laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיליקון ואדי

סיליקון ואדי הוא כינוי סלנג לאזור המשתרע לאורך מישור החוף בישראל, והמתאפיין בריכוז צפוף של תעשיות היי-טק. מקורו של הכינוי הוא במשחק מילים ובהחלפת המילה האנגלית "ואלי" (Valley - עמק) ב"ואדי" שמקורה בעגה מזרח תיכונית, הדומות בצליל ובמשמעות. בשל קוטנה היחסי של מדינת ישראל, הכינוי כולל לעיתים גם מתחמי הייטק שאינם נמצאים במישור החוף, כגון אלה שבאזור ירושלים, באר שבע, קריית גת ויקנעם. השטח הכלול בסיליקון ואדי הוא כ-6,000 קמ"ר, ועיקרו במרכז ישראל. ענף ההיי-טק החל להתפתח בישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20, עם היווסדן של מספר חברות, כמו ECI Telecom, תדיראן ואלרון. האמברגו הצרפתי שהוטל על ישראל לאחר מלחמת ששת הימים, גרם להתפתחותה של תעשייה צבאית שמטרתה הייתה להשיג יתרון טכנולוגי על מדינות ערב. בשלבים מאוחרים יותר החל חלק מתעשיות צבאיות אלה לפתח גם יישומים אזרחיים. יתרונה היחסי של ישראל בא לידי ביטוי כאשר תעשיית המחשוב העולמית החלה שמה דגש רב יותר על תוכנה ביחס לחומרה, וחברות ישראליות החלו מתבלטות בשוק הבינלאומי. בשנות ה-80 של המאה ה-20 קמו בישראל חברות היי טק שאיתרו ופיתחו תחומי ייצור שלא כוסו על ידי חברות אמריקאיות מקבילות, ובין 1984 ל-1991 גדל שווי ייצוא מוצרי התוכנה מישראל מ-5 מיליון ל-110 מיליון דולר. עם זאת, הפריצה המהותית של יצרניות ההיי טק הישראליות התרחשה בשנות ה-90 של המאה ה-20, בעקבות השקעות של קרנות הון סיכון ותמיכה ממשלתית באמצעות "תוכנית יוזמה", והענף זכה להכרה מקצועית ותקשורתית בינלאומיות. חברות בינלאומית, כדוגמת יבמ, אינטל, Yahoo!, גוגל, פתחו מרכזי פיתוח בישראל. עם חברות ההיי טק הבולטות שפועלות בישראל נמנות החברות הישראליות, אמדוקס, קומברס, צ'קפוינט, קבוצת רד-בינת, רדווין, מרקורי, אורבוטק וגילת רשתות לווין, וחברות בנות לחברות אמריקאיות: מוטורולה, אינטל, מיקרוסופט, HP ורבות אחרות. בתל אביב לבדה פעלו בסוף 2019 מרכזי פיתוח של 107 חברות רב-לאומיות. כן פועלות בישראל חברות הייטק ישראליות שנמכרו לחברות זרות, שהותירו בישראל את מרכזי הפיתוח. בולטות בקטגוריה זו חברת מיראביליס, יצרנית ICQ וחברת "Waze Mobile", יצרנית אפליקציית הניווט Waze. בנוסף ישנם סטארט-אפים פופולריים כמו Conduit, בבילון תוכנה ועוד. דן סינור ושאול זינגר, מדינת הסטארט-אפ, כנרת זמורה-ביתן דביר והוצאת מטר, 2011 מדיה וקבצים בנושא סיליקון ואדי בוויקישיתוף סיליקון ואדי, באתר TheMarker‏, 21 במרץ 2008 שי אספריל, מחלת הסטארט־אפ, באתר כלכליסט, 21 בנובמבר 2013 יניב הלפרין, חצי מהתוצר של ההיי-טק הישראלי – מחברות זרות, "אנשים ומחשבים", 1 בדצמבר 2014 בילי פרנקל, ת"א הפכה למעצמת הייטק: יותר מ-100 חברות רב לאומיות פועלות בה, באתר ynet, 26 בפברואר 2020
נובליס

האם התכוונתם ל... נובאליס – סופר ומראשוני הפילוסופים של תנועת הרומנטיקה בגרמניה ארה אדומת כתף – מין של תוכי, ידוע גם בשם ארה נוביליס
מדבר קיזילקום

