laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרדוקס ההצבעה

פרדוקס ההצבעה או פרדוקס קונְדוֹרְסֶה (בצרפתית Paradoxe de Condorcet) הוא מצב שהובחן לראשונה על ידי המרקיז דה קונדורסה בסוף המאה ה-18, בו העדפות קבוצתיות עשויות להיות מעגליות (לא טרנזיטיביות), אף אם ההעדפות של כל פרט מן המצביעים אינן מעגליות. לדוגמה נניח בחירות בהן שלושה מועמדים, B, A ו-C ושלושה מצביעים שהעדפותיהם הן: מצביע 1: מעדיף את A על פני B ואת B על פני C מצביע 2: מעדיף את B על פני C ואת C על פני A מצביע 3: מעדיף את C על פני A ואת A על פני B אם נבחר את C ניתן לטעון שיש לבחור את B במקומו, מכיוון ששני מצביעים (1 ו-2) מעדיפים את B על פני C ואילו רק מועמד 1 (3) מעדיף את C על פני B. כפי שניתן לראות, מטעמי סימטריה, לא ניתן לבחור מועמד מבלי שלשניים מבין שלושת המצביעים יהיה מועמד משותף עדיף על פניו. כאשר משתמשים בשיטה העונה לתבחין קונדורסה לקביעת מנצח בבחירות, קיומו של פרדוקס הצבעה בתוצאות מצביע על כך שלא קיים בבחירות מועמד קונדורסה (או מנצח קונדורסה). שיטות קונדורסה שונות נבדלות באופן בו הן פותרות את אי-הבהירות הנוצרת בהצבעה. לדוגמה המובאת כאן לא קיים פתרון הוגן ודֶּטֶרְמִינִיסְטִי מכיוון שכל אחד מהמועמדים נמצא במצב סימטרי לחלוטין לכל אחד מהמועמדים האחרים. שיטת שולצה משפט ארו הצבעת אישור מדיה וקבצים בנושא פרדוקס ההצבעה בוויקישיתוף
י"ז בתשרי

י"ז בתשרי הוא היום השבעה עשר בחודש הראשון בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השבעה עשר בחודש השביעי למניין החודשים מניסן. י"ז בתשרי לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגו". היום השני של חול המועד סוכות בארץ ישראל ובחוץ לארץ היום הראשון על פי ספר בראשית, תיבת נח נחה על הר אררט. ה'תשכ"ג – החל משבר הטילים בקובה ה'תשמ"ו – מטוסי חיל האוויר תקפו את מפקדות אש"ף בתוניס ה'תשמ"ז – רוטציה בראשות הממשלה: יצחק שמיר מציג את הממשלה העשרים ושתים (ממשלת האחדות הלאומית חלק ב'), ומתחיל את כהונתו השנייה כראש ממשלת ישראל ה'תשס"ב – אסון המטוס בים השחור:מטוס נוסעים של סיביר אייר מדגם טופולב 154, בדרכו מתל אביב לנובוסיבירסק, מתרסק בים השחור לאחר שנפגע בשוגג מטיל של צבא אוקראינה. 78 נוסעי המטוס ואנשי הצוות נהרגו ה'תרמ"ז – דוד בן-גוריון, ראש הממשלה הראשון של מדינת ישראל (נפטר ה'תשל"ד) ה'תש"ח – אהרן צ'חנובר, ביוכימאי ישראלי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2004 ה'תש"ך – ניר ברקת, חבר הכנסת מטעם הליכוד ובעבר ראש עיריית ירושלים ה'תרצ"ב – הרב קלונימוס קלמן ובר רב העיר פישטאני בסלובקיה (נולד ב-ה'תרל"א) ה'תש"ח – אריה בבקוב פעיל ציוני (נולד ב-ה'תר"מ) ה'תשל"ד – אלוף אברהם מנדלר (אלברט), מפקד אוגדה בסיני, נהרג כאשר טיל נגד טנקים פגע בנגמ"ש שלו, במהלך מלחמת יום הכיפורים ה'תשל"ה – דוד אוקס, הרב האחרון של לייפציג והמנהל הראשון של תיכון צייטלין ה'תשמ"ח – הרב רפאל נחמן הכהן, משפיע (חב"ד) ומלמד חב"די, אביו של הרב יואל כהן ה'תשס"ב – הרב אהרן סולובייצ'יק תלמיד חכם וראש ישיבה אמריקני (נולד ט' באייר ה'תרע"ז) ה'תשע"ב – בת שבע קניבסקי, רבנית, אשת הרב חיים קניבסקי ה'תשפ"א – רבי מרדכי ישכר בער לייפר, האדמו"ר מפיטסבורג. ט"ז בתשרי – י"ח בתשרי תשרי
חוזה גאורגייבסק

