laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דייוויד גרוס

דייוויד ג'ונתן גרוס (באנגלית: David Jonathan Gross; נולד ב-19 בפברואר 1941) הוא פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2004. גרוס נולד בוושינגטון די. סי. למשפחה יהודית. אביו, ברטרם מיירון גרוס (אנ') (1912–1997), היה פרופסור במדעי החברה. בגיל 13 הגיע דייוויד גרוס לישראל, במסגרת עבודתו של אביו. למד בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים. את התואר הראשון והשני בפיזיקה קיבל מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ואת הדוקטורט עשה באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה. בשנת 2000 זכה בפרס הארווי, ובשנת 2004 בפרס נובל לפיזיקה יחד עם דייוויד פוליצר מהמחלקה לפיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה (Caltech) ופרנק וילצ'ק מהמחלקה לפיזיקה של MIT. השלושה זכו בפרס בזכות ההסבר שגיבשו באמצע שנות השבעים על אופיו של הכוח הגרעיני החזק, הכוח הפועל בין הקווארקים, הם חלקיקי היסוד המרכיבים את גרעין האטום. בריאיון לעיתון "הארץ" למחרת הזכייה סיפר "חיפשתי הסבר להתנהגות המוזרה של הקווארקים במשך שנים רבות, כשהתחלתי לעבוד על כך הייתי בן 27, בגיל 32 מצאנו את הפתרון". גרוס משמש כמנהל מכון קאוולי לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה וכן מנהל את בית ספר החורף של המכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית. הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית ב-2001. גרוס גרוש ונשוי בשנית, אב לשני ילדים מנישואיו הראשונים. בריאיון שהעניק גרוס לסוכנות הידיעות המקדונית באתונה הוא הציג את עצמו כהומניסט ואתאיסט. אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד גרוס דייוויד גרוס, באתר פרס נובל (באנגלית) דייוויד גרוס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה דייוויד גרוס, באתר גוגל סקולר דייוויד גרוס, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר מוזיאון העם היהודי - בית התפוצות. דף הבית של דייוויד גרוס (באנגלית) דיקלה אורן, ‏עדיין יש עתיד לפיסיקה, באתר "הידען", 24 במאי 2008 דייוויד גרוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מרית סלווין, בוגר האונ' העברית בין הזוכים בנובל לפיסיקה, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2004 http://www.hri.org/news/greek/apeen/2015/15-10-01.apeen.html ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקאים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיג'ו 202

פיג'ו 202 (בצרפתית: Peugeot 202) מכונית צרפתית מתוצרת פיג'ו, שתוכננה לפני מלחמת העולם השנייה ויוצרה בין השנים 1938–1940. במהלך מלחמת העולם, עם השתלטותה של חברת פולקסווגן הופסק ייצור הרכב, ולאחר סיומה של המלחמה ב־1945 המשיכה חברת פיג'ו בייצור הרכב עד 1949, אז הוחלף הדגם בפיג'ו 203. חברת פיג'ו יצרה 104,126 כלי רכב מדגם זה. הרכב בעל העיצוב האירודינמי שווק תחת הסלוגן "הצבעת עבור זה ואנו בונים אותו עבורך" לרכב מנוע 1.1 ליטר שסיפק 30 כ"ס והגיע למהירות מרבית של 100 קמ"ש. הרכב מתאפיין בעיקר בשני פנסי הדרך הצמודים זה לזה ואשר נמצאים מאחורי ה"גריל". עיצוב זה נלקח מה-פיג'ו 402 שהוצג ב-1936. מתחרי ה- "פיג'ו 202" היו : דגם רנו ז'יוואקאטר ודגם סימקה 8. כל שלושת הדגמים יוצרו בצרפת. כיום מוערך מחיר הרכב, במחיר הנע בין 4,500 ועד 8,000 אירו (בהתאם למצב הרכב).[דרוש מקור] פיג'ו Type 202BH / Type 202 B / Type 202 יוצרו בין השנים 1938–1939. פיג'ו 202 קבריולה (cabriolet) יוצר בין השנים 1939–1947, עם הפסקה בעת מלחמת העולם. לדגם הקבריולה היה את אותו המנוע כבשאר הדגמים, ומפרט טכני דומה. פיג'ו Type 202UB - הדגם המסחרי (טנדר) פיג'ו מדיה וקבצים בנושא פיג'ו 202 בוויקישיתוף
