laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרד השינגר

פרד השינגר (באנגלית: Fred Hechinger; נולד ב-2 בדצמבר 1999) הוא שחקן יהודי-אמריקאי, המוכר בעיקר בשל משחקו בטרילוגיית סרטי האימה של נטפליקס, "רחוב הפחד – חלק 1: 1994", "רחוב הפחד – חלק 2: 1978" ו"רחוב הפחד – חלק 3: 1666" ובשל הופעתו בתור קווין מוסבכר בסדרה "הלוטוס הלבן" של HBO; שניהם שודרו ב-2021. מוכר גם מגילום הפורנוגרף סת' ורשבסקי (אנ') במיני-סדרה "פאם וטומי" (2022) של רשת הולו. השינגר נולד ב-2 בדצמבר 1999 במנהטן, ניו יורק, בנם של שרה רוזן ופול השינגר. אביו של אביו, פרד מ' השינגר (אנ') היגר מגרמניה לניו יורק בגיל 16, קצת לפני תחילת מלחמת העולם השנייה, והיה לעורך מדור החינוך של הניו יורק טיימס בשנים 1959–1990. הוא גדל בשכונת אפר וסט סייד ולמד בבית הספר סנט אן (אנ'), שם כללו חבריו לכיתה השחקנים לוקאס הדג'ס ומאיה הוק. השינגר היה כתב נוער. בשנת 2018, השינגר ערך את הופעת הבכורה שלו בתור טרבור בדרמת ההתבגרות "כיתה ח'". בשנה שלאחר מכן, הוא השתתף בסרט הדרמה של מארק מאיירס (אנ'), "החשוד העיקרי" (אנ'), המבוסס על הרומן באותו שם של סטיבן אמידון (אנ') מ-2004. הוא הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ולאחר מכן הוקרן דרך DirecTV Cinema ב-20 במרץ 2020. בשנת 2020, השינגר כיכב לצד טום הנקס בסרט המערבון של פול גרינגראס, "חדשות העולם הגדול", אשר מבוסס על הרומן "חדשות העולם הגדול" של פולט ג'ילס (אנ') משנת 2016. בשנת 2021, הוא שיחק לצד איימי אדמס בסרט המתח הפסיכולוגי בבימויו של ג'ו רייט (אנ') "האישה בחלון"; הסרט, הוא מבוסס על הרומן רב המכר באותו שם (אנ') של א. ג'. פין (אנ') מ-2018, הוא כבר צולם לפני מגפת הקורונה. באותה שנה, הוא הופיע בתור סיימון קליוודה בטרילוגיית סרטי האימה של נטפליקס "רחוב פחד", הכוללים "רחוב הפחד – חלק 1: 1994", "רחוב הפחד – חלק 2: 1978" ו"רחוב הפחד – חלק 3: 1666" שיצאו לאקרנים ב-2021. תפקיד הפריצה של השינגר הגיע בהופעה שלו בתור קווין מוסבכר בעונה הראשונה של הסדרה "הלוטוס הלבן" של HBO, שיצאה באותה שנה. בשנת 2024, השינגר יגלם את דמיטרי סמרדיאקוב / זיקית בסרט "קרייבן הצייד", החמישי ביקום ספיידרמן של סוני מבית מארוול קומיקס עם אהרון טיילור-ג'ונסון בתפקיד הראשי, המתוכנן לצאת לאקרנים ב-30 באוגוסט 2024. באותה שנה עומד גם לככב בסרט הקומדיה "תלמה" לצדה של ג'ון סקוויב והצטלם לסרטו של רידלי סקוט, "גלדיאטור 2" המשך לסרט המצליח, שם יגלם את גטה. בספטמבר 2024, נבחר השינגר לרשימת "10 השחקנים שכדאי לעקוב אחריהם" של מגזין "וראייטי" לשנת 2024. מדיה וקבצים בנושא פרד השינגר בוויקישיתוף פרד השינגר, ברשת החברתית אינסטגרם פרד השינגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרד השינגר, באתר AllMovie (באנגלית) פרד השינגר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פרד השינגר, באתר Metacritic (באנגלית) Tauer, Kristen (18 בדצמבר 2020). "Fred Hechinger and the Myth of the West". {{cite web}}: (עזרה) EW Staff Updated September 17, 1999 at 04:00 AM EDT, Art Matters, EW.com (באנגלית) Wind, weather & a wacko delay flights, New York Daily News Shraman Mitra, Fred Hechinger Plays Ethan Russell in The Woman in the Window. Here’s Everything We Know About Him., The Cinemaholic, ‏2021-05-14 (באנגלית אמריקאית) Jews in the News: Tanya Roberts, Natasha Leggero and Tiffany Haddish | Tampa JCCs and Federation, www.jewishtampa.com (באנגלית אמריקאית) Jenelle Riley, Variety’s 10 Actors to Watch: Ryan Destiny, Josh Rivera, Karla Sofia Gascón and More, Variety, ‏2024-09-19 (באנגלית אמריקאית) יאיר רוה, סבתא זפטה: מחווה פארודית לקלישאות סרטי האקשן, באתר כלכליסט, 7 באוגוסט 2024
