laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אומת האסלאם

אומת האסלאם (באנגלית: Nation of Islam; בראשי תיבות: NOI) הוא ארגון אפרו-אמריקאי, אסלאמי, חברתי ופוליטי. מטרתו המוצהרת היא שיפור מצבם הכללי של האפריקאים-אמריקנים בארצות הברית. הארגון נוסד בשנת 1930 בדטרויט על ידי וואלאס ד. פארד מוחמד (אנ'), ומנהיגו הנוכחי (2018) הוא לואיס פרחאן. מרכז הארגון נמצא במסגד מרים בעיר שיקגו. אחת האמונות המקוריות של הארגון הייתה, שמערכת החינוך הציבורית לתלמידים שחורים (שהייתה נפרדת מזאת של הלבנים) מעוותת, במטרה לשמור על עליונות הגזע הלבן. בהתאם לכך הקים הארגון מוסדות חינוך עצמאיים, ברוח האסלאם. מייסד הארגון, וולאס פארד מוחמד (1877–1934), הכיר בעיר דטרויט את אלייז'ה מוחמד (1897–1975), שהפך לתלמידו הבולט ביותר. האחרון הקים מסגדים ברחבי ארצות הברית, הפיץ את תורת מורו, וטען שוולאס מוחמד הוא נציגו של האל. תלמידיו של מוחמד הפיצו את תורתו ברחובות, באירועים ובבתי כלא, והיא צברה תומכים רבים. אחד הפעילים הבולטים ביותר של הארגון היה מלקולם ליטל (מלקולם אקס), שהתוודע לתנועה בעת שריצה עונש מאסר על שוד, ונרצח בשנת 1965, בעקבות עימותים ופרישה מהתנועה. לואיס פרחאן נולד בשנת 1933, עבד כזמר וככנר, והצטרף לארגון בשנת 1955. לאחר מותו של מלקולם אקס, מונה פרחאן לדובר הארגון ולאימאם המסגד של התנועה בעיר ניו יורק. אחרי מותו של אלייז'ה מוחמד, בשנת 1975, מונה בנו וולאס למנהיג הארגון, הפך אותו למתון ולמתקדם יותר, ושינה את שמו. פרחאן מצדו, איגד קבוצת מאמינים קיצונים, שפרשו מהארגון בשנת 1978, והקימו מחדש את ארגון אומת האסלאם, בהתאם לעקרונות המייסדים המקוריים. באוקטובר 1994, עמד פרחאן בראש משלחת בת כ-2,000 חברים, שערכה כנס רשמי בגאנה, בחסות נשיא המדינה. באוקטובר 1995, הנהיג פרחאן מצעד של מאות אלפים בעיר הבירה של ארצות הברית, וושינגטון די. סי. הליגה נגד השמצה [של העם היהודי] בארצות הברית, הקונגרס היהודי האמריקאי, ארגונים נוספים ואף אקדמאים רבים, רואים באומת האסלאם ארגון אנטישמי והומופובי, בהתבסס על התבטאויות מנהיגיו (כולל לואיס פרחאן), וקשרי הארגון עם מכחישי שואה ועם ארגונים נאו-נאציים. הארגון גם הוציא לאור ספרים אנטישמיים (למשל הספר "הקשר המוסתר בין שחורים ויהודים"). מוחמד עלי (מתאגרף) אמריקאי במשקל כבד כרים עבדול-ג'באר – כדורסלן NBA אמריקאי אייס קיוב – השחקן והראפר האמריקאי (שם הבמה של או'שאה ג'קסון סיניור) קיו-טיפ – הראפר האמריקאי מוס דף – השחקן האמריקאי מלקולם איקס – פעיל זכויות אדם אמריקאי (עליו מבוסס הסרט הביוגרפי "מלקולם אקס") ואחד ממנהיגיה הנודעים של ארגון אומת האסלאם מסגד מרים לואיס פרחאן אלייז'ה מוחמד וואלאס ד. פארד מוחמד (אנ') אסלאם בארצות הברית אנטישמיות בארצות הברית: אפרו-אמריקאים האסלאם השחור מדיה וקבצים בנושא אומת האסלאם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אומת האסלאם (באנגלית) אומת האסלאם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אומת האסלאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The Secret relationship between Blacks and Jews / prepared by the Historical Research Dept., the Nation of Islam
צ'נדלר ריגס

