laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סמדרו ג'ונגר

סמדרו ג'ונגר (בדזונגקה: བསམ་གྲུབ་ལྗོངས་མཁར་) היא עיירה שנמצאת ליד גבול בהוטן–הודו, במחוז סמדרו ג'ונגר (אנ'), בהוטן. העיירה ממוקמת כ-206 ק"מ מבירת בהוטן, טהימפהו. הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יוני (26 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,355 מילימטרים בשנה. חודש יוני הוא החודש הגשום ביותר (557 מ"מ גשם), וחודש דצמבר הוא החודש היבש ביותר (1 מ"מ גשם). מדיה וקבצים בנושא סמדרו ג'ונגר בוויקישיתוף Bhutan: Districts & Major Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de Samdrup Jongkhar, Samdrup Jongkhar (באנגלית) Coordinate Distance Calculator, boulter.com "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טשיגנג

טשיגנג (בדזונגקה: བཀྲ་ཤིས་སྒང་།) היא עיירה במחוז טשיגנג (אנ') בבהוטן. העיירה ממוקמת כ-19 קילומטרים ממדינת ארונאצ'ל פרדש בהודו, וכ-191.5 קילומטרים מבירת בהוטן, טהימפהו. בנוסף, העיירה נמצאת ליד הנהר מאנאס (אנ'). הטמפרטורה הממוצעת היא 6 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא יוני (10 מעלות צלזיוס). החודש הקר ביותר הוא ינואר (2 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,606 מילימטרים בשנה. חודש יוני הוא החודש הגשום ביותר (324 מ"מ גשם), וחודש נובמבר הוא החודש היבש ביותר (2 מ"מ גשם). מדיה וקבצים בנושא טשיגנג בוויקישיתוף Bhutan: Districts & Major Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de Trashigang, Trashigang (באנגלית) Coordinate Distance Calculator, boulter.com "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ואנגדי פודרנג

ואנגדי פודרנג (בדזונגקה: དབང་འདུས་ཕོ་བྲང་རྫོང་ཁག་) היא עיירה במחוז ואנגדי פודרנג (אנ'), בהוטן. העיירה ממוקמת כ-26 ק"מ מבירת בהוטן, טהימפהו. בנוסף, הנהר נמצא ליד הנהר צ'אנג צ'ו (אנ') ונהר סנקוס (אנ'). הטמפרטורה הממוצעת היא 10 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוקטובר (12 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (6 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,550 מילימטרים בשנה. חודש יוני הוא החודש הגשום ביותר (319 מ"מ גשם), וחודש נובמבר הוא החודש היבש ביותר (1 מ"מ גשם). מדיה וקבצים בנושא ואנגדי פודרנג בוויקישיתוף Bhutan: Districts & Major Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de Wangdue Phodrang, Wangdue Phodrang (באנגלית) Coordinate Distance Calculator, boulter.com "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טונגסה

טונגסה (בדזונגקה: ཀྲོང་གསར་) היא עיירה במחוז טונגסה (אנ'), בהוטן. העיירה ממוקמת כ-85.5 ק"מ מבירת בהוטן, טהימפהו. הטמפרטורה הממוצעת היא 6 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מאי (9 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (2 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,780 מילימטרים בשנה. חודש יוני הוא החודש הגשום ביותר (383 מ"מ גשם), וחודש נובמבר הוא החודש היבש ביותר (1 מ"מ גשם). מדיה וקבצים בנושא טונגסה בוויקישיתוף טונגסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Bhutan: Districts & Major Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de Trongsa, Trongsa (באנגלית) Coordinate Distance Calculator, boulter.com "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אונס סדרתי

