laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הכינור ואני

הכינור ואני הוא רומן אוטוביוגרפי מאת הסופר אשר כנפו. הספר עוסק בילדותו ובסיפור עלייתו לארץ של הסופר. הרומן יצא לאור בהוצאת בימת קדם בשנת 2016. סיפור ילדותו ועלייתו לארץ של הסופר אשר כנפו. ילדותו בעיר מוגדור, לימודיו במוגדור ובקזבלנקה. עלייתו לארץ במסגרת עליית הנוער וקליטתו בישראל כחלק מחבורת נוער בקיבוץ כפר דרום- כיום מושב בני דרום. הסיפור שזור גם בסיפורים שונים על תקופות מאוחרות יותר.
דינמו מחוז לנינגרד

מועדון הכדורעף דינמו מחוז לנינגרד (ברוסית: Волейбольный Клуб «Динамо-ЛО» Сосновый Бор) היא קבוצת כדורעף מקצוענית רוסית מהעיר סוסנובי בור שבמחוז לנינגרד, המתמודדת בליגת העל הרוסית בכדורעף. תאגיד רוסאטום הוא הספונסר הראשי של הקבוצה באמצעות חברת הבת שלו רוסאנרגואטום. הקבוצה הוקמה על בסיס קבוצת נייטרון שהוקמה במאי 2004 על ידי אלכסנדר ספריקין. תחת שם זה הקבוצה התמודדה בליגה הרביעית והשלישית של רוסיה בכדורעף עד עונת 2007. בעונה זאת הקבוצה סיימה ראשונה בליגה השלישית, העפילה לליגה השנייה, ומיתגה מחדש את עצמה כדינמו מחוז לנינגרד. בעונת 2010 ועונת 2011 הקבוצה הייתה בסכנת הדחה אך הצליחה להישאר בליגה השנייה והעפילה לאחר מכן לליגת המשנה. בעונת 2015/2016 הקבוצה הצליחה להבטיח את העפלתה לליגת העל הרוסית בכדורעף, 2 מחזורים לפני סיום העונה. בעונת הבכורה שלה בליגת העל, עונת 2016/2017, הקבוצה סיימה במקום ה-12, ועונה לאחר מכן שיפרה את הישגה וסיימה במקום ה-11, הישג השיא של הקבוצה. בעונת 2019/2020 העפילה לראשונה בתולדותיה לפלייאוף הליגה ובעונת 2020 העפילה לראשונה לחצי גמר הגביע הרוסי בכדורעף. עד 2016 הקבוצה אירחה את משחקיה בהיכל הספורט "אנרגטיק" שבסוסנובי בור, אך בשל חוסר עמידת ההיכל בתנאים הנדרשים מקבוצות ליגת העל, הקבוצה עברה לארח את משחקיה באקדמיה לכדורעף על שם פלאטונוב בעיר סנקט פטרבורג. הטורניר לזכר פלאטונוב 2007 אתר האינטרנט הרשמי של דינמו מחוז לנינגרד (ברוסית) דינמו מחוז לנינגרד, ברשת החברתית פייסבוק דינמו מחוז לנינגרד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דינמו מחוז לנינגרד, ברשת החברתית אינסטגרם דינמו מחוז לנינגרד, ברשת החברתית VK Борзов: лучше достойно проиграть, чем пройти сезон для галочки, Чемпионат.com
רות זלוצ'נקו

