אלפרד נקש

אלפרד ארטם נקש (בצרפתית: Alfred Artem Nakache;‏ 18 בנובמבר 1915 – 4 באוגוסט 1983) היה שחיין ושחקן כדורמים יהודי-צרפתי וניצול שואה. אלוף עולם ושיאן עולם שהתמחה בסגנון חזה, הנחשב כיום כסגנון פרפר. אלפרד נקש נולד בקונסטנטין שבאלג'יריה שהייתה קולוניה צרפתית, בשנת 1915. כיהודי זכה לאזרחות צרפתית ועם התבגרותו והצטיינותו בתחום השחייה ומשחק הכדורמים עבר לצרפת. נקש היה יהודי גאה, ובשנת 1935 אף השתתף בתחרויות השחייה של המכביה השנייה שנערכו בארץ ישראל בבריכת השחייה בת גלים בחיפה וזכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.2 דקות, אחרי ד"ר פבל שטיינר (1:02.6 דקות) ולפני איליה שרייבמן מפולין (1:04.2 דקות). בשנים 1936–1941, וכן מאז 1946 השתתף נקש בתחרויות שחייה רבות בצרפת וזכה באליפות המדינה ובתחרויות מטעמה. באולימפיאדת ברלין (1936), הגיע נקש עם נבחרת צרפת למקום הרביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:18.2 דקות אחרי יפן (8:51.5 דקות) ארצות הברית (9:03.0 דקות) והונגריה (9:12.3 דקות) ולפני גרמניה (9:19.0 דקות). באליפות אירופה בשחייה שהתקיימה בלונדון, ב-1938, זכה נקש במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר בתוצאה של 9:22.6 דקות, אחרי גרמניה הנאצית (9:17.6 דקות) ולפני בריטניה (9:24.6 דקות). בשנת 1941, באליפות העולם בשחייה שהתקיימה במרסיי, קבע נקש במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:36.8 דקות תוך שהוא גובר על אלוף העולם הגרמני יואכים באלקֵה. שיא זה החזיק מעמד 5 שנים ונשבר על ידי ג'ו ורדור מארצות הברית (2:35.6 דקות). בנוסף הוא זכה במקום השני עם נבחרת צרפת במשחה שליחים. העיתונות הצרפתית התקוממה נגד זכייתו, ובאחד העיתונים אף נכתב: "לאלפרד נקש אין את הזכות להחזיק בתארים אירופאיים, מאחר שהוא יהודי". באליפות צרפת שנערכה בליון ב-4 בספטמבר 1942 זכה בשתי מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי ובמשח ל-200 מטר חזה (עם ידיים פרפר). עם כיבוש צרפת על ידי גרמניה והקמת ממשלת וישי, נאסר על נקש להשתתף באירועי ספורט מטעם צרפת. חלק ניכר מהספורטאים הצרפתים מחו על השעייתו, ומספר שחיינים צרפתים אף החרימו את תחרויות השחייה הלאומיות, ללא הועיל. חבריו הציעו לו להימלט עם משפחתו לספרד. בעת שניסה לחצות את הגבול ב-1942 בתו הפעוטה אֶנני, החלה לבכות ועל מנת לא לסכן את שאר חברי הקבוצה הבורחים, החליט לחזור לטולוז. בדצמבר 1942 נעצר נקש עם אשתו ובתו בת השנתיים. הם הועברו למחנה דראנסי, משם נשלחו בינואר 1944 לאושוויץ. אשתו ובתו נשלחו לתאי הגזים שם נרצחו. נקש שזוהה על ידי קצין האס אס שעשה את הסלקציה נשלח לעבוד במפעל הנשק קרופ באושוויץ 3. מאחר שהיה שחיין מפורסם הוא הפך ל"חיית שעשוע" של הסגל הנאצי במחנה. לעיתים קרובות, היה נלקח למאגר המים, שם אולץ לצלול בקור העז ולהוציא חפצים שונים שהושלכו לקרקעית מאגר המים, לשם ה"בידור". נקש התעלם מההשפלה וראה בכך הזדמנות לשמור על כושר גופני ועל שפיותו. הוא הציע לאחד האסירים היהודים, נח קליגר, לימים עיתונאי ספורט ישראלי מפורסם, להתחרות נגדו במאגר המים בכל יום א' בניגוד להוראות. שאר האסירים עמדו במעגל מסביב והסתירו אותם בגופם מעיני השומרים