים ולא אמנים. ערך מורחב – מתופף צבאי בתקופות שבהן לא עמדו לרשות חיילי חיל הרגלים אמצעי תובלה והם נדרשו לצעדות ארוכות, צורפו ליחידות הצבא מתופפים שסיפקו קצב אחיד לצעידת הלוחמים. תפקיד זה אינו נדרש בשדה המערכה של ימינו, אך נותר תפקיד טקסי במצעדים צבאיים. מתופפי מצעדים אינם משתמשים במערכת תופים שלמה, אלא רק בתוף סנר (אנ') אשר תלוי על צווארם, ושעליו מתופפים תוך שימת דגש חזק ברבעים. במצעדים צבאיים משתתפים לרוב כמה מתופפים, המנגנים בקצב אחיד. ״צ׳נדלר שׂם רגל״ - סיפור התפתחות מערכת התופים בפודקאסט ״מינהר הזמן״, "כאן", תאגיד השידור הישראלי
אריה לב סטולמן

אריה לב סטולמן (נולד ב־1954), רופא וסופר יהודי-אמריקאי יליד קנדה. סטולמן נולד בעיירה וינדזור בקנדה במשפחה דתית מודרנית. סבו, הרב יצחק סטולמן, היה אחד מהרבנים החשובים בארצות הברית. אביו, הרב פרופ' שלמה סטולמן, בנו של הרב יצחק סטולמן, היה רב הקהילה בווינדזור, ופרופסור לספרות אנגלית באוניברסיטה המקומית. בתחילת שנות התשעים עלו הוריו והתיישבו בירושלים. סטולמן למד בישיבה ומשם המשיך לבית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין. כיום הוא רופא נוירו-רדיולוג בבית החולים הרי סיני בניו יורק, ובמקביל לכך עוסק בכתיבה. את ספרו הראשון, "נהר פרת הרחוק", הוציא בשנת 1997. הספר, שתורגם לעברית על ידי נעמי פריי ויצא בהוצאת מעריב, עוסק בחייו של נער הגדל כבן יחיד בבית רב הקהילה בווינדזור ולומד במשך השנים על זכרונות השואה של הוריו. אחרי "נהר פרת הרחוק" כתב סטולמן ופרסם רומן נוסף בשם "The Illuminated Soul" בשנת 2002 ואוסף סיפורים בשם "The Dialogues of Time and Entropy" בשנת 2003. סטולמן הוא הומוסקסואל גלוי, ובן זוגו מאז 1980 הוא המלחין טוביאס פיקר, שהאופרה שלו, "טרגדיה אמריקאית", הוצגה במטרופוליטן אופרה בסוף 2005. סטולמן מרבה לבקר בישראל. מאז שנות השישים הספיק לבקר בישראל יותר מארבעים פעמים. במשך השנים התרחק מחיי הדת, אך לא מן היהדות. הרקע היהודי שלו איתן והוא משתדל לשמר את הקשר עם החיים היהודיים. אתר האינטרנט הרשמי של אריה לב סטולמן אריה לב סטולמן, דף שער בספרייה הלאומית "ונהר יצא מעדן להשקות את הגן", גלעד סרי לוי על הספר "נהר פרת הרחוק"
OTP

האם התכוונתם ל... פנקס חד-פעמי – One Time Pad סיסמה חד-פעמית – One Time Password סוג של זיכרון לקריאה בלבד הניתן לתכנות חד-פעמי - One Time Programmable (נקרא גם PROM)
המוח הירוק

המוח הירוק (באנגלית: The Green Brain) הוא ספר מדע בדיוני של פרנק הרברט, העוסק בסוגיות אקולוגיות והשפעת האדם על הטבע, והטבע על האדם. העולם המתואר הוא עולם שבו כריתת היערות ובירוא השטחים שלוו בהדברה מאסיבית של החרקים, הביאו להתפתחות מואצת של החרקים, עד כדי מלחמה טריטוריאלית של ממש בין בני האדם לחרקים. הערים ויישובי האדם מוגדרים "אזור ירוק", בטוח ונטול חרקים, וכל חדירת חרקים למתחם מעוררת פאניקה ציבורית וגוררת אזעקת כוחות לחימה מיוחדים המתמחים בלוחמה מסוג זה. "מרוץ החימוש" בין הצדדים מתבטא בהתקדמות בטכנולוגיית ההדברה של האנושות ומנגד - בהופעת מיני חרקים גדולים יותר וארסיים יותר. המלחמה נמשכת עד שנוצרת אפשרות לדיאלוג אמיתי עם התפתחות תבונה חרקית משותפת (רעיון דומה הופיע בספרי רוברט היינליין, אורסון סקוט קארד ורבים אחרים). הספר "המוח הירוק", באתר "סימניה" המוח הירוק, באתר OCLC (באנגלית)
