laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נועם אלקיס

נועם אלקיס (באנגלית: Noam David Elkies; נולד ב-25 באוגוסט 1966) הוא מתמטיקאי יהודי-אמריקאי ופרופסור למתמטיקה באוניברסיטת הרווארד. נולד במנהטן למשפחה יהודית אמריקאית. בדצמבר 1970 עברה המשפחה לרמת גן ובשנת 1978 חזרה לניו יורק. בגיל ארבע עשרה זכה במדליית הזהב עם ציון מושלם באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית. הוא סיים את התיכון בשנת 1982 בגיל 15, ואז החל ללמוד באוניברסיטת קולומביה. בגיל 16 זכה בתחרות פטנאם (Putnam) למתמטיקה. הוא סיים בהצטיינות לימודי מתמטיקה ומוזיקה בגיל 18 ובגיל 20 סיים דוקטורט בהנחיית בנדיקט גרוס ובארי מזור באוניברסיטת הרווארד. הוא החל ללמד באוניברסיטת הרווארד, בשנת 1990 קיבל דרגה של פרופסור חבר ובשנת 1993, כשהוא בן 26, קיבל דרגה של פרופסור מן המניין, ובכך היה לפרופסור הצעיר ביותר בהיסטוריה של אוניברסיטת הרווארד. הוא שיתף פעולה עם אטקין בהרחבת אלגוריתם שוף ליצירת אלגוריתם שוף-אטקין-אלקיס. אלקיס הוא מחבר ופותר של בעיות שחמט וזכה באליפות העולם ליחידים בפתרון בעיות שחמט בשנת 1996. הוא עוסק רבות בחקר הקשרים בין מתמטיקה למוזיקה ומשמש כיועץ לוועד העורכים של כתב העת Journal of Mathematics and Music. מדיה וקבצים בנושא נועם אלקיס בוויקישיתוף נועם אלקיס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה נועם אלקיס, באתר dblp דף אישי על כשרונותיו המגוונים של אלקיס, הניו יורק טיימס ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל קאופנס

דגל קאופנס (באנגלית: Cowpens flag) או דגל השלישית ממרילנד (באנגלית: 3rd Maryland flag) הוא גרסה מוקדמת של דגל ארצות הברית אשר על פי המסורת הונפה בקרב קאופנס במלחמת העצמאות של ארצות הברית. הדגל עוצב על פי תקנות הדגל משנת 1777, בדומה לדגל בטסי רוס, אשר כללו דגל עם 13 פסים אופקיים, אדומים ולבנים, וקנטון בצבע כחול שעליו 13 כוכבים לבנים. בדומה לדגל בטסי רוס, גם כוכבי דגל זה מסודרים במעגל, אולם המעגל בדגל זה כולל 12 כוכבים, כאשר הכוכב ה-13 נמצא במרכזו. על פי המסורת, דגל זה הונף בידי ויליאם באצ'לר מהרגימנט השלישי של מרילנד במהלך קרב קאופנס ב-17 בינואר 1781, ועיצוב 12 הכוכבים ואחד במרכזו נודע בשם "עיצוב השלישית ממרילנד". מחקרים היסטוריים חולקים על שיוכו של הדגל לקרב הזה ממספר סיבות: הרגימנט השלישי של מרילנד לא לחם בקרב קאופנס. הרגימנטים האמריקאים לא הורשו להניף את דגל הפסים והכוכבים הדגל אשר נתרם בידי משפחתו של באצ'לר לא תואם לבדים ולטכניקות התפירה של המאה ה-18 אלא יותר לאלה של סוף המאה ה-19. עיצוב השלישית ממרלינד הוסיף להיות פופולרי גם כאשר נוספו כוכבים נוספים לדגל. הצעה לעיצוב דגל לאומי ודגלון חרטום בעלי 15 כוכבים נחתמה בידי תומאס ג'פרסון בשנת 1808, והיא כללה עיצוב של 14 כוכבים במעגל ואחד במרכז. מדיה וקבצים בנושא דגל קאופנס בוויקישיתוף דגל קאופנס, באתר דגלי העולם (באנגלית)
גבעת הממשלה

האם התכוונתם ל... אזור קריית הממשלה שעל גבעת רם בירושלים מכונה לעיתים "גבעת הממשלה" גבעת הממשלה (הונג קונג) – באזור סנטרל (הונג קונג) שבאי הונג קונג גבעת הממשלה (אנקורג') – שכונה באנקורג' שבאלסקה
פריון העבודה