צ'נדלר ריגס (באנגלית: Chandler Riggs; נולד ב-27 ביוני 1999) הוא שחקן ותקליטן אמריקאי. מוכר בזכות תפקידו בתור קארל גריימס בסדרה "המתים המהלכים", וכפטריק נלסון בסדרה "מיליון דברים קטנים". ריגס נולד באטלנטה, ג'ורג'יה. בנם של ג'ינה אן (לבית קרלטון) וויליאם ריגס. יש לו אח קטן בשם גרייסון. בצעירותו למד סטפס. ריגס החל לשחק בגיל 4, בין היתר בהפקת התיאטרון "הקוסם מארץ עוץ". בשנת 2009 בסרט "מסיבת ההלוויה שלי" והתגלה כעבור כשנה בעונה הראשונה של סדרת האימה המצליחה "המתים המהלכים", בסדרה מופיע ריגס בתפקיד הילד קארל גריימס. על תפקידו בסדרה זכה לביקורות טובות ולמועמדויות למספר פרסים. מדיה וקבצים בנושא צ'נדלר ריגס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'נדלר ריגס צ'נדלר ריגס, ברשת החברתית פייסבוק צ'נדלר ריגס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'נדלר ריגס, ברשת החברתית אינסטגרם צ'נדלר ריגס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'נדלר ריגס, באתר AllMovie (באנגלית) צ'נדלר ריגס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) צ'נדלר ריגס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מטמורפוזה

האם התכוונתם ל... שינוי צורה – במיתולוגיה ובפולקלור, יכולתה של ישות לשנות את צורתה התמרה – בגאולוגיה, שינוי צורה של סלעים בהשפעת חום או לחץ גלגול (בעלי חיים) – בביולוגיה התפתחותית, תהליך הפיכת פגית לבוגר מטמורפוזה (אמנות) – סגנון אמנות בו אובייקט מסוים הופך בהדרגתיות למעין "תבנית ריצוף", באמצעות חזרה עליו מספר פעמים עם שינויים שהולכים וגוברים, עד ליצירת אובייקט שונה לחלוטין מהמקורי. סגנון זה פותח על ידי האמן ההולנדי מ.ק. אשר מטמורפוזות – שיר אפי מהמאה הראשונה לספירה, פרי עטו של המשורר הרומאי אובידיוס מטמורפוזה של נרקיסוס – ציור של הצייר הסוריאליסטי הספרדי סלבדור דאלי מטמורפוזה (ספרות) – שינוי של דמות; (וגם) השפעה ספרותית של סיפור עלינו או על אחרים - הרגשה שונה לאחר קריאת הסיפור
אריקה (שיר)

אריקה (Erika) הוא שיר לכת צבאי גרמני שהיה פופולרי בגרמניה הנאצית. השיר הולחן על ידי הרמס ניל בשנות השלושים במיוחד עבור הוואפן אס אס אך זכה לפופולריות רבה גם בוורמאכט ובקריגסמרינה. השיר מבוסס על כפל המשמעות של המילה "אריקה" שפירושה גם שם פרטי וגם הצמח אברש שנחשב לסמל של מורשת טבע גרמנית. לשיר אין משמעות צבאית מפורשת פרט לקצב המארש שלו ולכך שהדובר בשיר הוא ככל הנראה חייל. לשיר ישנן עוד שלוש גרסאות בשפות פינית, אנגלית והונגרית. השיר חובר בתחילת שנות השלושים על ידי הרמס ניל, מלחין מארשים גרמני ידוע, שנת חיבורו המדויקת של השיר איננה ידועה. השיר פורסם רשמית בשנת 1938 וזכה להצלחה רבה עוד לפני מלחמת העולם השנייה. השיר הפך במהירות לחלק מהרפרטואר הגרמני והוא קשור ללא הפרד לצבא הגרמני. השיר היה פופולרי גם בצבא הפיני בזמן מלחמת העולם השנייה. בזמן שלטון החונטה בצ'ילה זכה השיר לפופולריות בארץ זו והושר במצעדים רשמיים של הצבא הצ'יליאני. גרסה מתורגמת של שיר זה הייתה המנון חיל האוויר הדרום אפריקאי בתקופת האפרטהייד. בשנים האחרונות צבר השיר חשיפה רבה עקב הופעתו בסרטונים באפליקצית טיקטוק. בסרטונים האלה השיר משמש כביכול כהמנון של המפלגה הנאצית. מדיה וקבצים בנושא אריקה בוויקישיתוף מידע על היצירה "אריקה" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "אריקה" באתר AllMusic
קרמר החתול יוצא אל היער

קרמר החתול יוצא אל היער הוא ספר ילדים מאת מאיר שלו. את הספר אייר יוסי אבולעפיה, שמאייר באופן קבוע את ספרי הילדים מאת שלו. הספר ראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 2012. הספר מהווה מעין ספר הקדמה לספר הילדים הקודם של שלו - קרמר החתול ישן כל הזמן. הספר מתרחש בתקופה בה החתול קרמר, המוכר מספרים קודמים של שלו, היה עדיין גור. לאחר ששאר בעלי החיים בחצר סירבו לשחק עם קרמר, שהיה שובב ונמרץ מדי עבורם, קרמר מחליט לצאת אל היער, כדי למצוא חיות שיסכימו לשחק ולהשתובב יחד עמו. ביער הוא נתקל בבעלי חיים מפחידים שמקניטים ומפחידים אותו. קרמר מחליט להסתלק משם אך נדמה לו שהוא איבד את דרכו. אז מופיעות חיות החצר, מראות לו את דרכו, ומציעות לו לשחק איתן. לאחר "חוויה קשה" זו קרמר מחליט שמשחקים שובבים ואמיצים ("קפיצות, נשיכות, שריטות, גלגולים") לא מעניינים אותו יותר, ומעכשיו מנוחה ושינה ("ראש על הכר") יהיו המשחקים האהובים עליו. בכך בעצם מתחבר הספר לספר הקודם אודות קרמר - קרמר החתול ישן כל הזמן, כשבעצם ספר זה נותן רקע להתנהגותו של קרמר בספרים הקודמים (שהופיע גם בספרים שאינם נושאים את שמו, דוגמת הצלחת שמתחת).
אוסטין פרימן