מכינה קדם-צבאית אדרת

המכינה הקדם-צבאית אדרת היא מכינה קדם-צבאית המוגדרת כ"בית מדרש ישראלי לחברה וסביבה". המכינה נוסדה בשנת תש"ס (2001) במושב אדרת שבעמק האלה. המכינה הוקמה על ידי תושבים צעירים מהרחבת המושב אשר ראו ברעיון הסביבתי-חברתי ערך רב והמשך למגמה של התחדשות חברתית שהתרחשה בהרחבת המושב באמצעות החדרת "דם חדש" של משפחות צעירות ממקומות שונים. בתחילת שנת הלימודים תשע"ח, עברה המכינה לקיבוץ רבדים, בשפלת החוף. בנוסף, נפתחה שלוחה של המכינה בכפר הנוער עיינות. המכינה מפעילה שלוש שלוחות, כולן בתוך כפרי נוער, במטרה ליצור שותפות וקהילתיות עם קהילת כפרי הנוער. מלבד השלוחה בעיינות, קיימות שלוחות בכפר סילבר וכפר הנוער בן שמן. המכינה מקדישה זמן רב ללימוד תכנים של "בית מדרש ישראלי", כגון תנ"ך, יהדות, ציונות, מזרחנות וכדומה, לצד עיסוק נרחב בחיי קבוצה וב"עבודת המידות" האישית והקבוצתית. זאת לצד עיסוק רחב בהכרת ארץ ישראל, פיתוח כושר גופני והכנה לצבא. המכינה עוסקת רבות בפעילות קהילתית, והשלוחה בעיינות מאפשרת גם התנסות מעשית בפיתוח נושאי הקיימות הסביבתית. שיתוף הפעולה עם כפרי הנוער מאפשר לחניכי המכינה ולמדריכיה להכיר וליצור שותפות עם אוכלוסיית כפרי הנוער, שחלקם גם משתלבים במכינה עם תום לימודיהם. למכינה הקדם-צבאית מגיעים מדי שנה כ-120 חניכים מסיימי כתה י"ב, שבחרו לדחות את גיוסם לצה"ל בשנה, על מנת להתחנך ברוח המכינה. המכינה גם מפעילה תוכנית לשנה ב' ("מדרשה למעשה"), בה לומדים בוגרי שנה א' של המכינה ושל מוסדות אחרים, המעוניינים בלימוד מעמיק נוסף למשך חצי שנה. בתוכנית ההמשך משתתפים בדרך כלל, כ-20 חניכים. המכינה שמה לה למטרה "לטפח מנהיגות ישראלית חדשה שמחה ומלאת תקווה, ליצור מקום העוסק בכנות בשאלה כיצד בונים חברה טובה יותר, מקום המחנך ללימוד על מנת לעשות." למידה מעמיקה של הבעיות והאתגרים בפניהן ניצבת החברה הישראלית וחיפוש דרכים להתמודד עמן. העמקת הזיקה לארץ ישראל, למורשת היהודית, לסביבה ולקהילה בה חיים. הכשרת החניכים ועידודם לשירות משמעותי ומיטבי בצה"ל ובמסלולי פיקוד וקצונה. חינוך למנהיגות מתוך רגישות חברתית וענווה, על ידי העצמת החניך ברמה האנושית, החברתית והרעיונית. עבודת המידות, בירור רעיוני, התנסות ואמונה ביכולת להיות אנשים טובים יותר, הלוקחים חלק בתיקון אדם, אומה ועולם. הלימודים במכינה משלבים עיסוק בנושאים המכשירים את החניכים לחיים במדינת ישראל, עם דגש על הכשרה לצבא בפרט, לבין נושאים שמטרתם לעזור לכל חניך לעצב זהות אישית בדגש על זהות ציונית. אתר האינטרנט הרשמי של מכינה קדם-צבאית אדרת מכינה קדם-צבאית אדרת, סרטונים בערוץ היוטיוב מכינה קדם צבאית - אדרת (ע"ר) - מספר תאגיד 580378362. עמותות
גוגול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גוגול – המספר 10100 ניקולאי גוגול – סופר ומחזאי רוסי יליד אוקראינה שמואל גוגול – מוזיקאי יהודי ומייסד תזמורת מפוחיות הפה של רמת גן גוגול בורדלו – להקת פאנק אתנית המשלבת מוזיקת פולק צוענית ורוסית אסטרואיד גוגול- אסטרואיד מספר 2361