רות זלוצ'נקו (נולדה ב-23 בינואר 1958) היא אתלטית ישראלית בעבר. אלופת ישראל (1975, 1976 ו-1977), אלופת המכביה העשירית (1977), שיאנית המכביה ובעלת מדליית ארד מאליפות אסיה (1975) בקפיצה לגובה, אלופת ישראל בקפיצה לרוחק (1974), אלופת ישראל בריצת 100 מטר משוכות (1976) ואלופת ישראל וסגנית אלופת אסיה בקרב חמש (1976). זלוצ'נקו התאמנה בהפועל רמת גן בהדרכתו של דוד קושניר. בתחרות האתלטיקה של המכביה התשיעית ביולי 1973 זכתה זלוצ'נקו במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.55 מטר, אחרי אורית אברמוביץ' (1.60 מטר) ולפני איירן מלך מישראל (1.50 מטר). באליפות ישראל שנערכה ביולי 1974 זכתה זלוצ'נקו במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.55 מטר, לפני זיוה רבינוביץ' מהפועל תל אביב (5.50 מטר) ומיה קלה ממכבי חיפה (5.42 מטר). באליפות אסיה באתלטיקה(אנ') שנערכה בסיאול קוריאה הדרומית ביוני 1975 זכתה זלוצ'נקו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בקרב חמש בתוצאה של 3687 נקודות, אחרי קיוקו שימיזו (4064 נקודות) ולפני הוצומי הרדה (3667 נקודות), שתיהן מיפן ומדליית ארד, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.74 מטר, אחרי היסאו צושיאה ומיצ'יו אינאוקה אף הן מיפן ושתיהן קבעו תוצאה של 1.74 מטר. באליפות ישראל שנערכה ביולי היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.65 מטר. באליפות ישראל שנערכה ב-1976 זכתה זלוצ'נקו ב-3 מדליות זהב בקרב חמש בתוצאה של 3766 נקודות, בריצת 100 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 15.0 שניות ובקפיצה לגובה בתוצאה של 1.70 מטר. בתחרות שנערכה במכון וינגייט ב-26 בפברואר 1977 זכתה זלוצ'נקו במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 1.77 מטר, ס"מ פחות מהשיא הישראלי של אורית אברמוביץ' והתוצאה השנייה בטיבה של אתלטית ישראלית בכל הזמנים, באותה העת. באליפות ישראל שנערכה ביוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.70 מטר, לפני אירן מלך מהפועל חדרה 1.66 מטר וורד עצמון מהפועל ירושלים (1.61 מטר). בתחרות האתלטיקה של המכביה העשירית ביולי היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.75 מטר, לפני ורד עצמון (1.65 מטר) ולפני איירן מלך (1.60 מטר). קפיצה לגובה: 1.77 מטר (1977) קפיצה לרוחק: 5.66 מטר (1974) ריצת 100 מטר משוכות: 15.0 שניות (1976) קרב חמש: 3766 נקודות (1976) מיכל למדני חזרה לבור הקפיצה לגובה, מעריב, 6 בפברואר 1972 4 שיאים לנערים באליפות הפועל באתלטיקה, דבר, 9 באפריל 1972 אורי ירון, רות זלוצ'נקו הצטיינה במבחן בתי-הספר, מעריב, 4 בספטמבר 1974 אתלטיקה קלה, דבר, 27 ביוני 1976 אלכס פרלסמן, ממקסיקו 70 עד וונזואלה 79, מעריב, 1 בינואר 1980 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קפיצה לגובה נשים, באתר איגוד האתלטיקה בישראל 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קפיצה לרוחק נשים, באתר איגוד האתלטיקה בישראל 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 100 מטר משוכות נשים, באתר איגוד האתלטיקה בישראל אבינעם פורת, האיש שאימן את אריק איינשטיין, באתר ynet, 19 בדצמבר 2014 אמש במכביה, דבר, 15 ביולי 1973 אורי ירון, נעילה בלי שיאים, מעריב, 11 ביולי 1974 אליפות הא"ק הסתיימה אמש בקול דממה, דבר, 11 ביולי 1974 אסתר רוט זכתה במדליית זהב בריצת 100 מ' (11.91) בסיאול, דבר, 12 ביוני 1975 כסף לזלוצ'נקו וארד לחנה שזיפי בסיאול, דבר, 13 ביוני 1975 רמה ירודה הופגנה באליפות ישראל בא"ק, דבר, 4 ביולי 1976 רוט גמלה לבריטית קולייר רצה 100 מ' משוכות ב-13.0 ש', דבר, 27 ביוני 1977 ביום האחרון לתחרויות הא"ק לא השתנתה התמונה: משעמם!, דבר, 20 ביולי 1977
סטאר פרו

סטאר פֶּרוּ (ספרדית: Star Perú), שבעבר נקראה סטאר אפ (Star Up), היא חברת תעופה פרואנית שבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי חורחה צ'אבס שבלימה, פרו. החברה מפעילה טיסות נוסעים ומטען לשמונה יעדים בפרו מלימה. חברת התעופה הוקמה במאי 1997 והחלה את פעילותה עם מטוס אנטונוב An-32 ששימש להובלת נוסעים ומטען ברחבי  דרום אמריקה. בסוף שנת 2004 החלה סטאר פרו בהפעלת טיסות נוסעים פנימיות בפרו לאחר שרכשה מטוס בואינג 737-200. בעקבות פעילות עסקית נכונה הוכתרה החברה לחברת התעופה בעלת הצמיחה הגדולה ביותר בפרו בשנת 2005. נכון לשנת 2016 טסה החברה מבסיסה שבלימה ל-8 יעדים בפרו: אנדוס, קאמיסה, אילו, קוריאנטס-טרומפטארוס, קוסקו, הואנוקו, איקיטוס, פוקאלפה, פוארטו מלדונאדו וטראפוטו. מדיה וקבצים בנושא סטאר פרו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטאר פרו "Star Perú's History". starperu.com. 3 בנובמבר 2009. אורכב מ-המקור ב-6 בספטמבר 2009. נבדק ב-3 בנובמבר 2009. {{cite web}}: (עזרה) "Star Perú's Route Network". starperu.com. 2015-04-27. אורכב מ-המקור ב-16 בדצמבר 2009. נבדק ב-27 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה)
חיים ברביבאי

