laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוזה וילאין

רוזה לויני (באיטלקית: Rosa Luini; נולדה ב-20 ביולי 1989), הידועה בשם הבמה רוזה וילאין, היא זמרת-יוצרת איטלקייה. בשנת 2016 הוציאה את "Don Medellín", שיתוף פעולה עם הראפר סלמו. איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי (FIMI) התעיד את השיר בתואר פלטינה. בשנת 2020 קיבל שירה "Chico", שבוצע יחד עם הראפר גואה פקואנו, תואר פלטינה מרובעת. בשנת 2021 חתמה על חוזה הקלטות עם ריפבליק רקורדס. ב-20 בינואר 2023 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Radio Gotham, שקיבל מ-FIMI תואר פלטינה. באותה שנה שיתפה פעולה עם אקילה לאורו בהוצאת השיר "Fantasmi". בשלהי 2023 נמנתה בין האמנים המשתתפים בפסטיבל סן רמו 2024, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. שירה לתחרות היה "Click Boom!", והוא דורג בערב הגמר במקום ה-23. אלבומה השני, Radio Sakura, פורסם ב-8 במרץ 2024. מדיה וקבצים בנושא רוזה וילאין בוויקישיתוף רוזה וילאין, ברשת החברתית פייסבוק רוזה וילאין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוזה וילאין, ברשת החברתית אינסטגרם רוזה וילאין, ברשת החברתית טיקטוק רוזה וילאין, סרטונים בערוץ היוטיוב רוזה וילאין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוזה וילאין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) רוזה וילאין, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) רוזה וילאין, באתר ספוטיפיי רוזה וילאין, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) רוזה וילאין, באתר Last.fm (באנגלית) רוזה וילאין, באתר AllMusic (באנגלית) רוזה וילאין, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוזה וילאין, באתר דיזר רוזה וילאין, באתר Discogs (באנגלית) רוזה וילאין, באתר Genius רוזה וילאין, באתר טיידל (באנגלית) רוזה וילאין, באתר אמזון מיוזיק "Certificazioni FIMI Settimana 41". allmusicitalia (באיטלקית). 18 באוקטובר 2021. נבדק ב-21 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Rose Villain, femminista e dalla parte delle donne rap: "E non sessualizzatemi"". iene.mediaset.it (באיטלקית). 3 באוקטובר 2020. נבדק ב-3 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Rose Villain, la prima donna in Machete". rapburger.com (באיטלקית). 16 ביולי 2016. נבדק ב-16 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Rose Villain un altro jolly di Machete Empire". billboard.it (באיטלקית). 10 ביוני 2020. נבדק ב-10 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Rose Villain è la prima italiana a firmare con Republic Records". lacasadelrap.com (באיטלקית). 29 במרץ 2018. נבדק ב-29 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Italy 2024: 'Sanremo' lineup revealed". Eurovision.tv. European Broadcasting Union (EBU). 2023-12-03. נבדק ב-2023-12-03. "Sanremo 2024: i cantanti e le canzoni, gli ospiti e i conduttori. Tutto sul Festival" [Sanremo 2024: the singers and the songs, the guests and the hosts. Everything about the Festival]. TV Sorrisi e Canzoni (באיטלקית). 2023-12-20. נבדק ב-2023-12-20.