אודיסיאס אליטיס

אודיסיאס אליטיס (ביוונית: Οδυσσέας Ελύτης; באנגלית בלבד הוא נודע בשם Odysseus Elytis – בעברית הוא מוזכר לעיתים בשם אודיסיאוס אליטיס או אודיסאוס אליטיס; שם הלידה ביוונית היה Οδυσσέας Αλεπουδέλης - אודיסיאס אלפודליס; 2 בנובמבר 1911 – 18 במרץ 1996) היה משורר יווני מודרני, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1979, אשר יצירתו העיקרית, "אקסיון אסטי", זיכתה אותו בפרס. אליטיס נולד באי כרתים בשם אודיסיאס אלפודליס. הוא למד משפטים באוניברסיטת אתונה. את "אקסיון אסטי" הוא כתב ב-1959. ביצירה זו ניסה לעלות על המרכיבים החשובים של ההיסטוריה והמורשת היוונית המפוארת, בעזרת שילובים של הליטורגיה של הכנסייה האורתודוקסית עם הסגידה לאלים האולימפיים, ובמיזוג הרעיונות שמאחורי כל תרבות. הפואמה "אקסיון אסטי" (פירוש שמה: ראוי, מבורך בפני האלוהים) היא מסה לירית המציגה את ההיסטוריה האישית ואת השקפת עולמו של המשורר בזמן מלחמת העולם השנייה ומלחמת האזרחים שהתחוללה ביוון אחריה. הפואמה מהווה שיר הלל לאדם, לרוחו הבלתי מנוצחת ולשאיפתו לחרות. הפואמה נחלקת לשלושה חלקים. החלק הראשון, בראשית, מתאר את בריאתו של המשורר אל תוך העולם, ההיסטוריה, הנוף והתרבות של יוון. החלק השני, ייסורים, מכיל שירים ומקראות המתארות באופן כרונולוגי את דרכו במלחמה נגד האיטלקים באלבניה, במחתרת נגד הכיבוש בנאצי ובמלחמת האזרחים. החלק השלישי, תהילה, הוא שיר הלל למולדת, לטבע ולאדם. אודיסאוס אליטיס קיבל את פרס נובל בשנת 1979. "אקסיון אסטי" צוינה כיצירתו החשובה ביותר. אקסיון אסטי, פואמה, תרגם מאנגלית: אלון מרגלית, ספרית פועלים, תל אביב, 1987. מדיה וקבצים בנושא אודיסיאס אליטיס בוויקישיתוף אודיסיאס אליטיס, באתר פרס נובל (באנגלית) הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון יום הולדתו ה-101 של אליטיס, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית) אודיסיאס אליטיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אודיסיאס אליטיס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אודיסיאס אליטיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אודיסיאס אליטיס, באתר AllMusic (באנגלית) אודיסיאס אליטיס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אודיסיאס אליטיס, באתר Discogs (באנגלית) אודיסיאס אליטיס, דף שער בספרייה הלאומית אודיסיאס אליטיס, באתר DNCI משיריו: ארבעה אנשי צבא, בתרגום רמי סערי ערך זה הוא קצרמר בנושא משוררים ובנושא יוונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רפאל קוק

הרב רפאל הכהן קוּק (18 בספטמבר 1900, כ"ד באלול תר"ס - 15 ביולי 1971, כ"ב בתמוז תשל"א) היה רב העיר טבריה מקום המדינה ועד פטירתו. נולד בבירז שבליטא לרב דב בער הכהן קוק, שהיה אחיו של הרב אברהם יצחק הכהן (הראי"ה) קוּק. למד בישיבת מיר ובישיבת טלז. בשנת 1925, עלה לארץ ישראל עם משפחתו ולמד בישיבת מרכז הרב בראשות דודו הרב אברהם יצחק הכהן קוק. עמד לימין דודו בסידור שיעוריו לפני תלמידי הישיבה, ובפגישותיו הרבות, וזאת למעלה מעשר שנים. בשנת 1933 עבר ללמוד במכון הארי פישל, והוציא לאור במסגרתו את תוספות הרא"ש על מסכת מועד קטן. עסק בצרכי ציבור, דוגמת מאבק במיסיון. בט"ו באב ה'תרפ"ח נישא לרחל, בתו של הרב שמחה מנדלבוים, ועבר להתגורר