laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אאו נאנג

אָאוֹ נַאנְג (בתאית: อ่าวนาง) היא עיירת נופש קטנה במחוז קראבי שבדרום תאילנד, כ-20 קילומטרים מהעיר קראבי. העיירה, אשר הייתה במקור כפר דייגים קטן, התגלתה בתחילה על ידי תרמילאים במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20. עם השנים פחתה הפופולריות של אאו נאנג בקרב תרמילאים, אך האזור הפך שוב לפופולרי בהמשך בקרב תיירים. כיום כלכלת העיירה מתבססת בראש ובראשונה על ענף התיירות. בשנת 2000 יצא לאקרנים סרטו של דני בויל, "החוף", בכיכובו של לאונרדו דיקפריו, אשר צולם בין היתר בחוף של אאו נאנג. ישנם שני חופים באאו נאנג: האט נאפאראט טארה (Hat Napparat Tara) והאט אאו נאנג (Hat Ao Nang). האיים בקרבת אאו נאנג פופולריים כיום בקרב חובבי צלילה ושנורקלינג. אאו נאנג נפגעה קשות ב-2005 כתוצאה מרעידת האדמה באוקיינוס ההודי. חוף פלה פלונג הרחוב הראשי באאו נאנג חוף פרה נאנג אאו נאנג [1] ערך זה הוא קצרמר בנושא תאילנד ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רמת גלינר

רמת גלינר (באנגלית: Gleaner Heights) היא רמה, בחלק המזרחי של האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה . אורכה של הרמה 2 קילומטרים, והיא ממוקמת דרומית - מערבית לגבעת לזלי; בקע אלהובו מפריד בין רמת גלינר לבין גבעת לזלי. בקע גורב מפריד בין רמת גלינר לבין פסגת חמוס, המהווה את הקצה הצפון-מערבי של רכס בוולז. רמת גלינר מכוסה ברובה קרח, למעט אזור סלע חשוף קטן, במורדות הצפון-מערביים של הרמה. רמת גלינר מתנשאת מעל שדה השלג סדינני שמצפון-מערב לה, מעל קרחון קאליאקרה שממזרח לרמה, ומעל קרחון פרוניקה שמדרום-מערב לרמה. שיא גובהה של הרמה מגיע לגובה של 531 מטרים מעל פני הים; שיא זה ממוקם 5 קילומטרים צפון-מערבית להר בוולז; השיא ממוקם 5.05 קילומטרים צפונית-מערבית לפסגת מלניק ו-1.43 קילומטרים מערבית - דרום-מערבית מגבעת לזלי. הרמה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968, ושוב על ידי סוקרים בולגריים בשנים 2005, 2009, ו-2017. שמה של הרמה ניתן לה בשנת 1958 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הרמה נקראת על שם הבריג האמריקאי גלינר (Gleaner), אשר נשלחה לציד ליוויתנים באיי שטלנד הדרומיים, בקיץ האנטארקטי 1820 – 1821. הטיפוס הראשון לראש הרמה בוצע ב-25 בדצמבר 2004 באמצע קיץ האנטארקטי, על ידי מטפס ההרים הבולגרי דויצ'ין ואסילב (Doychin Vasilev), כחלק מסקר Tangra 2004/05. ואסליב יצא לטיפוס ממחנה אקדמיה.
גה ואן דייק

גה ואן דייק (בהולנדית: Gerard Jan "Gé" van Dijk;‏ 15 באוגוסט 1923 באמסטרדם, הולנד - 29 במאי 2005 באמסטרדם) היה כדורגלן הולנדי ששיחק בעמדת חלוץ. גה ואן דייק נולד באמסטרדם ובמהלך מלחמת העולם השנייה החל לשחק עבור אייאקס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בשנת 1943. בשנים 1947 ו-1957 הוא זכה עם קבוצתו באליפות. בעונת 1950/51 ואן דייק היה מלך השערים של הליגה. בשנים האחרונות של הקריירה שלו שימש ואן דייק בתור קפטן הקבוצה. בשנת 1947 ערך ואן דייק הופעת בכורה שלו בנבחרת ההולנדית במשחק ידידות נגד שווייץ. בהמשך הוא השתתף במשחק ידידות נוסף. ואן דייק סיים את הקריירה בשנת 1957 כאשר במשחקו האחרון הקבוצה נפרדה מחלוץ נוסף של המועדון קלאס באקר. בשנת 1960 ואן דייק מונה למאמן ראשי של בקבוצת AFK ששיחקה בליגת נמוכה וכבר בעונתו הראשונה ואן דייק הצליח להעפיל את המועדון לליגה גבוהה יותר. מדיה וקבצים בנושא גה ואן דייק בוויקישיתוף גה ואן דייק, באתר Transfermarkt גה ואן דייק, באתר National Football Teams Gevonden in Delpher - Algemeen Handelsblad, www.delpher.nl (בהולנדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קופר ואן גרוטל