מדבר קיזילקום (באוזבקית: Qizilqum, בקזחית: Қызылқұм) הוא המדבר ה-15 בגודלו בכדור הארץ. פירוש השם בקזחית ובאוזבקית הוא "חול אדום". המדבר נמצא במרכז אסיה, בין הנהרות אמו דריה וסיר דריה, דרומית-מזרחית לים ארל, ומחולק בין אוזבקיסטן, קזחסטן וטורקמניסטן. הוא משתרע על פני שטח של כ-298,000 קמ"ר. באזור שקעים והרים רבים, והגובה הממוצע הוא 300 מטר מעל גובה פני הים. רוב פני השטח מכוסים בדיונות חול. באזור יש נאות מדבר רבים, בנוסף לנהרות שלצידם שוכנים רוב היישובים החקלאיים. האוכלוסייה המקומית משתמשת במרעים הרחבים שבמדבר לרעיית צאן. במדבר אוצרות טבע רבים כמו: זהב, אורניום, נחושת, אלומיניום, כסף, גז טבעי ונפט. הפיתוח של מכרה הזהב הידוע ביותר, בעיירה מורונטאו, התחיל בשנות ה-70. מדיה וקבצים בנושא מדבר קיזילקום בוויקישיתוף מדבר קיזילקום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא מדבריות ובנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגדל דניאל פריש

מגדל דניאל פריש (מכונה באופן רשמי "המגדל" ומוכר גם כ"מגדל הקיבוץ הארצי", בעבר היה ידוע גם כ"מגדל רסקו") הוא מגדל משרדים הנמצא ברחוב דניאל פריש 3 בתל אביב-יפו. תוכנן על ידי משרד איתן-גושן (דן איתן וערי גושן) ונחנך בשנת 1986. במגדל 29 קומות והוא מתנשא לגובה של 92 מטר. הוא מלבני בצורתו ומעוצב בסגנון מודרני. קומת מבואת המגדל כפולה בגובהה משאר קומות המגדל ונמצאת על פלטפורמה במפלס פלוס אחת ביחס לרחוב דניאל פריש, כך שמחוצה לה נוצרת רחבה מוגבהת. מעטפת הבניין כהה ואחידה והוא עוטה זכוכית בגוון שחור לכל גובהו, כאשר בקצהו מחופה המגדל ברשת סרגלי פלדה מושחרת. מופע המגדל האחיד נקטע רק בארבע פינותיו, בהן נמתחים "פסים" מאונכים לבנים מאבן טרוורטין מוחלקת. במרוצת השנים התלכלכו פסי האבן מפיח ואבק, במיוחד הפסים לכיוון צפון-מזרח ודרום-מזרח, ובשנת 2003 שויפו ונוקו והוחזרו למצבם המקורי. מאז, נכון לשנת 2017, חזרו פסי אבן אלו והתלכלכו וטרם נוקו מחדש. פרויקט הבנייה החל ב-1980 על ידי חברת רסקו, אך היא נקלעה לקשיים כלכליים ומכרה את הפרויקט ב-1982 תמורת 23 מיליון דולר לקיבוץ הארצי שתכנן לאכלס את משרדיו בחלק מקומות המבנה. לקראת סיום הבנייה ב-1985 החליט הקיבוץ הארצי שלא לעבור למגדל, ולהשכיר את הקומות שיועדו עבורו. עם חנוכת המגדל ב-1986 אכלסו את המגדל בין השאר חברות תנובה ואיי די בי. ברחבת הכניסה לבניין ניצב פסל של הפסל דב אור-נר "אתרים של רע" (1989). הפסל עשוי מפלדת אל-חלד והוא עושה שימוש באנרגיה סולארית כדי להניע את המים הזורמים בו. בבניין שוכנות, בין היתר, שגרירויות אירלנד, פורטוגל, ספרד, יוון וגאורגיה בישראל, ובקומת הכניסה שלו מוצגות תערוכות. בעבר שכנה במגדל גם שגרירות גרמניה. בצמוד למגדל שוכנים בית ציוני אמריקה, לונדון מיניסטורס ובניין מחוז תל אביב של לשכת עורכי הדין בישראל. 26 - קומה טכנית קומות משרדים 15 - 25 קומות משרדים 1 - 14 כ1 - קומת לובי עליונה כ - קומת לובי תחתונה ומפלס הכניסה מ - מקלט ומפלס הרחוב בפועל ח1 - חניון ח2 - חניון ח3 - חניון מדיה וקבצים בנושא מגדל דניאל פריש בוויקישיתוף מגדל דניאל פריש, באתר גורדי השחקים העולמי (באנגלית) אילן זולברג, מגעים למכירת רסקו, מעריב, 3 באפריל 1980 דוד ליפקין, הקיבוץ הארצי בלי מגדל רסקו, מעריב, 26 באוגוסט 1985 מרדכי אלקן, תנובה, רקאנטי ועו"ד ארנון יאכלסו את מגדלי רסקו, מעריב, 6 בנובמבר 1986 ערך זה הוא קצרמר בנושא תל אביב-יפו ובנושא גורדי שחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
GhostNet

