דני קיי

דֶנִי קֶיִי (באנגלית: Danny Kaye, ‏18 בינואר 1911 – 3 במרץ 1987) היה שחקן קולנוע, זמר וקומיקאי יהודי-אמריקאי. קיי נולד בברוקלין שבניו יורק כדוד דניאל קמינסקי למהגרים יהודים מאוקראינה, יעקב קמינסקי ו-קלרה נימירובסקי, הוא היה בנם השלישי והיחיד שנולד בארצות הברית, לאחר שהיגרו אליה בשנת 1909. את הניסיון הראשון שלו בתחום הבידור הוא צבר ב"חגורת הבורשט" - אזור בתי ההארחה היהודיים שבהרי הקטסקיל במדינת ניו יורק. ב-1935 כיכב לראשונה בסרט קולנוע קצר, Moon Over Manhattan, והוחתם כקומיקאי בסדרת סרטים קצרים בהם גילם מהגר רוסי מהיר דיבור. ב-1941 הופיע בברודוויי במחזמר "גברת באפלה" של איירה גרשווין וקורט וייל. תפקידו במחזמר היה הצלחה מקצועית סוחפת, ובמיוחד זכור השיר "צ'ייקובסקי", שבו הוא מונה, בפרק זמן קצר, מספר רב של שמות מלחינים (ופסאודו-מלחינים) רוסיים. סרט הקולנוע הראשון באורך מלא שבו כיכב היה Up in Arms (אל הנשק) משנת 1944, עיבוד למחזמר בכיכוב אדי קנטור. סמואל גולדווין ניסה לשכנע את קיי לעשות ניתוח פלסטי באף (בשל מה שראה כמראה "יהודי מדי"). קיי סירב, אך הסכים לחמצן את שיערו, דבר אשר העניק לו שער אדמדם. קיי הפך לכוכב, וסרטיו הקצרים חוברו יחדיו לסרט באורך מלא, The Birth of a Star על ידי מתחריו של גולדווין, שהחזיקו בזכויות להם. קיי כיכב בסדרה של סרטים לאחר הצלחה זו, והוא זכור במיוחד בשירים "טמבולינה טמבולינה" ו"הברווזון המכוער" מתוך סרטו "הנס כריסטיאן אנדרסן". אשתו, סילביה פיין, כתבה חלק משיריו בסרטים אלה ואחרים. רשימת סרטיו לאורך הקריירה כוללת עשרות סרטים בהם הוא הופיע כרקדן, מנצח על תזמורת, לוליין, אקרובט. אחד מקטעיו הידועים הוא קטע "הכינורית", בו הוא מנהל דיאלוג עם התזמורת תוך כדי חיקוי כלי נגינה בקטעים קלאסיים ידועים. קטעים אלה ידועים בביצועה של ציפי שביט בעברית. מעבר לפעילותו הקולנועית, קיי גם הופיע כבדרן והקליט תוכניות לרדיו ולטלוויזיה, ביניהם הופעת אורח למופע החבובות בשנת 1978. בשנת 1956 ביקר קיי לראשונה בישראל, כאשר להופעותו הגיעו אלפי ילדים אשר הקימו מהומה והתפרצו אל הבמה. בעקבות הדוחק נרמסה ילדה בת 12 ופונתה לבית חולים רמב"ם, ועוד מספר ילדים נפצעו וקיבלו עזרה ראשונה. קיי היה פעל רבות בתחום הקהילה כשגריר במסגרת הארגון הבינלאומי UNICEF והתנדב להופיע בפני ילדים בבתי חולים. בנוסף, כמי שהיה גאה במוצאו היהודי, ביקר פעמים רבות בישראל במסגרת פעולות מחווה. במהלך מלחמת יום כיפור ביקר פצועי מלחמה רבים מהצד הישראלי. ניצח גם מספר פעמים על התזמורת הפילהרמונית הישראלית במופעי צדקה. לפי מקורות שונים נראה שדני קיי היה ביסקסואל, שניהל מערכות יחסים עם גברים ונשים. חלק מהפרסומים עסקו ברומן שניהל קיי עם השחקן הבריטי לורנס אוליבייה, ובמשבר הנפשי שחוותה ויויאן ליי (זוגתו של אוליבייה) כשגילתה את הפרשה. קיי ואשתו סילביה פיין גדלו בברוקלין, כמה רחובות זה מזו, אך נפגשו רק כשעבדו יחד על הופעה באוף ברודוויי ב-1939 שם סילביה הייתה פסנתרנית לאודישנים. קיי הציע לה נישואין בטלפון בזמן שעבד בפלורידה, כשפיין הייתה בניו יורק. היא עשתה את הנסיעה לפורט לודרדייל שם הם נישאו ב-3 בינואר 1940. בתם היחידה דינה קיי, עיתונאית ומנחת טלוויזיה, נולדה ב-17 בדצמבר 1946. הזוג נפרד לשבעה חודשים ב-1947 אך חזר זה לזה ונשאר יחד עד מותו של קיי בשנת 1987. דני קיי מת ב-1987 בגיל 76 מהתקף לב לאחר מאבק בדלקת כבד. הוא עבר ניתוח מעקפים בשנת 1983, ובתקופה זו קיבל את דלקת הכבד מעירוי דם. קיי נקבר בבית הקברות קנסיקו בוואלהלה, במדינת ניו יורק. סילביה פיין קיי מתה מאמפיזמה בגיל 78 בדירתה במנהטן ב-1991. היא קבורה עם בעלה. הופעתו של קיי כמנחה תוכנית הטלוויזיה "The Danny Kaye Show" זיכתה אותו בפרס אמי בשנת 1963. בשנת 1981 זכה דני קיי בפרס כבוד ע"ש ג'ין הרשהולט על ידי האקדמיה האמריקאית לקולנוע על תרומתו לתעשיית הקולנוע. בשדרת הכוכבים של הוליווד יש שלושה כוכבים על שמו, על עבודתו בתחומי המוזיקה, רדיו וקולנוע. בשנת 1983, מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק העניקה לקיי תואר אבירות על גילומו של הנס כריסטיאן אנדרסן בסרט באותו שם משנת 1952. באותה שנה זכה קיי גם בפרס גילדת שחקני המסך על מפעל חיים. ב-24 בפברואר 1986 הוענק לקיי אות הוקרה מטעם לגיון הכבוד על עבודתו בקרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים. לאחר מותו, ב-23 ביוני 1987, הנשיא רונלד רייגן העניק לקיי את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בארצות הברית. בעיר תל אביב נקרא רחוב על שמו. 1944 - "אל הנשק" 1945 - "עושה הנפלאות" 1946 - "הנער מברוקלין" 1947 - "חייו הסודיים של וולטר מיטי" 1948 - "שיר נולד" 1949 - "המפקח הכללי" 1951 - "בריביירה" 1952 - "הנס כריסטיאן אנדרסן" 1954 - "חג מולד לבן" 1954 - "הקש בעץ" 1956 - "ליצן החצר" 1958 - "אנדרו העליז" 1958 - "יעקובובסקי והקולונל" - זכייה בפרס גלובוס הזהב 1959 - "חצוצרת הקסם" 1961 - "על המשמר" 1963 - "בלש בעל כרחו" 1981 - "סקוקי" מדיה וקבצים בנושא דני קיי בוויקישיתוף דני קיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דני קיי, באתר AllMovie (באנגלית) דני קיי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דני קיי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דני קיי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) דני קיי, באתר ספוטיפיי דני קיי, באתר Last.fm (באנגלית) דני קיי, באתר AllMusic (באנגלית) דני קיי, באתר MusicBrainz (באנגלית) דני קיי, באתר Discogs (באנגלית) דני קיי, באתר Songkick (באנגלית) דני קיי, באתר בילבורד (באנגלית) דני קיי ולואי ארמסטרונג בהופעה חיה, סרטון באתר יוטיוב שגיאות פרמטריות בתבנית:יוטיוב 'סוג: מתוך המופע של דני קיי (אנ'), שודר ב-23 במרץ 1966' אינו ערך חוקי דני קיי וחיים טופול שרים "לחיים" מהמחזמר 'כנר על הגג' - בעברית, מתוך המופע של דני קיי (אנ'), שודר ב-23 במרץ 1966 באתר יוטיוב (אורך: 02:24) רפאל בשן, עם דני קיי בכל הרצינות, מעריב, 5 באפריל 1968 יונתן גת, דני קיי: מצחיק לנצח, באתר ynet, 8 במרץ 2012 אלון גור אריה, דני קיי: האיש שעשה הכל, ולא (רק) בצחוק, באתר ynet, 12 באוקטובר 2013 שגיאות פרמטריות בתבנית:יוטיוב 'סוג: דני קיי מספר סיפור מזמר' אינו ערך חוקי טוּבּי הטוּבָּה, דני קיי מספר סיפור מזמר בערוץ "Gramophoniker", באתר יוטיוב (אורך: 09:01)(באנגלית) מירב קיי, קרובת משפחתו של דני קיי מספרת עליו, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, פברואר 2019 דני קיי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) דני קיי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דני קיי בביקור בישראל, אפריל 1956, ארכיון הסרטונים של AP דני קי (1913-1987), דף שער בספרייה הלאומית הבלתי חשובים עונה 3 | פרק 2 - דני קיי, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 30:09) אלפי ילדים "פוצצו" הופעת דני קיי בחיפה, הארץ, 30 באפריל 1956 https://elisa-rolle.livejournal.com/1948532.html