קופר ואן גרוטל (באנגלית: Cooper van Grootel; נולד ב-26 בינואר 2001) הוא שחקן אוסטרלי, המוכר בעיקר מתפקידו בתור נייט מקאולי בסדרה "אחד מאיתנו משקר" (2021–2022) של נטפליקס. ואן גרוטל נולד ב-26 בינואר 2001 בעיירה קריניאפ (אנ'), בעיר פרת' שבמערב אוסטרליה. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון עבר ואן גרוטל ללוס אנג'לס כדי להתמקד בקריירת המשחק. הופעת הבכורה של ואן גרוטל הייתה בשנת 2013 בסרט הקצר "Turkish Delight". שנה לאחר מכן הופיע בפרק בסדרת הרשת "The Legend Of Gavin". בשנת 2015 שיחק בסרט הקצר "Red Dirt". בשנת 2017 שיחק בתפקיד משני בסרט הדרמה האוסטרלי "Jasper Jones" בכיכובו של לוי מילר. באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הרשת האוסטרלית "Unverified". בשנת 2018 שיחק במיני סדרת הטלוויזיה "Monday Night Menace". באותה שנה שיחק בפרק של מיני סדרת הטלוויזיה האוסטרלית "Chardonnay Life" ובפרק בסדרת הטלוויזיה הבלשית "Mystery Road". בשנת 2019 שיחק בפרק בסדרה "The Heights". שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "קארטינג" לצד שחקן הקולנוע האוסטרלי, ויליאם לודר. באותה שנה שיחק בסדרות האינטרנט "Collapse", "USER NOT FOUND" ובסרט הקצר "הפיל הורוד". בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "No Running" שהוקרן בפסטיבל טרייבקה. באותה שנה שיחק בסדרת הטלוויזיה "אחד מאיתנו משקר", המבוססת על ספרה של הסופרת האמריקאית קארן מ. מקמנוס. בסדרה הוא מגלם את נייט. בפברואר 2022 פורסם כי ואן גרוטל ישחק בסדרה גם בעונה השנייה. ב-25 באוקטובר 2021, פורסם כי ואן גרוטל לוהק לתפקיד בסרט "שתי אהבות אמת", שיצא לאקרנים בבכורה ב-7 באפריל 2023. בשנת 2022 שיחק במיני-סדרת הדרמה והפשע "Savage River" של ערוץ ABC TV, שם גילם את טרי אנדרסון, אחיה הצעיר של מיקי (קתרין לנגפורד). קופר ואן גרוטל, ברשת החברתית אינסטגרם קופר ואן גרוטל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Who is Cooper Van Grootel? Wiki, Biography, Age, Height, Girlfriend, Parents, Ethnicity, Net worth & More, WikiCelebs, ‏5 בספטמבר 2021 Pierra Willix, Perth actor Cooper Van Grootel hits big time in US with teen drama One Of Us Is Lying, The West Australian, ‏2 בספטמבר 2021 Who is Cooper Van Grootel? Age of One Of Us Is Lying’s Nate, The Focus, ‏5 בספטמבר 2021 Jessica Chandra, Cooper van Grootel opens up about the pressure of playing a beloved book character in One of Us Is Lying, Entertainment, ‏6 בספטמבר 2021 Annelies Gartner, Cooper Van Grootel: Acting Rising Star with heart set on Hollywood move, The West Australian, ‏6 בינואר 2019 Vlada Gelman, TVLine, TVLine, ‏5 בundefined 2022 James Hibberd, The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏2 ביוני 2021 Angie Han, The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏3 בספטמבר 2021 Selome Hailu, Variety, Variety, ‏5 בundefined 2022 Grobar, Matt (25 באוקטובר 2021). "Lauren Tom, Michael O'Keefe, Tom Everett Scott & More Join Simu Liu In Romance 'One True Loves'". Deadline Hollywood. ארכיון מ-25 באוקטובר 2021. נבדק ב-25 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
ארכיטקטורה ואמנות מרובינגית