GhostNet הוא שמה של פרשת פריצה והשתלטות מרחוק על לפחות 1,295 מחשבים ב-103 מדינות, כרבע מהם, החזיקו מידע רגיש. מקור הפריצה וההשתלטות זוהה ברפובליקה העממית של סין. פרשה זו נחשפה בשלהי חודש מרץ 2009. פרשה זו התגלתה וכונתה בשם זה על ידי חוקרים מאוניברסיטת טורונטו שבקנדה יחד עם חוקרים מאוניברסיטת קיימברידג'. תחילת פרשה זו לאחר שעלה חשד כי גופי הביון הסינים מחזיקים תכתובות דואר אלקטרוני ומידע רב על פעילותם של הדלאי למה ושל ארגונים שונים של הקהילה הטיבטית הגולה. בעקבות כך עלה חשד כי השלטונות הסינים הצליחו לחדור למחשביהם של הדלאי למה ושל גופים טיבטים, ומשם מקור המידע. החוקרים שבדקו את המחשבים החשודים, גילו כי הם חלק קטן מקבוצה גדולה יותר של מחשבים שנפרצה על ידי קבוצה שמקורה בסין. בין המחשבים שנפרצו מחשבי שגרירויות ומשרדי החוץ של מדינות רבות, ביניהם: הודו, אינדונזיה, קוריאה הדרומית, קפריסין, רומניה, מלטה, תאילנד, טאיוואן, גרמניה, פקיסטן, פורטוגל, איראן, בנגלדש, לטביה, הפיליפינים, בהוטן, בורונדי וברבדוס. עד לסוף מרץ לא נמצאה הוכחה לחדירה למחשבים של גופים מארצות הברית, אנגליה וישראל. החוקרים טוענים כי הם מצאו עדויות לפיהם נעשה שימוש על ידי גורמים ממשלתיים סיניים במידע שהגיע מהמחשבים שנפרצו, לדוגמה ניסיון של דיפלומטים סיניים למנוע ביקור של אישים שונים שקיבלו הזמנה לביקור מהדלאי למה. במקרה נוסף נאסרה בסין אשה שבאה לביקור בטיבט, ובמהלך חקירתה הראו לה החוקרים הסיניים חלקים מתכתובת המייל האישית שלה. בעוד החוקרים מאוניברסיטת קיימברידג' משוכנעים כי הממשל הסיני עומד מאחורי הפריצה, החוקרים מאוניברסיטת טורונטו סבורים כי אין מספיק הוכחות למעורבות של הממשל הסיני בפרשה, וכי ייתכן שמאחורי הפריצה עומדים קבוצות אזרחים סיניות הפועלות ממניעים כלכליים או פטריוטים, או אף על ידי גופי ביון ממדינות אחרות. הפריצה הראשונית הייתה כנראה למחשבי אחד הארגונים הטיבטים, ולאחר הפריצה וההשתלטות עליהם הם שימשו מקור לשליחת מיילים אליהם צורף קובץ זדוני לצורך פריצה לגופים רבים אחרים. הפריצה בוצעה באמצעות קובץ סטנדרטי מסוג Doc, Xls, Ppt או Pdf שנוסף למייל שנשלח מהמחשבים הפרוצים, והכיל בתוכו קוד זדוני שניצל פרצת אבטחה בתוכנה הקוראת את הקובץ, ובאמצעותה הצליחה תוכנה זדונית ('רושעה') להפעיל את עצמה ולהשתלט על מחשב הנמען. המייל נשלח כביכול על ידי אדם המוכר לנמען, אך למעשה נשלח על ידי מי שהשתלט על המחשב, תוך שהוא מנצל את ההיכרות בין המכותב המדומה לנמען, היכרות היוצרת מצג שווא של אמינות המייל והקובץ המצורף אליו. (דרך פעולה זו מכונה 'הנדסה חברתית') דרך נוספת שננקטה על מנת ליצור אמינות למייל המזויף הייתה ניסוח קפדני וזהיר של תוכן המייל, ומתן שם תמים ככל האפשר לקובץ המצורף. לאחר ההשתלטות על המחשב יצרה הרושעה קשר עם מחשבים שונים בסין, שיכלו באמצעותה להשתלט מרחוק על המחשב ולקרוא את המידע שבתוכו, להתקין בו תוכניות זדוניות נוספות ולתת הוראות המשך לרושעה. חלק מיכולות הרושעה היו להשתלט על מצלמת אינטרנט ועל מיקרופון שהיו מחוברים למחשב הנשלט, ולשדר באמצעותם את המתרחש במקום בו ממוקם המחשב הנשלט למחשב השולט. הרושעה שבה השתמשו על מנת להשתלט על המחשבים הייתה בעיקר גרסה של תוכנת הסוס הטרויאני הסינית 'Gh0st RAT', אך לעיתים היה שימוש גם בתוכנות השתלטות נוספות. הדו"ח הציבורי של חוקרי אוניברסיטת טורונטו על GhostNet (באנגלית). האקרים פרצו לארגונים ב-103 מדינות - קפטן אינטרנט.
