laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הלודרמה ארסית

הלודרמה ארסית (שם מדעי: Heloderma horridum) היא מין של לטאה ייחודית ומבין הלטאות היחידות בעולם בעלות שיני ארס. היא קרובת משפחתה של הלודרמה מרירית ונפוצה כמותה באזורים טרופיים ומדבריים, בשטח שמשתרע ממקסיקו ועד גואטמלה. לטאה זו נפוצה יחסית בתחומי מחייתה. מספר הפרטים של ההלודרמה פוחת בין השאר עקב ציד לא חוקי ופגיעה בבית הגידול של הלטאות. פגיעים במיוחד הם הלטאות מתת-המין הלודרמת גואטמלה שנפוצים באזור נהר מוטגואה בגואטמלה, ומספרם נכון לתחילת המאה ה-21, פחות מ-200. לטאה זו גדולה יותר מקרובתה (ההלודרמה המרירית) ואורכה 57–91 ס"מ בממוצע ומשקלה 2–4 ק"ג, כשהזכרים גדולים מעט מהנקבות. להלודרמה גוף וראש שחור ולאורך צידי הגוף ישנם קשקשים גרמיים היוצרים כתמים חברבורות צהובות או כתומות בצידי הגוף, על הגפיים והזנב ועל הגב. הזנב עבה ומשמש לאגירת שומן בעתות רעב, אך איננו יכול להינתק מגופה כמו רוב הלטאות. הראש רחב ושחור לגמרי והעיניים קטנות. כמו לנחשים יש ללטאה לשון מפוצלת שחורה העוזרת בהרחה ולסתות חזקות עם שיניים אחוריות ארסיות. לטאה זו מצויה מדרום מדינת סונורה במקסיקו לאורך חוף האוקיינוס, עד לגואטמלה שבמרכז אמריקה. הן נפוצות במדבריות, ערבות, יערות פתוחים טרופיים ונשירים, חופים והרים סלעיים עד גובה 1,500 מ' ויוצאות בעיקר בשעות הלילה, בייחוד אלו החיות במדבר. לטאה זו היא טורפת שניזונה בעיקר מביצים של עופות וזוחלים והיא מחפשת אותם על הקרקע ועל העצים. הלטאות ניזונות גם מעופות קטנים, זוחלים אחרים כמו לטאות, דוחיים, עכברים, חולדות וחרקים גדולים. כמו לטאות הכוח, הם לא יימנעו מקניבליות וההורים נוטשים את צאצאיהם הצעירים אחרי בקיעתם. בשבי הם אוכלים בעיקר בשר של יונקים כמו עכברים בתוספת ביצי עופות. הלטאה תופסת את טרפה, מטלטלת אותו וכשנוטף דם, הארס מהשיניים מטפטף לפצע והורג את הטרף. הארס בדרך כלל לא משפיע על בני אדם, אם כי הוא גורם לנפיחות האזור, בצקת, דימום פנימי והיפותרמיה. לארס הלטאה ישנו ערך רפואי בריפוי מחלות כמו סוכרת, אלצהיימר ואפילו לסרטן. [דרוש מקור] לטאה זו היא קרובתה של ההלודרמה המרירית הנפוצה באותם אזורים ושניהם המינים היחידים במשפחת ההלודרמיים, הקרובה ללטאות הכוח וקרבה רחוקה לנחשים. להלודרמה הארסית ארבעה תת-מינים (ע"פ כמה מיונים, חלקם מינים עצמאיים): Heloderma horridum alvarezi - נפוץ במדינת צ'יאפס במקסיקו Heloderma horridum charlesbogerti - נפוץ בנהר מוטגואה בגואטמלה Heloderma horridum exasperatum - נפוץ בהרי סיירה מדרה ובנהרות פוארטה ומאיו במדינות סונורה וסינלואה, במקסיקו Heloderma horridum horridum - נפוצה במדינות אואחאקה וסינלואה במקסיקו מדיה וקבצים בנושא הלודרמה ארסית בוויקישיתוף הלודרמה ארסית, באתר ITIS (באנגלית) הלודרמה ארסית, באתר NCBI (באנגלית) הלודרמה ארסית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) הלודרמה ארסית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הלודרמה ארסית, באתר GBIF (באנגלית) הלודרמה ארסית באתר animal-world הלודרמה ארסית באתר הרשימה האדומה של IUCN
