laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דן גבתון

דן גבתון (25 במרץ 1960 – 30 בינואר 2022) היה פרופסור לחינוך, מומחה למדיניות ולמשפט של החינוך, ראש החוג למדיניות ומינהל בחינוך, בבית הספר לחינוך שבאוניברסיטת תל אביב. שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת University College London גבתון נולד וגדל ברחובות. למד לתואר, ראשון, שני ושלישי באוניברסיטת תל אביב בתחומי המשפטים, תכנון לימודים ומינהל ומדיניות החינוך. תחומי המחקר העיקריים של גבתון היו מדיניות החינוך ומשפט החינוך (educational law) בגישה השוואתית וכן רפורמות חינוכיות בישראל ובריטניה. בין השנים 2003 ל-2005, היה חבר מליאת כוח המשימה הלאומי במערכת החינוך (ועדת דברת) ויו"ר ועדת המשנה לחקיקה של הוועדה. נפטר ב-30 בינואר 2022, ל' בשבט תשפ"ב, לאחר מחלה ארוכה. הובא למנוחות בבית העלמין ירקון . דן גבתון, "בציפייה למזרחי נ' מחלקת החינוך של טופי-גן השרון (לא נידון): מבט משווה וביקורתי על עמדת בית-המשפט העליון כלפי האינטגרציה בחינוך בישראל(הקישור אינו פעיל)", עיוני משפט 2004. דן גבתון, רפורמה טובה במחיר סביר, באתר ynet, 16 בינואר 2005 דן גבתון, חינוך, חינוך, חינוך: הגרסה הישראלית (אורכב 27.05.2020 בארכיון Wayback Machine). מידע על דן גבתון בקטלוג הספרייה הלאומית פרופ' דן גבתון התמנה כפרופ' אורח באוניברסיטה בלונדון, באתר education.tau.ac.il בית הספר לחינוך והחוג למדיניות ומנהל בחינוך מרכינים ראש לזכרו של חברנו, פרופ' דן גבתון ז"ל, באתר education.tau.ac.il ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוקידיוס

קוקידיוס (Cocidius) היה אל המלחמה, היערות והציד במיתולוגיה הקלטית. עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית זוהה עם האלים מרס וסילוונוס מהמיתולוגיה הרומית. ייתכן ומקור שמו במילה הקלטית "קוקו" (cocco) שמשמעה "אדום" (ייתכן בשל צבע פסליו) או במילה "קויט" (coit) שמשמעה "יער". פאנום קוקידיוס (מקדש קוקידיוס) היה ממוקם בסמוך ללשון ים סולווי). כתובות המוקדשות לאל התגלו לכל אורך חומת אדריאנוס וברחבי קאמבריה (בעיקר במצודות הרומיות בבירדוסוולד וביקאסל). כתובת שהתגלתה באבצ'סטר מוקדשת לקוקידיוס ורנוסטונוס (Cocidius Vernostonus - קוקידיוס אל עצי הסמבוק). תגליף של האל מהמאה הראשונה שהתגלה במצודת צ'סטרז שבחומת האדריאנוס מתארת את קוקידיוס כאדם שזרועותיו פרוסות, המחזיק מגן בידו השמאלית וחרב בידו הימנית. קוקידיוס לובש גלימה, ובחגורתו מוחזק פגיון. Clare A. Lees, Gillian R. Overing, A Place to Believe in: Locating Medieval Landscapes, Penn State Press, 2006 מדיה וקבצים בנושא קוקידיוס בוויקישיתוף תיאור קוקידיוס באתר celtnet תיאור הממצאים שהתגלו במקדש קוקידיוס
ריקאגומבדה

ריקאגומבדה (Ricagumbeda) הייתה אלה על פי המיתולוגיה הקלטית שפולחנה היה נפוץ בבריטניה בתקופה הרומית. מזבח המוקדש לאלה התגלה בביירנס שבסקוטלנד. משמעות שמה של האלה הוא "מלכת עמק הקרב" או "מלכת ארץ המתים", ומפירוש זה משערים כי תפקידה של האלה הייתה להוביל את רוחות המתים משדה הקרב אל העולם הבא. החוקרים חלוקים בשאלה האם מדובר באלה קלטית במקורה או אלה שמקורה במסורות הגרמניות (בדומה לוולקיריות), והובאה לבריטניה על ידי שכירי חרב גרמניים ששירתו בגייסות הרומיים. תיאור האלה באתר celtnet
קוונטינה