הבחירות לפרלמנט האירופי 2004

הבחירות לפרלמנט האירופי 2004 נערכו בין ה-10 ל-13 ביוני 2004 ב-25 המדינות החברות באיחוד האירופי.לא היה ניתן לבחור לסיעות האירופיות, אלא האזרחים בחרו במפלגות לאומיות שאלו התאגדו לסיעות בינלאומיות. הקולות נספרו עם סגירת הקלפיות, אך התוצאות הוכרזו רק ב-13-14 ביוני, כך שתוצאות ממדינה אחת לא ישפיעו על המצביעים באחרת שבה הקלפיות עדיין היו פתוחות; עם זאת, הולנד, שהצביעה ביום חמישי ה-10, הכריזה על תוצאות ארעיות כמעט מוחלטות מיד עם ספירתן, בערב יום הבחירות שלה, מהלך שזכה לביקורת נוקבת מצד הנציבות האירופית. 342 מיליון אנשים היו כשירים להצביע, ציבור הבוחרים הדמוקרטי השני בגודלו בעולם אחרי הודו . זו הייתה הבחירה הישירה הבינלאומית הגדולה ביותר בהיסטוריה. בבחירות אלו היו כעשר מדינות חדשות, מה שהוביל לעליית חברי הפרלמנט מ-626 בבחירות 1999 ל-732 בבחירות אלו. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לפרלמנט האירופי 2004 בוויקישיתוף
ארנבונים אמיצים

ארנבונים אמיצים (באנגלית: Brave Bunnies) היא סדרת טלוויזיה מונפשת ספרדית-אוקראינית-בריטית לילדים שנוצרה על ידי אולגה צ'רפונובה. בבריטניה הסדרה שודרה בערוץ 5 (ברצועת מילקשייק!) בשנת 2020, ובישראל בדיבוב לעברית בערוץ לולי בשנת 2021. הסדרה בת עונה 1 עם 52 פרקים באורך 7 דקות. בוופ ובו הם שני ארנבים כחולים, בכל פרק הם, אימם, אביהם והתינוקות נבי יצאו להרפתקה במקום כלשהו שם הם ימצאו חבר (לרוב בוופ ובו מצויים לרוב בלשחק איתו). הם נוסעים באוטובוס כחול. בסוף כל פרק ישנו שיר העוסק בנושא בחברות. בוופ (Bop): ארנב כחול, אחיו הגדול של בו, אוהב לצאת להרפתקאות. בו (Boo): ארנבת כחולה, אחותו הקטנה של בוופ, אוהבת לצאת להרפתקאות. תינוקות נבי: ארבעה ארנבונים כחולים, אחיהם הקטנים של בוופ ובו, מבלים יחד עם אימם ואביהם בזמן שבוופ ובו עם חבריהם. מר וגברת נבי: שני ארנבים כחולים, אימם ואביהם של בוופ, בו ותינוקות נבי. הדיבוב העברי הופק על ידי ענבר שטגר עזרא ובוים על ידי ענת ניב. אתר האינטרנט הרשמי של ארנבונים אמיצים ארנבונים אמיצים, ברשת החברתית LinkedIn ארנבונים אמיצים, סרטונים בערוץ היוטיוב "ארנבונים אמיצים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארנבונים אמיצים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
דפורסט ריצ'רדס

דפורסט ריצ'רדס (באנגלית: DeForest Richards;‏ 6 באוגוסט 1846 – 28 באפריל 1903) היה בנקאי, חוואי ופוליטיקאי אמריקאי מוויומינג, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל ויומינג החמישי מ-1899 ועד מותו. הוא היה ראשון מושלי המדינה שמת בכהונתו. דפורסט ריצ'רדס נולד בצ'ארלסטאון שבניו המפשייר. מוצאו היה מראשוני משפחות המתיישבים שהגיעו ב-1630 מצד משפחת אביו, וב-1640 מצד משפחת אמו. סבו מצד אביו, ויליאם ג'רוויס, מונה ב-1802 כקונסול ארצות הברית בפורטוגל על ידי הנשיא תומאס ג'פרסון. אביו, ג'. דפורסט ריצ'רדס, היה כומר ומחנך מוביל ששימש כנשיא אוניברסיטת המדינה של אלבמה בטסקלוסה. ריצ'רדס סיים בהצטיינות את לימודיו באקדמיית קימבול יוניון ולמד באקדמיית פיליפס אנדובר במסצ'וסטס. ב-1871 הוא נשא לאישה את אלסי ג'יין אינגרסול, ילידת אלבמה שמוצאה ממשפחה מכובדת מצפון מזרח ארצות הברית. לשניים נולדו בת ובן, ג'. דה פורסט ריצ'רדס, לימים בנקאי ושחקן פוטבול. ריצ'רדס עבר ב-1865 לאלבמה במהלך תקופת השיקום שלאחר מלחמת האזרחים האמריקאית יחד עם אביו כדי לנהל מטע כותנה. בגיל 21 הוא נבחר למושב בית המחוקקים הראשון של אלבמה לאחר תקופת השיקום. ב-1868 הוא נבחר כשריף של מחוז וילקוקס, תפקיד בו הוא שימש במשך ארבע שנים. הוא פרש