קוליברי מצויץ

קוליברי מצויץ (שם מדעי: Heliactin bilophus) הוא מין קוליברי קטן החי באמריקה הדרומית והמין היחיד בסוגו. הוא חי בטבע בבוליביה, ברזיל וסורינאם ביערות פתוחים, סוואנות לחות כמו הסראדו ואזורים פתוחים דומים. אורכו של הקוליברי 9.5-11 ס"מ ומשקלו 1.8-2.8 גרם בממוצע. הזכרים של מין זה מקושטים ופרחוניים בצבעים ירוקים לבנים והגרון שחור עם דלדול נוצות קטן מתחת. הראש כחול עם 2 "ציצות", מהם קיבל את שמו, בצבע צהוב ואדום. הזנב לבן ואברות הכנפיים חומות. הקוליברי בעל ראש קטן ומקור ארוך המיועד לשתות צוף והכנפיים מיוחדות במינם ומאפשרות לו לעשות שמיניות באוויר, לעוף במהירות ואפילו לאחור והוא יכול לנופף בהם עד 10,000 פעם בדקה. צבעי הזכר נועדו לעזור לו למשוך נקבות, אך הוא טריטוריאלי ונלחם באכזריות עם זכרים אחרים שלא יתקרבו לגבולו. הקוליברי צמחוני וניזון רק מפרחים ביערות ובסוואנות כמו Stachytarpheta ,Lantana ,Malvaviscus ,Palicourea ופירות הדר. עם זאת כשיש לו גוזלים הוא מאכיל אותם במגוון חרקים אותם הוא תופס במקורו הארוך. בלילות הקוליברי ישן על ענף בצורה נרפית לגמרי שבה רק המוח פועל עד הבוקר, דבר שאחרת היה מכלה את מאגרי החלבונים בגופו והורג אותו בטרם יאכל. מדיה וקבצים בנושא קוליברי מצויץ בוויקישיתוף קוליברי מצויץ, באתר ITIS (באנגלית) קוליברי מצויץ, באתר NCBI (באנגלית) קוליברי מצויץ, באתר GBIF (באנגלית) קוליברי מצויץ בneotropical.birds קוליברי מצויץ באתר הרשימה האדומה של IUCN
חולדת אורז גלאפגוס

חולדת אורז גלאפגוס (שם מדעי: Aegialomys galapagoensis) הוא מין של מכרסם קטן אנדמי לאיי גלאפגוס ומצוי בסכנת הכחדה. החולדה שייכת לשבט אוריזומיני (Oryzomyini) באזור המין אוגר יער הררי, המכונה גם חולדת אורז, וקרובו היחיד לסוג הוא המין Aegialomys xanthaeolus, החי באקוודור ופרו. זו חולדה קטנה שאורכה עד 15 ס"מ, החיה בערבות ושיחיות טרופיות וסובטרופיות ואין לה פחד מבני אדם. הם חיים בכמה איים כמו סנטה פה ופרננדינה וסן קריסטובל ונחשבו בעבר למינים נכחדים עד שהתגלו מחדש. לחולדה זו פרווה אפורה כהה, אוזניים גדולות וחוטם מוארך עם שערות חישה העוזרות לה לחוש את סביבתה. היא יוצאת בעיקר בלילות וניזונה מצמחים שונים, זרעים ויצורים קטנים ובהם חרקים, ביצים וחולייתנים קטנים. מקור השם "חולדת אורז" הוא כאמור בשבט אליו משתייכת החולדה ולא בתזונתה. החולדה נמצאת בסכנה עקב מינים פולשים ובהם חתולים וכלבים וכן חולדות אמיתיות שפלשו לאיים