laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יום הגנת הפרטיות

יום הגנת הפרטיות הבינלאומי (באנגלית: Data Privacy Day; ידוע באירופה כיום הגנת המידע) חל ב-28 בינואר מדי שנה. זהו מועד בינלאומי המצוין במדינות רבות בעולם ובהן, ארצות הברית, קנדה, ישראל, הודו ו-47 מדינות באירופה. מטרת היום היא העלאת המודעות וקידום ההגנה על הזכות לפרטיות ועל המידע האישי במרחב הדיגיטלי. יום הגנת הפרטיות הבינלאומי נועד להעלות את המודעות של ארגונים, חברות, עסקים ואזרחים לזכות לפרטיות ולהגנה על מאגרי מידע אישי, לחשיבותה של הזכות וההגנה עליה, וכן לחובות ולזכויות החלות ביחס לגורמים השונים במשק. במסגרת זו, ביום זה נערכות פעילויות הסברה שונות, מתפרסמים מדריכים והמלצות, ונערכים אירועים ודיונים בפורומים שונים במטרה להעלות את מודעות הנושא לסדר היום הציבורי ולקדם את תחום הגנת הפרטיות. הפעילות הבינלאומית מהווה פוטנציאל והזדמנות לשיתופי פעולה בקרב מגזרים שונים, ממשלה, תעשייה, אקדמיה, ארגוני מגזר שלישי, אנשי מקצוע בתחום הפרטיות ואנשי חינוך. היום צוין לראשונה בשנת 2007 על ידי מועצת אירופה, לציון יום החתימה על אמנת שטרסבורג (אנ') (שנת 1981) שמסדירה היבטים שונים של עיבוד אוטומטי של מידע אישי. בין הארגונים והרשויות הזרות המציינים יום זה נמנים נציבות המידע הבריטית, נציבות הגנת הפרטיות של קנדה, הרשות להגנת הפרטיות של קליפורניה, אוניברסיטת קרנגי מלון, אוניברסיטת ג'ורג'טאון, נציבות הסחר הפדרלית (אנ') (FTC), רשות התקשורת הפדרלית (FCC), לשכת החקירות הפדרלית (FBI), פרקליטות מדינת ניו יורק, מועצת ביטחון המידע של הודו ועוד. בישראל מצוין היום בדרכים שונות, ביניהן במסגרת פעילויות הסברה שמקיימת הרשות להגנת הפרטיות. במסגרת זו, מפרסמת הרשות ביום זה מידע ומדריכים לציבור למען הגברת המודעות וההיכרות עם הזכות לפרטיות והזכויות המעוגנות בהוראות הדין הישראלי, וכן המלצות שונות לשמירה על הפרטיות במרחב הדיגיטלי. חוק הגנת הפרטיות יום הגנת הפרטיות הבינלאומי באתר הרשות להגנת הפרטיות אתר הרשות להגנת הפרטיות הפרטיות שלך. הזכות שלך., באתר הרשות להגנת הפרטיות הסכת (פודקאסט) "פרטיות העתיד", באתר הרשות להגנת הפרטיות מדריך לשמירה על הפרטיות ברשתות החברתיות, באתר הרשות להגנת הפרטיות מצלמות מעקב במקום העבודה – שאלות ותשובות, באתר הרשות להגנת הפרטיות הנחיות הרשות להגנת הפרטיות, באתר הרשות להגנת הפרטיות מדריך הגנת הפרטיות לעיר החכמה, באתר הרשות להגנת הפרטיות "Data Protection Day". Council of Europe. אורכב מ-המקור ב-27 בדצמבר 2013. נבדק ב-29 בדצמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) Peter Fleischer, Jane Horvath, Shuman Ghosemajumder (2008). "Celebrating data privacy". Google Blog. נבדק ב-12 באוגוסט 2011. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) "יום הגנת הפרטיות הבינלאומי-gov.il". הרשות להגנת הפרטיות במשרד המשפטים. נבדק ב-28 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Data Protection Day, Data Protection (באנגלית)
אולדסמוביל אינטריגו

