laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית קפה 13 כסאות

בית קפה 13 כסאות (ברוסית: "Кабачок «13 стульев»") הייתה תוכנית הומור של הטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות. הפרק הראשון הוקרן בשנת 1966 ופרק 133 ואחרון הוקרן בשנת 1980. עלילת הסדרה התרחשה בבית קפה בפולין. הגיבורים היו עובדי תשלובת, קרובי משפחה שלהם שהיו מבקרים קבועים בבית קפה ועובדי בית קפה. כל פרק נפתח והסתיים בדברי הקדמה של מנחה. במהלך הפרק בוצעו קטעים הומוריסטיים על בסיס חומר מירחוני הומר של הגוש הסובייטי. בהמשך, לאור הפופולריות של התוכנית שולבו בה יצירות של הומוריסיטם סובייטים לרבות סמיון אלטוב, ויקטור ארדוב, גריגורי גורין, זינובי ויסוקובסקי ועוד. בין הקטעים מבקרי הבית קפה ביצעו קטעים מוזיקליים בליווי הקלטות של זמרים מחוץ לברית המועצות (קטרינה ולנטה, מיריי מאתיה, טום ג'ונס ועוד). מבקרי בית קפה פנו מאחד לשני בשמות פרטיים או לפי המקצוע דוגמת "מר מנהל", "מר פרופסור" וכו'. רוב שחקני התוכנית היו עובדי "תיאטרון סאטירה" של מוסקבה. כול פרק נמשך 50-70 דקות. בשנת 1976 לקראת עשור של קיום התוכנית ממשלת פולין העניקה לשחקנים בולטים תארי כבוד פולנים. הקרנת התוכנית הופסקה בשנת 1980 בעקבות המצב הפוליטי המתוח בין ברית המועצות לבין פולין. בארכיון של הקרן הממלכתית לתוכניות רדיו וטלוויזיה נשמרו רק 11 פרקים, רובם שחור-לבן. בשנות ה-80 של המאה ה-20 היה ניסיון לחדש את התכונית, אך ללא הצלחה. "בית קפה 13 כסאות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בית קפה 13 כסאות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תיאור התוכנית פרקים מארכיון
אייזק שמידט

אייזק אוסה'ס שמידט (בגרמנית: Isaac Osa's Schmidt; נולד ב-7 בדצמבר 1999) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת המגן בלידס יונייטד מהצ'מפיונשיפ. ב-14 ביוני 2019 חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו בלוזאן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל השווייצרית בהפסד 0–1 לסנט גאלן ב-13 בדצמבר 2020. ביוני 2021 חתם על חוזה לשנתיים בקבוצת ליגת העל השווייצרית, סנט גאלן. ב-30 באוגוסט 2024 חתם בלידס יונייטד מליגת המשנה האנגלית על חוזה לארבע שנים עבור סכום של 2.5 מיליון אירו. ב-21 בספטמבר ערך הופעת בכורה כשנכנס כמחליף במקומו של וילפריד ניונטו בדקות הסיום בניצחון 0–2 על קארדיף סיטי. שמידט נולד בשווייץ לאב גרמני שווייצרי ולאם ניגרית. שמידט הוא שחקן נבחרת שווייץ הצעירה עד גיל 19, ושיחק עבור שווייץ ב-2019. אייזק שמידט, באתר Transfermarkt אייזק שמידט, באתר Soccerway אייזק שמידט, באתר WorldFootball.net אייזק שמידט, באתר FootballDatabase.eu Dafydd Pritchard, Cardiff City 0 - 2 Leeds United, BBC Sport, 21 September 2024
הסגת גבול (סרט, 2006)

הסגת גבול (באנגלית: Breaking and Entering) הוא סרט פשע רומנטי משנת 2006 בכתיבה ובימויו של אנתוני מינגלה (סרטו האחרון), עם ג'וד לאו, ז'ולייט בינוש, רפי גברון ורובין רייט בתפקידים הראשיים. מינגלה ביים מקודם את ג'וד לאו בקולד מאונטן ובהכישרון של מר ריפלי ואת ז'ולייט ביינוש בהפצוע האנגלי. זה סרטו האחרון. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-13 בספטמבר 2006. ויל פרנסיס (ג'וד לאו) וסנדי הופמן (מרטין הופמן) הם אדריכלים שמנהלים מיזם גדול של התחדשות עירונית בשכונת קינגס קרוס בלונדון. זו שכונה מוזנחת עם פשע וזנות. יש להם משרד גדול בלב השכונה. המשרד נפרץ על ידי שני נערים פליטים מבוסניה שמצטיינים בפרקור. - מירו (רפי גברון) וזורן (אד ווסטוויק). שניהם עובדים בעסק לשטיפת מכוניות תחת בוס ששולח אותם לגנוב. מירו מתצפת מגג הזכוכית, מבחין בקוד, וכשהעובדים עוזבים הוא מנפץ את הזכוכית, קופץ למשרד, מנטרל את האזעקה, פותח את הדלת לחברו ושניהם גונבים ממה שבא ליד, בעיקר מחשבים. ויל גר עם חברתו השוודית ליב (רובין רייט) שיש לה בת על הרצף האוטיסטי בשם ביאטריס "בי" (פופי רוג'ר). הטיפול בה והמפגשים עם הפסיכולוגית רוזמרי (ג'ולייט סטיבנסון) משפיעים לרעה על הזוגיות שלהם. לאחר שהמשרד נפרץ שוב הוא אורב שם בלילה בלווית זונה מזדמנת בשם אואנה (ורה פרמיגה). הוא רואה את מירו פורץ ורודף אחריו עד לביתו של מירו, שם הוא רואה את אמו התופרת. למחרת הוא מופיע אצל האם אמירה (ז'ולייט בינוש) ומתברר שהיא פליטה מוסלמית מבוסניה שברחה עם מירו מסרייבו לאחר שאב המשפחה הסרבי נרצח. ויל מתאהב בה ומתחיל לחזר אחריה עד שמתגלה למירו ולאמו מיהו ויל. אמירה פוחדת שויל יסגיר אותה ומתמסרת לו. חברתה מצלמת אותם ואמירה מאיימת עליו כי תפרסם את התמונות אם יסגיר את מירו. בינתיים נתפס מירו על ידי המשטרה ומועמד למשפט. אמירה מתחננת לפני ויל שיעזור לו והוא לאחר היסוסים נענה לה ומוסר עדות לטובת מירו וגם מגלה לליב על הרומן שלו עם אמירה. לבסוף אמירה ומירו מודים לו ועומדים לחזור לסרייבו וליב מתפייסת אתו ומסכימה להינשא לו. אתר האינטרנט הרשמי של הסגת גבול "הסגת גבול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הסגת גבול", באתר נטפליקס "הסגת גבול", באתר AllMovie (באנגלית) "הסגת גבול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הסגת גבול", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הסגת גבול", באתר Metacritic (באנגלית) "הסגת גבול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון להסגת גבול, באתר יוטיוב
קבוצת דור

קבוצת דור היא חברה ישראלית העוסקת בייצור, ייבוא ושיווק כימיקלים, יריעות פלסטיק ואיתור גז טבעי. החברה הוקמה בשנת 1963 בשם "דור כימיקלים" כחברה פרטית שעסקה בייצור ושיווק חומרי גלם בתעשייה כימית. ב-1995 הפכה החברה לחברה ציבורית ומניותיה הונפקו לציבור ונרשמו למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. ב-1999 נכנסה החברה לפעילותה בתחום הפלסטיקה כשהוקם מפעל "דור פילם" לייצור יריעות פוליפרופילן באזור התעשייה על שם בר לב בסמוך לכרמיאל. יריעות אלו משמשות חומרי אריזה ועטיפה בתעשיית המזון, הטבק והטקסטיל. מאז עוסקת החברה בשני תחומים עיקריים: הכימיה והפלסטיקה. שם החברה שונה במהלך השנים מ"דור כימיקלים" לקבוצת דור, בשל הרחבת היקף פעילות החברה לתחומים סביבתיים ובשל רצון להימנע מפגיעה בתדמית החברה. חברות הבנות הן: "כרמל כימיקלים", "דור אקולוגיה", "שרפי כרמל", "דור כימיקלים", "קונלוג קונטרול" ו-"ורוליט אלאקס". בראשות החברה עמדו היו"ר גיל דנקנר, צבי מור והמנכ"לים שרה הירש וחיים רוזנבאום. בשנות ה-80 ניהל את החברה שמואל דנקנר. בפברואר 2018 הורשעו שני מנהלים בחברה בזיהום מים לאחר דליפה והוטל עליהם קנס כספי. במאי 2019 דלף גז תעשייתי מסוג C4, המשמש לייצור מתנול שהוא תחליף לעופרת בהעלאת אוקטן בדלק מצינור גז של החברה בצומת הום סנטר בחיפה. הצומת נחסם ליומיים וראשי החברה זומנו לשימוע בפני המשרד להגנת הסביבה