פִּריוֹן העבודה -  הוא היחס בין מדד כלשהו של פעילות כלכלית לבין מדד כלשהו של תשומות עבודה. בדרך כלל, משתמשים בתוצר המקומי הגולמי או בערך המוסף הגולמי, כשהם באים במחירים קבועים; ומחלקים אותם בכמות השכירים או כמות העובדים לקבלת פריון לעובד או בשעות העבודה במשק לקבלת הפריון לשעת עבודה. זהו אחד ממדדי פריון בהם עושים שימוש בכלכלה. חשוב להבדיל בין פריון העבודה לבין הפריון הכולל (TFP - Total Factor Productivity), המהווה מדד לערך המוסף של הגורמים, שהם אינם חומרי גלם ועבודה, לתהליך הייצור. כלומר, אחרי שלוקחים בחשבון את התרומה של העובדים ושל ההון, נשאר רכיב נוסף שתורם לייצור, ומסבירים אותו, בדרך כלל, כתפקיד של טכנולוגיה ושיטות ניהול בתהליך הייצור. מחקרים בכלכלה מצאו מתאם חזק בין צמיחת התמ"ג הריאלי לנפש לבין הגידול בפריון העבודה, והוא גורם משמעותי לצמיחה כלכלית. ב-15 השנים הראשונות של המאה ה-21 יש מגמה עולמית של ירידה בקצב הגידול של הפיריון העולמי, כך שהגידול אמנם נמשך אולם מידת הגידול יורדת. בשנים מסוימות ובמדינות מסוימות אף נרשם גידול שלילי. ערך מוסף בייצור חלוקת עבודה חרדה פרודקטיבית Hadad, Y. 2011, Work study: Engineering methods & performance assessment, The Open University of Israel, Volume A . ניצה (קלינר) קסיר, "פריון העבודה בישראל", נובמבר 2018. מדיה וקבצים בנושא פריון העבודה בוויקישיתוף פריון עבודה, דף שער בספרייה הלאומית Roubini, Nouriel; Backus, David (1961). "Lectures in Macroeconomics"<Chapter 4. Productivity and Growth> Kendrick, John W. (1961). Productivity Trends in the United States (PDF). Princeton University Press for NBER. p. 3. ליאו ליידרמן, מה מניע צמיחה כלכלית לאורך זמן?, באתר אוניברסיטת תל אביב, דקה 1:16:42 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבעת הממשלה (הונג קונג)

גבעת הממשלה (באנגלית: Government Hill; בסינית: 政府山) היא האזור בו מרוכזים מבני ממשלת הונג קונג. אזור זה נמצא בשכונת סנטרל שבאי הונג קונג, בין דרך אלברט העליונה (מדרום), דרך המלכה (מצפון), דרך הגן ממזרח ודרך גלנילי. האזור שימש את ממשלת המושבה הבריטית הונג קונג מאז הקמת המושבה, והמשיכה לשמש כמשכנה של הממשלה גם לאחר העברת השליטה במושבה בשנת 1997 לידי סין העממית. במתחם ממוקם בית הממשלה - משכנו הרשמי של ראש הרשות המבצעת של הונג קונג כיום, ובעבר משכנו הרשמי של מושל הונג קונג, וכן במתחמים ממוקמים משרדי הממשלה המרכזיים של הונג קונג. בסמוך ממוקמת קתדרלת ג'ון הקדוש, המשמשת את הכנסייה האנגליקנית, וכן בית המשפט העליון לערעורים הממוקם בבניין המיסיון הצרפתי לשעבר. הגבעה שונה באופייה מיתר חלקי שכונת סנטרל, בכך שמבניה נמוכים (בשונה מגורדי השחקים הרבים שביתר חלקי סנטרל). בדרום הגבעה (במעלה הגבעה) ממוקם הגן הבוטני והזואולוגי של הונג קונג. בשנת 2006 התקבל אזור המועצה המחוקקת של הונג קונג להחלטת ממשלת הונג קונג להעביר את מבני הממשלה מגבעת הממשלה לאזור מתחם טמר.
המנון גיברלטר

המנון גיברלטר (באנגלית: Gibraltar Anthem) הוא ההמנון הלאומי של גיברלטר. המילים והלחן נכתבו על ידי פיטר אמברלי, שאינו אזרח גיברלטר. ההמנון אומץ רשמית ב-18 באוקטובר 1994. אף שגיברלטר מחזיקה בהמנון המלכותי "אלוהים נצור את המלך" כהמנונה הרשמי, כמו שאר הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים, יש לה המנון מקומי משלה, אשר נבחר בתחרות שנערכה בשנת 1994. ההמנון מושר ביום הלאומי של גיברלטר, החל ב-10 בספטמבר, ובאותו היום משחררים 30,000 בלונים שחורים ואדומים. דגל גיברלטר סמל גיברלטר מידע על היצירה "המנון גיברלטר" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "המנון גיברלטר" באתר יוטיוב
1990 בארצות הברית