אולדסמוביל אינטריגו (באנגלית: Oldsmobile Intrigue) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת חטיבת הרכב אולדסמוביל בקונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס, אשר יוצרה בין השנים 1997–2002. דגם ה"אולדסמוביל אינטריגו" הוצג לראשונה ב-5 במאי 1997. הרכבים מדגמי "אולדסמוביל אינטריגו" שיוצרו בשנת 1997 נרשמו כדגמי שנת המודל 1998. 4 דלתות. 5 נוסעים. מנוע קדמי רוחבי. 2 כריות אוויר קדמיות. מערכת שמע - 6 רמקולים. בקרת אקלים אוטומטית ב-2 אזורים תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.0 שניות (מנוע 3,791 סמ"ק). "GX" (דגם בסיסי). "GL". "GLS". "אולדסמוביל אינטריגו" "אולדסמוביל אינטריגו" "אולדסמוביל אינטריגו" "אולדסמוביל אינטריגו" "אולדסמוביל אינטריגו" "אולדסמוביל אינטריגו" אולדסמוביל אולדסמוביל אלרו ג'נרל מוטורס מדיה וקבצים בנושא אולדסמוביל אינטריגו בוויקישיתוף אתר אולדסמוביל המעצב Brigid O'Kane Brigid O'Kane - Interim Director, School of Design" (PDF). "אולדסמוביל אינטריגו" nadaguides.com/Cars/Oldsmobile/Intrigue "אולדסמוביל אינטריגו", שנת 2001 cars.com/research/oldsmobile-intrigue-2001
גביע המדינה בכדורסל 1982/1983

גביע המדינה בכדורסל לעונת 1982/1983 היא התחרות ה-23 מאז היווסדו של המפעל. מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-20 בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל תל אביב. מכבי תל אביב זכתה בתואר ה-20 בתולדותיה. אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, עמודים 241-242 יעקב פתאל, מכבי זכתה בגביע, דבר, 15 באפריל 1983 גמר גביע המדינה 1983, דרבי: מכבי תל אביב - הפועל תל אביב 94:99, ערוץ היוטיוב של מכבי תל אביב המידע באדיבות אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי
דיסני וונדר

דיסני וונדר (באנגלית: Disney Wonder) היא ספינת נוסעים המנוהלת על ידי קו הספנות דיסני. הספינה, המסוגלת לשאת 2,400 נוסעים, הושקה בשנת 1999 ונבנתה על ידי פינקנטיירי באיטליה. הדיסני וונדר יחד עם הדיסני מג'יק, הפועלת עמה, הן שתי הספינות הראשונות שתוכננו באופן ייעודי עבור משפחות עם ילדים. הן מצוידות במספר מתקנים ייעודיים לעניין זה. הספינה נבנתה בסגנון מסורתי - בעל שני מבני גשר (בניגוד למבנה אחד המקובל בספינות מודרניות). המבנה השני אינו משמש כמבנה גשר אלא כמועדון לבני נוער. מטרת בניית שני המבנים הייתה לתת לספינה מראה של ספינה משנות ה-20 וה-30 - תקופה בה מסעות היו פופולריים. מסיבה זו נבנו חלונות חדרי הספינה כחלונות עגולים שהיו מקובלים בעבר. הספינה מעוצבת בסגנון אר נובו שהיה מקובל בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20. טונאז': 83,000 מקום רישום: איי בהאמה אורך: 294 מטרים רוחב סיפון: 32 מטרים שוקע: 7.7 מטרים מהירות שיוט: 21.5 קשרים מהירות מקסימלית: 24 קשרים חדרי אורחים: 875 צוות: 945 כמות דלק: 75,708 ליטרים מדיה וקבצים בנושא דיסני וונדר בוויקישיתוף אתר הבית של קווי ספנות דיסני
רידל

האם התכוונתם ל... רידל (תעשיית זכוכית) (אנ') – יצרן כוסות יין אוסטרי אישים אדוארדו רידל (Riedel; יליד 1969) – פוליטיקאי ברזילאי אוגוסט רידל (Riedel‏; 1799–1883) – היה צייר גרמני גינטר רידל (Rüdel‏; 1883–1950) – היה איש צבא גרמני דרק רידל (Riddell; יליד 1967) – שחקן טלוויזיה סקוטי לארס רידל (Riedelg; יליד 1967) – אתלט גרמני מאט רידל (Riddle; יליד 1986) – מתאבק אמריקאי דמויות טום רידל – ראו לורד וולדמורט, האנטגוניסט בסדרת ספרי הארי פוטר רידלר (The Riddler, "איש החידות") – דמות בדיונית של נבל-על בחוברות הקומיקס באטמן של DC קומיקס
אליוט וסמיה