שאלון 16 גורמי האישיות של קטל

שאלון 16 גורמי האישיות של קטל, או מבחן PF16, הוא מבחן אישיות בפסיכולוגיה קלינית. המבחן פותח בשנות ה-70 של המאה ה-20, על ידי הפסיכולוג ריימונד קטל, ומשתמש בשיטה סטטיסטית לניתוח גורמים. בשאלון 174 שאלות, כל שאלה מתייחסת לאחת משש עשרה קטגוריות שהוגדרו על ידי קטל. כל תכונה מוצגת כרצף הנע בין שני קצוות של התכונה. המבחן מעניק ציון ב-16 תכונות אישיות בסיסיות. קטל מנסה להגיע לתאוריה שאין לה כלל הנחות יסוד והנשענת אך ורק על נתונים אמפיריים. על ידי ניתוחים סטטיסטיים קטל מסיק כי קיימות 16 תכונות בסיסיות להסבר וניבוי מכלול ההתנהגות האנושית. ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
NLP

האם התכוונתם ל... Natural Language Processing - עיבוד שפה טבעית (מחשבים) Neuro Linguistic Programming - ניתוב לשוני פיזיולוגי (נל"פ) - מודל לתקשורת בין אישית (פסאודו-פסיכולוגיה) המפלגה הליברלית הלאומית – מפלגה שהתקיימה בקיסרות הגרמנית
מבחן EPPS

מבחן EPPS או רשימת העדפות האישיות של אדוארדס הוא מבחן אישיות בפסיכולוגיה קלינית. המבחן פותח בשנות ה-50 של המאה ה-20, על סמך תאוריית הצרכים של מארי הכוללת 10 צרכים בסיסיים בהתנהגות האדם, ונועדה לעמוד על הצרכים הבסיסיים המניעים את האדם. לפי תאוריה זו צורך הוא מבנה במוח ואחראי לארגון התפיסה, החשיבה והפעולה. הצרכים מתעוררים בעת לחץ מסוים בסביבה. חלק מהצרכים הם מולדים וחלקם נלמדים והם נובעים ממקורות גופניים, נפשיים וחברתיים. המבחן מורכב מ-210 זוגות משפטים, ובכל זוג מתבקש הנבחן לבחור את המשפט המתאים לו ביותר. המבחן מכיל 15 סולמות הבודקים את עצמתו היחסית של כל צורך לעומת צרכים אחרים. בנוסף, המבחן מכיל 15 זוגות משפטים שנועדו לבדוק את עקביות הנבחן. ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Frogger

Frogger (פרוגר) הוא משחק ארקייד שנוצר בשנת 1981 על ידי Konami. גיבורת המשחק היא צפרדע המבקשת לחצות כביש מהיר ונהר גועש. בדרכה, עליה להתחמק מכלי רכב הנוסעים בכביש אשר עלולים לדרוס אותה ולהימנע מלטבוע בנהר או להאכל על ידי התנינים השורצים בו. המשחק, אשר עם שחרורו נאלץ להתמודד עם גאות של משחקי ארקייד פופולרים, כגון "מיס פקמן", ו-"Qix", היה להצלחה אדירה, תחילה ביפן ולאחר מכן בארצות הברית. המשחק היה לראשון בסדרת להיטי ארקייד מבית היוצר של Konami, אך לימים קושר דווקא יותר ל-Sega, אשר הפיצה אותו בארצות הברית. המשחק היה להצלחה הגדולה הראשונה של Sega, אשר ברבות הימים תהפוך אף היא לענקית משחקי ארקייד ומחשב. במשך שנים ארוכות היה המשחק למשחק הדגל של Konami, ועימו פנתה לשווקים נוספים, כגון קונסולות המשחקים, שם המשיך לצבור פופולריות רבה. החברה המשיכה להוציא למשחק המשכונים וגרסאות חדשות, אשר זכו אף הן לא אחת