מהפוליטיקה ופתח עסק לבורסקאות, שבהמשך נכנס לחובות. הוא ארגן מחדש את העסק ובמשך שנתיים עבד כסנדלר כדי לפרוע את חובות העסק וכדי לצבור הון לעסק חדש. לאחר מכן הוא פתח עסק מצליח בקמדן, אלבמה והיה למנהיג בקהילה. ב-1885 עבר ריצ'רדס לשדרן שבנברסקה, שם הוא המשיך בעסקי הסחר ושימש כגזבר המחוז. בעקבות הצלחתו בשדרן, עבר ריצ'רדס לדאגלס שבטריטוריית ויומינג, שם הוא פתח בית מסחר בשם "ריצ'רדס ולידל". הוא גם סייע להקים את הבנק הלאומי הראשון של דאגלס, ושימש כנשיאו הראשון. גם בית המסחר וגם הבנק נחלו הצלחה רבה, וריצ'רדס עבר לפוליטיקה, נבחר כראש עיריית דאגלס, פיקד על המשמר הלאומי של ויומינג, השתתף בוועידת החוקה לקראת קבלתה של ויומינג כמדינה בארצות הברית, וכיהן בסנאט המדינתי. ב-1898 נבחר ריצ'רדס כמועמד המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל ויומינג, ובבחירות הכלליות הוא הביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית, הוראס אלגר, בהפרש של 1,394 קולות. כמושל, קידם ריצ'רדס את צמצום השליטה של הממשלה הפדרלית על אדמות המדינה. הוא תמך בהעברתן של קרקעות בבעלות פדרלית אל המדינה, והתנגד להחכרה של קרקעות על ידי הממשלה הפדרלית לצורך מרעה, והעדיף בעלות של המדינה או שימוש חופשי. באותה תקופה הוא קידם הקמת מוסדות בניהול המדינה, הקצאת כספים על ידי בית המחוקקים לבתי הסוהר, מוסדות לחולי נפש, בית חולים כללי, בית ספר למוגבלים, ומעון לחיילים ומלחים. הוא תמך בסלילת מסילות ברזל, ושימש כמנהל בחברת רכבות שניסתה לקשר את יוניון פסיפיק לאזורי כרייה בוויומינג. ב-1902 התמודד ריצ'רדס על תקופת כהונה שנייה כמושל, והביס את ג'ורג' ט. בק, בהפרש הקולות הגבוה ביותר במדינה מאז הקמתה ב-1890. דפורסט ריצ'רדס נפטר בביתו שבשאיין ב-28 באפריל 1903, ארבעה חודשים לאחר בחירתו לתקופת כהונה שנייה, כתוצאה ממחלת כליות. הוא נטמן בבית הקברות לייקויו שבעיר. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1768-1769. A.W. Bowen, Progressive men of the state of Wyoming, 1903, A.W. Bowen & Co, pp. 18-22. מדיה וקבצים בנושא דפורסט ריצ'רדס בוויקישיתוף דפורסט ריצ'רדס באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) דפורסט ריצ'רדס באתר The Political Graveyard (באנגלית) דפורסט ריצ'רדס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
בית יהלום

בית יהלום הוא בניין משרדים ומגורים עירוני במרכז ירושלים. בפינת הרחובות שמואל הנגיד, ורחוב שץ, מול בית האמנים בירושלים והמחלקה לאדריכלות של בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים ופונה לחצר הפנימית של בית המעלות. שמו של הבניין בית יהלום ניתן לו משני טעמים - ממעוף הציפור צורת הבניין כשל יהלום, וכן על-שם מייסדי הבניין ממשפחת פינקלשטין, שהתרגום המילולי מגרמנית הוא אבן-פז (אבן - Stein, פז = Finkel). הבניין בן 5 קומות ומרתף, נבנה בשנת 1946 ובעת בנייתו היה המבנה הגבוה ביותר בירושלים, בשל מיקומו על ראש ההר ועל קו פרשת המים. השטח נקנה בשנת 1944 על-ידי שרה גיטל ויחיאל צבי פינקלשטין, שעלו ארצה מקנדה בשנת 1925 מחמת היותם ציונים, בתחילה התגוררו בתל אביב ורכשו את השטח לאחר שמכרו פרדס בפתח-תקווה שהיה בבעלותם. אדריכלי בית יהלום הנם חזן-לוין אדירכלים, הם שמואל חזן ושמואל לוין שגם תכננו את בית האמן יעקב איזנברג ומבנים נוספים באותר התקופה. בשנת 1947 ובסמוך לאחר סיום בניית בית יהלום., הקרן הקיימת לישראל והסוכנות היהודית שכרו מספר קומות לתקופה של שנתיים, ולאחר מלחמת העצמאות וקום המדינה קק"ל והסוכנות סירבו להתפנות מכח חוק הגנת הדייר והפכו לדיירים מוגנים בדמי מפתח. בנוסף לקק"ל והסוכנות היהודית שכנו בבית יהלום משרדי קרן היסוד, המגבית היהודית המאוחדת, ומשרדי עליית הנוער.