ארכיטקטורה ואמנות מרובינגית נוצרו בתקופת השושלת המרובינגית של הפרנקים, שחיו באזור צרפת, בנלוקס וחלקים מגרמניה מהמאה החמישית עד המאה השמינית. הופעתה של השושלת המרובינגית בגאליה במאה ה-5 הביאה לשינויים חשובים בתחום האמנות. הביטויים העיקריים של אמנות מרובינגית הם עבודות צורפות בזהב, עיטור כתבי יד באיורים של בעלי חיים ושילוב מוטיבים משלהי העת העתיקה. איחוד הממלכה הפרנקית, תחת כלוביס הראשון (465–511) ויורשיו, יצר דרישה לבניית כנסיות ומנזרים, שהיוו את מוקדי הכוח של השושלת המרובינגית. אלה נבנו בדרך כלל בהתאם למסורת הבזיליקה הרומית, אך מדי פעם שולבו בהם השפעות מסוריה וארמניה. רוב המבנים במזרח הממלכה היו עשויים עץ, ובמערב ובדרום נבנו מבני אבן. רק חלק קטן מהמבנים שרד. חלק מהמבנים שוחזרו בהתאם לממצאים ארכאולוגיים. הבישוף גרגוריוס מטור מתאר בספרו "ההיסטוריה של הפרנקים" את בזיליקת סן מרטן, שנבנתה בטור במאה החמישית ולא קיימת כיום. על פי התיאור זו הייתה אחת הכנסיות היפות ביותר בארכיטקטורה המורבינגית. היא נבנתה בסגנון רומנסק, היו בה 120 עמודי שיש, מגדלים בקצה המזרחי, ומספר פסיפסים. אחד המאפיינים של בזיליקת סן מרטין היה סרקופג הממוקם באופן גלוי מאחורי המזבח, ולפעמים באפסיס. אין תקדימים רומאיים לחידוש ארכיטקטוני זה, והוא הפך לאחד מסימני ההיכר הבולטים של האדריכלות המוריבינגית. הכנסייה היחידה בסגנון זה ששרדה עד ימינו היא כנסיית פטרוס הקדוש בויין. ניתן לראות סגנון דומה ביסודות של בזיליקת סן-דני ושל כנסיית סן ז'רמן דה פרה בפריז. כמו כן שרדו מהתקופה המרובינגית מספר קריפטות ומספר מבני בפטיסטריום קטנים ברחבי צרפת. חלקם מכוסים בכיפה, דבר המעיד על השפעת האדריכלות הסורית. באופן דומה, הבפטיסטריום של ריאז באלפים של פרובאנס עילית מזכיר את כנסיית סן ג'ורג' בעיר עיזרא שבסוריה. הבפטיסטריום בפואטייה הוא בעל מבנה מלבני ייחודי, ולצידו שלושה אפסיסים. הבניין המקורי עבר כנראה מספר שינויים אך נשמרו בו עיטורים מרובינגיים בכותרות העמודים. במאה השביעית כנראה זכו בעלי המלאכה המרובינגיים להערכה גבוהה, והם הובאו לאנגליה בכדי לבנות כנסיות וליצור עיטורי זכוכית. הם השתמשו רבות בטכניקה בשם opus gallicum (אנ'). בשיטה זו קודחים חורים מדויקים באבני הבניין, מחדירים אליהם קורות עץ וכך יוצרים שלד יציב למבנה. שיטה זו אומצה על ידי הנורמנים, והם השתמשו בה לאחר מכן באיטליה. מעט מאוד עיטורי כתבי יד מורבינגיים שרדו. כתב העת העשיר ביותר בעיטורים מסוג זה הוא ספר תפילה מהמאה ה-8 שהוקדש לגלסיוס הראשון ונמצא כיום בספריית הוותיקן. בספר עיטורים גאומטריים ואיורי בעלי חיים המושפעים מגילופי מתכת ומאמנות המזרח, בדומה ליצירות של אמנות אינסולרית (אנ') שהייתה נפוצה באנגליה באותה תקופה. מרכזי האמנות המרובינגית העיקריים היו במנזר ליוקסיי בפראנש-קונטה, שנוסד על ידי קתולים שהגיעו מאירלנד, ומאוחר מנזר הכפר קורבי (אנ'). אוסף גדול של אמנות מרובינגית שהוצג בברלין הוחרם על ידי הצבא הסובייטי כאשר העיר נכבשה במלחמת העולם השנייה. האוסף מוצג עד היום ברוסיה. בפטיסטריום סן ז'אן בפואטייה בפטיסטריום ריז בפטיסטריום הקתדרלה של סנט-ליאונה דה פריז' בפטיסטריום סן ז'אן דה ונאסק הקריפטה של סן לורן הקריפטה של נוטרדאם דה ז'ואר, וסרקופגים הקריפטה של נוטרדאם דה ז'ואר ראש עמוד בקריפטה של נוטרדאם דה ז'ואר מדיה וקבצים בנושא ארכיטקטורה ואמנות מרובינגית בוויקישיתוף ארכיטקטורה ואמנות מרובינגית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרידריך השלישי, דוכס אוסטריה