קוונטינה (Coventina) הייתה אלת המעיינות והבארות במיתולוגיה הקלטית. פולחנה של קוונטינה היה נפוץ בבריטניה בתקופה הרומית. מספר רב של כתובות המוקדשות לאלה התגלו בנורת'מברלנד, בסמוך לחומת אדריאנוס. ישנה מחלוקת האם כתובת שהתגלתה בהיספניה (ספרד של ימינו) ובגאליה נארבוננסיס (בצרפת של ימינו) מוקדשות אף הן לקוונטינה. אתר מרכזי המוקדש לאלה היה מעיין שנקרא על שמה של האלה, בקארווברג של ימינו, בסמוך לחומת אדריאנוס. באתר התגלו גם נימפאום ומיתראאום (מקדש לאל מיתרס). מקדש זה נבנה ככל הנראה בעת בניית המצודה הרומית באתר (בין השנים 128–133). האתר נחקר על ידי הארכאולוג הבריטי ג'ון קלייטון (John Clayton) בשנת 1876. מבחינת הממצאים שהתגלו באתר התגלה כי הפולחן הופסק בשנת 388 - ככל הנראה בשל עלייתו לשלטון של הקיסר הרומי תיאודוסיוס הראשון. בפסלים שהתגלו באתר בקארווברג מתוארת האלה בדמות נימפה רומית. מדיה וקבצים בנושא קוונטינה בוויקישיתוף אתר המוקדש לאלה קוונטינה תיאור מקדש האלה שהתגלה תיאור האלה באתר celtnet
קרטון

קרטון הוא משטח העשוי נייר המשמש בעיקר לצרכים תעשייתיים כחומר אריזה, אחסון ועוד. הקרטון בנוי בדרך כלל משלוש שכבות של נייר אשר דבוקות זו לזו כאשר השכבה האמצעית מקופלת לצורת סינוסואידה (צורה גלית) ובכך כולאת בתוכה חלל. קיימים גם סוגי קרטון בהם שכבות הנייר צמודות זו לזו (במבנה שאין בו חללים) או שמתווספת אליהן שכבת פלסטיק המאפשר את החוזק האופייני לקרטון. הקרטון הפך לפטנט באנגליה ב-1856. הקרטון משמש בעיקר כחומר אריזה של מוצרי תעשייה, חקלאות או מוצרים ביתיים וכן לאחסונם של מוצרים אלה. (לדוגמה: קרטוני ביצים, חלב, משקאות קלים, מוצרי חלב, תוצרת חקלאית טרייה). בנוסף יכול לשמש הקרטון כחומר בידוד, כחומר בסיס המסייע לבניה קלה וגם לשימושים כלליים אחרים. הקרטון הוא מוצר זול בשל משקלו הסגולי הנמוך. מבנה הקרטון הגאומטרי מקנה לו חוזק כפיפה שאינו קיים בנייר. שימושי הקרטון השכיחים אינם מחייבים רמת גימור גבוהה ולפיכך מתאפשר הייצור של הקרטון מנייר ממוחזר. גם הקרטון עצמו ניתן למיחזור. במקומות שבהם קיימת פסולת קרטון מרובה קיימות בדרך כלל עמדות לאיסוף קרטון למיחזור ומתקן לדחיסתו. הפסולת נמסרת למפעלי מיחזור נייר. תכונותיו של הקרטון הממוחזר פחותות: חוזק לכפיפה, עמידות פחותה לרטיבות והיכולת לעמוד בתנאי הקפאה.
ריקבון

ריקבון הוא תהליך בו חומר ביולוגי מפורק על ידי מיקרואורגניזמים כגון חיידקים ופטריות. ריקבון מופיע, למשל, ברקמות מתות, ברקמות של אורגניזם עם כשל חיסוני ובפירות בשלים. ערך מורחב – ריקבון גופה התהליכים הרגילים הבאים מיידית בעקבות מוות של אורגניזם כלשהו הם: אוטוליזה, התפוררות התאים והרקמות כתוצאה מפעילותם של אנזימים וכימיקלים של הגוף עצמו (במקרה של בעלי חיים), והתפוררות כתוצאה מפעילות חיידקית על אותו גוף. תהליך הריקבון מושפע ממספר גורמים, כמו: טמפרטורה, הימצאות חרקים, קבורה (בבני אדם), אלימות שמופעלת כלפיה (לעיתים, זו סיבת המוות), לחות, חניטה, או השתמרות טבעית. צמחים אשר נבלו מסיבות כמו אי חשיפה לאור או אי השקיה, מתפרקים גם הם בתהליך של פירוק חיידקי, זאת בנוסף לחשיפה לאוויר, אשר מזרזת את התהליך. ערך מורחב – קומפוסט קומפוסט הוא סוג של זבל אשר נוצר מחומר צמחי שהתפרק וחומרי ההזנה בו הפכו לזמינים בעקבות תהליך הרקבון. כדי לגרום לפירוק מהיר ואיכותי נהוג ליצור ערמת קומפוסט המכילה חומרים צמחיים שונים אותם מפרקים חרקים וחיידקים אירוביים. כאשר הקומפוסט מוכן הוא מכיל בערך 60–70 אחוזים של חומר אורגני [דרושה הבהרה]. קירור של פירות וירקות למאכל מאט את הפעילות החיידקית, ומונע ריקבון זריז, אך בסופו של דבר כל הפירות, הירקות והצמחים יירקבו. ריקבון בתוצרת חקלאית מוריד את איכותה, פוגם בצורתה, במרקמה, בטעמה ובריחה. ייבוש צמחים ושימורם בדרכים שונות מסייע לנצל את ערכם הרפואי של הצמחים וחלקיהם גם שלא בעונתם, ומונע ריקבון. לא כל התכונות הטובות שבמזון צמחי נשארות כשהיו אחרי הייבוש והשימור. הקפאה היא אחת הדרכים המומלצות לשימור צמחי תבלין. תהליך התפרקות גופות בעלי חיים בטבע הוא מהיר יחסית, עקב החשיפה הרבה לחיידקים ולחרקים. התנאים בטבע מזרזים את תהליך הריקבון. ערך מורחב – פגר גופת בעל חיים (נקראת: פגר או נבלה) מתחילה בתהליך הריקבון מיד לאחר המוות. בגופה, מתרבים חיידקים וחרקים, וכתוצאה מכך מתפשט ריח עז ואופייני בקרבת הנבלה. בעקבות התרבות חיידקים, נבלות הן כר פורה להתרבות של מחלות שונות. בסרט הקולנוע "זד ושני אפסים" של הבמאי פיטר גרינוויי (משנת 1985) קיים עיסוק רב של גיבור הסרט בריקבון של גופות. הגיבור נוהג לצלם בווידאו תהליכים של ריקבון גופה של בעלי חיים שונים, ולהריצם בהילוך מהיר - ואף מסיים את חייו תוך כדי כך שריקבון גופתו מתועד בווידאו. ריקבון גופה סרטון תיעוד של התפרקות גופת ארנב בטבע, מתוך אתר יוטיוב מדריך לטיפול בצמחים
ג'ון נייבר