שבע הגבעות של רומא (סרט)

שבע הגבעות של רומא (או להתראות רומא) (באנגלית: Seven Hills of Rome, באיטלקית: Arrivederci Roma) הוא קופרודוקציה איטלקית - אמריקאית משנת 1958 בבימויו של רוי רולנד, עם מריו לנצה, מריסה אלסיו (אנ') ורנטו רסקל (אנ') בתפקידים הראשיים. זה הסרט לפני האחרון של לנצה וסרטה האחרון של אלסיו. הסרט צולם ברומא ובו קטע של סיור בהליקופטר מעל האתרים הידועים של רומא כמו הקולוסיאום, פורום רומאנום, נהר הטיבר ועוד. שם הסרט באנגלית נובע מהשיר "שבע הגבעות של רומא" אותו שר מריו לנצה בלחנו של ויקטור יאנג. שם הסרט באיטלקית נובע מהשיר "להתראות רומא" ("Arrivederci Roma") אותו שר לנצה ביחד עם ילדה איטלקית לפני קהל בפיאצה נבונה ללחנו של רנטו רסקל שגם משחק בסרט. השיר הזה הפך ללהיט בביצועים של בינג קרוסבי, דין מרטין, קוני פרנסיס, אדי פישר, נט קינג קול, קליף ריצ'רד, פרי קומו ועוד. לנצה מבצע את השיר ביחד עם ילדה איטלקית בשם לואיזה די מאו שנפגש במקרה בעת הצילומים והתרשם מקולה. זו הייתה הופעתה היחידה בסרטים. בניגוד לשאר סרטיו הוא שר כאן בעיקר שירים ומעט קטעי אופרה מריגולטו ו"מרתה". בסצנה אחת הוא מחקה את זמרתם של פרי קומו, פרנקי ליין, דין מרטין ולואי ארמסטרונג. מרק רביר (מריו לנצה) הוא זמר אמריקאי ממוצא איטלקי. הוא מאורס לאשת החברה קרול רלסטון (פגי קסטל). לאחר ריב היא מודיעה לו שהיא נוסעת לאיטליה ומרק יוצא בעקבותיה. על הרכבת לרומא עולה רפאלה מריני (מריסה אלסיו) שנוסעת מסאבונה לרומא ובדרך מאבדת את ארנקה. מרק משלם עבורה את כרטיס הנסיעה ומביא אותה לדירתו של בן דודו פפה בונלי (רנטו רסקל) שהוא פסנתרן במועדונים. פפה מוכן לארח אותם ומרק מבטיח למצוא עבודה. הוא יוצא לרחובות רומא ושר "קליפסו איטלקי" כאנשים רבים מצטרפים אליו. באחד הפעמים הוא נתקל בצעירים שרוקדים רוקנרול ומדגים בפניהם את כושר החיקוי שלו לזמרים אחרים. לבסוף הוא מגיע לפיאצה נאבונה ומוצא שם ילדה ששרה בלווי אקורדיון. הוא שר אתה את השיר "להתראות רומא" כשקהל רב צופה בהם ומריע להם בסוף. לסוף מקבל מרק עבודה במועדון לילה כשפפה מלווה אותו. מתפתח רומן אהבה משולש בין מרק, פפה ורפאלה. העניינים מסתבכים כשמרק פוגש את ארוסתו קרול. בתחילה הם מתלהבים ומחדשים את ידידותם למורת רוחה של רפאלה שפפה מחזר אחריה אך היא רוצה לחזור למשפחתה. אך לבסוף מבין מרק שקרול אינו בשבילו וחוזר לזרועותיה של רפאלה. "שבע הגבעות של רומא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שבע הגבעות של רומא", באתר AllMovie (באנגלית) "שבע הגבעות של רומא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שבע הגבעות של רומא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לשבע הגבעות של רומא, באתר יוטיוב שבע הגבעות של רומא, באתר TCM מריו לנצה שר קליפסו איטלקי, באתר יוטיוב מריו לנצה שר שבע הגבעות של רומא, באתר יוטיוב מריו לנצה שר "להתראות רומא", באתר יוטיוב אד סאליבן מארח את מריו לנצה על שבע הגבעות של רומא, על החיקויים ועל הילדה ששרה אתו, באתר יוטיוב מריו לנצה שר אריה מ"מרתה" ומחקה את פרי קומו, פרנקי ליין, דין מרטין ולואי ארמסטרונג, בפסקול "שבע הגבעות של רומא", באתר יוטיוב
טארט לימון