פרידריך השלישי, דוכס אוסטריה (בגרמנית: Friedrich III. von Österreich;‏ 31 במרץ 1347 - 10 בדצמבר 1362) היה חבר בבית הבסבורג. פרידריך נולד ב-31 במרץ 1347 בווינה, והיה בנם השני של אלברכט השני, דוכס אוסטריה ויוהנה מפירט, בתם של אולריך השלישי, רוזן פירט וז'אן מבורגונדיה, ואחיו הצעיר של רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה. אלברכט השני החליט שארבעת בניו רודולף, פרידריך, אלברכט ולאופולד ישלטו במשותף כאשר הוא מת בשנת 1358. רודולף הבכור היה אז בן 18 ולמעשה הבטיח את האפוטרופסות של אחיו הקטינים. פרידריך לא האריך ימים אחרי אחיו הבכור ולא מילא תפקיד פוליטי ומת בווינה ב-10 בדצמבר 1362, שם הוא קבור בקריפטה הדוכסית. מדיה וקבצים בנושא פרידריך השלישי, דוכס אוסטריה בוויקישיתוף
ויליאם לודר

ויליאם לודר (באנגלית: William Lodder; נולד ב-7 בנובמבר 2000) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי. לודר נולד ב-7 בנובמבר 2000 בסידני, אוסטרליה. בשנת 2020 הופיע בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע האוסטרלי "קארטינג" (אנ') לצד פרנסס או'קונור וקופר ואן גרוטל. בסרט מגלם לודר את ג'ק שהוא ואמו החד הורית כריסטי עוברים לגור בעיר קטנה במערב אוסטרליה. לצד הקשיים ג'ק מנסה להתגבר על מותו של אביו הופר מסרטן. הוא זכה לביקורות מעורבות על משחקו. בשנת 2021 שיחק בתפקיד משני בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "Wakefield". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "Love Me". בשנת 2021 לוהק לתפקיד במיני סדרת הטלוויזיה "Bali 2002" המתארת את אירועי הפיגוע בבאלי בשנת 2002. הסדרה שודרה בערוץ 9 האוסטרלי ב-25 בספטמבר 2022. ויליאם לודר, ברשת החברתית אינסטגרם ויליאם לודר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Paul Fogarty, Go Karts: Meet Netflix newbie William Lodder – explore the Australian actor’s age and Instagram!, HITC, ‏1 בפברואר 2020 Staff Writers, First Look: New Aussie Series 'Love Me' Releases Trailer, scenestr - Pop Culture & Entertainment, ‏2 בנובמבר 2021
סמואלס

האם התכוונתם ל... סמארדו סמואלס – כדורסלן ג'מייקני קלמן סמואלס – פעיל חברתי ישראלי ראובן סמואלס – רב ישראלי סמואל
ניק בלתזר

ניק בלתזר (בצרפתית: Nic Balthazar; נולד ב-24 ביולי 1964, גנט) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע בלגי. ניק בלתזר נולד בגנט. אביו היה פרופסור באוניברסיטת גנט ופעיל במפלגה הסוציאליסטית. בלתזר סיים לימודים באוניברסיטת גנט ופנה לתחום הקולנוע. בשנת 2007 הוא סיים עבודה על סרט "Ben X" בו היה במאי ותסריטאי. הסרט הוקרן במספר פסטיבלים לקולנוע וזכה בפרסים לרבות פרס בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול. הוא היה מועמד לקבלת פרס האקדמיה האירופית לקולנוע. בשנת 2012 יצאה הסרט השני של הבמאי Time of My Life. הוא זכה בפרסים בבלגיה וספרד. בשנת 2016 הוקרן סרט Everybody Happy. הוא זכה בפרס בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול. בנוסף לבימוי בלתזר עוסק בהגשת תוכניות טלוויזיה וביקורת על סרטים. מדיה וקבצים בנושא ניק בלתזר בוויקישיתוף ניק בלתזר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ניק בלתזר, באתר AllMovie (באנגלית) ניק בלתזר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ניק בלתזר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
מנוע הסלמן