ג'ון פיליפס נייבר (באנגלית: John Phillips Naber; נולד ב-20 בינואר 1956). הוא שחיין עבר אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם בסגנון גב. השחיין הראשון בהיסטוריה שירד מתחת לשתי דקות במשחה ל-200 מטר גב (1:59.19 דקות). נייבר נולד באוונסטון, אילינוי. בגיל 9 כשביקר עם משפחתו באולימפיה בטיול ליוון הצהיר שבבוא היום יהיה אלוף אולימפי. נייבר החל להתאמן בשחייה תחרותית רק בגיל 13. הוא התנשא לגובה של 1.98 מטר. למד באוניברסיטת דרום קליפורניה ובמהלך לימודיו השתתף בתחרויות שחייה ב-NCAA. באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד (לשעבר יוגוסלביה). בשנת 1973 זכה נייבר במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:06.91 דקות, אחרי האלוף האולימפי, אלוף העולם בשחייה ובעל השיא העולמי רולנד מאתס ממזרח גרמניה, שקבע שיא עולם חדש של 2:01.87 דקות וזולטאן וראסטו מהונגריה (2:05.89 דקות). באליפות המכללות של ארצות הברית בשחייה זכה נייבר בשנים 1974 ו-1975 בתארים במשחים ל-500 יארד חופשי ובשני משחי הגב וכן גם בשנים 1976 ו-1977, בסך הכל 10 תוארי NCAA אישיים. בנוסף, היו לו עוד חמישה תארים בשליחים. הוא החזיק בשיא המכללות של 10 תארים אישיים עד שנת 1987 שבה פאבלו מוראלס זכה ב-11 תארים אישיים. הוא מחזיק עד עצם היום זה ב-15 תוארי מכללות. באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה נייבר ב-5 מדליות, מהן 4 זהב שתיים אישיות ושתיים במסגרת משחה השליחים ומדליית כסף. בכל ארבעת המישחים בהם ניצח הוא שיפר את השיא העולמי. במשחה ל-100 מטר גב הוא קבע שיא עולם חדש של 55.49 שניות, תוך שהוא מקדים את חברו לנבחרת פיטר רוקה ואת השיאן העולמי הקודם המזרח גרמני רולנד מאתס. כבר בשלב חצי הגמר הוא שיפר את השיא העולמי כששחה תוצאה של 56.19 שניות. במשחה ל-200 מטר גב האמריקאים זכו בניצחון משולש כשנייבר המנצח יורד לראשונה בהיסטוריה מתחת ל-2 דקות וקובע זמן מדהים של 1:59.19 דקות. שני שיאי עולם אלו שרדו 7 שנים עד שריק קארי אף הוא מארצות הברית שבר אותם. במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי נייבר וחבריו קבעו שיא עולם חדש בתוצאה של 7:23.22 דקות לפני ברית המועצות ובריטניה ובמשחה ל-4x100 מטר מעורב יחד עם חבריו הם שברו את השיא העולמי וקבעו תוצאה של 3:42.22 דקות לפני נבחרת קנדה ומערב גרמניה. הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:50.50 דקות, אחרי בן ארצו ברוס פורניס (1:50.29 דקות). נייבר שבר 6 שיאי עולם, זכה ב-25 תוארי אליפות ארצות הברית (18 אישיים) ו-15 תוארי NCAA. בשנת 1976 זכה נייבר בתואר שחיין השנה בעולם. בשנת 1977 נייבר זכה בפרס ג'יימס א' סאליבן שנחשב לאוסקר בספורט האמריקאי. בשנת 1982 זכה נייבר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא ג'ון נייבר בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון נייבר ג'ון נייבר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'ון נייבר, באתר olympedia.org ג'ון נייבר, באתר Sports123 (באנגלית) ג'ון נייבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Swimming World Magazine Presents: Swimming World's - WORLD SWIMMERS OF THE YEAR, באתר SwimmingWORLD James E. Sullivan Award JOHN NABER (USA) - 1982 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
הבחילה