טארט לימון (בצרפתית: tarte au citron) היא מנת קינוח, המורכבת מקלתית מתוקה ומילוי בטעם לימון. בבריטניה, טארט לימון מורכב מקלתית (המיוצרת לרוב בתבנית טארט מחורצת) המכילה חביצת לימון אפוי המורכבת בדרך כלל מביצים, סוכר, מיץ לימון ושמנת. בדרך כלל המתכונים כוללים אפייה מקדמית של הבצק לפני הוספת הציפוי. לפעמים הטארט מכוסה באבקת סוכר לפני ההגשה. לחלופין, ניתן לבשל את מילוי הלימון בסיר ואז להוסיף אותו לתחתית המאפה. קינוח דומה מאוד לטארט לימון הוא פאי לימון בדרך כלל משמש כמנה אחרונה, שמורכב מקרום בדרך כלל פריך מלוח ופודינג לימון כמילוי. את פאי הלימון מכינים עם תחתית עוגה. פשטידה זו שונה מעוגת מרנג הלימון, שעליה מרנג. אין שימוש בקרום עליון, כמו בעוגת דובדבנים. מדיה וקבצים בנושא טארט לימון בוויקישיתוף דיאנה לינדר, ‏טארט לימון שתמיד עומד בציפיות, באתר ‏מאקו‏, 18 בינואר 2012 יעל נשיא, לא מסובך כמו שחשבתם: כך מכינים מאפים מבצק פריך, באתר ישראל היום מיכל וקסמן, כשהחיים נותנים לך לימונים: טארט לימון, באתר ynet, 11 בפברואר 2014 "Lemon Tart". נבדק ב-4 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "BBC - Food - Recipes : Tarte au citron". נבדק ב-4 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Thick Lemon Tart". Delia Online. 9 בנובמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Mary Berry". נבדק ב-4 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Waitrose Limited. "Heston's Lemon tart". נבדק ב-4 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
תחנת הרכבת זכרון יעקב

תחנת הרכבת זכרון יעקב הייתה תחנת נוסעים של רכבת ישראל ששירתה את היישוב זכרון יעקב וישובי הסביבה. התחנה נמצאת על מסילת החוף של רכבת ישראל, במערב היישוב זכרון יעקב, היום בצמוד לתחנה נמצא קניון מול זכרון. התחנה פעלה משנת 1920 ועד שנת 1996, אז נסגרה לשירות נוסעים בשל היעדר ביקוש. במקום קיימת תחנת רכבת תפעולית. תחנת הרכבת זכרון יעקב הוקמה על ידי הבריטים בשנת 1920 בסמוך ליישוב זכרון יעקב. ב-26 בנובמבר 2001, ערך שר התחבורה אפרים סנה ביקור בזכרון יעקב. במהלך הביקור הוצג בפניו הצורך בפתיחת תחנת הרכבת במקום. לאחר הביקור החליט השר שהתחנה תפתח לנוסעים במהלך שנת 2003. אך דבר לא קרה והתחנה נשארה סגורה. מבנה התחנה עדיין קיים אך אינו בשימוש מאז סגירת התחנה. התחנה היא ללא רציף והיא מכילה מבנה קטן בו יש כמה חדרים. התחנה נמצאת כ-500 מטרים ממערב לקניון מול זכרון. בצמוד לתחנה נמצא מבנה שו"ב של רכבת ישראל. מדיה וקבצים בנושא תחנת הרכבת זכרון יעקב בוויקישיתוף מאבק ציבורי להחזרת תחנת רכבת לזכרון יעקב, באתר "חדשות חדרה", 17 במאי 2017 רכבת ישראל: תחנת זכרון יעקב לא לפני 2020, באתר גפן, 19 בפברואר 2016 אושרה תוכנית הרכבת: התחנה בבנימינה תבוטל, תחנת חדרה תהפוך למרכזית ותחנות חדשות יוקמו באור עקיבא וזכרון יעקב, באתר מגדלאור, 6 במרץ 2018 תחנת רכבת זכרון יעקב, תיעוד וייעוץ, 2012, אדריכלית רות ליברטי-שלו
חשופי זרע

חשופי זרע (שם מדעי: Gymnospermae) היא קבוצה בעל-מערכה צמחי זרע. חשופי זרע מתאפיינים בכך שהביציות והזרעים חשופים כמו על גבי קשקשי הזרע של האצטרובל של האורן. צמחים השייכים למערכה זו הם חסרי פרחים ופירות וזאת משום שבצמחים אלו הביציות אינן מתפתחות בתוך שחלה אלא על גבי הקשקשים הבונים את האצטרובל. הובלת המים בחשופי זרע נעשית בטרכיאידים בלבד והעצה של חשופי הזרע אינה מכילה טרכאות. טרכאידים הם חסרי לוחות מנוקבים והמים עוברים מטרכאיד לטרכאיד דרך גמצים מתורבצים עם תורוס. לתורוס תפקיד חשוב במניעת התפשטות אמבוליזים לטרכאידים שכנים. העצה של חשופי זרע בנויה ברובה מטרכאידים והיא חסרת סיבים ולכן העץ שמופק מחשופי זרע מכונה על ידי הנגרים עץ רך, להבדיל מהעץ הקשה של מכוסי הזרע. מערכת חשופי הזרע שבצמחי זרע כוללת את הקבוצות: קבוצת מחטנאים (Pinophyta) מחלקת מחטניים (Pinopsida) סדרת מחטיים (Pinales) משפחת אראוקריים (Araucariaceae) משפחת ספלוטיים (Cephalotaxaceae) משפחת ברושיים (Cupressaceae) משפחת אורניים (Pinaceae) משפחת פודוקרפיים (Podocarpaceae) משפחת סקידופיטיים (Sciadopityaceae) משפחת טקסיים (Taxaceae) קבוצת ציקסאים (Cycadophyta) מחלקת ציקסים (Cycadopsida) סדרת ציקסינים (Cycadales) משפחת ציקסיים (Cycadaceae) משפחת סטנגריים (Stangeriaceae) משפחת זאמיים (Zamiaceae) קבוצת גינקגואים (Ginkgophyta) מחלקת גינקגואיים (Ginkgoopsida) סדרת הגינקגונים (Ginkgoales) משפחת הגינקגויים (Ginkgoaceae) מחלקת גנטאים (Gnetopsida) סדרת שרביטנים (Ephedrales) משפחת השרביטניים (Ephedraceae) סוג שרביטן (Ephedra) בו 60 מינים. סדרת גנטיים (Gnetales) משפחת הגנטיים (Gnetaceae) סוג גנטיים (Gnetum) - בו 40 מינים. סדרת ולויטשים (Welwitschiales) משפחת הוולויטשיים (Welwitschiaceae) סוג ומין יחיד ולויטשיה (Welwitschia mirabilis). מדיה וקבצים בנושא חשופי זרע בוויקישיתוף חשופי זרע, באתר ITIS (באנגלית) חשופי זרע, באתר Tropicos (באנגלית) חשופי זרע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חשופי זרע, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Polsat

Polsat הוא ערוץ טלוויזיה פולני לקליטה חופשית שפועל משנת 1992. בשנת 2019 הנתח שלו היה 11.3%, המוביל בין ערוצי הטלוויזיה בפולין. שידורי הערוץ החלו ב-5 בדצמבר 1992 דרך לוויין כי לערוץ לא היה רישיון לשידורים מפולין. השידורים התקיימו מהולנד עד לשנת 1994. הערוץ נמצא בבעלות פרטית והיה בין הערוצים הראשונים שהחלו לשדר במקביל לערוץ הציבורי. תחילה שידורים הועברו שעתיים ביום בלבד. בהדרגה היקף השידורים עלה ל-23 שעות ביום. שידורי HDTV החלו בספטמבר 2009. הערוץ נמצא בבעלות חברת Polsat Box שבעלותה ערוצי טלוויזיה נוספים בפולין לדוגמת TV6. Idol - תחרות מוזיקה על בסיס התוכנית הבריטית Pop Idol. Taniec z gwiazdami (רוקדים עם כוכבים) - תחרות ריקודים על בסיס תוכנית בריטית בו ידוענים רוקדים לצד רקדנים מקצועיים. Top Chef - תחרות בישול על בסיס תוכנית אמריקאית (אנ'). Pierwsza miłość - אופרת סבון שמוקרנת משנת 2004 (2517 פרקים) Malanowski i partnerzy סדרה בלשית שהוקרנו עד היום 807 פרקים. Ewa gotuje תוכנית בישול בהנחיית אווה וכוביץ'. שידורי ספורט מהדורת חדשות יומית מדיה וקבצים בנושא Polsat בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Polsat
בי-רול

בי-רול (באנגלית: B-Roll, בתרגום חופשי: גליל B) הוא מונח בתחום הפקת הקולנוע והווידאו, המתייחס לחומרי גלם משניים לחומר הגלם העיקרי של ההפקה (שמכונה בהתאמה אֵי-רול, A-Roll). בעוד המצלמה הראשית מתמקדת באובייקט הסיקור המרכזי, בדרך כלל מרואיין או התרחשות ממוקדת, אוספת המצלמה המשנית קטעי אווירה קצרים, צילומי סטילס ושוטים, המשמשים להעברת התמונה הכללית אל הצופים, וכן לריענון חזותי של קטע הווידאו. בעת שילוב קטעי בי-רול בסרט, נהוג לשדר את הפלט הקולי שלהם בווליום נמוך מאוד, או בלי פלט קולי, ופלט הקול של המצלמה העיקרית ממשיך לשלוט בסרט ואינו נקטע. כך מתאפשרת האזנה רציפה לריאיון, למשל, תוך כדי העשרת המידע בקטעים חזותיים נוספים. עריכה צולבת מדיה וקבצים בנושא בי-רול בוויקישיתוף החשיבות של חומרי גלם נוספים (B-Roll) חידושים בעולם הווידאו – נעים להכיר, ”בי-רול” (B-Roll), 8 באפריל 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדראש וארקוני

אנדראש וארקוני (בהונגרית: Várkonyi András; גיור, 12 במרץ 1926 – בודפשט, 21 בנובמבר 1977) היה עיתונאי, עורך עיתון, מנחה טלוויזיה יהודי-הונגרי. אנדראש וארקוני נולד במשפחה יהודית ובשל יהדותו נבצר ממנו להמשיך בלימודיו, לכן עבד כשוליית רצען ועבודות עור אמנותיות בבודפשט עד 1944, אז גורש למחנה ריכוז. הוריו ניספו בשואה. הוא הצליח לשרוד ובין השנים 1945-1950 שירת בכוחות המזוינים בהונגריה ולאחר מכן הפך לעובד במפלגה. משנת 1953 היה חבר מערכת בעיתון "נוער חופשי" (Szabad Ifjúság), ומשנת 1957 עבד בשידורי הרדיו ההונגרי לחו"ל. בשנת 1962, סיים את לימודיו בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת אטווש לוראנד וקיבל גם תעודת הוראה. משנת 1964 היה כתב השבועון טיקר (Tükör) שפירושו בהונגרית "מראה" ולאחר מכן, מייסוד היומון "עיתון הונגרי" Magyar) Hírlap), היה העורך של היומון. רבים מדיווחיו ומכתביו העיתונאיים וכן ביקורותיו הופיעו בשני העיתונים הללו גם יחד. משנת 1972 ועד מותו, היה העורך הראשי של התוכנית הפוליטית השבועית של הטלוויזיה ההונגרית. ריכוז מקומות עבודתו: חברת השקעות בבנייני ציבור (1950) מפלגת העובדים ההונגרית (1952-1951) משרד החינוך (1953-1952) חברת הוצאת עיתוני נוער (Szabad Ifjúság) הרדיו הונגרי (1964-1958) חברת הוצאת עיתוני חדשות Magyar) Hírlap) (1968-1964)) חברת הוצאה לאור של כתבי עת (1972-1968) הטלוויזיה ההונגרית (1977-1972) וארקוני הובא למנוחות בבית הקברות פרקשרט בבודפשט. ילדיו הם יודית וארקוני ופטר וארקוני. מדליית מסדר העבודה דרגת כסף (1969) פרס הרמה (1972) שבח שר הפנים (1969) שבח שר המשפטים (1970) ביוגרפיה של אנדרש וארקוני ב-Arcanum ביוגרפיה של אנדראש וארקוני ב"אגודת אנשי הטלוויזיה" TVMT נתוניו במאגר המוזיאון הספרותי פטפי Búcsú Várkonyi Andrástól (1977. december 1.) Új Élet, 32. évfolyam, 23. szám (פרידה מאנדראש וארקוני ב"אוי אילט" העיתון של יהדות הונגריה) Elhunyt Várkonyi András (1977. november 22.) Magyar Hírlap, 10. évfolyam, 274. szám, 1. oldal (נפטר אנדראש וארקוני) לקסיקון ביוגרפי הונגרי ISBN 963-05-2500-3 "Hamvasztás utáni búcsúztatása..." Népszabadság. 1977-11-24. p. 8.
סגרפיטו

סגרפיטו (באיטלקית: Sgraffito, הגייה מדויקת: זְגְרָפִיטוֹ) היא טכניקה של ציור על גבי קירות. הפירוש המילולי של המילה הוא "מגורד בעומק". בבסיסו של הסגרפיטו עומד ציפוי הקיר בשתי שכבות או יותר של טיח. הקיר מטויח בשכבות בצבעים שונים. בטרם התייבשות הטיח, מתבצע הציור על ידי גירוד או חריצת הטיח, המביאים לחשיפתן מחדש של השכבות העמוקות יותר, שלהן צבע שונה. עיצובי הסגרפיטו הראשונים בוצעו בשחור-לבן. הקיר היה מטויח בטיח מעורב בפיח (ומכאן התקבל הגוון השחור), ומעל הטיח סויד הקיר בסיד רגיל (לבן). הציור בוצע על ידי חריטה בחרט. הראשונים שיישמו טכניקה זו היו בנאים ולאו דווקא ציירים, והדגמים אותם ציירו היו קישוטים גרפיים פשוטים ואף חיקויי ציפוי אבן, בתים כאלו ניתן למצוא גם ביוון ובמיוחד באי כיוס בים האגאי. במאה ה-13 החלו להשתמש בטכניקה גם ליצירות אמנות. הציורים הראשונים בטכניקה זו צוירו במנזרי הקתדרלה של מגדבורג. בציורים אלה ניתן לראות גם שלב נוסף בהתפתחותה - צביעה נוספת במכחול מעל לתרשים החרוט. במקרים רבים שימשו יצירות של אמנים מפורסמים כבסיס לציורי הקיר, אשר הועתקו בהגדלה מיצירות אלו. שימוש נרחב בשיטה זו נעשה בתקופת הרנסאנס. הריכוז הגדול ביותר נמצא בצ'כיה. בישראל פעלו למעלה משלושים אמני ואמניות סגרפיטו. ציור "העמלים" של מאיר שטיינגולד בחזית מפעל "עשת" בקיבוץ אילון, הוא ציור הסגרפיטו הראשון ששומר בישראל. האמן דן לבני יצר בשנת 1970 את תבליט הסגרפיטו הגדול בארץ, בבניין בן חמש קומות בשדרות ח"ן מס' 24 בתל אביב. ב.