מנוע הסלמן (באנגלית: Hesselman engine) הוא מנוע בעירה פנימית המשלב במאפייניו בין מנוע בנזין למנוע דיזל. הוא תוכנן והוצג בשנת 1925 על ידי המהנדס השוודי יונס הסלמן (אנ'). במנוע זה בוצע השימוש הראשון בהזרקת בנזין(אנ') ישירה במנוע הבזק(אנ') המשמש להנעת רכב נוסע בכביש. מנועי הסלמן הותקנו במשאיות כבדות ובאוטובוסים בדגמים שיוצרו בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. מנוע הסלמן משלב תהליך בעירה עם דחיסת אוויר רגילה. הדלק מוזרק ישירות לתא הבעירה ממש בסוף מהלך הדחיסה, ליד הנמ"ע (נקודה מתה עליונה). בשל דחיסה נמוכה, יש להצית את תערובת האוויר והדלק הבלתי הומוגנית על ידי מצת. בעומס מלא, מנוע הסלמן משתמש בבקרת מומנט איכותית ללא מצערת, בעוד בעומס בינוני ובעת סרק, שסתום מצערת מבטיח מהירות מנוע יציבה. ניתן לתמרן את משך ההזרקה כך שיתאים לעומס המנוע, כאשר נקודת הסיום של ההזרקה נשארת תמיד זהה. השסתומים מעוצבים בצורה שהם יוצרים זרימה טורבולנטית המסייעת לערבב אוויר ודלק. מנוע הסלמן הוא מנוע 'רב-דלקי', המסוגל לפעול על מוצרי נפט שונים כגון, נפט, בנזין או סולר. למרות שילוב של תכונות של מחזור אוטו(אנ') ומחזור דיזל(אנ'), מנוע הסלמן קשור יותר במאפייניו למנוע אוטו(אנ'). מנועי הסלמן יכלו להשתמש בשמנים כבדים יותר שהיו זולים במידה ניכרת מבנזין ולכן היו חסכוניים יותר לתפעול עבור בעל הרכב. מבחנים שבדקו צריכת דלק גם הצביעו על צריכת דלק מעט נמוכה יותר בהשוואה למנועי בנזין בעלי הספק דומה. למנוע הסלמן בהשוואה למנוע דיזל היו מידות קטנות יותר ומכאן משקל נמוך יותר. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הידע במטלורגיה היה פחות מתקדם מאשר מנועים בעשורים שבאו לאחריו, ולכן מנועי דיזל היו כבדים להתמודד עם הדחיסה והלחץ הגבוהים במהלך הבעירה. מאוחר יותר פותחו מנועי דיזל עם חומרים טובים וקלים יותר ומנועי הסלמן איבדו את היתרון הזה. למנועי הסלמן היו כמה חסרונות. בשל הדחיסה הנמוכה היה קשה להגיע לטמפרטורת העבודה. התוצאה הייתה בעירה לא שלמה. הבעירה הלא שלמה הובילה לשחיקה מהירה של המצתים ולכמות גדולה של דלק שלא נשרף במלואו בתהליך הפליטות, שגרם לעשן כבד. מנועי הסלמן יוצרו על ידי כל שלושת יצרניות המשאיות השוודיות של העשורים הראשונים של המאה ה-20, סקאניה, טידהולמס ברוק(אנ') ווולוו. סקניה-ואביס החליפה את מנועי הסלמן במנועי דיזל תקינים משנת 1936, ואת וולוו מ-1947. מדיה וקבצים בנושא מנוע הסלמן בוויקישיתוף "Innovator in diesel technology". Atlas Copco. "K Jonas E Hesselman". Svenskt biografiskt lexikon, 2020. Ottomotoren mit einer Methan-Benzin Zweistoffverbrennung
אופליה (סרט, 2018)

