ז'ורדי סאוואל

ז'ורדי סאוואל אי ברנאדט (קטלאנית: Jordi Savall i Bernadet; נולד ב-1941 באיגואלאדה, קטלוניה) הוא נגן ויולה דה גמבה, מוזיקאי, מוביל הרכבים, מנצח ומלחין ספרדי. סאוואל הוא אחת הדמויות החשובות בתחום המוזיקה העתיקה מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 ואחראי במידה רבה להשבת הוויולה דה גמבה אל הבימה. הרפרטואר שלו חובק מוזיקה מימי הביניים, דרך הרנסאנס, הבארוק, ועד למוזיקה מהתקופות הקלאסית והרומנטית. הכשרתו המוזיקלית של סאוואל התחילה בגיל 6 במקהלת בית הספר בעיר הולדתו (1947–1955). בהמשך השלים את לימודי המוזיקה בקונסרבטוריון של ברצלונה (1959-1965). לאחר מכן, התמחה במוזיקה עתיקה בשיתוף עם ארס מוזיקה ולמד בסקולה קאנטורום באזיליינסיס בבזל, שווייץ (1968-1970). סאוואל מופיע בדרך כלל עם משפחתו. הרכב משפחת סאוואל כלל את אשתו של ז'ורדי, מונסראט פיגראס, עמיתתו החשובה ביותר, ואת שני ילדיהם, אריאנה ופראן. אריאנה סאוואל מנגנת בנבל ושרה, כמו אמה. פראן סאוואל מנגן בתאורבו (לאוטה בס) ושר (לא רק עם משפחתו אלא גם במועדוני ג'אז בברצלונה). רשימת תקליטיו של סאוואל כוללת יותר מ-100 הקלטות. מאז 1998 הוא מוציא את תקליטיו בחברת הקלטות משלו בשם "אליה ווקס". סאוואל קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ברצלונה ב-27 בנובמבר 2006. הוא היה מועמד פעמיים לפרסי גראמי. בשנת 1991, כתב את המוזיקה לסרטו של אלאן קורנו "כל הבקרים שבעולם" (שזכה גם בפרס סזאר של תעשיית הקולנוע הצרפתית לשנת 1992). פסקול הסרט יצא מחדש בחברת ההקלטות של סאוואל עצמו ונמכר ביותר ממיליון עותקים ברחבי העולם. פסקול הסרט "כל הבקרים שבעולם" היה המפורסם ביותר שכתב, אך לא היחיד. כמלחין, חיבר ז'ורדי סאוואל פסקול גם לסרטים הבאים: "ציפור האושר" של פילאר מירו, 1993 "ז'אן ד'ארק 1: הקרבות", של ז'אק ריווה, 1993 "ז'אן ד'ארק 2: הכליאה", של ז'אק ריווה, 1994 "דמדומים ארוכים", 1997 "מרקיז" של ורה בלמונט, 1997 "הגנה חשאית", 1998 בשנת 1974 הקים את ההרכב הספריון XX (מאז שנת 2000 "הספריון XXI"), יחד עם זמרת הסופרן מונסראט פיגראס (אשתו, שנפטרה בשנת 2011 ממחלת הסרטן), לורנצו אלפרט והופקינסון סמית. הספריון XX נטה לסגנון פרשני, המאופיין בחיוניות מוזיקלית רבה לצד דיוק היסטורי מקסימלי. בשנת 1987 חזר סאוואל לברצלונה לייסד את לה קאפלה ריאל דה קאטאלוניה, הרכב קולי, המתמסר לפרשנות מוזיקה מן התקופה שלפני המאה ה-18. בשנת 1989 יצר סאוואל את לה קונסרט דס נאסיונס – תזמורת שהרפרטואר שלה בארוקי ברובו הגדול – אבל מדי פעם היא מופיעה גם ביצירות מן הרפרטואר הקלאסי והרומנטי. בשנת 2008 השתתף במופע מיוחד, במסגרת פסטיבל ישראל, יחד עם המוזיקאי הישראלי יאיר דלאל. השניים הופיעו יחד עם אמנים נוספים מאזור הים התיכון, במטרה לקיים דיאלוג של שלום דרך המוזיקה. בנובמבר 2016 ביקר שוב בישראל, כאורח תזמורת הבארוק ירושלים ושל מנהלה המוזיקלי דוד שמר. בשנת 2020 הקליט, יחד עם תזמורת ה"קונסר דה נסיון", את חמש הסימפוניות הראשונות של בטהובן, במלאת 250 להולדתו. בשנת 2023 הקליט עם תזמורת ה"קונסר דה נסיון" את הסימפוניה הרביעית ("האיטלקית") של מנדלסון. מדיה וקבצים בנושא ז'ורדי סאוואל בוויקישיתוף ז'ורדי סאוואל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ז'ורדי סאוואל, באתר ספוטיפיי ז'ורדי סאוואל, באתר AllMusic (באנגלית) ז'ורדי סאוואל, באתר MusicBrainz (באנגלית) ז'ורדי סאוואל, באתר דיזר ז'ורדי סאוואל, באתר Discogs (באנגלית) ז'ורדי סאוואל, באתר Songkick (באנגלית) אמיר מנדל, המוזיקאי הקטלוני ג'ורדי סוואל נע בין המוזיקה הקלאסית לפיוט המסורתי, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2016 ג'ורדי סאוואל, דף שער בספרייה הלאומית נעם בן זאב, מוסיקה קלאסית - המלצת השבוע - לזכר מונסרט פיגוארס, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2011 עומר שומרוני, ‏קול השלום, באתר גלובס, 14 במאי 2008 עכבר העיר, פסטיבל ישראל 2008: מופעי המוזיקה, באתר הארץ, 18 במאי 2008 אמיר מנדל, קונצרט בארוק חגיגי למושבים ריקים, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2016 אמיר מנדל, אלה שחתומים על כמה מהיצירות המרגשות של השנה, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2020 Mendelssohn: Symphony No. 4 'Italian', Presto Music (באנגלית)