לונלי פלאנט

לונלי פלאנט (באנגלית: Lonely Planet) היא אחת מהוצאות הספרים הגדולות ביותר למדריכי טיולים בעולם. מדריכי ההוצאה היו הראשונים שפנו לקהל התרמילאים כקהל עיקרי. נכון ל-2009 ראו אור במסגרת ההוצאה 500 כותרים בשמונה שפות. שם החברה מקורו בשיבוש שורה מהשיר Space Captain מאת ג'ו קוקר וליאון ראסל. במקור שר קוקר lovely planet, אבל מייסד ההוצאה טוני וילר (Tony Wheeler) שמע lonely planet והצירוף קסם לו. בשנת 2006 יזם טוני וילר (יחד מרק אלינגהאם, מייסד ההוצאה הבריטית 'ראף גיידס' העוסקת אף היא במדריכי טיולים) קמפיין לקידום המודעות להשפעה של טיסות נוסעים על שינויי אקלים שעלולים להוביל להתחממות עולמית. תחת הכותרת 'טוסו פחות, טיילו יותר' מעודדים במדריכי לונלי פלאנט את המטיילים להתבסס פחות על טיסות, להעדיף אמצעי תחבורה חלופיים, לשהות זמן רב יותר במקום אחד ולפצות על פליטת גזי החממה במהלך הטיסות באמצעות 'תוכנית קיזוז' - תרומה לגופים הפועלים להפחתת הפליטה. בשנת 2007 נמכרה ההוצאה בחלקה לחברת BBC Worldwide, שמחזיקה כיום בכ-75% מההוצאה; 25% נותרו בבעלות המייסדים, מורין וטוני וילר. בשנת 2013 נמכרה ההוצאה לברד קלי, איש עסקים מארצות הברית. בישראל מתפרסמים מדריכי לונלי פלאנט בתרגום לעברית בהוצאת שטיינהרט-שרב בשם "העולם". מדיה וקבצים בנושא לונלי פלאנט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לונלי פלאנט לונלי פלאנט, ברשת החברתית פייסבוק לונלי פלאנט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משה גלעד, כל העולם לרגליו: ריאיון עם מייסד הוצאת "לונלי פלנט", באתר הארץ, 21 בדצמבר 2011 אוליבר ת'רינג, סדרת ספרי 'לונלי פלנט' בסכנת סגירה, באתר nrg‏, 30 ביולי 2013 משה גלעד, האם "לונלי פלנט" תשרוד את המהפכה הדיגיטלית, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2013 יעל קישון, ‏מלונלי פלנט ועד מדריך שיחור: איך שורדים ספרי הטיולים בעידן הדיגיטלי?, באתר ‏מאקו‏, 19 בנובמבר 2013 משה גלעד, מדריכי "לונלי פלאנט" מאבדים רלוונטיות, אז למה המחבר המיתולוגי אופטימי מתמיד?, באתר הארץ, 21 באפריל 2020
טהאר

מדבר טהאר (נכתב לעיתים תאר; בהינדי: थार, באנגלית: Thar), הידוע גם בשם המדבר ההודי הגדול,של הודו הוא מדבר גדול וצחיח בצפון-מערב תת-היבשת ההודית. שטח המדבר הוא כ־200,000 קמ"ר והוא ה-18 בגודלו בעולם. הוא נמצא בעיקר במדינה ההודית ראג'סטאן וגם בדרום המדינות: הריאנה ופנג'אב ובצפון גוג'ראט. בפקיסטן המדבר מכסה חלק ממזרח מחוז סינד וחלק מדרום-מזרח מחוז פנג'אב. מדבר צ'וליסטאן גובל במדבר טהאר ומתפשט לכיוון מחוז פנג'אב האפגני. המדבר גובל בצפון-מערב עם נהר סוטלג', במזרח עם רכס אראוולי (אנ'), בדרום עם בראן הגדול של קוץ' (אנ') ובמערב עם נהר האינדוס. למרות האקלים הקיצוני, מדבר טהאר יכול לספק הזדמנויות פיתוח: כרייה - במדבר יש עתודות יקרות של מינרלים כמו פלדספר, פוסריט, גבס וקאולין. מינרלים אלה משמשים לייצור מגוון דברים ממלט לדשנים ולכן הם בעלי ערך. אבן גיר ושיש גם נחצבים באזור. אבן גיר משמשת לבניית וייצור מלט, ושיש משמש לבנייה. ייצור אנרגיה - אנרגיה מופקת במדבר טהאר באמצעות פאנלים סולאריים. אנרגיה זו משמשת להתפלת מים. אנרגיית רוח משמשת גם לייצור חשמל. חקלאות - השקיה במדבר טהאר הפכה לחקלאית מסחרית. ייצור יבולים כמו חיטה וכותנה יצר מקומות עבודה רבים והניב הכנסה לכלכלה המקומית. תיירות - הפארק הלאומי מדבר טהאר מושך מבקרים רבים שרוצים לראות כמה מ -120 המינים שנמצאים שם. מדיה וקבצים בנושא טהאר בוויקישיתוף טהאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Case study - the Thar Desert, Rajasthan, India, www.bbc.co.uk ערך זה הוא קצרמר בנושא מדבריות ובנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רובע לב העיר