חוזה גאורגייבסק (בגאורגית: გეორგიევსკის ტრაქტატი, ברוסית: Георгиевский трактат) היה הסכם בין האימפריה הרוסית לממלכת כארתלי-קאחתי (במזרח גאורגיה של היום) שנחתם ב-24 ביולי 1783. על פי ההסכם הפכה כארתלי-קאחתי למדינת חסות של האימפריה הרוסית. הרוסים מצידם הבטיחו לדאוג לשלמותה הטריטוריאלית של הממלכה הגאורגית ואת המשך שלטונה של שושלת בגרטיוני. מצד שני, על פי החוזה, הייתהלרוסים זכות קדימה בניהול יחסי החוץ של כארתלי-קאחתי. כמו כן התכחשה ממלכת כארתלי-קאחתי לתלות כלשהי בממלכת פרס (שהייתה ריבוניתה במשך מאות שנים) או מדינה אחרת. על פי ההסכם כל מלך גאורגי חדש שימונה היה צריך לקבל את אישור הצאר הרוסי לפני הכתרתו. בסעיפים 1, 2, 4, 6 ו-7 מוגדרת קיסרית רוסיה כשליט העליון היחיד של ממלכת כארתלי-קאחתי. רוסיה התחייבה לשמור על הריבונות הפנימית של כארתלי-קאחתי ועל שלמותה הטריטוריאלית. כמו כן רוסיה התחיבה לראות באויבי ממלכת כארתלי-קאחתי כאילו היו אויביה של רוסיה. הגאורגים מצדם התחייבו שמאותה עת כל מלך גאורגי שימונה ישבע אמונים לצאר הרוסי, יתמוך באימפריה הרוסית במלחמותיה ולא יקיים יחסים דיפלומטיים עם מדינות אחרות ללא הסכמת הרוסים מראש. את הסכמתם של הגאורגים לקבל עליהם חסות רוסית ניתן להבין על רקע הצורך בהגנה מפני פלישות מדרום, מצד הע'ותמנים והפרסים. יצוין כי הסכמי חסות דומים נחתמו קודם לכן עם שליטים עות'מאנים ופרסים, כלומר ההסכם עם הרוסים לא היה חידוש משמעותי במדיניות הגאורגית של "קנית" שלום ושקט תמורת הכרה בעליונותו של שכן חזק. סעיף 8 נוגע לענייני דת, ולפיו צורף ראש הכנסייה הגאורגית ל"סינוד הקדוש" של הכנסייה האורתדוקסית הרוסית. סעיפים נוספים קובעים כי בין הארצות יהיה גבול פתוח לתנועת סחורות, נוסעים ומהגרים, ומבטיחים שרוסיה תימנע מלהתערב בענייני הפנים של כארתלי-קאחתי, בכלל זה בענייני מיסוי. החוזה לא הגשים את התקוות שתלו בו הגאורגים. עוד בימיו של המלך ארקלה השני סבלה גאורגיה מפלישות הרסניות של הפרסים, ורוסיה לא התערבה להגנתה אלא באיחור ובאופן חלקי. בינואר 1801, בעקבות סכסוכים בין בני שושלת בגרטיוני על השלטון בכארתלי-קאחתי, הכריז הצאר פאבל הראשון, יורשה של קתרינה, על סיפוח כארתלי-קאחתי לרוסיה באופן חד-צדדי, בניגוד לחוזה גאורגייבסק. פאבל מת זמן קצר לאחר מכן, ויורשו אלכסנדר הראשון, ששקל לבטל את המהלך, אישר מחדש את הסיפוח ב-12 בספטמבר 1801. יורש העצר האחרון של כארתלי-קאחתי, דוד בגרטיוני, הוגלה לסנקט פטרבורג ב-1803. מדיה וקבצים בנושא חוזה גאורגייבסק בוויקישיתוף חוזה גאורגייבסק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות והסכמים ובנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל מיקרונזיה

דגל מיקרונזיה אומץ ב-10 בנובמבר 1979. השטח הכחול מייצג את האוקיינוס השקט, וארבעת הכוכבים מייצגים את ארבע קבוצות האיים של מיקרונזיה: צ'ואוק, פונפיי, קוסראה ויאפ. בשנת 1965 אימצו שטחי החסות של האיים באוקיינוס השקט, בראשות האומות המאוחדות, דגל דומה בעל 6 כוכבים. קוסרה ופונפיי יוצגו תחת כוכב אחד. שלושת הכוכבים הנוספים הם של פלאו, איי מרשל ואיי מריאנה הצפוניים, שבחרו שלא להצטרף למיקרונזיה. דגל זה מכיל את הריכוז הגדול ביותר של צבע כחול – 97.7% ממנו צבועים בכחול. סמל מיקרונזיה המנון מיקרונזיה מדיה וקבצים בנושא דגל מיקרונזיה בוויקישיתוף דגל מיקרונזיה, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל מיקרונזיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישע שלנו