לפופולריות רבה. גרסאות אלו הביאו את המשחק כמעט לכל פלטפורמה פופולרית בקרב חובבי משחקי המחשב, כלה בהוצאה האחרונה לקונסולת ה-Xbox 360 בשנת 2006. השחקן מתחיל את המשחק כשלרשותו שלושה ניסיונות לחצות את הכביש והנהר, כאשר דמות הצפרדע ממוקמת בתחתית המסך בעוד שיעד חפצה - בראשו. השחקן צריך לכוון את הצפרדע בין המכשולים השונים הנעים בשורות קבועות מימין לשמאל. מהירות המכשולים משתנה בין שורה לשורה, אך כל המכשולים באותה שורה נעים באותה מהירות, ובכך יכול השחקן לנסות ולצפות מתי יוכל לעבור בין השורות. המטרה הראשונית של השחקן היא לעבור את הכביש, בו נעים כלי רכב שונים המאיימים לדרוס את בת דמותו הצפרדע. לאחר מכן עליו לדלג בין צבים ובולי עץ כדי לחצות הנהר. גם אלו נעים באורח דומה לזה של המכוניות, אך הפעם על השחקן לעלות על העצמים במקום להימנע מהם. עם זאת, כדי להקשות על השחקן הצבים נוטים לשקוע במים לאחר שניות מעטות ובכך להטביע הצפרדע, והבולים נעים במהירות מחוץ למסך ומביאים לתוצאה דומה. כמו כן, לעיתים מופיע תנין, ואם השחקן יכוון הצפרדע לעברו - היא תאכל והשחקן יאלץ להתחיל מחדש. המטרה הסופית היא להגיע לגדה הנגדית של הנהר, אך גם כאן נוסף מכשול, שהרי לא מכל נקודה ניתן להגיע לאותה גדה - בליטות ו"מזחים" מסוימים הם היחידים המאפשרים גישה והיה והשחקן החמיץ אחד מהם - הצפרדע טובעת. בעונה האחרונה של סדרת הטלוויזיה סיינפלד, שודר פרק שנשא את השם "The Frogger". בפרק זה, החברים מבקרים בפיצרייה שעומדת להיסגר, בה בילו כנערים. כשמתברר לג'ורג' שבמכונת פרוגר שמוצבת שם שמו עדיין רשום כבעל התוצאה הטובה ביותר, הוא מחליט לקנות את המכונה, אך סדרה של תקלות מאלצת אותו לחצות עמה את הכביש. סצנת חציית הכביש צולמה מלמעלה, והיא מחקה את מכניקת המשחק של פרוגר, ולוותה בפסקול המזכיר את צלילי המשחק. ההיסטוריה של Konami, מאתר GameSpot.com Frogger באתר Arcade History מדיה וקבצים בנושא Frogger בוויקישיתוף Frogger ל-Xbox 360, מתוך האתר הרשמי של Konami פרוגר ברשת אתר המוקדש כולו לפרוגר Frogger, באתר PCGamingWiki (באנגלית) Frogger, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ג'יימס הולמס

האם התכוונתם ל... ג'יימס ס. הולמס – משורר, מתרגם וחוקר בתחום מדעי התרבות המוכר גם בשם העט "ג'ייקוב לולנד" ג'יימס הולמס (קצין) – גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית ג'יימס איגן הולמס - רוצח המונים אמריקאי שביצע את פיגוע הירי באורורה
פייגה אילנית

פייגה אילנית (הינדס) (7 בפברואר 1909 - 14 ביולי 2002) הייתה חברת הכנסת מטעם מפ"ם וחברת קיבוץ גן שמואל. נולדה בעיירה בראנסק (פרוור של ביאליסטוק), שבפולין, בשם פייגה הינדס, לרב שרגא פייבל הינדס ונחמה לבית שקופ (בתו של הרב שמעון שקופ, ראש ישיבת "שער התורה" בגרודנו). בשנת 1915 עברה עם הוריה למחוז חרקוב שבאוקראינה, ושם למדה בגימנסיה הרוסית בעיר סומי. לאחר פטירת אמה, ונישואיו השניים של אביה, חזרה לפולין ועברה להתגורר אצל סבה וסבתה בבראנסק. בשנת (1922) עברה לגרודנו והצטרפה לתנועת "השומר הצעיר". שם נטלה חלק פעיל