אליוט וסמיה (בצרפתית: Eliot Vassamillet, נולד ב-29 בדצמבר 2000) הוא זמר בלגי, נציג בלגיה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל. וסמיה נבחר לייצג את בלגיה באירוויזיון באמצעות ועדה מיוחדת פנימית של רשות השידור הבלגית-ולונית (שהגיע תורה לייצג את בלגיה באירוויזיון). שירו "Wake Up" נכתב על ידי פייר דומולין, שכתב את השיר "City Lights" שביצעה בלאנש באירוויזיון 2017 והגיע למקום הרביעי. ב-2018 התקבל וסמיה לעונה ה-7 של "The Voice Belgique", הגרסה הבלגית של "The Voice", והודרך על ידי הזמר הצרפתי סלימאן נבצ'י (אנ'). מדיה וקבצים בנושא אליוט וסמיה בוויקישיתוף אליוט וסמיה, ברשת החברתית אינסטגרם אליוט וסמיה, באתר ספוטיפיי אליוט וסמיה, באתר Last.fm (באנגלית) אליוט וסמיה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אליוט וסמיה, באתר Discogs (באנגלית) C’est officiel, Eliot représentera la Belgique à l’Eurovision, אמ אס אן Belgium: Eliot Vassamillet Selected By RTBF For Eurovision 2019, אירוויקס, 14 בינואר 2019
גביע המדינה בכדורסל 1983/1984

גביע המדינה בכדורסל לעונת 1983/1984 היא התחרות ה-24 מאז היווסדו של המפעל. הפועל תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-3 בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל רמת גן. בתחילה, שלטה רמת גן שלטה במשחק, ועלתה ליתרון 35:28 (דקה 14). בהמשך התעורר וילי סימס וקלע מספר כמה סלים חשובים, שבעזרתם צומצם ההפרש עד ל-43:42 במחצית. את המחצית השנייה פתחה הפועל בסערה. נחמיאס שיתק את גורן הקלע הכוכב של רמת גן, והפועל רצה 0:13 ועלתה ליתרון מפתיע 43:55. גורן הצליח להשתחרר מהשמירה, ויחד עם יוסי קאשי צמצמו עד 57:61. כאן נפצע נחמיאס בנפילה על הפרקט במהלך מאבק על הכדור. מאמן הפועל רמת גן, שימי ריגר ביצע חילוף שנוי במחלוקת, והכניס את מוסקוביץ במקום קאשי המצוין. גם מאלוביק יצא בחמש עבירות, והפועל הצליחה לשמור על ההפרש, הרבה הודות להגנה של לארגי, שעבר לשמור על גורן, ומלחמה של מרסר מתחת לסל עם האוזי. 51 שניות לסיום צמצם מוסקוביץ' ל-71:75. גורן ביצע עבירה חמישית על לארגי ויצא מהמשחק. הפועל תל אביב בחרה להוציא כדור מהצד, בהתאם להחלטת מאמנה יהושע רוזין, במקום לזרוק קליעות עונשין, כדי לבזבז זמן. הפועל הכניסה את הכדור למגרש, וקאשי ביצע עבירה נוספת על לארגי, שקלע את 2 הזריקות. 34 שניות לסיום צמצם מוסקוביץ שוב את ההפרש ל-4 נקודות, אבל המשחק כבר הוכרע. הפועל תל אביב בזבזה זמן עד לסיום, ובשניות הסיום קלע מרסר דאנק, שחתם את המשחק ואת התוצאה - 73:79 להפועל תל אביב, שזכתה בגביע המדינה השלישי בתולדותיה. אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, עמודים 250-251 מרדכי רוזנבלום, יש! - שאגה הפועל תל אביב, מעריב, 3 באפריל 1984 אוהד גרינוולד‏, לקראת חצאי הגמר: משחקי הגביע הגדולים ביותר, באתר וואלה, 16 בפברואר 2015 המידע באדיבות אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי
צ'וקבאומאן

צ'וקבאומאן (בהונגרית: Csokvaomány) הוא כפר בנפת אוזד שבמחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון הונגריה. כמו ביישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית צ'וקבאומאן נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,103 תושבים ובשנת 2022 רק 787 תושבים. לא ידועים הרבה פרטים על היהודים בכפר מלבד עדויות למספר היהודים שהתגוררו בה. תושבים יהודיים מהכפר נרצחו בשואה ומונצחים באנדרטה באוזד. בעיר היה בית קברות יהודי שנהרס פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 499–500 אומאן'-צ'וקוא, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 17. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא צ'וקבאומאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'וקבאומאן אתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 אנדרטה באוזד להנצחת יהודים שנרצחו בשואה בית הקברות היהודי בצ'וקבאומאן ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלאפ

אלאפ (בהונגרית: Alap) הוא כפר בנפת שארבוגרדי שבמחוז פייר במרכז הונגריה. כמו ביישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית אלאפ נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,116 תושבים ובשנת 2022 רק 1,848 תושבים בכפר חיה קהילה יהודית קטנה. בשנת 1944 מנתה הקהילה 16 יהודים להם בית כנסת ובית עלמין. יהודי הקהילה נשלחו לגטאות שונים ובסופו של דבר נלקחו למחנה ההשמדה באושוויץ. פרנץ סיקיי, במקור שלזינגר עד 1882 (בהונגרית: Székely Ferenc; אלאפ, 9 בינואר 1858 – אופטיה, 11 באפריל 1936) היה בנקאי יהודי-הונגרי, מומחה לכלכלה, יועץ חצר מלכותי, מנהיג הקהילה היהודית של פשט. פנקס הקהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמוד 521 אלאפ, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 31. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא אלאפ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלאפ (בהונגרית) אתר הלמ"ס ההונגרי דף הקהילה אלאפ בפנקס הקהילות (בהונגרית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
העמק של הטירנוזאורוס רקס

העמק של הטירנוזאורוס רקס (באנגלית: Valley of the T. rex) היא תוכנית טלוויזיה תיעודית שהציגה מחקר פלאונטולוגי. התוכנית, בת 50 הדקות, שודרה בערוץ דיסקברי ב-10 בספטמבר 2001. התוכנית דמתה לפורמט הסדרה "פלאווורלד". היא מתמקדת במחקריו של הפלאונטולוג האמריקאי ג'ק הורנר, היועץ המדעי של סדרת סרטי "פארק היורה", אשר טוען שהטירנוזאורוס היה אוכל נבלות ולא טורף פעיל, כפי שהוא מוצג תמיד. היא מלווה בשחזור של חיי הטירנוזאורוס מסוף הקרטיקון שנערכו במחשב. חלק מהטעים מוצגים מתוך התוכנית "כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה". הורנר הציג מאובנים של עצמות טירנוזאורוס, שנלקחו מתצורת הל קריק שבמונטנה והסביר מדוע לא עזרו לטירנוזאורוס להתנהל כצייד פעיל: הוא היה בעל זרועות קצרות וגמדיות שלא עזרו לתפוס או להרוג טרף וייתכן שאף נעלמו בתוך רקמות שרירים. הם גם לא יכלו לעזור לבעליהם לקום אם נפל. הרגליים היו בעלות ירך הגדול מהשוקה, דבר שהיה אמור להתרחש להפך כדי לסייע לבעליו לרוץ במהירות, בדומה לטורפים אחרים מהאזור כמו הדיינוניכוס והזאורורניתולסט. הוא היה בעל אזור המיועד לסייע בהרחה הרבה יותר מאשר בראייה ובנוסף הלסתות היו חזקות עם שיניים מוחצות בדומה לצבועים המודרניים ששוברים עצמות, אך בניגוד לטורפים גדולים כמו אריות, להם שיניים הנועדות בעיקר לחיתוך חד. הורנר מציג את הטירנוזאורוס כיצור איטי שהתבסס על גנבת מזון לטורפים אחרים כמו לרפטורים וייתכן שהיה בעל עור פנים וצוואר חשוף בצבע אדום (בדומה לעוזניית הנגב) והיה שואג ומבריח את הבעלים של הטרף. על תוכנית זו ועל הורנר נמתחה ביקורת רבה ממדענים אחרים שטענו שהטירנוזאורוס דווקא כן היה צייד פעיל. הם טוענים שאזור הראייה שלו היה גדול מאוד, בדומה למיני טורפים אחרים ושהריח היה רק אמצעי עזר למציאת מזון, שעצמות הירך הגדולות לא מונעות מבעליהם להיות מהיר (כך נראות עצמות הסוסיים) ושהלסת החזקה נועדה לנשוך ולהרוג דינוזאורים גדולים ולא לפצח עצמות. גם ההשוואה לצבועים נראית תמוהה מאחר שצבועים הם ציידים לא פחות מאוכלי נבלות. הוכחה נוספת לכך שהטירנוזאורוס היה צייד היא מעצמות טריצרטופס ואדמונטוזאורוס שנמצאו ועליהם סימני נשיכה, אך התברר שפרטים אלה המשיכו לחיות, כך שהטירנוזאורוס לא הרג אותם אך כן ניסה להרוג. "העמק של הטירנוזאורוס רקס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "העמק של הטירנוזאורוס רקס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
האן וואנג-סונג