הבניין המשיך להיות מנוהל על-ידי ברנרד פינקלשטין, בנם של שרה-גיטל ויחיאל-צבי, עד שבשנת 1973 חלקים מהבניין נמכרו לקק"ל ולאחר פטירתו של ברנרד פינקלשטין ב-1978 נמכרו גם לסוכנות היהודית, וחלק מהדירות נמכרו לאנשים פרטיים. בניגוד לכל הבניינים סביבו, בית יהלום אינו נמצא ברשימת שימור ויש מעט מאד מידע בנמצא. שתי הקומות העליונות משמשות כסטודיו של בברלי ברקת, אשתו של ראש עיריית ירושלים לשעבר ניר ברקת. כמו-כן, משרדו של איתמר בן-גביר היה תקופה קצרה בבניין עד שנבחר לכהן בכנסת. בבניין גם שוכנים מספר עורכי דין, רופאי שיניים, הוסטל למתמודדי נפש ומשרדי עמותת בר-קיימא לתרבות, אמנות, מוסיקה ושלום. מדיה וקבצים בנושא בית יהלום בוויקישיתוף הארכיון הציוני בית יהלום סמוך לאחר סיום בנייתו, 1947
פנימור צ'טרטון

פנימור צ'טרטון (באנגלית: Fenimore Chatterton;‏ 21 ביולי 1860 – 9 במאי 1958) היה איש עסקים, עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מוויומינג, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמזכיר המדינה של ויומינג בשנים 1899–1907, מתוכם, מתוקף תפקידו כראשון בסדר הירושה, כמושל ויומינג השישי במקומו של המושל דפורסט ריצ'רדס שנפטר במהלך כהונתו, בשנים 1903–1905. פנימור צ'טרטון נולד במחוז אוסווגו שבמדינת ניו יורק, וגדל בוושינגטון הבירה. הוא למד באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ולאחר מכן בבית הספר להכשרת מורים בלנקסטר שבפנסילבניה. ב-1878 הוא עבר לשרידן שבטריטוריית ויומינג, שם היה לאיש עסקים. ב-1892 הוא סיים לימודי תואר במשפטים באוניברסיטת מישיגן. הוא נשא לאישה את סטלה ויילנד. ב-1888 החל צ'טרטון את הקריירה הפוליטית שלו כאשר נבחר כגזבר וכשופט השלום של מחוז קרבון. בשנים 1890–1893 הוא כיהן כחבר בשני בית בית המחוקקים של ויומינג. לאחר מכן ועד 1894 הוא היה יושב ראש המפלגה הרפובליקנית ביומינג. ב-1898 נבחר צ'טרטון כמזכיר המדינה של ויומינג, אך כהונתו נקטעה עם מותו של מושל ויומינג דפורסט ריצ'רדס ב-28 באפריל 1903. כראשון בסדר הירושה על פי חוקת המדינה, הוא כיהן כמושל מאז ועד 2 בינואר 1905. היה זה במהלך תקופת כהונתו כמושל כשטום הורן (אנ') נתלה באשמת רצח. קיימות השערות שכשלונו של צ'טרטון להיבחר לתקופת כהונה שנייה כמושל ב-1905 היה כתוצאה מסירובו להמתיק את עונש המוות של הורן. בבחירות של 1904 הוא לא היה מועמד מפלגתו לתקופת כהונה שנייה כמושל, אך המשיך לכהן כמזכיר המדינה עד לתום תקופת כהונתו בתפקיד זה ב-1907. לאחר תום כהונתו כמזכיר המדינה, לא כיהן צ'טרטון במשרה נבחרת שוב. הוא פתח משרד עורכי דין פרטי, ממנו הוא פרש ב-1932. לזכותו של צ'טרטון נזקפת הכרזתו על השיר "ויומינג" (אנ') כשיר הרשמי של המדינה, במהלך ועידה תעשייתית ב-1903. השירו הוכר מאוחר יותר כשיר הרשמי על ידי אגודת העיתונאים, ועידת התעשייה המדינתית ואוניברסיטת המדינה. פנימור צ'טרטון נפטר בשאיין ב-9 במאי 1958. הוא נטמן בבית הקברות לייקויו שבעיר. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1769. A.W. Bowen, Progressive men of the state of Wyoming, 1903, A.W. Bowen & Co, pp. 22-24. מדיה וקבצים בנושא פנימור צ'טרטון בוויקישיתוף פנימור צ'טרטון באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) פנימור צ'טרטון באתר The Political Graveyard (באנגלית) פנימור צ'טרטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Grand Encampment Herald". Grand Encampment Herald. Oct 26, 1903. Archived from the original on 7 March 2014.