ישע שלנו היה עלון שבת בהוצאת מועצת יש"ע שיצא לאור בשנים 2006–2019, אז התמזג עם שבת בשבתו. בשיאו, הופץ מדי שבוע בכ-60,000 עותקים בתפוצה כלל ארצית באלפי בתי הכנסת ברחבי הארץ. העלון נועד לחזק את הקשר בין מועצת יש"ע לבין ציבור תומכיה, לאחר שזה התרופף במהלך תוכנית ההתנתקות. הגלגול הראשון של העלון "ישע שלנו" היה העלון "ונטעתים", שיצא על ידי מרכז מורשת גוש קטיף שעל יד ועד מתיישבי גוש קטיף. הגיליון הראשון יצא בי"ט באייר תשס"ה (2005), והגיליונות הראשונים היו חלק מן המאבק בתוכנית ההתנתקות. העלונים המשיכו לצאת גם לאחר הפינוי, ועסקו אז בעיקר בניסיונות של המפונים לשוב אל השיגרה ולמצוא תעסוקה. העלון "ונטעתים" יצא ב-18 גליונות. בחודש אייר ה'תשס"ו (2006), עם גיבוש קו הפעולה החדש של מועצת יש"ע לאחר ההתנתקות, הוחלט לייצר עלון חדש שיציג את מפעל ההתנחלות כולו ברוח אופטימית וישמש כבמה לדעות מועצת יש"ע בכלל ושל מתיישבי יהודה ושומרון ומפוני חבל עזה בפרט. בעקבות זאת תפס העלון החדש "ישע שלנו" את מקומו של "ונטעתים". עם השנים עבר העלון מספר גלגולים בעיצובו הגרפי. הוא החל כעלון מלבני וקטן יחסית, וכעבור זמן עבר מתיחת פנים עיצובית - בצורתו ובפורמט שבו העלון מודפס. תוכנו של העלון הועלה מדי שבוע גם לאתר האינטרנט של המועצה, שם היה ניתן להורידו למחשב באופן מקוון. כמו כן, הופץ העלון בניוזלטר לאלפי כתובות דואר אלקטרוני בכל שבוע. בספטמבר 2019 התמזג העלון יחד עם עלון שבת בשבתו, והפכו לעלון אחד תחת השם "שבת בשבתו" וישע שלנו ירד מהדפוס באופן סופי. עורכו האחרון של העלון היה אלנתן זכריה. מבנהו הקבוע של העלון כלל בעמודו הראשון מאמר מפרי עטו של אחד מרבני הציונות הדתית, כדוגמת הרב אליעזר ולדמן, הרב יגאל קמינצקי והרב חיים דרוקמן. מאמריהם עסקו על פי רוב בענייני השעה תוך התייחסות לפרשת השבוע החלה באותה העת בה יצא הגיליון. מדורים קבועים נוספים בגיליון: "ישעמדה" המביא את עמדת מועצת יש"ע בנושאים שעל הפרק; "ברשת" - פוסט שבועי מהבלוג הפופולרי מתנחלות ברשת; ובמדור הפופולרי "מה קורה" מקבל הקורא סיכום קצר מהמתרחש ביהודה ושומרון באותו שבוע – בתמונות ובמילים. בשנת 2015 התחיל להתפרסם מדור חדש בשם "מדור המייסדים", הביא מדי שבוע ראיונות עם ראשוני המתיישבים ואנשי מפתח ביהודה ושומרון. באלול ה'תשע"ט (ספטמבר 2019) התמזג העלון ישע שלנו לתוך "שבת בשבתו". עלוני "ישע שלנו" בקובצי PDF המדור "מעלעל" באתר "כיפה" משבח את הפורמט החדש של עלון יש"ע שלנו 'שבת בשבתו' ו'יש"ע שלנו' מתמזגים, 25 בספטמבר 2019, באתר כיפה
פוליקליטוס