1990 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 214 שנה מיום היווסדה. הנשיא: ג'ורג' הרברט ווקר בוש (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: דן קווייל (המפלגה הרפובליקנית) יו"ר בית הנבחרים: טום פולי (המפלגה הדמוקרטית) מנהיג הרוב בסנאט: ג'ורג' מיטשל (המפלגה הדמוקרטית) הקונגרס: הקונגרס ה-101 פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 3 בינואר – נשיא פנמה לשעבר, מנואל נורייגה נכנע לכוחות האמריקאים 10 בינואר – מיזוג בין חברות התקשורת טיים וורנר יוצר את התאגיד טיים ורנר 25 במרץ – שרפה שפורצת במועדון חברתי בשם "Happy Land" ברובע הברונקס בניו יורק עקב הצתה גורמת למותם של 87 אנשים אשר נלכדו בתוך הבניין. 27 במרץ – ארצות הברית מתחילה לשדר שידורי תעמולה טלוויזיוניים אל עבר קובה 1 באפריל – מפקד האוכלוסין האמריקאי לשנת 1990 קובע כי אוכלוסיית תושבי ארצות הברית מונה כ-248,709,873 בני אדם. 24 באפריל – טלסקופ החלל האבל משוגר ממעבורת החלל דיסקברי, במשימה STS-31 25 באפריל – טלסקופ החלל האבל מוצב במסלולו על ידי מעבורת החלל דיסקברי, ששוגרה יום קודם לכן 22 במאי – מיקרוסופט מוציאה לשווקים את מערכת ההפעלה Windows 3.0. 1 ביוני – מנהיג ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב ונשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש חותמים על הסכם לסיום ייצור הנשק הכימי ולפירוקם של המצבורים הקיימים. 1 ביוני – חתימת על הגדרת הגבולות באזור ים ברנץ בין ברית המועצות לבין ארצות הברית. 6 באוגוסט – מלחמת המפרץ - מועצת הביטחון של האומות המאוחדות מטילה אמברגו על עיראק בשל פלישתה לכווית. 5 בנובמבר – אל-קאעידה מתנקש בחייו של מנהיג ארגון כ"ך, הרב מאיר כהנא בניו יורק 29 בנובמבר – מועצת הביטחון של האו"ם מקבלת את החלטה 678, ובה אולטימטום לעיראק להסיג את כוחותיה מכווית עד ה-15 בינואר 1991 11 בדצמבר – הסכם בין ברית המועצות לארצות הברית על הפסקה מוחלטת של ניסויים גרעינים נכנס לתוקף. 12 בדצמבר – ארצות הברית העבירה לברית המועצות הלוואה בהיקף של מיליארד דולארים לרכישת מזון. 19 בינואר – ארתור גולדברג, פוליטיקאי ומשפטן יהודי-אמריקאי (נולד ב-1908) 20 בינואר – ברברה סטנוויק, שחקנית אמריקאית (נולדה ב-1907) 25 בינואר – אווה גרדנר, שחקנית קולנוע אמריקאית (נולד ב-1922) 16 בפברואר – קית' הרינג, אמן אמריקאי (נולד ב-1958) 3 באפריל – שרה ווהן, זמרת ג'אז אמריקאית (נולדה ב-1924) 15 באפריל – גרטה גרבו, שחקנית קולנוע (נולדה ב-1905) 25 באפריל – דקסטר גורדון, סקסופוניסט ג'אז אמריקאי (נולד ב-1923) 16 במאי – סמי דייוויס ג'וניור, שחקן ובדרן אמריקאי (נולד ב-1925) 16 במאי – ג'ים הנסון, במאי קולנוע אמריקאי, אבי "החבובות" (נולד ב-1936) 17 באוגוסט – פרל ביילי, שחקנית קולנוע וטלוויזיה וזמרת אפרו-אמריקאית (נולדה ב-1918) 18 באוגוסט – פרדריק סקינר, פסיכולוג אמריקאי (נולד ב-1904) 27 באוגוסט – סטיבי ריי ווהן, גיטריסט בלוז אמריקאי (נולד ב-1954) 4 בספטמבר – איירין דאן, שחקנית קולנוע וזמרת אמריקאית (נולדה ב-1898) 14 באוקטובר – ליאונרד ברנשטיין, מלחין ומנצח יהודי-אמריקאי (נולד ב-1918) 2 בדצמבר – אהרן קופלנד, מלחין אמריקאי (נולד ב-1900) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוטן (כימיה)

בוּטֵן (באנגלית: Butene) הידוע גם בשם בוּטִילֵן (Butylene) הוא תרכובת אורגנית בלתי רוויה בעלת הנוסחה הכימית C4H8. לתרכובת קשר כפול אחד, והיא האלקן השלישי הפשוט ביותר. בוטן הוא גז חסר צבע הנפוץ בעיקר בנפט. לבוטן ארבעה איזומרים, וכולם אלקנים. לכל ארבעת הפחמימנים ארבעה אטומי פחמן, שמונה אטומי מימן וקשר כפול אחד במולקולות שלהם, אך מבנם הכימי שונה. שמות הIUPAC ושמם הנפוץ של התרכובות הכימיות הוא: בוטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בתנאי STP. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית נועם