האן וואנג-סונג (בקוריאנית: 한광성; נולד ב-11 בספטמבר 1998) הוא כדורגלן צפון קוריאני המשחק בעמדת החלוץ. וואן-סונג התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל פיוניאנג סיטי מליגת העל של קוריאה הצפונית. ב-10 במרץ 2017 חתם בקליארי מהסרייה א'. ב-2 באפריל, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, ובכך הפך לצפון קוריאני הראשון בסרייה א'. שבוע לאחר מכן, הבקיע האן את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 נגד טורינו. ב-13 באפריל האריך את חוזהו בקבוצה עד שנת 2022. ב-7 באוגוסט 2017 הושאל לפרוג'ה מהסרייה ב'. ב-27 באוגוסט הבקיע שלושער בניצחון 1-3 נגד וירטוס אנטלה. ב-1 בפברואר 2018 חזר לקליארי. ב-15 באוגוסט 2018 הושאל בשנית לפרוג'ה. ב-3 בספטמבר 2019, הושאל ליובנטוס והצטרף לקבוצה הצעירה מהסרייה ג'. ב-2 בינואר 2020, יובנטוס רכשה את כרטיס השחקן של הקבוצה תמורת 3.5 מיליון אירו, אך כעבור חמישה ימים חתם בא-דוחייל מליגת העל הקטרית תמורת 5 מיליון אירו. באוגוסט 2023 חתם במועדון ספורט 25 באפריל. ב-29 בספטמבר 2020, פרסם האו"ם כי העברתו של האן לא-דוחייל, היא הפרה של הסנקציות שהוטלו על קוריאה הצפונית ועל השחקן לחזור למולדתו ולמעשה נעלם מהרדאר. בנובמבר 2023 נראה לראשונה אחרי 3 שנים במדי נבחרת קוריאה הצפונית במשחק נגד סוריה. כעבור זמן קצר פורסם שהוא נאלץ להישאר באחת השגרירויות שנמצאת בעיר באירופה ששמה לא פורסם בגלל הפסקת הטיסות למדינה עקב התפרצות מגפת הקורונה בקוריאה הצפונית. האן שיחק בצעירותו בכל נבחרות הנוער של קוריאה הצפונית. ב-6 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 2-2 נגד קטר. וואנג-סונג השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2019. מדיה וקבצים בנושא האן וואנג-סונג בוויקישיתוף האן וואנג-סונג, באתר Transfermarkt האן וואנג-סונג, באתר Soccerway האן וואנג-סונג, באתר WorldFootball.net האן וואנג-סונג, באתר National Football Teams האן וואנג-סונג, באתר FootballDatabase.eu האן וואנג-סונג, באתר ESPN מערכת ONE, ‏האו"ם נגד יובה: העבירה שחקן צפון קוריאני, באתר ONE‏, 29 בספטמבר 2020 זאב אברהמי, טופח בידי השליט, נעלם לשנתיים - וחזר: סיפורו של כוכב הכדורגל הצפון-קוריאני, באתר ynet, 6 בדצמבר 2023 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "האן וואנג-סונג".
אנדראה לאו

אנדראה לאו (באנגלית: Andrea Lowe; נולדה ב-1 במאי 1975) היא שחקנית אנגלייה. לאו נולדה בעיר ארנולד שבנוטינגהאמשייר. היא התחילה את הקריירה שלה בהופעה במחזה "מסיבת יום הולדת" מאת הרולד פינטר בתיאטרון קרוסיבל בשפילד. ב-1993 הופיעה לאו לראשונה בסרט קולנוע לצדה של סמנתה מורטון, דרמה קומית בשם "The Token King" המתרחשת בבית ספר תיכון בנוטינגהאם. לאו גילמה את דמותה של ליידי אלינור לוק בשני פרקים בעונה השנייה של הסדרה "שושלת טיודור", בת אצולה שהייתה זמן מה מאהבת של המלך הנרי השמיני. ב-2009 שיחקה בתפקיד ויקי בסרט הטלוויזיה "The Unloved". בין השנים 2011 עד 2016 כיכבה בסדרת הדרמה של ITV "פקד בילוש באנקס" בתפקיד אנני קאבוט. היא שיחקה באותו תפקיד גם בסרט הפיילוט " DCI Banks: Aftermath" משנת 2010. בתיאטרון הופיעה לאו במחזה "How the Other Half Loves" מאת אלן אייקבורן לצדם של ג'ני סיגרוב וג'ייסון מרלס שהוצג בתיאטרון הדוכס מיורק בתיאטראות וסט אנד שבלונדון. "How The Other Half Loves" (תיאטרון הדוכס מיורק בתיאטראות וסט אנד שבלונדון) "Bash" (תיאטרון סיטיזן בגלאזגו) "A Day In Dull Armour" (תיאטרון רויאל קורט) "מסיבת יום הולדת" תיאטרון קרוסיבל בשפילד "Lost and Found" (ריבר האוס בארן) "Gong Donkeys" (תיאטרון בוש) אנדראה לאו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדראה לאו באתר ה-BBC Nottingham – Features – Andrea Lowe, star of Rescue Me. BBC (5 March 2002). Retrieved on 27 August 2011.
דב זוכובסקי