חיים ברביבאי (נולד ב-1952) הוא איש ציבור ישראלי, אשר כיהן כראש עיריית קריית שמונה מ-1997 עד 2008. במקצועו מהנדס תעשייה וניהול, ניהל בתל-חי את בית הספר למכינות. הרצה במכללה בבי"ס להנדסאים במכללה. נבחר לראשות העיר קריית שמונה ב-27 באפריל 1998. בחודש דצמבר 1997 בחרה מועצת העיר בחיים ברביבאי לעמוד בראשות העיר באופן זמני עד לבחירות מיוחדות, בעקבות התפטרותו הפתאומית של פרוספר אזרן. ב-28 באפריל 1998 נבחר ברביבאי על ידי הציבור לתפקיד ראש העיר, בקבלו מעל 53% מהקולות. בנובמבר 2003 נבחר ברביבאי לקדנציה נוספת לאחר שגבר בסיבוב השני על ניסים מלכה וכיהן בתפקיד עד אפריל 2008. ברביבאי הורשע בשוחד ובמרמה על קבלת תרומות מקבלנים במהלך הבחירות, נידון לשנת מאסר על-תנאי ולקנס והתפטר מראשות העיר. לאחר התפטרותו של ברביבאי מילא את מקומו סגנו סמי מלול שכיהן כראש עיר בפועל עד הבחירות שנערכו באוקטובר 2008. בנובמבר 2008 החל ברביבאי לרצות עבודות שירות בבית תמחוי בעיר, אחרי שהורשע בלקיחת שוחד, רישום כוזב במסמכי תאגיד, מרמה והפרת אמונים במהלך כהונתו כראש העירייה. עומר חימי, קריה נטושה, באתר nrg‏, 18 במאי 2005 רוני סופר ושרון רופא-אופיר, ראש עיריית קריית שמונה מצטרף לשרון, באתר ynet, 1 בדצמבר 2005 עדי חשמונאי, חיידק אלים תקף את חיים ברביבאי, באתר nrg‏, 24 בנובמבר 2008 אבנר לוטן, חיים ברביבאי אושפז בטיפול נמרץ, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 25 בינואר 2009 רשימת ראשי העירייה באתר העירייה הודעה בדבר חילופי ראש עיריית קריה שמונה ובחירת סגניו, ילקוט הפרסומים 4629, עמ' 1940 הודעה בדבר תוצאות הבחירות למועצת עירית קריית שמונה, ילקוט הפרסומים 4644, עמ' 3557-3558 כתבי ynet, ברביבאי ומויאל שרדו; שני ראשי עיר למפד"ל, באתר ynet, 12 בנובמבר 2003 חגי עינב, ראש עיריית קריית שמונה מואשם בלקיחת שוחד, באתר ynet, 2 באפריל 2006 אלי אשכנזי, חיים ברביבאי - ראש עיריית קריית שמונה - הורשע בשוחד ובמרמה; קיבל תרומות מקבלנים במהלך הבחירות, באתר TheMarker‏, 14 באפריל 2008 נתיב נחמני‏, ראש העיר קריית שמונה הורשע בקבלת שוחד, באתר וואלה, 14 באפריל 2008 אורלי פלג-מזרחי, ‏שנת מאסר על-תנאי וקנס לראש עיריית קריית שמונה, חיים ברביבאי, בגין קבלת שוחד, באתר גלובס, 30 ביולי 2008 שרון רופא-אופיר, מאסר על תנאי וקנס לראש עיריית קריית שמונה, באתר ynet, 30 ביולי 2008 חגי עינב, ברביבאי לקח חופשה מתפקידו: "אערער", באתר ynet, 14 באפריל 2008
שטפן השני, דוכס בוואריה

שטפן השני, דוכס בוואריה (בגרמנית: Stephan II. von Bayern;‏ 1319–13 במאי 1375), היה דוכס בוואריה, ולאחר מכן דוכס בוואריה-לנדסהוט בין השנים 1353–1375. שטפן נולד בשנת 1319 ללודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובאטריצ'ה משוויידניץ, בתם של בולקו הראשון, דוכס שוויידניץ וביאטריקס מברנדנבורג. בשנת 1340 איחד אביו לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות בוואריה מחדש, ותחת שלטונו שימש שטפן כמושל אלזס ושוואביה. לאחר מות אביו בשנת 1347 שלטו שטפן ואחיו בכל הנחלה במשותף, ובשנת 1349 חולקה בחוזה לנדסברגר דוכסות בוואריה מחדש בין האחים, לבוואריה העליונה ובוואריה התחתונה. בשנת 1353 חולקה בוואריה התחתונה בחוזה רגנסבורג לדוכסות בוואריה-לנדסהוט שבה שלט שטפן, ולדוכסות בוואריה-שטראובינג שבה שלטו במשותף אלברכט הראשון, דוכס בוואריה ווילהלם הראשון, דוכס בוואריה. בשנת 1354 אישר קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את שלטון בית ויטלסבאך ושטפן ליווה אותו במסעו לאיטליה, אולם בשנת 1356 הסתכסך עמו, לאחר שבבולת הזהב קבל אחיו לודוויג השישי, דוכס בוואריה ומרקיז ברנדנבורג תואר נסיך בוחר, ואילו שטפן לא קיבל שום מעמד בתהליך הבחירות. בשנת 1363 מת אחיינו מיינהארד השלישי, רוזן גוריציה-טירול, בנו של אחיו הבכור לודוויג החמישי, דוכס בוואריה, ובעקבות כך ירש שטפן את דוכסות בוואריה העליונה ופלש לטירול, על מנת לחזק את כוחו מול רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה. בשנת 1369 נחתם שלום שרדינג בין השניים, ובו מסר שטפן את טירול לבית הבסבורג בתמורה לפיצוי כספי גבוה מאוד. בעקבות המלחמה שבה התנגד לו אחיו לודוויג השישי, דוכס בוואריה, איבד בית ויטלסבאך בסופו של דבר את שלטונו במרקיזות ברנדנבורג. ב-13 במאי 1375 מת שטפן, ובניו שטפן השלישי, דוכס בוואריה, פרידריך, דוכס בוואריה ויוהאן השני, דוכס בוואריה ירשו בשותפות את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, אותה חילקו ביניהם בשנת 1392. ב-27 ביוני 1328 התחתן שטפן עם איזבלה מסיציליה, דוכסית בוואריה, בתם של פדריקו השלישי, מלך סיציליה ואלינור מאנז'ו, ממנה היו לו 4 ילדים: שטפן השלישי, דוכס בוואריה (1337–1413) אגנס מבוואריה (1338–לא ידוע), התחתנה עם ז'אקייה הראשון, מלך קפריסין פרידריך, דוכס בוואריה (1339–1393) יוהאן השני, דוכס בוואריה (1341–1397) ב-14 בפברואר 1359 התחתן שטפן עם מרגרטה מנירנברג, בתם של יוהאן השני, רוזן העיר נירנברג ואליזבת מהנברג, אך לא היו לו ילדים ממנה. מדיה וקבצים בנושא שטפן השני, דוכס בוואריה בוויקישיתוף
MFJ אנטרפרייזס

MFJ אנטרפרייזס (באנגלית: MFJ Enterprises), שנוסדה בשנת 1972 על ידי מרטין פ. ג'ו, היא יצרנית של מגוון רחב של מוצרים עבור תעשיית הרדיו החובבני. הם מתמחים באביזרים לתחנות רדיו, כגון אנטנות, מקלטים משלטים, מכיילי אנטנות ועוד. כיום MFJ מייצרת יותר מוצרי רדיו חובבני מכל חברה אחרת בעולם ויש לה 5 חברות-בת. ראשי התיבות "MFJ" של החברה הם אלה של המייסד, מרטין פ. ג'ו (כינוי רדיו K5FLU). אתר האינטרנט הרשמי של MFJ אנטרפרייזס "Nine named BCoE Distinguished Alumni Fellows". Mississippi State University. 31 במרץ 2014. נבדק ב-19 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה)
כל בדיחות אשכול

כל בדיחות אשכול הוא ספר הומוריסטי שיצא לאור בכריכה רכה בדצמבר 1966 על ידי הוצאת "איסר". את הספר כתב אורי סלע בשיתוף עם חברו העיתונאי שרגא הר-גיל. בשנת 1967 יצא כרך ב' עם בדיחות נוספות, כשבשער רשום: "עוד בדיחות אשכול". בספר זה הוצג לקט קטעים ואמירות הומוריסטיות שרווחו בציבור על לוי אשכול וממשלתו. מחברי החוברת מסבירים במבוא כי "חוברת קטנטונת זאת באה לאסוף את בדיחותיה של תקופת אשכול – ההנאה היחידה שתקופה זו הביאה לאזרחי המדינה". הבדיחות מבטאות דיכאון כבד, מתובל בהומור שחור וגס. "חוברת זו" – כותבת יונה הדרי בדוקטורט שלה "משיח רכוב על טנק" – "מנסחת מצב רוח ציבורי דיכאוני שהגיע לשיאו". באותה תקופה, היו מיתון חריף ואבטלה: עסקים פשטו את הרגל (שני הבנקים, פויכטוונגר ואלרן, התמוטטו, חברת רסקו הפסיקה את פעילותה) ורבים היגרו לחו"ל ("יורדים"). מאמציהם של אשכול וספיר להסביר שמדובר במשבר חולף נכשלו, והפופולריות של אשכול ירדה פלאים. על הספר אמר יוסי שריד: "זה הדבר הכי גרוע שיכול לקרות למנהיג. עדיף כבר שישנאו אותך מאשר שיצחקו עליך". זמן קצר לאחר פרסום החוברת פתחה המשטרה בחקירה כדי לאתר את מחברה. העילה לחקירה הייתה שהמו"ל של החוברת לא ציין עליה את שם בית הדפוס שבו הודפסה ולא את שם המחבר. החקירה לא העלתה דבר. עם השנים, התברר כי מחבר החוברת היה אורי סלע. הוא עשה זאת לשם פרנסה אך גם מתוך תחושה שחוברת זו נותנת ביטוי אמיתי למצב הרוח הציבורי. בין הבדיחות: בנמל התעופה לוד תלו שלט: היוצא אחרון מתבקש לכבות את האור אספן בולים מוכרח להישאר בארץ בשביל להשיג את מעטפת היום האחרון למדינה. השר ישראל גלילי שבר את ידו כשניסה להרים את המורל של העם. לוי אשכול ואורי זוהר נפגשו. שאל לוי אשכול את אורי זוהר מה דעתו עליו. ענה אורי זוהר: שמע, אשכול, את המדיניות שלך עוד הייתי מוכן לסבול, אבל זה שאתה מצחיק את הקהל יותר ממני-על זה לא אסלח לך. פנחס ספיר (שר האוצר דאז) הבטיח להעמיד את משק המדינה על הרגליים...ובאמת, הרבה אנשים נאלצו למכור את המכוניות שלהם. האוניברסיטה החליטה להעניק לפנחס ספיר תואר דוקטור כבוד לביוכימיה על שהצליח להפוך את הלירה לזבל אורגני. ראש ממשלה גרמני חושב כשהוא שותה בירה, ראש ממשלה צרפתי חושב כשהוא אוכל, ראש ממשלה בריטי חושב כשהוא מעשן מקטרת, ראש ממשלה ישראלי חושב אחרי שהוא עושה. המיתון דומה לברית מילה... לקטנים מקצצים ולגדולים מחלקים עוגות. אשכול של הומור (ספר) מידע על כל בדיחות אשכול בקטלוג הספרייה הלאומית זאב גלילי, לוי אשכול שהפך את ההומור לנשק פוליטי, באתר היגיון בשיגעון חן מלול, מה ההבדל בין לוי אשכול לג'יימס בונד?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 03.05.2017 ספר בדיחות אשכול, היסטוריום: רגע היסטורי למורים ותלמידים, המרכז ללימודי רוח בספרייה הלאומית אלון גן, מ-"כל בדיחות אשכול" ל-"כל בדיחות נאצר": העם כתבנית נוף בדיחותיו, הומור מקוון 13, דצמבר 2019 כל בדיחות אשכול, באתר OCLC (באנגלית) כל בדיחות אשכול, באתר הספרייה הלאומית כוזיבא, כל בדיחות אשכול, כרך ב', על המשמר, 24 בינואר 1967 חן מלול, מה ההבדל בין לוי אשכול לג'יימס בונד?, באתר הספרייה הלאומית טל בשן, סופהשבוע, ‏איך פספסנו את לוי אשכול, ראש ממשלה מהסוג שכבר לא מייצרים, באתר מעריב השבוע, 17 ביוני 2013 כל בדיחות אשכול, באתר חנות הספרים של איתמר ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יום איכות הסביבה העולמי

יום איכות הסביבה העולמי הוא מועד בינלאומי המצוין כל שנה ב-5 ביוני, על ידי המדינות החברות באו"ם, להעלאת המודעות לאיכות הסביבה (הגנת הטבע והסביבה). היום הוכרז על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות ב-1972 וצוין לראשונה ב-1974. במהלך היום נערכים מפגשים וכנסים לחינוך ולמודעות בנושא, כולל דרכי טיפול ומניעה בבעיות סביבתיות. מטרת יום זה היא להעלות את המודעות לנושאים הקשורים באיכות הסביבה, לקדם שינוי עמדות בנושאים של איכות הסביבה ולהגביר את שיתוף הפעולה של כל המדינות, כדי שאנשים יהנו בעתיד מעולם משגשג ובטוח. יום איכות הסביבה מצוין ברחבי העולם בפעילויות רבות, כמו קונצרטים בחיק הטבע, תהלוכות, נטיעות עצים, תחרויות כתיבה וציור כרזות בבתי הספר, וכן מבצעי מיחזור ונקיון. יום איכות הסביבה הוא אחד המועדים הבינלאומיים הראשונים בנושא שמירת טבע, קיימות וסביבתנות. ימים דומים ליום איכות הסביבה שמציין האו"ם כוללים את היום העולמי לחיות הבר (World Wildlife Day) ב-3 במרץ, יום היערות העולמי (21 במרץ), יום המים העולמי (22 במרץ), יום כדור הארץ (ב-22 באפריל), יום המגוון הביולוגי (22 במאי), יום האוקיינוסים (ב-8 ביוני) ויום למאבק במדבור (ב-17 ביוני). משבר האקלים העולמי סביבתנות הגנת הטבע והסביבה מדיה וקבצים בנושא יום איכות הסביבה העולמי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יום איכות הסביבה העולמי (בספרדית) יום איכות הסביבה העולמי, באתר מט"ח יום איכות הסביבה העולמי 2016, באתר המשרד להגנת הסביבה יום איכות הסביבה העולמי 2017, באתר המשרד להגנת הסביבה על יום איכות הסביבה העולמי, באתר Clean up Israel
בשה

האם התכוונתם ל... שנת בשה – אחת מסוגי השנים בלוח העברי אישים: אורי בשה – ספורטאי ספורט נכים ישראלי ברנבאש בשה – כדורגלן הונגרי סידני בשה – מוזיקאי ג'אז אמריקאי באשה פשה
קולין גרין

קולין פ. גרין (באנגלית: Collin P. Green) הוא קצין בדימוס בדרגת תת אדמירל. בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית. גרין נולד בבואי שבמרילנד, הרביעי מבין תשעה ילדים. ב-1986 סיים תואר ראשון באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי. ב-1988 השלים קורס חבלה ימית והכשרה כלוחם ביחידת אריות הים. הוצב בצוות אריות הים 5 ושירת בו עד 1992, בתקופה זו השתתף במבצעים מיוחדים באסיה ובמלחמת המפרץ. לאחר מכן שירת באגף התכנון והמבצעים במטה הצי. ב-1995 הוצב בצוות אריות הים 2 ובכוח הלוחמה הימית המיוחדת של הצי השישי. ב-1997 מונה לסגן מפקד יחידת הלוחמה הימית המיוחדת העשירית המוצבת בבסיס הצי רוטה שבדרום ספרד. לאחר שסיים תואר שני במכללת המלחמה של הצי הוצב בשנת 2000 כקצין לוחמה ימית מיוחדת בצי החמישי. לאחר מכן שירת כראש ענף גזרת פיקוד מרכז במחלקת המבצעים המיוחדים של אגף המבצעים במטות המשולבים. ב-2005 מונה למפקד צוות אריות הים 3 ובתקופת פיקודו מונה למפקד כוח לחימה ימית מיוחדת שהשתתף במלחמת עיראק. ב-2007 מונה למפקד יחידת הלוחמה הימית המיוחדת המוצבת בבחריין. ב-2008 מונה לעוזר קצין תכנון ומבצעים במטה פיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי. ביוני 2011 מונה למפקד קבוצת הלוחמה המיוחדת הראשונה שבסיסה בקורנדו שבקליפורניה ושירת בתפקיד עד יוני 2013. שימש קצין מבצעים בפיקוד המשותף של נאט"ו באפגניסטן ועוזרו של מפקד כוחות נאט"ו ומפקד פיקוד אירופה של ארצות הברית. במרץ 2016 מונה למפקד המבצעים המיוחדים של פיקוד דרום של ארצות הברית. בספטמבר 2018 מונה למפקד פיקוד הלוחמה המיוחדת של צי ארצות הברית. ב-2020 מונה לראש מטה פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית. בדצמבר 2021 מונה לסגן מפקד הפיקוד במקום טים סימנסקי. הוא פרש מהשירות ב-2024. גרין בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה, ובעל תואר שני בהצטיינות בלימודי אסטרטגיה וביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצי. מדיה וקבצים בנושא קולין גרין בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר הצי Commander, Naval Special Warfare Group ONE - The Commodore Naval Special Warfare Group One Completes Change of Command, אתר צי ארצות הברית, 28 ביוני 2013 Navy SEAL takes helm at SOCSOUTH, ‏dvidshub.net, ‏4 במרץ 2016
תחריט יבש

"תחריט יבש" (באנגלית: Drypoint) היא טכניקת הדפס העובדת בצורה של דפוס שקע, נקרא גם תחריט במחט יבשה. תחריט יבש היא אחת הטכניקות הבסיסיות בהדפס, כיוון שהיא מאפשרת עבודה חופשית של האמן. מקור הטכניקה הוא בשלהי המאה ה-15 בדרום גרמניה. המצאתה מיוחסת לאמן שנודע בכינויים "אמן הספר" (בגרמנית: Meister des Hausbuches). במסגרת הטכניקה עושה האמן שימוש בלוח מתכת רכה כמצע ליצירת גלופה. לרוב נעשה שימוש בלוח נחושת, אולם אמנים מודרניים עושים שימוש גם בחומרים נוספים כגון אבץ. האמן משרטט על לוח המתכת את הדימוי המבוקש בעזרת מחט חדה עשויה פלדה או בעלת חוד של יהלום. לאחר מכן מורחים צבע להדפסה על גבי הלוח. האמן מחדיר את הצבע לשקעים ולחריצים, ובמקביל מסיר את הצבע העודף משאר לוח ההדפסה. לבסוף, האמן מצמיד גיליון נייר אל לוח ההדפסה ומדפיס אותו בעזרת מכבש דפוס או בהדפסה ידנית. השימוש במחט על גבי לוח המתכת הרך יוצרת גלופה שאיננה מתאימה להדפסת עותקים רבים, כיוון שהקו שנחרט בלוח נשחק בתהליך ההדפסה. על כן, מקובל להדפיס כמות קטנה של עותקים מהדפסים מסוג זה. נהוג לשלב טכניקה זו עם טכניקות הדפס אחרות, בייחוד טכניקות התצריב השונות. קריגר, דן, גרפיקה אמנותית: תחריט - תצריב וטכניקות נילוות, ידיעות אחרונות, תל אביב, 2000/1999, עמ' 53-51 מדיה וקבצים בנושא תחריט יבש בוויקישיתוף תחריט יבש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איתי הגיתי

אִתַּי הַגִּתִּי, הוא דמות מקראית, נכרי, שעמד לצידו של דוד בראש גדוד צבאי, צבא שכיר אשר אנשיו נכריים, בעת מרד אבשלום. שמו מופיע שלוש פעמים במקרא. בבורחו מירושלים בזמן מרד אבשלום, מבקש אִתַּי הַגִּתִּי להצטרף לדוד. ייתכן כי בשיחה זו בודק דוד את מידת נאמנותו של אִתַּי. לדעת שמעון בר-אפרת דבריו לאִתַּי אינם באים לבחון את נאמנותו של אִתַּי אלא הוא מבקש ממנו לא לבוא עמו כי אִתַּי כבר נמצא במנוסה ממקום מוצאו. לפני היציאה לקרב דוד מחלק את צבאו לשלושה גדודים, ככתוב: "וְהַשְּׁלִשִׁת בְּיַד אִתַּי הַגִּתִּי" וגדודו מנה כשש מאות לוחמים. נראה כי הלוחמים בפיקוד אִתַּי היו נאמנים לדוד. לוחמים אלה לא היוו חלק מהכרתי והפלתי (ספר שמואל ב', פרק ט"ו, פסוקים י"ח–כ"ג). ייתכן כי צבא השכירים הוקם בעקבות הניצחון על הפלשתים. לעירו של אִתַּי, גת היו קשרים עם דוד עוד מזמן שהותו אצל אכיש מלך גת. ספר שמואל ב', פרק ט"ו, פסוק י"ט אלכסנדר רופא, מבוא לספרות ההיסטורית שבמקרא, ירושלים, כרמל, 2001, עמ' 27 שמעון בר-אפרת, מקרא לישראל: שמואל ב', ירושלים, מאגנס, 1996, עמ' 167 ספר שמואל ב', פרק י"ח, פסוק ב' משה גרסיאל, עולם התנ"ך: שמואל ב', תל אביב, דודזון עתי, 1996, עמ' 85-84
קיילה מייסונט

קיילה רוז מייסונט (באנגלית: Kayla Rose Maisonet, נולדה ב-20 ביוני 1999) היא שחקנית טלוויזיה אמריקאית. ידועה בעיקר בשל תפקידיה בסדרות הטלוויזיה "דוג בלוג" ו-"הארלי באמצע". מייסונט נולדה בניו יורק סיטי ב-20 ביוני 1999, בגיל 5 היא החלה לרקוד. לפני פעילותה כשחקנית טלוויזיה, הופיעה במספר פרסומות ומחזות זמר בברודוויי. את פעילותה כשחקנית טלוויזיה החלה ב-2011 בסרט הקצר "A New York Fairy Tale". ב-2012 הופעה בפיילוט של הסדרה "Shmagreggie Saves the World" אך לבסוף הפיילוט לא נמכר. מ-2012 עד 2015, הופיעה בתור לינדזי, דמות משנית בסדרה "דוג בלוג". ב-2013 הופיעה בסדרה "משפחה נרדפת" של ניקלודיאון ב-3 פרקים וב-2015 הופיעה כשחקנית אורחת בסדרה "Mulaney". החל מ-2016 משחקת כדמות ראשית בסדרה של ערוץ דיסני "הארלי באמצע". מדיה וקבצים בנושא קיילה מייסונט בוויקישיתוף קיילה מייסונט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קיילה מייסונט, ברשת החברתית אינסטגרם קיילה מייסונט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קיילה מייסונט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קיילה מייסונט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Disney Channel to Premiere New Comedy Series STUCK IN THE MIDDLE, 2/14". Broadwayworld.com. Wisdom Digital Media. 15 בינואר 2016. נבדק ב-2 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "35th Annual Young Artist Awards - Nominations / Special Awards". Youngartistawards.org. אורכב מ-המקור ב-20 ביולי 2015. נבדק ב-2 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה)
רותם ארליך

רותם ארליך (נולד ב-10 באפריל 1969) הוא כדורסלן עבר ישראלי. שיחק בעמדת הרכז, גובהו 1.80 מטר. רותם ארליך נולד ברמת השרון. למד בתיכון רוטברג ברמת השרון, וזכה פעמיים עם נבחרת הכדורסל של התיכון באליפות לבתי ספר תיכוניים, בקבוצה בה שיחק גם נדב הנפלד. באליפות העולם לתיכונים זכתה הקבוצה במקומות השני והשלישי במהלך שתי עונות. גדל במחלקת הנוער של רמת השרון. בעונת 1987/88 הצטרף להפועל תל אביב. בעונה שלאחר מכן שיחק בקבוצת נעוריו א.ס. רמת השרון, ששיחקה אז בליגה הארצית השנייה. בתום העונה עלתה הקבוצה לליגה הלאומית. ארליך המשיך בקבוצה שתי עונות נוספות, ובתום עונת 1991/92 ירדה הקבוצה ליגה. לאחר שעזב את רמת השרון בשנת 1992 הוא חתם בבני הרצליה. בעונת 1994/95 הוא זכה עם הקבוצה בגביע המדינה. בעונה זו רשם 9.3 נקודות למשחק, ו-3.1 אסיסטים בממוצע. ב-1995 חתם ב הפועל אילת, ועונה לאחר מכן הצטרף למכבי רעננה. את עונת 1996/97 סיים עם ממוצע של 6.8 נקודות למשחק ו-5.2 אסיסטים, ואת עונת 1997/98 סיים עם ממוצע 5.5 נקודות ו-3.6 אסיסטים. בשתי העונות הראשונות בהן שיחק ברעננה, סיימה הקבוצה במקום השני בליגה הסדירה והגיעה לחצי גמר הפלייאוף. במהלך העונה השלישית שלו בקבוצה, עבר למכבי גבעת שמואל. שיחק גם במכבי ראשון לציון, הפועל חולון ובאליצור אשקלון. בעונת 2001/02 חזר לשחק בראשון לציון, ובסיום העונה הודיע על פרישתו ממשחק, בעקבות פציעות חוזרות בקרסול. ארליך קלע בליגה הראשונה 2208 נקודות. ארליך היה חבר בנבחרת הנוער ובנבחרת ישראל בכדורסל, נודע כמוסר אסיסטים מצטיין. בשנת 2007 שימש כעוזר המאמן עדי אזולאי במכבי ראשון לציון. כיום (2017) ארליך משמש כמאמן אישי בכדורסל ופרשן טלוויזיה. בנו עמית ארליך הוא שחקן בני הרצליה. מדיה וקבצים בנושא רותם ארליך בוויקישיתוף חגי סגל, "אני מרגיש שההיסטוריה חוזרת", באתר nrg‏, 8 בפברואר 2007 קינן ראובני, רוץ ילד רוץ, באתר הארץ, 15 במרץ 2007 אבירם שקד, הגארד שומר על המסורת, באתר מודיעין ניוז, ‏11 בספטמבר 2014 כדורסל תיכונים: רוטברג - מטרו-ווסט, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2002 סטטיסטיקה אישית, באתר מנהלת ליגת העל יצחק ויסהוף, רותם ארליך החליט לפרוש: "הפציעות הכריעו אותי", באתר ynet, 31 ביולי 2002 סגל מכבי רעננה 1996 - 1997, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל רותם ארליך עוזב את מכבי ראשון לציון, באתר nrg, באתר nrg מעריב, 14 ביוני 2007
שפמנון אירופי

שפמנון אירופי או סילור אירופי (שם מדעי: Silurus glanis), הוא מין דג גדול משפחת הסילוריים שבסדרת השפמנונאים. זהו אחד מהגדולים שבשפמנונים ומהכבדים שבדגי אירופה. אורכו של השפמנון הגדול ביותר שנמדד היה 5 מטר ומשקלו 300 ק"ג. הכבד ביותר שקל 400 ק"ג, אך בדרך כלל האורך הוא 2.2 מ' והמשקל עד 65 ק"ג. לדג זה עור ירוק עד שחור, לסת עצומה בעלת זיפים העוזרים לחוש טרף במים ועיניים קטנות ביותר. הוא בעל סנפירים קטנים אך זנב ארוך וחזק. דג זה מצוי ברחבי נהרות איטיים ואגמים ממוזגים ברחבי אירופה ואסיה. דג זה נראה לעיתים בקרבה לגדות המים והוא מסוגל להלך מעט מחוץ למים. הוא טורף מובהק הניזון מרוב יצורי הנהרות, לרבות מדגים אחרים (ואפילו משפמנונים אירופים אחרים), סרטנים, רכיכות, דוחיים, זוחלים, עופות מים ויונקים קטנים. שפמנונים מחכים ליונים ששותות מים ומתנפלים עליהם בהפתעה. סילור סולדאטוב - מין קרוב המצוי במזרח אסיה מדיה וקבצים בנושא שפמנון אירופי בוויקישיתוף שפמנון אירופי, באתר ITIS (באנגלית) שפמנון אירופי, באתר NCBI (באנגלית) שפמנון אירופי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שפמנון אירופי, באתר FishBase (באנגלית) שפמנון אירופי, באתר GBIF (באנגלית) שפמנון אירופי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפמנון אירופי באתר הרשימה האדומה של IUCN