laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רמי מאירי

רמי מאירי (נולד ב-16 באוגוסט 1957) הוא אמן ישראלי, מראשוני ציירי הקיר בישראל, הידוע בציורי הקיר הענקיים שצייר על קירות בערי ישראל. מאירי למד רישום, פיסול וציור במכון אבני בתל אביב בין השנים 1978–1982. את ציור הקיר הראשון שלו צייר בחוף גורדון בתל אביב בשנת 1980. זהו אחד מציורי הקיר הראשונים שנעשו בעיר. מאז התפתחה אמנות זו והפכה לחלק חשוב בפסיפס התרבותי של תל אביב. רוב ציורי הקיר נעשים בטכניקת "Trompe-l'œil" ("הטעיית העין"), הגורמת לטשטוש הגבולות בין מציאות לאשליה. בעבודותיו נוטה מאירי להשתמש ביסודות של אור וצל, מאחר ששחור ולבן נחשבים לצבעים עמידים שאינם דוהים, וכן ליצירת קונטרסט בציור שיבליט אותו למרחקים. עם ציוריו המפורסמים ביותר נמנים, בין היתר, "הצעקה" על חומת בית הספר "מקס פיין", בצומת רחוב קפלן ודרך בגין (מול מגדלי עזריאלי) בתל אביב, ו"ילדים רוקדים" ברחוב ביאליק ברמת גן. את "הצעקה" צייר מאירי בעקבות קרנבל בברזיל, ועליו אמר: אין לי מסרים פוליטיים או כאלה. אני רוצה שבן אדם שרואה את הציור שלי יעלה חיוך. הציור הזה מושפע מהקרנבל הראשון שראיתי, בצפון ברזיל. זה מין טירוף חושים, אנשים מגיעים שם לאקסטזה, וראיתי שם איש שמצא חן בעיניי. בבקבוק של התינוק היה אלכוהול, והוא רץ והשתולל. יחד עם זה, הציור לא סתם נעשה ככה. כל יצירת אמנות טובה בנויה ממתח ורוגע. אז פה הוא הגביר את המתח, הייתה מין דמות מפחידה, ופתאום אתה רואה שיש לו ביד בקבוק. — ריאיון ל"מעריב", יוני 1997 ציור מפורסם נוסף של מאיר היה זה של הנערים המציצים למלתחות הנשים בחוף שרתון בתל אביב, כהומאז' לסרטם הידוע של אורי זוהר ואריק איינשטיין "מציצים". מאירי צייר את הציור בשנת 2002 ולאחר שזכה לביקורת רבות מצד פעילות פמיניסטיות ואף הושחת מספר פעמים, החליטה עירית תל אביב באוגוסט 2020 למחוק את הציור. מאירי לא התנגד למחיקה ואמר: "הציור מראה תרבות נאיבית שהייתה ונעלמה, היום לא הייתי מצייר אותו". את ציורי הקיר של מאירי ניתן למצוא על קירות בתי ספר, מפעלי תעשייה, מבנים ציבוריים ובמקומות בילוי ברחבי הארץ. לדברי מאירי, הוא נמנע מעבודות בבתים פרטיים, ומעדיף שעבודותיו יהיו חשופות לקהל הרחב. במהלך השנים צייר מאירי ציורי קיר גם במקומות נוספים בעולם, ובהם בגרמניה, בבייג'ינג, בפורט לודרדייל שבפלורידה, ובבואנוס איירס. בחלק מהאתרים צוירו הציורים מטעם מדינת ישראל שבחרה בציורי הקיר של האמן כמייצגי פן ייחודי של התרבות הישראלית. מאירי נחשב היום לאחד מפורצי הדרך בתחום אמנות הרחוב והגרפיטי. במידה רבה סלל הוא את דרכם של אמני הרחוב הצעירים ממנו כגון Know hope, עדי סנד, Dede ואחרים. אולם, במקרה של מאירי מתקבלים האישורים לציורים מהעירייה, בניגוד לציירי גרפיטי רבים אחרים הפועלים ללא אישור. ציור קיר ליד שוק הכרמל ציור קיר בנחלת בנימין ציור הקיר 'הצעקה' מדיה וקבצים בנושא רמי מאירי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רמי מאירי עבודה על רמי מאירי בבזל - רשת שיתופית של בית הספר בצלאל גלריית תמונות רמי מאירי בפיקיוויקי טל לניר (עורכת), אמנות רחוב בישראל, הוצאת מוזיאון תל אביב לאמנות, 2011 (עמ' 12–13)
רובי רוג'רס

רובי רוג'רס (באנגלית: Robbie Rogers; נולד ב-12 במאי 1987 בראצ'ו פאלוס ורדס שבקליפורניה) הוא מפיק קולנוע וטלוויזיה וכדורגלן עבר אמריקאי, ששיחק בין היתר בקבוצת קולומבוס קרו, לידס יונייטד ובנבחרת ארצות הברית. הוא תפקד כקיצוני או חלוץ שני. בפברואר 2013 יצא מהארון, באופן תקדימי יחסית בעולם הספורט, ובמיוחד בכדורגל. לאחר הודעתו על היציאה מהארון, החליט לפרוש ממשחק פעיל. ב-5 במאי 2013 חזר בו רוג'רס מהפרישה וב-20 במאי חתם בקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי מהליגה האמריקאית. ב-28 במאי 2013 שיחק רוג'רס את משחקו הראשון בקבוצה. מדיה וקבצים בנושא רובי רוג'רס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רובי רוג'רס (באנגלית) רובי רוג'רס, ברשת החברתית פייסבוק רובי רוג'רס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רובי רוג'רס, ברשת החברתית אינסטגרם רובי רוג'רס, סרטונים בערוץ היוטיוב רובי רוג'רס, באתר Transfermarkt רובי רוג'רס, באתר Soccerway רובי רוג'רס, באתר WorldFootball.net רובי רוג'רס, באתר National Football Teams רובי רוג'רס, באתר FootballDatabase.eu ריאיון עם השחקן רובי רוג'רס, שודר ב"לייט-נייט", ABC‏, 15 באפריל 2013 ריאיון עם השחקן רובי רוג'רס, שודר ב"שיחה נוקבת", BBC‏, 26 בינואר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תמי מוזס-בורוביץ'

תמר (תמי) מוזס־בורוביץ' (נולדה ב־11 במרץ 1960) היא אשת עסקים ישראלית, בעלת שליטה ובעלת עניין בחברות ישראליות, בפרט בתחום תקשורת ההמונים. תמי מוזס נולדה כבת זקונים לנח ולפולה מוזס, בעלי השליטה בעיתון "ידיעות אחרונות". למדה בבית הספר היסודי "ניצנים" ברמת גן ובתיכון "אהל שם" ברמת גן. בצבא שירתה כמש"קית חינוך במפקדת יהודה ושומרון. בעלת תואר ראשון במדע המדינה ומינהל ציבורי מטעם אוניברסיטת בר־אילן, ותואר שני במינהל עסקים מטעם אוניברסיטת תל אביב. בגיל 23, במסגרת הכנת עבודת גמר באוניברסיטה על מימון מטוסים הכירה את בעלה לעתיד, דוד (דדי) בורוביץ' (השותף עם אחיו התאום ישראל בורוביץ' בקבוצת "כנפיים"). לתמי ולדדי חמישה ילדים, שלושה מנישואיו הקודמים של דדי ושניים מהם נולדו לזוג. מגיל צעיר החלה לעבוד בעסק המשפחתי – העיתון ידיעות אחרונות. עם מות אמה הייתה מעורבת במלחמת הירושה סביב השליטה בעיתון. ארבע שנים לאחר שאחותה, ג'ודי שלום ניר מוזס, החליטה להעביר את מניותיה לאחיה ארנון (נוני) מוזס מכרה תמי בשנת 1994 את מניותיה בעיתון לאיש העסקים אליעזר פישמן. על־פי הערכות היקף העסקה עמד על 45–60 מיליון דולר. בשנת 1998 מכרה חברת משאב את השליטה בחברת גרנית הכרמל לתמי מוזס-בורוביץ' וגיסה ישראל בורוביץ (באמצעות חברת "ד.ת בורוביץ-מוזס השקעות (1995)") תמורת כ-200 מיליון דולר. בעסקה השתתפו גם חברת הפניקס אחזקות וחברת גלנקור. בשנת 2006 רכשה קבוצת עזריאלי את השליטה בחברת גרנית הכרמל. ב־1999 הקימה עם יובל נתן ועם עופר נמרודי (ממעריב) את שבועון הבידור והטלוויזיה "רייטינג", שהתחרה בשבועון "פנאי פלוס" מבית "ידיעות אחרונות". בשנת 2005 פרשה מהשותפות ומכרה את חלקה במגזין ובמגזיני הנישה "מותק" ו"ביג טיים" שתוכננו לצאת על ידי קבוצת רייטינג. עוד הקימה מוזס בשותפות עם חברת אפריקה ישראל ונדב פלטי את חברת "מפל תקשורת" בע"מ (השם "מפל" מורכב מהאות הראשונה של השם "מוזס" ושתי האותיות הראשונות של השם "פלטי"), העוסקת בתחום האינטרנט, המדיה והתקשורת. בחברת "מפל" עסקה ביחד עם יאיר דורי בהפצה ושיווק טלנובלות. היא מכהנת כמנכ"לית מפל תקשורת וכיו"ר הדירקטוריון של דורי מדיה גרופ. ב־2005 נזכר שמה כאחת השותפות (עם משפחת בורוביץ') ברשת קלאבמרקט שנקלעה לחובות כספיים גבוהים, והוצא צו להגנתה מפני נושים עד למכירתה לרשת המתחרה, "שופרסל". בדיון בבקשת הקפאת ההליכים של קלאבמרקט, העירה השופטת ורדה אלשיך לעברה ולעבר בעלה כי היא מצפה מבעלי הרשת לתרום את חלקם (הכספי) בהצלתה. הדברים עוררו מהומה והזוג בורוביץ' מצא עצמו תחת מתקפה על חלקו בקריסת הרשת. דוד בורוביץ ישראל בורוביץ סיון איזסקו, תשקיף המדף של אל על: עסקאות בעלי עניין ביותר מ־215 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 1 ביוני 2008 רוני קורן־דינר, תמי מוזס בורוביץ: שונאת פרסום ומעורבת עד אחרון הפרטים, באתר הארץ, 13 ביולי 2005 דוד חיון, ‏קבוצת בורוביץ רוכשת את גרנית הכרמל: שנפ-ארן נכשלה בהשגת מימון, באתר גלובס, 20 באוגוסט 1998 החברה הכי מצליחה שלא שמעתם עליה, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2007 בועז גריילסמר, תמי מוזס־בורוביץ' יוצאת מעסקי העיתונות: מוכרת את חלקה בעיתוני "רייטינג" ו"ביג טיים" לקבוצת מעריב, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2005 עמי גיזבורג, הקרב על קלאבמרקט נראה אבוד, נותרה המלחמה על השם הטוב, באתר הארץ, 22 ביולי 2005
אנדראס קפקה

אנדראס קֶפְּקֶה (בגרמנית: Andreas Köpke; נולד ב-12 במרץ 1962 בקיל) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת השוער. קפקה היה חבר בסגל הנבחרת הגרמנית שזכה במונדיאל 1990 באיטליה, וחלק מהסגל הלאומי למונדיאל 1994 בארצות הברית. קפקה החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון עיר הולדתו, הולשטיין קיל, בקיץ 1979. בקיל, לא זכה להצלחה יתרה בתור שחקן צעיר, וב-1983, לאחר 4 שנים ו-6 הופעות בלבד במשחקי הליגה במדי קבוצתו, חתם בקבוצת SC שרלוטנבורג מברלין. אחרי עונה אחת במועדון הברלינאי, בה שיחק כשוערה הראשון, עבר למועדון גדול יותר בברלין, הרטה ברלין. בהרטה, שיחק עד שנת 1986, עת שחתם על מעברו לנירנברג. לאחר 8 שנים בנירנברג, 262 משחקים, ואפילו 2 שערים, הועבר קפקה לאיינטרכט פרנקפורט בקיץ 1994, תמורת סכום של 516,200 אירו. לאחר שנתיים בפרנקפורט, עבר לשחק לראשונה בקריירה מחוץ לגבולות גרמניה, ושיחק שנתיים באולימפיק מרסיי הצרפתית. ב-1998, חזר לשחק במועדון עמו היה הכי מזוהה, נירנברג, בו שיחק 3 שנים עד לפרישתו ממשחק מקצועני ב-2001. על אף שלא שותף באף משחק במסגרת הגביע העולמי, עקב העדפתו של בודו אילגנר על פניו, הצלחתו הבינלאומית של קפקה הגיעה לאחר מכן. אחרי שזכה בתואר שחקן השנה בגרמניה ב-1993, הישגו הגדול ביותר הגיע בשנת 1996, לאחר שעמד בשערה של הנבחרת הגרמנית ביורו 1996 במהלך הטורניר, ואף הדף פנדל של גארת' סאות'גייט האנגלי שהבטיח את העפלתה של גרמניה לגמר הטורניר. בעקבות הצלחתו ביורו, קפקה זכה בתואר שוער השנה של פיפ"א. קפקה היה גם שוערה הראשון של גרמניה במהלך טורניר הגמר של מונדיאל 1998 בצרפת, שהסתיים בהפסד 3-0 לקרואטיה ברבע הגמר. בטרם החל הטורניר, קפקה הצהיר שיפרוש מכדורגל בינלאומי בסיום המונדיאל, הבטחה בה עמד, וסללה את דרכו של אוליבר קאן להיות שוערה הראשון של הנבחרת הגרמנית. בסך הכל, אנדראס קפקה הופיע ב-59 משחקים עבור הנבחרת הגרמנית. נכון ל-2018, משמש קפקה כמאמן השוערים של הנבחרת הגרמנית. הוא גם כיהן כשגריר העיר נירנברג במהלך הכנותיה לקראת מונדיאל 2006, כאשר לקחה חלק באירוחו. עם נירנברג אליפות הבונדסליגה השנייה: 2000/01 עם נבחרת גרמניה מונדיאל 1990 יורו 1996 שוער השנה באירופה: 1996 כדורגלן השנה בגרמניה: 1993 שוער השנה בעולם: 1996 נבחרת הטורניר של יורו 1996 מדיה וקבצים בנושא אנדראס קפקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדראס קפקה אנדראס קפקה, באתר Transfermarkt אנדראס קפקה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אנדראס קפקה, באתר Soccerway אנדראס קפקה, באתר WorldFootball.net אנדראס קפקה, באתר National Football Teams אנדראס קפקה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
קריית יערים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תל קריית יערים – תל של העיר המקראית קריית יערים, המכונה גם "קריית בעל", "בעלה" או "בעלי יהודה" קריית יערים (גם טֶלְז-סְטוֹן) – מועצה מקומית בפרוזדור ירושלים כפר הנוער קריית יערים – כפר נוער באזור ירושלים, סמוך למועצה המקומית קריית יערים קריית יערים – שכונה בעיר רמת השרון, ראו רמת השרון#קריית יערים קריית יערים – כינוי השגור בפי יהודי פרובאנס בימי הביניים לעיר פוסקייר (Posquières) בצרפת, ראה אברהם בן דוד מפושקירה
פלאופרוטרוזואיקון

פָּלֶאוֹפּרוֹטֶרוֹזואיקון (מיוונית "פרוטרוזואיקון" קדום) הוא התור הראשון מתוך שלושה בעידן הפרוטרוזואיקון שבלוח הזמנים הגאולוגי. משך תקופתו: החל מתום עידן הארכאיקון, לפני כ-2.5 מיליארד שנים, ועד תחילת תור המזופרוטרוזואיקון לפני 1.6 מיליארד שנים. בתקופה זו החלו היבשות להתייצב לראשונה. בתקופה זו התפתחו הכחוליות, סוג של חיידקים המשתמש בתהליך הביוכימי של הפוטוסינתזה על מנת לייצר אנרגיה תוך כדי הפקת חמצן. מעדויות פלאונטולוגיות התברר כי לפני כ-1.8 מיליארד שנים היו כ-450 יום בשנה, כלומר שאורך היממה היה כ-20 שעות. בטרם התחולל הגידול המשמעותי בכמות החמצן באטמוספירה היו כמעט כל צורות החיים שהתקיימו אז אל-אווירניים (אנאירוביים), כלומר המטבוליזם של בעלי החיים היה תלוי בנשימה תאית שלא הצריכה חמצן. חמצן חופשי בכמויות גדולות הוא רעיל למרבית האורגניזמים האנארוביים. מקובל כיום שמרבית היצורים האנאירוביים נכחדו. שרדו רק צורות החיים שהיו עמידים לחמצון ולהשפעות הרעילות של החמצן או שכל מחזור החיים שלהם התרחש בסביבה חופשית מחמצן. אירוע מרכזי זה מכונה אסון החמצן. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ראשוני האאוקריוטים מתוארכים לתור פלאופרוטרוזואיקון. במהלך תקופה זו התפתחו בפעם הראשונה חגורות ההתנגשות שבין יבשות בקנה מדה עולמי. אירועים בונים יבשות והרים אלו מיוצגים על ידי שושלות ההרים שנוצרו לפני 2.0-2.1 מיליארד שנים באורוגנזות הטרנסאמאזונית (Transamazonian) והאבורנית (Eburnean) באמריקה הדרומית ומערב אפריקה, חגורת הלימפופו באפריקה הדרומית שנוצרה לפני 2 מיליארד שנים, שושלות ההרים שנוצרו לפני 1.8-1.9 מיליארד שנים באורוגנזות הטרנס-הדסונית (Trans-Hudson), הפנוקיאנית (Penokean), הטלטסון-תלאונית (Taltson–Thelon), הוופמאית (Wopmay), האונגאוואית (Ungava) והטורנגטית (Torngat) באמריקה הצפונית והנאגססוגטוקידאינית (Nagssugtoqidain) בגרינלנד, הקולה-קרלית (Kola–Karelia), הסקוופניאנית (Svecofennian), הווהלין-רוסיה המרכזית (Volhyn-Central Russian) והפחלמאית (Pachelma), ביבשת הקדומה בלטיקה (כיום מזרח אירופה), האקיטקנית (Akitkan) בסיביר, חגורת חונדליט (Khondalite Belt) שנוצרה לפני 1.95 מיליארד שנים ושושלת ההרים שנוצרה לפני 1.85 שנים באורגנזה הטרנס-צפון סינית בצפון סין. חגורות התנגשות יבשתיות אלו נוצרו ככל הנראה מאירועי התנגשות בקנה מדה עולמי בין לפני 2.0 מיליארד שנים ללפני 1.8 מיליארד שנים שהובילו ליצירתה של יבשת-על הפלאו-מזופרוטרוזואיקון המכונה קוֹלוּמביה או נוּנה. Paleoproterozoic Era Paleoproterozoic Era Cawood, Peter A.; Wilde, Simon A.; Sun, M, Review of global 2.1–1.8 Ga orogens: implications for a pre-Rodinia supercontinent - תקציר Sun, M.; Wilde, Simon A.; Li, S.Z. ,A Paleo-Mesoproterozoic supercontinent: assembly, growth and breakup - תקציר
כריסטינה גרימי

כריסטינה ויקטוריה גרימי (באנגלית: Christina Victoria Grimmie‏; 12 במרץ 1994 - 10 ביוני 2016) הייתה פסנתרנית, זמרת ומחברת שירים אמריקאית. גרימי הייתה ידועה בין היתר כיוטיוברית בגרסאות הכיסוי שלה של אמנים (בעיקר עכשוויים) כמו דמי לובאטו, סלינה גומז, מיילי סיירוס, ג'סטין ביבר, קייטי פרי, ניקי מינאז' ואחרים. קטע הווידאו הראשון אותו העלתה ליוטיוב ב-2009, היה "Don't Wanna be Torn", במקור של האנה מונטנה. ההכרה הראשונית שלה באתר הייתה עם גרסת הכיסוי שלה לשיר "Party in the U.S.A" של מיילי סיירוס באוגוסט 2009. גרימי הייתה ידועה בעיקר בשל גרסת הכיסוי שלה לשיר "Just a Dream" של הראפר נלי, ביחד עם אמן היוטיוב סם שוי, שקיבלה כ-156,388,393 צפיות ביוטיוב (נכון לספטמבר 2018). נכון לספטמבר 2018, היא קיבלה מעל 576 מיליון צפיות בקטעי הווידאו שהעלתה לאתר, ורשומים מעל 3.9 מיליון מנויים לערוץ שלה; בשיאה היא הייתה מדורגת במקום הרביעי במספר המנויים מבין המוזיקאים ביוטיוב. ביוני 2011 הוציאה לאור מיני-אלבום ראשון, "Find Me". באוגוסט 2013 הוציאה אלבום בכורה באורך מלא, "With Love". ב-2014 השתתפה בעונה השישית של הגרסה האמריקאית של תוכנית הריאליטי "The Voice", בה הגיעה למקום השלישי בגמר. בתחילת 2016, לפני מותה, הצטלמה לסרט "הורס הדייטים" שם גילמה בתפקיד ראשי את אמילי אטקינס. הסרט יצא בדצמבר אותה שנה. ב-10 ביוני 2016 נורתה 3 פעמים במהלך חלוקת חתימות למעריצים באורלנדו שבפלורידה. היא הובהלה לבית החולים במצב אנוש ומתה מפצעיה לאחר מספר שעות. הרוצח, קווין ג'יימס לויבל (Kevin James Loibl), בן 27 מסיינט פיטרסברג, ככל הנראה הגיע לאירוע במיוחד כדי לבצע את הרצח. אחרי שהחל לירות בגרימי, אחיה מרקוס התנפל על הרוצח בידיים חשופות ונאבק בו, אך הרוצח הצליח להשתחרר והתאבד ביריה. לטענת המשטרה המקומית ייתכן שבכך הציל מרקוס אנשים נוספים, כי לרוצח היו כלי נשק נוספים וייתכן שהוא התכוון לפגוע באנשים נוספים מלבד גרימי. מדיה וקבצים בנושא כריסטינה גרימי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כריסטינה גרימי (באנגלית) כריסטינה גרימי, ברשת החברתית פייסבוק כריסטינה גרימי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריסטינה גרימי, ברשת החברתית אינסטגרם כריסטינה גרימי, סרטונים בערוץ היוטיוב כריסטינה גרימי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריסטינה גרימי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) כריסטינה גרימי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) כריסטינה גרימי, באתר ספוטיפיי כריסטינה גרימי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) כריסטינה גרימי, באתר Last.fm (באנגלית) כריסטינה גרימי, באתר AllMusic (באנגלית) כריסטינה גרימי, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריסטינה גרימי, באתר דיזר כריסטינה גרימי, באתר Discogs (באנגלית) כריסטינה גרימי, באתר Songkick (באנגלית) כריסטינה גרימי, באתר Genius כריסטינה גרימי, באתר בנדקמפ כריסטינה גרימי, באתר בילבורד (באנגלית) כריסטינה גרימי, באתר טיידל (באנגלית) כריסטינה גרימי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Linnehan, Robert (26 בינואר 2011). "Marlton singer taking her talents to L.A." (PDF). The Marlton Sun. p. 2. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-11-09. נבדק ב-12 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Christina Grimmie Talks YouTube Stardom". YouTube. 8 ביולי 2011. נבדק ב-21 במאי 2012. {{cite web}}: (עזרה) Christina Grimmie's Youtube Channel, Retrieved May 15, 2011 'Voice' singer Christina Grimmie dies after shooting at Orlando concert ג'ו סאטון, אתר CNN מתאריך 11 ביוני 2016
בהפוכה

בהפוכה הוא שעשועון טלוויזיה ישראלי לילדים, ששודר בערוץ הילדים, בהנחיית טל מוסרי. צולמו שתי עונות, האחת בלונה פארק והשנייה בסופרלנד. השאלות בשאלון, הן די פשוטות, אך המתמודדים, נדרשים לענות עליהן בעודם על המתקנים השונים. בכל פרק, משתתפים שלושה זוגות. המנחה מעניק להם שמות חדשים לצורך המשחק. המתקנים והמשימות בעונה הראשונה (לונה פארק): "אנקונדה", המתקן הראשון, רכבת הרים מהירה. משימה: "טריוויה בהפוכה". "טופ ספין", מתקן מתהפך בגובה 20 מטרים. משימה: שירה בהפוכה. "בלאק מממבה", מתקן העולה לגובה 65 מטרים במהירות 72 קמ"ש. משימה: חשבון בהפוכה. בעונה הראשונה צולמו שמונה פרקים. המתקנים והמשימות בעונה השנייה (סופרלנד): "קומבה", רכבת הרים. משימה: טריוויה בהפוכה. "הספינה": מתקן מתנדנד ומתהפך. משימה: שירה בהפוכה. "סקייקוסטר", מתקו באנגי. משימה: חשבון בהפוכה. בעונה השנייה צולמו 10 פרקים. הפרסים למפסידים הם חולצות של "בהפוכה" והפרסים למנצחים הוא mp 4 מתנת אולימפוס. בהפוכה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
מלכת השלג

האם התכוונתם ל... מלכת השלג (אנדרסן) – מעשייה מאת הנס כריסטיאן אנדרסן מלכת השלג (סרט) – סרט רוסי שיצא ב-2012 על בסיס המעשייה מלכת השלג (ספר) – ספר מדע בדיוני מאת ג'ואן וינג'
אודוארדו פארנזה, דוכס פארמה

אודוארדו פארנזה (באיטלקית: Odoardo Farnese; ‏ 28 באפריל 1612 - 11 בספטמבר 1646) היה דוכס פארמה ופיאצ'נצה. נקלע לסכסוך עם משפחת ברבריני, האפיפיור אורבנוס השמיני ומדינת האפיפיור על רקע שליטתו בעיר קסטרו (בלאציו), במסגרתו נודה מהכנסייה הקתולית וגרם למלחמה עקובה מדם שנמשכה מ-1641 ועד לאחר מותו. אודוארדו היה בנם הלגיטימי היחיד של רנוצ'יו פארנזה ומרגריטה אלדוברנדיני. אביו מת כאשר היה אודוארדו בן 10 והוא היה לדוכס פארמה תחת עוצרות אחיו-למחצה (בנו הבלתי חוקי של אביו) אוטביו ודודו הקרדינל אודוארדו פארנזה. בשנת 1628, בהיותו בן 16 קיבל את השלטון המלא ונשא לאשה את מרגריטה דה מדיצ'י, בתו של הדוכס הגדול של טוסקנה קוזימו השני דה מדיצ'י. בשנת 1633 כרת ברית צבאית עם צרפת על מנת לשחרר את נחלות אבותיו בפיאצ'נצה משלטון ספרד. ב-1637 נאלץ לחתום על הסכם שלום עם ספרד, בתיווך האפיפיור אורבנוס השמיני. ב-1639 ערך אודוארדו ביקור בן חודשיים ברומא והיה אורחו של האפיפיור ושני אחייניו הקרדינלים אנטוניו ופרנצ'סקו. אולם, הוא סירב לכבד את אחיינו הנוסף של האפיפיור, טדאו ברבריני, מושל העיר. בתגובה סירב פרנצ'סקו להעניק לאודוארדו ליווי אפיפיורי חזרה לנחלתו בקסטרו. האירוע עורר את זעמם של בני משפחת ברבריני שהפצירו באפיפיור לנקוט צעדים. האפיפיור עצר את יבוא הגרעינים של מדינת האפיפיור מדוכסות פארמה, אחד ממקורות ההכנסה העיקריים של פארנזה. כתוצאה מכך לא יכל פארנזה לשלם את חובותיו שתפחו כתוצאה ממלחמותיו ואורח חייו הפזרני. ב-12 באוקטובר 1641 עלו צבאות מדינת האפיפיור למצור על קסטרו, במטרה לתבוע את העיר למשפחת ברבריני, כנגד תשלום חובותיו האבודים של פארנזה. ביולי 1642 חתמו דוכס ונציה, ודוכסי מודנה וטוסקנה על ברית הגנה עם פארנזה כנגד מדינת האפיפיור (שנתמכה על ידי ספרד). באוקטובר אותה שנה עמדו כוחותיו של פארנזה 45 ק"מ מרומא, אך נסוגו מפני צבאו של טדאו ברבריני, מפקד הצבא האפיפיורי. באביב 1643 הצטרפו צבאות ונציה, מודנה וטוסקנה למלחמה, בה תמכו עד אז רק כלכלית. האפיפיור הכריז על אודוארדו כעל בוגד במדינת האפיפיור, דבר שמשמעותו נידוי אוטומטי מהכנסייה וכן איים בנידוי על כל מי שיסייע לו. בתגובה הצהירו בנות בריתו של אודוארדו שאין להן ריב עם האפיפיור אלא עם משפחת ברבריני. ליד פרארה הנחילו כוחות האפיפיור בראשות אנטוניו ברבריני תבוסה לצבאות ונציה ומודנה, אך ליד אגם טראסימנו הכו אותם כוחות טוסקנה. במרץ 1644, כאשר שני הצדדים מותשים והעיר קסטרו הרוסה, נחתם הסכם שלום והעיר הושבה לאודוארדו פארנזה, הוא אף הושב לחיק הכנסייה ונידויו בוטל. המיסים הכבדים שהטיל האפיפיור על תושבי רומא על מנת לממן את המלחמה גרמו לשנאה והתמרמרות של העם ברומא נגדו. הוא מת ב-29 ביולי אותה שנה. גם אודוארדו פארנזה לא האריך ימים ומת כשנתיים מאוחר יותר בפיאצ'נצה. לאחר מותו התחדשה המלחמה, שהגיעה לקצה רק ב-1649. יורשו היה בנו, רנוצ'יו השני פארנזה (1630–1694). אשתו השנייה של רנוצ'יו הייתה מרגרט יולנד דה סבויה, נכדתם של אנרי הרביעי, מלך צרפת ומריה דה מדיצ'י. מלחמת קסטרו מלחמת פארמה (שם אחר למלחמת קסטרו) Williams, George L. (2004). Papal Genealogy: The Families and Descendants of the Pope. McFarland. p. 106. ISBN 0-7864-2071-5.