אופליה הוא סרט דרמה רומנטית בריטית-אמריקאית משנת 2018 בבימויה של קלייר מקארתי על דמות בשם זהה מהמחזה "המלט" של ויליאם שייקספיר. המחזה מבוסס על הרומן של ליסה קליין, ועלילתו עוקבת אחר סיפורו של המלט אבל מנקודת מבטה של אופליה. בסרט מכבבת השחקנית דייזי רידלי בתפקיד אופליה, לצד נעמי ווטס, קלייב אוון, ג'ורג' מקיי, טום פלטון ודבון טרל. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדאנס 2018. הביקורות עליו היו מעורבות, למרות שרידלי קיבלה שבחים על משחקה בסרט. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסרט זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים, ששיבחו את עיצוב ההפקה, הבימוי והמשחק שלו (בעיקר את אלו של רידלי ו-ווטס), אך מתח ביקורת על התסריט. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בדירוג של 61% על סמך 132 ביקורות. על פי הסכמה כללית של מבקרי האתר: " אופליה, פגומה אך מסקרנת, משתמשת בהמלט כנקודת המוצא לניסיון אצילי להציע דמות לא מובנת שהייתה צריכה להיות מזמן. אתר האינטרנט Metacritic נתן לסרט ציון של 60 על סמך 22 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות מעורבות או ממוצעות". ביקורות נוספות ציינו כי הסרט הוא "מרגש, משכר, רודף: הסרט המהנה ביותר מבחינה ויזואלית עד כה השנה", וכי זהו "בידור אמיתי", שכן "דייזי רידלי עושה עבודה מהשורה הראשונה בתפקיד הראשי. " פרסומים אחרים גם שיבחו את רידלי בציטוט ש"דייסי רידלי אולי נולדה לשחק תפקידים מסוג זה כי אופליה חזקה ועוצמתית, בדיוק כמו ריי", והיא נותנת "הופעה יפה". על פי הביקורת של Rotund Reviews, הם מצהירים שהם "לא יכולים לשבח את הסרט הזה מספיק וממליצים בחום לבדוק אותו". Film Frenzy מצהירים כי הסרט "מציע שחזור דמיוני של יצירת מופת מוכרת מנקודת מבט שונה" והוא "בהחלט שווה לראות ולהתפעל. Flixist אמר שהסרט "משכנע" ו"מושך חזותית" בעוד "הציון היה אחד מהחלקים האהובים עליו בסרט: משכנע, כוחני, ייחודי". RogerEbert.com בביקורתו שיבח את הסרט, והצהיר שהוא מפגין "אומץ, אינטליגנציה, יושרה ופעלתנות". The Wrap מסכים שזה "עיבוד שופע, אינטליגנטי". אתר האינטרנט הרשמי של אופליה "אופליה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אופליה", באתר AllMovie (באנגלית) "אופליה", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "אופליה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Film Review: "Ophelia" is Revisionist, Romantic, Ravishing". The Arts Fuse. 30 ביוני 2019. נבדק ב-12 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "The Aisle Seat - Ophelia". aisleseat.com. נבדק ב-12 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Ophelia". 27 ביוני 2019. נבדק ב-12 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Cantrell, Warren (26 ביוני 2019). "'Ophelia' Breathes New Life Into The Classic Tale Of 'Hamlet' With A Beautiful Performance From Daisy Ridley [Review]". theplaylist.net. נבדק ב-12 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Ophelia: Play Melancholy". 28 ביוני 2019. נבדק ב-12 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Cox, Sean Francis (20 בפברואר 2020). "Review: Ophelia". Flixist. נבדק ב-12 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Minow, Nell (28 ביוני 2019). "Ophelia movie review & film summary (2019)". RogerEbert.com. נבדק ב-12 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "'Ophelia' Film Review: Daisy Ridley Gives Shakespeare's Tragic Heroine a Provocative Do-Over". 26 ביוני 2019. נבדק ב-12 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה)
אדולף אונונה