הרב חיים דב זוכובסקי (כונה: ר' בערל יאנובר; 1898 – 1960) היה משגיח בישיבת כנסת ישראל (סלבודקה) בליטא ובישיבת לומז'ה בפתח תקווה. היה אחת מהדמויות שקישרו בין עולם ישיבות המוסר המזרח אירופאי שנגדע לבין ישיבות המוסר המתחדשות בארץ ישראל. נולד בעיר יאנובה שבליטא, בנו של אלתר משה יוסף זוכובסקי. למד בישיבת כנסת ישראל בסלבודקה. באמצע שנות ה-30 נישא לרבקה פרוסקין, בתו של הרב פסח פרוסקין, רבה של קוברין וראש הישיבה בקוברין. הוא התמנה למשגיח בישיבת כנסת ישראל בסלבודקה וכיהן בה עד עלייתו לארץ ישראל. בשנת 1944 התמנה למשגיח של ישיבת לומז'ה. הוא החליף את המשגיח הקודם הרב אבא גרוסברד שהתמנה למשגיח של ישיבת פוניבז'. בשנת 1946 חלה, ומאז היה משותק בגופו. התגורר בפתח תקווה. בשנת 1958 הוציא את ספרו "זבד טוב" בענייני קדשים וטהרות וכן מאמרי מוסר ואגדה. נפטר בשנת 1960 ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. בנו הוא הרב נתן זוכובסקי, מרבני דגל התורה. חתנו הרב מרדכי כהן, היה מראשי ישיבת סלבודקה בבני ברק. חתנו הרב מנחם פישל, היה ר"מ במשך למעלה משלושים שנה בישיבת היישוב החדש בתל אביב. אשתו רבקה היא בת דודה של מאשה הוטנר, אשתו של הרב יצחק הוטנר. תולדותיו ותמונתו, בפורום אוצר החכמה ידיעה לזכרו במלאת שבעה בעיתון שערים תמונת מצבתו בבית הקברות סגולה ספרו זבד טוב באתר אוצר החכמה ראו: תלמידי ישיבות פליטים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 108
לה פדררה (קולומביה)

לה פדררה (בספרדית: La Pedrera) היא עיר בקולומביה שנמצאת במחוז אמסונאס. העיר נמצאת כ-18 ק"מ מהגבול של קולומביה עם ברזיל וכ-155 ק"מ מהגבול של קולומביה עם פרו. העיר נמצאת על גדות הנהר ז'פורה. הגידולים החקלאיים העיקריים של לה פדררה הם יוקה, בננות, תירס ועצי פרי. תחום פעילות כלכלי נוסף בעיר הוא גידול חיות משק וחזירים. מדיה וקבצים בנושא לה פדררה בוויקישיתוף "La Pedrera". Gobernación del Amazonas. 1 במאי 2015. אורכב מ-המקור ב-2017-10-09. נבדק ב-2019-01-22. {{cite web}}: (עזרה) "Resultados y proyecciones (2005-2020) del censo 2005". DANE. 1 במאי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Corregimiento - La Pedrera". amazonas.gov.co. אורכב מ-המקור ב-2017-10-09. נבדק ב-1 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקולומביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוקאס ג'ייד זומן

לוקאס ג'ייד זומן (באנגלית: Lucas Jade Zumann; נולד ב-12 בדצמבר 2000) הוא שחקן אמריקאי-יהודי. הוא שיחק את מילו בסרט האימה "רוח זדונית 2", את ג'יימי פילדס ב"נשות המאה ה-20" ואת גילברט בליית' ב"אן עם הצמות". זומן נולד בשכונת רוג'רס פארק בשיקגו. הוא הבכור מבין ארבעה אחים. אימו יהודייה, והוא התחנך בבית ספר עברי. זומן התגלה לראשונה על ידי סוכן כאשר נבחן לליהוק לתוכנית "Paskal Rudnicke" של דיסני. תפקידו הראשון במשחק היה במחזמר "אוליבר". התפקיד הגדול הראשון של זומן היה בסרט "רוח זדונית 2", בו שיחק את מילו. לאחר מכן שיחק את ג'יימי פילדס ב"נשות המאה ה-20". תפקידו המשמעותי הראשון היה בתור גילברט בליית' בסדרה "אן עם הצמות" של נטפליקס. ב-2018 השתתף בסרט הפנטזיה הרומנטית "יום אחרי יום" שבו קיבל תפקיד קטן, הוא שיחק בסרט לצד אנגורי רייס. לוקאס ג'ייד זומן, ברשת החברתית אינסטגרם לוקאס ג'ייד זומן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לוקאס ג'ייד זומן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
יאני לינונן