במחנה. נקש היה בין הבודדים ששרדו את האימה ונותרו בחיים. בשנת 1946, כשנה לאחר שחרורו ממחנה ההשמדה, התחרה נקש באליפות עולם בשחייה שנערכה בטולוז וקבע במשחה שליחים 3x100 מטר מעורב (גב, חזה וחופשי), ביחד עם חבריו, שיא עולם חדש של 3:19.9 דקות. חודש מאוחר יותר, קבוצת השליחים שיפרה את השיא בשנית בתחרות שנערכה במרסיי, והעמידה אותו על תוצאה של 3:12.3 דקות. נקש התחרה באולימפיאדת לונדון (1948), 12 שנים לאחר האולימפיאדה בברלין בה השתתף. הוא סיים במקום 16 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:59.1 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:50.7 דקות. בסיום קריירת השחייה נישא נקש בשנית ועבר להתגורר במושבה הצרפתית ראוניון שבאוקיינוס ההודי מזרחית למדגסקר שם ייסד מועדון שחייה. ב-4 באוגוסט 1983, בהיותו בן 67, נפטר במהלך שחייה יומית שלו בנמל סרבר, מדום לב. 6 פעמים אלוף צרפת במשחה ל-100 מטר חופשי (בריכה אולימפית) 1935, 1936, 1937, 1938, 1941, 1942(צר') 4 פעמים אלוף צרפת במשחה ל-200 מטר חופשי (בריכה אולימפית) 1937, 1938, 1941, 1942(צר') פעם אחת אלוף צרפת במשחה ל-400 מטר חופשי (בריכה אולימפית) 1942(צר') 4 פעמים אלוף צרפת במשחה ל-200 מטר חזה (בריכה אולימפית) 1938, 1941, 1942, 1946(צר') שיא עולם במשחה ל-200 מטר חזה (1941) שיא עולם במשחה שליחים 3x100 מטר מעורב (1946) שיא אירופה במשחה ל-100 מטר חזה (22 ביוני 1941, 14 בפברואר 1942) שיא אירופה במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (1936) בשנת 1993 הונצח בהיכל התהילה של הספורט היהודי שהוקם בישראל. ב-11 באפריל 2009 נחנך מרכז ספורט בפריז על שמו של אלפרד נקש, במעמד ראש העירייה ברטראן דלנואה. המרכז כולל בריכות שחייה, אולמות ספורט, סאונה ומכון כושר. התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה מדיה וקבצים בנושא אלפרד נקש בוויקישיתוף אלפרד נקש, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלפרד נקש, באתר olympedia.org אלפרד נקש, באתר Swimrankings אורי מילר, שואת הספורטאים היהודים: מרוסיה ועד צרפת - אתר הספרייה הווירטואלית של מטח (הקישור אינו פעיל) אופיר גולן, ‏בין שמיים למים, באתר ערוץ הספורט, 8 במאי 2011 אלפרד נקש באתר יד ושם Alfred Nakache, le nageur d'Auschwitz - 52 mn (בצרפתית) יובל מלחי, פרק 128: אלפרד נקש – השחיין שניצח את הנאצים, באתר "קטעים בהיסטוריה", 1 במרץ 2015 דוד דודסון, "השחיין שלא נכנע לנאצים: סיפורו של אלפרד נקש", באתר nrg‏, 27 בינואר 2016 אליפות צרפת בשחייה, ליון 1942 (בצרפתית) באותה תקופה, שחו את סגנון החזה בשתי צורות: חזה קלאסי - ידיים ורגליים בסגנון חזה, המוכר כיום. חזה משופר - שזה למעשה סגנון פרפר בידיים (מחוץ למים) ורגליים חזה, וכך שחה גם אלפרד נקש. בשנת 1952 הפך סגנון הפרפר לסגנון נפרד מסגנון החזה, אך הופרד לחלוטין מסגנון החזה רק במשחקים האולימפיים במלבורן (1956). התחרויות הימיות במכביה השניה בחיפה, דואר היום, 11 באפריל 1935 אליפות צרפת בשחייה, ליון 1942 (בצרפתית) יובל מלחי, קטעים בהיסטוריה: פרק 128: אלפרד נקש – השחיין שניצח את הנאצים, 1 במרץ 2015 Ouverture du complexe sportif Alfred Nakache, באתר mairie20.paris.fr