פוליקליטוס (ביוונית: Πολύκλειτος) המכונה "פוליקליטוס האב" היה פסל יווני, יליד ארגוס או סיקיון, מן המאה החמישית ותחילת המאה הרביעית לפנה"ס. על אף כי כל עבודותיו נשמרו רק כהעתקים מאוחרים, תרומתו של פוליקליטוס ליצירתה של האמנות היוונית היא עצומה. עבודתו, לצד עבודתו של הפסל פידיאס גיבשה את נוסח הפיסול של האמנות הקלאסית. תרומה מרכזית אחת הייתה יצירתו של קאנון פיסולי, הנקרא גם "הקאנון של פוליקליטוס" (או "הקאנון הפוליקליטי") ובמסגרתו גובשו מעין כללים לתיאור הגוף ולפרופורציות בין חלקי הגוף השונים באופן המקביל לפילוסופיה של האסכולה הפיתגוראית. הגם שקאנון זה אינו נשמר, מקובל לטעון כי בפרופורציות של קאנון זה התקיים יחס של 1:7 בין מידת הראש לאורכו של בגוף השלם. קלאודיוס גלנוס, רופא יווני בן המאה ה-2 לספירה, כותב בחיבורו "De Placitis" על הקאנון של פוליקליטוס ומציג פסל אותו יצר פוליקליטוס כביטוי לקאנון זה. נהוג לתאר את הפסל "נושא הרומח" כפסל זה. "היופי מקורו בסימטריה (שיעור המידות)", כותב גלנוס, "בין חלקי הגוף, כגון אצבע לאצבע, כל האצבעות ליד, יד לאמת-היד, אמת-היד לזרוע, ולמעשה של כל אבר לכל אבר אחר ככתוב בקאנון של פוליקליטוס, והוא עשה פסל לפי כללי ספרו וקרא לו קאנון". תרומה משמעותית נוספת הייתה גיבוש תנוחת ה"קונטרה פוסטו" (באיטלקית: contrapposto), לצד תיאור המשלב בין מתח לרפיון בתנוחת הגוף תנוחה זו איפשרה ליצור מערכת של צירי תנועה היוצרים חלקי הגוף השונים, המנוגדים זה לזה. כל איבר שרוי בתנועה אינדיבידואלית משלו וחיבורם בגוף השלם יצר תיאור הרמוני. עם זאת ניכר ביצירותיו כי הדמויות עוצבו עדיין "בארבע חזיתות" ואין בהן שבירה של הפרונטאליות ("חזיתיות") של הפסל, שבירה אשר תדרוש מן הצופה ראייה "סימולטאנית" (בו-זמנית) של כל צדדי הפסל. פסליו של פוליקליטוס היו עשויים ברונזה. בין העתקי פסליו אשר שרדו ידועים הפסלים "קושר הסרט", "האמזונה הפצועה", "נושא הרומח". מן הספרות ידועים פסל האלה הרה, העשוי זהב ושנהב ואשר הוצב במקדש בארגוס; פסל האל הרמס אשר הוצב בליסמיקיה (Lysimachia) והפסל "ילדים משחקים באבני ניחוש" (ידוע גם כ-"Astragalizontes"), אשר הוצב על ידי הקיסר הרומי טיטוס במגוריו. קליאוביס וביטון מדיה וקבצים בנושא פוליקליטוס בוויקישיתוף פוליקליטוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הכינוי הוא לשם הפרדה מבנו הנקרא בשם זהה ואשר היה פסל וארכיטקט. אפלטון מציג אותו כיליד ארגוס ואילו פליניוס מציג אותו כיליד סיקיון. ראו: אבי-יונה, מיכאל, תולדות האמנות הקלאסית, מוסד ביאליק, ירושלים, 2004, עמ' 126. Galenus, De Placitis, V, ed. Mäuller, p.425. התרגום מתוך: אבי-יונה, מיכאל, תולדות האמנות הקלאסית, מוסד ביאליק, ירושלים, 2004, עמ' 127. אבי-יונה, מיכאל, תולדות האמנות הקלאסית, מוסד ביאליק, ירושלים, 2004, עמ' 127.
ריד אים אינקראיס (מחוז)

ריד אים אינקראיס הוא מחוז במערב אוסטריה עילית שבאוסטריה. שטחו משתרע על 585.01 קמ"ר, ואוכלוסייתו מונה 58,203 תושבים נכון ל 2001. במחוז ישנה עיר אחת, ריד אים אינקראיס, שהיא העיר היחידה במחוז, ו-36 עיירות. ריד אים אינקראיס מדיה וקבצים בנושא ריד אים אינקראיס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריד אים אינקראיס (בגרמנית)
יהדות באהבה

באהבה ובאמונה (נקרא בתחילתו, "באהבה ובאמונה", שונה ל"יהדות באהבה", ולאחרונה החל מעלון 1356 - שונה חזרה לשמו המקורי) הוא עלון פרשת שבוע בהוצאת מכון מאיר. העלון החל להופיע בשנת תשנ"ה, כדף A4 בצבע אחד, ומבנה העלון ועיצובו שופרו במשך השנים. המאמר הפותח את העלון, בכותרת "נכון לעכשיו", נכתב בידי ראש המכון, הרב דב ביגון, ועוסק לרוב בקישור האקטואליה לתכני פרשת השבוע. בעלון מתפרסם מדי שבוע מאמר של הרב שלמה אבינר, שבו מתפרסמות שאלות שהופנו אל הרב, הדרכות לחיים או מאמרים בנושאים תורניים-הלכתיים והשקפתיים. בעבר התפרסמו בעלון סיפור לילדים, גם הוא מאת הרב אבינר, "פינת החינוך" של הרב אלישע אבינר, ומאמר של הרב יעקב פילבר עם נגיעה לאירועים אקטואליים. רבנים נוספים שכותבים בעלון הם הרב עזריאל אריאל והרב ערן טמיר. בכסלו תשס"ח, הגיליון התרחב לחוברת בגודל A4 מהודקת בסיכות. בעקבות קשיים כלכליים של מכון מאיר, צומצם מספר העמודים בשנת 2014 לארבעה. במשך שנים רבות יצא העלון לאור על ידי חברת "פרסומי ישראל ושות'", אך בפברואר 2010 נוצר סכסוך בין מכון מאיר למו"ל על רקע סירוב העלון לכלול בו מאמר של הרב פרופ' נריה גוטל על היחס לאקדמיה. בעקבות הסכסוך הופסקה ההתקשרות העסקית בין המכון למו"ל אשר החל להוציא עלון בשם "גילוי דעת", ו"באהבה ובאמונה" עבר להוצאה עצמית של מכון מאיר. בכ"ה בטבת תשע"ב נמתחה ביקורת על העלון לאחר שתמונתה של רות פוגל הופיעה בפרסום בעיתון כשהיא מטושטשת. לאחר הסערה שחלה פרסם העלון התנצלות בעמוד הראשי. העלון מופץ בשש שפות: עברית, אנגלית, רוסית, צרפתית, גרמנית וספרדית. ארכיון העלונים, באתר המכון. עלוני "באהבה ובאמונה", באתר "מורשת". אתר מכון מאיר, דף עלוני שבת, באתר מכון מאיר קובי נחשוני, פילוג בעלון השבת - בגלל עיסוק באקדמיה, באתר ynet, 11 בפברואר 2010 אורי פולק, "באהבה ובאמונה" צנזרו את פניה של רות פוגל ז"ל, באתר כיפה, ‏כ"ה בטבת ה'תשע"ב, 20 בינואר 2012 צוריאל הורוביץ, אחרי הסערה שעורר "מכון מאיר" כשטשטש את פניה של רותי פוגל, הוכיח השבוע העלון כיצד ראוי לנהוג במקרה של טעות. המעלעל מתפעל, באתר כיפה, ‏ה' בשבט ה'תשע"ב, 29 בינואר 2012
שירוגרפיה

שירוגרפיה (Shearography) היא בדיקה לא הורסת, המבוססת על אינטרפרומטריה. להבדיל מתרמוגרפיה, בשיטה זו משתמשים בעירור מכני ישיר של החלק, ובעזרת מערכת מיוחדת ניתן לאתר פגמים ושינויים בפריט הנבדק. הפעלת מאמץ גזירה על הפריט מביאה להתפשטותו, ופגם מיקרוסקופי בחומר גורם לחוסר אחידות במעוות הנוצר. חוסר אחידות זה יוצר תבנית התאבכות אופיינית, המאפשרת לגלות פגמים ולעיתים גם להעריך את גודלם. בישראל ממעטים בביצוע בדיקות אלו מאחר ש: זוהי בדיקה שאינה מוכרת ונפוצה בתעשייה ונעשית רק במקרים בהם אין פתרון אחר (זמין יותר). מחיר הבדיקה גבוה (נגזר ממחירה הגבוה של מערכת הבדיקה). נכון ל-2006, ישנה רק מערכת שירוגרפיה אחת בכל הארץ. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נוסחה אמפירית (כימיה)

בכתיב כימי, נוסחה אמפירית של תרכובת היא ביטוי פשוט של המספר היחסי של כל סוג אטום (יסוד כימי) בתוכה. נוסחה אמפירית אינה מתייחסת לאיזומרים, למבנה או למספר האבסולוטי של האטומים. נוסחה אמפירית היא התקן של תרכובות יוניות, כגון CaCl2 או מקרומולקולות כמו SiO2. שם התואר "אמפירי" מתייחס לתהליך אנליזה יסודית (elemental analysis), טכניקה של כימיה אנליטית שמשתמשים בה כדי לקבוע את אחוז ההרכב הרלוונטי ביסודות של חומר כימי טהור. לעומת זאת, הנוסחה המולקולרית מזהה את מספר האטומים המדויק של כל יסוד שנמצא במולקולה אחת של התרכובת. לדוגמה, הקסאן יכול להיות מבנה מולקולרי של CH3CH2CH2CH2CH2CH3, שמראה שיש לו מבנה של שרשרת ישרה, 6 אטומי פחמן, ו-14 אטומי מימן. הנוסחה המולקולרית של הקסאן היא C6H14 . והנוסחה האמפירית של אותה מולקולה היא C3H7 שמראה יחס C:H של 3:7. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נוסחה אמפירית (פיזיקה)

בפיזיקה נוסחה אמפירית היא משוואה מתמטית שחוזה תוצאות שנבחנו, אבל אין לה בסיס תאורטי שיכול להסביר מדוע היא עובדת. אמפירי משמעו: נסיוני. כלומר עצם השם רומז על כך שהנוסחה מתבססת על ניסויים. לרוב הנוסחה היא לא סתם ניחוש אקראי, אלא מבוססת על היגיון, תצפיות ומדידות. כאשר רוצים לתאר תופעה פיזיקלית כתלות בפרמטרים שונים, מבצעים סדרה של ניסויים, במהלכם מקבעים בכל פעם פרמטרים אחרים (במקרה האידיאלי כולם מלבד אחד), ובאמצעות שינוי הפרמטר הנותר ומדידת התוצאה, בונים גרף ממנו ניתן להסיק על הקשר המתמטי. בשיטה זו, ניתן בהרבה מקרים (בהם הקשר המתמטי לא מסובך מדי) למצוא את צורת הקשר: ישר, הפוך או יותר מסובך, ולאחר שצורת הקשר ברורה, ניתן גם לבצע חישוב של קבועי פרופורציה אשר יביאו את המשוואה להתאמה מיטבית לתוצאות הניסויים. לעיתים קרובות, המשוואות המתארות תופעות פיזיקליות הן מסובכות מאוד, אך בהתבסס על הבנה ומדידות ניסויים, מנסחים נוסחאות פשוטות יותר, אשר מהוות קירוב למשוואות המסובכות (כמובן שיחד עם הקירוב, מובאים גם התנאים בהם ניתן להשתמש בקירוב זה). חוק טיטיוס-בודה: זהו חוק אמפירי שנכון ברוב המקרים לחישוב מרחקי כוכבי לכת מהשמש. כיום מקובל לראות בו התאמה מקרית. חוקי קפלר נוסחו ללא הבנה של העקרונות הפיזיקליים שעליהם הם מתבססים. חלפו למעלה מ-40 שנה בטרם ניוטון העמידם על בסיס תאורטי מוצק. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכשירי מדידה חשמליים