שבסופו נאסר השימוש בצינורות החברה שהוסר לאחר עתירה שהגישה החברה. באוגוסט 2023 הגיש המשרד להגנת הסביבה כתב אישום כנגד החברה בשל זיהום האוויר באזור מפרץ חיפה. אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת דור עדיאל איתן מוסטקי, דור כימיקלים ו-EDF מקדמות פרויקט לייצור מימן ירוק במפרץ חיפה, באתר כלכליסט, 1 במאי 2024 קבוצת דור, ברשת החברתית פייסבוק קבוצת דור, ברשת החברתית LinkedIn דור כימיקלים באתר גלובס עדיאל איתן מוסטקי, דור כימיקלים ו-EDF מקדמות פרויקט לייצור מימן ירוק במפרץ חיפה, באתר כלכליסט, 1 במאי 2024 שי שלו, ‏הכי דנקנר שיש, באתר גלובס, 17 ביולי 2003 משפחת דנקנר: מלח, כימיקלים, מחשבים ובנייה, חדשות, 31 בדצמבר 1984 מרדכי אלקן, מטנול לחסכון, מעריב, 20 באוגוסט 1987 מלכה רדוזקוביץ', ‏שני מנהלים בדור כימיקלים הורשעו בזיהום מים לאחר דליפה, באתר גלובס, 18 בפברואר 2018 דרור פויר, ‏הזיהום והקרב על הנראטיב: היום שאחרי דליפת הגז הגדולה בחיפה, באתר גלובס, 25 במאי 2019 דניאל שמיל, ‏בעקבות דליפת הגז: המשרד להגנת הסביבה אסר על השימוש במרבית צינורות דור כימיקלים, באתר גלובס, 3 ביוני 2019 דניאל שמיל, ‏האיום על אספקת הדלק הוסר: בית הדין התיר לדור כימיקלים שימוש בצינורות שלה, באתר גלובס, 23 במאי 2019 המשרד להגנת הסביבה הגיש כתב אישום נגד דור כימיקלים, באתר כלבו – חיפה והצפון, 7 באוגוסט 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יונתן לוין (מוזיקאי)

יונתן לוין (נולד ב-9 ביולי 1985) הוא מוזיקאי, זמר, פזמונאי, מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי הפועל בשמות הבמה שוזין ועוזי נבון, סולן להקת עוזי נבון ומכרים. לוין נולד וגדל בחיפה. הוא החל לנגן בגיל צעיר וכשהיה בן 10 כתב את השיר הראשון שלו. את שם הבמה "שוזין" (Shuz In) אימץ לעצמו לאחר שראה שלט לחנות נעליים בשכונת הדר בחיפה, תרגום מאנגלית של "Shoes-in". בשנת 2021 כתב עם שלומי שבן את פסקול סדרת הדרמה המוזיקלית "הד קולך", ששודרה בתאגיד השידור הישראלי כאן 11. השניים היו מועמדים בקטגוריית מוזיקה מקורית בפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2021. ב-2022 כתב עם מיכאל כהן את הפסקול המקורי לסדרה חאנשי ששודרה ב-HOT. על פסקול זה זכה במועמדות בקטגוריית מוזיקה מקורית בפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2023. לוין חבר בהרכבים "גשם", "פליידד", "טריליון", "3421", "מריח-דג" ושותף לפרויקטים מוזיקליים נוספים. הוא הפיק שירים למוזיקאים בהם אסתר רדא, האחיות לוז, להקת "לפט", דורג' וענת מושקובסקי שגם מנגנת עימו. לוין הלחין פסקולים לסרטים בהם "הנכס", וכיסופים. הוא הבעלים של חברת ההפקה "גוסטאון רקורדס". במסגרת הלייבל יצאו לאור שלושה סינגלים בצרפתית בהם גרסת כיסוי להילדה הכי יפה בגן. לוין נשוי ואב לבת. מתגורר בחיפה. יונתן לוין, ברשת החברתית פייסבוק בן שלו, בין אם קוראים לו שוזין או עוזי נבון, יוני לוין נמצא בכל מקום. ראיון, באתר הארץ, 9 במרץ 2023 יוסי וקנין, שוזין, מוזיקאי חיפאי, מוציא אלבום חדש וחושף את כל הסודות (וידאו), באתר mynet‏ חיפה, 6 בינואר 2023 שוזין (יוני לוין) מתארח בפודקאסט "אם כבר, עזגד." של הבמאי גילי עזגד, פברואר 2024 הילדה הכי יפה בגן היא הילדה הכי יפה בעולם – בצרפתית, באתר של יוסי חרסונסקי, 20 בנובמבר 2020
קרנית נאכלת