בהנהגת הקן ונבחרה לחברת המועצה הארצית של התנועה. בפברואר 1929, בגיל 20, עלתה לארץ ישראל והגיעה לחדרה. בספטמבר אותה שנה עברה לבנימינה וב-1930 הצטרפה להגנה. בתקופה זו עבדה בפרדסים ובסלילת כבישים. בשנת 1933 הצטרפה במסגרת קבוצת "הבנימינאים" לקיבוץ גן שמואל. בשנת 1949 שימשה כחברת כנסת בכנסת הראשונה מטעם מפ"ם; תפקיד אותו מילאה עד 1951. פייגה אילנית התנגדה נחרצות לפעילות של המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה, והחזיקה בדעתה זו עד לסוף ימיה. כמו כן התנגדה אילנית לוועדת פרומקין שחקרה את החינוך במחנות העולים, ובטענות שהועלו על חינוך וכפייה שנועדו להעביר אנשים על דתם, ולהופכם לחילונים; בהמשך אף יצאה נגד מסקנות ועדת החקירה, בין השאר בשל האבסורדיות לדעתה בטענה שבזדון "נגזזו פאות". בסוף ימיה התעוורה. נפטרה בשנת 2002, ונקברה לצד בנה אורי אילן בקיבוץ גן שמואל. ערך מורחב – אורי אילן לאחר עלייתה לארץ נישאה לשלמה אילן, ובשנת 1935 נולד בנם הבכור, אורי. לזוג נולדו עוד שלושה ילדים: רוני, שמעון וחנה. הבן שמעון נקרא על שם סבה, הרב שמעון שקופ, שהיה מראשי הישיבות הבולטים בליטא, ואילנית שמרה על קשר עמו גם לאחר הצטרפותה לשומר הצעיר. בנה אורי אילן וארבעה מחבריו, חיילים שיצאו למשימת מודיעין בשם מבצע צרצר בשטח סוריה, נפלו בשבי ב-8 בדצמבר 1954. ארבעה ימים לאחר שהחוליה נפלה בשבי יורט מטוס זר שחדר למרחב האווירי של ישראל והיה בטיסה מסוריה למצרים, ובו עשרה נוסעים ואנשי צוות. ראש הממשלה ושר החוץ, משה שרת, דחה את ההצעה להשתמש בנוסעים כבקלפי מיקוח להחלפה בשבויים. "אנחנו לא פיראטים, אנחנו נוהגים כבני אדם", אמר. פייגה אילנית כיבדה את החלטתו של שרת ולא יצאה נגדה. על פי דן מרגלית, ארגונים בינלאומיים הציעו לפייגה אילנית, לפעול לשחרורו של בנה, בשל היותה של האם חברת מפ"ם. היא הסכימה, ובלבד שהשחרור יהיה "לא לבד. אורי ישוחרר עם כולם". בעודם בשבי, נתונים ללחץ פיזי ופסיכולוגי קשה ביותר, חשש אורי כי בלחץ העינויים יגלה את סודות המבצע לסורים, ובכך יפגע בביטחון המדינה. מכיוון שכך התאבד בתאו ב-13 בינואר 1955. בסופו של אותו יום הוחזרה גופתו לישראל. על פי דן מרגלית, בנה השלישי של אילנית, שמעון, היה הראשון שחשד במרגל אודי אדיב, בן קיבוץ גן שמואל אף הוא, והביא לתפיסתו על ידי שירותי הביטחון הישראלים. ארכיון משפחתה, הכולל תכתובת שלה עם סבה הרב שמעון שקופ, נמצא באוניברסיטת בר-אילן. פייגה אילנית, באתר הכנסת פייגה אילנית, באתר כנסת פתוחה דוד תדהר (עורך), "פייגה אילנית (הינדס)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2130 הספד, תמונה וביוגרפיה, באתר ההנצחה של קיבוץ גן שמואל על התוכנית הכלכלית של משקנו - פייגה אילנית, 1944, מאמר שמשרטט תוכנית אב לבניית הקיבוץ בגן שמואל "ישראל היום", 3 באוגוסט 2012 עקיבא צימרמן, סבא חרדי ונכדה שמוצניקית, הצופה, ט"ז בטבת תשע"ב, מארכיון האינטרנט
דורית זילברמן