מכשירי מדידה חשמליים הם מכשירי מדידה המיועדים ליצור אותות גירוי במעגל חשמלי ולקלוט אותות מהמעגל. באמצעות מכשירים אלו ניתן לאפיין ביצועים של ציוד חשמלי, או לאתר כשלים בציוד כזה ולהיעזר בהם בתיקון. כשעובדים עם מעגלים חשמליים בצורה מקצועית, משתמשים, על פי רוב, במכשירי מדידה כדי לנטר את המעגל. המשתמשים במכשירים אלו (למשל, מהנדסים וטכנאים) יכולים להשתמש בכלים זולים ופשוטים מאוד כגון טסטר, או במכשירים יקרים ביותר המשלבים מחשב כחלק ממכשיר המדידה. ציוד מדידה בעל רגישות גבוהה, או המיועד לתדרים גבוהים, הוא בדרך כלל עדין ויקר - מחירם של מכשירי מדידה מסוימים מגיע למאות אלפי דולרים. ככל שעולה רמת המורכבות של המכשירים שאותם יש לבדוק, גדלה מורכבותם של מכשירי המדידה. אין צורך במכשירים אלו במקרה של בדיקה פשוטה, או אם קיים במערכת אמצעי אוטומטי למציאת בעיות (כמו במחשב). אמפרמטר - מכשיר למדידת זרם חשמלי. אוהם-מטר - מכשיר שבאמצעותו ניתן למדוד את התנגדותו של הרכיב הנבדק למעבר זרם חשמלי דרכו. רב מודד - מכשיר משולב שתפקידו למדוד גדלים חשמליים כגון מתח, זרם, התנגדות, קיבול והשראות. טסטר - התקן שמטרתו בדיקת קיום מתח חשמלי בין נקודה נבדקת לאדמה. אוסצילוסקופ - מכשיר שמציג על צג אותות מתח חשמלי (בציר האנכי) כפונקציה של הזמן או מתח חשמלי אחר בציר האופקי, ומשמש לרוב לאיתור תקלות בציוד אלקטרוני. מד קיבול - מכשיר המשמש לבדיקת קבלים. מדיה וקבצים בנושא מכשירי מדידה חשמליים בוויקישיתוף
טרשים

טְרָשִים היא אדמת אבנים, או שטחים גדולים מכוסים סלע אחד שטוח, שאינם ראויים לזריעה, או גושי סלע חשופים הבולטים מעל פני הקרקע. הביטוי המקובל הוא "אדמת טרשים". מקור המילה מהמשנה. דוגמאות: "ואם סיקל יוציא לים או לנהר או למקום הטרשים" (תוספתא שביעית, ג ה), "ואין לך טרשים בכל ארץ ישראל יותר מחברון" (מסכת סוטה לד). היחיד היא טֶרֶש לא נהוגה. השורש ט.ר.ש. כנראה מארמית בה הפועל טִרֵשׁ משמעו להקשות או לסתום דוגמה: לא בחֲמִימֵי דכָּווצֵי ולא בקְרִירֵי דְמְטָרְשֵׁי אלא בפשורי (חולין מ"ז ע"ב) |דְּמַחְיֵיה (למטבע) בְּקוּרְנְסָא וְטַרְשֵׁיהּ (בבא קמא צ"ח). וכמו במילה טרשת. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל דומיניקה

דגל דומיניקה אומץ ב-3 בנובמבר 1978 ועבר מספר שינויים קלים במהלך השנים. לדגל רקע ירוק. בעיגול אדום במרכז הדגל מופיע תוכי מסוג אמזונה מלכותית (שחזהו וציצתו בצבע סגול, כך שדגל זה הוא אחד משני הדגלים היחידים שבהם יש צבע סגול, יחד עם דגל ניקרגואה) המוקף בעשרה כוכבים ירוקים (המסמלים את עשרת המחוזות של האי). מן המרכז יוצאים ארבעה פסים, שלכל אחד מהם שלושה צבעים (צהוב, שחור ולבן) לכל אחד מן הכיוונים האופקיים והאנכיים. בגרסה המקורית התוכי פנה ימינה (שונה בשנת 1988). כמו כן, סדר הפסים שונה (בשנת 1981). סמל דומיניקה המנון דומיניקה מדיה וקבצים בנושא דגל דומיניקה בוויקישיתוף דגל דומיניקה, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל דומיניקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היינריך פון שטפן