אברהם פולק (סלבודקה)

רבי אברהם פּוֹלַק (כ"ב באייר ה'תרפ"ט, 1 ביוני 1929 – ג' בסיוון ה'תשפ"ד, 9 ביוני 2024) היה משגיח ישיבת סלבודקה בבני ברק, ונשיא עמותת אהל שרה לבעלי מוגבלויות. נולד בכ"ב באייר ה'תרפ"ט ברומניה לרב חיים שאול וטליה פולק. בתחילת שנת ה'תש"ז עלה לישראל לבדו בסירת דייגים בחופי בולגריה.[דרושה הבהרה] נישא לתמר ספראי - שולמן (נפטרה בשנת ה'תשע"א, 2011) בתו של הרב אהרן צבי אחיו של ראש ישיבת סלבודקה רבי מרדכי שולמן. בשנת ה'תשי"ט החל לשמש כמשגיח בישיבת סלבודקה. בשנים האחרונות לחייו סבל מבעיות רפואיות, ובג' סיוון ה'תשפ"ד, נפטר בבית החולים מעייני הישועה. משה ויסברג, זקן המשגיחים בדורנו: הגאון הצדיק רבי אברהם פולק זצוק"ל, כל רגע אשת המשגיח - איננה • הרבנית תמר פולק ע"ה, באתר בחדרי חרדים
ארמון שנדור

ארמון שנדור (הונגרית Sándor-palota) הוא ארמון השוכן מצפון לארמון בודה ברובע גבעת הטירה שבבודפשט, ואשר משמש מאז 2003 כמעונו הרשמי של נשיא הונגריה. בנייתו של הארמון בסגנון נאו-קלאסי החלה ב-1803 בהזמנתו של הפילוסוף, הרוזן וינסנט שנדור, והסתיימה ב-1806. זהותו של האדריכל שנויה במחלוקת ולא ברור אם היה זה יוהאן אמאן או מיהאי פולק. לאחר מכן רכש את המבנה הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן שהחזיק בו עד מהפכת 1848 בהונגריה. לאחר מכן שימש המבנה את הממשלה. הדייר הידוע ביותר של הארמון היה ראש הממשלה דיולה אנדראשי ששכר אותו ב-1867 ומאוחר יותר אף רכש אותו בעסקת חליפין. אנדראשי שיפץ את המבנה בעזרתו של האדריכל מיקלוש איבל, וקבע את משרדו בקומת הקרקע ואת מגוריו בקומה הראשונה. לאורך השנים, עד מלחמת העולם השנייה, הארמון שימש כמקום מגוריהם של ראשי ממשלת הונגריה. ב-1941 התאבד בארמון ראש הממשלה פאל טלקי. לקראת סופה של מלחמת העולם השנייה הארמון חרב בהפצצות בעלות הברית, ותכולתו נבזזה. הארמון נותר בחורבנו עד סוף עידן הקומוניזם בהונגריה ב-1989, ואז החל שיקומו אשר הסתיים ב-2002. השחזור נעשה לפי תוכניות מקוריות שהתגלו ב-1983. ב-22 בינואר 2003 החל המבנה לשמש כמעונו הרשמי ומשרדו של נשיא הונגריה. לארמון הבנוי בסגנון נאו-קלאסי שתי קומות והוא נושא גג רעפים אדומים. צורתו של המבנה היא כשל טרפז ובמרכזו חצר פנימית גדולה. בראשה של החזית הדרום-מזרחית, הפונה אל כיכר ג'רג' הקדוש (Szent György tér), גמלון ובו הכיתוב 1806 בספרות רומיות (MDCCCVI) - שנת השלמת הבנייה. מאפיין נוסף של החזית הוא אפריז מעל הקומה הראשונה ובו טריגליפים שביניהם מטופות מעוטרות בפרחים. מעל דלתות הכניסה תולה סמל הונגריה הקודם המעוטר בסמלי דלמטיה, סלבוניה, קרואטיה, רייקה וטרנסילבניה. משני צדדיו של הסמל ניצבים דגל הונגריה ודגל האיחוד האירופי. החזית הדרום-מערבית, הפונה אל רחוב התיאטרון (Színház utca), ארוכה יותר ומתאפיינת במרפסת הנשענת על שני זוגות של עמודים דוריים משני צידי דלתות הכניסה. מעל הדלתות מופיע הכיתוב "Köztársasági Elnöki Hivatal", היינו "משרדו של נשיא הונגריה". על מעקה המרפסת קבוע סמל הונגריה הנוכחי ומשני צדדיו דגלי הונגריה והאיחוד האירופי. בנוסף מעוטר הבניין במספר תבליטים. מדיה וקבצים בנושא ארמון שנדור בוויקישיתוף האתר הרשמי
