laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מלחמת הוויסקי

מלחמת הוויסקי (באנגלית: Whisky War; בדנית: Whiskykrigen; ידועה גם כמלחמת האלכוהול) הייתה פסאודו-מלחמה וסכסוך גבולות בין ממלכת דנמרק לקנדה, על האי הנס שבתעלת קנדי, המפרידה בין נונאווט לגרינלנד. האי הקטן עמד במוקד סכסוך זה בין שתי המדינות מאז שנות השלושים של המאה העשרים ועד שנות ה-20 של המאה ה-21. ב-10 ביוני 2022 הסכימו קנדה ודנמרק לחלק את האי ביניהן ובכך הביאו לסיומה את מלחמת הוויסקי. האי הנס נמצא במרכזה של תעלת קנדי, בין גרינלנד, טריטוריה אוטונומית תחת ריבונות דנית לאי אלסמיר שבנונאווט, קנדה. קו תאורטי במרכז המיצר המסמל את הגבול שבין דנמרק לקנדה עובר באי עצמו, שטח יבשתי. דנמרק וקנדה לא הגיעו להסכמות בנוגע לשליטה והריבונות על האי במסגרת הסכם הגבול שנחתם ביניהן ב-1973, והושאר רווח בגבול באזור האי. ב-1984, קנדה התגרתה בדנמרק באמצעות תקיעת דגלה על האי והשארת בקבוק ויסקי קנדי במקום. השר הדני לענייני גרינלנד הגיע למקום באותה השנה עם דגל דנמרק ובקבוק של שנאפס ובנוסף לכך מכתב בו כתוב "ברוכים הבאים לאי הדני" ("Velkommen til den danske ø", בנוסח המקורי בדנית). מאז התפתחה בין שתי המדינות יריבות מסורתית שכללה הסרות סממני הריבונות של המדינה השנייה על האי והשארת כאלו מצד אותה המדינה שמגיעה למקום. בשנת 2005 הסכימו שתי המדינות לפתוח במאמצים לפתרון הסכסוך. מאז הוצעו מספר הצעות לפתרון הסכסוך, בין השאר זו משנת 2012 שכללה פיצול השליטה על האי. ב-10 ביוני 2022 הסכימו דנמרק וקנדה על מתווה הגבול לאורך האי ועל חלוקתו בין הטריטוריה הקנדית נונווט ובין הטריטוריה הדנית גרינלנד. מלחמת החזיר "The Hans Island "liquor wars" between Canada and Denmark may be the cutest dispute in history". 18 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Bender, Jeremy. "2 countries have been fighting over an uninhabited island by leaving each other bottles of alcohol for over 3 decades". Business Insider. Chase, Steven (2022-06-10). "Canada and Denmark reach settlement over disputed Arctic island, sources say". The Globe and Mail (בCanadian English). נבדק ב-2022-06-11. Healy, Amber (14 באוקטובר 2018). "Why Canada Keeps Leaving Bottles of Whiskey on a Remote Island". {{cite web}}: (עזרה) "Canada, Denmark agree to resolve dispute over Arctic island". CBC News. 19 בספטמבר 2005. ארכיון מ-27 בינואר 2007. {{cite news}}: (עזרה) Levin, Dan (7 בנובמבר 2016). "Canada and Denmark Fight Over Island With Whisky and Schnapps" – via NYTimes.com. {{cite web}}: (עזרה) Frizzell, Sara (28 במאי 2018). "Truce? Canada, Greenland, Denmark inch closer to settling decades-old spat over Hans Island". CBC News. {{cite news}}: (עזרה) "April 11, 2012 audio report on Hans Island". Canadian Broadcasting Corporation. נבדק ב-24 באפריל 2012. {{cite news}}: (עזרה)
Seriøst

"Seriøst" (בעברית: "ברצינות") הוא סינגל של הזמר הנורווגי מורגן סוללה, בהשתתפות הזמר הנורווגי אדמירל P (אנ'). נכון ליולי 2021, הסינגל הושמע למעלה מ-8 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-114 אלף פעמים ביוטיוב. הצמד הופיע עם השיר בתוכנית הטלוויזיה הנורווגית Allsang på Grensen (נו'). סרטון השיר "Seriøst" באתר יוטיוב מידע על השיר "Seriøst" באתר iTunes מידע על השיר "Seriøst" באתר ספוטיפיי מידע על הרצועה "Seriøst" באתר ספוטיפיי מידע על השיר "Seriøst" באתר טיידל Seriøst (feat. Admiral P), listen.tidal.com (באנגלית) Seriøst (feat. Admiral P), נבדק ב-2021-07-09 Seriøst, נבדק ב-2021-07-09 Morgan Sulele & Admiral P – Seriøst (Allsang på Grensen 2020), נבדק ב-2021-07-09 Seriøst by Morgan Sulele and Admiral P - Music Charts, acharts.co ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויולה אמהרד

ויולה אמהרד (Viola Amherd; נולדה ב-7 ביוני 1962) היא פוליטיקאית שווייצרית ממפלגת המרכז,מכהנת כנשיאת שווייץ לשנת 2024. כמו כן המשמשת כחברת המועצה הפדרלית של שווייץ ובמקביל מכהנת כראש המחלקה הפדרלית לביטחון, הגנה אזרחית וספורט, היא האישה הראשונה העומדת בראש מחלקה זו. אמהרד סיימה בשנת 1982 את לימודיה במכללת בריג בעיר בריג-גליס (Brig-Glis) שבקנטון ואלה. אז החלה ללמוד משפטים באוניברסיטת פריבור וסיימה את הלימודים שם ב-1987. לאחר התמחות הוסמכה ב-1991 כעורכת דין ונוטריונית מטעם קנטון ואלה. עד 1994 עבדה כעורכת דין פרטית, ולאחר מכן ועד 2006 בתפקיד שיפוטי בנציבות הפדרלית לערעורים במשאבי אנוש. אמהרד הייתה חברת מועצת בריג-גליס בשנים 1992–1996. בשנים 1996–2000 הייתה סגנית ראש המועצה וב-2000 עד 2012 עמדה בראשה. בשנים 2005–2018 הייתה חברת המועצה הלאומית (הבית התחתון של האספה הפדרלית של שווייץ) מטעם קנטון ואלה. בסוף שנת 2018 נבחרה על ידי האספה הפדרלית לכהן במועצה הפדרלית במקום דוריס לויטהרד. ב-1 בינואר 2019 נכנסה לתפקידה כשרה לביטחון, הגנה אזרחית וספורט. אמהרד הייתה חברת המפלגה הנוצרית דמוקרטית, שב-2021 התאחדה עם המפלגה השמרנית דמוקרטית כדי להקים את מפלגת המרכז. בדצמבר 2022 נבחרה לשמש סגנית נשיא שווייץ, לצידו של אלן ברסה לשנת 2023. בדצמבר 2023 נבחרה על ידי המועצה הפדרלית, ברוב של 158 חברים מתוך 243, לשמש כנשיאת שווייץ בשנת 2024. אמהרד רווקה ומתגוררת בעיירה בריג-גליס. מדיה וקבצים בנושא ויולה אמהרד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויולה אמהרד (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של ויולה אמהרד (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של ויולה אמהרד (באיטלקית) אתר האינטרנט הרשמי של ויולה אמהרד (באנגלית) ויולה אמהרד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ויולה אמהרד באתר המועצה הפדרלית של שווייץ ויולה אמהרד באתר האספה הפדרלית של שווייץ
קנג' מנסור

קנג' מנסור (1933 – יוני 2021) היה פעיל ציבור דרוזי ישראלי, שכיהן כראש מועצת עספיא. קנג' מנסור היה בנם השני של נג'יב וכמלה. במשפחתו היו שלושה בנים נוספים ובת. נג'יב מנסור היה מוכתר עספיא בשנים 1931–1948. בקיץ 1947 החביא אביו בביתם לוחם פלמ"ח, שהשתתף במבצע לפיצוץ תחנת הרדאר הבריטית שעל הכרמל. נג'יב מנסור כיהן כראש המועצה המקומית עספיא בשנים 1959–1965. אחרי סיום לימודיו בבית הספר היסודי בעספיא החל ללמוד בבית הספר התיכון המקצועי בסמ"ת בחיפה. הוא קיבל שם תואר הנדסאי מכונות. מנסור החל לעבוד בבתי הזיקוק בחיפה. היה פעיל בוועד העובדים במפעל. בשנת 1972 נבחר לתפקיד מזכיר מועצת הפועלים של עספיא ודלית אל-כרמל מטעם המערך. לאחר שלוש תקופות כהונה כמזכיר מועצת הפועלים התמודד על ראשות המועצה המקומית ביישוב ב-1989 ונבחר לתפקיד. הוא מילא אותו עד 1998. בבחירות המקדימות במפלגת העבודה ב-1992 העביר את תמיכתו משמעון פרס ליצחק רבין. בשנת 1955 נישא מנסור לחוסן. נולדו להם חמישה ילדים. אחיו הבכור של מנסור, כמאל, היה יועץ לענייני ערבים בלשכתו של נשיא המדינה. הוא מילא את התפקיד תחת שבעה נשיאים, מזלמן שזר ועד שמעון פרס. בנו של מנסור, בהיג', כיהן כראש המועצה המקומית עספיא. לפני כן שירת בצבא הקבע ועבד במשרד החוץ, שם שימש כשגריר באנגולה וברפובליקה הדומיניקנית, כחבר במשלחת ישראל באו"ם וכראש המחלקה הבין-דתית. אלי אשכנזי‏, בילדותו החביאו הוריו לוחם פלמ"ח, בבגרותו היה לחוליה בשרשרת שהנהיגה את עספיא, באתר וואלה, 26 ביוני 2021 קנג מנסור ראש מועצת עוספיה לשעבר הלך לעולמו, פורטל הכרמל והצפון, 18 ביוני 2021
Help Me Out

"Help Me Out" הוא סינגל שיווקי של הלהקה האמריקאית מארון 5, בהשתתפות הזמרת-יוצרת אמריקאית ג'וליה מייקלס. השיר יצא ב-6 באוקטובר 2017 ומופיע באלבום האולפן השישי של הלהקה, Red Pill Blues. נכון ליולי 2021, השיר הושמע למעלה מ-74 מיליון פעמים בספוטיפיי. ב-6 באוקטובר 2017, גרסת האודיו של השיר יצאה בערוץ היוטיוב הרשמי של הלהקה. נכון לאפריל 2024, לגרסת האודיו יש למעלה מ-4.9 מיליון צפיות. ב-23 באוקטובר 2017, קליפ המילים של השיר פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של הלהקה. נכון לאפריל 2024, לקליפ המילים יש למעלה מ-12 מיליון צפיות ביוטיוב. מידע על הסינגל "Help Me Out" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Help Me Out" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Help Me Out" באתר ספוטיפיי Wass, Mike (6 באוקטובר 2017). "Maroon 5 Teams Up With Julia Michaels On Moody Bop "Help Me Out"". Idolator. ארכיון מ-2021-07-09. נבדק ב-6 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Help Me Out (with Julia Michaels), נבדק ב-2021-07-09 Maroon 5, Julia Michaels - Help Me Out ft. Julia Michaels (Audio), נבדק ב-2021-07-09 Armstrong, Megan (23 באוקטובר 2017). "Maroon 5 Shares Neon Lyric Video For Julia Michaels Collaboration, 'Help Me Out'". Billboard. ארכיון מ-2020-10-23. נבדק ב-27 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Maroon 5 – Help Me Out (Lyric Video) ft. Julia Michaels". YouTube. ארכיון מ-2021-07-05. נבדק ב-2021-07-09.
שחקני NBA זרים

בליגת ה-NBA, שחקנים שנולדו מחוץ לארצות הברית מכונים לעיתים קרובות שחקנים בינלאומיים. שחקנים שנולדו בשטחי ארצות הברית מעבר לים, כמו פוארטו ריקו ואיי הבתולה של ארצות הברית, נחשבים לשחקנים בינלאומיים גם אם הם אזרחי ארצות הברית. בחלק מהמקרים הגבוליים, ה-NBA לוקח בחשבון אם שחקן רוצה להיות מזוהה כבינלאומי. האנק ביאסאטי, שנולד באיטליה וגדל בקנדה, היה השחקן הבינלאומי הראשון בליגה בשנת 1946. מספר השחקנים הבינלאומיים בליגה עלה לאחר הקמת הדרים טים כאשר שחקני ה-NBA הורשו לשחק במשחק אולימפי החל משנת 1992. לאחר מכן גבר העניין הגלובלי בכדורסל. ביום הפתיחה של עונת 92–1991, סגל ה-NBA כלל 23 שחקנים בינלאומיים מ-18 מדינות. בתחילת עונת 17–2016 נרשמו שיא של 113 שחקנים בינלאומיים מ־41 מדינות וטריטוריות. בתחילת עונת 18–2017 היו 108 שחקנים בינלאומיים משיא של 42 מדינות וטריטוריות, כולל חמישה שחקנים שנרשמו באמצעות החוזה הדו-כיווני שזה עתה יושם. מספר השחקנים בסגל הפתיחה בערב שבר שיא ליגה בכל הזמנים שנקבע לראשונה בשנים 11–2010 ושווה בין השנים 13–2012, ומספר המדינות המיוצגות עלה על השיא שנקבע בשנים 11–2010. בנוסף, סן אנטוניו ספרס קבעו שיא שחקנים בינלאומיים בכל הזמנים בסגל פתיחת לילה, עם 10 במהלך עונת 14–2013. רשימה זו כוללת את כל השחקנים הבינלאומיים ששיחקו ב-NBA והיא כוללת גם את כל השחקנים שנולדו בארצות הברית אך ייצגו מדינות אחרות בתחרות הכדורסל הבינלאומית. שחקנים הרשומים תחת ארצות הברית נולדו מחוץ למדינה אך ייצגו אותם בטורניר הכדורסל הבינלאומי. שחקנים שנולדו מחוץ לארצות הברית להורים בארצות הברית ושחקנים שהפכו לאזרחי ארצות הברית טבעיים כלולים גם הם בסעיף זה
א-סעדי קדאפי

א-סעדי מועמר קדאפי (בערבית: الساعدي معمر القذافي, תעתיק מדויק: אלסאעדי מעמר אלקדאפי ; נולד ב-25 במאי 1973 בטריפולי שבלוב) הוא כדורגלן עבר לובי ששיחק בעמדת החלוץ בנבחרת לוב, וכן במספר קבוצות בלוב ובאיטליה. קדאפי הוא בנו השלישי של מועמר קדאפי, שליט לוב לשעבר. הוא היה מפקד הכוחות המיוחדים של לוב בעת מלחמת האזרחים בלוב. הוא מבוקש על-ידי האינטרפול החל משנת 2011. ב-5 במרץ 2014 נעצר קדאפי בניז'ר והוסגר ללוב, בה הואשם בעבירות רצח, מהן זוכה בשנת 2018. קדאפי ידוע בשל השתתפותו בליגת העל הלובית, שאורגנה כולה לטובתו. אחד מהחוקים אסר קריאה בשמות של שחקנים אחרים כאשר קדאפי נמצא על המגרש, ורק מספרי השחקנים צוינו. שופטי כדורגל שפטו משחקים לטובת קבוצותיו של קדאפי, וכוחות הביטחון מנעו מחאות נגד. ב-6 ביוני 2000 דווח ב-BBC כי קדאפי חתם בבירקירקארה מליגת העל המלטזית וישחק עבורה בליגת האלופות, אך המעבר לא הבשיל. בשנת 2003 חתם קדאפי בפרוג'ה מהסרייה א', והעסיק את דייגו מראדונה כיועץ הטכני שלו ואת האצן הקנדי בן ג'ונסון כמאמן האישי שלו. הוא ערך הופעה אחת בלבד במועדון, הופעה כמחליף נגד יובנטוס, זאת לפני שנכשל בבדיקת סמים. לקראת עונת 2005/2006 הצטרף קדאפי לאודינזה מהסרייה א', במדיה ערך הופעה אחת בלבד, כשנכנס כמחליף בדקות האחרונות של משחק הליגה האחרון נגד קליארי. בעונת 2006/2007 הצטרף קדאפי לסמפדוריה, אך לא זכה לדקות משחק במדי המועדון. קדאפי שימש כקפטן נבחרת לוב, ובהמשך גם כיושב ראש התאחדות הכדורגל הלובית. א-סעדי קדאפי, באתר Transfermarkt א-סעדי קדאפי, באתר BDFutbol א-סעדי קדאפי, באתר WorldFootball.net א-סעדי קדאפי, באתר National Football Teams א-סעדי קדאפי, באתר FootballDatabase.eu Regime fears army revolt באתר The Sydney Morning Herald, ‏10 במרץ 2011 (באנגלית) Interpol issues global alert on Gaddafi & 15 others באתר אל-ערביה, 4 במרץ 2011 (באנגלית) Niger extradites Gaddafi's son Saadi to Libya באתר רויטרס, 6 במרץ 2014 (באנגלית) Libyan court clears Gaddafi son of footballer's murder באתר רויטרס, 3 באפריל 2018 (באנגלית) Benghazi soccer exemplifies the battle between Arab autocrats and their detractors באתר אל-ערביה, 5 ביוני 2011 (באנגלית) Muammar Gaddafi: method in his 'madness' באתר הגרדיאן, 23 בפברואר 2011 (באנגלית) Gaddafi in Champions League באתר BBC, 6 ביוני 2000 (באנגלית) Jay Bothroyd puts good times with playboy Saadi Gaddafi, son of dead Libya tyrant Colonel Gaddafi, behind him באתר דיילי טלגרף, 29 באוקטובר 2011 (באנגלית) Al-Saadi Gaddafi – The Dictator’s son turned Football Star באתר Altelifo Sports, ‏ 3 ביוני 2021 (באנגלית) FOOTBALL AND THE GADDAFI FAMILY באתר The Set Pieces (באנגלית) The Ontario man who helped Muammar Gaddafi's son flee Libya באתר The National Post, ‏ 29 באוקטובר 2011 (באנגלית)
אנתסאר עאמר

אנתסאר עאמר (בערבית: انتصار عامر, תעתיק מדויק: אנתצאר עאמר, נהגה: אינתיסאר עאמר; נולדה ב־3 בדצמבר 1956) היא הגברת הראשונה של מצרים, מאז שבעלה, עבד אל-פתאח א-סיסי, נבחר לתפקיד הנשיא השישי של מצרים ביוני 2014. עאמר קיבלה את תעודת הבגרות שלה מבית הספר התיכון אל עבסיה בשנת 1977. היא בעלת תואר בחשבונאות מאוניברסיטת עין שמס. עאמר התחתנה עם בן דודה, עבד אל-פתאח א-סיסי, ב-1977. יש להם שלושה בנים ובת אחת: מחמוד, מוסטפא, חסן ואיה. עאמר היא הגברת הראשונה של מצרים מאז שבעלה נבחר לתפקיד נשיא מצרים בעקבות המהפכה ביוני 2013 בו הודח הנשיא מוחמד מורסי לאחר ההפיכה, סיסי ניצח בבחירות לנשיאות שהתקיימו שנה לאחר מכן ניצח א-סיסי והוא הושבע לתפקידו ב-8 ביוני 2014. קבלן צבאי מצרי, מוחמד עלי, טען כי עאמר הייתה חלק מפרשת שחיתות בה היו מעורבים גורמי צבא ומקרובים של סיסי. הפגנות רחוב התקיימו בתגובה לטענות של עלי בנוגע לעאמר וא-סיסי. מדיה וקבצים בנושא אנתסאר עאמר בוויקישיתוף AfricaNews (2019-06-01). "Celebrating African First Ladies: Senegal's Marieme Faye Sall". Africanews (באנגלית). נבדק ב-2019-09-18. al-Hameed, Ashraf (12 במאי 2014). "Egypt's next first lady? Meet Mrs. Sisi and Mrs. Sabbahi". al-Arabiya. נבדק ב-3 באפריל 2018. {{cite news}}: (עזרה) Egypt’s next First Daughter? Meet Aya al-Sisi
צ'ארלס קורטני קארן

צ'ארלס קורטני קארן (באנגלית: Charles Courtney Curran‏; 13 בפברואר 1861 - 9 בנובמבר 1942) היה צייר אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות ציוריו המתארים נשים במסגרות שונות. קארן נולד בהרטפורד, קנטקי בפברואר 1861, שם לימד אביו בבית הספר. מספר חודשים לאחר תחילת מלחמת האזרחים, המשפחה עזבה את המקום וחזרה לאוהיו, ובסופו של דבר התיישבה בסנדוסקי על שפת אגם אירי שם שימש קארן כמפקח על בתי הספר. צ'ארלס קארן גילה עניין וכישורים מוקדמים לאמנות, ובשנת 1881 נסע לסינסינטי ללמוד בבית הספר מקמיקן (האקדמיה לאמנויות בסינסינטי). הוא שהה שם רק שנה לפני שנסע לניו יורק ללמוד באקדמיה הלאומית לעיצוב וליגת הסטודנטים לאמנות. רבות מהיצירות שיצר בתקופה זו הציגו נשים צעירות ממעמד הפועלים העוסקות במגוון משימות. אחד מהם זכה בפרס הולגרטן לציורי שמן בשנת 1888. זמן קצר לאחר מכן עזבו קארן ואשתו הצעירה, גרייס את ארצות הברית כדי ללמוד בפריז, שם נולד ילדם הראשון לואי. לאחר שנתיים וחצי באירופה, המשפחה חזרה לארצות הברית ביוני 1891. במשך עשר השנים הבאות חילק קארן את זמנו בין ניו יורק לאוהיו. בניו-יורק היה לבני הזוג דירה וקארן ניהל סטודיו. בשנת 1903 הם ביקרו לראשונה במושבת אמנויות הקיץ קרגסמור. הנוף המרהיב והצומח המקומי נתן השראה לקארן לבנות שם בית קיץ, הממוקם בהרי השוואנגונק המרהיבים, כ-100 קילומטרים צפונית-מערבית לעיר ניו יורק. הוא נפטר בעיר ניו יורק בשנת 1942. בעודו בפריז נרשם קארן לאקדמיה ז'וליאן שם התנסה במגוון סגנונות ציור. רבות מתמונותיו מאותה תקופה צוירו בחיק הטבע וכוללות נשים מודרניות לבושות היטב הנהנות ממגוון פעילויות פנאי. קארן השתמש לעיתים קרובות בבני משפחתו כמודלים כאשר צייר על גדות אגם אירי, תוך שהוא מתנסה במגוון סגנונות אמנותיים כולל אימפרסיוניזם, סימבוליזם וטונליזם. לאחר ביקורם הראשון במושבת אמנויות הקיץ קרגסמור, הם המשיכו להגיע לשם בארבעים השנים הבאות. קארן יצר שם כמה מציוריו הידועים ביותר. הציורים מציגים נערות צעירות לבושות בצבעי לבן או פסטל שניצבות באור שמש בוהק. אף על פי שקארן המשיך לצייר עד זמן קצר לפני מותו, הוא מעולם לא קיבל או עסק בסגנונות אמנותיים חדשים יותר שהופיעו בארצות הברית לאחר מלחמת העולם הראשונה. הוא נותר פעיל עם מספר ארגוני אמנות, במיוחד האקדמיה הלאומית לעיצוב בה שימש כמזכיר במשך חמש עשרה שנה. הוא גם הפך לאמן פורטרטים מצליח לאחר 1920. בנוסף, קארן ואשתו היו טיילים נלהבים, ביקרו באירופה לפחות חמש פעמים ואף בסין בשנת 1936. יצירתו של צ'ארלס קארן מיוצגת באוספי מוזיאונים רבים, וציוריו החיצוניים של נשים צעירות נותרו פופולריים בקרב אספנים בודדים. ההערכה היא שהוא הפיק יותר מ 1500 תמונות במהלך הקריירה שלו. מלבד ציורי שמן, גם ציורים בצבעי מים ואיורים רבים למגזינים בצבעי שחור לבן. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס קורטני קארן בוויקישיתוף צ'ארלס קורטני קארן, באתר MusicBrainz (באנגלית) צ'ארלס קורטני קארן, באתר Discogs (באנגלית) Who's Who in the World, 1912, International Who's Who Publishing Company, 1911. (באנגלית) Birmingham Museum of Art : guide to the collection. Birmingham, Ala: Birmingham Museum of Art. 2010 Silver, Kenneth (1974), "At the Sculpture Exhibition by Charles Curran", Yale University Art Gallery Bulletin, Yale University, 35 (1): 20–25 Charles Courtney Curran | Artnet, www.artnet.com Exhibition catalogue Charles Courtney Curran: Seeking the Ideal, by Jane Ward Faquin with Maia Jalenak.
נחל קיני

נחל קיני הוא נחל איתן הזורם באזור רמות מנשה. ראשיתו של הנחל לצד גבעה 400. הנחל נשפך לנחל הקישון מזרחית ליד מושב היוגב. באזור הנחל ניטשה מלחמה בין תחותמס השלישי לבין מלכי כנען שמרדו בו.[דרושה הבהרה] יש שסברו כי השם קיני בא מהשם קין בשמו של חבר הקיני, שבט הנזכר ספר שופטים בסיפור מלחמת סיסרא עם דבורה הנביאה וברק בן אבינעם. בניגוד לסוברים כך, עמנואל הראובני טוען כי חבר היה בן למשפחת הקיני אשר נטה את אוהלו בדרום, נפרד מהשבט ונדד עד אלון בצעננים.[דרושה הבהרה] שמו הערבי של הנחל הוא ואדי אל-לג'ון, על שם העיירה לג'ון ששכנה לגדותיו. הנחל מתחתר במדרון צר וזאת משום תצורת הסלע הקשה באזור. לצד הנחל דרך עפר שתחילתה צומת מגידו הנחל נשפך לקישון. במורדותיו ניתן לחזות בטחנת הגשר אשר בנוי על שרידיו של גשר רומי מהתקופה הרומית בארץ ישראל. בהמשכו של הנחל נמצאת טחנה נוספת ולצידה אמת מים. תושבי האזור הערבים היו טוחנים את החיטה בטחנות אלו. הטחינה נפסקה בזמן המנדט הבריטי כאשר החל השימוש בקיטור. טחנות אלו הונעו במי הנחל, והיו שייכות לווקף שבתחום אחריותו העיר חברון ומערת המכפלה. טחנות אלו שימשו מקור הכנסה נוסף למוסדות הדת. יישוב קדום וגדול שהתקיים מזרחית לנחל בקרבת כביש נחל עירון (כביש 85), דרומית לתל מגידו. יש הסוברים את המקום עם כפר עותני, הנזכר במשנה כגבול בין הגליל ליהודה: הרי זה גטך, אם לא באתי מכאן עד שלושים יום; והיה הולך מגליל ליהודה, והגיע לכפר עותנאי וחזר - בטל תנאו — גיטין ז', ז' בתקופה הפרסית התקיים יישוב יהודי במקום. לאחר חורבן בית המקדש השני התיישבו במקום גם שומרונים. בתום מרד בר כוכבא, הלגיון השישי פראטה שהקים במקום את מחנהו על מנת להגן על הדרך שעברה ביישוב. מכאן נקרא שמו לגיו, ועל שמו נקראה העיירה לג'ון שנבנתה תחתיו וננטשה בשנת 1948. במקום נמצא מזבח מהתקופה הרומית בארץ ישראל. מבנה עזוב קיים בגדה הדרומית של הנחל. בעברו שימש תחנת שאיבה ממי המעיין. ליד המבנה בערוצו של הנחל בריכה קטנה. בית הקברות של הכפר לג'ון ננטש לאחר מלחמת העצמאות. לגיו הנמצאת צפונית לנחל נחפרה על ידי הארכאולוג גוטליב שומאכר בין השנים 1903–1905. שומאכר היה הראשון שחפר בתל מגידו, ועד היום קרויה התעלה שחפר בתל "תעלת שומאכר". בחפירותיו בלגיו איתר מצודה צבאית קטנה בראש שלוחה מעל לכפר, מצפון לנחל קיני, בשטח מורם מסביבתו בשיפולים הצפון-מזרחיים של גבעת אל-מאנאך. לצד אפיק הנחל לעיתים צמחייה עבותה. בקרבתו מצויים עצי אקליפטוס וצפצפה, שיחי פטל ואף אירוס ארם נהריים. שמואל אביצור, "טחנות מי מגידו (עינות קיני)", בתוך:סקר מתקני כוח המים בארץ ישראל (1953–1955), סדרת "אדם ועמלו" מס' 3, הוצאת מכון אבשלום, 1963, עמ' 47–51 נחל קיני, טבע ונופים בארץ ישראל אתר iNature.info פארק רמת מנשה: טיול לנחל קיני היפה, באתר הארץ, 4 ביולי 2019 מסלול טיול בנחל קיני, אתר משרד החינוך סיור קצר בנחל קיני, אתר מפה יותם טפר, "לגיו – סקר בנחל קיני", חדשות ארכיאולוגיות, גיליון 124, 2012 אהרן קמפינסקי, מגידו: עיר-מדינה כנענית ומרכז ממלכתי ישראלי, תל אביב, הקיבוץ המאוחד, 1993, עמ' 13. ספר שופטים, פרק י"א, פסוק ד' עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, ירושלים, משרד החינוך, 2010, עמ' 556. סלמאן אבו רוכן, יעקב שורר, כרך 5: הכרמל וחופו ורמות מנשה / מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2001, עמ' 113, 114, 168. טבע ונופים בארץ ישראל, אתר iNature.info
טביעת האונייה אנט

האונייה אנט טבעה בסמוך לנמל אשדוד ב-23 בנובמבר 1973. באסון נספו 21 אנשים. אנט הייתה אונייה בנפח של כ-4,000 טון. היא נבנתה בגרמניה בשנת 1954. היא הייתה בבעלות חברה יוונית והניפה את דגל קפריסין. האונייה הגיעה לחופי ישראל בתחילת חודש אוקטובר ופרקה בנמל עזה מטען של 4,000 טון מלט שהובא מרומניה. ב-21 בנובמבר הגיעה האונייה למרחק של כקילומטר מנמל אשדוד, עגנה והמתינה בים הפתוח לתורה להיכנס לנמל כדי לטעון עליה פוספטים. בדרך כלל נהגו אוניות עם הגיע מהירות הרוח ל-35 קילומטר לשעה להפליג לעומק הים, על מנת להתרחק מגלי החוף המסוכנים. בלילה שבין 22 ל-23 בנובמבר התחוללה בים סערה חזקה. מהירות הרוח הגיעה לכ-70 (או 90) קילומטר לשעה והגלים הגיעו לגובה של שישה מטר. למרות זאת נשארה האונייה במקומה. ככל הידוע בעת האסון לא פעלו מנועיה ולא היה בה זרם חשמלי. לכן גם לא הופעלו אורותיה והיא לא קיימה קשר רדיו עם הנמל. לפנות בוקר ביום שישי, 23 בנובמבר, ניתק עוגן האונייה והיא נסחפה לעבר שובר הגלים של הנמל, פגעה בו והחלה לשקוע. בשעה 01:15 שמע נתב משמרת הלילה בנמל צפירות והבחין באונייה כשהיא שוכבת על שובר הגלים. גוררת של הנמל יצאה אל האונייה ואליה הצטרפו כלי שיט נוספים מהנמל וכן אנשי חיל הים. האונייה הטובעת נמצאה במרחק מה משובר הגלים. המצילים ירו פצצות תאורה, אך תנאי מזג האוויר לא אפשרו לשלוח מסוק אל האונייה. שלושה ניצולים חולצו, כולם מתוך המים. בשעה 03:00 שקעה האונייה מתחת לפני הים כשקצות תרניה נמצאים עדיין מעליהם. בשעות הבאות נעלמו גם התרנים. שברים מהאונייה נסחפו אל החוף. על סיפון האונייה נמצאו במועד הטביעה 24 איש - 18 אנשי צוות מיוון, טורקיה, פקיסטן וסומליה, חמישה עובדים של חברה ישראלית לתיקוני אוניות (שבאו לטפל בתיקונים שנדרשו באונייה) ומפקח ימי יווני. כאמור חולצו רק שלושה ניצולים. הם היו קצין הרדיו היווני של האונייה, מלח טורקי וחניך ישראלי בן 17 מחברת התיקונים. בימים הבאים נערכו חיפושים אחרי הנעדרים - באמצעות מטוס וסירות ובסיורים רגליים על החוף. גופות חלק מהם נפלטו מהים או נמצאו בתוכו. ב-4 בדצמבר היו עדיין שמונה בחזקת נעדרים. משרד התחבורה, רשות הנמלים ומשטרת ישראל חקרו את האסון. בחודש ינואר 1974 החלו עבודות להוצאת שרידי האונייה ממקום טביעתה. ידיעות מאתר עיתונות יהודית היסטורית: דני צדקוני, 21 נספו בטביעת אניה קפריסאית שהתנפצה אל שובר־הגלים באשדוד, דבר, 25 בנובמבר 1973 אהרן פריאל, "לפתע שמעתי רעש נורא והאניה התהפכה על צידה", מעריב, 25 בנובמבר 1973 נתגלו שתי גופות של נעדרי "אנט", מעריב, 3 בדצמבר 1973 הים פלט שתי גוויות - כנראה מטבועי "אנט", דבר, 3 בדצמבר 1973 נתגלתה גווייה נוספת מטבועי הספינה "אנט", דבר, 4 בדצמבר 1973 פעולות להרחקת האניה הטבועה "אנט" משובר הגלים של אשדוד, דבר, 8 בינואר 1974
קצוהירו מצומוטו

קצוהירו מצומוטו (ביפנית: 松元 克央; נולד ב-28 בפברואר 1997) הוא שחיין יפני, הוא סגן אלוף העולם (קוואנגג'ו 2019) במשחה ל-200 מטר חופשי. באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר 2016 הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא אסיה חדש של 6:53.54 דקות, אחרי רוסיה (6:52.10 דקות) וארצות הברית (6:53.34 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:42.92 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חוחפשי בתוצאה של 3:09.75 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.51 שניות ובמקום 14 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.32 דקות. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 סיים מצומוטו במקום 27 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.92 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) בשיא אסיה חדש של 3:24.78 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 49.38 שניות, במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 3:13.65 דקות, כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.31 שניות ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:07.68 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:46.46 דקות. באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו באוגוסט 2018 הוא זכה ב-3 מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.92 דקות, אחרי טאונלי האס (1:45.56 דקות) ואנדרו סליסקר (1:45.74 דקות), שניהם מארצות הברית, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא אסיה חדש של 3:12.54 דקות, אחרי ברזיל (3:12.02 דקות) ואוסטרליה (3:12.53 דקות), כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.61 שניות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:08.07 דקות), אחרי ארצות הברית 7:04.36 דקות ואוסטרליה (7:04.70 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.31 דקות. באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 1:45.22 דקות, אחרי סון יאנג מהרפובליקה העממית של סין (1:44.93 דקות) ולפני מרטין מליוטין מרוסיה ודנקן סקוט מבריטניה (1:45.63 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בשיא אסיה חדש של 3:24.67 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.99 שניות, במקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:14.16 דקות, כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.95 שניות ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:09.23 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.31 דקות. באליפות יפן שנערכה בטוקיו ב-5 באפריל 2021 זכה מצומוטו במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאת השנה בעולם (באותה העת) של 1:44.65 דקות. באולימפיאדת טוקיו הוא סיים רק במקום 17 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.69 דקות. 100 מטר חופשי: 48.59 שניות (2019) 200 מטר חופשי: 1:44.65 דקות (2021), שיא יפן 100 מטר חופשי ב"זינוק שליחים": 47.61 שניות (2018) 100 מטר חופשי: 47.72 שניות (2020) 200 מטר חופשי: 1:41.77 דקות (2020), שיא יפן 400 מטר חופשי: 3:37.94 דקות (2020), שיא יפן מדיה וקבצים בנושא קצוהירו מצומוטו בוויקישיתוף קצוהירו מצומוטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קצוהירו מצומוטו, באתר olympedia.org קצוהירו מצומוטו, באתר Swimrankings