בבית המשפחה, בית מנדלבאום, הסמוך לשער מנדלבאום. נהג להתפלל מדי שבת בביתו של הרב יצחק זאב סולובייצ'יק ושמע ממנו דברי תורה רבים. בתחילת שנת תש"ח נבחר לכהן כרב הראשי של טבריה ואב בית הדין שבה מטעם הרבנות הראשית, תפקיד שבו נשא עד פטירתו בשנת תשל"א. בשנותיו הראשונות בעיר עמד לצידו הרב אשר זאב ורנר, שכיהן כרבם של חסידי סלונים עד לפטירתו בשנת תשי"ח. לאחר פטירתו הוקמה על שמו ישיבת תורת רפאל בירושלים. הרב קוק היה בקשר מכתבים עם רבנים בולטים, בענייני הלכה ואגדה. נכדיו הוציאו לאור את כתביו בספר "כהונת רפאל". תלמידיו הוציאו לאור ספר בענייני פורים בשם "כהונת רפאל" וחוברת הכוללת את דברי תורתו בענייני חתונה. הרב שלמה הכהן קוק - כיהן כרב הראשי של רחובות. נספה בתאונת דרכים עם אשתו יהודית ושניים מילדיהם בחנוכה תשל"ב (1971) הרב שמחה הכהן קוק - כיהן כרב הראשי של רחובות לאחר פטירת אחיו, שלמה הרב נחום קוק - רב ברמת גן ואביו של הרב דב קוק הרב אברהם יצחק קוק - ראש ישיבת מאור התלמוד ברחובות שרה זהבה, נשואה לרב יעקב כ"ץ לאה - מרצה ומנחת הורים. בעבר, מורה בבית יעקב בפתח תקווה. בעלה הוא הרב אברהם שרמן, שכיהן כדיין בבית הדין הרבני הגדול הרב יהושע ויסינגר, הממשיך הנעלם: לדמותו של הרב רפאל הכהן קוק זצ"ל, אסיף ג, תשע"ו, עמ' 1157-1177 רפאל בן דב קוק (1900-1971), דף שער בספרייה הלאומית אנציקלופדיה של הציונות הדתית, מוסד הרב קוק, חלק ה', עמ' 434 במקום הזמנה פרטית, הארץ, 27 ביולי 1928 יצאו לאור בספר רשימות תלמידים ממרן הגרי"ז הלוי על התורה, תשע"ו. הרב רפאל הכהן קוק - רבה של טבריה, הצופה, 18 בדצמבר 1947 ראו תיק מינויו של הרב קוק לרבה של העיר, באתר ארכיון המדינה אור המזרח, תשרי תשל"ב, עמוד 48
תם חובב

תֹם חובב (נולד ב-30 בנובמבר 1983), לוחם טאקוונדו ישראלי. בשנת 2006 זכה במדליית כסף באליפות אירופה בקטגוריית משקל עד 68 ק"ג. חובב מתאמן בעמותת האריות ומאומן על ידי מאמן הנבחרת – אביעד בלוך. חובב הוא חבר סגל היהלום, הסגל הבכיר ביותר בוועד האולימפי הישראלי. בעל חגורה שחורה דאן 3. מקום חמישי תחרות מיון עולמית 2008 מדליית כסף אליפות אירופה בוגרים (2006) מדליית זהב באליפות צרפת (2006) מדליית זהב באליפות קרואטיה הפתוחה (2006) מדליית זהב באליפות ברצלונה הפתוחה (2006) מדליית כסף באליפות ירושלים הפתוחה (2006) מדליית כסף אליפות בלגיה (2005) מדליית כסף אליפות הולנד (2005) מדליית זהב אליפות צרפת הפתוחה (2005) מדליית ארד גביע צרפת מדליית ארד אליפות אירופה לנוער מדליית ארד אליפות העולם לנוער ההתאחדות הישראלית לטקוואנדו
שוקי קואז

שוקי קואז (נולד ב-6 ביוני 1962) הוא ג'ודוקא ישראלי בכיר (דאן 7), ומבכירי מאמני הג'ודו בישראל. מאמן נבחרת ישראל לשעבר בג'ודו לבוגרים ואלוף ישראל בג'ודו 13 פעמים. הישגו האישי הגדול ביותר של קואז היה מקום חמישי במשקל עד 60 ק"ג באליפות אירופה לבוגרים 1989 שהתקיימה בהלסינקי, פינלנד. קואז אימן והוביל את נבחרת הג'ודו של ישראל לאולימפיאדת אתונה 2004 ולאולימפיאדת בייג´ין 2008. הישגו הגדול של קואז בתור מאמן הנבחרת היה להצעיד אותה לזכייה באליפות אירופה לאומות 2005 ולהגיע לראשונה לאליפות העולם לאומות. קואז הוא מאמנו האישי של טל פליקר, שזכה במדליית ארד באליפות העולם בבודפשט, הונגריה ב־2017 ובמדליית ארד באליפות אירופה 2018 בתל אביב. קואז הוא מראשוני אגודת הג´ודו ג´ודוקאן שאותה הקים אחיו אדי קואז. כיום