ליידה (כדורסל)

מועדון הספורט פורסה ליידה (בספרדית: Força Lleida Club Esportiu) הוא מועדון כדורסל ספרדי מליידה, קטלוניה, המתמודד ב-LEB Oro, הליגה השנייה במבנה ליגות הכדורסל בספרד. המועדון נוסד בקיץ 2012 במטרה להחליף את מועדון הכדורסל ליידה, לו היו בעיות כלכליות רבות. הקבוצה החלה את דרכה בליגה הספרדית השנייה בכדורסל, בה שיחקה קודמתה. בעונתה הראשונה העפילה הקבוצה לפלייאוף לאחר שסיימה במקום השביעי, אך הודחה ברבע הגמר בידי פלנסיה. בעונת 2014/15 הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה והעפילה לחצי גמר הפלייאוף, בו הפסידה לאורנסה. עם זאת, בעונה הבאה סיימה במקום ה-16 והאחרונה והייתה אמורה לרדת לליגה השלישית, אך נשארה בעקבות מקום פנוי. בעונת 2020/21 שוב הייתה ליידה אמורה לרדת ליגה לאחר שסיימה במקום ה-17, אך ניצלה בשנית בזכות מקומות פנויים שנותרו. בעונה שלאחר מכן העפילה לפלייאוף לראשונה מזה שבע שנים לאחר שסיימה במקום השלישי בעונה הסדירה, אך הודחה בחצי הגמר על ידי באסקט ז'ירונה. בעונת 2022/23 סיימה הקבוצה במקום השישי והודחה ברבע גמר הפלייאוף על ידי ריאל ואיאדוליד. בעונת 2023/24 סיימה שלישית ועלתה לראשונה בתולדותיה לליגת ה-ACB, הליגה הספרדית הראשונה, לאחר שגברה בפלייאוף על אליקנטה, סן פבלו בורגוס ואסטודיאנטס מדריד. ספרד פייר אוריולה אוסטריה מרווין אוגונסיפה מדיה וקבצים בנושא ליידה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליידה ליידה, ברשת החברתית פייסבוק ליידה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליידה, ברשת החברתית אינסטגרם ליידה, סרטונים בערוץ היוטיוב El nuevo Força Lleida se presenta en sociedad, Solobasket, [פורסה ליידה החדשה מוצגת בחברה], ‏12 ביולי 2012 (בספרדית) נשארה בליגה על בסיס מקום פנוי העונה הופסקה בעקבות מגפת הקורונה בספרד
2017 בממלכה המאוחדת

2017 בממלכה המאוחדת היא השנה בה הממלכה המאוחדת חגגה 216 שנה מיום היווסדה. מונרך - המלכה אליזבת השנייה ראש ממשלה - תרזה מיי (המפלגה השמרנית הבריטית) 22 במרץ – הפיגוע בווסטמינסטר: חמישה אנשים נרצחו בפיגוע בווסטמינסטר ליד בניין הפרלמנט של בריטניה בלונדון. 22 במאי – הפיגוע במנצ'סטר: 22 אזרחים נהרגו ו-116 נפצעו בפיגוע טרור בסמוך לאצטדיון בו התקיימה הופעה של זמרת הפופ אריאנה גרנדה. 3 ביוני – מתקפת הטרור בלונדון: שישה אזרחים נרצחו ולפחות 30 נפצעו בפיגוע דריסה על גשר לונדון שהמשכו בפיגוע דקירה. שלושת המחבלים נהרגו. 