אדולף היטלר אונונה, (באפריקאנס: Adolf Hitler Uunona) (נולד ב-1966, דרום-מערב אפריקה) הוא פוליטיקאי, פעיל זכויות אדם נמיבי וחבר ב-SWAPO, המפלגה המרקסיסטית של נמיביה. ב-25 בנובמבר 2020, הוא נבחר למנהל (או יועץ) של מחוז הבחירה אומפונדיה עם 84.88% מהקולות 1,196 קולות מול 213 קולות ליריבו מומבלה אבנר ממפלגת הפטריוטים העצמאים לשינוי. בבחירות האזוריות בנמיביה. ב-2 בדצמבר 2020 הוא נשבע על חוקת נמיביה. למחרת, הוא העניק ריאיון לעיתון הגרמני בילד ורכש, בהזדמנות זו, מוניטין בינלאומי בגלל שמותיו הפרטיים יוצאי הדופן. אונונה החל את הקריירה הפוליטית שלו כפעיל נגד אפרטהייד כאשר נמיביה הייתה תחת שלטון האפרטהייד של דרום אפריקה. הוא נבחר באופן קבוע כחבר מועצה אזורי מאז 2005. במהלך הבחירות האזוריות של 2020, הוא הוזכר כ"אדולף ה. אוונונה" בקלפי הבחירות, שמו המלא נחשף רק לאחר חשיפת התוצאות על ידי ועדת הבחירות. אדולף אונונה הוטבל על ידי אביו, בהתייחסות ברורה לרודן הגרמני בעל אותו השם. בתחילה, הוא לא ראה שום בעיה עם השמות האלה. השם אדולף היה נפוץ בנמיביה בשל היותה מושבה גרמנית לשעבר. הוא עוד הוסיף במיוחד: "בשבילי זה היה שם נורמלי לחלוטין כשהייתי ילד. רק כשהייתי נער הבנתי: האיש הזה רצה להכניע את כל העולם ולהרוג מיליוני יהודים. אין לי מה לעשות עם כל הדברים האלה". את בחירת שמו הפרטי הוא מייחס לבורותו של אביו: "אבי קרא לי על שם האיש הזה. הוא כנראה לא הבין מה מייצג אדולף היטלר". כעת, בתור מבוגר אונונה מסרב לשנות את שמו הפרטי, ומסביר את ההחלטה הזו באופן הבא: "זה כבר כתוב בכל המסמכים הרשמיים, מאוחר מדי בשביל זה". עם זאת, אונונה לא משתמש בכינוי "היטלר" ומכנה את עצמו אדולף אונונה בפומבי ורק אדולף בפרטיות, בעיקר על ידי אשתו וחבריו. לאונונה יש גישה אמביוולנטית לשמו הפרטי: הוא לא מהסס להתבדח על כך, ומצהיר במיוחד לאחר בחירתו שאין לו רצון "לשלוט בעולם" ואינו רוצה "לכבוש את אושנה מיד". אבל הוא גם מתעצבן מהעניין המוגזם בו, והצהיר במיוחד לסוכנות הידיעות הצרפתית: "אין באמת סיבה שנהיה כאן, נשב לדון בשמי. כיצד זה יתרום לפיתוח נמיביה?" מדיה וקבצים בנושא אדולף אונונה בוויקישיתוף אדולף היטלר זוכה ב-84% אחוז מהקולות. (בצרפתית) Le Matin נבחר עם 85% מהקולות, אדולף היטלר מנצח בבחירות האזוריות בנמיביה. (בצרפתית) L'Indépendant Théo Ruiz "יוצא דופן: אדולף היטלר בדיוק נבחר בנמיביה". (בצרפתית) Midi libre "אדולף היטלר אחד נבחר בנמיביה". (בצרפתית) CNEWS.fr פוליטיקאי בשם אדולף היטלר נבחר בנמיביה. (בצרפתית) AlKhaleejToday.co נמיביה: נבחר ציבור אזורי נקרא... אדולף היטלר. (בצרפתית) Le Point קורנליה טרפליץ', תומא סיימא אדולף היטלר זכה בבחירות עם 84% אחוז מהקולות בנמיביה. (בצרפתית) euronews. אדם בשם היטלר נבחר בנמיביה. (באנגלית) Syracuse ג'ניפר הסן: אדם בשם אדולף היטלר אונונה זוכה בבחירות בנמיביה, אומר שהוא לא מחפש "שליטה עולמית". (באנגלית) הוושינגטון פוסט. סבסטיאן גלייזר: אדולף היטלר ניצח בנמיביה, באמת יש אחד בשם כזה!. (בגרמנית) הבילד. קייל זימן: אדולף היטלר אונונה מנצח בבחירות המקומיות בנמיביה... אבל אין לו תוכניות לפלוש לדרום אפריקה. (באנגלית) DispatchLive בסיט מחמוד: אדולף היטלר זוכה בבחירות בנמיביה, אין לו תוכניות לשליטה עולמית. (באנגלית) ניוזוויק אדולף היטלר ניצח בבחירות בנמיביה. (בנורווגית) Nyheter
אנני בזנט

אנני בזנט (באנגלית: Annie Besant; לבית ווד; 1 באוקטובר 1847 – 20 בספטמבר 1933) הייתה סוציאליסטית, תאוסופית, פעילת זכויות נשים, סופרת, נואמת, אשת חינוך ופילנתרופית בריטית. לאחר שש עשרה שנות נישואין לכומר פרוטסטנטי (פרנק, אחיו של וולטר בזנט) נפרדה ממנו וחברה לאגודה החילונית הלאומית (NSS) (אנ') ולצ'ארלס ברדלו (אנ') לקידום רעיונות של אתאיזם ומחשבה חופשית. שערוריית העמדתם לדין על פרסום ספר שהטיף לתכנון ולצמצום ילודה פרסמה אותם מאוד והביאה לבחירתו של ברדלו כחבר הפרלמנט הבריטי מטעם נורת'האמפטון. ב-1890 פגשה את הלנה בלוואצקי, ובמהלך השנים הבאות גדל העניין שלה בתאוסופיה, ובמקביל דעך העניין שלה בקידום סדר יום חילוני. היא הפכה לחברה באגודה התאוסופית ולמרצה בולטת בנושא. במסגרת פעילותה הקשורה לתאוסופיה, נסעה בזנט להודו ופעלה במדינה בתחום החינוך במפנה המאה העשרים ובעשרות השנים הראשונות של המאה. היא נעשתה מעורבת בפוליטיקה ההודית והצטרפה לקונגרס הלאומי ההודי. בשיא פעילותה נבחרה בסוף 1917 לנשיאת הקונגרס הלאומי ההודי. היא המשיכה לפעול למען עצמאות הודו ולמען עקרונות התאוסופיה, עד מותה ב-1933. מדיה וקבצים בנושא אנני בזנט בוויקישיתוף אנני ווד בזנט (באנגלית), באתר ויקיטקסט אנני בזנט, ברשת החברתית Goodreads אנני בזנט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנני בזנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אנני בזנט בפרויקט גוטנברג (באנגלית) האוטוביוגרפיה של אנני בזנט, בפרויקט גוטנברג ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איבן ברסקוור