מ. יכטהימר, ציור ורישום, הוצאת אחיאסף, 1980. סגרפיטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שי פרקש, גמלים כחולים, אתרים, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2019, עמ' 67-72 נירית שלו־כליפא, ארץ ושמים - מספר יצירה: #0757, באתר סקר אמנות הקיר בישראל
המפלגה הנציונאל סוציאליסטית של צ'ילה

המפלגה הנציונאל סוציאליסטית של צ'ילה הייתה מפלגה נאצית שפעלה בצ'ילה, בתקופת הרפובליקה הנשיאותית. המפלה תמכה בשנותיה הראשונות ברעיונותיו של מנהיג גרמניה הנאצית, אדולף היטלר, אם כי מאוחר יותר היא התמקדה יותר בגרסה צ'יליאנית של הפשיזם. התנועה הוקמה באפריל 1930 על ידי קרלוס קלר (שהיה לימים האידאולוג המרכזי של המפלגה), דיאז ולדרמה וחורחה גונסאלס פון מראס, שהפך למנהיג המפלגה. המפלגה הייתה בהתחלה נאמנה לאידולוגיה הנאצית והדגישה בפרסומיה את היותה מפלגה אנטישמית ונאמנה לאדולף היטלר בדומה למפלגה הנאצית המקורית. היא קיבלה תמיכה כספית רבה ממהאוכלוסייה הגרמנית בצ'ילה ובמהרה הפכה המפלגה מתנועה קטנה למפלגת בה חברים כ-20,000 אנשים. התנועה הדגישה כי היא פועלת על מנת בסס משטר חד-מפלגתי, שיפעל על עקרונות קורפורטיזם והסולידריות בין מעמדות, ועד מהרה הקימה ארגון סמי-צבאי בו שירתו אנשי המפלגה. עם זאת, התמיכה בהיטלר נמשכה הרבה זמן, הסלידה מהיטלר הגיעה לשיאה פון מארס טען בסוף שנות השלושים שהשימוש בשם "נציונאל סוציאלסטית" הייתה טעות מצידו. עם הזמן, גם האנטישמיות שאייפנה את המפלגה הופחתה, כאשר במקום הוצעה צורה צ'ילאנית של הפשיזם. עם זאת, ההשראה האידולוגית העיקרית שלוותה את המת המפלגה הייתה משולבת לטענת חבריה ברצונם של אנשי המפלגה לנצל את המוניטין הבוה שהיה למפלגה הנאצית בגרמניה באותה עת. עם זאת, חברים בודדים במפלגה המשיכו לראות בהיטלר כמודל לחיקוי. ניסיון הפיכה ודיכויו, שזכה לכינוי הטבח בביטוח הלאומי הביאו לתוצאה שונה מהמצופה, ב-5 בספטמבר 1938, השתלטו כ-30 חברים צעירים מהמפלגה על הבניין המרכזי של האוניברסיטה של צ'ילה וכ-30 נוספים על בניין הביטוח הלאומי, הממוקם ממול בנין הנשיאות של צ'ילה, והתבצרו בהם. לאחר חילופי אש בין המתבצרים לכוחות הממשלה ומספר הרוגים הכניעו כוחות הקרביניירוס את המתבצרים בשני המקומות, ריכזו אותם בבניין הביטוח הלאומי, העמידו אותם בשורה ורצחו אותם. האופוזיציה ייחסה את הרצח להוראה ישירה של אלסנדרי ובעקבות הטבח פרש איבנייס מהמרוץ לנשיאות והורה לתומכיו להצביע עבור החזית העממית, שבסופו של דבר ניצחה בבחירות שנערכו באותה השנה. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הנציונאל סוציאליסטית של צ'ילה בוויקישיתוף Max Paul Friedman, Nazis & Good Neighbours, Cambridge University Press, 2003, p. 52 Stanley G. Payne, A History of Fascism: 1914-1945, London: Routledge, 2001, p. 341 ערך זה הוא קצרמר בנושא צ'ילה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איילט פודוליה