קרנית נאכלת (שם מדעי: Cornus mas) היא מין צמח ממשפחת קרניתיים, הנפוץ באירופה, במערב אסיה, מדינות הבלקן והמזרח התיכון. הקרנית הנאכלת נחשבת לעץ נשיר קטן או שיח גדול, מגיעה לגובה של כחמישה עד עשרה מטרים, העלים שלה בצורת אליפסה ופירותיה אכילים וטעמם חמצמץ. פריחת הקרנית הנאכלת מתרחשת בתקופת האביב, פרחיה קטנים וצהובים וצומחים בדרך כלל לפני העלים. מלבד שמו המדעי, הקרנית הנאכלת מוכרת גם בשמות נוספים כגון: דודבן קורנל (Cornelian cherry) וקורנל אירופאי (European cornel) פירות הקרנית הנאכלת הם פירות יער קטנים, באורך של כ-1.5-2 ס"מ. הם מבשילים בסוף הקיץ ובתחילת הסתיו וצבעים משתנה מאדום בוהק עד כמעט שחור. הפירות הם חמצמצים בטרם ההבשלה המלאה, אך הופכים למתוקים יותר עם ההבשלה. הפירות נאכלים בצורה טרייה או מוחמצת אך משמשים גם להכנת ריבה, ליקר ולפתן. במדינות הבלקן, טורקיה ואזורים נוספים באירופה, הקרנית משמשת במגוון רחב של מתכונים מסורתיים: רומניה ומולדובה - הפירות משמשים להכנת ליקר מסורתי בשם וישינאטה (Vișinată). בולגריה - הפירות משמשים להכנת לפתן קורנאטה (cornată). ארמניה - הפירות משמשים להכנת וודקה. אזרבייג'ן - הפרי מכונה תאנה (Thana) ונצרך בצורה מוחמצת וכתוספת לאורז. במדינות שונות באסיה, נחשב הפרי לבעל סגולות רפואיות שונות. הקרנית הנאכלת היא צמח עמיד יחסית המסוגל לגדול בסוגים שונים של אדמה ותנאי מזג האוויר, הקרנית נפוצה בגינות נוי ובחלקות חקלאיות כאחד. מדיה וקבצים בנושא קרנית נאכלת בוויקישיתוף קרנית נאכלת, באתר ITIS (באנגלית) קרנית נאכלת, באתר NCBI (באנגלית) קרנית נאכלת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קרנית נאכלת, באתר Tropicos (באנגלית) קרנית נאכלת, באתר GBIF (באנגלית) קרנית נאכלת, באתר The Plant List (באנגלית) קרנית נאכלת, באתר IPNI (באנגלית) קרנית נאכלת באתר הרשימה האדומה של IUCN Steve Whysall, Cornus mas Rețeta vișinatei de casă: Pas cu pas, nitelashop.ro (ברומנית) Cornată de casă – rețeta de lichior de coarne preparat acasă, savoriurbane.com Vodka Cornelian cherry, Avshar Wine Factory (באנגלית אמריקאית) Peg Schafer, The Chinese Medicinal Herb Farm: A Cultivator's Guide to Small-scale Organic Herb Production, Chelsea Green Publishing, 2011, ISBN 978-1-60358-330-5. (באנגלית)
Pizza Tycoon

Pizza Tycoon (פיצה טייקון) הוא משחק וידאו משנת 1994 מסוג סימולציית עסקים אשר פותח על ידי החברה הגרמנית Software 2000. המשחק, אשר משלב אלמנטים של הומור ואסטרטגיה, איפשר לשחקנים לבנות ולנהל רשת מסעדות פיצה משלהם בעוד מתמודדים עם אתגרים שונים, כולל משביעות רצון הלקוחות והתעסקות עם עולם הפשע המאורגן. באמריקה הצפונית המשחק פורסם על ידי חברת MicroProse והגרסה האמריקאית של המשחק הותאמה לשוק האמריקאי. בעקבות ההצלחה לה זכה המשחק פותחו שתי משחקי המשחק למשחק - המשחק Fast Food Tycoon שיצא לשווקים בשנת 1999, המשחק Pizza Tycoon 2,שיצא לשווקים ב-2001 ו-Pizza Connection 3, אשר פותח על ידי חברת Gentlymad Studios ויצא לשווקים ב-2018. החל מינואר 2017 המשחק מופץ בגרסה מחודשת ב-GOG.com(אנ').