אוסטין ממבו פרימן ג'וניור (באנגלית: .Austin Mambo Freeman jr; נולד ב-6 במאי 1989 במיצ'לוויל שבמרילנד) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע. גובהו הוא 1.92. פרימן למד ושיחק ב"תיכון קטוליק דה-מאטה" ובהמשך שיחק במכללת ג'ורג'טאון, בה שיחק ארבע שנים. בעונתו האחרונה רשם ממוצעים של 17.6 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים ב-NCAA ובליגת ביג איסט. פרימן החל את הקריירה האירופאית שלו בעונת 2011/2012 בקבוצת פולגור ליברטס פורלי מהליגה האיטלקית השנייה, בה הצטיין ורשם 20.9 נקודות ו-4.5 ריבאונדים בממוצע (459 נקודות ב-22 משחקים). בתחילת עונת 2012/2013 חתם בקבוצת הפועל אילת, בה רשם ממוצע של 12.6 נקודות, 3.4 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים ב-11 משחקים. אך הועזב בטענה שחלה ירידה ביכולתו. בסוף חודש דצמבר 2012 חתם בקבוצת מכבי אשדוד. בסיום העונה לא הוארך חוזהו של פרימן והוא חזר לארצו. בתחילת עונת 2013/2014 שחררה הקבוצה את הפורוורד אולי ביילי שאכזב במשחקי ההכנה. ואז נרקמה חזרתו של פרימן לסגל הקבוצה. לאחר המחזור השישי שוחרר מהקבוצה בעקבות אי שביעות רצון מיכולתו. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket אור שקדי‏, מכבי אשדוד החתימה את אוסטין פרימן, באתר וואלה, 2 בינואר 2013
אדמונטון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מקומות: קנדה אדמונטון – בירת פרובינציית אלברטה, קנדה אדמונטוזאורוס ואדמונטוניה – דינוזאורים שנתגלו באדמונטון, קנדה אדמונטון (בסיס צבא קנדה) – בסיס של צבא קנדה (CFB) הממוקם באדמונטון אדמונסטון (ניו ברנזוויק) – עיר בפרובינציית ניו ברנזוויק אוסטרליה אדמונטון (אוסטרליה) – פרבר של העיר קיירנס במדינת קווינסלנד בריטניה אדמונטון (לונדון) – רובע בלונדון ארצות הברית אדמונטון (קנטקי) – עיירה במדינת קנטקי אחר: אדמונטון אוילרס – קבוצת הוקי קרח מעיר אדמונטון המשחקת בליגת ה-NHL
Five

האם התכוונתם ל... פייב – להקת בנים בריטית. Five (איומי האמאסאקי) – אלבום אולפן של הזמרת היפנית איומי האמאסאקי.
מספר סיפורים