איילט פודוליה (בטורקית עות'מאנית: Eyalet-i Kamaniçe) היה איילט של האימפריה העות'מאנית. בירתו הייתה העיר קמניץ-פודולסקי. בשנת 1672 כבש הצבא העות'מאני, בראשות הסולטאן מהמט הרביעי, את קמאנצ'ה לאחר מצור קצר. הסכם בוצ'אץ' אישר את השליטה העות'מאנית בעיר, שהפכה למרכז איילט חדש. ההסכם נדחה על ידי הדיאטה הפולנית, ומלחמה פרצה מחדש. המערכה הפולנית לא צלחה, וההפוגה של חוראנו (1676) השאירה את פודוליה בידי העות'מאנים. מלחמה נוספת פולנית–עות'מאנית פרצה שוב בשנת 1683. במשך 16 השנים הבאות, השלטון העות'מאני בפודוליה היה מוגבל בדרך כלל למבצר החסום של קמיאנץ, שהוחזק בידי חיל מצב של 6,000 חיילים. חיילי עמדות אחרות בפודוליה, בבאר, מז'יבוז', יאזלובייץ, וצ'ורטקוב, הוחזקו בקושי בידי 100 חיילים כל אחת. על פי התקציב המחוזי העות'מאני לשנת 1681, 13 מיליון אקסיות הושקעו בשנה באיילט, בעיקר עבור שכר החיילים. מתוך סכום זה, פחות מ-3% נאספו מפודוליה עצמה, השאר נשלחו מהאוצר המרכזי. בשנת 1681 מינה הפטריארך של קונסטנטינופול את המטרופולין האורתודוקסי של קמיאנץ, ששמו פנקראטיג'. המבצר הוחזר לפולין כתוצאה מהסכם קרלוביץ (1699). האיילט חולק לארבעה סנג'קים: סנג'ק קמאנצ'ה סנג'ק באר סנג'ק מג'יבוג'י סנג'ק יאזלופסה Marc David Baer (2011-09-01). Honored by the Glory of Islam: Conversion and Conquest in Ottoman Europe. Oxford University Press. p. 290. ISBN 978-0-19-979783-7. נבדק ב-2013-06-03. Agoston, Gabor; Masters, Bruce Alan (2009). Encyclopedia of the Ottoman Empire. Infobase Publishing. p. 306. ISBN 978-1-4381-1025-7. נבדק ב-2013-02-25. Kołodziejczyk, Dariusz (ביוני 1992). "Ottoman Podillja: The Eyalet of Kamjanec', 1672-1699". Harvard Ukrainian Studies. 16 (1/2): 87–101. JSTOR 41036452. {{cite journal}}: (עזרה) Kołodziejczyk, Dariusz (2006). "The "Turkish Yoke" Revisited: The Ottoman Non-Muslim Subjects Between Loyalty, Alienation, And Riot" (PDF). Acta Poloniae Historica (93): 178–195. ISSN 0001-6829.
'39

"'39" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין. השיר נכתב והולחן על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי והוא הרצועה החמישית באלבום האולפן הרביעי של הלהקה A Night At The Opera. כמו כן השיר הופיע כצד ב' של הסינגל You're My Best Friend. השיר מספר אודות קבוצת חוקרי חלל היוצאים למסע בן שנה. בשובם, הם מבינים כי על כדור הארץ חלפו כבר מאה שנים ויקיריהם כבר מתו או שהם זקנים. התופעה נובעת מהתארכות הזמן אותה תיאר אלברט איינשטיין בתורת היחסות הפרטית. השיר מתאר את המסע במילים מעורפלות ולא מתייחס ספציפית למסע חלל עתידני, אלא מתאר אותו כמו מסע של חלוצים לארץ חדשה. באותה העת עבד בראיין על עבודת הגמר שלו באסטרופיזיקה, אך זנח את לימודיו כדי להמשיך בקריירה עם הלהקה. בשנת 2006, חידש את לימודיו וסיים את עבודת הגמר שלו, שכותרתה A Survey of Speed Radial in the Zodiacal Dust Cloud, וקיבל את הדוקטורט שלו בשנת 2008. להקת קווין קראה לשנים מאלבומיה על שמות סרטי האחים מרקס, "לילה באופרה" ו"יום במרוצים" (אנ'). בעקבות כך, היחיד מהאחים מרקס שהיה עדיין בחיים, גראוצ'ו מרקס, הזמינם לביתו במרץ 1977 שם ניגנו לו את השיר בסגנון א-קפלה. חמישה חודשים לאחר מכן גראוצ'ו נפטר. בראיין מיי שר את השיר בהקלטות אולפן וזהו אחד השירים היחידים שלו בהקלטות הלהקה. מיי ביקש מבאסיסט הלהקה, ג'ון דיקון, לנגן בשיר קונטרבס בתור בדיחה אבל להפתעתו הרבה, ג'ון הגיע לסטודיו עם הכלי כמה ימים אחר כך, מוכן לנגן איתו. אם מונים את כלל השירים שהוציאה הלהקה, החל מהאלבום הראשון, השיר הוא ה-39 במספר. בנוסף, במרחק של בערך 0.39 יחידות אסטרונומיות מהשמש, ניתן למצוא את כוכב חמה - Mercury באנגלית. בהופעות החיות היה השיר אחד מהפופולריים ביותר. לראשונה בוצע בהופעה חיה באדינבורו בספטמבר 1976 ונשאר ברשימת השירים בהופעות עד דצמבר 1979 אם כי פעם אחת בוצע גם בשנת 1984. בהופעות החיות השיר מבוצע על ידי פרדי מרקורי והוא ראה אור באלבום "Live Killers". בקונצרט המחווה לפרדי מרקורי שהיה באפריל 1992 ביצע את השיר ג'ורג' מייקל. בריאן מיי – סולן, גיטרה אקוסטית 12 מיתרים, גיטרה חשמלית פרדי מרקיורי – קולות רקע רוג'ר טיילור – תופים, קולות רקע ג'ון דיקון – קונטרבס מידע על היצירה "'39" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "'39" באתר יוטיוב