דורית זילברמן (נולדה ב-2 בדצמבר 1956) היא סופרת, חוקרת ספרות ועורכת דין ישראלית, זוכת פרס היצירה לסופרים עבריים. זילברמן נולדה בחיפה כדורית גינזבורג. אביה היה מאמן וכדורגלן הפועל חיפה, אברהם גינזבורג. היא בעלת תואר דוקטור בספרות מאוניברסיטת בר-אילן משנת 1990. עבודת הדוקטורט שלה הייתה בנושא "האני היהודי החצוי ביצירותיהם של פיליפ רות וא.ב. יהושע: עיון משווה", בהנחיית פרופ' הלל ברזל. הייתה עורכת כתב העת "מאזניים" של אגודת הסופרים בשנים 1995 עד 1997 וכיום יושבת ראש המערכת. מאז שנת 2015 מכהנת כמ"מ יו"ר אגודת הסופרות והסופרים העברים בישראל. פרסמה 21 ספרים, בהם רומנים, נובלות וסיפורים קצרים. הסרט "טאהרה" נעשה על פי ספרה "סירוס". בנוסף ערכה ספרים רבים. כמו כן חיברה עיונים ביצירתה של יונה וולך (שהם עיבוד של עבודת המאסטר שלה), ומאמר בנושא "מיסטיקה והיפנוזה ביצירת עמוס עוז". בשנת 2001 זכתה בפרס קוגל לספרות. הייתה נשואה לשחקן והבדרן מנחם זילברמן, ממנו התגרשה בשנת 1998. היא נישאה לו בהיותה בת 20, כשהיא גרושה ואם לבת. לשניים נולדו שני ילדים משותפים. בשנת 2001 החלה בלימודי משפטים ומאז סיומם בהצלחה משמשת כעורכת דין ומתמחה בדיני משפחה במשרד עם מישל חדד. דורית זילברמן זכתה בפרס היצירה מקרן ראש-הממשלה ע"ש לוי אשכול לשנת תשע"ז 2017 ובפרס היצירה לסופרים עבריים (2017). "מתחת לבגדים". "שיעור ראשון ברכיבה על סוסים": סיפורים. תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשמ"א 1981. "אימשל". 1982 "תחנה מרכזית. תל אביב". הקיבוץ המאוחד, 1983. "מדובר בזה ככל הנראה". אילת, הוצאת מנחם זילברמן וספריית מעריב, 1986. "העברית היא אשה מתרחצת": 3 פרקים על שירת יונה וולך". תל אביב, י. גולן, 1990. "אשה בתוך אשה בתוך אשה בתוך": רומן קצר. תל אביב, תרמיל חדש - משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991. "העברית היא אשה מתרחצת": 6 פרקים על שירת יונה וולך. תל אביב, י. גולן, 1993. "סיוט מתוק": סיפורים. תל אביב, ספרית פועלים, 1993. "שופט שלי". הוצאת ביתן, 1995. "שבע נשים ורצח". ירושלים, כתר, 1997. "נוגה, קומי". אור יהודה, הד ארצי, 1999. "מכשף השבט": עמוס עוז - היפנוזה ומיסטיקה ביצירותיו. אור יהודה, הד ארצי, 1999. "אחושרמוטה אהבה". ביחד עם מישל חדד. תל אביב, מחלקת הפקות, 2000. "האם היא בוגדת? האם הוא בוגד? התופעה, הסימנים והפתרונות", ביחד עם מישל חדד, הוצאת מח הפקות 2000, תשס"ב-2002. "שער הרחמים". ידיעות ספרים, 2008. גם תורגם לאנגלית. "תלוי איך מספרים". ידיעות ספרים, 2016. "בלחש". ידיעות ספרים, 2019. "הבלדה על דורית ומנחם", ידיעות ספרים, 2022. "דיו לבנה דיו שחורה", הוצאת כתב (עורכת שותפה עם שלומית ליר), 2023. אתר האינטרנט הרשמי של דורית זילברמן כתבי דורית זילברמן בפרויקט בן-יהודה דורית זילברמן, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" דורית זילברמן, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" רשימת הפרסומים של דורית זילברמן, בקטלוג הספרייה הלאומית דורית זילברמן, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה" דורית זילברמן, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל הספרים של דורית זילברמן, באתר "סימניה" ליטל בית-יוסף, דרך העיניים של האחרים: ריאיון עם דורית זילברמן, באתר nrg‏, 23 באוגוסט 2008 סמדר שיר, זו חרפה שישראל מבריחה את הדור הצעיר לחו"ל, באתר "ידיעות אחרונות", 28 בנובמבר 2016 יעקב בר און, מכשפות, החיים עם מנחם זילברמן ועמוס עוז:דורית זילברמן בספר חדש, מעריב, 26 בנובמבר 2019 דורית זילברמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דורית זילברמן, דף שער בספרייה הלאומית דורית זילברמן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה אתר המשרד
פיליפ סטארק

פיליפ סטארק (צרפתית: Philippe Starck; נולד ב-18 בינואר 1949) הוא מעצב תעשייתי צרפתי הפעיל בכל העולם. סטארק עוסק בעיקר בעיצוב מוצרים ביתיים אך תחום עיסוקו כולל גם אדריכלות, עיצוב פנים ואף עיצוב כלי רכב. פיליפ סטארק נולד ב-1949 כבנו של אנדרה סטראק, מהנדס אווירונאוטיקה. מוצא המשפחה מצד האב הוא מחבל אלזס. סטארק התחנך בבית הספר הקתולי "נוטר דאם דה סנט קרואה" בניי-סור-סן ואחר כך אצל האמן אנרי מלוו בבית הספר קמונדו על שם משפחת קמונדו בפריז ופתח את משרד העיצוב הראשון שלו כבר ב-1968 שהתמחה בעיקר במוצרים מתנפחים. שנה מאוחר יותר ניהל את החברה יחד עם מעצב האופנה האיטלקי פייר קרדין. במהלך שנות ה-70 עסק בעיקר בעיצוב של מוצרים ביתיים זולים יחסית ובעיצוב פנים. הקריירה שלו נסקה בשנות ה-80, בעיקר לאחר שב-1982 עיצב את דירתו הפרטית של נשיא צרפת דאז פרנסואה מיטראן. סגנונו של סטארק מתאפיין בעיצוב של צורות אורגניות ושילובי חומרים בלתי שגרתיים. אחד המוצרים הידועים ביותר של סטארק הוא מסחטת הלימונים "Juicy Salif" שעיצב ב-1990 שהפכה לאייקון בעיצוב התעשייתי ולפריט אספני. בישראל, היה סטארק אחראי לעיצוב של מגדלי YOO שנבנו בתל אביב. הוא לא היה אחראי לצד האדריכלי של המגדלים אלא לעיצוב הרעיון הכללי ולשם המותג. פרויקט YOO הוא שמם של כמה מבני מגורים שסטארק עיצב גם במדינות נוספות. Eurostar Kronenbourg 1664 by Starck Microsoft optical mouse Jia - the first Philippe Starck-designed boutique hotel in Asia Juicy Salif מגדלי YOO מדיה וקבצים בנושא פיליפ סטארק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיליפ סטארק ליזי דייוויס, הגרדיאן, עכבר העיר אונליין, פיליפ סטארק מעצב עכשיו בגדים, באתר הארץ, 22 ביוני 2009 סטיב רוז, הגרדיאן, עכבר העיר אונליין, סטארק ממציא מחדש את העיצוב הבריטי, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2009 רוני קציר, פיליפ סטארק: "אני הולך ומתרחק מעיצוב", באתר כלכליסט, 9 בדצמבר 2012 אפרת בראשי‏, רואים 6/6: יום הולדת שמח פיליפ סטארק, באתר וואלה, 21 בינואר 2015 אפרת בראשי‏, פיליפ סטארק מעריץ יזם ישראלי ולא יודע שהוא פשט רגל. ריאיון, באתר וואלה, 14 באפריל 2016 פיליפ סטארק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פיליפ סטארק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיליפ סטארק, באתר Discogs (באנגלית)
רוברט האס