אנארס לינגור

אנארס רוסנקראנץ לינגור (בדנית: Anders Rosenkrantz Lindegaard; נולד ב-13 באפריל 1984) הוא שחקן כדורגל דני המשחק כשוער בקבוצת הלסינגבורג. אנארס התחיל את הקריירה באודנסה בולקלוב אך עזב בעקבות מחסור בהזדמנויות לתפוס מקום בהרכב הראשונה. הוא עשה את הפריצה שלו בזכייה בגביע הנורווגי עם אולסון ב-2009. הוא נבחר לשוער השנה בדנמרק ונורווגיה ב-2010 ולאחר מכן עבר למנצ'סטר יונייטד, שם הוא משחק עד 2015. אנארס נולד באחד מפרוורי אודנסה והתחיל את קריירת המשחק שלו במועדון אודנסה בולקלוב שמשחקת בליגת העל הדנית. ב-19 בנובמבר 2006 ערך את הופעתו הבכורה בבוגרים בניצחון 3-1 על סילקבורג א.פ. ב-30 ביולי 2009 ערך את הופעתו הבכורה במסגרת אירופית בניצחון 4-3 על רבוטניצ'קי קומטל סקופיה המקדונית. בתקופתו באודנסה היה לשוער שני כמחליפו של ארק אוניזקו והושאל לקולדינג בה ערך 10 הופעות. בקיץ 2009 הושאל לאולסון עמה זכה בגביע הנורווגי, בתום ההשאלה לאולסון חתם בקבוצה באופן קבוע, ב-2010 זכה בתור שוער השנה בנורווגיה ודנמרק. ב-27 בנובמבר 2010 חתם בקבוצה האנגלית מנצ'סטר יונייטד בחוזה ל-3 שנים וחצי. לינגור היה מנוע לשחק בקבוצה עד פתיחת חלון העברות הבא ב-1 בינואר. ב-29 בינואר 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-1 על סאות'המפטון במסגרת הסיבוב הרביעי של הגביע האנגלי. ב-9 בפברואר 2011 הוא ערך את הופעתו הבכורה באולד טראפורד בניצחון 1-0 על קראוולי טאון בגביע. במרץ 2011 הוא עבר ניתוח בברך שהשאיר אותו מחוץ למגרשים למשך חמישה שבועות. ב-31 באוגוסט 2015 חתם לשנתיים בווסט ברומיץ' אלביון. ב-21 בספטמבר ערך את הופעתו היחידה בקבוצה בהפסד 3-0 לנוריץ' סיטי בגביע הליגה. ב-23 בינואר 2016 הושאל לפרסטון נורת' אנד עד לסוף העונה. ב-2 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 0-0 נגד דרבי קאונטי. ב-2 ביולי חתם באופן קבוע בקבוצה. ב-21 בספטמבר 2017 חתם בברנלי. לאחר שנתיים בהם לא שותף באף משחק ליגה חתם בקבוצת הלסינגבורג. לינגור ייצג את דנמרק במסגרות הנבחרות עד גיל 19, ובנבחרת עד גיל 20 ולאחר מכן בנבחרת הבוגרת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת דנמרק עד גיל 19 בספטמבר 2002 ושיחק במוקדמות אליפות אירופה 2003 עד גיל 19 בניצחון 1-0 על שווייץ. הוא שיחק 6 משחקים בנבחרות הצעירות עד ספטמבר 2003. ב-7 בספטמבר 2010 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 1-0 על איסלנד. ב-8 באוקטובר 2010 נכנע לינדגארד לכריסטיאנו רונאלדו בהפסד 3-1 לפורטוגל. לינגארד נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2012. מדיה וקבצים בנושא אנארס לינגור בוויקישיתוף אנארס לינגור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנארס לינגור, באתר Transfermarkt אנארס לינגור, באתר Soccerway אנארס לינגור, באתר BDFutbol אנארס לינגור, באתר WorldFootball.net אנארס לינגור, באתר National Football Teams אנארס לינגור, באתר FootballDatabase.eu
חסן שאטרי

חסן שאטרי (בפרסית: حسن شاطری, נהרג ב-12 בפברואר 2013), הידוע גם בשם חסאם ח'וש נויס, היה גנרל בדרגת "סרדאר", המקבילה לדרגת אלוף, במשמרות המהפכה האסלאמית של איראן. שאטרי השתתף במלחמת איראן–עיראק בה שירת ביחידה מובחרת של משמרות המהפכה האסלאמית ונחשב ללוחם ולקצין מעולה. ב-2001 עזר לבסס את התשתית האיראנית באפגניסטן לאחר נפילת הטליבאן. בשנת 2005 שמו עלה בהקשר של תכנון חיסול ראש ממשלת לבנון רפיק אל-חרירי. בשנת 2006 הוא נשלח ללבנון על מנת לשקם את הנזקים שנגרמו למדינה בעקבות מלחמת לבנון השנייה, ובין היתר עסק בשיקום הכוח הצבאי של חזבאללה. לאחר חיסולו של עימאד מורנייה בשנת 2008, חשיבותו עלתה, ולמעשה הוא שימש כמפקד משמרות המהפכה בלבנון. שאטרי אף לקח חלק בסיוע לכוחותיו של בשאר אל-אסד במלחמה כנגד הצבא הסורי החופשי במלחמת האזרחים בסוריה ועזר להקים כוחות מיוחדים שילחמו יחד עם צבא אסד. בפברואר 2013 דווח כי הוא נהרג. תחילה היו דיווחים סותרים באשר לדרך בה הוא נהרג: דיווח אחד הצביע על כך שהוא נהרג בדרכו מדמשק לביירות על ידי מארב של המורדים, ואילו דיווח אחר ציין כי נהרג בתקיפה האווירית על משלוח הנשק לחזבאללה במחוז ריף דמשק. ב-24 בפברואר 2013 דווח על ידי הסאנדיי טיימס הבריטי כי שאטרי נהרג בהפצצת השיירה שיוחסה לחיל האוויר הישראלי וכי שלטונות איראן ניסו לטשטש את העובדה הזאת. שאטרי היה בן 58 במותו, נשוי ואב לארבעה ילדים. מדיה וקבצים בנושא חסן שאטרי בוויקישיתוף דיווח בסאנדיי טיימס הבריטי התמנון מטהרן: פרופיל הגנרל הבכיר שחוסל אליאור לוי, הבכיר האיראני שחוסל בלבנון נקבר בטהרן, באתר ynet, 14 בפברואר 2013 משה חי הגיגת ויוסי מלמן‏, המהנדס האירני שחוסל "היה כמו מורנייה", באתר וואלה, 14 בפברואר 2013 דיווח: "הגנרל האירני נהרג בתקיפת צה"ל בסוריה"
אמפורדה

אמפורדה (בקטלאנית: Empordà, בספרדית: Ampurdán) הוא חבל היסטורי (קומַרקה) בצפון-מזרחה של קטלוניה, בין מאסיב האלברים הגבארות. בימינו הוא חלק מהמחוז ז'רונה. בשנת 1936 חולק לשני אזורים: אמפורדה העליונה (Alt Empordà) ואמפורדה התחתונה (Baix Empordà). שם החבל בא מהיישוב אמפורייס, שמוצאו במושבה קדומה יוונית-רומית. המושבה נקראה "אמפוריון" (Eμποριον), לפי מילה יוונית שמשמעותה "שווקים, מחסנים". אמפורדה גובל בצפון בחלק המזרחי ביותר של רכס הפירינאים, מעבר פרתוס ומאסיב האלברים. הגבול הצפוני מסתיים בים התיכון בכף קרס. בגבול הדרומי מתרומם מאסיב הגבארות המגיע לים התיכון בין הכפרים קסטל-פלטז'ה ד'ארו ופאלאמוס. העיר העיקרית של אמפורדה היא פיגרס, מרכז כלכלי ומסחרי. היא בירת אמפורדה העליונה. בירת אמפורדה התחתונה היא ביסבל. הבירה ההיסטורית של החבל הייתה סנט מרטי ד'אמפורייס, אחר כך קסטליו ד'אמפורייס. לכן קראו לאזור "הרוזנות של אמפורייס". האזור התנגד זמן ממושך לרוזנות של ברצלונה ואחר כך לסיפוחו לכתר של אראגון. בתקופת ההתנגדות הזאת הוסטו מי הנחל טר ונבנתה טירת מונטגרי שנשארה לא מוגמרת. המישור של אמפורדה הוא נושא לפואמה מאת ז'ואן מראגל, של היצירה "האמפורדה הסדראנית" מאת אנריק מוררה אי ויאורה, כמו כן משך את עניין האומנים הסוריאליסטים, ביניהם סלבדור דאלי שצייר מספר ציורים בהשראתו.