laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליזבת הבליק-לינדמן

אליזבת הבליק-לינדמן (בגרמנית: Elisabeth Hablik-Lindemann;‏ 23 באוגוסט 1879 – 15 באוגוסט 1960) הייתה אומנית מעצבת בדים ואורגת תמונות. אליזבת לינדמן הייתה בתם של אוטו לינדמן (1849–1924) ואשתו אנה מרגרטה, לבית דורן (1857–1916). מגיל 18 עד 21 למדה בבית ספר לציור בדרזדן וקיבלה הכשרה כשרטטת. 1900/01 למדה בסטודיו הפרטי של פריץ קליינמפל, ואז עבדה שנה בסטודיו לעיצוב עבודות יד בחברת אנה קון. לאחר מכן היא חזרה לעיר הולדתה ועברה משם לשוודיה. כאן למדה בבית הספר לאריגה "Handarbetets vänner" בניהולה של אנייס בראנטינג (1862–1930). בשנת 1902 הקימה לינדמן בית מלאכה לאריגה ומוזיאון במלדורף, שאותם היא ניהלה בעצמה עד 1907. ב -10 ביוני אותה שנה היא התחתנה עם האמן ונצל הבליק, איתו נולדה לה שתי בנות. לאחר מכן עברה לאיצהו, שם היא גרה עם משפחתה ועבדה. היא ניהלה שם את עסקיה כ"מפעל האריגה הידנית הבליק-לינדמן ". במהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה זו חברה קטנה שזכתה במהרה לתהילה בינלאומית. בשנת 1912 הצטרפה הבליק-לינדמן ל- Werkbund הגרמני. בתור אורגת, היא ניסתה לקרב את טכניקות האריגה המסורתיות לטעמים של זמנה באמצעות דוגמאות ודפוסי צבע לא שגרתיים ולייצר בדים שעומדים בסטנדרטים הגבוהים ביותר. היא הצליחה לעבוד באופן יצירתי ולשלב זאת עם תחושה של הכיוון המעשי. הסדנה שלך מילאה תפקיד מכריע בכך שמסחר האריגה הגרמני צבר מוניטין חדש. היא נחשבה "אם אריגת היד" בחוגי מומחים. אליזבת הבריק-לינדמן נפטרה ב -15 באוגוסט 1960 באיצהו ונקברה עם בעלה בבית העלמין הפרטי של משפחתה בנורדהסטדט. מוזיאון ונצל הבריק, על שם בעלה, הקדיש לה תערוכה בשנת 2009. בתה הביאה את ציוד הסדנה לאשראם סרי אורובינדו בפודוצ'רי, הודו. שם המשיכה לייצר את העיצובים של אליזבת הבריק-לינדמן בעבודת יד. Auf den Spuren von Lindemann-Hablik, Buergerverein für Heide und Umgebung (ב־) Hamburger Abendblatt- Hamburg, Elisabeth Lindemann: Würdigung einer Künstlerin, www.abendblatt.de, ‏2009-03-03 (ב־)
היינריך הרדר

היינריך הרדר (בגרמנית: Heinrich Harder‏; 2 ביוני 1858 – 5 בפברואר 1935) היה צייר נופים ובעלי חיים קדומים גרמני. לידתו של היינריך הרדר נרשמה בפנקס הלידות של הכנסיות בפוצאר (Putzar) בשנת 1858. בנו של קרל הרדר, איכר, שבילה את שנות ילדותו הראשונות בפוצאר, בהמשך למד בבית הספר לבנים הגבוה של ד"ר זאקס. בשנים 1874–1876 למד בבית הספר המלכותי לאמנות בברלין, שמנהלו היה מרטין גרופיוס, ואז הלך לסטודיו של פאול גרופיוס להכשרה מעשית. מאפריל 1890 עד 1892 הוא למד ציור באקדמיה המלכותית לאמנויות יפות ובתחילה עבד בעיקר כצייר נוף. בשנת 1900 ייצר הרדר 60 ליטוגרפיות לסדרת בעלי החיים של יצרן הקקאו והשוקולד של המבורג תיאודור רייכארדט, המתארת דינוזאורים, טרילוביטים, אמוניטים ויונקים קדומים. הסופר וילהלם בולשה (Wilhelm Bölsche) עבד איתו מאז 1898, ותיאר את החיות בגב הקלפים. בשנת 1906 פרסם בולשה מאמרים על כדור הארץ ב-Die Gartenlaube, שאוירו על ידי הרדר. הרדר היה מעורב גם כשרטט בספר החיות של בולשה (1908) ובצעדי בעלי חיים בעולם הקדום (1914). בשנת 1910 הוא סיפק עיצובים לתמונות אספנים של יצרן השוקולד של קלן לודוויג סטולוורק, כולל אלבומים בנוסף, הרדר לימד בשנים 1906 עד 1923, כפרופסור לאמנות, באוניברסיטת ברלין לאמנויות יפות. עם פתיחת האקווריום של גן החיות של ברלין בשנת 1913, קישט הרדר את החזית בתיאורים של דינוזאורים, ארכילון (צב ים ענק שנכחד), אמוניטים, דו-חיים ראשוני ורכיכות. כאשר האקווריום ההרוס שוקם לאחר מלחמת העולם השנייה, לא ניתן היה לשחזר בתחילה את תמונות הפסיפס שנפגעו קשה בגלל חוסר בכספים. בשנת 1977, 14 עיצובים מקוריים התגלו מחדש, ששימשו תבנית לשיקום ציורי הקיר בשנת 1978. העבודה הידועה ביותר של הרדר כוללות את פסל איגואנודון מול הכניסה לאקווריום בצד גן החיות. הרדר נפטר בשנת 1935 בגיל 76. מקום המנוחה האחרון שלו הוא בבית העלמין בסטגליץ. מדיה וקבצים בנושא היינריך הרדר בוויקישיתוף Ernst Probst: Tiere der Urwelt. Leben und Werk des Berliner Malers Heinrich Harder, München 2014 Stollwerck-Sammelalbum No. 11 "Das Tier im Dienste des Menschen". Verlag Gebrüder Stollwerck, Berlin, Pressburg, New York, 1910. Historische Fassaden des Zoo-Aquarium Berlin
מושבת האמנים של קצ'קמט

מושבת האמנים של קצ'קמט (בהונגרית: Kecskeméti művésztelep) ממוקמת בפאתי העיר קצ'קמט, במיקרטווארוש (Műkertváros), במרכז הונגריה. מושבת האמנים של קצ'קמט נוסדה בשנת 1909. ראש העיר, אלק קדה, בנה וילה עם שמונה אולמות סטודיו לאמנים בתוך המבנה, שתוכנן על ידי האדריכלים בלה יאנסקי וטיבור סיבשי למטרת הקמה של מושבת אמנים. המנהל הראשון של מושבת האמנים היה בלה איוואני-גרינוואלד, שהביא איתו ציירים בסגנונות הניאו (כמו נאו-קלאסיציזם וכדומה) מצוינים ממושבת האמנים של באיה מארה, שרצו לעקוב אחר מגמות האמנות המודרנית, כגון האימפרסיוניזם והפוסט - אימפרסיוניזם. במהלך מלחמת העולם הראשונה הפכה מושבת האמנים למגורים המוניים, ורק בשנת 1920 חזרה שוב ליעודה המקורי, והעיר העבירה שתי וילות לאוניברסיטה לאמנויות יפות של בודפשט למטרה זו. אימרה רווס לקח על עצמו את ניהול האתר מידי בלה איוואני גרינוולד. משנת 1957 תפקדה מושבת האמנים כבית הארחה. שיפוץ נערך בשנת 1982, וכיום מתגוררים ויוצרים בה גם אמנים וסופרים. רז'ה באלינט (צייר) שאנדור ברודי אימרה צ'קאס חבר מייסד דז'ה ציגאני אנדור ארש (מקודם:ארבשטיין) אלק פאלוש חבר מייסד גזה פראגו (מקודם:פרנקפורטר) חבר מייסד ליפוט הרמן חבר מייסד דיולה הינץ בלה איוואני-גרינוואלד המנהל הראשון בלה יאנסקי חבר מייסד ז'יגמונד קישפלודי-שטרובל אגממנון מקריס פרנץ אודאי חבר מייסד טיבור פויה חבר מייסד וילמוש פרלרוט-צ'אבה אימרה רווס המנהל השני ארפאד סנש ארנה ספ (סופר) טיבור סיבשי חבר מייסד בלה אואיץ מרגיט גראבר לקסיקון אמנות. לאסלו איבֶּר. כרך 1 בודפשט : 1935 מושבת האמנים של קצ'קמט לקסיקון אמנות. כרך 2 בודפשט : 1966. מושבת האמנים של קצ'קמט פרנץ שומוריאי : קצ'קמט. בודפשט, פנורמה, 2007. מושבת האמנים של קצ'קמט מסת"ב 9789632439334 אימרה נאג': הערות. בוקרשט, הוצאת קריטיון, 1979.
שמע האמת ממי שאמרה

שְׁמַע הָאֶמֶת מִמִּי שֶׁאֲמָרָהּ (או: קַבֵּל הָאֱמֶת מִמִּי שֶׁאֲמָרָהּ) הוא ביטוי השולל טענת אד הומינם ודיון לגופו של אומר ומבקש להתמקד בדיון לגופו של עניין ולקבל דברי אמת ללא כל יחס למי שאמרם. הביטוי מיוחס לסוקרטס [דרוש מקור] ומובא בחיבור שמונה פרקים לרמב"ם. הרמב"ם כתב בערבית בהקדמה ל"שמונה פרקים" – שהוא חיבור על פרקי אבות ועיקרו הסברים פילוסופיים על פי תורת אריסטו: ובמה שיבוא מן הפירוש, אינם עניינים שחידשתים אני מעצמי, ולא פירושים שבדיתים, אלא הם עניינים מלוקטים מדברי החכמים, במדרשות ובתלמוד וזולתו מחיבוריהם, ומדברי הפילוסופים גם כן, הקדומים והחדשים, ומחיבורי הרבה בני אדם. ושמע האמת ממי שאמרה. ואפשר שאביא לפעמים מימרה שלימה שהיא לשון ספר מפורסם, ואין בכל זה רע, ואיני מתפאר במה שאמרו מי שקדם, לפי שאני כבר הודיתי בזה. ואף על פי שלא אזכור "אמר פלוני", "אמר פלוני", שזו אריכות אין תועלת בה, ואפשר לפעמים ששם האיש ההוא יכניס בלב מי שאין תבונה בו שזה הדבר נפסד, ויש בו תוך רע, - שלא ידעהו. ומפני זה ראיתי שלא לזכור האומר, הואיל וכוונתי שתושג התועלת לקורא, ושנבאר לו העניינים הצפונים בזאת המסכתא. — הקדמת שמונה פרקים לרמב"ם (ההדגשה אינה במקור) בהתאם לביטוי זה רבי משה בן מימון ביקש שהמעיינים בדבריו בפירושו למשנה בכלל ולפרקי אבות בפרט יקבלו את דברי הפילוסופים היוונים (אפלטון, אריסטו ואחרים) שעליהם הוא מרחיב ומהם הוא מצטט מבלי לציין את שמות האומרים הנוכרים בני המושבות היווניות באיי הים התיכון ולחופו. בדבריו ביקש הרמב"ם למנוע טענת אד הומינם נגד מקורותיו, ומפני שחשש מטענה זו הסתיר את שמות הפילוסופים, ולמרות זאת הסביר מדוע יש לקבל את דבריהם. לאורך השנים הביטוי התקבל, ושימש בכתביהם של הוגים יהודים אחרים, ביניהם בספרו הפילוסופי (הכתוב עברית) של שלמה אבן גבירול, "וקבל האמת ממי שיאמר". אייזק ניוטון פתח את ספרו 'מחברת לתלמיד' משנת 1661 באמרה זו. ערך מורחב – אהב את אפלטון, אך אהב את האמת יותר ביטוי נוסף השולל אד הומינם הוא "אהב את אפלטון אך אהב את האמת יותר", המבקש להורות שאהבה והערצה לאישיות כלשהי לא תטשטש את הביקורת על דבריו. אביעד הכהן, '"שמע האמת ממי שאמרה" – זה כלל גדול בתורת נחמה ליבוביץ', עלון שבות בוגרים, יג-יד (תשנ"ט-תשס"א),עמ' 71–92 מ' מטלון, 'שמע האמת ממי שאמרה... בין תורה לפילוסופיה במשנת הרמב"ם', נתיבה, ב (תשע"ב), עמ' 3–341 יצחק שילת, שמע האמת ממי שאמרה, הקדמות הרמב"ם למשנה, מעלה אדומים תשנ"ב, עמ' רנז-רסא שיעור 15 | רבי זרחיה הלוי – בעל המאור, 2023-01-25, נבדק ב-2023-04-25 הקדמה, בקטע המתחיל 'וראיתי להקדים' במקור תרגום אבן תיבון כתוב - "ושמע האמת ממי שאמרו", ההתייחסות למילה "אמת" היא בלשון זכר בהשפעת השפה הערבית וראו להלן ציטוט הדברים בתרגום לעברית תשע"א, שמואל אשכנזי מאמר אהוב סקראט אהוב אפלטון והאמת אהוב יותר, מתוך אלפא ביתא תניתא דשמואל זעירא
פסק דין ריי נגד בלייר

ריי נגד בלייר היה פסק דין שניתן בידי בית המשפט העליון של ארצות הברית בשנת 1952. במוקד פסק הדין עמדה שאלת האלקטור הסורר. האם יש זכות למפלגה הדמוקרטית באלבמה לדרוש מכל מי שמעוניין להתמודד על תפקיד אלקטור בחבר האלקטורים להתחייב להצביע לכל מועמד שהמפלגה הדמוקרטית תציב. רוב השופטים השיבו על השאלה בחיוב. הם אמנם לא הכריעו שניתן להטיל סנקציות על האלקטור אם יפר התחייבותו (דבר שחוקיותו אושרה רק בפסק דין צ'יאפאלו נגד וושינגטון, פסק דין מאוחר בהרבה מ-2020). אבל הם קבעו שהמבנה המפלגתי שלבשה הפוליטיקה האמריקנית אחרי כינון החוקה והעובדה ששמות האלקטורים כבר מוסרים מפתקי ההצבעה תואמים למצב שבו האלקטור יהיה נטול שיקול דעת. בדעת המיעוט קבע השופט רוברט ה. ג'קסון בהסכמת השופט דאגלס, שהחוקה מאפשרת לאלקטורים חופש הצבעה. אף שקיים מנהג שהאלקטור מצביע לפי מפלגתו אין ביכולת המנהג לבטל חוקה. הוא השווה את מצב חבר האלקטורים בעקבות הפסיקה לצפידת מוות. השופט הביע אהדתו לרעיון שלפיו חבר האלקטורים כולו יבוטל והנשיא ייבחר בבחירה ישירה. ברקע העתירה עמדה הגישה הגזענית של מועמדים לאלקטורים שלא רצו להצביע בעד מועמד ארצי שהמפלגה תכתיר ושיהיה אוהד לזכויות השחורים. אף על פי כן הטעים השופט ג׳קסון שבטווח הארוך ובנסיבות העתיד המשתנות אין זה פרוגרסיבי או ליברלי לאפשר למנגנון המפלגה הארצי לכפות רצונו על אלקטורים מדינתיים וליטול מהם את שיקול הדעת. https://supreme.justia.com/cases/federal/us/343/214/
וילהלם הנזל

וילהלם הנזל (בגרמנית: Wilhelm Hensel‏; 6 ביולי 1794 – 26 בנובמבר 1861) היה צייר פורטרטים גרמני. הנזל היה ילדם השני ובנם היחיד של הכומר יוהאן יאקוב לודוויג הנזל (1763–1809) ואשתו יוהנה אלברטינה לואיז טרוסט (1764–1835). בעת לידתו היה אביו המטיף השני בטרבין ובשנת 1796 הוא התמנה לתפקיד הכומר בלינום. שם נולדה אחותו הצעירה לואיזה מריה, סופרת מצליחה. לאחר שיעורים ראשונים מאביו למד הנזל בבית הספר בעיר הולדתו. לאחר מות אביו בשנת 1809, בגיל 15, החל הנזל ללמוד באקדמיה לבניין ברלין, שעזב אותה לאחר מספר סמסטרים. בשנת 1811 עבר לאקדמיה לאמנות. המורה שלו לאנטומיה ופרספקטיבה, אפשר לו להשתתף בתערוכה השנתית הגדולה של האקדמיה בשנה שלאחר מכן. יצירתו של הנזל "ישו על הר הזיתים" זכתה לשבחים על ידי מבקרי האמנות. מלחמות נפוליאון קטעו את המשך לימודיו של הנזל. בשנת 1813 התנדב לצבא. עד 1815 לחם בקרב באוצן ובקרב ליד לייפציג ונפצע מספר פעמים. הוא היה במהלך המלחמה בפריז והצליח לראות את אוצרות האמנות שם במוזיאונים. לאחר שחזר לברלין, הנזל מצא עד מהרה גישה לחצר הקיסר כצייר פורטרטים. בשנת 1821 מילא תפקיד מרכזי בארגון פסטיבל לכבוד הצאר הרוסי אלכסנדר הראשון. מכיוון שפסטיבל זה זכה להצלחה רבה, הודה לו המלך הפרוסי פרידריך וילהלם השלישי. עם מענק נסיעות נדיב. המענק איפשר להנזל להישאר ברומא בין השנים 1823 ו-1828. הנזל למד ברומא את עבודות המאסטרים הישנים, כמו רפאל, וגילה עניין רב בעסקי האמנות של תקופתו. אחת היצירות המצליחות שלו הייתה ישו והאישה השומרונית. בסתיו 1828 חזר הנזל לגרמניה והתיישב בברלין כצייר עצמאי. עד מהרה הוא קיבל משימות גדולות יותר מחצר הקיסר בין השאר, הוא קישט כמה אולמות של תיאטרון ברלין יחד עם היינריך דאהלינג, קרל וילהלם קולבה, וילהלם פון שדו וכריסטיאן פרידריך טייק. בשנת 1829 מונה הנזל לצייר החצר המלכותית ונבחר לוועד המנהל של האקדמיה לאמנות. בשנת 1829, בברלין, התחתן הנזל עם המוזיקאית והמלחינה פאני מנדלסון ברתולדי, בתו של הבנקאי אברהם מנדלסון ברתולדי ואחותו של המלחין פליקס מנדלסון ברתולדי. הנזל התגורר איתה בבית חותניו של מנדלסון. "הקונצרטים של יום ראשון" שניהלה באולם הגן של הבית משכו את הסלבריטאים האמנותיים והאינטלקטואליים של ברלין. עם פאני נולד להנזל בן, סבסטיאן. הנזל היה פחות יעיל באמצעות ציוריו מאשר באמצעות דיוקנאותיו. ציורי השמן המוקדמים שלו מושפעים בעיקר מהנצרות. ניתן למצוא עקבות של המאסטרים הקדומים. כל יצירתו מאופיינת על ידי ריאליזם רומנטי. עם הזמן דיוקנאותיו התקרבו ליותר ויותר לדיוק צילומי מבלי לאבד את עדינותם. שרדו למעלה מ-1,000 דיוקנאות שיצר של בני דורו המפורסמים מהרומנטיקה הברלינאית. מותה הפתאומי של פאני בשנת 1847 הייתה מכה קשה עבורו. המהומה הפוליטית של המהפכה הגרמנית בשנת 1848 הפכה את הנזל לפעיל מבחינה פוליטית שוב. באביב 1848 הוא לקח את ההובלה בקבוצת אמנים חמושה וככזה עבד עבור המפלגה השמרנית (פרוסיה). וילהלם הנזל נפטר ב-26 בנובמבר 1861 בברלין בגיל 67. הוא נקבר לצד אשתו בקבר המשפחתי של מנדלסון ברתולדי בבית העלמין הראשון של קהילת השילוש בברלין-קרויצברג. פליקס מנדלסון לאה מנדלסון דיוקן של נסיכה וילהלם ופאני הנזל - דיוקן לואיזה מדיה וקבצים בנושא וילהלם הנזל בוויקישיתוף וילהלם הנזל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
תותחי בטאסי

תותחי בטאסי (באנגלית: Guns at Batasi) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1964, בבימויו של ג'ון גילרמן, עם ריצ'רד אטנבורו, ג'ק הוקינס, פלורה רובסון ומיה פארו בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הרומן "המצור על בטרסי" מאת רוברט הולס (אנ')‏ (1962). העלילה מתרחשת במדינה אפריקאית שהייתה עד לא מזמן בשלטון בריטי, שפורץ בה מרד נגד המשטר. הבריטים המעטים שנשארו לאמן את צבא הילידים נמצאים במצב מביך ובראשם רס"ר המחנה שעומד על שלו, לא נכנע לדרישות המורדים ויודע לשמור על כבודם ועל מסורת האתיקה של הצבא הבריטי. ריצ'רד אטנבורו זכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי. זה תפקידה המשמעותי הראשון של מיה פארו בקולנוע ועל כך זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית חדשה ומבטיחה. דאגלס סלוקומב זכה בפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר. מחנה אימונים של רובאי המלך האפריקנים, ליד העיר בטאסי במדינה שאך זה קיבלה עצמאות מבריטניה. את החיילים מאמנים סמלים בריטיים ובראשה רס"ר המחנה (Regimental Sargesnt Major) לודרדייל (ריצ'רד אטנבורו) שנמצא במחנה זה כבר 23 שנים. במדינה מתחוללת הפיכה ומפקד המחנה, קולונל דיל (ג'ק הוקינס) מקבל פקודה להגיע לתדרוך אצל סגן הנציב הבריטי סיר ויליאם (ססיל פרקר) ולהעביר את הפיקוד במחנה לקפטן אברהם (ארל קמרון). אחד ממפקדי הפלוגות, לוטננט בוניפס (ארל ג'ון) מחולל מרד ועוצר את קפטן אברהם. אברהם מצליח להימלט ולהגיע פצוע לחדר האוכל שם נותן לו לודרדייל מקלט. לודרדייל מארגן את סמליו, מגיע למחסן הנשק ובצעקות מפחידות מכריח את הזקיף לתת לו לעבור ולפתוח את הנשקיה שם הם מצטיידים ברובים, מקלעים, רימוני יד ועוד. למקום מגיעים חייל בריטי בשם וילקס (ג'ון לייטון) ואתו עובדת או"ם בשם קארן אריקסון (מיה פארו) שנתקעו בשדה התעופה. לודרדייל מחלק את האנשים לשמור על חדר האוכל. בין וילקס ואריקסון מתפתח רומן קצר. מסבכת את המצב היא חברת הפרלמנט מיס ברקר-וייז (פלורה רובסון) שמגיעה לביקור ומתנגדת לפעילות המיליטריסטית של לודרדייל. היא מכירה את בוניפס ורוצה ללכת אליו ולסדר את העניינים ללא אלימות אך הוא לא נותן לה לעזוב את המקום גם לאחר איומיה שזה יעלה לו בתפקידיו בעתיד. ברקר -וייז שמטפלת בקפטן הפצוע מצליחה להימלט ולהגיע לבוניפס ומגלה לו כי אברהם מוחזק בחדר האוכל. היא מכירה את בוניפס משהותו בבריטניה ומעריכה אותו כאדם מוסרי. היא מבקשת ממנו לדאוג לפנות את קפטן אברהם לבית חולים ורק מאוחר היא מבינה שהוא עומד לרצוח אותו לאחר שהוא מודיע לה כי "בארצו יש סטנדרטים אחרים" בוניפס מציב שני תותחי בופורס 40 מ"מ מול חדר האוכל ונותן אולטימטום של שעה להסגיר את קפטן אברהם אחרת יפגיז ויהרוס את המבנה ואת הנמצאים בו. לודרדייל לא נרתע ומתכנן פעולת נגד. הוא וווילקס (שנבחר בהגרלה), מצטיידים ברימונים ואוגפים את התותחים בעוד שהסמלים מארגנים שירה ונגינה שמושכת את לב החיילי הילידים. הם מצליחים להגיע לתותחים, להניח עליהם רימוני יד ולפוצץ אותם. לאחר זמן קצר מגיע למקום קולונל דיל ומודיע ללודרדייל כי הוקמה ממשלה חדשה וכי בוניפס הוא כעת קולונל ודורש כי לודרדייל יעזוב את המדינה תוך 24 שעות. הקולונל לוחש לו כי לדעתו פעל כיאות. לודרדייל פוסע בגאווה במחנה לקראת תפקידו הבא. "תותחי בטאסי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תותחי בטאסי", באתר נטפליקס "תותחי בטאסי", באתר AllMovie (באנגלית) "תותחי בטאסי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תותחי בטאסי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לתותחי בטאסי, באתר יוטיוב תותחי בטאסי, באתר TCM סצנת ההצדעה, באתר יוטיוב
חלום מרדכי

חלום מרדכי הוא סיפור המתאר חלום שחלם מרדכי היהודי בשנה השנייה למלכות אחשוורוש. הסיפור הוא אחד מהתוספות המאוחרות המופיעות לראשונה בנוסח תרגום השבעים היווני של מגילת אסתר. על פי התוספת למגילת אסתר החלום מהווה הקדמה למגילה, הוא התרחש שנה לפני תחילת הסיפור שבמגילה המקראית, בשנה השנייה להמלכתו של אחשוורוש ומצורפת לו גם פרשת קשר הסריסים בגתן ותרש שסוכלה על ידי מרדכי. לפי הסיפור מרדכי היהודי חולם חלום ובו קיים מאבק בין שני תנינים שבעקבותיו נאספו כל העמים להילחם ב"גוי קטן". לפי סוף החלום העם ניצל בדרך כלשהי בזכות מעיין מים שנהפך לנהר גדול שהפך את העם הקטן למשפיע יותר, את החלום לא גילה מרדכי לאיש. פתרון החלום מופיע בתרגום השבעים בסוף מגילת אסתר, ובו נאמר כי שני התנינים הם מרדכי והמן האגגי, ואסתר היא המעיין שהושיע את העם. וירא והנה רעש גדול וחזק ובהלה על הארץ ופחד ורעד לכל יושביה, והנה שני תנינים גדולים ויריעו זה לקראת זה ויערכו מלחמה, וינוסו לקולם כל גויי הארץ. והיה ביניהם גוי אחד קטן ויקומו כל הגוים על הגוי הקטן לאבד זכרו מעל הארץ, ויהי היום ההוא חשך לכל העולם, ויצר לגוי הקטן מאד ויזעקו אל ה'. והתנינים נלחמים באכזריות חמה ואין מפריד ביניהם, וירא מרדכי והנה מעין מים אחד קטן עבר בין שני התנינים האלה ויפריד ביניהם מן המלחמה אשר היו נלחמים, והמעין גבר (נגר) ויהי לנחל שוטף כשטף ים הגדול והולך ושוטף בכל הארץ, וירא והנה זרחה השמש לכל הארץ ויאור העולם, ויתרומם הגוי הקטן והגבוהים השפלו, ויהי שלום ואמת בכל הארץ. ויהי מהיום ההוא ומעלה וינצר מרדכי את החלום אשר חלם. ד) ויהי מקץ ימים ויאמר מרדכי על יד האל נעשו אלה הדברים: ה׳) וזוכר אני מהחלום אשר חלמתי המורה על זה ושאינו דבר בטל: ו) המעין היה לנהר גדול ממים רבים היא אסתר אשר לקחה המלך לאשה: ז׳) והשני אריות אני והמן: ח׳) ועמים רבים הנאספים הם אשר החזיקו עם הארץ להשכיח שם מהיהודים: ט׳) ועם הישרים הוא ישראל והאור והשמש אשר זרח היה האורה אשר זרח ליהודים כי ה׳ הושיעם מכל צרה ועשה אותות ומופתים לעיני העמים: י׳) וצוה שיהיו שני גורלות האחד מעם האל והאחד מכל הגוים: י״א) ויהיו נבדלים עד בוא יום הנועד מאת ה׳ על העמים: י״ב) וה׳ זכר עמו ורחם על נחלתו: י״ג) ולכן יהיו נשמרים אלו שני הימים יום ארבעה עשר ויום חמשה עשר בכל מיני ששון ושמחה וכל העם להיות נאסף בחברה אחת לשמוח בם וכן יימשך בכל שנה ובכל הדורות עם ישראל: סיפור החלום נכנס בווריאציות שונות לדברי חז"ל ובהם למדרש אסתר רבה בפרשה ב'. גם בספר יוסיפון מופיע סיפור החלום, בו זיכרון החלום מתלווה לידיעתו של מרדכי לגבי מזימתו של המן האגגי ומובא לידיעת אסתר. בוולגטה החלום מופיע כנספח בסוף מגילת אסתר. המטרה להוספת הסיפור יכולה להיות הענקת משמעות דתית-מטאפיזית לאירועי המגילה, שבנוסח המסורה אינה נזכרת. תוספות למגילת אסתר, באתר ויקיטקסט. ארנון עצמון, ‏חלום מרדכי: מהוספה למדרש, JSIJ‏ 6, 2007 מידע על חלום מרדכי בקטלוג הספרייה הלאומית מדרש אסתר רבה, הוצאת מפעל המדרש של מכון שכטר, הערות פרופסור יוסף תבורי. דניאל מור, אסתר וירמיהו: התוספות (באנגלית), עמוד 174, הערה 1. דניאל מור, אסתר וירמיהו: התוספות (באנגלית), עמוד 179.
חוג הכפר הירוק

חוג הכפר הירוק הייתה קבוצה פוליטית במפלגת העבודה. החוג הוקם בשנות ה-70 על ידי תומכיו של שמעון פרס, שראה עצמו מועמד לרשת את גולדה מאיר. עם האישים הבולטים בחוג נמנו אשר ידלין, אברהם עופר ושולמית אלוני. כבר בראשית דרכה החזיקו אנשי החוג בתפקידי מפתח בהסתדרות, בסוכנות היהודית ובמוסדות המפלגה. פרשת השחיתות שבה הסתבך ידלין בעת שכיהן כמנכ"ל קופת חולים הכללית וביטול מינויו לתפקיד נגיד בנק ישראל החלישה מאוד את החוג. עם התאבדותו של שר השיכון אברהם עופר, החוג למעשה התפרק. ערך מורחב – השמינייה (מפלגת העבודה) בכנסת ה-12 הוקם החוג מחדש על ידי חברי הכנסת חיים רמון וניסים זווילי. חברו אליהם עמיר פרץ (שייצג במפלגה את עיירות הפיתוח), אברהם בורג, יוסי ביילין, חגי מרום (איש התק"ם), יעל דיין, ונואף מסאלחה (נציג המגזר הערבי). קבוצה זו, שכללה 8 חברי כנסת, נודעה בכינוי "השמינייה". גם חוג זה נכשל בניסיונו לכבוש את המפלגה וחבריו עזבו בהדרגה את המפלגה או את הפוליטיקה. זווילי ומרום עברו למפלגת המרכז, ביילין ודיין הצטרפו למרצ, בורג עזב את החיים הפוליטיים, מסאלחה לא נבחר מחדש לכנסת ורמון עזב לקדימה דווקא לאחר שחברו לשמיניה. עמיר פרץ הפך ליו"ר המפלגה בנובמבר 2005.
הרוגייט

הרוגייט (באנגלית: Harrogate) היא עיירה במחוז צפון יורקשייר, אנגליה, הממלכה המאוחדת. בעיירה, נמצאים אצטדיון וורת'בי רואד (אנ'), תיאטרון הרוגייט (אנ'), והאולם המלכותי (אנ'). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ב-24 באפריל 1982, התקיימה בעיירה תחרות האירוויזיון. העיר אירחה את אליפות העולם באופני כביש ב-2019. העיירה ממוקמת כ-292 ק"מ מבירת הממלכה המאוחדת, לונדון. צרפת באגנרס-דה-לוצ'ון (אנ'), צרפת קנדה בארי, קנדה ארצות הברית הרוגייט (אנ'), טנסי, ארצות הברית איטליה מוטסנטי טרמה (אנ'), איטליה ניו זילנד ולינגטון, ניו זילנד אנדרטת המלחמה בהרוגייט מרכז הכנסים של הרוגייט (אנ') בית החולים המחוזי הרוגייט (אנ') פארק בהרוגייט The Register of the Victoria Cross. Cheltenham: This England Books. 1981. ISBN 0906324033. מדיה וקבצים בנושא הרוגייט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרוגייט (באנגלית) הרוגייט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) United Kingdom: Countries and Major Urban Areas - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de Harrogate, Harrogate (באנגלית) Coordinate Distance Calculator, boulter.com "UK climate averages". Met Office. ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרי לאזארב (אנטארקטיקה)

הרי לאזארב (באנגלית: Lazarev Mountains) הם שרשרת הרים באזור ארץ אואטס, שבאנטארקטיקה. ההרים משתרעים לאורך צידו המערבי של קרחון מטוסביץ'. ההרים ממוקמים דרומית לפסגת אלד. אורכו של רכס ההרים 57 קילומטרים. ההרים צולמו מהאוויר על ידי צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947, במסגרת מבצע קפיצה לגובה; על ידי המשלחת הסובייטית לאנטארקטיקה בעונת המחקר 1957–1958; ועל ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בשנת 1959. שמם של ההרים ניתן להם על ידי המשלחת הסובייטיית לאנטארקטיקה. ההרים נקראים על שמו של לוטננט מיכאיל פטרוביץ לאזארב, מפקד הסלופ מירני אשר שמשה את משלחתו של בלינגסהאוזן אשר הפליגה לאנטארקטיקה בין השנים 1819–1821. • Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, PP 101, 134 • Damm, Volkmar. (2004), Ice Thickness and Bedrock Map of Matusevich Glacier Drainage System (Oates Coast), Terra Antarctica. 11. 85-90 הרי לאזארב באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הרי לאזארב בגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הרי לאזארב באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הרי לאזארב גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
יצחק זעקיל פרנקל

יצחק זעקיל פרנקל (1765 – 1835) היה פעיל, מתרגם וחוקר קהילתי יהודי-גרמני. בשנת 1818, כשנחנך רשמית בית הכנסת בהמבורג, פרנקל, יחד עם מאיר ישראל ברסלאו, פרסם סידור תפילה חדש לכבוד המעמד, שנחשב לליטורגיה הרפורמית הראשונה. יצחק זעקיל תרגם חלק מהספרים החיצוניים שהיו כתובים ביוונית לעברית. "פרנקל, זעקיל יצחק", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא יצחק זעקיל פרנקל בוויקישיתוף מחבר:יצחק זקיל פרנקל, באתר ויקיטקסט יצחק זקל פרנקל (1765-1835), דף שער בספרייה הלאומית כתבי יצחק זעקיל פרנקל בפרויקט בן-יהודה צילום של תרגומו לכתובים אחרונים, באתר ויקישיתוף יִצְחָק זֶקִיל פְרֶנְקִל, באתר פרויקט בן-יהודה הספרים של יצחק זקיל פרנקל, באתר "סימניה" הספרים של יצחק זעקיל פרענקיל (יצחק פרנקל), באתר "סימניה" כתובים אחרונים - פרנקל, יצחק זעקיל, באתר היברו בוקס בן סירא בתרגום של יצחק זעקיל פרענקיל, דעת Michael A. Meyer, The Origins of the Modern Jew: Jewish Identity and European, p. 212, 1979: "Especially Bresselau, and Seckel Isaac Frankel, Schutzschrift des zu Hamburg erschienenen Israelitischen Gebetbuchs." Michael A. Meyer, Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism, 1995, p. 54: "Two members of the directorate, Seckel Isaac Frankel (1765-1835) and Meyer Israel Bresselau (1785–1839), devoted themselves to the cause of the new association with particular intensity." ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרי לאזארב

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה הרי לאזארב (אנטארקטיקה) – רכס הרים בארץ אואטס שבאנטארקטיקה רוסיה הרי לאזארב (רוסיה) – רכס הרים במחוז ארכנגלסק שברוסיה