רוברט האס (באנגלית: Robert Haas; נולד ב-1 במרץ 1941) הוא משורר, מתרגם ועורך אמריקאי. רוברט האס נולד למשפחה קתולית בפרוור של סן פרנסיסקו שבקליפורניה. הוא למד בבית ספר קתולי פרטי. אחיו הבכור ואמו הבחינו בכישרונו וסייעו לו רבות בטיפוח כישרון הכתיבה שלו ובפרסום שירתו המוקדמת. בצעירותו הושפע מפריחת השירה של "דור הביט", מן המשוררים אלן גינסברג, קנת רקסרות' וחבריהם. וכן הושפע מהשירה האסייתית, בעיקר משירת ההייקו היפנית, בשל ריבוי יוצאי אסיה בעירו. האס סיים תואר ראשון במכללת סנט מרי בקליפורניה וקיבל תואר שני ודוקטורט בלשון האנגלית, באוניברסיטת סטאנפורד, ופגש שם משוררים ויוצרים חשובים שלימים קנו להם שם בשירה האמריקאית, כגון רוברט פינסקי, ג'יימס מקמייקל וג'ון פאק. בשנת 1967 עבר האס למדינת ניו יורק, והורה שירה, כתיבה יוצרת ואנגלית באוניברסיטת באפלו. לאחר מכן שב לקליפורניה, הצטרף לסגל המורים של אוניברסיטת ברקלי, בה הוא מתגורר ויוצר גם היום. האס הקדיש מזמנו ומכוחו גם לפעילות ציבורית, ובעת שהיה "משורר הקונגרס" לחם על שיפור איכות הסביבה. רוברט האס פרסם שישה כרכי שירה. כמתרגם התפרסם בעיקר בתרגומיו לשירי צ'סלב מילוש. פרס הספר הלאומי, קטגורית השירה, נובמבר 2007. פרס המבקרים, האמריקאי. עיטור כבוד על שמו של המשורר ויליאם קרלוס ויליאמס. רוברט האס זכה בתואר משורר הקונגרס האמריקאי, בשנים 1995 עד 1997. רוברט האס משאלות אנוש: מבחר שירים; מאנגלית: משה דור; אחרית דבר: ברברה גולדברג, תל אביב: קשב לשירה, תשס"ו 2006. שירים בודדים משלו תורגמו בידי כמה מתרגמים ונדפסו בכתבי עת ספרותיים. מדיה וקבצים בנושא רוברט האס בוויקישיתוף זר הדס גמיש, שיר, מאנגלית משה דור, עתון 77, גיליון 328-327, ינואר-פברואר 2008 רוברט האס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קן מטינגלי

תומאס קנת "קן" מטינגלי השני (באנגלית: Thomas Kenneth "Ken" Mattingly II;‏ 17 במרץ 1936 – 31 באוקטובר 2023) היה אסטרונאוט בתוכנית אפולו ובמעבורת החלל. הוא שימש טייס מודול הפיקוד של אפולו 16, מפקד המעבורת במשימה STS-4 ומפקד המעבורת במשימה STS-51C. נולד בשיקגו, אילינוי. היה בעל תואר בוגר במדעים בהנדסה אווירונאוטית מאוניברסיטת אובורן, 1958. מטינגלי החל את הקריירה הצבאית שלו כסג"ם בצי האמריקאי בשנת 1958, וקיבל את כנפי הטיסה שלו בשנת 1960. בין 1960 ל־1963 הוא הוצב בטייסת VA-35 והטיס מטוסי A-1H סקייריידר מעל נושאת המטוסים USS Saratoga. ביולי 1963 הועבר לטייסת VAH-11 על נושאת המטוסים USS Franklin D. Roosevelt, שם הטיס מטוסי A-3 סקייווריור במשך שנתיים. בתפקידו האחרון היה תלמיד בבית הספר לטייסי מחקר אירוספייס של חיל האוויר האמריקאי. היה אחד מ-19 האסטרונאוטים שנבחרו באפריל 1966. היה בצוות התמיכה של האסטרונאוטים במשימות אפולו 8 ואפולו 11, והיה נציג האסטרונאוטים בפיתוח חליפת החלל ומנשא הגב. היה מיועד להיות טייס מודול הפיקוד של אפולו 13, אך הוחלף על ידי ג'ק סוויגרט 72 שעות לפני השיגור, מאחר שנחשף למחלת האדמת ולא היה מחוסן. ב־16 באפריל 1972 שוגר עם ג'ון יאנג וצ'ארלי דיוק למשימת אפולו 16. במהלך משימה זו נחתו דיוק ויאנג על פני הירח, בעוד מטינגלי נשאר במודול הפיקוד במסלול סביב הירח, וביצע תצפיות, צילומים ומדידות כימיות של פני הירח. בין ינואר 1973 למרץ 1978 שימש כראש תמיכת תוכנית המעבורת במשרד האסטרונאוטים. לאחר מכן מונה לעוזר טכני לענייני טיסות ניסוי למנהל תוכנית הניסוי לטיסות במסלול. בין דצמבר 1979 לאפריל 1981 שימש כראש קבוצת ההמראה והחדירה לאטמוספירה במשרד האסטרונאוטים. לאחר מכן היה מפקד גיבוי של STS-2 ו־STS-3. ב־27 ביוני 1982 שוגר כמפקד המעבורת במשימה STS-4, טיסת הניסוי הרביעית והאחרונה של מעבורת החלל קולומביה, יחד עם הטייס הנרי הרטספילד. בנוסף לבדיקות השפעות החום על המעבורת ומאפיינים נוספים, ביצעו מספר ניסויים מדעיים. המעבורת נחתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס ב־4 ביולי. בין יוני 1983 למאי 1984 היה ראש קבוצת התמיכה של מחלקת ההגנה במשרד האסטרונאוטים. ב־24 בינואר 1985 שוגר כמפקד המעבורת במשימה STS-51-C, שהייתה המשימה הראשונה של מחלקת ההגנה. המעבורת הניחה במסלול מטען של מחלקת ההגנה שכלל רכב שלב עליון אינרציאלי. המעבורת נחתה ב־27 בינואר. בסך הכול צבר מטינגלי 504 שעות בחלל, מתוכן שעה ו־13 דקות של פעילות חוץ רכבית במהלך אפולו 16. מטינגלי התפטר מנאס"א ב־1985. הגיע לדרגת אדמירל משנה (rear admiral) בצי. לאחר סיום עבודתו בנאס"א, מונה למנהל השימוש וההפעלה של משרד תחנת החלל של גראמן. היה ראש תוכנית "אטלס" בג'נרל דיינמיקס. תפקידו הבא היה סגן נשיא לוקהיד מרטין ומנהל תוכנית X-33. בספטמבר 1999 מונה ליו"ר יוניברסל ספייס נטוורק. נפטר ב-31 באוקטובר 2023. מדליית השירות המצוין של הצי כנפי אסטרונאוט של הצי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה, 1982 אות השירות הראוי לציון של נאס"א (פעמיים) ועוד אותות ועיטורים מארגונים לא ממשלתיים אחרים. מדיה וקבצים בנושא קן מטינגלי בוויקישיתוף קן מטינגלי באתר נאס"א (באנגלית) קן מטינגלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איתי נבו, מת האסטרונאוט שסייע להציל מרחוק את צוות אפולו 13, באתר ynet, 3 בנובמבר 2023
תור צוחק

תור צוחק (שם מדעי: Streptopelia roseogrisea) הוא מין במשפחת היוניים השייך לסוג בו כלולה גם הצוצלת. התור הצוחק הוא יונה קטנה הנפוצה באזורים הצחיחים באפריקה הנמצאים דרומית למדבר הסהרה. תפוצתה רוחבית ביבשת אפריקה, והיא מגיעה אף למערב חצי האי ערב. אף על פי שהיא חיה באזורים צחיחים, ניתן למצוא אותה מסביב למקורות מים. אורכו הממוצע של התור הצוחק הוא 26 סנטימטרים. חלקו העליון של גופו, מכתפיו ועד לזנבו, הוא בצבע חום-אפור בהיר, על אף שקצות הכנפיים הם בעלי גוון כחול. נוצות התעופה הן כהות יותר, וצבען כמעט שחור. ראשו, צווארו וחזהו של התור הצוחק הם ורדרדים, וסנטרו ובטנו לבנים יותר. ההבדל בין הזוויגים קטן למדי. התור הצוחק בוית בידי האדם והוא אביו של התור הברברי (אנ'). מדיה וקבצים בנושא תור צוחק בוויקישיתוף תור צוחק, באתר ITIS (באנגלית) תור צוחק, באתר NCBI (באנגלית) תור צוחק, באתר GBIF (באנגלית) התור הצוחק באתר ה-IUCN תור צוחק באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.