מסַפֵּר סיפורים (סטוריטלר) הוא אומן בהשמעת והצגת סיפורים לקהל מאזינים. תפקידו של המספר קיים מקדמת דנא, בכל תרבויות האנושיות. בטרם ידיעת קרוא וכתוב הייתה נפוצה, שימשו מספרי הסיפורים כלי יחיד כמעט להעברת סיפורי עם, אגדות ומיתולוגיות להמון. על מנת שיוכלו לזכור את סיפוריהם בעל פה פיתחו מספרי סיפורים שיטות מנמוניקה (עזרי זיכרון) כגון שימוש בחרוזים ובמשקל, לשון נופל על לשון, חזרות, סידור במספרים טיפולוגיים וכדומה. כן פיתחו מספרי הסיפורים שיטות רטוריות על מנת לרתק את קהלם, להפתיע אותו ולרגש אותו. בתרבויות מסוימות נהוג שהמספר שר את סיפורו כעין בלדה ובאחרות נהוג יותר סיפור בפרוזה. לרוב מספרי הסיפורים נדדו בין כפרים וערים ולפיכך לא יכלו לסחוב ציוד רב. לכן עשו שימוש מועט בתפאורה והשתמשו לשם יצירת דרמה וגילום דמויות לרוב בקולם בלבד ולעיתים בתלבושות ועזרים פשוטים ובכלי נגינה קל. כיום נעשה ניסיון מודע לשמר את אומנות סיפור הסיפורים, באמצעות הקלטה של מספרי סיפורים מסורתיים, לימוד האומנות בקורסים ועריכת פסטיבלים למספרי סיפורים. בישראל פעיל מאז 1993 פסטיבל מספרי סיפורים בתיאטרון גבעתיים מייסודו של יוסי אלפי. כן משתלב הנושא במקצועות כגון טיפול בדרמה, הדרכת טיולים, הוראה, נאום פוליטי ועסקי ועוד. תוכנית הטלוויזיה "סיפורי עמים" נקראה במקור "The Storyteller", מספר הסיפורים. פירוש שמו של תיאטרון אל-חכוואתי אף הוא "מספר הסיפורים". מדיה וקבצים בנושא מספר סיפורים בוויקישיתוף MARIE L. SHEDLOCK, THE ART OF THE STORY-TELLER, ספר קלאסי בתחום, 1917 מחקר על מספרי סיפורי-עם באזור הים הבלטי בין המאה ה-16 והמאה ה-19 אינדקס אתרים בנושא יוסי אלפי, טיפ למספר הסיפורים המתחיל- לסטוריטלר מתחיל יוסי אלפי, עקרונות יסוד לסיפורו של מספר הסיפורים יוסי אלפי, סיכום עקרונות יסוד לסיפורו של מספר הסיפורים How a 2-Minute Story Helps You Lead
צידון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... צידון – העיר השלישית בגודלה בלבנון נפת צידון – נפה במחוז דרום לבנון צידון (איילט) – איילט (פרובינציה) באימפריה העות'מאנית צידון (סנג'ק) – סנג'ק שהיה חלק מאיילט צידון אישים בעת העתיקה צידון (דמות מקראית) – מייסד העיר צידון זנון מצידון – פילוסוף אפיקוראי אישים בעת החדשה יואש צידון – מפעילי ההעפלה, מראשוני טייסי הקרב בחיל האוויר אריה צידון – קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף שלמה כהן-צידון – חבר הכנסת בכנסת השישית אחר מדינה-סידוניה – עיר במחוז קדיס שבספרד שתי אצבעות מצידון – סרט מ-1986 המתרחש על רקע מלחמת לבנון הראשונה צידון (נהר) – נהר שמוזכר בספר מורמון סידון
מרשלית

מרשלית (Kajin M̧ajeļ) היא שפה אוסטרונזית שמשמשת כאחת משתי השפות הרשמיות של רפובליקת איי מרשל. כ-54,000 דוברים אותה, ובנוסף רבים שולטים גם באנגלית כשפה שנייה. השפה נכתבת בגרסת אלפבית לטיני מותאמת. מדיה וקבצים בנושא מרשלית בוויקישיתוף מידע על מרשלית באתר Ethnologue (באנגלית) מרשלית ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות ובנושא אוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'נויי

צֶ'נְוֵיי (בסינית מסורתית: 讖緯; בסינית מפושטת: 谶纬; בפין-יין: chèn wěi) הוא מושג המתייחס לספרי נבואה וספרי "חוטי ערב" [דרושה הבהרה] המשקפים גרסה מיסטית של הקונפוציאניזם. צורה זו של ספרות הייתה נפוצה בסין בימי שושלת האן. "צֶ'ן" משמעו "נבואה" או "אות", והוא מתייחס לכתבים של אומנויות הכישוף והאלכימיה של תקופת שושלות צ'ין והאן. כתבים אלו מתייחסים לעקרונות הסודיים של אותות מבשרי טובה ומבשרי אסון, אשר התפתחו עם הזמן לפולחן עממי של דרישה באלים וניחוש אשר התקיים במקדשי אבות ומקדשים דאואידסטיים, ומשם עברו הפשטה לכדי קריאה במקלות במבוק שנפוץ גם כיום. "וֵיי" היא ספרות שהתפתחה ממתן פרשנויות מרחיקות לכת לקלאסיקות הקונפוציאניות בימי שושלת האן. לאחר תקופתו של הקיסר גוָאנְג ווּ משושלת האן המזרחית דבק בהם הכינוי "הלימוד הפנימי", אולם במקור נקראו הכתבים הללו "הלימוד החיצוני". לימודי צֶ'נְוֵיי משמשים גם לחיזוי עתיד פוליטי. ערך זה הוא קצרמר בנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יער הפנינים של גן הדהארמה