בית נועם, העמותה למניעת אלימות במשפחה היא עמותה שנוסדה ב-1986, המטפלת בגברים שאינם עבריינים ואינם חולים פסיכיאטרים, המפעילים אלימות נגד נשים. העמותה מפעילה תוכנית ניסיונית שאושרה על ידי המוסד לביטוח לאומי, במימון משותף של המוסד לביטוח לאומי ושל משרד העבודה והרווחה. זוהי מסגרת אליה מופנים גברים על ידי שירות המבחן ומוסדות הרווחה, והיא מקיימת שלושה מסלולים: מסלול משולב – אורך המסלול חודשיים. המסלול המשולב אינו עומד בפני עצמו. מטופל שסיים את הטיפול במסלול משתלב באופן מידי ורציף במסלול ההוסטל או מסלול מרכז היום בהתאם למצבו, צרכיו ולהחלטת גורמי הטיפול. זמן הטיפול במסלול הנוסף, יתווסף לחודשיים שבהם היה במסלול המשולב. מסלול הוסטל – אורך המסלול 4 חודשים. המסלול פועל כל ימות השנה, למעט יום כיפור. הטיפול בתנאי פנימייה המטופלים מחויבים לצאת למסגרות תעסוקה. הטיפול מתקיים בשעות אחר הצהריים והערב. מסלול מרכז יום – משך המסלול עד 6 חודשים והוא מתבצע בשעות הבוקר והצהריים המוקדמים. הגברים במסגרת עוברים טיפולים קבוצתיים ופרטניים, ותוכניות העשרה שונות. בתום הטיפול הם מקבלים סיוע אל מול הגורמים הקולטים בקהילה. המודל הטיפולי מבוסס על מחקרים ומודלים טיפוליים דומים שנוסו במקומות אחרים. ,Pressman & Sheps, 1994; Saunders 1995 ,1996; Walker.
ء

הַמְזַה (ערבית: همزة) הוא סימן דיאקריטי בחרכאת (מערכת הניקוד) של הכתב הערבי. צורת הסימן: ء והוא מציין את העיצור [‏ʔ] (כמו א' במילה העברית "קוֹפְאים"). במילה إسرائيل ("אִסְראאִיל" – ישראל) מופיעות שתי המזות. הראשונה מתחת לאות "אליף", והשנייה מעל האות "יא". הסימן המזה אינו נחשב לאות מבין 28 אותיות האלף-בית הערבי, אלא כסימן דיאקריטי. הוא עשוי לבוא מעל או מתחת לאות "אליף" – أ إ, מעל האותיות "ואו" ו"יא" – ؤ ئ, או לבדו על השורה – ء. צורת הסימן נגזרה מצורת האות "עין" – ع, והשימוש בו החל בעקבות עריכת הקוראן והוספת סימנים מבחינים כדי להבדיל בין אותיות ערביות הזהות בצורתן, וכן סימנים לתנועות ולטעמים. ההמזה נפוצה מאוד בכתיב הערבי, אולם בכתיב הפרסי, שאף הוא משתמש באלפבית הערבי, היא נדירה יחסית, ככל הנראה עקב הדמיון בינה לבין הספרה 6 בכתיב הפרסי (۶). בשפות אחרות המשתמשות בכתב הערבי עשויות להיות לו משמעויות אחרות מאלה שתוארו לעיל. הקוראן נכתב בניב הערבי של העיר מכה, שבו, ככל הנראה, לא היה קיים הסותם הסדקי (למעט בראשי המילים). במקומות שבהם נהגה סותם סדקי בניבים ערביים אחרים, נהגתה תנועה ארוכה בניב מכה. כך, למשל, המילה رأس ("ראְס" – ראש) נהגתה ונכתבה במכה: راس ("ראס"). כשהוספו סימני הניקוד לקוראן, סומנה ع קטנה מעל אמות-קריאה שהעידו על השמטת העיצור הסדקי, או בכל מקום אחר שבו הושמט העיצור. ع מייצגת את העיצור הקרוב ביותר בצלילו לעיצור הסדקי שנשמט. כאמור, להמזה יכולות להיות 5 צורות שונות: מעל אליף, מתחת לאליף, מעל יא, מעל ואו, ולבדה על השורה. הכללים לקביעת צורת ההמזה רבים ומסובכים, לכן רוב כותבי הערבית לא יודעים לקבוע את הצורה בעצמם וזוכרים את האיות בעל-פה. עם זאת, ניתן לומר בהכללה שישנם ארבעה כללים עיקריים: המזה בתחילת מילה תמיד תמוקם מעל או מתחת לאליף. מעליה אם היא מנוקדת בפתחה או דמה, ומתחתיה אם בכסרה. התנועות הקצרות הבאות לפני ואחרי ההמזה יקבעו את צורתה. על אליף לפתחה, יא לכסרה, ואו לדמה, וללא כיסא אם אין תנועות קצרות בסביבתה. אם יש שתי תנועות קצרות (לפני ואחרי) כסרה "מנצחת" את דמה ש"מנצחת" את פתחה. כלל זה מכונה לעיתים "כלל מימונה", על פי סדר הצלילים, או כדפ"ס ראשי תיבות של כסרה דמה פתחה וסכון. יוצאי דופן הם המקרים שבהם להמזה המנוקדת בפתחה קודמים /a/ ארוכה, /u/ ארוכה, /i/ ארוכה או אחד מהדיפתונגים /aw/ או /ai/. אז ההמזה תיכתב לבדה על השורה במקום על אליף ("המזה מרחפת"). שתי אליפים לא יכולות להיכתב זו אחר זו. במקרה שהכללים דורשים זאת תיכתב במקומן אליף מדה. ההמזה מייצגת תמיד את המזת אל-קטע (هَمْزَة الْقَطَع), שהיא עיצור סדקי פונמי. לעומת זאת, המזת אל-וסל (هَمْزَة الْوَصْل, תעתיק מדויק לעברית: המזת אלוצל) נהגית כעיצור סדקי כהמזת אל-קטע בתחילת הביטוי, בשאר המקרים (הרוב) המזת אל-וסל אינה נהגית בכלל. למשל: הביטוי אַלְ-בַּיְתֻ אַלְ-כַּבִּירֻ (أَلْبَيْتُ ٱلْكَبِيرُ – הבית הגדול) נהגה אַלְ-בַּיְתֻ לְ-כַּבִּירֻ. ההמזה הראשונה שבתחילת הביטוי נהגית, והיא המזת אל-קטע, בעוד שהשנייה נזנחת, והיא המזת אל-וסל. המזת אל-וסל נכתבת כאליף הנושאת וַסְלה מעליה (ٱ), אך בכתיב הסטנדרטי הווסלה נשמטת ונכתבת רק האליף (ا). המזת אל-וסל נפוצה בתחילית 'אל-' (ال, המקבילה לה"א הידיעה בעברית), במילה 'אִבְּן' (ابن, "בן"), במילה 'אִסְם' (إِسْم, שם), במילה אִמְרַאַה (إِمْرَأَة, אישה) ובחלק מצורות הפעלים. מדיה וקבצים בנושא ء בוויקישיתוף
יעקב יחזקיה גרינוולד (ויגד יעקב)