מנהל קואז את סניפי מועדון ג´ודוקאן ברעננה ובכפר סבא. שוקי קואז, ברשת החברתית פייסבוק שוקי קואז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שוקי קואז, ברשת החברתית אינסטגרם שוקי קואז, ברשת החברתית טיקטוק שוקי קואז, באתר איגוד הג'ודו העולמי שוקי קואז, באתר JudoInside.com "מקבלי דרגות דאן" (PDF). איגוד הג'ודו העולמי (באנגלית). p. 3. אורכב מ-המקור (PDF) ב-18 בפברואר 2023. נבדק ב-18 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) אליפות אירופה 1989, באתר JudoInside (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המועצה הלאומית של אוסטריה

המועצה הלאומית (בגרמנית: Nationalrat) היא הבית התחתון של האספה הפדרלית של אוסטריה, המהווה את הפרלמנט האוסטרי. למרות היותה הבית התחתון, המועצה הלאומית היא למעשה המשפיעה יותר מבין שני הבתים, ולעיתים כשאומרים "הפרלמנט האוסטרי" מתכוונים למעשה אליה בלבד. המועצה מורכבת מ-183 חברים הנבחרים בבחירות ישירות. בחירות אלו מתקיימות מדי 5 שנים, אך לעיתים מוקדם יותר, כשהמועצה הלאומית מחליטה להתפזר מוקדם מן הרגיל. במועצה הלאומית מרוכזים למעשה כל כוחות החקיקה של אוסטריה; על מנת לאשר חוק כלשהו חייבת להיות הסכמה של המועצה. לאחר שהחוק מאושר על ידי המועצה הלאומית, הוא עובר לידי המועצה הפדרלית (הבית העליון של הפרלמנט) לאשרור. אם המועצה הפדרלית מאשרת את החוק, או פשוט לא עושה דבר בעניינו, הוא מתקבל. לעומת זאת, אם המועצה הפדרלית מטילה וטו על הצעת החוק, המועצה הלאומית יכולה לנסות להעביר את ההצעה מחדש. אם המועצה הפדרלית עדיין מתנגדת, עליה לקבל קוורום (מספר מינימלי של משתתפים בישיבה הדרוש לקבלת החלטות מחייבות) גבוה יותר מהרגיל על מנת לבטל סופית את ההצעה. במילים אחרות, למועצה הפדרלית אין שום כוח ממשי למנוע אימוץ של חוק, והאפשרות שלה לעשות זאת היא קלושה ביותר. שלושת המקרים היוצאים מן הכלל שבהם המועצה הלאומית לא יכולה לקבוע חוק בלי הסכמה מלאה של המועצה הפדרלית הם: חוקים לשינוי החוקה של אוסטריה, חוקים להפחתת הזכויות של מדינות אוסטריה, וחוקים הקשורים למבנה הארגוני של הפרלמנט. המועצה הפדרלית של אוסטריה האספה הפדרלית של אוסטריה פוליטיקה של אוסטריה בתי מחוקקים לפי מדינה מדיה וקבצים בנושא המועצה הלאומית של אוסטריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המועצה הלאומית של אוסטריה (בגרמנית ובאנגלית) המועצה הלאומית באתר הפרלמנט האוסטרי
פלוגה מסייעת

פלוגה מסייעת היא פלוגה לוחמת הקיימת בגדודי חיל הרגלים וחיל השריון (ערך מורחב: מסייעת שריון), אך חייליה אינם עוסקים במקצועות חיל הרגלים הנפוצים. הפלוגה מורכבת ממספר מחלקות מקצועיות בתחומן, שמטרתן לסייע לשאר הכוחות הלוחמים של הגדוד באש, ניווט או בתצפית. בנוסף, קיימות פלוגות לוחמות נוספות הנקראות "פלוגה רובאית" והיא קיימת בחיל הרגלים וחיל ההנדסה הקרבית. מטרת הפלוגה המסייעת היא לספק למפקד הגדוד יכולת סיוע אש או תצפית לכוחותיו האחרים (הפלוגות המבצעיות). בעוד שמדובר אמנם ביכולות סיוע מצומצמות יחסית, יתרונן הוא בכך שהמג"ד יכול להפעילן מיידית, ואינו נדרש לבקש אותו מהרמה הממונה (באמצעות הגדס"ר החטיבתי, שתפקידו לסייע לכלל גדודי החטיבה). כך יכול המג"ד להפעיל, למשל, מאמץ סיור בקדמת כוחות הגדוד, או לתת סיוע-אש לפלוגותיו באמצעות מחלקת המרגמות מבלי לבקשו מכוחות תותחנים מסופחים (קשה בדרך-כלל לשנות תוכנית הפעלת-אש