יער הפנינים של גן הדהארמה (בסינית מסורתית: 法苑珠林; בסינית מפושטת: 法苑珠林; בפין-יין: fǎyuàn zhūlín, פָה יְוֵּ'אן ג'וּ לִין) היא אנציקלופדיה בודהיסטית שחוברה בסין בשנת 668 על ידי הנזיר דָאו שְׁה, אשר חי בתקופת שושלת טאנג. היצירה מורכבת מ-100 מגילות, ומשתמש ביותר מ-400 מקורות שונים. בין המקורות נמצאים טקסטים מתחומי הבודהיזם, הקונפוציאניזם, הדאואיזם, הצֶ'נְוֵיי ועוד. היצירה כוללת טקסטים בודהיסטיים ולא-בודהיסטיים אשר אינם מופיעים במקורות אחרים, ולפיכך נחשבת מקור חשוב לידע עתיק בתחומים רבים. ציטוטים רבים ממקורות בודהיסטים שאבדו מאז הופכים אותה גם למקור ללמידה על ההיסטוריה של הודו בתקופת ימי הביניים, ועל השינויים הגאוגרפיים שחלו בה. בתקופת שושלת סונג "יער הפנינים" הוגדרה כחלק מהקאנון הבודהיסטי, ובתקופת שושלת מינג שימש לשחזור אוספים עתיקים של "סיפורים מוזרים". מדיה וקבצים בנושא יער הפנינים של גן הדהארמה בוויקישיתוף 道世
גאפסה

גאפֿסה (בערבית: قفصة, ברומית: Capsa) היא בירת מחוז גאפסה בתוניסיה. העיר ממוקמת במערב תוניסיה במרחק של 370 ק"מ מהבירה תוניס. העיר נתנה את שמה הלטיני לתרבות הכאפסית (Capsian culture) שהתקיימה במגרב בתקופה האפיפלאוליתית. לפי המפקד של תוניסיה משנת 2004 בעיר 84,676 איש, היא העיר התשיעית בתוניסיה מבחינת גודל האוכלוסייה. גאפסה היא נווה מדבר בו נמצאו שרידים להתיישבות אנושית מלפני כ-15 אלף שנה. לפי המיתולוגיה הוקמה קפסה על־ידי הרקלס הלובי. המלך יוגורתה שלט בה ושמר בה את אוצרותיו. העיר נכבשה על־ידי גאיוס מריוס ב־106 לפנה"ס. מאוחר יותר היא הוקמה מחדש במתכונת פיניקית תחת שופטים, ובהמשך הפכה לקולוניה רומית. גאפסה הייתה עיר חשובה באפריקה הרומית. שתיים מהבריכות הרומיות בעיר שרדו והן משמשת את תושביה עד היום. השלטון הרומי היה נתון להתקפות חוזרות ונשנות מצד הברברים, וקצו בא עם הכיבוש הערבי במאה השביעית. גאפסה ירדה מגדולתה אחרי ייסוד קירואן וקביעתה כמרכז השלטון הערבי באזור. ב-1886 נמצא בקרבת העיר מכרה פוספטים שעד היום הוא אחד ממכרות הפוספטים הגדול בעולם. במהלך מלחמת העולם השנייה העיר הייתה נתונה להפצצות מצד הגרמנים והאיטלקים, וחלק גדול מהקסבה של העיר נחרב. ב-1980 קבוצת טרוריסטים חמושים שאומנו על ידי לוב השתלטו על העיר כמחאה על השלטון של חביב בורגיבה. 48 איש נהרגו בקרבות שפרצו לאחר מכן, עד שצבא תוניסיה השתלט מחדש על העיר. בינואר 2008 החלו מהומות בעיר בעקבות יוקר המחיה בתוניסיה ונגד שלטונו של זין אל-עאבדין בן עלי. המהומות דוכאו באלימות, והיום רבים מחשיבים את המהומות והתנועה שקמה בעקבותיהם כתחילת המחאה נגד בן-עלי, ואשר התעצמה עם האביב הערבי, כמה שהביא להפלת שלטונו של בן-עלי ושלטונם של מנהיגים נוספים בצפון אפריקה ובמזרח התיכון. איטליה אלסנדריה, איטליה ספרד פלמה דה מיורקה, ספרד מדיה וקבצים בנושא גאפסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גאפסה מידע על העיר גאפסה גאפסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Siméon Vailhé,‏ "Capsa", האנציקלופדיה הקתולית J. A. Ilẹvbare, The Impact of the Carthaginians and the Romans on the Administrative System of the Maghreb Part I, Journal of the Historical Society of Nigeria 7, 1974, עמ' 187–197
אנטסיראבה

אנטסיראבה (במלגשית: Antsirabe) היא העיר השלישית באוכלוסייתה במדגסקר. העיר ממוקמת 167 ק"מ דרומית לבירה אנטננריבו ברכס הרים בגובה 1500 מטר מעל לגובה פני הים. בעקבות המיקום הגבוה אנטסיראבה היא העיר הקרה ביותר במדגסקר והטמפרטורה בחורף יכול להגיע ל-0 מעלות צלזיוס. העיר אנטסיראבה מכונה וישי המלגשי בעקבות המעיינות הטרמיים והמינרליים שבעיר. והיא גם נחשבת לבירת הריקשות בעקבות היחס הגבוה בין מספר הריקשות בעיר למספר התושבים האירופאים הראשונים שהגיעו לעיר היו מיסיונרים לותרנים בשנת 1868. העיר עצמה נוסדה בשנת 1872 על ידי מיסיונרית שוודית בזכות מזג האוויר בסביבתה. מוחמד החמישי ובנו שלימים הפך לחסן השני, הוגלו לאנטסיראבה על ידי השלטון הצרפתי ב-1953 ועד לחזרתו למרוקו ב-1955. הגרף הבא מציג את התפתחות האוכלוסייה באנטסיראבה: לא ניתן להציג את הגרף באופן זמני – ההרחבה Graph להצגת תרשימים מושבתת כרגע. רוב האוכלוסייה בעיר מורכבת מבני המרינה שמדברת מלגשית. באזורים אחרים אורבניים במדגסקר, צרפתית היא שפה מובנת על ידי האוכלוסייה. אנטסיראבה ממוקמת בגובה של כ-1500 מטרים, מה שהופך את האקלים של העיר לאקלים Cwb. במהלך החורף הטמפרטורה עשויה להיות נמוכה מ-0 מעלות צלזיוס במהלך הלילה. צרפת מונלוזון, צרפת מאוריציוס ואקואס-פניקס, מאוריציוס נורווגיה סטוונגר, נורווגיה מדיה וקבצים בנושא אנטסיראבה בוויקישיתוף citypopulation.de Climate: Antsirabe - Climate graph, Temperature graph, Climate table - Climate-Data.org, en.climate-data.org אקלים של אנטסיראבה ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גדליה אוריה

גדליה אוריה (1940 - 13 במאי 2021) היה מחנך, פעיל עלייה ואסיר ציון. נולד ב-1940 בכפר במחוז בגמדר שבאתיופיה (אז מחוז אמהרה שבאפריקה המזרחית האיטלקית). בילדותו למד בכפר אזזו אצל המורה גטה ירמיהו ובראשית 1955 נשלח לתוכנית הכשרת מורים בכפר בתיה שעם סיומה בנובמבר 1957 חזר לאתיופיה ושימש כמורה ברשת בתי הספר לביתא ישראל בתחילה בווזבה לאחר מכאן באמבובר ולבסוף בטדה. באפריל 1977 הופקד על ידי חיים הלחמי מהיאס שהיה האחראי על עליית ביתא ישראל מטעם הסוכנות היהודית והרשויות האתיופיות לאיתור מועמדי עלייה במחוז גונדר במסגרת עסקת יהודים תמורת נשק. בעקבות פעילות זו הוא היה נתון להצקות מצד פקידי הממשל המקומי בגונדר ומצד מפקחי הממשל על פעילות אורט שהייתה אחראית על בתי הספר. בהמשך קיבלה אורט הוראה מישראל לעודד ולעזור ביציאתם של בני הקהילה לסודאן במסגרת מבצע אחים, פעולות אשר גרמו לסילוקה מהמדינה ב-1981 ולרדיפת עובדיה. בתקופה זו ניסה לברוח מהמדינה מספר פעמים עד אשר נתפס בניסיון לברוח, נכלא ועבר עינויים. לאחר מכאן היה נתון במעקב של הממשל האתיופי שבהם נכלא תכופות ועבר עינויים נוספים. במרוצות שנות ה-80 נעשו מאמצים של האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה על מנת להוציאו יחד עם משפחתו מאתיופיה. מאמצים אלו צלחו ואוריה הצליח לעזוב את המדינה בתואנה של עבודה בקניה. כאשר הגיע לקניה ב-1984 טס משם ועלה לישראל. עם עלייתו התיישב בפתח תקווה ופעל למען עליית ביתא ישראל בצורת הסברה שבה בין היתר ערך מסע בצפון אמריקה וכן היה מעורב בקליטת העולים ובהכנות למבצע שלמה בסוכנות היהודית. נפטר ב-13 במאי 2021. פרויקט אברה, ריאיון עם גדליה אוריה, באתר YouTube דניאל אוריה, גדליה אוריה, באתר מטה יוצאי אתיופיה ישעיה אביעם, "פלאשים בכפר-ילדים", מעריב, 6 באפריל 1955 עזריאל קמון (עורך), הגשר הראשון: עדותם של חניכים יהודים יוצאי אתיופיה מכפר בתיה 1955 - 1995, יד טבנקין, 1996, עמ' 19 קמון, הגשר הראשון, עמ' 37-36 קמון, הגשר הראשון, עמ' 90-89 Mitchell G. Bard, From Tragedy to Triumph: The Politics behind the Rescue of Ethiopian Jewry, Praeger, 2002, pp. 60-61 Bard, From Tragedy to Triumph, pp. 78-79 קמון, הגשר הראשון, עמ' 149-148 קמון, הגשר הראשון, עמ' 166
תדיאוס הקדוש

תדיאוס הקדוש היה אחד משנים עשר השליחים של ישו. הוא מזוהה לרוב עם יהודה, אחי ישו ונקרא לעיתים יהודה השליח, יהודה בן יעקב או יהודה תדיאוס. הכנסייה האפוסטולית הארמנית רואה בתדיאוס ובברתולומיאוס הקדוש את מייסדיה ואת הפטרונים-הקדושים המגנים שלה. בברית החדשה מוזכר אחד מתלמידי ישו שנקרא יהודה, והוא מובדל בבירור מיהודה איש קריות. כמו כן מוזכר אחד מתלמידיו בשם יהודה מיעקב שמפורש כיהודה בן יעקב או יהודה אחי יעקב. נוטים לזהות את יהודה מיעקב כאחיו של ישו שמוזכר בבשורה על פי מרקוס. כמו כן, שליח בשם תדיאוס (בגרסאות מסוימות – תַּדַי) מוזכר בברית החדשה ברשימות מהן נשמט שמו של יהודה מיעקב. לכן, מזהים הפרשנים את שניהם כאותו אדם ומשערים שמתי ומרקוס רצו להבדיל בבירור בין יהודה איש קריות וכינו את יהודה בן יעקב בשם תדיאוס. עם זאת, פרשנים אחרים דוחים את איחוד הזהויות ומסבירים את אי ההתאמה ברשימות השליחים בטעויות העתקה או בכך שלא היו שנים עשר שליחים והמספר הוא סמלי בלבד. קיים לעיתים בלבול בין תדיאוס הקדוש לתדיאוס מאדסה שהיה אחד משבעים השליחים ששלח ישו. בכל מקרה, מזה מאות שנים ועד היום הוא נקרא לעיתים תדיאוס ולעיתים יהודה כשהכוונה היא לאותו אדם. במסכת סנהדרין דף מ"ג ע"א הוא מוזכר כאחד התלמידים שנצלבו עם ישו. הפרטים על חייו אינם ידועים לאשורם וקיימות לגביהם מסורות ואגדות. על פי המסורת הוא נולד למשפחה יהודית בבניאס וכנראה היה חקלאי. קיימת אגדה שהוא בנם של קלופס ואשתו מרים, בת דודתה של מרים, אם ישו המוזכרת בתיאור צליבת ישו. על פי ההיסטוריון הביזנטי מהמאה ה-14 ניקופורוס קסנטופולוס (Nikephoros Kallistos Xanthopoulos) היה תדיאוס החתן בחתונה בקנה. תדיאוס הפיץ את הבשורה ביהודה, שומרון, אדום, סוריה, מסופוטמיה ולוב. על פי הכנסייה הארמנית, הגיע תדיאוס לארמניה עם ברתולומיאוס הקדוש והפיץ גם שם את בשורת ישו. הוא הומת בארמניה בגלל אמונתו יחד עם שמעון הקנאי ועל שמו נבנה מנזר תדאוס הקדוש, במקום בו הומת על פי האגדה. גרסאות אחרות טוענות שהוא מת בסוריה. דמותו מתוארת לעיתים עם גרזן, כדי לסמל את הדרך בה הוא נהרג. סיפור המעשים והניסים שהוא ושמעון ביצעו מתוארים בספר שנקרא מעשי שמעון ויהודה והוא תורגם ללטינית ומובא במקראת הזהב. זמן מה לאחר מותו, הועברו עצמותיו לרומא ונקברו בבזיליקת פטרוס הקדוש שם הן נמצאות עד היום תחת מזבח יוסף הקדוש, יחד עם עצמותיו של שמעון הקנאי. מסורות אחרות טוענות שהוא קבור באי באגם איסיק קול שבקירגיזסטן או במקום מבודד יותר בהרי פמיר. אפי זיו, הצופן הנוצרי באמנות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 220, מסת"ב 978-965-566-137-8 מדיה וקבצים בנושא תדיאוס הקדוש בוויקישיתוף תדיאוס הקדוש באתר Domestic Church תדיאוס הקדוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית) biography/Saint-Jude-apostle תדיאוס הקדוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוחנן יד, 22 לוקס ו, 16 ומעשי השליחים א, 13 מרקוס ו, 3 מתי י, 3 ומרקוס ג, 18 לדוגמה באנציקלופדיה הקתולית זהותו של תדיאוס הקדוש לוקס י, 1 מי הוא יהודה הקדוש יוחנן יט, 25 מקראת הזהב באנגלית
אנדראס יונסון

אנדראס יונסון (בשוודית: Andreas Johnson; נולד ב-22 במרץ 1970 בבּיֵירִיד שבשוודיה) הוא זמר רוק-פופ ומוזיקאי שוודי. הוריו היו מוזיקאי ג'אז, וכתוצאה מכך העביר את נעוריו בדרכים ונכח ברבות מהופעותיהם. לאחר שהשתקע בפרבר של סטוקהולם החל יונסון את הקריירה המוזיקלית שלו כזמר בלהקת Planet Waves. הלהקה הוציאה אלבום אחד בלבד, "Brutal Awakenings", בטרם התפרקה בשל חילוקי דעות פנימיים. לאחר מכן פנה יונסון לקריירת סולו והוציא את אלבום הבכורה שלו, "Cottonfish Tales". ב-1999 יצא להיטו הבינלאומי הראשון, "Glorious", שנכלל מאוחר יותר באלבומו "Liebling", ושנעשה בו שימוש במספר פרסומות של תאגידי ענק כדוגמת וולוו ונוטלה. אלבומו השלישי, "Deadly Happy", יצא בשנת 2002. אלבומו הרביעי "Mr Johnson, Your Room is On Fire" יצא בשנת 2005 בוורנר מיוזיק. בשנת 2006 השתתף במלודיפסטיבלן, תחרות שמשמשת גם על תקן קדם האירוויזיון השוודי, בו הגיע למקום השלישי. שנה לאחר מכן השתתף בשנית במלודיפסטיבלן 2007, ביצע את השיר "A Little Bit of Love" וזכה עמו במקום השני. יונסון המשיך להשתתף בתחרות גם בשנים 2008 ו-2010. 1997: Cottonfish Tales 1999: Liebling 2002: Deadly Happy 2005: Mr. Johnson, Your Room Is On Fire 2007: The Collector 2008: Rediscovered 2012: Village Idiot אתר האינטרנט הרשמי של אנדראס יונסון אנדראס יונסון, ברשת החברתית פייסבוק אנדראס יונסון, ברשת החברתית אינסטגרם אנדראס יונסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדראס יונסון, באתר ספוטיפיי אנדראס יונסון, באתר AllMusic (באנגלית) אנדראס יונסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדראס יונסון, באתר דיזר אנדראס יונסון, באתר Yandex.Music (ברוסית) אנדראס יונסון, באתר Discogs (באנגלית) אנדראס יונסון, באתר Songkick (באנגלית) אנדראס יונסון, באתר Genius אנדראס יונסון, באתר SecondHandSongs אנדראס יונסון, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) אנדראס יונסון, באתר בילבורד (באנגלית) אנדראס יונסון, באתר טיידל (באנגלית) סרטונים בערוץ של אנדראס יונסון, באתר יוטיוב מוכר בטעות בישראל כאנדראס ג'ונסון.
משפט עבודה-אנרגיה

בפיזיקה, משפט העבודה-אנרגיה קובע כי העבודה שנעשית על ידי שקול הכוחות על גוף מסוים, כאשר הוא נע מנקודה אחת לאחרת, שווה בדיוק להפרש באנרגיה הקינטית של הגוף, בין סופה לתחילתה של התנועה המדוברת. באופן פורמלי, W Σ F = Δ E k {\displaystyle W_{\Sigma F}=\Delta {E_{k}}} . ההוכחה המוצגת כאן היא במסגרת המכניקה הניוטונית. נניח כי גוף נע מנקודה a {\displaystyle a} אל נקודה b {\displaystyle b} על פני מסילה C {\displaystyle C} , תחת השפעת הכח השקול F → {\displaystyle {\vec {F}}} כאשר ברגע t a {\displaystyle t_{a}} הוא נמצא ב- a {\displaystyle a} וברגע t b {\displaystyle t_{b}} הוא ממוקם ב- b {\displaystyle b} . העבודה שעושה הכח תוך כדי התנועה היא W = ∫ C F → ⋅ d r → {\displaystyle W=\int _{C}{\vec {F}}\cdot d{\vec {r}}} על ידי שימוש בחוק השני של ניוטון, F → = m a → {\displaystyle {\vec {F}}=m{\vec {a}}} , מקבלים W = ∫ C m a → ⋅ d r → = m ∫ C d v → d t ⋅ d r → {\displaystyle W=\int _{C}m{\vec {a}}\cdot d{\vec {r}}=m\int _{C}{\frac {d{\vec {v}}}{dt}}\cdot d{\vec {r}}} באמצעות שימוש בקשר d r → = v → d t {\displaystyle d{\vec {r}}={\vec {v}}dt} ובפרמטריזציה לפי משתנה הזמן - t {\displaystyle t} , מתקבל כי W = m ∫ t a t b d v → d t ⋅ v → d t {\displaystyle W=m\int _{t_{a}}^{t_{b}}{\frac {d{\vec {v}}}{dt}}\cdot {\vec {v}}dt} משימוש בהחלפת משתנים נובע כי W = m ∫ v ( t a ) v ( t b ) v d v = m v 2 ( t b ) 2 − m v 2 ( t a ) 2 {\displaystyle W=m\int _{v(t_{a})}^{v(t_{b})}{v}d{v}={\frac {mv^{2}(t_{b})}{2}}-{\frac {mv^{2}(t_{a})}{2}}} והואיל והגודל m v 2 2 {\displaystyle {\frac {mv^{2}}{2}}} מוגדר להיות האנרגיה הקינטית, הרי שניתן לכתוב W = m v 2 ( t b ) 2 − m v 2 ( t a ) 2 = Δ E k {\displaystyle W={\frac {mv^{2}(t_{b})}{2}}-{\frac {mv^{2}(t_{a})}{2}}=\Delta {E_{k}}} ובכך המשפט הוכח. עוד על משפט עבודה אנרגיה בבלוג רשימות בפיזיקה עיונית