יאני לינונן (בפינית: Jani Leinonen, נולד ב-22 במרץ 1978) הוא אמן פיני ופעיל פוליטי. יצירות אמנות שיצר בהן הוא מבקר את תרבות הצריכה באמצעות מותגי חברות זכו לפרסום רב. לינונן נולד בעיר היווינקה (אנ'), כ-30 ק"מ מצפון להלסינקי. בשנת 2002 סיים לימודי תואר ראשון באמנות באקדמיה לאמנויות של הלסינקי. התפרסם לראשונה בשנת 2007 ביצירה בשם "Undress Me" ("הפשט אותי"), בה צייר בגדים על תמונות נשים שנלקחו מתוך מגזינים פורנוגרפיים. בינואר 2011 התפרסם כמנהיג קבוצה בשם "צבא שחרור המזון". חברי הקבוצה גנבו פסל של הליצן רונלד מקדונלד ממסעדת מקדונלד'ס בהלסינקי, ופרסמו קטעי וידאו באינטרנט בהם הם מביעים ביקורת על חברת מקדונלד'ס ומאיימים "לערוף את ראשו" של הליצן אם החברה לא תשנה את אופי פעולותיה. החברה סירבה "לנהל משא ומתן עם פושעים", ומשטרת פינלנד עצרה את חברי הקבוצה. הם נשפטו וקיבלו קנס של כ-2,000 אירו. ביוני 2014 פרסם לינונן יצירה בשם "Hunger King" בבודפשט, בה הוא מביע ביקורת על החוק בהונגריה האוסר על חסרי בית לישון במקומות ציבוריים. היצירה מציגה מסעדה עם כניסה אחת לעניים ואחרת לעשירים, ומאפשרת לשלוח מכתבי מחאה לממשלת הונגריה. בדצמבר 2014 גלריה בטוקיו הסירה יצירות של לינונן בהן השתמש במותגים "הלו קיטי" ו"דורימון" ללא רשות. בשנת 2015 השתתף בתערוכה בבריטניה בשם "ismaland" שאורגנה על ידי בנקסי. בינואר 2019 פרצו מהומות ליד מוזיאון חיפה לאמנות, שם הוצגה יצירתו "מק ישו" בה נראית דמותו של רונלד מקדונלד כישו על צלב. מאות מפגינים נוצרים השליכו אבנים על המוזיאון ודרשו להסיר את הפסל. בהפגנה נפצעו שלושה שוטרים לינונן הצהיר כי הוא תומך בחרם אמנותי על ישראל וביקש בעצמו מהמוזיאון להסיר את היצירה. מדיה וקבצים בנושא יאני לינונן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יאני לינונן יאני לינונן, ברשת החברתית אינסטגרם נעה שפיגל, שלושה שוטרים נפצעו בהפגנה בחיפה נגד יצירה שמציגה את ישו כרונלד מקדונלד, באתר הארץ, 13 בינואר 2019 מערכת תכניות קשת, ‏"תסירו את היצירה שלי, הצטרפתי לתנועת ה-BDS", באתר ‏מאקו‏, 14 בינואר 2019 דבר ראשון, ‏מיצג המריבה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 15 בינואר 2019 נעמה ריבה, פרשת "מק'ישו": הכנסייה פנתה לביהמ"ש, האמן רוצה להחרים את ישראל, באתר הארץ, 14 בינואר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאסו

"יָאסוֹ" הוא שיר של הצמד סטטיק ובן-אל תבורי באירוח עדן בן זקן וסטפן לגר. השיר הופץ ב-15 בינואר 2019 ובשבוע הראשון לאחר יציאתו צבר השיר כ-3 מיליון צפיות ביוטיוב. השיר יצא כסינגל השישי מתוך אלבומה הרביעי של בן זקן, חיים שלי. השיר נקרא על שם קריאת השמחה היוונית "יאסו". בשיר מוזכרים מאפיינים מהתרבות והמיתולוגיה היוונית בהם, טברנה, בוזוקי, אוזו, פגסוס, אפרודיטה וכן מנהג שבירת הצלחות (אנ'). כמו כן מוזכרים מקומות ביוון ובהם, סלוניקי, האולימפוס ומיקונוס. זה השיר הרביעי של סטטיק ובן אל אשר עוסק בקונספט של מדינה או תרבות מסוימת, אחרי "טודו בום" מברזיל, "נמסטה" מהודו ו"קאוואי" מיפן. הפקת הקליפ כללה ארבעה סטים, סט לכל אמן, כשהעיצוב יוצר בעבודת יד על ידי אנשי וידאו ארט. מי שביים את הקליפ הוא הבמאי הקבוע של סטטיק ובן אל – רומן בוצ'אצקי. עם יציאתו, גולשים רבים הגיבו כי הקליפ דומה לקליפ לשיר "Taki Taki" של די ג'יי סנייק, סלינה גומז, אוזונה וקארדי בי. נכון לינואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-30 מיליון צפיות. סרטון השיר "יאסו" באתר יוטיוב יאסו, יוסי חרסונסקי, באתר יוסמיוסיק, ‏ינואר 2019 מערכת mako מוזיקה, ‏כמה טוב אתם מכירים את "יאסו"?, באתר ‏מאקו‏, 21 בינואר 2019 וואלה! תרבות‏, כזה עוד לא היה: קבלו את השיר חדש של סטטיק ובן אל, עדן בן זקן וסטפן, באתר וואלה, 15 בינואר 2019 דודי פטימר, ‏שיתוף פעולה חסר תקדים: סטטיק ובן אל, עדן בן זקן וסטפן לגר בשיר משותף, באתר מעריב אונליין, 15 בינואר 2019 עומר איסוביץ ונעם פינבליט, השראה? הקליפ של "יאסו" מזכיר קליפ ללהיט אחר, באתר פרוגי, ‏16 בינואר 2019 המצעד השנתי תשע״ט 2019, מתוך אתר תאגיד השידור הישראלי המצעד השנתי הישראלי תשע"ט, מתוך ארכיון המצעדים באתר גלי צה"ל
VoisFarsi

VoisFarsi (בפרסית: فارسی صدای اسرائیل, לשעבר "כאן פרסית") הייתה תחנת רדיו ישראלית ממלכתית בבעלות תאגיד השידור הישראלי, ששידרה בפרסית ליהדות איראן. ב-10 במאי 2017 נסגרה חטיבת קול ישראל בפרסית כחלק מתהליכי סגירת רשות השידור כולה. עד אותה עת, שודרו תוכניות בפרסית בתחנות הרדיו רשת ה' ורק"ע של קול ישראל. בחודש לאחר התחלת פעילות התאגיד הופעלו מחדש שידורי החטיבה תחת השם "כאן פרסית", אך אלו הופסקו עד מהרה בעקבות עזיבת שדרנית התחנה. בעקבות פנייה של מערך ההסברה הלאומי, בתאגיד השידור חזרו והפעילו את התחנה תחת השם "VoisFarsi", החל מ-17 בינואר 2018. בשנת 2020 הוחלט על סגירת התחנה כחלק מקיצוצים בתאגיד כאן. בתחנה שודרה תוכנית יומית (בימים א'-ה'), ב-17:00 שעון ישראל. שידורים אלו הועברו בלווין Hotbird, והועלו אחר כך גם לאינטרנט. במקביל לשידורי הרדיו של התחנה, פעל גם אתר אינטרנט שפרסם כתבות חדשותיות בשעות היום. הכתבות הופצו ברשתות החברתיות פייסבוק וטוויטר. האתר היווה חידוש, שכן בימי רשות השידור התחנה שידרה אך ורק תוכניות ברדיו. הפעילות באתר וברשתות החברתיות הופסקה ב-2020, כשנסגרה התחנה. מטרותיה המוצהרות של התחנה הן: לפרסם ידיעות חדשותיות מדויקות הקשורות לאיראן, ישראל והמזרח התיכון כולו. לפנות גם לצעירי איראן (אשר מהווים רוב באוכלוסייה) בשידוריהם וגם לצופים הוותיקים המבוגרים יותר. ליצור "גשר" המחבר בין איראן לישראל, כתגובת נגד לתעמולה האנטי-ישראלית של איראן. VoisFarsi, ברשת החברתית פייסבוק VoisFarsi, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התחנה באתר (אורכב 17.01.2019 בארכיון Wayback Machine) תאגיד השידור הישראלי איתמר ב"ז, כאן כבר לא איראן, באתר העין השביעית, 26 במאי 2020 איתמר ב"ז, בוקר טוב איראן, באתר העין השביעית, 6 בנובמבר 2017 About Us, באתר VoisFarsi, מאורכב מהמקור (הקישור אינו פעיל) בארכיון האינטרנט