‏ המטרה במשחק היא לנהל רשת מסעדות פיצה במיקומים מרכזיים שונים ברחבי אירופה וארצות הברית. בתחילת המשחק יש לשחקן כמות מוגבלת של משאבים, והשחקן נדרש לקבל החלטות קריטיות שונות לגבי מיקום המסעדות של הרשת, התמחור של הפריטים בתפריט, המתכונים של הפיצות בתפריט, העובדים שיעבדו בכל מסעדה, ואסטרטגיות שיווק. ההצלחה במשחק תלויה בעיקר מהניהול הפיננסי של הרשת (בעיקר מקסום הרווחים, ושליטה בעלויות), וכמו גם בשביעות רצון הלקוחות, אשר מושפעת בין היתר מהאיכות של הפיצות, והאווירה בכל מסעדה. ניתן לבצע התאמות אישיות רבות במשחק - השחקנים מסוגלים ליצור מתכונים משלהם לכל הפיצות בתפריט, ולוודא שהמרכיבים של הפיצות בסניפים מסוימים יהיו תואמים לטעם של הלקוחות באותו האזור/מדינה. המרכיבים של הפיצה משפיעים באופן ניכר על איכות הפיצה, עלותה, וסוג הלקוחות שמעוניין לרכוש אותה. פיצ'ר ייחודי במשחק הייתה היכולת של השחקן לפנות לארגוני הפשע המקומיים בכל מדינה, לחבל במסעדות המתחרות, ולעסוק בסחר בנשק וסמים, ובאופן זה להניב רווחים גבוהים יותר, למרות שהדבר היה גם כרוך במידה מסוימת של סיכון אם נתפסים על ידי המשטרה ונקנסים על ביצוע פעילות לא חוקית. בנוסף, השחקן נדרש גם להגיב לתנאי השוק המשתנים במהלך המשחק, כמו שינויים במחירי הרכיבים ושינויים בהעדפות של הלקוחות. המטרה הסופית במשחק היא לשלוט בשוק של מסעדות הפיצה על ידי הרחבת רשת המסעדות למספר רב של ערים ברחבי העולם. המשחק פותח על ידי החברה הגרמנית Software 2000 אשר התמחתה בפיתוח משחקי סימולציה ואסטרטגיה. באמריקה הצפונית המשחק פורסם על ידי חברת MicroProse. גרסאות של המשחק יצאו למספר פלטפורמות, כולל MS-DOS, Amiga, ובהמשך יצאה גם גרסה של המשחק ל-Windows. the-delightfully-odd-pizza-tycoon-is-now-on-gog-com on Destructoid by Jordan Devore (2017-01-05) אמולטור של המשחק באתר ארכיון האינטרנט Pizza Tycoon, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
מצעד המוזיקה של המזרח התיכון וצפון אפריקה

מצעד המוזיקה של המזרח התיכון וצפון אפריקה (באנגלית: MENA Chart) הוא מצעד מוזיקה של הפדרציה הבין-לאומית לתעשייה הפונוגרפית המכסה את מדינות המזרח התיכון וצפון אפריקה. מצעד המוזיקה, אשר הוכרז על ידי IFPI ב-29 בנובמבר 2022, כולל נתונים שנאספים על ידי חברת המוזיקה BMAT (אנ') מ-13 מדינות: אלג'יריה, בחריין, מצרים, עיראק, ירדן, כווית, לבנון, מרוקו, עומאן, קטר, ערב הסעודית, תוניסיה ואיחוד האמירויות הערביות. מצעד המוזיקה מתפרסם מדי יום שלישי. השיר הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד היה השיר "Calm Down" של רימה. אתר האינטרנט הרשמי של מצעד המוזיקה של המזרח התיכון וצפון אפריקה (באנגלית) "The Official MENA Chart launches – Calm Down by Rema region's first-ever #1". IFPI. 29 בנובמבר 2022. ארכיון מ-2022-11-30. נבדק ב-23 בספטמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה)
אלכסנדר אופרין

אלכסנדר איוונוביץ אוֹפָּרין (ברוסית: Александр Иванович Опарин; ‏2 במרץ 1894 – 21 באפריל 1980) היה ביוכימאי סובייטי, ממייסדי חקר מוצא החיים. אופרין נולד באוגליץ' שבאימפריה הרוסית (בתחומי רוסיה של ימינו). סיים את לימודיו באוניברסיטת מוסקבה בשנת 1917. בשנת 1924 הציג תאוריה להתפתחות החיים על פני כדור הארץ הקדום על ידי אבולוציה כימית הדרגתית של תרכובות אורגניות. בשנת 1935 ביחד עם אלכסיי באך הקים את מכון RAS לביוכימיה. בשנת 1946 התקבל כחבר באקדמיה הסובייטית למדעים. בשנת 1970 נבחר לנשיא הארגון הבינלאומי לחקר ראשית החיים. בשנת 1974 זכה בפרס לנין ובשנת 1976 זכה בפרס קלינגה. נפטר בשנת 1980 ונקבר במוסקבה. אופרין מכונה לעיתים כ"דרווין של המאה ה-20" בזכות התאוריה פורצת הדרך שלו על