8 ביוני – הבחירות הכלליות בממלכה המאוחדת 2017: בבחירות זכתה המפלגה השמרנית ב-318 מושבים ונותרה המפלגה הגדולה ביותר (ירידה של 13 מושבים) לעומת 261 מושבים של מפלגת הלייבור (עלייה של 30 מושבים). בעקבות כך היא הקימה בהמשך ממשלת מיעוט על סמך שותפות עם מפלגת DUP הצפון-אירית. 14 ביוני – עשרות הרוגים בשריפה במגדל גרנפל שבלונדון 23 ביולי – רוכב האופניים הבריטי כריסטופר פרום ניצח בטור דה פראנס בפעם הרביעית (קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2017) 12 בינואר – גרהאם טיילור, מאמן כדורגל אנגלי (נולד ב-1944) 27 בינואר – ג'ון הרט, שחקן בריטי (נולד ב-1940) 23 במאי – רוג'ר מור, שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי (נולד ב-1927) 2 ביוני – ג'פרי טייט, מנצח אנגלי (נולד ב-1943) 27 ביוני – מייקל בונד, סופר ומחבר בריטי (נולד ב-1926) מדיה וקבצים בנושא 2017 בממלכה המאוחדת בוויקישיתוף ynet (2017-03-22). "4 נרצחו במתקפת טרור בלונדון. המחבל חוסל". Ynet. נבדק ב-2024-06-09. ynet (2017-06-03). "מתקפת טרור משולבת בלונדון: שבעה נרצחו, עשרות נפצעו". Ynet. נבדק ב-2024-06-09. מיי קיבלה אישור להקים ממשלה: "רק המפלגה השמרנית תביא יציבות", באתר הארץ, 9 ביוני 2017
2016 בממלכה המאוחדת

2016 בממלכה המאוחדת היא השנה בה הממלכה המאוחדת חגגה 215 שנה מיום היווסדה. מונרך - המלכה אליזבת השנייה ראש ממשלה - דייוויד קמרון (המפלגה השמרנית הבריטית) עד 13 ביולי, תרזה מיי (המפלגה השמרנית הבריטית) 23 ביוני – במשאל העם על יציאה מהאיחוד האירופי, הכריעו קולות התומכים בעזיבה של הממלכה המאוחדת. 13 ביולי – תרזה מיי ממונית כראש ממשלת הממלכה המאוחדת עם התפטרותו של דייוויד קמרון (קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2016) 10 בינואר – דייוויד בואי, מוזיקאי, זמר ושחקן בריטי (נולד ב-1947) 14 בינואר – אלן ריקמן, שחקן בריטי זוכה פרס גלובוס הזהב (נולד ב־1946) 24 בינואר – הנרי וורסלי, קצין צבא וחוקר ארצות בריטי (נולד ב-1960) 26 בינואר – קולין ורנקומב, זמר ויוצר בריטי (נולד ב-1962) 8 במרץ – ג'ורג' מרטין, מפיק ומלחין בריטי (נולד ב-1926) 20 באפריל – ויקטוריה ווד, קומיקאית, שחקנית, זמרת יוצרת, תסריטאית ובמאית אנגלייה (נולדה ב-1953) 30 באפריל – הארי קרוטו, כימאי אנגלי וזוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1996 (נולד ב-1939) 16 ביוני – ג'ו קוקס, חברת פרלמנט בריטית (נולדה ב-1974) 1 באוקטובר – דייוויד הרד, כדורגלן בריטי ששיחק בארסנל ובמנצ'סטר יוניטד (נולד ב-1934) 2 באוקטובר – נוויל מרינר, מנצח וכנר בריטי (נולד ב-1924) 3 בנובמבר – מגי פיורי, סופרת פנטזיה בריטית (נולדה ב-1955) 25 בדצמבר – ג'ורג' מייקל, זמר ומלחין פופ אנגלי (נולד ב-1963) מדיה וקבצים בנושא 2016 בממלכה המאוחדת בוויקישיתוף והסוכנויות, ynet (2016-06-23). "דרמה בבריטניה: בחרה לעזוב את אירופה". Ynet. נבדק ב-2024-06-09.
2015 בממלכה המאוחדת

2015 בממלכה המאוחדת היא השנה בה הממלכה המאוחדת חגגה 214 שנה מיום היווסדה. מונרך - המלכה אליזבת השנייה ראש ממשלה - דייוויד קמרון (המפלגה השמרנית הבריטית) 7 במאי - הבחירות הכלליות בבריטניה 2015: בבחירות דייוויד קמרון נבחר בשנית, לאחר שהמפלגה השמרנית זכתה לרוב בפרלמנט והקימה ממשלה עצמאית. 22 באוגוסט - במהלך המפגן האווירי "Shoreham Airshow" שהתרחש במחוז סאסקס שבאנגליה התרסק מטוס צבאי לשעבר בכביש המהיר, פגע במכוניות וגרם למותם של 11 אנשים ולפציעתם של 16 אנשים נוספים. 2 במאי – הנסיכה שארלוט מוויילס, השלישית בסדר הירושה לכתר הבריטי (קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2015) 3 בפברואר – סר מרטין גילברט, סופר והיסטוריון יהודי-בריטי (נולד ב-1936) 28 בפברואר – קליפורד אדמונד בוסוורת', היסטוריון ומזרחן אנגלי (נולד ב-1928) 12 במרץ – טרי פראצ'ט, סופר בריטי (נולד ב-1948) 14 באפריל – סוזי נאדור-האלטר, שחיינית יהודיה-בריטית ילידת הונגריה (נולדה ב-1927) 2 במאי – רות רנדל, סופרת בריטית (נולדה ב-1930) 7 ביוני – כריסטופר לי, שחקן בריטי (נולד ב-1922) 11 ביוני – רון מודי, שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי-בריטי (נולד ב-1924) 27 ביוני – כריס סקווייר, מוזיקאי אנגלי (נולד ב-1948) 11 ביולי – פטרישה קרון, היסטוריונית בריטית (נולדה ב-1945) 30 באוגוסט – אוליבר סאקס, נוירולוג וסופר מדע בריטי-אמריקאי יהודי (נולד ב-1933) 19 בספטמבר – ג'קי קולינס, סופרת, תסריטאית ושחקנית בריטית (נולדה ב-1937) 28 בדצמבר – למי קילמיסטר, מוזיקאי בריטי, מייסד להקת המטאל מוטורהד (נולד ב-1945) מדיה וקבצים בנושא 2015 בממלכה המאוחדת בוויקישיתוף N12 - מטוס התרסק במפגן אווירי בבריטניה: שבעה נהרגו, באתר N12, ‏2015-08-22
מיכאילו קוחאן

מיכאילו סרהייוביץ' קוחאן (באוקראינית: Михайло Сергійович Кохан; נולד ב-22 בינואר 2001) הוא אתלט אוקראיני, זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (רומא 2024) ומקום רביעי במשחקים האולימפיים (טוקיו 2020) ביידוי פטיש. באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה בניירובי שבקניה ביולי זכה במדליית זהב ביידוי פטיש (5 ק"ג) בתוצאה של 82.31 מטר. בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בגיור שבהונגריה בהמשך החודש זכה במדליית זהב ביידוי פטיש (5 ק"ג) בתוצאה של 78.28 מטר. באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בטמפרה שבפינלנד ביולי זכה במדליית כסף ביידוי פטיש (6 ק"ג) בשיא אישי חדש של 79.68 מטר. באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס שנערכה באוקטובר זכה במדליית זהב ביידוי פטיש (5 ק"ג) לאחר שיידה למרחקים של 85.97 מטר ו-85.14 מטר (171.11 מטר בסיכום). באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בבורוס שבשוודיה ביולי זכה במדליית זהב ביידוי פטיש (6 ק"ג) בשיא אליפות ושיא אירופה עד גיל 20 חדשים של 84.73 מטר. באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר באוקטובר סיים במקום חמישי ביידוי פטיש בתוצאה של 77.39 מטר. באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בטאלין שבאסטוניה ביולי זכה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 77.88 מטר. באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיים במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 80.39 מטר. באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום שביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 78.83 מטר. באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה סיים במקום חמישי ביידוי פטיש בתוצאה של 78.48 מטר. באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה באספו שבפינלנד ביולי זכה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 77.21 מטר. באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיים במקום חמישי ביידוי פטיש בתוצאה של 79.59 מטר. באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני זכה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 80.18 מטר, אחרי וויצ'ך נוביצקי מפולין (80.95 מטר) ובנצה האלאס מהונגריה (80.49 מטר). יידוי פטיש: 80.78 מטר (2021) מדיה וקבצים בנושא מיכאילו קוחאן בוויקישיתוף מיכאילו קוחאן, באתר olympedia.org מיכאילו קוחאן, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית