laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טל שביט (כלכלן)

טל שביט (נולד ב-20 בספטמבר 1974) הוא כלכלן ופרופסור מן המניין במחלקה לכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת אריאל. שביט עוסק במחקריו בכלכלה התנהגותית ובכלכלת אושר. טל שביט נולד וגדל בחדרה. שביט היה עתודאי, ולאחר שסיים תואר בכלכלה וניהול בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון, שירת ביחידה הטכנולוגית של חיל המודיעין. לאחר שחרורו מצה"ל סיים את לימודי התואר השני בכלכלה (M.Sc) בטכניון. בשנת 2006 השלים לימודי דוקטורט במחלקה לכלכלה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת 2005 הצטרף לבית הספר למנהל עסקים של המסלול האקדמי המכללה למינהל, שם עסק במחקר, מילא תפקידי ניהול אקדמיים וכן כיהן כדיקן בית הספר. בשנת 2020 הצטרף למחלקה לכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת אריאל, ושימש כראש התכנית לתואר שני (MBA) במנהל עסקים. הוא חבר בוועדת המינויים העליונה של האוניברסיטה. בנוסף לפעילותו האקדמית עוסק שביט בקידום ניהול האושר של עובדים, ובשימור האיזון בין עבודה לבית ומרצה ומייעץ לארגונים שונים. משמש גם כדירקטור חיצוני בבית ההשקעות אינפיניטי. שביט מרבה לעסוק במחקריו בשילוב בין חשיבה כלכלית ותיאוריה כלכלית ובין רגשות ואושר. בין היתר חקר את הגורמים המשפיעים על העדפות זמן והיכולת לדחות סיפוקים ואת הקשר בין רגשות לבין תפיסת סיכון. חלק ממחקריו עוסק בתחום כלכלת האושר ובכלים לניהול האושר. מחקריו מיישמים תיאוריה כלכלית ומודלים כלכליים לבחינת שימור וצמיחת האושר לטווח הארוך תוך בדיקה אמפירית, על ידי שימוש בשאלונים, סקרים וניסויים כלכליים. הוא מעורב במספר פעילויות אקדמיות נוספות, ובין היתר הוא חבר מערכת ועורך משנה בכתבי עת בתחום הכלכלה ההתנהגותית דוגמת Journal of Behavioral and Experimental Economics. שביט נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בגבעתיים. טל שביט, ברשת החברתית פייסבוק טל שביט, ברשת החברתית LinkedIn טל שביט, באתר ResearchGate טל שביט, באתר גוגל סקולר טל שביט, באתר Academia.edu טל שביט, באתר של אוניברסיטת אריאל בשומרון (באנגלית) רותם שטרקמן, הסוד הגדול: למה הישראלים כל כך מאושרים, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2018 טל שביט, לקשישים מגיעה גם "פנסיית אושר", באתר כלכליסט, 4 באוקטובר 2019 פרופ' טל שביט, באתר אוניברסיטת אריאל בשומרון רותם שטרקמן, הסוד הגדול: למה הישראלים כל כך מאושרים, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2018 בעלי תפקידים בבית ההשקעות אינפיניטי Tal Shavit - Editorial Board - Journal of Behavioral and Experimental Economics - Journal - Elsevier, journals.elsevier.com
עבר הבאיקל

עבר הבאיקל (ברוסית: Забайка́лье, "זבאיקליה") או דאוריה (ברוסית: Даурия) הוא חבל ארץ בחלקה המזרחי של רוסיה, מזרחית לימת באיקל, וחלקים קטנים ממנו נמצאים גם במונגוליה ובסין. שטחו הרוסי מחולק בין חבל עבר הבאיקל ורפובליקת בוריאטיה. ב-2017 הוכרזו חלקים מהחבל ברוסיה ובמונגוליה, ובכללם שמורת הטבע הדאורית (אנ'), כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. עבר הבאיקל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המוזיאון במבשלת התרבות

המוזיאון במבשלת התרבות (בגרמנית: Museum in der Kulturbrauerei) הוא מוזיאון להיסטוריה גרמנית עכשווית. התערוכה הקבועה מתמקדת בחיי היומיום בגרמניה המזרחית. המוזיאון שוכן במתחם בניינים שנקרא "מבשלת התרבות" (Kulturbrauerei) ברובע פרנצלאואר ברג וברובע פנקו בברלין ומכאן שמו. נושא התערוכה הקבועה שמציג המוזיאון הוא "חיי היומיום בגרמניה המזרחית". הוא מראה את המתח בין הציפיות של המערכת הפוליטית לבין תנאי החיים האמיתיים של תושבי גרמניה המזרחית. אוסף העיצוב התעשייתי מאגד מוצרים, פוסטרים, חומרי ארכיון ותצלומים המתעדים את ההיסטוריה של העיצוב והתרבות בחיי היומיום באזור הכבוש הסובייטי ולימים במזרח גרמניה. התערוכה מורכבת מכ-800 חפצים מקוריים וכן למעלה מ-200 מסמכים, הקלטות סרטים וקול ודוחות ביוגרפיים. המוזיאון פתח את שעריו ב-2013. הוא ממוקם במבשלת שולטהייס לשעבר, שהיא כיום אתר מוגן. קרן בית ההיסטוריה (Haus der Geschichte der Bundesrepublik Deutschland) פיתחה את הבניין ההיסטורי הזה עבור מוזיאון מודרני. הכניסה חינם. המוזיאון מציע מדריך שמע בחינם לתערוכה הקבועה באנגלית, גרמנית, ספרדית, צרפתית ואיטלקית. מדיה וקבצים בנושא המוזיאון במבשלת התרבות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון במבשלת התרבות הדרכה קולית של המוזיאון אתר מבשלת התרבות (בגרמנית) "Museum in the Kulturbrauerei". Museumsportal Berlin. נבדק ב-19 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Museum in the Kulturbrauerei Organisation". Haus der Geschichte Foundation. נבדק ב-19 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Museum in the Kulturbrauerei". Euromuse.net - The exhibition portal for Europe. נבדק ב-19 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Alltag in der DDR". Haus der Geschichte Foundation. נבדק ב-19 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה)
פאראטה

פאראטה (בהינדי: परांठा; באנגלית: Paratha) הוא לחם שטוח ועגול העשוי מקמח חיטה מלא ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית. בצק הפאראטה עשוי לרוב מקמח חיטה מלא בשם אטה שאותו מרדדים עם מים ומלח, מקפלים את הבצק משמנים עם גהי או שמן וממלאים בפירה, פניר וירקות או בשר. הפאראטה נחשב למנה ראשונה. בדרך כלל אוכלים אותו לצד חביתה, חמאה, צ'אטני, חמוצים, קטשופ, יוגורט או ראיטה. השם "פאראטה" נגזר מצמד המילים פאראט (Parat) ואטה (Atta), שפירושם שכבות של בצק מבושל בשפת הסנסקריט. הלחם מוזכר לראשונה באנציקלופדיה בסנסקריט שנכתבה על ידי סומשווארה השלישי במאה ה-12. המקורות המדויקים של הפאראטה אינם ברורים, שכן היא התפתחה עם הזמן מלחם שטוח פשוט יותר. עם זאת, לחמים שטוחים היו חלק מהמסורת הקולינרית של תת-היבשת ההודית במשך אלפי שנים. ללחם הפאראטה גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבסיסית קיימות גם גרסאות נוספות: אלו פאראטה (Aloo Paratha): לחם פיקנטי, ממולא בתפוח אדמה מבושל ובצל. צ'ילי פאראטה (Chili Parotha): לחם חריף הממולא בצ'ילי. גובי פאראטה (Gobi Paratha): לחם ממולא בכרובית וירקות. מוגלאי פאראטה (Mughlai Paratha): לחם ממולא המטוגן בשמן עמוק במילוי ביצה ובשר טחון, גרסה זו נפוצה בבנגלדש. מורטל פאראטה (Murthal Paratha): לחם ממולא הנפוץ באזור דלהי. פאראטה רוטי (Paratha Roti): לחם שנמרח בחמאה מזוקקת (גהי) ולאחר מכן מבושל על מחבת טאווה. מדיה וקבצים בנושא פאראטה בוויקישיתוף מתכון להכנת פאראטה, באתר השולחן Myanmar (Burma)., Lonely Planet Publications, 2000, ISBN 978-0-86442-703-8. (באנגלית) Chitrita Banerji, Eating India: An Odyssey into the Food and Culture of the Land of Spices, Bloomsbury Publishing USA, 10 בדצמבר 2008, ISBN 978-1-59691-712-5. (באנגלית) רות אוליבר, פראטה, באתר השולחן, ‏12 באוגוסט 2019 מתכון: פראטה תפוחי אדמה וגבינה עם ראיטה וצ'אטני, באתר mako Neera Verma, Mughlai Cook Book, Diamond Pocket Books (P) Ltd., ISBN 978-81-7182-547-9. (באנגלית) A dictionary of Urdu, classical Hindi, and English, web.archive.org, ‏9 ביוני 2020 K. T. Achaya, The Story of Our Food, Universities Press, נובמבר 2003, ISBN 978-81-7371-293-7. (באנגלית) Dassana Amit, Classic Aloo Paratha Recipe | Punjabi Aloo ka Paratha, Dassana's Veg Recipes, ‏1 בנובמבר 2022 (באנגלית) magazine.shufersal.co.il, אלו פראטה - לחם הודי מסורתי, באתר magazine.shufersal.co.il Hebbars Kitchen, chilli parotta recipe | chilli paratha recipe | chilli kothu parotta, Hebbar's Kitchen, ‏4 בנובמבר 2019 (באנגלית) Dassana Amit, Gobi Paratha (Cauliflower Stuffed Flatbread), Dassana's Veg Recipes, ‏9 ביוני 2021 (באנגלית) Ken Albala, Food Cultures of the World Encyclopedia [4 volumes: [Four Volumes]], ABC-CLIO, 25 במאי 2011, ISBN 978-0-313-37627-6. (באנגלית)
איסט אורנג'

איסט אורנג' (באנגלית: East Orange) היא עיר במחוז אסקס שבניו ג'רזי, ארצות הברית. נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית העיר מדורגת במקום ה-17 בניו ג'רזי. בשנת 1666 30 משפחות מהמושבה ניו הייבן שבקונטיקט החליטו לעזוב את המושבה והתיישבו במספר נקודות לאורך נהר פסאיק (אנ'). איסט אורנג' הייתה בתחילה חלק מניוארק והייתה ידועה במקור כהרי ניוארק. ב-7 ביוני 1780, תושבי העיר של הרי ניוארק הצביעו באופן רשמי בעד אימוץ השם אורנג', אך רק ב-13 במרץ 1860 התאגדה אורנג' רשמית כעיר. מיד לאחר מכן, העיר החדשה החלה להתפצל לקהילות קטנות יותר, בעיקר בגלל מחלוקות מקומיות לגבי העלויות של הקמת מחלקות משטרה, כיבוי אש וכבישי אגרה. דרום אורנג' התאגדה ב-26 בינואר 1861, פיירמאונט (מאוחר יותר הפכה לחלק מווסט אורנג') ב-11 במרץ 1862, איסט אורנג' ב-4 במרץ 1863 וווסט אורנג' (כולל פיירמאונט) ב-14 במרץ 1863. חלקים מהעיר הם חלק מאזור ארגוני עירוני (UEZ)(אנ'), אחד מ-32 אזורים המכסים 37 עיריות ברחבי ארצות הברית. בין המפורסמים שנולדו או גדלו בעיר: ג'יימס בליש, דיון וורוויק, ריצ'רד ת'יילר, קווין לטיפה, גורדון מקריי, ברווין נייט ואנני אוקלי. איתמר בן-אב"י גם התגורר בעיר עד פטירתו בשנת 1943. מדיה וקבצים בנושא איסט אורנג' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איסט אורנג' (באנגלית) איסט אורנג', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Pierson, David Lawrence. History of the Oranges to 1921: Reviewing the Rise, Development and Progress of an Influential Community – Volume 1. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מבשלת התרבות

מבשלת התרבות (בגרמנית: Kulturbrauerei) היא מתחם בניינים בן 25,000 מ"ר בברלין. במקור נבנתה ופעלה כמבשלה. החצרות והארכיטקטורה הייחודית שלה מוגנות כאנדרטה מאז 1974 והיא אחת הדוגמאות הבודדות שהשתמרו היטב של אדריכלות תעשייתית בברלין מסוף המאה ה-19. מבשלת התרבות נתמכת על ידי קרן נאמנות בשם טרויהאנדאנשטאלט (Treuhandanstalt) ומופעלת באופן מסחרי כמרכז תרבות בשכונת קולוויץ ברובע פרנצלאואר ברג (פנקו). היא כוללת בתי קולנוע, תיאטראות, מועדונים וחדרי אירועים. היא שוכנת קרוב לתחנת הרכבת התחתית של ברלין אברסוואלדר שטראסה. כיום מתקיימים במבשלת התרבות אירועים, קונצרטים ופסטיבלים קבועים. ארגונים שהתיישבו באתר של מתחם המבשלה לשעבר הם: Kino in der Kulturbrauerei, קולנוע עם שמונה מסכים, אחד מהתיאטראות הראשונים בברלין תיאטרון רמבזמבה PANDA Nicht nur Russisches Theatre (פנדה – תיאטרון לא רק לרוסים), מקום אירוע לקונצרטים רוסיים, קריאה וכו'. Literaturwerkstatt Berlin/ lyrikline.org – תחנת קריאה משרד וסטודיו של להקת 17 Hippies מסעדת פרנץ ופרנץ קלוב (שנודעה בעבר בשם פרנץ-קלאב) Kesselhaus in der Kulturbrauere – אולם אירועים Alte Kantine – אולם אירועים סודה קלאב, מועדון ריקודים מועדון 23, מועדון ריקודים פאלה – אולם אירועים Schule für Bildende Kunst und Gestaltung – בית ספר לאמנות המוזיאון במבשלת התרבות – מוזיאון על חיי היומיום בגרמניה המזרחית, קרן בית ההיסטוריה Ch. Links Verlag, הוצאה לאור be.bra verlag, הוצאה לאור אוניברסיטת ניו יורק, סניף ברלין Berlin on Bike, מארגן טיולי אופניים מרכז מידע לתיירים TIC Quandoo, פלטפורמת הזמנת מסעדות מדיה וקבצים בנושא מבשלת התרבות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מבשלת התרבות (באנגלית) אתר ברלין באופניים (באנגלית) סודה קלאב במבשלת התרבות (באנגלית) "Kulturbrauerei location map". Kulturbrauerei, TLG Immobilien AG. נבדק ב-19 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה)
ויקטור גיוקרס

ויקטור איינר גיוקרס (נולד ב-4 ביוני 1998) הוא כדורגלן שוודי ממוצא הונגרי, המשחק בעמדת החלוץ בספורטינג ליסבון ובנבחרת שוודיה. גיוקרס חתם בקבוצת ברומאפוייקארנה השוודית בשנת 2013 והצטרף למחלקת הנוער של המועדון. הוא התקדם דרך מחלקות הנוער עד שערך את הופעתו בקבוצה הבוגרת שנתיים לאחר מכן. הוא כבש את שעריו הראשונים עבור המועדון ב-20 באוגוסט 2015, כאשר כבש צמד בניצחון של 0-3 על סילביה בגביע השוודי. בהמשך, הוא עזר לברומאפויקארנה להגיע לחצי גמר הגביע השוודי לאחר שגיוקרס כבש את שער הניצחון ברבע הגמר נגד אלפסבורג. ב-1 בינואר 2018, גיוקרס הצטרף באופן רשמי לברייטון אנד הוב אלביון והחל להתאמן בקבוצת המילואים של המועדון. גיוקרס ערך את הופעתו עבור הקבוצה הבוגרת ב-28 באוגוסט 2018, כשהוא פתח בהרכב בהפסד 1-0 לסאות'המפטון במסגרת גביע הפוטבול ליג. ביולי 2019, הוא הושאל למועדון זנקט פאולי מליגת המשנה בגרמניה. גיוקרס כבש את השער הראשון שלו עבור המועדון הגרמני ב-29 בספטמבר 2019, בניצחון 0-2 על ס.ו. זנדהאוזן. ב-17 בספטמבר 2020, גיוקרס כבש את השער הראשון שלו עבור ברייטון בניצחון 0-4 על פורטסמות' בגביע הפוטבול ליג. ב-2 באוקטובר 2020, הוא הצטרף בהשאלה לסוונסי סיטי. גיוקרס הצטרף לקובנטרי סיטי בהשאלה ב-15 בינואר 2021. גיוקרס ערך את הופעת הבכורה שלו ארבעה ימים לאחר מכן, כששיחק 59 דקות בהפסד 3-0 לרדינג. ב-27 בינואר 2021, הוא כבש את שערו הראשון בקובנטרי בניצחון 0-2 על שפילד ונסדיי. גיוקרס חזר לקובנטרי סיטי ב-9 ביולי 2021, לאחר שחתם על חוזה לשלוש שנים. בעונת 2022/2023 בצ'מפיונשיפ, גיוקרס נבחר לשחקן החודש בנובמבר לאחר שכבש ארבעה שערים בארבעה משחקים, ואף הוביל את קובנטרי לארבעה ניצחונות רצופים. ב-13 ביולי 2023 חתם לחמש שנים בספורטינג ליסבון, אשר רכשה את כרטיס השחקן שלו תמורת 20 מילון אירו. ב-8 בינואר 2019, גיוקרס ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת שוודיה בהפסד 1-0 לנבחרת פינלנד. שלושה ימים מאוחר יותר, גיוקרס כבש את שערו הראשון בנבחרת שוודיה בתיקו 2-2 מול נבחרת איסלנד. באוקטובר 2021, לאחר שכבש 9 שערים מתוך 11 משחקים בצ'מפיונשיפ, גיוקרס זומן לנבחרת שוודיה על מנת להחליף את זלאטן איברהימוביץ', שנפצע, ולייצג את מדינתו נגד נבחרות קוסובו ויוון במוקדמות מונדיאל 2022. מדיה וקבצים בנושא ויקטור גיוקרס בוויקישיתוף ויקטור גיוקרס, ברשת החברתית אינסטגרם ויקטור גיוקרס, באתר Transfermarkt ויקטור גיוקרס, באתר Soccerway ויקטור גיוקרס, באתר WorldFootball.net ויקטור גיוקרס, באתר National Football Teams ויקטור גיוקרס, באתר FootballDatabase.eu Viktor Gyokeres excited joining Brighton: I'll start with U23s, tribalfootball Viktor Gyokeres heads to Swansea on loan, brightonandhovealbion Confirmed: Coventry City complete fourth summer signing as Brighton player returns, coventrytelegraph
הפלנטריום של צייס

הפלנטריום של צייס (בגרמנית: Zeiss-Großplanetarium) הוא פלנטריום בברלין, ואחד ממצפי הכוכבים המודרניים הגדולים באירופה. הפלנטריום נמצא בגבול שיכון ארנסט-תלמן-פארק ברובע פרנצלאואר ברג בברלין. הפלנטריום של צייס היה אחד הבניינים האחרונים שנבנו בגרמניה המזרחית. הוא נבנה ב-1987, יום השנה ה-750 לברלין. תכנון האזור החל בעבודות גז ישנות שנועדו להריסה עד 1981. יום השנה נתן הזדמנות לממשלה הקומוניסטית ליצור סגנון דיור חדש, בנייני מגורים רבי קומות דקורטיביים, מרכז תרבות עם מסעדות ופלנטריום שאמור היה להיות גדול יותר ממצפה הכוכבים של ארכנהולד בברלין. הבניין תוכנן על ידי האדריכל ארהרד גיסקה (Erhardt Gißke), ונפתח ב-9 באוקטובר 1987. כיפת האולם המרכזי היא בקוטר 23 מטר ומצוידת במקרן פלנטריום Universarium IX מבית צייס. בבניין יש בית קפה ובית קולנוע עם 160 מקומות ישיבה. באולם הכיפה יש מקרן פלנטריום, 100 מקרני שקופיות, מופעי לייזר, ציוד סאונד ואולפן הקלטות למופעים. הבניין משמש למופעי אסטרונומיה, ואולם הכיפה עם 292 מושבים מאפשר גם קונצרטים מוזיקליים ודרמת אודיו, עם "תיאטרון אודיו תחת שמי כוכבים" מאז 1995. הבניין הוא אחד ממקומות ההקרנה של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין שמתקיים כל שנה בפברואר. יש בו שני חללים זמינים להקרנות סרטים: אולם הפלנטריום עם 307 מושבים, ואולם קולנוע עם 160 מושבים. מדיה וקבצים בנושא הפלנטריום של צייס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפלנטריום של צייס (באנגלית) אודיסיאה ומדע בדיוני בפלנטריום הפלנטריום של צייס, ברשת החברתית פייסבוק "Zeiss Grossplanetarium – History". lays the cornerstone for the new Zeiss Major Planetarium in Berlin. "Festival Map: Zeiss Planetarium". Berlinale. נבדק ב-22 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Festival Map: Zeiss Planetarium". Berlinale. נבדק ב-22 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
ברכיה הלוי

רבי ברכיה הלוי היה רב ופייטן בפרובנס במאה ה-12, אחיו הצעיר של רבי זרחיה הלוי (בעל המאור). ר' ברכיה הלוי נולד בסביבות שנת 1130 לרבי יצחק הלוי, מתלמידי החכמים בגירונה, שהיגר לפרובנס והתיישב בנרבונה. אחיו הגדול היה רבי זרחיה הלוי (הרז"ה) בעל ספר המאור, שמזכיר אותו בספרו ספר המאור הגדול ואף הקדיש לו כמה משיריו. מצויות בידינו התכתבויות של שני האחים, ובהן גם שאלות ששאל רבי ברכיה את אחיו הגדול. לא ידוע לנו רבות על קורות חייו, אך ככל הנראה הוא לא ישב בלוניל אלא בנרבונה. תא שמע מעריך כי עם שובו של הרז"ה לגירונה היה שם אחיו. ידועים לנו מספר פיוטים שחיבר. ידועים שמותיהם של שנים מבניו: האחד, רבי יהודה בן ברכיה (ריב"ב), מחבר שיטת ריב"ב - פירוש על הלכות הרי"ף, המבוסס הרבה על תורת דודו בעל המאור. בן נוסף הוא רבי יצחק בן ברכיה, פייטן. לעיתים החליפו בינו ובין בן דודו רבי יצחק בן זרחיה. חיבר קדושתא לשבת פרה שהשתמרה במחזורי נוסח קטלוניה. הקדושתא מופיעה בחלק מכתבי היד של נוסח פרובנס, שכנראה מייצגים את מנהג לנגדוק, אך בכתבי יד אחרים, וכן במנהג פרובנס הנדפס, מופיעה קדושתא אחרת. בכתיבת הקדושתא, הלך בדרך פייטני ספרד הקלאסיים, ושילב בתוכה לאחר פיוטי ה"מגן", ה"מחיה" וה"משלש" פזמונים הכתובים בסגנון ספרדי. ישראל דוידזון מונה 8 פיוטים ממנו: אודה אתכם, אשמתי ואשמו, בוחן לבות, בנים בלבב, ברבות עתים, ברום גלגל, המן על, שובו שובבים. עוד 5 פיוטים מר' ברכיה פרסם אברהם יצחק כ"ץ: אל נערץ מסוד קדושים, בניהם רחם כמאז, בנים מבית עבדים, בסוד אלהים אין לחקור, יום לך רעיוני ננהים. נוסף להם פיוט אזהרות שחיבר לשבת קודם חג הסוכות. בנימין בר-תקוה, סוגות וסוגיות בפיוט הפרובנסלי והקטלוני, באר שבע תשס"ט. ישראל מ' תא-שמע, רבי זרחיה הלוי בעל המאור ובני חוגו, ירושלים: תשנ"ג, עמ' 15-16. אברהם יצחק כ"ץ, יגל חזון : חמישים שירים חדשים מתקופת ספרד / יוצאים לאור לראשונה, על-פי כתב-יד מברצלונה באוסף גינצבורג במוסקבה, עם מבואות והערות מאת אברהם יצחק כ"ץ. ירושלים: מ. ניומן, 1964. יעקב שפיגל, "אזהרות לרבי ברכיה הלוי לשבת קודם סוכות", אור ישראל כה [ז א] (תשרי תשס"ב), עמ' ט–כב, באתר אוצר החכמה אוצר הגדולים, ג, הכהן, נפתלי יעקב, תשכ"ז - תש"ל, ערך קעז. גיטין, דף ז עמ' א בדפוס וילנא עידן פרץ, "נוסח קטלוניא: קווי יסוד בתפילות הקבע ובמערכות הפיוטים", מכילתא ב (תשפ"א), עמ' 113. פרץ, "נוסח קטלוניא: קווי יסוד בתפילות הקבע ובמערכות הפיוטים", עמ' 114. בנימין בר-תקוה, "'אביר אזרחים לאור עולם כיצא': קדושתא לראש השנה קרוב לוודאי מאת מנחם המאירי", דרך אגדה יג (תשע"ו), עמ' 38–40. אוצר השירה והפיוט - ד השלמות ומפתחות, עמ' 373 אברהם יצחק כ"ץ, יגל חזון : חמישים שירים חדשים מתקופת ספרד / יוצאים לאור לראשונה, על-פי כתב-יד מברצלונה באוסף גינצבורג במוסקבה, עם מבואות והערות מאת אברהם יצחק כ"ץ. ירושלים: מ. ניומן, 1964, עמ' 141 יעקב שפיגל, "אזהרות לרבי ברכיה הלוי לשבת קודם סוכות", אור ישראל כה [ז א] (תשרי תשס"ב), עמ' ט–כב, באתר אוצר החכמה.
יונינה גרבר-טלמון

יונינה גרבר-טלמון (8 באוגוסט 1923 – 27 באפריל 1966) הייתה פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. הניחה את היסודות למחקר הסוציולוגי של התנועה הקיבוצית. נולדה בשם יונינה גרבר בפתח תקווה ב-1923, לפרומה ואריה. אמה, פרומה פירסט, גדלה אצל הרב יוסף רוזין. אביה, אריה-ליאון גרבר, היה נכד למייסדי פתח תקווה. בשנת 1940 החלה ללמוד באוניברסיטה העברית וכתבה את עבודת המאסטר ואת עבודת הדוקטורט בהנחיית מרטין בובר. נושא עבודת הדוקטורט שלה היה "זמן מיתי והיסטורי בחברות פרימיטיביות וארכאיות", ושילב מחקר חברתי עם מושגים פילוסופיים. בשלהי המנדט הבריטי נשלחה, יחד עם בעלה שמריהו טלמון, למחנות המעצר בקפריסין, שם לימדו במסגרת סמינר רוטנברג, בית ספר להשכלת מבוגרים שהפעילה קבוצת סטודנטים ומורים מן האוניברסיטה העברית. עם שובם מקפריסין הייתה קצינת סעד בחזית ירושלים במלחמת העצמאות. לאחר סיום הדוקטורט נסעה להשתלמות בבית הספר לכלכלה של לונדון. עם חזרתה לישראל בשנת 1951 הצטרפה לצוות המחלקה לסוציולוגיה, שכלל אז את שמואל נח אייזנשטדט, יוסף בן-דוד ויעקב כ"ץ, ולימדה בה עד לפטירתה ממחלה קשה בגיל 42. משנת 1953 התמקד מחקרה בתנועה הקיבוצית, בדגש על דפוסי המשפחה בקיבוץ. במקביל עסקה גם בחקר הסוציולוגיה של הדת ושל תנועות דתיות. מערך המחקר על הקיבוץ התבסס על שיתוף פעולה הדוק עם כמה מן התנועות הקיבוציות, והיה גם סדנת לימוד לסוציולוגים ישראליים צעירים רבים. פירות המחקר התפרסמו בספר לאחר מותה. התגוררה בשכונת ארנונה שבירושלים עם בן זוגה ושתי בנותיהם. יונינה טלמון-גרבר, יחיד וחברה בקיבוץ: מחקרים סוציולוגיים, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ל. על פרופסור יונינה גרבר-טלמון ז"ל: דברים שנאמרו לזכרה ע"י יהושע אריאלי, יוסף בן דוד, אריק ה כהן, יעקב כץ ביום השלושים לפטירתה, י' בסיון תשכ"ו, 25 במאי 1966, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ו. רשימת כתביה בקטלוג הספרייה הלאומית יאיר בורוכוב, "חסודה נסיכה": סיפורה של הבת שהרוגצ'ובער אימץ – נחשף, באתר חב"ד און ליין, ‏26 במאי 2022 על פרופסור יונינה גרבר-טלמון ז"ל: דברים שנאמרו לזכרה ע"י יהושע אריאלי, יוסף בן דוד, אריק ה כהן, יעקב כץ ביום השלושים לפטירתה, י' בסיון תשכ"ו, 25 במאי 1966, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ו, עמ' 17 יונינה טלמון-גרבר, יחיד וחברה בקיבוץ, מחקרים סוציולוגיים, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ל, עמ' י"ג-י"ד על פרופסור יונינה גרבר-טלמון ז"ל: דברים שנאמרו לזכרה ע"י יהושע אריאלי, יוסף בן דוד, אריק ה כהן, יעקב כץ ביום השלושים לפטירתה, י' בסיון תשכ"ו, 25 במאי 1966, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ו, עמ' 6 על פרופסור יונינה גרבר-טלמון ז"ל: דברים שנאמרו לזכרה ע"י יהושע אריאלי, יוסף בן דוד, אריק ה כהן, יעקב כץ ביום השלושים לפטירתה, י' בסיון תשכ"ו, 25 במאי 1966, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ו, עמ' 11
קמח אטה

קמח אטה (בהינדי: आटा; באנגלית: Atta Flour) הוא קמח חיטה מלא שמקורו במדינות תת-היבשת ההודית. הקמח עשוי מחיטת דורום והוא משמש להכנת לחמים שטוחים כגון צ'פאטי, רוטי, נאן, פאראטה ופורי. פירוש המילה "אטה" (Atta), בשפת ההינדי הוא דגן מלא. מדיה וקבצים בנושא קמח אטה בוויקישיתוף מידע על קמח פאראטה, באתר Kannammacooks From flatbread to sandwich loaf, World Grain (באנגלית) Atta | Baking Ingredients, BAKERpedia, ‏10 ביוני 2015 (באנגלית) Anil Panghal, Navnidhi Chhikara, B. S. Khatkar, Characterisation of Indian wheat varieties for chapatti (flat bread) quality, Journal of the Saudi Society of Agricultural Sciences 18, 1 בינואר 2019, עמ' 107–111 doi: 10.1016/j.jssas.2017.02.005