הרב יעקב יחזקיה גרינוולד (ה"ויגד יעקב", תרמ"ב, 1882 - ב' באדר תש"א, 1941) היה רבה של קהילת עץ חיים בפאפא שבהונגריה וראש הישיבה בה. נולד בצורנא (Csorna) לרב משה גרינוולד, בעל "ערוגות הבושם". למד אצל אביו והיה תלמידו המובהק. בשנת תר"ס (1900) נישא לבת דודו הרב ישראל מנחם ברוין, שהיה אב"ד ברזוביץ. בשנת תרס"ו (1906) התמנה לרב בליקוב. בשנת תרע"ב (1912) התמנה כרבה של צעהלים, במקום דודו הרב אליעזר דוד גרינוולד בעל "קרן לדוד" שעבר לכהן כרבה של אויבר-וישובה. בשנת תרפ"ד (1924) עבר לכהן כרבה של הוניאד (Hunyad) ועמד בראש ישיבה בעיר. בשנת תרפ"ט (1929) התמנה כרבה של קהילת פאפא, ואף בה עמד בראשות ישיבה גדולה שהייתה מהגדולות והחשובות בהונגריה. היה חסיד בעלז ושלח רבים מתלמידיו לבעלז. נפטר בשנת תש"א, ונקבר בבית הקברות היהודי בפאפא. לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו, הרב יוסף גרינוולד, כרבה של קהילת עץ חיים בפאפא וכראש הישיבה. בנו הרב יוסף גרינוולד הויחי יוסף, ממלא מקומו. בנו הרב יעקב יחזקיה גרינוולד, ממלא מקום אביו. בנו הרב ישראל מנחם גרינוולד, האדמור מתולדות יוסף פאפא בורו פארק. בנו הרב אהרן גרינוולד, דיין של קהילת פאפא בניו יארק. חתנו הרב אפרים פישל סופר רב קהילת טעמעשוואר ואחר כך רב קהילת פאפא בירושלים. בנו הרב משה סופר, רב קהילת פאפא בירושלים. חתן הרב ישכר בער רוטנברג אדמו"ר מוודיסלאב בנו הרב יעקב יחזקיה סופר, רב קהל עדת ישראל טורונטו (בעבר, רב בית הכנסת נר ישראל - זופניק בגבעת שאול). חתנו של הרב ישראל משה דושינסקיא. חתנו הרב אברהם אביש הגר, ראש כולל פאפא ירושלים. הרב יעקב יצחק ניימן, רב קהילת בעלז במונטריאול הרב יצחק שלמה אונגר, ראש ישיבת חוג חתם סופר שלמה לורינץ, חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל ויגד יעקב על התורה ומועדים שו"ת משפטיך ליעקב, באתר היברובוקס זכות אבות - על מסכת אבות אגודת אזוב על הגדה של פסח ברכה ותהלה על ספר תהילים שלמה לורינץ, במחיצתם של גדולי התורה חלק ב' עמ' 113–136 יעקב יחזקיהו בן משה גרינולד (1882-1941), דף שער בספרייה הלאומית
פת קיבר

