אוניברסיטת ואסדה

אוניברסיטת ואסדה (ביפנית: 早稲田大学; או בקיצור 早大) היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת בצפון רובע שינג'וקו שבטוקיו, יפן. אוניברסיטת ואסדה נחשבת לאחת מן האוניברסיטאות היוקרתיות ביפן, ובאסיה בכלל. האוניברסיטה נוסדה ב-1882 בשם טוקיו סֶנמוֹן גאקוֹ (東京専門学校), ושמה שונה לאוניברסיטת ואסדה ב-1902. בין בוגריה נמצאים שבעת ראשי ממשלת יפן לשעבר ובכירים נוספים במגזר העסקי. האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאס 21, בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט, באיגוד אוניברסיטאות המחקר וב-RU11. האוניברסיטה נוסדה על ידי אוקומה שיגנובו, סמוראי מתקופת מייג'י וראש ממשלת יפן, ב-21 באוקטובר 1882, והפכה לאוניברסיטה רשמית ב-1902. בראשית דרכו הכיל המוסד שלוש מחלקות בלבד, ופעל על פי שיטות החינוך היפניות המסורתיות. שלוש המחלקות הראשונות היו מדע המדינה וכלכלה, משפטים ופיזיקה. בנוסף על אלה, יכלו התלמידים להשתתף בקורס ללימוד אנגלית. שלוש שנים לאחר הקמתה, נסגרה המחלקה לפיזיקה בשל מיעוט תלמידים, ותחתיה נפתחה ב-1908 המחלקה להנדסה. המחלקה לספרות נפתחה ב-1890, המחלקה לחינוך ב-1903 והמחלקה למסחר ב-1904. במהלך מלחמת העולם השנייה נהרס מרבית שטח הקמפוס, אך עד שנת 1949 עבר השטח שיקום והאוניברסיטה נפתחה מחדש. אוניברסיטת ואסדה החלה את דרכה בשם טוקיו סנמון גאקו, וכבר בשנותיה הראשונות נודעה בשם ואסדה גאקו או טוצוקה גאקו, על שם הכפר ואסדה בו התגורר מייסד האוניברסיטה ועל שם הכפר טוצוקה, בו שכן המוסד. בסופו של דבר, ב-2 בספטמבר 1902, כשהפך המוסד לאוניברסיטה רשמית, קיבל את השם אוניברסיטת ואסדה. מייסד האוניברסיטה, אוקומה, רצה ליצור כובע מיוחד שאותו יחבשו התלמידים, וישמש סימן זיהוי ללומדים במוסד, בכל מקום בו יהיו. חייט מומחה מטקשיאמה הוזמן לצורך העניין, ותוך שלושה ימים הגיש את עבודתו. התוצאה היא כובע מרובע, שבתוכו מוטבע שם התלמיד, מסלול לימודיו, חותם האוניברסיטה והכיתוב "אנו מאשרים כי זהו תלמיד בוואסדה." כך משמש הכובע סימן זיהוי, ולמעשה, סמל יוקרה. עיצוב הכובע מוגן בזכויות יוצרים. הקמפוס הראשי של אוניברסיטת ואסדה נמצא בשכונת נישי-ואסדה שברובע שינג'וקו. מלבד זאת, לאוניברסיטה מספר קמפוסים נוספים ברחבי יפן: קמפוס ואסדה (ראשי, קמפוס ואסדה-נישי לשעבר): שינג'וקו, טוקיו. קמפוס טויאמה: שינג'וקו. קמפוס נישי-ואסדה (קמפוס אוקובו לשעבר): שינג'וקו. קמפוס ניהונבאשי: צ'ואו, טוקיו. קמפוס היגשיפושימי: נישיטוקיו, טוקיו. קמפוס טוקורוזאווה: טוקורוזאווה, סאיטאמה. קמפוס הונג'ו: הונג'ו, סאיטאמה. קמפוס קיטָקיושו: קיטקיושו, פוקואוקה בתי הספר לתואר ראשון: בית הספר למדע המדינה וכלכלה בית הספר למשפטים בית הספר לתרבות, תקשורת וחברה בית הספר למדעי הרוח ולמדעי החברה בית הספר לחינוך בית הספר למסחר בית הספר למדע בסיסי והנדסה בית הספר למדע יצירתי והנדסה בית הספר למדע מתקדם והנדסה בית הספר למדעי החברה בית הספר למדעי האדם בית הספר למדעי הספורט בית הספר ללימודים ליברלים בינלאומיים בתי הספר לתארים מתקדמים: בית הספר למדע המדינה בית הספר לכלכלה בית הספר למשפטים בית הספר למדע בית הספר למסחר בית הספר למדע בסיסי והנדסה בית הספר למדע יצירתי והנדסה בית הספר למדע