איבן ברסקוור (בסלובנית: Ivan Breskvar‏, 3 באפריל 1905, ליובליאנה – 7 במאי 1986), סלובני חסיד אומות העולם, שהציל יהודים בזמן מלחמת העולם השנייה. איבן נולד בלובליאנה בירת סלובניה. ב-1931 עבר לעיר ואראז'דין בקרואטיה, הקים משפחה והיו לו 3 ילדים. הוא עבד כמהנדס טקסטיל במפעל לייצור מוצרי משי. תוך זמן קצר קודם למנהל מחלקת אריגת המשי, שם פגש את מילאן בלאס, יהודי יליד סלובניה, שהיה מהנדס כימי מומחה לצביעת משי. כשהגרמנים פלשו ליוגוסלביה, מילאן בלאס היה פטור מגירוש מכיוון שהייתה לו תעודה כעובד חיוני. בסתיו 1942, דודתו מילאן, ואחותו, שהתגוררו בכפר ליד לודברג, היו מיועדים לגירוש. אולם, השופט המחוזי של לודברג הצליח לשכנע את האוסטאשה לשחרר את כל הילדים מתחת לגיל חמש שהיו להם קרובי משפחה שהיו מוכנים לטפל בהם. בלאס רץ לנקודת הכינוס ואסף את ודראן הארי תינוק בן חמישה חודשים ואת ארתור רוזנר בן הארבע. אימותיהם נשלחו לסטארה גראדישקה, ולאחר מכן לאושוויץ, שם נספו. בלאס, החליט להשאיר את ארתור אצלו ולשלוח את ודראן למשפחה בכפר קרז'י נבוז'ס (Cerje Nebojse), במרחק של כ-50 ק"מ משם. איבן נרתם לעזור לבלאס והתנדב להעביר עבורו את ודראן התינוק לכתובת החדשה. איבן התלבש כמטפס הרים ויצא עם התינוק רכוב על אופניו עם הזריחה. מכיוון שהמסע היה רצוף סכנות רבות, הוא החביא את התינוק בתוך החבילה שלו וחתך חור כדי שראשו וזרועותיו של התינוק יוכלו להישאר בחוץ וכך הביא ודראן למקום המסתור. זמן מה לאחר מכן, כשבלאס החליט שארתור אינו בטוח איתו, איבן נחלץ שוב לעזרתו וליווה את ארתור לכפר הרחוק. שני הילדים היהודים שהו אצל משפחת קומריץ' עד סוף המלחמה. בסוף המלחמה אסף בלאס את שני הילדים. ודראן (לימים יאיר פלגי) עלה לארץ עם כמה קרובי משפחה. ארתור נשאר בוואראז'דין והתחתן עם בתו של איבן, סוניה ברסקוור. איבן נפטר ב-7 במאי 1986. ב-6 בדצמבר 1998 הכיר יד ושם באיבן ברסקוור כחסיד אומות העולם. הטקס נערך בווינה, אוסטריה ושמו נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם, ירושלים. Sinagoga Maribor, Ivan Breskvar The Righteous Among The Nations Ivan Breskvar, יד ושם
וולטר בזנט

סר וולטר בזנט (באנגלית: Walter Besant‏; 14 באוגוסט 1836 - 9 ביוני 1901) היה סופר פורה, מבקר והיסטוריון אנגלי. "סקר לונדון", שהחל ביצירתו אף שלא השלימו, נחשב לאחת מיצירותיו הגדולות. אחיהם של המתמטיקאי הבריטי וו. ה. בזנט (אנ') ושל הכומר הפרוטסטנטי פרנק בזנט, בעלה הראשון של אנני בזנט. מדיה וקבצים בנושא וולטר בזנט בוויקישיתוף וולטר בזנט (באנגלית), באתר ויקיטקסט וולטר בזנט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) וולטר בזנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי וולטר בזנט בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.