פת־קיבָּר הוא לחם גס שלא הוצאו ממנו הסובין או שרובו סובין. הסובין נחשב לחומר גלם הנחות ביותר לאפיית לחם, אחריו במעלה לחם השעורים, והראשון במעלה לחם חיטה. פת קיבר מופיעה לראשונה במקורות התלמודיים, במסכת פסחים דף מב עמוד א'. בעניין זה אומר התלמוד ”ג' דברים מרבין הזבל, כופפין את הקומה ונוטלין אחד מחמש מאות ממאור עיניו של אדם ואלו הן פת קיבר וכו'” על פי מאמר תלמודי זה, פת קיבר קשה לעיכול הגוף ומשום כך גורמת למחלות ולהזדקנות הגוף. בקידושין כ׳ א:ט״ו ”שלא תהא אתה אוכל פת נקיה והוא אוכל פת קיבר אתה שותה יין ישן והוא שותה יין חדש אתה ישן על גבי מוכים והוא ישן על גבי התבן מכאן אמרו כל הקונה עבד עברי כקונה אדון לעצמו.” בראשית רבה צ׳:ו׳ ”וַתִּכְלֶינָה וגו' , יָצְאוּ מְכוֹלָלוֹת, : וַתְּחִלֶּינָה וגו', נִכְנְסוּ חוֹלָנִיּוֹת, עַד שֶׁהֵם יוֹשְׁבִים עַל הַשֻּׁלְחָן בִּקְּשׁוּ אֲפִלּוּ פַּת קִבָּר וְלֹא מָצָאוּ, אָמְרוּ לֹא כָךְ אָמַר יוֹסֵף.” בהלכות ברכות נפסק שצריך להקדים ולברך על פת נקיה שהיא מקמח לבן, על פני פת קיבר. חיים נחמן ביאליק בספרו אלמנות כותב ”השבעים יום יום פת־לחם, ויהי פַּת קִבָּר חֲרֵבָה”. דוד שמעוני בספרו בשבילי הביבר כותב ”יִסְתַּפְּקוּ בְּמוּעָט, בְּפַת לֶחֶם קִבָּר”. נתן יונתן בשירו "שוב יוצא הזמר" כותב "שוב נושאת את פת־קיבר ומים". דוד פוגל בספר רומן וינאי כותב ”ומתוך מין צידוק הדין מעשנים טבק חריף או כוססים פת קיבר בשומן חזיר” ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדרי ישראל

הדרי ישראל הייתה שותפות מוגבלת שהוקמה בשנת 1952, ותפקידה שיקום ועיבוד פרדסים שהוחזקו על ידי האפוטרופוס לנכסי נפקדים, ולזכות ביבולם. השותפות פעלה עד 1955. החל משנת 1950 עיבדה יכין-חק"ל פרדסים שונים שהוחזקו על ידי האפוטרופוס לנכסי נפקדים. בשנת 1952 הקימו יחד האפוטרופוס לנכסי נפקדים ויכין-חק"ל, שותפות מוגבלת בשם "הדרי ישראל", שתפקידה היה לעבד את הפרדסים ולזכות ביבולם. כל פרדס שחדל מלהיות מוקנה לאפוטרופוס, כגון שדה שנדרש על ידי המדינה לצורך התיישבות או לכל מטרה אחרת, הוצא מחזקתה של הדרי ישראל. לאחר שרוב הפרדסים שעובדו ושוקמו על ידי הדרי ישראל נמסרו להתיישבות העובדת, והנותר נמכר, סיימה הדרי ישראל את פעולותיה בעונת הפרי 1954/1955. ניהול הקרקעות של הדרי ישראל עבר למינהל מקרקעי ישראל. חוק נכסי נפקדים פרדסנות בישראל מינהל מקרקעי ישראל חויב ההוצאות בשל אי גילוי מסמכים בתובענה
לשרוד עד החופש