היינריך פון שטפן (בגרמנית: Heinrich von Stephan; ‏7 בינואר 1831 – 8 באפריל 1897) היה מנהל הדואר של האימפריה הגרמנית אשר אחראי לארגונו של שירות הדואר הגרמני. לפון שטפן תפקיד מכריע ביסודו של איגוד הדואר העולמי בשנת 1874, ובשנת 1877 היה אחראי להכנסת שירות טלפון לגרמניה. פון שטפן, יהודי גרמני, החל את שירותו בדואר הגרמני כפקיד דואר מקומי. בשנת 1866 הוא התמנה על ידי ממשלת פרוסיה להלאמת שירות הדואר. עד לאותה תקופה נוהל שירות הדואר בגרמניה על ידי משפחת האצולה טורן אונד טקסיס. בשנת 1870 הוא התמנה למנהל שירותי הדואר לקונפדרציה של צפון גרמניה שהיא הורתה של האימפריה הגרמנית (אשר נוסדה בשנת 1871}. בשנת 1876 הוא התמנה למנהל הכללי של הדואר באימפריה הגרמנית ובשנת 1880 לסגן מזכיר המדינה הממונה על משרד הדואר. בשנת 1895 התמנה למזכיר המדינה של האימפריה הגרמנית. כאשר פון שטפן החל את עבודתו כפקיד דואר הייתה גרמניה מחולקת ל-17 מחוזות דואר, כאשר לכל מחוז היו כללים משלו ותעריפים משלו למשלוח דואר. כבר מעת שהתמנה למשרת הניהול הראשונה הוא פעל לאיחוד כללי הדואר בכל גרמניה ובכך לסייע למשלוח דואר מהיר יותר. במסגרת מטרתו לאחד את כללי הדואר בכל גרמניה הוא דאג גם לאחד את שירותי הדואר עם שירות הטלגרף בגרמניה. הוא היה הרוח החיה מאחורי ארגון כנס הדואר הבינלאומי בעיר ברן בשנת 1874, לשם הגשמת שאיפתו להאחדת כללי הדואר בכל העולם. בכנס זה נוסד איגוד הדואר העולמי. בשנת 1870, לאחר שקודם בתפקידו על ידי קנצלר גרמניה אוטו פון ביסמרק, פון שטפן היה הראשון להכניס את הגלויה לשירות הדואר (רעיון שהוא הציע עוד בשנת 1865). הגלויה זכתה לשימוש נרחב בתקופת מלחמת צרפת–פרוסיה בשנים 1870–1871 לצורך תקשורת בין יחידות צבאיות בשדה. פון שטפן היה הראשון שהכניס שרות טלפון לגרמניה. בשנת 1872 הוא קידם הקמת מוזיאון הדואר הקיסרי. פון שטפן, אשר הלך לעולמו בשנת 1897 בברלין, הותיר את חותמו על איחוד כללי שירותי הדואר בעולם כולו. מדיה וקבצים בנושא היינריך פון שטפן בוויקישיתוף היינריך פון שטפן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
שובר תשובה בין-לאומי

שובר תשובה בין-לאומי (באנגלית: International Reply Coupon; בראשי תיבות: IRC) הוא שובר שניתן לשימוש לצורך משלוח מכתב סטנדרטי במשקל עד 20 גרם בכל מקום בעולם. כל המדינות החברות באיגוד הדואר העולמי מכבדות שוברי תשובה בינלאומיים (מלבד טייואן). איגוד הדואר העולמי הוא המוציא לאור והמדפיס של שוברי התשובה העולמיים ועליהם סימן מים של האיגוד. מטרתו של שובר תשובה בינלאומי היא לאפשר לכל אדם לשלוח לאדם אחר, בכל מקום בעולם, מכתב שאליו מצורף שובר התשובה המכסה את הוצאות הביול למשלוח תשובה. כאשר מתעורר צורך זהה בין שני אנשים באותה מדינה, ניתן לצרף למכתב מעטפה מבויילת לצורך תשובה. מובן שלא ניתן לעשות זאת, כאשר מבקשים לכסות את הוצאות משלוח תשובה למי שנמצא מחוץ לגבולות המדינה, שהרי בוליה של מדינה אחת אינם יכולים לשמש כדמי דואר במדינה אחרת. מצד שני קניית בולים תקפים של מדינה זרה, היא מסורבלת ואיטית. שובר תשובה בינלאומי ניתן לרכישה בכל המדינות החברות באיגוד הדואר העולמי וכל שירותי הדואר במדינות האיגוד מכבדות את השוברים וממירים אותם בבולים תקפים של אותה מדינה. ביום 1 בספטמבר 2006 הוציא איגוד הדואר העולמי שוברי תשובה חדשים, המחליפים את השוברים שהיו בשימוש עד לאותו מועד ותוקפם טוב עד ליום 31 בדצמבר 2009. לשוברי התשובה שימושים רבים. אספני בולים משתמשים בשוברי תשובה לעיתים קרובות. יש מבין אספני הבולים, האוספים אף שוברי תשובה בינלאומיים. כך גם אם אדם מבקש לפנות לאדם זר לו במדינה אחרת ומבקש לחסוך לנמען את הוצאות משלוח המכתב, ניתן לצרף לפניה שובר תשובה. כך למשל, אספני חתימות הפונים בבקשת חתימה לדמות זו או אחרת במדינה זרה, ישפרו את סיכוייהם לתשובה אם יצרפו שובר תשובה לפנייתם. ניתן גם לעשות שימוש בשוברי תשובה כתחליף למשלוח כסף מזומן למדינות זרות, בסכומים קטנים. בשירותי דואר רבים ניתן לפדות שוברי תשובה במזומן. נוסף לשוברי התשובה הבינלאומיים המונפקים על פי הוראות איגוד הדואר העולמי, קיימים שוברי תשובה של איגודי דואר אזוריים או לאומיים, כך למשל שוברי תשובה של איגוד הדואר הערבי, ואיגוד הדואר של הממלכה המאוחדת, אלה כמובן ניתנים לשימוש אך ורק בארצות החברות באותו איגוד. שוברי תשובה בינלאומיים ניתן לרכישה בכל בתי הדואר של חברת דואר ישראל. דואר ישראל אף מכבד שוברי תשובה שנרכשו מחוץ לישראל וממיר אותם בבולים במחיר המתאים למשלוח מכתב במשקל 20 גרם ליעדים בינלאומיים בדרך האוויר. עם זאת, דואר ישראל אינו מכבד שוברי תשובה שנרכשו בארצות איתן לישראל אין קשרי דואר. מדיה וקבצים בנושא שובר תשובה בין-לאומי בוויקישיתוף הסבר על שובר תשובה בינלאומי מאמר קצר על איסוף שוברי תשובה בינלאומיים
דגל מרוקו