מוצא החיים. תאוריה זו מהווה את הבסיס התאורטי לתחום גם כיום. אופרין הציג מספר הנחות יסוד: אין הבדל מהותי בין חומר חי וחומר חסר-חיים. לכן חיים יכלו להיווצר מחומרים רגילים בתהליך של אבולוציה כימית. חומרי הבסיס לחיים על כדור הארץ הקדום היו דומים לאלו הנמצאים במערכת השמש, כגון בענקי הגזים צדק ושבתאי אשר מכילים מתאן, אמוניה, מימן ומים. בתחילה היו בנמצא תרכובות אורגניות פשוטות באוקיינוסים אשר יצרו את המרק הקדמון. בהדרגה עלתה רמת המורכבות של תרכובות אלו בתגובות כימיות רגילות אשר אפשרו קטליזה של תגובות כימיות נוספות ויצירה של מערכות מסודרות ואוטוקטליזה. תחרות על המשאבים ומולקולות הבסיס גרמה לברירה טבעית אשר הניעה את המשך תהליך העלייה במורכבות ויצירת מגוון המינים קיים כיום. אופרין היה הראשון להגדיר את השלבים הראשוניים של התפתחות חיים ולהציע מנגנון כללי לתהליך. "The Origin of Life on Earth" "Life, Its Nature, Origin and Evolution" "The History of the Theory of Genesis and Evolution of Life" כתיבת ערכים באנציקלופדיה הסובייטית הגדולה. המרק הקדום מוצא החיים ניסוי מילר-יורי מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר אופרין בוויקישיתוף אלכסנדר אופרין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלכסנדר אופרין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) חוקי הכימיה ביקום שווים לאלה שעל כדור הארץ, דבר, 27 במאי 1975
אוהב גר לוצאטו

אוהב גר לוצאטו (באיטלקית: Philoxène Luzzatto או Filosseno Luzzatto, טריאסטה, 10 ביולי 1829 – פדובה, 25 בינואר 1854) היה בלשן יהודי-איטלקי, בנו של שמואל דוד לוצאטו ובלהה בת שבע (לבית סגרה). שמו הייחודי מקורו בפסוק שמתאר את תכונות אלוהים: "”עֹשֶׂה מִשְׁפַּט יָתוֹם וְאַלְמָנָה וְאֹהֵב גֵּר לָתֶת לוֹ לֶחֶם וְשִׂמְלָה"” (דברים, י', י"ח). אביו שד"ל נתן לו שם זה כשמו של מחקר על תרגום אונקלוס המיוחס לאונקלוס הגר בו עסק באותם ימים. לוצאטו למד בבית המדרש לרבנים בפדובה שניהל אביו, וכבר בגיל 15, החל במחקריו בתחום השפות השמיות והסנסקריט. בין השאר עסק בפיענוח כתובות על מצבות בבית הקברות היהודי בפדובה. חלק ממחקריו בתחום זה יצאו לאור על ידי אביו בספרו "כוכבי יצחק". כמו כן עסק אוהב גר בשאלת מוצאם ומנהגיהם של יהודי אתיופיה וניהל חליפת מכתבים ארוכה עם כהני העדה. כבר בהיותו כבן עשרים נודע אוהב גר לוצאטו בקרב הקהילה המדעית באירופה. חלק מחייו חי בפריז, שם התגורר אצל יהודי עשיר בשם אברהם הכהן ונתמך בו. לאחר שנים תמך אברהם הכהן גם בשד"ל ומימן את ההוצאה לאור של חלק ממחקריו. בתקופה זו לקה אוהב גר לוצאטו במחלה קשה, ולאחר חצי שנה החלים מעט וחזר לבית אביו לפדובה. לאחר תקופה קצרה חלה שוב, וכעבור כחצי שנה נפטר, בגיל 24 שנה בלבד. כתב מספר מחקרים חשובים בבלשנות, ביניהם: הסנסקריטיזם של השפה האשורית (1849) מחקרים על הכתובות האשוריות של פרספוליס, ואן, המדאן, וחורסאבאד (1850) הערה על חסדאי אבן שפרוט (1852) חיבור על היהודים החבשים או הפלשים (1851) כמו כן תרגם שמונה עשר פרקים מספר יחזקאל לאיטלקית עם ביאור עברי. איגרת אל הפלאשים שבאירופה (1848) "אוהב גר לוצאטו", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) כרך 12 ו כרך 13 של Archives israélites, בהם פורסמו ארבעה עשר מכתבים של אוהב גר על יהדות אתיופיה. אוהב גר לוצטו (1829-1854), דף שער בספרייה הלאומית
R&R

R&R (ראשי תיבות של Radio & Records) היה מגזין מוזיקה שבועי אמריקאי. המגזין, שנוצר כמיזוג של רדיו & רקורדס ובילבורד רדיו מוניטור ב-11 באוגוסט 2006, פרסם מצעדי מוזיקה שבועיים. המגזין היה בעיקר זמין באמצעות מינוי למגזין. המגזין הופסק ב-5 ביוני 2009 מסיבות כלכליות. ב-17 בינואר 2008, R&R הודיע כי יעניק לשדרן הרדיו האמריקאי בוב גרנט (אנ') במרץ של אותה שנה את פרס Talk Radio למפעל חיים. כמעט מיד לאחר ההכרזה, הפרס בוטל בשל הערות פוליטיות שאמר גרנט בעברו. מאוחר יותר, המגזין דיווח כי "[צוות המגזין] R&R רגיש לגיוונה של הקהילה שלנו ואינו רוצה שהצגת הפרס למר גרנט ירמז על תמיכה שלנו בהערות קודמות שלו הסותרות את הערכים שלנו ואת הכבוד שיש לנו לכל חברי הקהילה שלנו". למרות זאת, המגזין עצמו הזמין אז את אל שרפטון לדבר, שהוא בעצמו אישיות שנויה במחלוקת. מצעד 40 להיטי הרדיו המצעד השירים הקצביים העכשוויים מצעד הדאנס מצעד השירים העכשוויים למבוגרים מצעד שירי המיינסטרים העכשוויים למבוגרים מצעד השירים האורבניים מצעד שירי העכשוויים למבוגרים האורבניים מצעד שירי הראפ מצעד שירי הקאנטרי מצעד השירים האלטרטניביים מצעד שירי הרוק מצעד שירי הרוק המסורתיים מצעד האיירפליי האלטרנטיבי למבוגרים מצעד שירי הסמות' ג'אז מצעד להיטי הרדיו הנצוריים מצעד השירים הנוצריים העכשוויים למבוגרים מצעד שירי בעלי ההשראה הנוצריים מצעד שירי הרוק הנוצרי מצעד שירי הגוספל מצעד השירים הקצביים הלטיניים איירפליי מצעד שירי הפופ הלטיניים המצעד המקסיקני מצעד שירי הטרופיקל/סלסה מצעד 40 להיטי הרדיו מצעד השירים העכשוויים למבוגרים מצעד שירי המיינסטרים העכשוויים למבוגרים מצעד השירים למבוגרים מצעד תחנות הגבול מצעד שירי הקאנטרי מצעד שירי הרוק כל הגליונות של המגזין, באתר World Radio History Bob Grant Celebrates 60 years in broadcasting on May 14th (אורכב 10.04.2008 בארכיון Wayback Machine) "Talk radio award revoked". Washington Times. 17 בינואר 2008. ארכיון מ-2023-11-21. נבדק ב-2024-08-31. {{cite news}}: (עזרה) [1](הקישור אינו פעיל, May 2012)
סן לואי דו הא! הא!

סן לואי דו הא! הא! (בצרפתית: !Saint-Louis-du-Ha! Ha) היא עיירה בפרובינציית קוויבק שבקנדה שנוסדה ב-14 ביולי 1874. העיירה ממוקמת בקרבת הגדה הדרומית של נהר סנט לורנס ומתגוררים בה 1,311 תושבים (נכון ל-2021). עיקר כלכלת העיירה מבוסס על חקלאות. המוטו של העיירה הוא "Solidaire dans le labeur" ("שותפות בעבודה"). מקור השם, לפי אחת הסברות, הוא בעיוות של המילה "הא הא" שמשמעה גדר חיה או מחפורת. לפי סברה אחרת, מקור השם באנחת הרווחה ("הא! הא!") של מייסדי העיירה שראו את אגם טמיסקואטה הסמוך, או קריאת הפתעה בשפת הילידים. סימני הקריאה מופיעים בפרסומי העיירה הרשמיים כחלק מהשם, והיא בין הערים הבודדות בעולם שבשמן יש סימן קריאה, והיחידה שבשמה מופיעים לפחות שני סימני קריאה. לעיר ניתן שיא גינס עבור מספר סימני הקריאה הגדול ביותר בשם של עיירה. וסטוורד הו! מדיה וקבצים בנושא סן לואי דו הא! הא! בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סן לואי דו הא! הא! (בצרפתית) Census Profile Most exclamation marks in a town name, Guinness World Records (באנגלית בריטית) John Robert Colombo, 1000 Questions About Canada: Places, People, Things and Ideas, A Question-and-Answer Book on Canadian Facts and Culture, Dundurn, 2001-06-01, ISBN 978-1-4597-1820-3. (באנגלית) Is Westward Ho! the only place with an exclamation mark in its name? Why has it got one? | Notes and Queries | guardian.co.uk, www.theguardian.com ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סודריום של אוביידו

הסודריום מאוביידו, או תכריך אוביידו, הוא פיסת בד מוכתמת בדם בגודל כ. 84X 53 ס"מ (33X 21 אינץ') נשמר בקמארה סנטה של הקתדרלה של סן סלבדור, אוביידו, ספרד. הסודאריום (לטינית עבור בד זיעה, ממחטה לספיגת הזעה) נחשב לבד שנכרך סביב ראשו של ישו לאחר מותו כמתואר ביוחנן כ':6-7 . הבד תוארך לסביבות שנת 700 לספירה על ידי תיארוך פחמן רדיואקטיבי. עם זאת, באותה ועידה בה הוצג מידע זה, צוין כי למעשה לבד יש היסטוריה מוגדרת המשתרעת עד לשנת 570 לספירה בקירוב. המעבדה ציינה כי זיהום שמן מאוחר יותר יכול היה לגרום לתיארוך מאוחר. הקפלה הקטנה שבה מוצג, נבנתה במיוחד עבור הבד על ידי המלך אלפונסו השני מאסטוריה בשנת 840 לספירה; ארקה סנטה הוא תיבה משוכללת עם חזית מתכת רומנסקית לאחסון הסודריום ושרידים אחרים. הסודריום מוצג לציבור שלוש פעמים בשנה: יום שישי הטוב, חג ניצחון הצלב ב-14 בספטמבר, והאוקטבה שלו ב-21 בספטמבר. הסודריום מראה סימנים של הידרדרות מתקדמת, עם כתמים כהים המסודרים באופן סימטרי אך אינם יוצרים תמונה, בניגוד לסימונים על תכריכי טורינו. בד הפנים מוזכר כמי שנמצא בקבר הריק ביוחנן. מחוץ לברית החדשה, הסודריום מוזכר לראשונה בשנת 570 לספירה על ידי אנטונינוס מפיאצ'נצה, הכותב שהסודאריום טופל בסביבת ירושלים במערה ליד מנזר סן מרקו. ההנחה היא שהסודאריום נלקח מישראל בשנת 614 לספירה, לאחר פלישת המלך הפרסי הסאסאני חוסרו השני למחוזות הביזנטים. על מנת להימנע מהרס בפלישה, הוא נלקח תחילה לאלכסנדריה על ידי הבכיר פיליפ, ולאחר מכן הועבר דרך צפון אפריקה, כאשר חוסרו השני כבש את אלכסנדריה בשנת 616 לספירה והגיע לספרד זמן קצר לאחר מכן. הסודריום נכנס לספרד בקרטחנה, יחד עם אנשים שנמלטו מהפרסים. פולג'נטיוס, הבישוף של אצ'יה, קיבל את פני הפליטים ואת השרידים. הוא נתן את התיבה המכילה את הסודריום ללאנדרו, הבישוף של סביליה, שלקחה איתו לסביליה. בשנת 657 הוא הועבר לטולדו, ולאחר מכן בשנת 718 לצפון ספרד כדי להימלט מהמורים המתקדמים. הסודריום הוחבא בהרי אסטוריאס במערה המכונה מונטסקרו עד שהמלך אלפונסו השני, לאחר שנלחם נגד המורים, בנה קפלה באוביידו כדי לשכן אותו בשנת 840 לספירה. ב-14 במרץ 1075, המלך אלפונסו השישי, אחותו ורודריגו דיאז ויוואר (אל סיד) פתחו את התיבה לאחר ימים של צום. האירוע תועד על מסמך שנשמר בארכיון הקפיטולרי בקתדרלת סן סלבדור באוביידו. המלך ציפה את תיבת האלון בכסף עם כתובת שבה נכתב "הסודאריום הקדוש של אדוננו ישוע המשיח". צפייה במידע הסודריום של אוביידו: ההיסטוריה והקשר שלו עם התכריכים של טורינו. הסודריום של אוביידו ומה ניתן ללמוד על התכריכים של טורינו. הסודריום של אוביידו ב-Scepttical Spectacle פענוח העבר : שרידי התשוקה, סרט תיעודי של ערוץ ההיסטוריה משנת 2005 מחקר השוואתי של הסודריום של אוביידו והתכריך של טורינו, 1998, מאמר שהוצג ב-"III Congresso Internazionale di Studi Sulla Sindone" בטורינו. * Witherington, Ben (10 בנובמבר 2014). "Aha! Praha – the Prague Report Part Five". Patheos. {{cite web}}: (עזרה) The Second International Conference on the Sudarium of Oviedo, April 2007, retrieved 16 June 2013.