ש (אנחנו בתאילנדבאנגלית: Rescue Dawn) הוא סרט הישרדות של הבמאי ורנר הרצוג. הסרט שיצא לאקרנים ב-2007, מספר את סיפור חייו של דיטר דנגלר (אנ'), כריסטיאן בייל. סיפור זה כבר כיכב בעבר בסרט ביוגרפי של הרצוג, דיטר הקטן לומד לעוף, משנת 1997. דיטר הוא טייס אמריקאי בזמן מלחמת וייטנאם, המשרת בטייסת VA-145 על נושאת מטוסים רינג'ר, מטיס מטוס מסוג A1 סקייראידר. בפברואר 1966 בעת ביצוע משימה מעל לאוס מטוסו נפגע ומתרסק לקרקע. הגם שדיטר שורד את ההתרסקות, הוא נרדף ולבסוף נתפס על ידי מיליציה מקומית. לדיטר ניתנת הזדמנות לשחרור או לפחות להקלה בתנאי השבי על ידי המושל המחוזי (בגילומו של פרנסואה צ'או) אם יחתום על מסמך המגנה את אמריקה, אולם הוא מסרב. הוא מעונה ונלקח למחנה מאסר במעבה הג'ונגל. שם הוא פוגש טייסים נוספים, ביניהם ג'ין בראיין (ג 'רמי דייוויס) ודוויין וו מרטין (סטיב זאן), שמטוסיהם הופלו שנים קודם לכן. דיטר מתחיל לתכנן בריחה, אך נתקל בחוסר אמון של חבריו האסירים, המדוכאים באמצעות עינויים פיזיים ופסיכולוגיים של שומרי המחנה. עם הזמן, כל האסירים מסכימים לברוח, אך הם בוחרים מסלולים נפרדים לבריחה דרך הג'ונגל. דיטר ומרטין מנסים להגיע אל נהר המקונג ולחצות את הגבול לתאילנד, אך בדרכם הם נקלעים לכפר מקומי ומרטין נהרג על ידי המון זועם מתושבי הכפר. לבסוף, דיטר מחולץ על ידי מסוק אמריקני עוד בטרם חצייתו את הגבול. במטוס, תרמילו של דיטר נבדק על ידי הטייסים לאחר שמתגלים בו תנועות חשודות, אך התרמיל מכיל רק נחש אכול למחצה ששימש לו כמזון בעת הבריחה. בבית החולים הצבאי הוא נתון בהשגחה קפדנית בגלל מחלוקת בין הצי לחיל האוויר בנוגע לתיחקורו (חיל האוויר חילץ אותו). כל זאת עד שחבריו מן הטייסת מגיעים ו'חוטפים' אותו. הוא נלקח בחשאי בחזרה אל נושאת המטוסים שלו, שבה הוא מתקבל כגיבור על ידי הצוות כולו. כריסטיאן בייל - דיטר דנגלר סטיב זאן - דוויין מרטין ג'רמי דייוויס - ג'ין בראיין מרשל בל - אדמירל ברינגטון פרנסואה צ'או - המושל המחוזי איוון ג'ונס - טייס צ'יפי אתר האינטרנט הרשמי של לשרוד עד החופש "לשרוד עד החופש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לשרוד עד החופש", באתר נטפליקס "לשרוד עד החופש", באתר AllMovie (באנגלית) "לשרוד עד החופש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לשרוד עד החופש", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "לשרוד עד החופש", באתר Metacritic (באנגלית) "לשרוד עד החופש", באתר אידיבי "לשרוד עד החופש", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "לשרוד עד החופש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
סיום

האם התכוונתם ל... סיום (שחמט) – השלב האחרון במשחק השחמט סיום מסכת – טקס הנעשה לאחר סיום מסכת בגמרא דברי סיום (מונח ספרותי) – פרק בסיומו של ספר אפילוג
סנטרל (הונג קונג)