ארטילרית ברמה החטיבתית, וגם לצורך הכוונתן נדרשים לידע מוקדם ולמקצועיות). בשל תפקידיה של הפלוגה המסייעת, בדרך-כלל מפקד הפלוגה ותיק יותר ממפקדי הפלוגות האחרות בגדוד, וכלל חיילי הפלוגה הם לוחמים ותיקים שהחלו את שירותם בפלוגות המבצעיות ("פלוגות מסלול") ועברו לפלוגה המסייעת (לכן כונו בעבר הפלוגות המסייעות בצה"ל "פלוגות הרב"טים"). מחלקת חבלה מחלקת מרגמות "3 (או 81 מ"מ) - 6 מרגמות מחלקת מקלעים בינוניים ויקרס או לואיס (מק"בים) - 4 יחידות מחלקת שריוניות, כלי עזר בתש"ח מבנה המסייעת: מחלקת חבלה מחלקת מרגמות 81 (6 יחידות) מחלקת מקלעים בינוניים (בזות) במסגרת הפלוגה המסייעת הצה"לית נמצאות לרוב המחלקות הבאות: מחלקת הסיור (מחס"ר, על-בסיס רכבי-שטח בעלי עבירות גבוהה כמו ההאמר). מחלקת מרגמות בינוניות (על-בסיס נגמ"שים). מחלקת נ"ט (מצוידת בטילי "עורב" או "גיל", נישאות על-בסיס חי"ר, רכבי-שטח או נגמ"שים). מחלקת רתק שחמושות במקלעים כבדים (למשל הבראונינג 0.5) ובמקל"רים. לעיתים, יתווספו תחת-פיקוד מפקד הפלוגה כוחות-סיוע נוספים, כמו כיתות או מחלקות צלפים. המבנה אינו קבוע ועשוי להשתנות מחטיבה לחטיבה, לדוגמה, בחטיבת הצנחנים, מסייעת נקראת פלגת "אש", מחלקת הסיור נקראת מחלקת ניוד משמע תפקידה הוא לנייד לוחמים, פצועים ואספקה בלבד. לכל פלגה רובאית יש צוות "נשק" (רתק), צוותי המרגמות מתניידים על בסיס האמר-חנית (מרגמה) וקיים צוות צלפים שמאגד תחתיו את כל צלפי הגדוד ובשגרה מהווה מחלקה אורגנית שמתאמנת וחונכת את לוחמיה ובזמן לחימה כל צמד צלפים מסופח לצוות נשק בפלגה רובאית. כיוון שבעבר חיילי הפלוגה המסייעת בצה"ל היו לוחמים ותיקים בדרך-כלל, הפלוגה התאפיינה באווירה חופשית יותר ובמשמעת רופפת יחסית לשאר פלוגות הגדוד. כיום הפלוגה עדיין נחשבת לוותיקה עקב היותה מורכבת משני מחזורים עיקריים אך החיילים מגיעים לפלוגה לאחר סיום תקופת המסלול, כמו לשאר הפלוגות הרובאיות. גדס"ר - גדוד סיור פלס"ר - פלוגת סיור פלנ"ט - פלוגת נ"ט ("פלוגת עורב") 1 מתוך 5 לוחמים בגולני יגיע לראשונה לפלוגה החדשה הזו, באתר צה"ל, 17 באוגוסט 2021
אדי קואז

אדי קואז (נולד ב-10 במאי 1959) הוא ג'ודוקא ישראלי לשעבר, מאמן ג'ודו שכיהן בעבר כיו"ר איגוד הג'ודו וכיו"ר ההתאחדות לספורט בישראל. כיום, קואז משמש כיו"ר סיעת "יש עתיד" בפתח תקווה. כג'ודוקא פעיל היה קואז אלוף ישראל 13 שנה ברציפות, אלוף המכביה ואלוף כינוס הפועל. הוא התחרה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בה הגיע לשלב רבע הגמר במקום השביעי. קואז יזם והקים בשנת 1993 את "ג'ודוקאן", אגודת הג'ודו הגדולה בישראל, אשר מונה אלפי חברים בכל רחבי הארץ. משנת 1996 עד 2010 הוא כיהן כיו"ר איגוד הג'ודו בישראל. בנוסף כיהן אדי כסגן ראש עיריית פתח תקווה וכמרקטינג דירקטור של איגוד הג'ודו האירופאי. לקואז הוענקה חגורה דאן 7 על ידי האיגוד האירופאי כהוקרה על פעילותו לקידום הג'ודו באירופה ובישראל. קואז הוא אחיו של שוקי קואז, לשעבר מאמן נבחרת ישראל בג'ודו לבוגרים ואלוף ישראל בג'ודו 13 פעמים. אדי נשוי ליעל קואז ואב לארבעה ילדים. יו"ר ההתאחדות לספורט סגן יו"ר הוועד האולימפי יו"ר איגוד הג'ודו הישראלי מאמן ג'ודו לאומי בנבחרות ישראל דירקטור בהנהלת הטוטו סגן עיריית פ"ת ראש מנהל שפ"ע בעיריית פ"ת חבר מועצה וחבר הנהלה בעיריית פ"ת ממונה על גן החי בפ"ת חבר ועדת בינוי ערים. חבר הנהלת האיגוד האירופי בג'ודו שחברות בו 50 מדינות במסגרת התפקיד הנ"ל משמש דירקטור בתחום השיווק והפרסום. מדיה וקבצים בנושא אדי קואז בוויקישיתוף אדי קואז, באתר olympedia.org אדי קואז, באתר איגוד הג'ודו העולמי אדי קואז, באתר JudoInside.com איגוד הג'ודו הישראלי מועדון ג'ודקאן דני אילון, אדי קואז עלה אחרי החבררררר..., חדשות, 6 באוגוסט 1984 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרי הדולומיטים