דגל מרוקו דגל הלאום של ממלכת מרוקו. הדגל בעל רקע אדום ובמרכזו פנטגרם בצבע ירוק. אדום הוא הצבע המסורתי של מרוקו מהמאה ה-16, שמסמל את קשר הדם בין הנביא מוחמד, דרך פאטמה בת מוחמד, ואשתו של עלי, הח'ליף הרביעי, לבין השושלת העלווית של משפחת המלוכה המרוקאית. משנת 1915, במרכז הדגל המרוקאי קיים כוכב חלול ירוק, המתאר את חותם שלמה (ח'תאם סולימאן) מסמל את הקשר החזק של מרוקו לאסלאם ואת המחויבות לחמשת עמודי האמונה: תפילה, צום רמדאן, עלייה לרגל למכה לפחות פעם בחיים ומתן צדקה. עד לשנה זו, במרכז הדגל היה כוכב בעל שישה קודקודים (הקסגרמה), אך השינוי נועד בין היתר על מנת לתאם את הדגל עם הסמלים הלאומיים תחת השלטון הצרפתי, במטרה לשקף את הזהות הדתית והתרבותית של מרוקו בצורה שתואמת את התקופה ההיסטורית והפוליטית ובנוסף על מנת להתרחק מהקשרים עם סמלים יהודיים. מאותה סיבה, פחת השימוש בסמל הזה בכלל העולם האיסלמי. גם בכנסיות מימי הביניים והעת החדשה המוקדמת ניתן למצוא את ההקסגראם – אם כי לא בתור סמל נוצרי, אלא כמוטיב עיטורי בלבד. דגל זה מכיל את הריכוז הגבוה ביותר של הצבע האדום – 98.3% ממנו צבועים באדום. הדגל המריני שהיה בשימוש בין השנים 1248–1465, משמש כיום בין היתר כסמל מרכזי בשיח הימין הקיצוני במרוקו בתוך ממים שמופצים ברשתות החברתיות. הממים כוללים את הדגל יחד עם סמלים ודימויים נוספים הקשורים לייאוש מהשלטון הנוכחי ולגאווה לאומית. הממים מציגים את הדגל המריני כאילו הוא סימן לתקופה "מפוארת" יותר של מרוקו ומנוגד לסמליות של הדגל הנוכחי, שנחשב בעיניהם כסמל של קולוניאליזם ותלות. הדגל המלכותי של מרוקו הוא דגל לאומי שבו הקצוות הירוקים של הכוכב מוקפים בקווים דקים של זהב. סמל מרוקו המנון מרוקו מדיה וקבצים בנושא דגל מרוקו בוויקישיתוף מרוקו, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל מרוקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הכוכב שלנו: סיפורו של מגן הדוד, באתר הספרנים (בעברית) Gerbern S. Oegema, The Uses of the Shield of David. On Heraldic Seals and Flags, on Bible Manuscripts, Printer's Marks and Ex Libris, Jewish Studies Quarterly 5, 1998, עמ' 241–253 Cristina Moreno-Almeida, Paolo Gerbaudo, Memes and the Moroccan Far-Right, The International Journal of Press/Politics 26, 2021-03-26, עמ' 882–906 doi: 10.1177/1940161221995083 ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא מרוקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.