הוועדה הלאומית לטיפול במגורשים

הוועדה הלאומית לטיפול במגורשים (בהונגרית: DEGOB - Deportáltakat Gondozó Országos Bizottság) היה ארגון סיוע יהודי-הונגרי, כלומר הוועד הלאומי למגורשים (DEGOB) שרשם את סיפוריהם האישיים של כ-5000 ניצולי שואה הונגרים בשנים 1945–1946. הטקסט המלא (בעיקר בהונגרית) והתמונות הסרוקות של יותר מ-3500 הפרוטוקולים ניתן למצוא כיום בצורה מקוונת. זהו מאגר המקוון הגדול ביותר בעולם ועדות השואה המקוונת הנרחבת ביותר. בשנת 2006 התחיל תרגום המסמכים לאנגלית. הוועדה הוקמה במרץ 1945 בבודפשט וכלשונו של אחד ממנהיגי הארגון שקם: "זה התחיל כאשר אנשים צצו מחדש מהמרתפים האפלים, מהמקלטים וממקומות מסתור המאולתרים ... זה התחיל בקור בוקר חורפי שבו ניתן היה לצאת לאור היום ולשאוף את אוויר החופש ... ולראות בו זמנית את מידת ההרס הנורא. הסתכלתי מעבר להרס מסביב, על גושי הדירות הרוסים ועל הגופות הלא קבורות ששכבו בחצרות. ראשון המחשבות הופנה לעריכת חשבון של השורדים ורישום כל הנעדרים.... מה קרה לקרובי המשפחה שלנו, לאנשים הזקנים, לילדים, לבעלים ולנשים שהופרדו בידיהם של חיות האדם האכזריות, מה עלה בגורל הבתים המסודרים שלנו פעם? מחשבות אלה היו ואחריו החששות הבסיסיים שהוכתבו על ידי האינסטינקט לשרוד: איך ואיפה למצוא קיום, נעליים ובגדים, בית חדש עם ריהוט חיוני וציוד מטבח." בחודשים הכאוטיים שלאחר השחרור לא היה שום ארגון מרכזי שהיה מסוגל לתאם את תחייתה ותקומתה מחדש של הקהילה היהודית שנותרה ולארגן חלוקה קוהרנטית של סיוע שהגיע משלושה מקורות עיקריים: הצלב האדום הבינלאומי, ועדת ההפצה המשותפת היהודית האמריקאית (Joint), והסוכנות היהודית של ארץ ישראל. כך קמה הוועדה הארצית לטיפול במגורשים ששרדו. מכיוון שכל הצדדים המעורבים היו מודעים לכך שהתנאים באותה תקופה לא היו מספקים כדי לשרת את צורכי הניצולים, הוקמה הוועדה הלאומית לסיוע יהודי (OZSSB) ב-31 באוגוסט 1945. הארגון שילב מספר קבוצות עצמאיות, שפעלו לעיתים קרובות במטרות צולבות. הג'וינט, שסיפק את הכספים הגדולים ביותר הכיר בארגון החדש כזרוע המבצעת של מאמץ הסיוע, כלומר הוא אישר לוועדה להשתמש בכספים הזמינים ולארגן שיקום של כמה שיותר אנשים וקהילות יהודיות. נכון ל-31 באוגוסט הוקם ונקלט באופן רשמי הארגון העצמאי: הוועדה הלאומית למגורשים (השם המלא היה: הוועדה הלאומית של יהודי הונגריה למגורשים ששרדו, DEGOB) בתוך המבנה הארגוני של ה- OZSSB. הוועדה עסקה ב: החזרה להונגריה: DEGOB אפשרה את חזרתם של המגורשים להונגריה שנתקעו במדינות זרות בעקבות השחרור. צוות הוועדה ביצע משימות קשות ולעיתים קרובות מסוכנות לחיפוש אחר יהודי הונגריה שנמצאו במקומות שונים ברחבי אירופה. בסיוע הסוכנויות החיצוניות של הג'וינט ארגנה הוועדה 26 משלחות ועד ה-31 בדצמבר 1945 הצליחה להחזיר כמה אלפים מיהודי הונגריה. פעילות הסיוע: לאחר המיזוג ב-31 באוגוסט, DEGOB שולבה במבנה OZSSB, תוך שמירה על שמה ועל מידה כלשהי של עצמאותה הארגונית. היא סיפקה שירותי רווחה בשיתוף מחלקת הסעד של OZSSB. עם חלוף הזמן, האינטגרציה המבנית גדלה לרמה שבה בתחילת 1946 אוחד הניהול של שתי המחלקות ובהמשך נוצרה קופת מזומנים משותפת. החל בתחילת קיץ 1945, מספר מגורשים שחזרו מהמחנות והתאחסנו בהוספיסים שנוהלו על ידי הוועדה הלאומית למגורשים (DEGOB) מסרו דין וחשבון שהיה קשור לקורותיהם בחודשים הקודמים. שיחות אלה הוקלטו (נרשמו) על ידי עובדי DEGOB. המסמך המוקדם ביותר השתמר מה-12 בדצמבר 1944. מטבע הדברים, עובדי DEGOB לא תמללו עדויות אלה כיוון שהארגון טרם קם, אך מאוחר יותר אלה הוצבו בין המסמכים כפרוטוקול 3659. באביב 1945, האגף המחוזי של התאחדות יהודי הונגריה הכינה מסמכים דומים שהפכו מאוחר יותר גם לחלק מהאוסף. הקלטת (רישום) פרוטוקולי DEGOB החלה רק במרכז בודפשט של DEGOB בתחילת הקיץ באותה השנה. העדות האחרונה נרשמה ב-13 באפריל 1946. Randolph L. Braham: A népirtás politikája - a Holocaust Magyarországon. (The Politics of Genocide. The Holocaust in Hungary.) Vols. 1-2. Budapest, 1997, Belvárosi Könyvkiadó. Rita Horváth: Jews in Hungary after the Holocaust: The National Relief Committee for Deportees, 1945-1950. The Journal of Israeli History, Summer 1998, pp. 69–91. פרויקט עדויות השואה (הונגריה-DEBOG) יהודים בהונגריה אחרי השואה אוסף שמכיל כרטיסים שנוצרו בבודפשט, הונגריה, בשנת 1945 ובתחילת 1946 - מוזיאון השואה ארצות הברית ארכיון בית לוחמי הגיטאות אתר DEGOB (באנגלית) On DEGOB's history and activity in details, see Horváth 1998. עדותו של יוז'ף פאסטור. Report by József Pásztor on the operation of DEGOB. Hungarian Jewish Museum and Archives (Magyar Zsidó Múzeum és Levéltár - MZSML) L. 4./6. Hungarian National Archives (Magyar Országos Levéltár - MOL) XXXIII-7-a/1. Randolph L. Braham 1997, p. 1252