הדּוֹלוֹמִיטִים (באיטלקית: Dolomiti; בגרמנית: Dolomiten; בפורלן: Dolomitis) הם רכס הרים המהווה חלק מהרי האלפים. הרכס נמצא בצפון איטליה, ונמשך מנהר אדיג'ה במערב עד עמק פְּיֵבֵה במזרח. גבול הדולומטים הצפוני הוא עמק פּוּסְטֶר, והדרומי הוא עמק סוּגָנָה. נהוג לחלק את הרכס לדולומיטים המערביים והדולומיטים המזרחיים, כאשר ההפרדה נעשית לאורך הציר שבין עמק בַּדְיָה לבין עמק קוֹרְדֵבוֹלֶה, דרך מעבר קָמְפּוֹלוֹנְגוֹ. בתחום זה ישנם יותר מארבעים קרחונים. הרכס נמצא בתחומי נפת בלונו (Belluno) שבמחוז ונטו, ונפות דרום טירול וטרנטו שבמחוז טרנטינו-אלטו אדיג'ה. הרי הדולומיטים נוצרו לפני 200 מיליון שנה, מתוך ים קדמון שכיסה את האזור. הם מאופיינים במצוקים גבוהים וחשופים, היוצרים נופים דרמטיים במיוחד. הפסגה הגבוהה ביותר ברכס היא פסגת מרמולדה (3,343 מ'). בזמן מלחמת העולם הראשונה, חצה קו הלחימה בין הכוחות האיטלקים לכוחות האוסטרו-הונגריים את הדולומיטים. אנשים רבים מבקרים בדולומיטים כדי לטפס ב"וִיָה פֶרָטָה", שבילים מוגנים שנוצרו לראשונה בזמן אותה מלחמה. בהסכם שנחתם עם סיומה של המלחמה הועבר הרכס כולו, שהיה שייך לחבל טירול האוסטרי, לידי איטליה. השם "דולומיטים" נגזר משמו של המינרלוג הצרפתי דֵאוֹדָה גְּרָטֵה דֵה דוֹלוֹמְייה (Dolomieu), אשר היה הראשון שתיאר את סוג סלע המשקע האופייני להרים הללו, סלע הדולומיט. הרי הדולומיטים הם יעד פופולרי לתיירות ספורט החורף, בזכות אתרי סקי רבים הנמצאים בתחומם. 12 אתרי סקי בהרים חולקים סקי פס משותף הנקרא דולומיטי סופרסקי, המאפשר גלישה על מסלולי סקי באורך 1,220 ק"מ. ארבעה מתוך אתרי הסקי הללו נמצאים סביב קבוצת סלה והם מציעים מסלול סקי טבעתי הנקרא סלה רונדה. גם בקיץ מושכים הרי הדולומיטים מטיילים רבים, מטפסי הרים, מטפסי צוקים, גולשי מצנחי רחיפה, הנהנים מהנופים הדרמטיים ומהתשתית התיירותית המפותחת. בהרי הדולומיטים רכבלים רבים העולים לרכסים הגבוהים, שכן זהו אזור סקי. אחדים מהם נמצאים לצדי כבישים ראשיים, דוגמת הרכבל במעבר פלצרגו (באיטלקית: Passo Falzarego) המגיע לבקתת לגזוי (באיטלקית: Lagazuoi) בגובה 2,752 מטר, או הרכבל במעבר פורדוי (באיטלקית: Passo Pordoi), המגיע לרכס פורדוי (באיטלקית: Sass Pordoi) בגובה 2,950 מטר. מדיה וקבצים בנושא הרי הדולומיטים בוויקישיתוף אתר האינטרנט של הרי הדולומיטים כרמית וייס, ‏סדרת כתבות על הרי הדולומיטים, באתר GoTravel אלטה ויה 1 - מסלול הליכה מפורסם בדולומיטים אינגריד ק' ויליאמס, הניו יורק טיימס, טיול בדולומיטים: המסלול, הנופים ומה עושים?, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2018 הרי הדולומיטים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המועצה הפדרלית של אוסטריה