מתקדם והנדסה בית הספר לחינוך בית הספר למדעי האדם בית הספר למדעי החברה בית הספר ללימודים אסיה-פסיפיים בית הספר לתקשורת בינלאומית בית הספר לבלשנות יפנית בית הספר למידענות, הפקה ומערכות בית הספר למדעי הספורט בית הספר למנהל עסקים בית הספר למינהל ציבורי ע"ש אוקומה בית הספר לחשבונאות בית הספר ללימודי הסביבה והנדסת אנרגיה מעט לאחר מותו של אוקומה ב-10 בינואר 1922, החלה הנהלת האוניברסיטה בתכנון אודיטוריום על שמו. המבנה בן שלוש הקומות מכיל 1,435 מקומות ישיבה, בעוד האודיטוריום המשני, השוכן מתחת לפני הקרקע, מכיל 382 מקומות ישיבה. לשמאל האודיטוריום שוכן מגדל שעון בן שבע קומות או 38 מטרים. הפעמונים שבראש המגדל נשלחו מבולטימור, מרילנד, דרך תעלת פנמה. חלונות עגולים הקבועים בגג האודיטוריום מייצגים את השמש, את הירח, ואת תשעת כוכבי הלכת, ומסמלים את ההרמוניה של היקום. האודיטוריום נחנך ב-20 באוקטובר 1927, באיחור של חמש שנים, לאחר שהעבודה התעכבה בשל רעידת האדמה הגדולה בקאנטו ב-1923. מבנה האודיטריום והספרייה שלצידו נבחרו באפריל 1999 נכנסו לקטגוריית המבנים ההיסטוריים, במסגרת תקנות הנוף של מטרופולין טוקיו, שנועדו לשמר מבנים המייצגים את ההיסטוריה ואת התרבות של העיר. בנוסף, האודיטוריום עצמו הוא אחד מנכסי התרבות של יפן החל מ-2007. הגן, המעוצב בסגנון משולב יפני ומערבי, ממוקם בסמוך לאודיטוריום אוקומה, והוא שוכן על אדמות שהיו שייכות בעבר למצודאירה סאנוקי, דאימיו מתקופת אדו. אוקומה עצמו תכנן את הגן, ולאחר מותו נתרם השטח לאוניברסיטת ואסדה. הספרייה של אוניברסיטת ואסדה הוקמה ב-1925, והיא שוכנת בבניין בן חמש קומות. הספרייה היא אחד מסמלי אוניברסיטת ואסדה, יחד עם אודיטוריום אוקומה. לאחר שהוקמה הספרייה החדשה ב-1990, הפכה הספרייה הישנה לספריית מחקר, ארכיב האוניברסיטה ומוזיאון אייזו יאיצ'י. המוזיאון מציב אוסף גדול של חפצים היסטוריים ותרבותיים מהתקופה של לפני מלחמת העולם השנייה, והוא שרד את הפצצת טוקיו במהלך המלחמה. דירוג שאנגחאי: מקום 701–800 (2023) Times Higher Education: מקום 801–1000 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 181= (2024) Times Higher Education: מקום 201–250 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 43 (2024) דירוג שאנגחאי: מקום 20–23 (2023) Times Higher Education: מקום 22 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 9 (2024) טנזן אישיבאשי נובורו טקשיטה טושיקי קאיפו קייזו אובוצ'י יושירו מורי יאסואו פוקודה יושיהיקו נודה טקאו פוקואי, מנכ"ל הונדה נוריאו ססאקי, מנכ"ל טושיבה לי-ביונג צ'ול, מייסד סמסונג מיקיו אודה שיזוקה אראקאווה מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת ואסדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת ואסדה (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת ואסדה (באנגלית) אוניברסיטת ואסדה, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת ואסדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת ואסדה, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת ואסדה, סרטונים בערוץ היוטיוב אוניברסיטת ואסדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר אוניברסיטת ואסדה אתר ואסדה.