דוד הורן (מקים בית"ר ירושלים)

דוד הורן (1 במאי 1916 – 29 באוקטובר 1977 קרסנויארסק, סיביר - ירושלים, ישראל) היה ראש קן תנועת הנוער בית"ר בירושלים, חבר אצ"ל והקים את קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים. דוד הורן, בנם של למל הלוי ובלומה הורן, נולד בסיביר ב-1 במאי 1916, לשם הוגלה אביו בשלהי מלחמת העולם הראשונה עקב פעילות ציונית ענפה בעירו. אימו הצטרפה אל בעלה עם בני המשפחה. לארץ ישראל הגיעה המשפחה דרך פולין ב-1925 (העלייה הרביעית) והתיישבה בירושלים, העיר אליה ערג אבי המשפחה שנים רבות. משחר נעוריו ספג דוד בביתו את ההכרה הלאומית, את הגאווה היהודית והאמונה בתקומת ישראל ועצמאותה. דוד הצטרף לתנועת בית"ר ועד מהרה נעשה רב השפעה בקרב הנוער בירושלים ובקרב חניכיו הרבים. ב-1934 התפרסם הורן כשהוריד את דגל צלב הקרס מעל הקונסוליה הגרמנית בירושלים, לאחר מכן הצטרף למאבק בשלטון המנדט הבריטי בארץ ישראל. בימי המנדט נעצר לעיתים תכופות וישב בכלא עכו, בבית הסוהר המרכזי בירושלים, במחנה המעצר בלטרון ובבתי כלא אחרים בארץ. ב-1936 הקים את קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים אשר התבססה על חברי תנועת בית"ר. ב-1937 היה המרכז של מחנות עבודה לכיבוש העבודה העברית בזכרון יעקב, בפרדסי רחובות ובמטעי הטבק בראש פינה. הוא נודע בתנועה בשל נגינת המפוחית העליזה שלו, וקול החצוצרה שהצעידה אחריה רבים בכנסים במחנות ובימי הספורט. עם הגלייתם של לוחמי המחתרת לאפריקה הוגלה גם הורן בין 251 הראשונים. הוא חזר לארץ לפני הקמת המדינה, והמשיך לפעול בסניף התנועה בירושלים, במסדר על שם זאב ז'בוטינסקי – "מצודת מוריה", ובהתנדבות לשמירה במעלה אדומים. הורן נפטר ב-29 באוקטובר 1977, בגיל 61, והשאיר אחריו את רעייתו אביבה, בן ובנות. רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים, פרק ראשון, דוד הורן וקבוצת הכדורגל הראשונה, עמוד 14, הוצאת Media41LTD דוד הורן ז"ל - חולם ולוחם - "מלאו שלושים יום מאז נסתלק מאיתנו דוד הורן ז"ל...", מעריב, 28 בנובמבר 1977
Forever (אלבום של ספייס גירלז)

Forever (בעברית: לנצח) הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הבנות הבריטית ספייס גירלז. האלבום יצא לאור ב-1 בנובמבר 2000, על ידי חברת התקליטים וירג'ן רקורדס. זהו אלבום האולפן האחרון של הלהקה ותקופה קצרה לאחר צאתו הלהקה התפרקה. זהו האלבום הכי פחות מצליח של הלהקה, אשר נכנס למקום השני במצעד המכירות האירופאי, אחרי להקת הבנים ווסטלייף שהגיעה למקום הראשון. האלבום, ממנו יצאו רק 2 סינגלים, עבר שינוי מוזיקלי מפופ קלאסי, למוזיקת R&B. השינוי בסגנון המוזיקלי כמו גם הפער בין הסינגל האחרון של להקה שיצא יותר משנתיים לפני צאת האלבום גרמו לירידה בפופולריות של הלהקה והובילו לחוסר ההצלחה של האלבום. כמו כן, פרישתה של ג'רי האליוול והעבודה במקביל על אלבומי הסולו של חברות הלהקה, לא תרמו גם הם להצלחת האלבום. האלבום כולל 11 רצועות, כאשר בגרסה המיוחדת שיצאה רק באירופה, האלבום כלל את שני הקליפים של הלהקה לסינגל Holler, והאי-סייד Let Love Lead The Way. כמו כן, כלל האלבום את הסינגל Goodbye, שיצא בחג המולד של שנת 1998. "Holler" - יצא לאור ב-23 באוקטובר 2000, כסינגל ראשון מתוך האלבום. "Let Love Lead The Way" - יצא לאור ב-23 באוקטובר 2000, כסינגל ראשון מתוך האלבום. מידע על האלבום Forever באתר MusicBrainz מידע על האלבום Forever באתר AllMusic האלבום Forever באתר Discogs האלבום Forever באתר ספוטיפיי האלבום Forever באתר דיזר האלבום Forever באתר אפל מיוזיק האלבום Forever באתר טיידל פרד ג'רקינס, ביג ברט, הארווי מייסון ג'וניור, מת'יו רואו, אליוט קנדי, רודני ג'רקינס