המועצה הפדרלית של אוסטריה (בגרמנית: Bundesrat - בונדסראט) היא הבית העליון של האספה הפדרלית של אוסטריה, המהווה את הפרלמנט האוסטרי. הבחירות למועצה מתבצעות באופן לא ישיר, אלא על ידי בחירת מספר נציגים באופן אזורי בכל אחת ממדינות אוסטריה, כך שמספר נציגיה של כל מדינה נקבע פחות או יותר בהתאם לגודל אוכלוסייתה, ועל כן מספר החברים בה משתנה במעט מבחירות לבחירות. כיום מכהנים במועצה הפדרלית 62 חברים. למרות היותה הבית "העליון", סמכויותיה של המועצה הפדרלית פחותות יותר משל הבית התחתון. המועצה הפדרלית יכולה אמנם להטיל וטו על הצעות חוק שמתקבלות על ידי המועצה הלאומית (הבית התחתון), אך המועצה הלאומית יכולה לערער על ההחלטה, וביטול סופי של הצעת החוק על ידי המועצה הפדרלית יכול להתקבל רק אם היא מצליחה להשיג קוורום (מספר מינימלי של משתתפים בישיבה הדרוש לקבלת החלטות מחייבות) גבוה מן הרגיל, ועל כן יכולותיה מוגבלות ביותר. שלושת המקרים היוצאים מן הכלל שבהם המועצה הלאומית לא יכולה לקבוע חוק בלי הסכמה מלאה של המועצה הפדרלית הם: חוקים לשינוי חוקת אוסטריה, חוקים להפחתת הזכויות של מדינות אוסטריה, וחוקים הקשורים למבנה הארגוני של הפרלמנט. הפרלמנט האוסטרי האספה הפדרלית של אוסטריה המועצה הלאומית של אוסטריה בתי מחוקקים לפי מדינה מדיה וקבצים בנושא המועצה הפדרלית של אוסטריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המועצה הפדרלית של אוסטריה (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של המועצה הפדרלית של אוסטריה (באנגלית)
תמונת התינוק המחופש למחבל מתאבד

תמונת התינוק המחופש למחבל מתאבד היא תצלום של תינוק פלסטיני חוגר מתקן דמוי חגורת נפץ שנמצא בעת חיפוש שערכו חיילי צה"ל בבית בחברון ב-29 ביוני 2002. בתצלום מופיע תינוק בן 18 חודשים, עומד פעור עיניים בחליפת תינוק ולגופו קשור מה שנראה כמו חגורת נפץ סטריאוטיפית המורכבת מחוטי חשמל ומקלות דינמיט. לראשו בנדנה אדומה עם כיתוב בערבית. התצלום שהוחרם על ידי צה"ל זכה לתשומת לב תקשורתית ושימש את ההסברה הישראלית. תמונה זו היא אחת התמונות הבולטות מהאינתיפאדה השנייה ועוררה זעזוע בדעת הקהל בעולם. סבו של התינוק, רדוואן אבו טורקי, אמר שהלבשת התינוק כמחבל מתאבד הייתה "רק בדיחה". עיתונים ישראלים פרסמו את התמונה תחת הכותרות "טרור בחיתולים" (מעריב) ו"נולד להרוג" (ג'רוזלם פוסט). דורי גולד, היועץ של ראש ממשלת ישראל דאז אריאל שרון, אמר שהתמונה "מסמלת את השנאה וההסתה שההנהגה הפלסטינית מזינה בה דור שלם של נוער פלסטיני". דובר מחלקת המדינה של ארצות הברית, ריצ'רד באוצ'ר, אמר כי ארצות הברית רואה את התמונה כ"תצוגה מעוררת סלידה במיוחד". עיתונאי הארץ דיווח שעיתונאית פלסטינית בחברון הייתה מופתעת מהזעם הרב והמהומה שחוללה התמונה בישראל. לדבריה "אני יכולה למצוא הרבה מאוד תמונות כאלה. ילדים רבים מחקים מבוגרים ולובשים מסכות צעצוע ורובי צעצוע, בייחוד בזמן תהלוכות. זה לא מוזר בכלל". היא הוסיפה ואמרה שהיא ראתה ילדים בגיל דומה לזה שבצילום לובשים תחפושות דומות. היא אמרה: "בחברה שלנו זה קורה הרבה. זה סוג של תופעה". תמונות נוספות של ילדים ותינוקות פלסטינים הלבושים כמחבלים מתאבדים פורסמו מאז ואף הודגמו במהלך השנים בפעילויות כגון תהלוכות וקייטנות קיץ של החמאס. דיווח ב-CNN על תמונת התינוק המחופש למחבל מתאבד, בארכיון האינטרנט דיווח ב-BBC על התקרית פיל ריבס, "Baby bomber photo a horrific symbol bomber", באתר nzherald.co.nz "Baby bomber photo 'just fun'", באתר ה-BBC, ‏29 ביוני 2002 "Palestinian family dresses up baby as genocide bomber", באתר FactsOfIsrael.com, ‏28 ביוני 2002