הבחילה (בצרפתית: La Nausée) הוא רומן שנכתב על ידי הפילוסוף האקזיסטנציאליסט הצרפתי ז'אן-פול סארטר ב-1938. למרות היותו רומן לכל דבר, ניתן להסתכל על "הבחילה" גם כמעין מסה פילוסופית. למעשה הוא מן החשובים שבכתבים האקזיסטנציאליסטים. הרומן כתוב בגוף ראשון ומספר את קורותיו של היסטוריון מדוכא ובודד בשם אנטואן רוקאנטן. הבחילה היא התחושה השלילית אותה מרגיש הגיבור כתוצאה ממודעות לאבסורדיות שבחיים המודרניים חסרי המשמעות ובחפצים הנלווים אליהם. הסיפור מציג תחושה של ניכור הפרט בצורה מוחלטת מהסביבה עד כדי תלישות. למרות עלילתו הדלילה, "הבחילה" נחשב ליצירת מופת ספרותית בשל עומקו הפילוסופי והפסיכולוגי המשולבים בסגנונו המיוחד. הספר ראה אור בעברית בהוצאת מפעלים אוניברסיטאיים להוצאה לאור בשנת תשל"ח, בתרגומה של הדרה לזר. הבחילה, באתר OCLC (באנגלית) הבחילה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיי כלב

חיי כלב היא סדרת דרמה ישראלית לנוער בת עונה אחת, אשר שודרה בערוץ הילדים ללקוחות HOT. ילדה בשם מאי עוברת מהעיר אל מצפה, ומוצאת כלב אותו היא מאמצת וקוראת לו סנופי. הכלב, ששמו הוא ויקטור, שייך לשימי, ילד מעיירת פיתוח. מנחם, המובטל השכונתי, פוסק שעל השניים לגדל את הכלב ביחד. כשסנופי ויקטור נעלם, שימי ומאי נאלצים לשתף פעולה כדי למצוא אותו וחושפים מזימה שקשורה לחטיפת כלבים. "חיי כלב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חיי כלב", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבי ינון

גבי ינון (נולד ב-22 בדצמבר 1947 בתל אביב) הוא קריין ושדרן רדיו ותיק בישראל. ינון החל את עבודתו כקריין בקול ישראל בשנת 1970 ומאז הוא עוסק לאורך השנים עסק במגוון של עבודות קריינות, הגשה, פרסום והנחיה. במהלך שנות עבודתו שידר מוזיקה קלאסית מן האולפנים בתל אביב וירושלים וכן העביר שידורים חיים של קונצרטים מאולמות הקונצרטים - היכל התרבות, בנייני האומה, מוזיאון תל אביב לאמנות, כפר בלום ועוד. בין השאר השתתף כשדר בסדרת תוכניות הרדיו "מחפשים את המטמון". היה מחלוצי המדווחים על מצב התנועה בכבישים בשידור חי מן המטוס הקל וכן ערך והגיש את הפינה היומית "אור ירוק", שנוסדה על ידי גדעון הוד. גבי ינון היה בין המגישים הראשונים של רשת ג', שם הגיש תוכנית זמר עברי עם המלחין נחום היימן (נחצ'ה בגימל). בנוסף, הגיש את מצעד הפזמונים הלועזיים, שהייתה אחת מתוכניות הדגל של רשת ג' באותם ימים. בתחום האקטואליה, מלבד מהדורות החדשות, הגיש ינון יומני חדשות ואת יומן השבוע של רשת ב'. בתקופות שונות הוזמן על ידי הערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית להגיש קריינות רצף, לערוך ולהגיש מהדורות חצות. בתחילת שנות ה-80 יצא ינון לשליחות לאומית מטעם הסוכנות היהודית, ושימש שליח עלייה בלונדון. במרוצת השנים היה ינון אורח של תחנות רדיו באירופה ובארצות הברית. כמה מקרייני תחנות הרדיו בארץ היו תלמידיו של ינון, אם במסגרת קורסים ברשות השידור ואם במסגרות אחרות. במשך שנים עסק בהגשת חדשות ובתוכניות ג'אז ובלוז ברשת 88FM. כמו כן עוסק בקריינות בתשדירי פרסום ברדיו ובטלוויזיה, סרטים דוקומנטריים, מצגות וסרטי תדמית. הוא גם מנחה אירועים מסוגים שונים, בהם אירועים של חברות מסחריות, אירועים פרטיים וטקסים ממלכתיים. ב-31 בדצמבר 2012 בשעה 15:00, שידר ינון את מהדורת החדשות האחרונה, ופרש לגמלאות מקול ישראל. הוא המשיך לעסוק בקריינות, בין השאר בהקלטת ספרים לספרייה לעיוורים. ב-30 ביוני 2017 החל לשדר תוכנית שירים נוסטלגיים במסגרת כאן ג' של תאגיד השידור הציבורי, בשם "כמעט שבת". התוכנית משודרת בימי שישי בין השעות 15:00 ל-18:00. בתאריך 10 באוגוסט 2018 הגיש את תוכניתו האחרונה "כמעט שבת". בדברי הפרידה ציין שהדבר נובע "מטעמי עלויות" של התאגיד. בדצמבר 2018 שב ינון לשדר מוזיקת ג'אז בתוכנית חדשה בשם "סקסופון", המשודרת ברדיו האינטרנטי 'רדיו ארץ'. היה נשוי לוורד ינון, עיתונאית בקול ישראל. בתו, אפרת ברזל היא עיתונאית ביתד נאמן ובעבר בידיעות אחרונות. בנו, אורן, הוא עורך דין. מדיה וקבצים בנושא גבי ינון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גבי ינון עוד קריין מיתולוגי פורש: גבי ינון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 29 בדצמבר 2012 יערה יעקב, גבי ינון נפרד: "לא מסוגל לישון בלי המיקרופון", באתר ynet, 31 בדצמבר 2012 רן בוקר, "ליונית לוי יש עוד עשר שנים גג כמגישה", באתר ynet, 6 בספטמבר 2013 גבי ינון, דף שער בספרייה הלאומית ''את מרגישה נבוכה כשאת מספרת שיש לך אבא חילוני?'' – גבי ינון ואפרת ברזל, באתר הידברות. עכשיו קרוב | פרק 2 רחלי מושקוביץ, תקשורת בונה, באתר ערוץ 7, 16 במאי 2024 בגיל 71 גבי ינון שב לשדר ג'אז, באתר News1. בתאריך 4 בדצמבר 2018 תוכניות סקסופון באתר רדיו ארץ
נאור

האם התכוונתם ל... נאור הוא אדם הדוגל בערכיו של עידן הנאורות אבסולוטיזם נאור דיקטטור נאור – אדם בעל סמכויות דיקטטור המשתמש בהן לטובת הכלל החברים של נאור – סדרת טלוויזיה בכיכובו של נאור ציון אישים: אבי נאור – איש עסקים ישראלי, חתן פרס ישראל ארנון נאור – זמר ומוזיקאי ישראלי אסף נאור – מתמטיקאי ישראלי אסתר רזיאל-נאור – פעילת האצ"ל וחברת הכנסת מטעם תנועת החרות אריה נאור – חוקר מדע המדינה ומזכיר הממשלה בתקופת שלטונו של מנחם בגין דורית נאור – אתלטית ישראלית, אלופת ושיאנית ישראל בהטלת כידון יגאל נאור – שחקן ישראלי יוסף נאור – אלוף-משנה בחיל האוויר, ומבכירי התעשייה האווירית. חתן פרס ישראל לאה נאור – פזמונאית, סופרת, מתרגמת ותסריטאית מוני נאור – מדען מחשב ישראלי מרדכי נאור – סופר, עיתונאי והיסטוריון, לשעבר מפקד גלי צה"ל מרים נאור – שופטת בית המשפט העליון משה נאור – במאי תיאטרון, מנהלו האמנותי של תיאטרון חיפה מתן נאור – כדורסלן ישראלי פיטר נאוּר – מדען מחשב דני, זוכה פרס טיורינג שירה נאור – שחקנית, מדבבת וזמרת ישראלית מאור אישים ששמם הפרטי הוא נאור
יום סיירות

במסגרת תהליך המיון והגיוס לצה"ל, יום סיירות, או בשמו הרשמי יום שדה, הוא יום המשמש למיון מיועדים לשירות ביטחון (מלש"בים) טרם גיוסם ליחידות המיוחדות, בהן סיירת מטכ"ל, שייטת 13, יחידת שלדג, 669, קורס חובלים, שייטת הצוללות של חיל הים, אגוז, מגלן, יהלום, דובדבן ויחידה 504. לאחר סיום מוצלח של יום סיירות המועמדים יזומנו לגיבוש מטכ"ל או שייטת או לגיבוש חובלים. דרך גיבושים אלה ניתן "ליפול" ליחידות העילית האחרות. כדי לקבל זימון ליום הסיירות על המועמד להיות כשיר מבחינת נתונים פיזיים, המתבטאים בפרופיל שנע בין 82 - 97 וללא סעיפים פוסלים (למשל: קוצר ראייה, אסתמת ילדות). תנאים נוספים הם התאמה לקצונה על פי הנתונים האישיים שנתקבלו בצו הראשון וקב"א של לפחות 52. מלש"בים אשר נתוניהם אינם מתאימים ליום הסיירות יכולים להתמיין לקורס חובלים ושייטת הצוללות (שייטת 7) דרך מאותר צדדי[דרושה הבהרה], או לנסות להגיש בקשת חריג יום סיירות. במשך השנה ישנם שני מחזורים של ימי סיירות, בינואר ובאוקטובר. יום הסיירות מועבר על ידי בוגרי היחידות המיוחדות ומתבצע במטווח 24. במשך היום מלשבי"ם המועמדים לשירות ביטחון עוברים פעילויות גופניות, ובסופו הם מחולקים לגיבושים השונים שיבוצעו כמה חודשים לאחר מכן. יום הסיירות כולל: התכנסות ראשונית וחלוקת מספרי גב (כל מועמד מקבל מספר שנרשם על גבו בטוש) בדיקות רפואיות ריצת 3,000/2,000/1,000 מטר לדירוג לקבוצות ולסינון ראשוני (הריצה מכונה "בוחן בר-אור"). פעילויות גופניות - ריצות ללא דירוג, ריצות עם דירוג, זחילות, סחיבת שקי חול לאורך מסלול קבוע, כריית בורות "מטר־על־מטר־על־מטר", תרגיל "אלונקה סוציומטרית", ועוד. אופי הפעילות הגופנית משתנה מדי פעם וייתכנו גיוונים. מטרת התרגילים הגופניים היא לבדוק את יכולותיו הפיזיות והמנטאליות של המועמד, ובתוך כך את התאמתו לשירות ביחידה מובחרת. המועמדים נדרשים למלא שאלון סוציומטרי על חברי הקבוצה כעוד כלי מסנן בתהליך המיון. מסדר דמעות, שיחת סיכום עם מפקדי הקבוצה ופרסום התוצאות אבי אליהו, ‏מטכ"ל, שייטת או מגלן: לאיפה הגיבוש הכי קשה?, באתר ‏מאקו‏, 23 באוגוסט 2012
מיתראאום

מיתראאום (בלטינית: Mithraeum) הוא מקדש לאל מיתרס שפולחנו היה נפוץ ברחבי האימפריה הרומית. המיתראאום נבנה לרוב מתחת לאדמה או בתוך מערה, ולרוב צורתו הייתה צורת מערה שכן על פי המיתראיזם מיתרס הקריב את השור הקדוש בתוך מערה. בין המקדשים הידועים שנתגלו ניתן למנות את האקווינקום מיתראאום שבהונגריה, את מקדש מיתרס בלונדון ואת מתיראאום קארנארפון שבוויילס. מדיה וקבצים בנושא מיתראאום בוויקישיתוף
פריקת כתף

פריקת כתף (glenohumeral dislocation) היא פציעה בה עצם הזרוע מתנתקת מעצם השכם. כ-95% מפריקות הכתף הן קדמיות, כשעצם הזרוע נמצאת קדמית מדי לשקע המתאים לה בעצם השכם. בדרך כלל הפריקות יגרמו לנפגע להחזיק יד מסובבת כלפי חוץ. מטופל עם פריקות כתף חוזרות לרוב ילווה בממצא קליני : 50% ידגימו קרע בגיד ופגיעה שרירית במייצבי כתף עד גיל 40, וכ-80% ידגימו קרע בגיד ופגיעה שרירית במייצבי הכתף מעל גיל 60. תיתכן פגיעה בעצב השחי (axillary nerve), ולאחר 10 שנים מתפתחת אטרופיה שרירית אצל 20% מהנפגעים. בזמן פריקה ייתכנו פגיעות במבנים שונים במפרק: שבר היל-זקס (Hills-Sacs Lesion) - שקע שנוצר בראש עצם הזרוע במהלך הפריקה. ראש עצם הזרוע נפגע בחיכוך עם קצה המשטח המפרקי (החלל הגומתי) של עצם השכם. זהו סימן לפריקות חוזרות. את השקע ניתן לראות על ראש עצם הזרוע בצד האחורי חיצוני. Bankart Lesion- עוצמת הניתוק של ראש עצם הזרוע ממפרק הכתף מושך את קופסית המפרק והלברום הסחוסי, עד ליצירת קרעים בלברום. Slap Lesion – פגיעה בחלק העליון של הלברום. 7-10 ימים ללא תנועת כתף על מנת לאפשר החלמה לקופסית המפרק. תנועתיות מוקדמת ככל הניתן כדי להימנע ממצב של כתף קפואה (Frozen Shoulder). ככל שהפגיעה בגיל מבוגר יותר גובר הסיכון לכתף קפואה. טיפול אגרסיבי ומהיר נוסה עם ספורטאים ונמצאה שכיחות של 90% במקרי פריקת כתף חוזרת. כיום, לטיפול ניתוחי של תיקון הלברום (חומר סחוסי) הפגוע בכתף יש סיכוי הצלחה של 95%. פציעת מפרק שיא הכתף והבריח מדיה וקבצים בנושא פריקת כתף בוויקישיתוף ד"ר ערן ממן, הכל על פריקת כתף רופאי איכילוב, מדריך: על בעיות הכתפיים - ודרכי הטיפול בהן, באתר ynet, 2 ביולי 2007 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אברהמי

אברהמי הוא שם משפחה עברי שפירושו "בן אברהם". האם התכוונתם ל... אלישיב אברהמי – צייר ומורה לציור, שירת ביחידה מובחרת בצה"ל. אלי אברהמי – מאייר ואמן ישראלי. אליעזר אברהמי – מרצה בכיר בתחומי הרפואה וסגן מנהל בבתי החולים איכילוב בתל אביב ובית החולים מאיר בכפר סבא. אבישי אברהמי – מנכ"ל חברת וויקס לבניית אתרי אינטרנט. אבנר אברהמי – מנחה רדיו ישראלי. אורי אברהמי – שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלי. אסף אברהמי – מנכ"ל חברת התוכנה חשבשבת ויו"ר הוועד המנהל של המרכז להעצמת האזרח דוד אברהמי – רב ומשגיח בישיבת ירוחם ובישיבת מקור ישראל בעפיני שבצרפת. טלי אברהמי – מפיקה ובמאית. יוחאי אברהמי – אמן ומרצה במחלקה לאמנות בבצלאל. יעקב אברהמי – חתן פרס ישראל. יצחק אברהמי – מבקר תיאטרון, מתרגם, ומחזאי ישראלי. יוסי אברהמי – שחקן בית"ר בכיר וראש העיר גבעת זאב. לוי אברהמי (1907 - 1977) – מראשי ההגנה והש"י; ממקימי משטרת ישראל. מירב אברהמי – שחקנית קולנוע. עדי אברהמי – זמרת ושחקנית ישראלית. עידית אברהמי (מדענית) – ראש המחלקה להנדסת מכונות, ומכטרוניקה באוניברסיטת אריאל בשומרון. עידית אברהמי (במאית) – במאית קולנוע וטלוויזיה ישראלית, בתו של אורי אברהמי. פסקל אברהמי – לוחם וצלף ימ"מ מעוטר שנפל בעת מילוי תפקידו. רלי אברהמי – מדענית צלמת עיתונות ישראלית שלומי אברהמי – כדורגלן ושחקן בית"ר. שרון אברהמי – כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ישראלי. אברהם אברהם אברהמס – אברמוב, אברמוביץ, אברמסון אברהמסון אברהמיאן אברמובסקי אברמישווילי (აბრამიშვილი) - שם משפחה גאורגי אברמסקי בן אברהם דתות אברהמיות
פרדוקס החיסכון

פרדוקס החיסכון הוא השם שניתן על ידי חסידי האסכולה הקיינסיאנית בכלכלה למצב שבו גידול בשיעור החיסכון מביא לירידה בייצור ובתעסוקה, ובכך לירידה בהיקף החיסכון במשק. הפרדוקס טוען כי בתנאים מסוימים, כאשר שיעור החיסכון הממוצע במשק עולה, קטן סכום הכסף המיועד לצריכה, והביקוש למוצרים בני קיימה יורד מתוך שאיפה של משקי הבית לצבור נכסים נזילים. דבר זה מוביל לירידה בייצור לצריכה ובתעסוקה הקשורה בייצור מוצרי צריכה, המובילה לירידה נוספת בהוצאות לצריכה בגלל פיטורי אותם עובדים שהועסקו בייצור לצריכה, ובסופו של דבר לירידה בתוצר. התוצאה הסופית של רצונם של משקי הבית לחסוך יותר היא שסך החיסכון יירד. "פרדוקס החיסכון" מובא פעמים רבות כדוגמה לכשל ההרכבה, שבו הכשל טמון בהנחה שישנה חפיפה בין מה שטוב לפרט לבין מה שטוב לכלל, בעוד שלפי הפרדוקס חיסכון של הפרט הוא פעולה חיובית, אך חיסכון של כל האזרחים בו זמנית הוא בעל השפעות שליליות. פרדוקס החיסכון מתייחס לזמן הקצר בלבד ולנסיבות מיוחדות, כמו למשל בתקופות של אבטלה כבדה. פרדוקס החיסכון, כפי שהוצע על ידי כלכלנים קיינסאנים עומד בסתירה חלקית למסקנות המודל הנאו-קלאסי בכלכלה, והוא מבטא מסקנות מרחיקות לכת אליהם הגיעו כלכלנים קיינסאנים, כמו למשל שעידוד צריכה יכול להגדיל את התוצר וסך החיסכון. בדוגמה הפוכה לפרדוקס החיסכון המיוחסת לקיינס והנועדה להמחיש את חוסר האינטואטיביות של המודל הקיינסאני, נטען כניסוי מחשבתי שבתנאי אבטלה עמוקה אילו המדינה הייתה שוכרת מובטלים לחפור בורות ואז שוכרת אחרים למלא את הבורות חזרה, היה הדבר מגדיל את התוצר, הצריכה והחיסכון של המשק ומפחית את האבטלה גם מעבר לאלו שהועסקו באופן ישיר. פרדוקס החיסכון לא הופיע ב"תאוריה כללית של תעסוקה ריבית וכסף" של קיינס אלא פותח אחרי כן. קיינס עצמו תמך בהשערת ה"קפאון הסקולרי", שלפיו בגלל גידול יתר כלכלי בעבר גרם לעודף כרוני ביחס של החיסכון המתוכנן במצב של תעסוקה מלאה בהשוואה להשקעה בתעסוקה מלאה. ההשערה הזו נסתרה בעקבות ההתרחבות הכלכלית אחרי מלחמת העולם השנייה ונזנחה על ידי הקיינסיאנים. מדיה וקבצים בנושא פרדוקס החיסכון בוויקישיתוף עמי גינזבורג, פרדוקס החיסכון, באתר TheMarker‏, 26 באוקטובר 2014 תאוריה כללית של תעסוקה ריבית וכסף (באנגלית) יורם מישר, המקרו-כלכלה של ישראל, הוצאת פרדס 2009 עמ' 505-506
פאביו לואיזי

פאביו לואיזי (באיטלקית: Fabio Luisi, נולד ב-17 בינואר 1959 בג'נובה) הוא מנצח איטלקי המשמש בתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של דאלאס החל מעונת הקונצרטים 2020/21. לואיזי למד בקונסרבטוריון ניקולו פגניני אצל ממי סקיאווינה. אחרי קבלת התואר בלימודי פסנתר, המשיך ללמוד הוראת פסנתר אצל אלדו צ'יקוליני ואנטוניו באקלי. לואיזי החל להתעניין בניצוח כשעבד בפסנתרן מלווה ונרשם ללימודי ניצוח בקונסרבטוריון של גראץ, אצל מילאן הורוואט. הוא עבד באופרה של גראץ כמלווה ומנצח. הופעתו הראשונה כמנצח הייתה באיטליה בשנת 1984. משנת 1990 עד 1995 כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של גראץ. משנת 1995 עד 2000 היה מנהל אמנותי ומנצח ראשי של תזמורת אמני הצליל בווינה. בשנים 99–1996 היה אחד משלושה מנצחים ראשיים (Hauptdirigenten) של תזמורת הרדיו של מרכז גרמניה בלייפציג, יחד עם מרצ'לו ויוטי ומנפרד הונק. משנת 1999 עד 2007 היה מנצח ראשי יחיד של תזמורת זו. כן היה מנצח ראשי של תזמורת שווייץ המערבית בשנים 1997 עד 2002. משנת 2005 ועד שנת 2013 כיהן לואיזי כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של וינה. משנת 2007 ועד שנת 2010 כיהן לואיזי כמנצח הראשי של התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן ושל הזמפר-אופרה בדרזדן. במרץ 2005 ניצח לואיזי לראשונה במטרופוליטן אופרה, על הצגה של דון קרלוס מאת ורדי . לואיזי ניצח על כמה הקלטות אופרה, בהן "ארולדו", "ירושלים" ו"אלזירה" של ורדי, ווילהלם טל של רוסיני. בספטמבר 2022 התמנה למנצחה הראשי של התזמורת הסימפונית NHK בטוקיו. מדיה וקבצים בנושא פאביו לואיזי בוויקישיתוף פאביו לואיזי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פאביו לואיזי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פאביו לואיזי, באתר ספוטיפיי פאביו לואיזי, באתר AllMusic (באנגלית) פאביו לואיזי, באתר MusicBrainz (באנגלית) פאביו לואיזי, באתר Discogs (באנגלית) פאביו לואיזי, באתר Songkick (באנגלית) Fabio Luisi official website Vienna Symphony, Fabio Luisi biography MDR Sinfonieorchester official website Anthony Tommasini (2005-03-05). "Can't Make Up His Mind, Just Like That Other Prince". New York Times. נבדק ב-2007-09-08. Tim Ashley (2001-08-17). "A brave new world". The Guardian. נבדק ב-2007-09-08. Tim Ashley (2005-07-15). "Rossini: Guillaume Tell, Gustafson/ Kotoski/ Ungureanu/ Sabbatini/ Hampson/ Vienna Staatsoper Orchestra and Chorus/ Luisi". The Guardian. נבדק ב-2007-09-08.