יחסי טורקיה–קניה

יחסי טורקיה–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין קניה לבין טורקיה. היחסים בין המדינות החלו במאה ה-16 בה החלו לראשונה לסחור בסחורות. בשנת 1968 פתחה טורקיה שגרירות בניירובי. הנשיא דניאל אראפ מוי ביקר בטורקיה בשנת 1996 ונשיא טורקיה עבדוללה גול ערך את ביקורו הראשון באפריקה שמדרום לסהרה בקניה בפברואר 2009. הנשיא אוהורו קניאטה ביקר בטורקיה באפריל 2014. הפגישה השנייה של הוועדה הכלכלית המשותפת של טורקיה–קניה התקיימה גם לפני הביקור. במהלך ביקורו של הנשיא קניאטה נחתמו 10 הסכמים בילטראליים בתחומים שונים. שתי המדינות הסכימו כי תינתן עדיפות למסחר, תיעוש, תחבורה, חקלאות, תיירות, חינוך, בריאות, הגירה, מדע וטכנולוגיה ופיתוח אדמות צחיחות. טורקיה מחפשת את קניה כנקודת כניסה לאזור הסחר החופשי הגדול המתוכנן על ידי השוק המשותף של קהילת מזרח אפריקה ומרכז אפריקה (קומסה) והקהילה לפיתוח דרום אפריקה החל מאמצע 2014. קניה מסתכלת על טורקיה כרוכשת פוטנציאלית גדולה של תה, קפה ופרחים. היא מכוונת גם לטורקיה כשוק של סחורות מגוונות בהתאם לתוכנית הייצוא החדשה שהושקה במאי. ועדת הסחר המשותפת חשבה שטורקיה תקים נמל חופשי בניירובי כחלק ממאמצי ההסברה שלה לשוק האזורי. היקף הסחר הדו-צדדי הגיע לרמה של 145 מיליון דולר בשנת 2013. יצוא הסחורות של טורקיה לקניה בשנת 2012 היה 138 מיליון דולר, 199 מיליון דולר בשנת 2011, היצוא עלה ב-1607% לעומת 2002. קניה ייצאה סחורות בשווי 17 מיליון דולר בשנת 2012, 14.7 מיליון דולר בשנת 2011, היבוא עלה ב-781% לעומת 2002. עודף הסחר בסחורות עם טורקיה עמד על 120.1 מיליון דולר בשנת 2012, ירידה של 53.5% ב-184.4 מיליון דולר לעומת 2011. כלומר, הסחר בין שתי המדינות היה מאוזן יותר. חברות רבות מטורקיה, במיוחד אלה העוסקות בבנייה, פועלות בקניה. טורקיה כיוונה להגדיל את היקף הסחר הדו-צדדי עם קניה לשווי של 500 מיליון דולר. טורקיה מחזיקה בקניה שגרירות בניירובי. קניה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה. מדיה וקבצים בנושא יחסי טורקיה–קניה בוויקישיתוף "Turkey is ready to further deepen and strengthen its support to Kenya". The Star Kenya. "Relations between Turkey and Kenya". Republic of Turkey Ministry of Foreign Affairs. "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2015-01-08. נבדק ב-2015-01-08. {{cite web}}: (עזרה) "Turkey, Kenya in trade diplomacy". theeastafrican.co.ke. "Republic of Turkey - Ministry of Trade". אורכב מ-המקור ב-2015-01-12. נבדק ב-2015-01-08. "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2015-02-14. נבדק ב-2015-01-08. {{cite web}}: (עזרה) "Embassy History and Previous Ambassadors". Turkish Embassy Nairobi.
לאסלו פולגאר

האם התכוונתם ל... לאסלו פולגאר (מחנך) – מורה, מאמן שחמט ומנהל הונגרי-יהודי. אביהן של בנות פולגאר השחמטאיות: יהודית, סוזן (ז'וז'ה) וסופיה (ז'ופיה). לאסלו פולגאר (זמר אופרה) – זמר אופרה יהודי-הונגרי (בס) זוכה פרס קושוט, פרס פרנץ ליסט ופרס גראמי. חבר אגודת בני האלמוות. פולגאר