סנטרל (באנגלית: Central - מילולית "מרכז"; בסינית מסורתית: 中環; בסינית פשוטה: 中环) הוא אזור מרכז העסקים הראשי והמרכז הממשלתי של הונג קונג. האזור ממוקם לחופו הצפוני של האי הונג קונג, לחוף נמל ויקטוריה ולמול אזור צים שא צוי (המצוי בחלקו הדרומי של חצי האי קאולון). באזור ממוקמות הנהלות של תאגידים בנקאיים בינלאומיים רבים, והוא מאופיין בגורדי שחקים רבים, היוצרים את קו הרקיע המפורסם של הונג קונג. כמו כן באזור, בגבעת הממשלה ממוקמים מבני ממשלת הונג קונג. מבחינה אדמיניסטרטיבית האזור מהווה חלק מאזור מרכז ומערב הונג קונג. בראשיתה של המושבה בריטית נקרא האזור בסינית "צ'ונג ואן" (中環) ובאנגלית "סנטרל" מהיותו במרכז אזור "ויקטוריה סיטי" - שמה הרשמי של הונג קונג באותה עת. השם האנגלי "סנטרל" הפך מקובל גם בסינית רק בשנות ה-80 של המאה ה-20, עם הקמת הרכבת התחתית של הונג קונג ופתיחת קו האי של הרכבת התחתית ובו תחנת רכבת בשם סנטרל. בשנת 1841 הגיעו לאי הונג קונג החיילים הבריטיים הראשונים. בעקבות ההחלטה להקים מוצב צבאי אנגלי באזור, החלה בניית מבנים על החוף הצפוני של האי (בקרבה לנמל הטבעי הממוקם בין האי לבין חצי האי קאולון), ובאזור סנטרל נבנו מבני הצבא והמרכז האדמיניסטרטיבי של המושבה. במהרה התיישבו בסמוך גם סוחרים בריטיים רבים, וגם סוחרים סיניים ובזאר קאנטון נבנה בין רחוב קוצ'ריין לבין רחוב גרהאם בשנת 1842. זמן קצר לאחר מכן קבעו השלטונות הבריטיים כי אזור סנטרל יועד לתושבים מערביים בלבד, והתושבים הסינים נדרשו לעזוב ולעבור להתגורר באזור שנג וואן. האזור, שנקרא באותה עת ויקטוריה סיטי התפתח במהרה, ומספר תושביו עלה מ-5,000 תושבים בשנת 1841 ל-24,000 תושבים בשנת 1848. בתקופה זו נבנו מבני הממשלה העיקריים על גבעת הממשלה ומושל הונג קונג עבר להתגורר בבית הממשלה שעל הגבעה. כמו כן נבנו מחנות צבא בריטיים, קסרקטינים ובית עבור המפקד הצבאי הבריטי - בית פלגסטאף. בין השנים 1860–1880 התפתחה העיר: נבנו בית העירייה, תיאטרון, והוקמו מוסדות פיננסיים רבים. בשנת 1904, בשל המחסור במקום הוחלט לייבש את הים בחזית אזור סנטרל, ויובשו 240 דונמים במסגרת תוכנית פראיה. החל משנות ה-80 של המאה ה-20 החלו להיבנות באזור גורדי שחקים רבים בשל מיעוט הקרקע ויוקרתה. בין היתר נבנו באזור מגדל הבנק של סין, מגדל ג'רדיין והבניין הראשי של HSBC. קווי מעבורות מחברים את אזור סנטרל עם מקאו, סין עם הטריטוריות החדשות ועם אזור צים שא צוי בחצי האי קאולון (ידועים הם קווי מעבורת סטאר). כמו כן עוברים באזור קווי הרכבת התחתית של הונג קונג: קו האי, קו צואן ואן, קו טונג צ'ונג והקו המהיר לשדה התעופה. תצלומי אזור סנטרל מפת האזור בשנת 1964 מפת האזור בשנת 1911
ננסי הוגסהד

ננסי לין הוגסהד-מקר (באנגלית: Nancy Lynn Hogshead-Makar; נולדה ב-17 באפריל 1962) היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית, בעלת 4 מדליות מהן 3 זהב כולל במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי וסגנית אלופת העולם. כיום היא עורכת דין וסופרת. הוגסהד נולדה וגדלה באיווה סיטי, איווה. תקופה קצרה לאחר מכן עברה משפחתה לג'קסונוויל, שבפלורידה. כבר בהיותה בת 14 דורגה במקום הראשון בעולם. באליפות העולם בשחייה שנערכה במערב ברלין, מערב גרמניה בשנת 1978 זכתה הוגסהד במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.30 דקות, אחרי חברתה לנבחרת טרייסי קולקינס שהשוותה את שיא העולם (2:09.87 דקות) ולפני אנדריאה פולק ממזרח גרמניה שיאנית העולם (2:12.63 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:51.49 דקות. הוגסהד נבחרה לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת מוסקבה (1980) שהייתה אמורה להיות הגדולה שלה, אך היא לא השתתפה בה בגלל החרם האמריקאי. לאחר שנת לימודים ושחייה באוניברסיטת דיוק שבה קבעה 8 שיאי אוניברסיטה אחד החזיק מעמד עד בשנת 2007 וזכתה ב-4 תוארי אליפות ארצות הברית, היא הפסיקה להשתתף בתחרויות והתרכזה בלימודים. ב-1983 שנה לפני המשחקים האולימפיים, חזרה הוגסהד לשחות תוך כדי הפיכת סגנון החופשי לסגנונה העיקרי מסגנון הפרפר. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה הוגסהד ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בצוותא עם חברתה לנבחרת קרי סטיינסייפר בתוצאה של (55.92 שניות) לפני אנמארי ורסטאפן מהולנד (56.08 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.43 דקות, לפני הולנד (3:44.40 דקות) ומערב גרמניה (3:45.56 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:08.34 דקות, לפני מערב גרמניה (4:11.97 דקות) וקנדה (4:12.98 דקות). מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:15.17 דקות, אחרי קולקינס שקבעה שיא אולימפי חדש של 2:12.64 דקות ולפני מישל פירסון מאוסטרליה (2:15.92 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.98 דקות, המנצחת במשחה הייתה בת ארצה מרי טי מאהר שקבעה שיא אולימפי חדש של 2:06.90 דקות. בסך הכל זכתה הוגסהד ב-8 תוארי אליפות ארצות הברית בשחייה. בשנת 1994 זכתה הוגסהד להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא ננסי הוגסהד בוויקישיתוף ננסי הוגסהד, ברשת החברתית Goodreads ננסי הוגסהד, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ננסי הוגסהד, באתר olympedia.org sports123.com(הקישור אינו פעיל) NANCY HOGSHEAD (USA) - 1994 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame