דגל צרפת

המונח "הטריקולור" מפנה לכאן. לערך העוסק בדגל האיטלקי בעל אותו הכינוי, ראו דגל איטליה. דגל צרפת (נקרא גם דגל הטריקולור, בצרפתית: Drapeau tricolore), הוא דגלה הרשמי של צרפת. פירוש השם "טריקולור" הוא "שלושה צבעים", ואכן – בדגל זה שלושה פסים אנכיים בצבעים כחול (בצד התורן), לבן ואדום. תחילה היו שלושת הפסים ברוחב שונה, בנימוק שלוּ היו ברוחב שווה אזי הפס הלבן, שהוא בהיר יותר, היה נראה רחב יותר לעין האנושית. נפוליאון שינה אותם לפסים שווי רוחב, אך הצי הצרפתי ממשיך להשתמש בדגל שבו לפסים רוחב שונה. בעיצוב המקורי היה דווקא הצבע האדום בצד התורן, אך העיצוב שונה כשהדגל אומץ רשמית ב-15 בפברואר 1794, בתקופת הרפובליקה הצרפתית הראשונה. שלושת צבעי הדגל מתייחסים בהתאמה לשלושת העקרונות של המהפכה הצרפתית. הכחול מתייחס לחירות, הלבן לשוויון והאדום לאחווה. הדגל הופיע לראשונה במהלך המהפכה הצרפתית, ואומץ באופן רשמי על ידי האספה הלאומית ב-15 בפברואר 1794, בתקופת הרפובליקה הצרפתית הראשונה. עיצובו מיוחס למרקיז דה לה פאייט – דמות בולטת במהפכה. על פי מיתוס רווח, צירוף זה של שלושת הצבעים – כחול, לבן ואדום – מקורו בשילוב בין צבעי סמלה של פריז (אדום וכחול) לבין צבע המלוכה (לבן). נכונותו של מיתוס זה מוטלת בספק, שכן מאז 1789 לא היו צבעי העיר פריז עוד בשימוש. סברה מקובלת יותר לגבי מקור צבעי דגל צרפת, שמקובלת על רוב ההיסטוריונים ואף הצרפתים שבהם, היא שהמרקיז דה לה פאייט שאל את צבעי דגל צרפת מצבעי מלחמת העצמאות של המושבות האמריקאיות – כחול, אדום ולבן. לה פאייט, שהיה ידיד אישי של ג'ורג' וושינגטון, השתתף באופן פעיל באותה מלחמה, שהתחוללה בשנים 1775–1783 והסתיימה רשמית עם בחירתו של וושינגטון לנשיאות ארצות הברית ב-1789 – אותה שנה שבה פרצה המהפכה הצרפתית. לאחר החזרת שושלת בית בורבון עם תבוסת נפוליאון בשנת 1815, הוחלף הדגל בדגל לבן שעליו הופיע פרח האירוס המלכותי – ה"פלר-דה-ליס", שהיה בשימוש לפני המהפכה. אולם, לאחר מהפכת יולי 1830 ועליית המלך לואי פיליפ, המלך-אזרח, הוחזר דגל הטריקולור להיות הדגל הלאומי, וכך נשאר עד היום. דגל אקדיה – התיישבות של צרפתים בצפון אמריקה – היה מבוסס אף הוא על דגל צרפת. במהלך מלחמת העולם השנייה הוסיפו אנשי "צרפת החופשית", אשר התנגדו לכיבוש הנאצי, את סמל צלב לוריין בצבע אדום ברצועה המרכזית, הלבנה, של הדגל. זאת משום שגורמים כגון צרפת של וישי השתמשו אף הם בדגל, והיה צורך להבדיל בין הגורמים המשתפים פעולה עם הגרמנים ואלו המתנגדים להם. לאחר המלחמה, עם שחרורה של צרפת, לא היה בכך עוד צורך. בשנת 1976, בהחלטת הנשיא ואלרי ז'יסקר ד'אאסטן, הובהר צבע הכחול הכהה שבדגל, לצבע כחול בהיר יותר, כדי שיתאים לצבעי האיחוד האירופי. הנשיא יכול לשנות את סמלי המדינה בקלות, ללא התייעצות עם האספה הלאומית או הממשלה. ב-2018, ללא הודעה מוקדמת, הופיע הנשיא מקרון במהלך נאום לאומה, כשדגל עם גוון כחול כהה מאחוריו. ביום העצמאות הצרפתי, ב-13 ביולי 2020, הוחלפו גם כל דגלי הארמון. רק בנובמבר 2021, דווח כי בשנת 2020 שונה גוון הדגל לכחול כהה. הגוונים המדויקים לצבעי הכחול, האדום והלבן מפורטים בטבלה להלן: נכון עד 2018. הדגל שימש השראה לקשישטוף קישלובסקי ביצירת טרילוגיית הסרטים "שלושת הצבעים". סמל צרפת המנון צרפת מריאן התרנגול הגאלי אבנר בן-עמוס, "המארסייז, הפנתיאון, הטריקולור וכל השאר: המהפכה והתרבות הפוליטית בצרפת," זמנים מספר 30/31 (קיץ 1989), עמ' 58-67 מדיה וקבצים בנושא דגל צרפת בוויקישיתוף דגל צרפת - מידע נוסף על דגל צרפת צרפת, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל צרפת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הצרפתים המומים: הנשיא מקרון שינה את גוון הצבע בדגל המדינה, באתר ערוץ 7, 17 בנובמבר 2021 ]http://web.archive.org/web/20091005042416/www.diplomatie.gouv.fr/de/frankreich_3/frankreich-entdecken_244/portrat-frankreichs_247/die-symbole-der-franzosischen-republik_260/trikolore-die-nationalfahne_114.html מידע על דגל צרפת, מאתר שגרירות צרפת בגרמניה] (בגרמנית)