רובע לב העיר הוא מיזם נדל"ן יוקרתי שהוקם בלב תל אביב בתחילת שנות ה-2000. המיזם כולל 168 דירות מגורים, וממוקם בין הרחובות מזא"ה ובלפור, בסמוך לרחוב אלנבי. יזמית הפרויקט היא חברת אוניל שבשליטת איש העסקים אליעזר פישמן. הפרויקט תוכנן על ידי האדריכלית עדה כרמי-מלמד, על הקרקע שבה עמד בין השנים 1925–1992 בית החולים הדסה. המתחם משתרע על שטח של 10 דונם, וכולל מספר מבנים: "בניין בלפור" – בניין מגורים בן 7 קומות הבנוי בצורת "ח" סביב רחבה מרכזית, "מגדל המניפה" – מגדל מגורים במרכז הרחבה המתנשא לגובה 26 קומות, "בית התאומים" – בניין היסטורי משומר בסגנון האקלקטי משנות ה-20, וכן בניין משרדים קטן בחזית רחוב מזא"ה. בפרויקט הושקעו למעלה מ-100 מיליון דולר, ובנייתו הושלמה בשנת 2005. בנייתו של המתחם סביב רחבה מרכזית מרוצפת המקשרת בין מבניו, מעין כיכר עירונית, נועדה לאפיין אותו כרובע עירוני בפני עצמו, עובדה המשתקפת גם בשם שנבחר למיזם. עם זאת, ה"רובע" אינו כולל שטחי מסחר ועסקים למעט מסעדה וכן חנות ספרים המשולבת בבית קפה. דירות המגורים במתחם הן בנות 3–5 חדרים, בשטחים הנעים בין 114 ל-400 מ"ר, חלקן דירות גן, דופלקסים ופנטהאוזים. הדירות והשטחים הציבוריים תוכננו במפרט עשיר, שנועד להתחרות במגדלי המגורים של צפון תל אביב ופונה לאוכלוסייה בעלת אמצעים. המתחם כולל חדר כושר וספא, בריכת שחייה, חניון תת-קרקעי עם 4 מפלסי חניה, וכן מרתף יין מרכזי המעוצב כמערה חצובה בסלע ומעמיד לרשות הדיירים תאי אחסון פרטיים ליינותיהם. הדירות נמכרו במחירים של מיליון דולר ומעלה (כ-10,000 $ למ"ר), חלק ניכר מהן לתושבי חוץ שאינם מתגוררים במקום דרך קבע. עידו אפרתי, מטר מאלנבי, מיליון דולר, באתר ynet, 11 בנובמבר 2005
סרז'יו מנדז

סרז'יו סנטוש מנדז (בפורטוגזית: Sérgio Santos Mendes;‏ 11 בפברואר 1941 – 6 בספטמבר 2024) היה מוזיקאי ברזילאי. הוא הוציא יותר מ-35 אלבומים וניגן בוסה נובה מעורבת בג'אז ופאנק, וזכה בפרס גראמי. מנדז נישא לזמרת גרסיניה לפוראסה (Gracinha Leporace) ששרה עמו בחלק משיריו. מנדז היה בנו של רופא מהעיר ניטרוי, בברזיל. הוא למד בקונסרבטוריון המקומי בתקווה להיות פסנתרן קלאסי. התעניינותו בג'אז גברה, והוא החל לנגן במועדוני לילה בסוף שנות ה-50 כשהבוסה נובה, נגזרת נגועת-ג'אז של הסמבה החלה להיות נפוצה. מנדז ניגן עם אנטוניו קרלוס ז'ובים ועם מוזיקאים אמריקאים רבים בביקוריהם בברזיל. מנדז הקים את שישיית הבוסה של ריו (Sexteto Bossa Rio) והקליט את "ריקוד מודרני" ב-1961. במסע הופעות באירופה וארצות הברית, מנדז הקליט אלבומים עם קנונבול אדרלי והרבי מאן והופיע בקרנגי הול. מנדז עבר לגור בארצות הברית ב-1964 והוציא שני אלבומים עם להקתו ברזיל 65. כשהמכירות ירדו, הוא החליף את הזמרת הברזילאית וונדה דה סה בקול הידוע משיקגו, לאני הול (שלמדה את החומר של מנדז באופן פונטי), עבר לחברת ההקלטה של הרב אלפרט A&M והוציא את התקליט הרב אלפרט מציג את סרג'יו מנדז וברזיל 66, אלבום שהיה אלבום פלטינה בעיקר על בסיס הלהיט שלו ו-ז'ורז'י בן מאס קה נאדה ("Mas que nada", שפירושו "עזוב!") ובתמיכתו האישית של אלפרט, שעימו מנדז הופיע באופן סדיר. הלהקה המקורית של ברזיל 66 הייתה: מנדז (פסנתר), הזמרות לאני הול וג'אניס הנסן, בוב מתיוס (בס) ז'וזה סוארז (הקשה) וז'ואו פלמה (תופים). ג'ון פיסאנו הופיע כאורח בגיטרה. להקה זו הקליטה שלושה אלבומים מ 1966–1968 (כולל הלהיט הסתכל סביב) לפני השינוי בליהוק לתקליט הרביעי השוטה על הגבעה. קארן פיליפ החליפה את הנסן כזמרת השנייה, והמתופף הוותיק דון אום רומאו הצטרף לרובנס בסיני לתפקידי ההקשה. סבסטיאו נטו היה הבסיסט החדש ואוסקר קאסטרו-נבס הגיטריסט. ללהקה זו היה צליל יותר תזמורתי ו"ביג-בנד"-י מקודמיהם. בתחילת שנות ה-70 הול פיתחה קריירה עצמאית כסולנית ונישאה לאלפרט. יש טוענים שמנדז שמר טינה לאלפרט ש"גנב" את הסולנית שלו. ב-1981 הופיעה עם הלהקה בישראל, בין השאר הופיעו בבריכת הסולטן בירושלים. ב-2006, מנדז שיתף פעולה עם להקת הפופ\היפ-הופ בלאק אייד פיז (Black Eyed Peas) בביצוע מחודש של להיטו "מאס קה נאדה". הביצוע, בו השתתפה בשירה גם אשתו גרסיניה, זכה להצלחה בינלאומית. בישראל, השיר הגיע למקום ה-18 במצעד הפזמונים הבינלאומי לשנת 2006. בשנת 2008 הקליט שיר במשותף עם הזמר הקולומביאני המצליח חואנס. מדיה וקבצים בנושא סרז'יו מנדז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרז'יו מנדז (באנגלית) סרז'יו מנדז, ברשת החברתית פייסבוק סרז'יו מנדז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סרז'יו מנדז, ברשת החברתית אינסטגרם סרז'יו מנדז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סרז'יו מנדז, באתר ספוטיפיי סרז'יו מנדז, באתר Last.fm (באנגלית) סרז'יו מנדז, באתר AllMusic (באנגלית) סרז'יו מנדז, באתר MusicBrainz (באנגלית) סרז'יו מנדז, באתר דיזר סרז'יו מנדז, באתר Discogs (באנגלית) סרז'יו מנדז, באתר Songkick (באנגלית) סרז'יו מנדז, באתר Genius סרז'יו מנדז, באתר SecondHandSongs סרז'יו מנדז, באתר בילבורד (באנגלית) הזמר סרז'יו מנדז (Mas Que Nada) הלך לעולמו בגיל 83, באתר ynet, 6 בספטמבר 2024 סרג'יו מנדס, ממבשרי הבוסה נובה, מת בגיל 83, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2024 יפתח כרמלי, ‏הזמר סרז׳יו מנדז מת בגיל 83, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2024 יוסי שטרן, דרום אמריקה בנוסח מונטה קארלו - סרז'ו מנדס ובראזיל 88 — יום א', בריכת השולטן , כל העיר, 28 באוגוסט 1981
לב העיר

האם התכוונתם ל... לב תל אביב – שכונה היסטורית במרכז תל אביב רובע לב העיר – מיזם נדל"ן מודרני בלב תל אביב מרכז עסקים ראשי (מע"ר) - מרכזה העסקי-פיננסי של עיר נחלאות – גוש של שכונות בלב ירושלים, הנקרא לעיתים גם "לב העיר"
חשבון להורים

חשבון להורים הוא ספר עיון מאת רון אהרוני העוסק בהוראת מתמטיקה לילדים בגיל בית ספר יסודי. קהל היעד של הספר הוא הורים שרוצים לעזור לילדיהם בהוראת החומר המתמטי של בית הספר היסודי, מורים ומשתלמים לתעודת הוראה. הספר היה ברשימות רבי המכר, ותורגם לשלוש שפות - אנגלית, פורטוגזית והולנדית. הספר הוא פרי התנסות של אהרוני, פרופסור למתמטיקה בטכניון, בהוראת חשבון בבתי ספר יסודיים במעלות-תרשיחא ובמקומות אחרים. הספר נכתב על רקע המאבק בגישה התבניתית ששלטה עד אותה תקופה בהוראת החשבון, וכן על רקע המאבק בגישת החקר שתוכנית לימודים הבנויה על פיה כמעט נכנסה לתוקף ב-2002, ושכתוצאה מן המאבק הוחלפה לבסוף ב-2006 בתוכנית קונסרבטיבית. הספר היה חלק משני המאבקים. לספר שלושה חלקים. הראשון עוסק בשאלה מהי המתמטיקה, ומהם הנושאים הבסיסיים בחשבון שנלמדים בבית הספר היסודי. מתברר שהתשובה לשאלה האחרונה פשוטה במיוחד – ארבע פעולות החשבון. אולם הפשטות מרמה, משום שהבנת הפעולות כוללת שני חלקים נפרדים – משמעות הפעולות, שפירושו מתי משתמשים בהן, וחישוב הפעולות. חישוב הפעולות נעשה בשיטה העשרונית. שני הנושאים הנלמדים בחשבון הם על כן משמעות הפעולות והחוקים הנובעים מן המשמעות הזאת (כמו חוקי החילוף של החיבור ושל הכפל), ועקרונות השיטה העשרונית ואלגוריתמים בה. החלק השני של הספר עוסק בכללי דידקטיקה בסיסיים. המחבר טוען שיש שלושה כללים ראשוניים: שיטתיות: הימנעות מדילוג על שלבים. המתמטיקה בנויה נדבך על גבי נדבך, והחמצתו של שלב משמעה ניסיון לבנות קומה על גבי קומה חסרה. אחד המסרים של הספר הוא שייחודה של המתמטיקה של בית-הספר היסודי הוא בכך שיש בה הרבה שלבים סמויים, כלומר שקל לפספס אותם משום שלמבוגר הם מובנים מאליהם. דוגמאות: העובדה שלכל פעולה יש יותר ממשמעות אחת; הדמיון בין כפל ומנייה (בשניהם חוזרים על אותה יחידה כמה פעמים – זוהי הסיבה שבאלגברה במקום "שתים כפול x" אפשר לכתוב "2x"); משמעות השיטה העשרונית כקיבוץ חוזר של עשרות. עקרון השיטתיות נזנח בגישת החקר. מוחשיות: התלמיד צריך להתנסות בעקרונות של החשבון בידיים. את מושג המספר יש ללמוד דרך מנייה של עוד ועוד עצמים, את השיטה העשרונית על התלמיד ללמוד דרך קיבוץ עשרות במו ידיו. המילים: את העקרונות הנלמדים יש לנסח במפורש. המילים הן הדבק של החשיבה, והן מאפשרות שני דברים: לייצב שלבים קודמים שנלמדו, ותקשורת בדבר המושגים האלו. אי אפשר לבנות מושגים על גבי ידיעה אינטואיטיבית בלבד. המסר של הספר הוא שאין לחשוש מניסוחים מפורשים ומדויקים גם בבית-הספר היסודי. החלק השלישי של הספר מתאר במפורט את המתמטיקה של בית-הספר היסודי מכיתה א' עד ו'. העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל - עמותה המקדמת חינוך מתמטי בגישה החופפת לזו המוצגת בספר.
רשף (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ניצוץ אש רשף – אל כנעני, משמעות שמו היא אש, ניצוץ, שלהבת רשף – מעברה, יישוב קליטה ששמו הרשמי היה "רשף" היום בתחום הרצליה רשָף - ראו דרגה בשירותי הכבאות של ישראל אח"י רשף – ספינת טילים מסדרה סער 4 רשף (ספינת קרב) – דגם של ספינת קרב מתוצרת מספנות ישראל אישים: אמנון רשף – אלוף בצה"ל, מפקד חטיבה 14 במלחמת יום הכיפורים ומפקד גייסות השריון אשר רשף – עורך דין, יזם כלכלי והבעלים של חברת "ארלדן". אביהם של צלי רשף ורפי רשף. דוד רשף – ראש המועצה השלישי של רמת השרון ירון רשף – מעצב תעשייתי ישראלי נמרוד רשף – מפיק, שחקן, זמר, קומיקסאי ומנחה טלוויזיה ישראלי עומר רשף – שחמטאי ישראלי פולי רשף – שחקן ישראלי צלי רשף – משפטן ישראלי, חבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה, ממנהיגיה ומייסדיה הבולטים של תנועת "שלום עכשיו" רפי רשף – שדרן רדיו, מגיש טלוויזיה ועיתונאי ישראלי שי רשף – יזם ישראלי, מייסד University of the People אישים ששמם הפרטי הוא רשף
ארמית חדשה

ארמית חדשה הוא כינוי כולל לניבים שונים של ארמית המדוברים בימינו אנו, בעיקר באזור הסהר הפורה, אך גם בקהילות שונות במדינות מערביות, בעיקר באירופה ובארצות הברית, וגם בישראל. נהוג לחלק את ניבי הארמית החדשה לארבע קבוצות עיקריות: ארמית מערבית חדשה - ניב זה, השריד היחיד של הארמית המערבית, מדובר בשלושה כפרים בסוריה, אשר הידוע ביניהם הוא מעלולה. לניב כמה אלפי דוברים, נוצרים ומוסלמים (זהו הניב הארמי היחיד שדוברים בו מוסלמים). ארמית חדשה מרכזית (או ארמית חדשה צפון-מערבית) - קבוצת ניבים זו, אשר העיקרי בה הוא ניב טורויו, מדוברת על ידי נוצרים המשתייכים לכנסייה הסורית היעקבית באזור טור עבדין בדרום-מזרח טורקיה. מספר הדוברים מוערך בכ-500,000.[דרוש מקור] השם "טורויו" רווח רק בקהילה האקדמית. הדוברים עצמם מכנים את שפתם "סוראית" או "סוריויו", וליתר דיוק: "לְשָׁאנָא סוּרֲיֹויֹו" או "לִשַׁאנַא סורַיַּאיַא", כולם גלגולים של המלה "סורית". ארמית חדשה צפון-מזרחית - זוהי קבוצת ניבים המדוברת בעיקר בצפון עיראק, באזרבייג'ן האיראנית, ובמידה מועטה יותר בדרום מזרח טורקיה. רוב הדוברים הם נוצרים המכנים את שפתם "סורֶת" (מ"סורית"), אך ישנם גם יהודים (למשל יהודי צפון מערב איראן, וכן יהודי כורדיסטן, כיום מרביתם בישראל) שדוברים ניב מקבוצה זו, כדוגמת קבוצת נאש דידן. מספר הדוברים מוערך בכחצי מיליון. דוברים רבים עזבו את ארצותיהם המקוריות וחיים כיום במדינות המערב. דוברי השפה בישראל מכנים אותה לרוב "כורדית" או "כורדית יהודית", אך אין לבלבל בינה לבין השפה הכורדית המדוברת בפי הכורדים המוסלמים. הניב היהודי תועד בישראל החל משנות ה-50. מנדעית חדשה - ניב זה, הרובד המודרני של הלשון המנדעית מדובר על ידי המנדעים, אשר חיים באופן מסורתי בדרום עיראק ומחוז ח'וזיסטאן באיראן. רבים מהם עזבו את ארצות מוצאם וחיים כיום בארצות הברית. אי לכך, מרבית המנדעים אינם דוברים את שפתם ומספר דוברי המנדעית החדשה מוערך בכמה מאות לכל היותר. על אף שהארמית היא שפה בעלת עומק היסטורי נרחב, התיעוד הכתוב של הארמית החדשה אינו רב, כיוון שניבים אלו נתפסו על פי רוב כניבים מדוברים ללא יוקרה של שפה כתובה (בדומה לניבי הערבית המדוברת). רק בעת החדשה החל תיעוד בלשני של ניבים אלו ונאספו סיפורים מפי דוברים. עם זאת, קיימים כמה כתבי יד של טקסטים דתיים בניבים אלו, כדוגמת מדרשים יהודים בני המאה ה-17 מן העיר נרווה בעיראק. יש המכנים את ניבי הארמית החדשה (ובפרט הארמית החדשה הצפון-מזרחית) "סורית חדשה", כאילו היו גלגול ישיר של השפה הסורית הקדומה, אך שם זה אינו מדויק מבחינה בלשנית. מדיה וקבצים בנושא ארמית חדשה בוויקישיתוף Bruno Poizat, Manuel de Soureth: Initiation à l'araméen d'aujourd'hui, parlé et écrit, Geuthner, 2008 יוסף יואל ריבלין, שירת יהודי התרגום, מוסד ביאליק, 1959 יונה צבר, מדרשים בארמית יהודי כורדיסטאן, האקדמיה הלאומית למדעים, תשמ"ה
פונקציית תקרה

פונקציית התקרה מחזירה לכל מספר ממשי x {\displaystyle x} את המספר השלם הקטן ביותר שגודלו אינו קטן מ- x {\displaystyle x} . הפונקציה מסומנת ⌈ x ⌉ = ceil ( x ) = min { n ∈ Z : n ≥ x } {\displaystyle \lceil x\rceil ={\text{ceil}}(x)=\min\{n\in \mathbb {Z} :n\geq x\}} דוגמאות: ⌈ 2.7 ⌉ = 3 , ⌈ − 2.1 ⌉ = − 2 , ⌈ − 2 ⌉ = − 2 {\displaystyle \lceil 2.7\rceil =3,\lceil -2.1\rceil =-2,\lceil -2\rceil =-2} . ⌈ x ⌉ = − ⌊ − x ⌋ {\displaystyle \lceil x\rceil =-\lfloor -x\rfloor } כאשר ⌊ x ⌋ {\displaystyle \lfloor x\rfloor } פונקציית הרצפה ⌊ x ⌋ ≤ x ≤ ⌈ x ⌉ {\displaystyle \lfloor x\rfloor \leq x\leq \lceil x\rceil } ⌈ x ⌉ − 1 < x ≤ ⌈ x ⌉ {\displaystyle \lceil x\rceil -1<x\leq \lceil x\rceil } ⌈ x ⌉ = x {\displaystyle \lceil x\rceil =x} אם ורק אם x {\displaystyle x} הוא מספר שלם ⌊ 0.5 k ⌋ + ⌈ 0.5 k ⌉ = k {\displaystyle \lfloor 0.5k\rfloor +\lceil 0.5k\rceil =k} כאשר k {\displaystyle k} מספר שלם פונקציית הערך השלם עיגול (אריתמטיקה) פונקציית תקרה, באתר MathWorld (באנגלית)
הייד פארק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הייד פארק – גן בלונדון שמפורסם באירועי נאומים הנערכים בו. הייד פארק (אתר אינטרנט) – אתר אינטרנט ישראלי עם קבוצות דיון (פורומים) לשעבר. הייד פארק (שיקגו) – רובע בשיקגו. הייד פארק (ניו יורק) – עיר בעמק ההדסון במדינת ניו יורק, מקום הולדתו וביתו של הנשיא רוזוולט.
סוליס

סוליס (בלטינית: Sulis) או סולוויס (Sulevis) הייתה אלת מעיינות חמים שפולחנה היה נפוץ בבאת' שבאנגליה במהלך התקופה הרומית. בעקבות המפגש בין התרבות המקומית הגאלית לבין תרבות האימפריה הרומית זוהתה סוליס עם האלה מינרווה מהמיתולוגיה הרומית. סוליס הייתה האלה המקומית של המעיינות החמים בבאת'. בעקבות זאת נקראו המעיינות (וגם האלה) על ידי הרומאים שהגיעו לאתר בשם "אקווה סוליס" - מימי סוליס. בתקופה הרומית נבנה באתר המעיינות מקדש לאלה בסגנון קלאסי, וסביבם נבנה מבנה המרחצאות. במקום התגלתה כתובת המוקדשת לאלה, והמזהה אותה עם האלה מינרווה מהמיתולוגיה הרומית. בהשפעת זיהוי זה יוחסו לסוליס תכונות אלת החוכמה וההחלטות. מדיה וקבצים בנושא סוליס בוויקישיתוף התפתחות פולחן האלה סוליס כתבת רשת ה-BBC