אונס סדרתי הוא סוג אונס שבו האנס אונס מספר קורבנות או אונס קורבן יחיד מספר פעמים לאורך תקופה קצרה, לעיתים מעשי אונס סדרתי מכוונים לילדים, אחרים יעשו זאת בכלא ולעיתים אחרים יעשו זאת לאחר שהם חוטפים אדם כלשהו ומבצעים בו מספר פעמים אונס שלאט לאט הופך לאונס סדרתי. לאנסים סדרתיים יש נטייה לארוב ליעדיו וזה בניגוד למרבית האנסים ה"לא סדרתיים" שחוטפים באמצעות טרמפ או אונסים באמצעות סם אונס את הנאנסים. אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב זיהתה את הנטייה של עברייני מין להיעצר כמה פעמים, כ-60% מהעצורים על תקיפה מינית נעצרו בעבר על חשד דומה, בשל כך הרשויות פועלות לרסן ולתפוס עבריינים כאלו, כבר ב-1974 הקים ה-FBI יחידה למדעי ההתנהגות של עבריינים מסוג אלו. לעיתים אונס סדרתי נעשה באמצעות "זיהוי מטרות" באינטרנט וברשתות החברתיות, דוגמה לכך ב-2014 בחור בן 18 הואשם בביצוע אונס סדרתי לאחר ש"דג" קורבנות דרך הפייסבוק, הקיק והסנאפצ'אט. באוגוסט 2016 פורסם בתקשורת האוסטרלית על ניסיון של המשטרה האוסטרלית למצוא אנס סדרתי שנחשד בביצוע של כ-27 מקרי אונס וניסיונות אונס באזורים שונים בעיר סידני. בישראל אחד האנסים הסדרתיים הידועים ביותר הוא העבריין בני סלע. רוצח סדרתי עבריינות מין Perrusquia, Marc (21 במרץ 2014). "CA Investigation: Failure to test DNA let Cordova serial rapist continue attacks for decade". The Commercial Appeal, US Today Network. נבדק ב-2016-07-20. {{cite web}}: (עזרה) "Serial Child Rapist Sentenced to Life in Prison". United States Department of Justice. 20 ביולי 2016. נבדק ב-2016-07-20. {{cite web}}: (עזרה) Corovic, Jelena; Christianson, Sven Å.; Bergman, Lars R. (2012). "From Crime Scene Actions in Stranger Rape to Prediction of Rapist Type: Single-Victim or Serial Rapist?". Behavioral Sciences & the Law. 30 (6): 764–781. doi:10.1002/bsl.2026. ISSN 0735-3936. PMID 22829437; Access provided by the University of Pittsburgh{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: postscript (link) תבנית:Closed access Rothkopf, Joanna. "Analysis of Untested Rape Kits Reveals Serial Rapists Are 'Far More Common' Than We Thought". נבדק ב-2016-07-20. Lea Winerman (ביולי–באוגוסט 2004). "Psychological sleuths--Criminal profiling: the reality behind the myth". www.APA.org (באנגלית). נבדק ב-21 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Reduce the Risk of Becoming a Rape Victim". University of North Carolina at Charlotte. 2016. נבדק ב-2016-07-18. "Florence Police: Serial rapist behind bars". waaytv.com. 14 ביולי 2016. אורכב מ-המקור ב-8 בנובמבר 2016. נבדק ב-2016-07-20. {{cite web}}: (עזרה) ynet, 27 תקיפות ב-16 שנים: מצוד עולמי אחרי אנס סדרתי, באתר ynet, 1 באוגוסט 2016 שירות גלובס ועתי"ם, ‏המשטרה: האנס הסדרתי אילץ את קורבנותיו להתקלח להשמדת ראיות, באתר גלובס, 21 בדצמבר 1999
היכל האמנות (בודפשט)

היכל האמנות בבודפשט, הונגריה (בהונגרית: Műcsarnok); הוא אולם התצוגה הגדול ביותר בבודפשט, הממוקם בכיכר הגיבורים, מול המוזיאון לאמנות יפה. הוא מארח בעיקר תערוכות של אמנות עכשווית מכל הזמנים. מאז 2011 ההיכל ותצוגותיו נמצאים בפיקוח האקדמיה ההונגרית לאמנות. המבנה הושלם לשנת 1895–1896 לחגיגות 1000 השנה לכיבוש הונגריה על ידי שבטי המדיארים (התיישבות המדיארים במרכז אירופה), על פי תוכניותיו של האדריכל אלברט שיקדנץ (1846–1915), ובהשתתפותו הפעילה של האדריכל פרנץ פילפ הרצוג (1860–1925). הנזק שנגרם למבנה במלחמת העולם השנייה תוקן בשנים 1949–1950 בהכוונתו של לאסלו בורשוש. לבניין חזית ראשית בסגנון בזיליקה, מבנה אקלקטי בסגנון נאו-קלאסי עם אכסדרה של שישה עמודים שבולטת היטב וסגורה בטימפנון. בטימפנון זה ניתן לראות מאז 1941 את הפסיפס של ינה הראנגי ששמו "פטרון האמנויות". הבניין הארוך והמצופה לבני קלינקר מוקף באפריז קרמיקה צבעוני. הצייר לאיוש דיאק-אבנר קישט את הבניין בפרסקו. הבניין (שהוא אנדרטה לשימור) שוחזר ושופץ בין השנים 1991–1994. באולמות ההיכל האמנות מוצגות יצירות מייצגות של אמנים מקומיים וזרים. הפרסקו הראשי בחזית הבניין פינה מקושטת של הבניין בצד ימין בניין היכל האמנות "הישן" בשדרת אנדראשי אטילה דרי - פרנץ מריני: אדריכלות הונגרית: 1867–1945. בודפשט, 2000. ISBN 9630034905 פרנץ שומוריאי: בודפשט. 1996, ISBN 9632437667 מדיה וקבצים בנושא היכל האמנות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של היכל האמנות (בהונגרית) אלברט שיקדנץ, בונה כיכר הגיבורים צילומי אוויר של היכל האמנות היכל האמנות, באתר Műemlékem.hu Pesti László – Tarjányi Ferenc: Budapesti nagy parkok növényjegyzéke
טאצ'י

טאצ'י (ביפנית: 太刀) היא חרב יפנית שהייתה בשימוש מעמד הסמוראים ביפן הפאודלית. הטאצ'י הייתה החרב הנפוצה ביותר בין השנים 900 ל-1596, אז הקטאנה עקפה אותה. הטאצ'י הייתה חרב מעוקלת ארוכה, ארוכה יותר מהקטאנה ולרוב גם יותר מעוקלת ממנה. האורך הממוצע של הלהב היה כ-80 סנטימטרים, בעוד שבקטאנה אורך הלהב היה 60–80 סנטימטרים. הטאצ'י נחגרה כך שהלהב פנה כלפי מטה, ההפך מהקטאנה. בדרך כלל הסמוראים חגרו את הטאצ'י יחד עם ואקיזאשי (חרב יפנית קצרה). שילוב זה של שתי החרבות נקרא "דאישו" (daisho), וייצג את מעמדו החברתי של הסמוראי. הנדן של הטאצ'י נקרא "סאיה" (saya). היו קיימות חרבות טאצ'י ארוכות יותר, שבהן אורך הלהב היה 90–100 ס"מ והן נקראו אודאצ'י ונודאצ'י ולרוב נחגרו על הגב בשל גודלן. השימוש הרגיל בחרב הוא לחיתוך ושיסוף, אם כי גם דקירות אפשריות. בדרך כלל מחזיקים את הטאצ'י בשתי ידיים, אך ניתן להחזיקה גם ביד אחת, וחוגרים אותה כך שהלהב פונה כלפי מטה. השימוש העיקרי בטאצ'י לא היה בשדה הקרב - שם הסמוראים השתמשו בעיקר בחץ וקשת מסוג יומי ובחניתות מסוג יארי, והחרב הייתה נשק להגנה עצמית - אלא בחיים האזרחיים, שם שימשה כנשק מרכזי באמנויות לחימה רבות, ובדו-קרבות רבים בערים ובתוך מבנים כגון טירות. בסוף המאה ה-16 הוחלפה הטאצ'י בקטאנה בתור נשקו האישי של הסמוראי. National treasure tachi from the Kamakura period (Tokyo National Museum) By Nagamitsu. Bizen Osafune school. Okadagiri Yoshifusa, by Yoshifusa. Bizen Fukuoka-Ichimonji school. The name comes from the fact that Oda Nobuo killed his vassal Okada with this sword. Nikkō Sukezane, by Sukezane. Bizen Fukuoka-Ichimonji school. This sword was owned by Tokugawa Ieyasu. By Sukezane. This sword was owned by Kishū Tokugawa family. Koryū Kagemitsu, by Kagemitsu. Bizen Osafune school. This sword was owned by Kusunoki Masashige. Stephen Turnbull (Ph.D.), Katana: The Samurai Sword, אוספרי הוצאה לאור, 2010 פרופ' דב שרמן, איך הם עשו את זה?, באתר כלכליסט, 8 בדצמבר 2010 רועי קורן, סכין יפנית, באתר כלכליסט, 8 בדצמבר 2010 סוד הפלדה הסמוראית. בקרוב אצלכם במטבח באתר 0404, 12 באפריל 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן ובנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמלה קיצית

שמלת קיץ היא שמלה לא פורמלית המיועדת ללבישה בעיקר במזג אוויר חם. שמלת קיץ עשויה בדרך כלל מבד קל משקל, לרוב מכותנה. שמלת קיץ היא לרוב גרסה של שמלה חסרת שרוולים, בעלת שרוולים קצרים או שמלה חשופת גב. חלקן כוללות רוכסנים, כפתורים, חגורות וכדומה. אחת מיצרניות שמלות הפרחים הידועות ביותר הייתה לילי פוליצר. פוליצר תרמה לעליית הפופולריות של השמלות הללו כבר בשנות ה-60 של המאה ה-20. מדיה וקבצים בנושא שמלה קיצית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכס בקט

פיטר אלכסנדר בקט (באנגלית: Peter Alexander Beckett;‏ 30 ביולי 1982 – 10 באפריל 2018) היה שחקן בריטי. בקט נולד בקרמרת'נשיר שבוויילס. בטלוויזיה היה ידוע בעיקר מהופעתו בסדרה הקומית "2012" ובסדרת ההמשך "W1A". בתיאטרון שיחק בין השאר בתפקיד היגינס במחזה "פיגמליון" בשנת 2017. עוד בתיאטרון גילם דמויות שונות בהן את דמותו של פידל קסטרו. ב-2013 השתתף בפרויקט המוזיקלי "ניאון ניאון" באלבום "Praxis Makes Perfect". ברדיו שיחק בקט בתפקיד מייקל בדרמה "Tracks" ברדיו 4 של ה-BBC. הוא נפטר בביתו בדרום נורווד שבלונדון בגיל 35. לפי תוצאות החקירה נקבע שהוא התאבד בתלייה. צוין בחקירה שהוא סבל מדיכאון כמעט שנה עד מותו. ג'וזי רורק, במאית הסרט מרי, מלכת הסקוטים, הקדישה את הסרט לזכרו. בסרט גילם את דמותו של וולטר מידמיי הצ'נסלור האנגלי. אלכס בקט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכס בקט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) Chris Wiegand (12 באפריל 2018). "Alex Beckett, theatre and W1A actor, dies suddenly". The Guardian. {{cite web}}: (עזרה) Press Association, ‏Tributes paid to W1A star Alex Beckett following his death aged 35, The Telegraph, 12 April 2018 "Tracks - S1 - Episode 1: The Nervus Vagus". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-2020-12-19. Datson, Andy (8 באוגוסט 2018). "W1A actor died in South Norwood just hours before he was due on stage". Croydon Advertiser. נבדק ב-9 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה)
דיומיד

דיומיד או ינאליק (באנגלית: Diomede; באינופיאק: Iŋaliq) היא עיר קטנה על האי דיומיד הקטן, והיא נמצאת פחות מארבעה קילומטרים מזרחית לקו התאריך הבינלאומי. לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית נכון לשנת 2020, מונה אוכלוסיית העיר כ-83 תושבים. העיירה ינאליק היא כנראה בת 3,000 שנה, שם היו מחנות צייד עתיקים. במאה ה-19 ציידים בנו לעצמם בתים מאבנים ורצועות בד. הבניין הרגיל הראשון שנבנה שם היה כנסייה קתולית, שתוכננה על ידי האב להפורטון ונבנתה על ידי תומאס קונינגהאם בשנת 1935. הבניין השני שנבנה היה כיתת חדר אחד ששימשה כבית למשפחת המורים. לאחר מכן הוקמה כנסייה גדולה יותר ב-3 במרץ 1979. נכון ל-2021 בעיירה ישנם כ-30 בתים כולל הבניינים הישנים משנות ה-70 וה-80. בעיר יש בית מרחץ שמספק לתושבי העיירה מקלחות, בית אוכל ומרפאה. במקום ספריית בית ספר, מנחת מסוקים ומשרד תקשורת עם טלוויזיה, טלפון, פקס ואינטרנט. בעיירה אין בנק ומסעדות והחנות היחידה היא חנות לאוכל, שתייה, בגדים, נשק, תחמושת ודלק. חטיפים, בגדים, חיתולים וחפצים אחרים נשלחים בדואר מערים אחרות באלסקה. כמו ברוב הערים של האסקימואים מכירה וייבוא של אלכוהול אסורה. לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2000 היו בעיירה 146 איש, 43 משקי בית ו-31 משפחות שמתגוררות ביישוב. צפיפות האוכלוסין בעיירה הייתה 51.4 נפש לכל מייל רבוע. היו 47 יחידות דיור בממוצע 16.5 לכל מייל רבוע. אוכלוסיית האי הורכבה מ-92.47% אינדיאנים, 6.16% לבנים ו1.37% מגזעים אחרים. ב-2019 נמנו בעיירה 119 איש. רוב העבודות בעיירה קשורות לבית הדואר ולבית הספר. יש גם כמה עבודות עונתיות כמו חציבה ובניה אבל הן נדירות יחסית. פיסול בשנהב היא עבודה די נפוצה באי והתושבים מוכרים את יצירותיהם בערים אחרות כמו אנקורג'. גובה המיסים באי הוא כ-3%. בתחילת שנות ה-50, כתב מתיישב בעיירה: "אין מטוסים שטסים לאי בחורף למעט מקרים חריגים". כיום ארגון ה"מ.ס. כוכב הצפון" (באנגלית: MS North Star) מביא לתושבי האי מצרכים מהעיר נום. הארגון גם מביא סחורה וחומרי לימוד עבור מורי בית הספר בעיר. בעיירה אין כבישים, רכבות או שבילים, אך יש דרכים סלעיות בין הבניינים. כדי לעבור ממקום למקום באי עצמו צריך להשתמש בגלשני סקי, מכוניות שלג מיוחדות או ברגל. מכיוון שרוב האי אינו מיושב לא נסללו בו דרכים כלשהן. כניסה לעיירה כרוכה בסיכון רב והיא קשה ביותר בגלל המרחק הרב מן היבשה ומזג האוויר המקפיא והבעייתי. התחבורה לעיירה ולאי מוגבלת מאוד בעקבות הרבה גורמים שהעיקריים מביניהם הם: מהירות הרוח הממוצעת שנעה בין 12 ל-15 קשר ויכולה להגיע ל-48 עד 68 קשר במשבי רוח חזקים, תופעת הערפל הנפוצה באי ושמים מעוננים. בגלל גורמים אלו אפילו פינוי רפואי באי כרוך בקשיים רבים. מאז שנת 1982, הדואר מגיע לדיומיד על ידי מסוק וכיום הוא מגיע פעם בשבוע. חוזה הדואר לאי הוא היחיד שיש בו שימוש במסוק למטרת העברת דואר, היקר ביותר במדינת אלסקה (מעל 300 אלף דולר בשנה) והעתיק ביותר באומה. Diomede community page Census 2000 information Diomede School You CAN see Russia from here! Diomede, The American Local History Network, 2005 John Muir (1881) The cruise of the Corwin, Chapter 3 Siberian Adventures "Population and Housing Unit Estimates". United States Census Bureau. 24 במאי 2020. נבדק ב-27 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה) Northwest Arctic Subarea Contingency Plan (2001) Trembly's Travels: Little Diomede Island and Gambell (אורכב 07.03.2008 בארכיון Wayback Machine) Diomede mail run is often a white-knuckle ride (אורכב 05.07.2008 בארכיון Wayback Machine) James Macpherson, Alaska Journal of Commerce (2002) interviews a former Army pilot Eric Penttila
בודומה (קבוצה אתנית)

בודומה (Buduma, הם קוראים לעצמם ידינה - Yedina) היא קבוצה אתנית מאגם צ'אד במערב אפריקה. הם חיים על האיים ועל גדות האגם, שהמדינות הגובלות בו הן קמרון, ניז'ר, ניגריה וצ'אד. שפתם נקראת גם בודומה (גר') ומדברים בה כ-54,800 אנשים. השם בודומה הוא השם בו כינו אותם שכניהם והגיע משפת הקנורי (אנ'). בשפה זו "בודו" פירושו "דשא" – "מה" יוצרת שם עצם. פירוש המילה בודומה הוא "אנשי דשא". זה תואם את המסורת של הבודומה, לפיה הם צאצאים מ"ריגה", בן קנורי שהסתתר בביצות אגם צ'אד מאחיו הבכור מאי עלי. ריגה פגש שם את בני התרבות הסאו (אנ'), ונשא אישה בשם סאדו סאוראם. מקשר הזה בין קנורי לסאו נולד "בולו", שילדיו הם אבותיהם של הבודומה. עד המאה ה-19 התגוררו בני הבודומה בפריפריה של אימפריית קאנם בורנו, שלא הצליחה להשיג שליטה מלאה באגם צ'אד. בני הבודומה נהגו לבזוז בשטחי קאנם-בורנו, ושני הצדדים ניסו לשמור על יחסי סחר. בתחילת התקופה הקולוניאלית הצרפתית משנת 1900 ואילך התנהלו קרבות מתמשכים בינם לבודומה, לקנמבו (אנ') ולטוארג, כאשר כפרים שלמים ננטשו. כשבני הבודומה תקפו עמדות צבאיות צרפתיות בצ'אד, כבשו הצרפתים בשנת 1905 את איי אגם צ'אד בהם הם התגוררו. שלטונם הישיר של הצרפתים באזור בול (Bol), שבלב אזור הבודומה היה מוגבל בגלל היעדר תשתיות ואנשי כוח אדם. במהלך מלחמת העולם השנייה לא היו שם צרפתים. רק כשאגם צ'אד נפתח לשיט בשנת 1950, הובאו לבסוף בני הבודומה תחת ממשל המדינה. הבודומה מאורגנים בכ-24 קלאנים. הקלאנים החשובים ביותר באזור הארכיפלג של אגם צ'אד הם הקלאנים בודג'ה (Budja), מאיבולה (Maibula), דאלה (Dalla), מייוואדג'ה (Maiwadja), גוריה (Guria), קליאה (Kelea), אורסוגנה (Orsogana) ומרנגנה (Marengana). ראש קלאן הנבחר מכונה מאי (May). בנוסף, הקבוצה האתנית אינה מאורגנת באופן קולקטיבי. הדתות הנפוצות בין בני הבודומה הן אסלאם ודתות אפריקאיות מסורתיות (אנ'). פוליגמיה נפוצה, ובני הזוג בדרך כלל חיים בבית אבי הבעל. עבור בודומה, נדידה עונתית של רועים (אנ') חשובה במיוחד מבחינה כלכלית, כך גם גידול בקר, כמו גם דיג, חקלאות ומסחר, והם מציעים שירותי תחבורה עם פירוגים וסירות קנים (אנ'). הבודומה ידועים במיוחד בזכות בקר הקורי שלהם, תת-מין של בקר הטאורין, שיש לו קרניים גדולות במיוחד, לעיתים בצורת בצל בשני הזוויגים. סירות הקנים של הבודומה נקראות בשפתם קדאי (kadai). הבודומה נחשבים לבוני סירות מנוסים, ולכן תור היירדאל הנורווגי השתמש בידע זה ובידע של שלושה בוני סירות קנים של הבודומה, ששמם עומר, מוסה ועבדוללה, בתכנונה ובבנייתה של ספינת רע 1 שהפליגה כ-5,000 ק"מ לרוחב האוקיינוס האטלנטי בשנת 1969. Guy Immega: Ancient Egypt’s Lost Legacy? The Buduma Culture of Lake Chad. Friends of Niger, 2012 Walter Konrad: People of the grasses Studies on the Buduma (Yedina) of Lake Chad (= Borno Sahara and Sudan Studies. Studies in the Humanuties and Social Sciences University of Maiduguri). Rüdiger Köppe Verlag Köln, 2009, ISBN 978-3-89645-507-9 Percy Amaury Talbot: The Buduma of Lake Chad. In: Journal of the Royal Anthropological Institute of Great Britain and Ireland. Nr. 41, 1911, S. 245–259. מדיה וקבצים בנושא בודומה בוויקישיתוף The Buduma of Chad BudumaBuduma, thnologue: Languages of the World. Seventeenth edition Kuri Guy Immega: Ancient Egypt’s Lost Legacy? The Buduma Culture of Lake Chad. 2012
בלדה לעוזב קיבוץ

"בלדה לעוזב קיבוץ", המוכר גם לפי תחילת הפזמון שלו: "הוא עוד ישוב", הוא שיר עברי שכתב יעקב רוטבליט ב-1970 והלחין שמוליק קראוס, ואשר מתאר את הכמיהה של חברי קיבוץ לחזרתו של בן הקיבוץ שעזב אותם. השיר נכתב במקור ללהקת כיף התקווה הטובה. במהלך השנים נוצרו לשיר גם כמה גרסאות כיסוי, בהן בין היתר בביצוע של שמוליק קראוס ושל חמי רודנר. כאמור השיר נכתב על ידי יעקב (יענקל'ה) רוטבליט והולחן על ידי שמוליק קראוס. את השיר ביצעו בביצוע המקורי להקת כיף התקווה הטובה, כאשר הסולנים ששרו הם: ג'וזי כץ ואלי מגן בליווי קולות ונגינה של חבריי הלהקה. השיר הוקלט בשנת 1970. הפזמון נכתב על רקע תחילת תהליך של עזיבת בני הקיבוץ, שהלך והתגבר במשך השנים. שנבע מהרצון של צעירים בני הקיבוץ לחפש לעצמם חיים חדשים, המשוחררים מהמגבלות שהכתיבה האידאולוגיה הקיבוצית, כמו החוסר ברכוש פרטי. עזיבת הקיבוץ נתפסה ככישלון חינוכי והפניית גב לערכים שהקיבוץ הושתת עליהם. על תהליך העזיבה הזה כתב רוטבליט את שירו, ונוצרו באותה תקופה סדרות כמו "חדווה ושלומיק". ישנן כמה טענות שהשיר נכתב על יעקב אגמון שעזב בצעירותו את קיבוץ הראל. הבית הראשון מתאר בן קיבוץ אשר עזב אותו לפני כמה שנים. "עם מזוודה אחת ובלוריתו המתנפנפת" המעידה שעזב אותה עם מעט רכוש ובגיל צעיר. אשר בני הקיבוץ מלגלגים עליו, ושבסוף יחזור "על ארבע אל הרפת". הוא מתגורר בעיר אצל קרובת משפחה וחי בהקפה. כלומר, מראה על כך שבדומה לחברי קיבוץ אחרים שלא היה להם חשבון בנק, הוא לא ידע איך מתנהלים עם כסף. כאשר גם כשהגיע לביקורים בקיבוץ, הגיע בשביל לבקר את הוריו, ולא בשביל לבקר את החברים, כאשר היה מתחמק כדי שלא יזהו אותו חברי הקיבוץ. במהלך הדיבורים הוא לא היה מדבר הרבה, ובסופם לקח מהקיבוץ כמות גדולה של תפוחי עץ "רק בשביל הדרך". עם התבגרותו של חבר הקיבוץ, אף על פי שהמשיך להחזיק בהשקפות עולם סוציאליסטיות, הוא חי חיים בורגניים, הכוללים וילה בהרצליה פיתוח, מכונית מפוארת, ונישואים לשחקנית. בסוף השיר מתואר שאף על פי שנטש את חיי הקיבוץ, כאשר מגיעים אליו לביתו חברים מהקיבוץ, הוא מרבה לתאר את חייו בקיבוץ, אף על פי שעזב אותו בצעירותו. בכותרות בעיתונות משתמשים בביטוי "בלדה לעוזב קיבוץ" כדי לתאר אנשים שהיו בקיבוץ ועזבו אותו. סרטון השיר "בלדה לעוזב קיבוץ" באתר יוטיוב "בלדה לעוזב קיבוץ" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "בלדה לעוזב קיבוץ" באתר שירונט דוד פרץ, בלדה לעוזב קיבוץ, מתוך "תרבות IL" יואב קוטנר, למרות הכול, פרק 33: בלדה לעוזב קיבוץ, באתר גלי צה"ל, 6 בינואר 1996 בן שלו, יענקל'ה רוטבליט: האיש שכתב את חייו של שמוליק קראוס, באתר הארץ, 21 בפברואר 2013 ניצן הורוביץ, בלדה לעוזב קיבוץ | דעה, באתר הארץ, 9 בפברואר 2016 יהודה קונפורטס, בלדה לקיבוציניק הסארטאפיסט, באתר News1, ‏14 באוגוסט 2018 איציק שאשו, בלדה לעוזב קיבוץ, באתר "ידיעות אחרונות", 14 בנובמבר 2017
דיומיד הגדול

דיומיד הגדול, ראטמנוב, אי המחר או ימאקליק (ברוסית: Остров Ратманова; באינופיאק: Imaqłiq; בצ'וקצ'י: Имэлин) הוא האי הגדול מבין שני איי דיומיד והוא נמצא ממערב לקו התאריך הבינלאומי, בשטח המחוז האוטונומי צ'וקוטקה שברוסיה. אי זה אינו מיושב, והיישוב הקרוב אליו ביותר הוא העיירה דיומיד שנמצאת באי דיומיד הקטן, אלסקה, ארצות הברית - כ-4 קילומטרים משם ו-21 שעות לאחור. דיומיד הגדול ממוקם כ-45 קילומטרים מדרום מזרח לכף דז'נב, חצי האי הצ'וקצ'י, הנקודה המזרחית ביותר ביבשת אסיה. הקואורדינטות של דיומיד הגדול הן 169.056 מערב ו-65.7811 צפון. לאי דיומיד הגדול שטח של כ-29 קילומטרים רבועים. קו התאריך הבינלאומי נמצא כ-1.3 קילומטרים מזרחה מהאי. הנקודה הגבוהה ביותר באי גובהה 477 מטרים. קיים באי מנחת מסוקים. האיים יושבו במקור על ידי הקבוצה האתנית של האינופיאק. האירופאי הראשון להגיע לאי היה סמיון דז'נב בשנת 1648, והוא התגלה מחדש על ידי ויטוס ברינג ב-1728. איי דיומיד נקראים על שם הקדוש הנוצרי דיומיד מטרסוס, מכיוון שהיום בו התגלה על ידי המגלה הדני ויטוס ברינג, 27 באוגוסט 1728 על פי הלוח הגרגוריאני, הוא היום בו הכנסייה הרוסית האורתודוקסית מציינת את זכרו של קדוש זה. הגבול שבין ארצות הברית לרוסיה צויר בשנת 1867 במהלך רכישת אלסקה והוא נמצא בין דיומיד הקטן לדיומיד הגדול. ב-13 ביוני 1970 התרסק מסוק סובייטי באי, את שרידיו היה ניתן למצוא באי למשך זמן רב. באוגוסט 1987 שחתה השחיינית לין קוקס מהאי דיומיד הקטן לדיומיד הגדול, בטמפרטורה של 3.3 מעלות צלזיוס בלבד. כשהגיעה קוקס לדיומיד הגדול עם טמפרטורת גוף של 34.4 מעלות בלבד, עזרו לה הסובייטים להתחמם חזרה. קוקס נתברכה על ידי מיכאיל גורבצ'וב ועל ידי רונלד רייגן על האקט הסימבולי של משחה זה. בהמשך אותה שנה, כשמיכאיל גורבצ'וב ונשיא ארצות הברית חתמו על הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני, אמר גורבצ'וב: "בקיץ שעבר לקח לאמריקאית אמיצה בשם לין קוקס שעתיים בלבד לחצות בין שתי המדינות. ראינו בטלוויזיה כמה אמיתי וידידותי היה המפגש בין העם שלנו והאמריקאיים כשהיא הגיעה לחוף הסובייטי. האומץ שלה הראה כמה קרובים אנחנו". האקלים באי הוא אקלים טונדרה, ET על פי שיטת קפן לסיווג אקלים. הטמפרטורה הממוצעת בחורף היא 13 מעלות צלזיוס מתחת לאפס עם כ-250 מילימטרים בממוצע של משקעים ו-76 סנטימטרים בממוצע של שלג. במהלך חודשי הקיץ בדרך כלל מזג האוויר ערפילי ומעונן. האי סובל מרוחות רבות וחזקות במהלך החורף. מיצר ברינג קפוא בין אמצע דצמבר לאמצע יוני. כאחד עשר מינים של ציפורים כגון תוכי ים פסיפי, אוריה חייכנית וקוליבריים אמיתיים שונים נצפו באזור בשנת 1976. חלק מהמינים נחשבו לחיים מחוץ לתחום התפוצה שלהם. מדיה וקבצים בנושא דיומיד הגדול בוויקישיתוף Oliver Pretl-Drummond, Welcome To The Diomedes, The Two Tiny Islands Smack Dab In The Middle Of Russia And Alaska, Ranker "Diomede Islands". Funk & Wagnalls New Encyclopedia. World Almanac Education Group. 2006. אורכב מ-המקור ב-2009-03-26. Wikimapia Russia.com (אורכב 20.09.2008 בארכיון Wayback Machine) נמרוד עופרן, מים שקטים: חייה המופלאים של שחיינית המים הפתוחים לין קוקס, וואלה, 26 בדצמבר 2017 Local Economic Development Plan for Diomede, 2012-2017([1] (אורכב 02.12.2016 בארכיון Wayback Machine)) 2016. Bird Watching in the Russian Arctic Newfield, Nancy L.; Nielsen, Barbara (1996). Hummingbird Gardens: Attracting Nature's Jewels to Your Backyard. Houghton Mifflin Harcourt. pp. 53–. ISBN 1-881527-87-5.
בייגומה

בייגומה (ביפנית ベーゴマ) הוא צעצוע מסורתי ביפן. לרוב קוטרם של סביבוני הבייגומה הוא 3 ס"מ לערך, הם עשויים ממתכת, ועל ראשיהם כתובה אות קנג'י. מקורם של הסביבונים האלו הוא ככל הנראה מסין, והם הובאו ליפן ואומצו בה כבר בתקופת שוגונות קאמאקורה, וצברו פופולריות במיוחד בתקופת אדו. בדומה לפורפרות, לצורך סיבוב סביבון הבייגומה היה נדרש ללפף חוט סביבו, ולרוב הילדים היו מתחרים ביניהם בתחרויות בהן המנצח הוא מי שהסביבון שלו הסתובב הכי הרבה זמן, או מי שהעיף כמה שיותר סביבונים מתחרים. רוב תחרויות הבייגומה מתקיימות על בד שמתוח על דלי. הפופולריות של הבייגומות דעכה לאחר תום מלחמת העולם השנייה. בתחילת שנות ה-2000 עלתה מחדש ההתעניינות בצעצוע המסורתי בעיצובים חדשים בגלל הבייבלייד. מדיה וקבצים בנושא בייגומה בוויקישיתוף