ומאיימים עליהן. האוכלוסייה שלהם אינה גדולה ונחשבת פגיעה. אחד מתת-המינים A. g. galapagoensis נכחד, בעיקר עקב האוכלוסיות המבודדות מדי שלו. מדיה וקבצים בנושא חולדת אורז גלאפגוס בוויקישיתוף חולדת אורז גלאפגוס, באתר ITIS (באנגלית) חולדת אורז גלאפגוס, באתר NCBI (באנגלית) חולדת אורז גלאפגוס, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חולדת אורז גלאפגוס, באתר GBIF (באנגלית) חולדת אורז גלאפגוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
פוקנת בורמייסטר

פוקנת בורמייסטר (שם מדעי: Phocoena spinipinnis) היא מין ממשפחת הפוקניים החיה לאורך חופי אמריקה הדרומית. היא קרויה ע"ש החוקר הרמן בורמייסטר (1807-1892). פוקנה זו כמעט ולא נצפתה בטבע אבל נמצאו הרבה פרטים שמתו על החוף. צבע פוקנה זו שחור או אפור כהה והיא דומה מאוד לפוקנת המפרץ הנפוצה. אורכה עד 150 ס"מ ומשקלה 50-75 ק"ג, אם כי נצפו פרטים במשקל 105 ק"ג - היא בין המינים הקטנים שבסדרת הלווייתנאים. הם בעלי פתח נשימה מעל הראש והחוטם מעוגל כמו רוב מיני הפוקנה וכן שיניהם בצורת אתים קטנים. הסנפיר הגבי ייחודי להם כשהוא מצוי בתחילת הזנב וקצה הגב כמו לווייתני מזיפה אך משולש כמו לווייתני שיניים. דבר זה עוזר להבדיל בינו למינים החיים באותם אזורים כמו דולפין צ'יליאני. הפוקנה חיה במים עמוקים וגם ברדודים והיא נכנסת גם למים מתוקים כמו לנהר ולדיביה שבצ'ילה עד 50 ק"מ מהחופים. הם נפוצים באוקיינוס השקט מפרו עד ארץ האש ובאוקיינוס האטלנטי צפונה עד חופי ברזיל. האוכלוסיות לא בולטות מאוד בים. זהו לווייתן ביישן שנוטה לחיות לבד או בזוגות בודדים, אם כי בתצפית אחת התגלו 70 פרטים בלהקה. הם ניזונים מלהקות דגים שונים באוקיינוס כמו אנשובי, בקלה ומקרל. הם שוחים במהירות מרשימה כדי לתפוס את טרפם ולברוח מאויבים כמו כרישים ולווייתן האורקה. מין זה נמצא בירידה עקב ציד הנפוץ לאורך חופים מעטים (לבשר ולשומן וכן לפתיונות לכרישים). כמו כן הם נתקעים ברשתות והאוכלוסייה של הדגים מצטמצמת בהרבה מקומות. דברים אלו משפיעים על מצב האוכלוסיות שם ככה לא בולטות מדי. עם זאת לא ברור מה מצב שימורם. מדיה וקבצים בנושא פוקנת בורמייסטר בוויקישיתוף פוקנת בורמייסטר, באתר ITIS (באנגלית) פוקנת בורמייסטר, באתר NCBI (באנגלית) פוקנת בורמייסטר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פוקנת בורמייסטר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פוקנת בורמייסטר, באתר GBIF (באנגלית) פוקנת בורמייסטר באתר הרשימה האדומה של IUCN
קובה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קובה – מדינה במפרץ מקסיקו קובה (יפן) – עיר ביפן קובה (מאכל) – מאכל מזרח-תיכוני בעל מעטפת ומילוי בשר בקר קובה (Kobe) – נתח בשר בקר מזן טג'ימה-אושי של בקר ואגיו המגודל בהתאם למסורת קפדנית במחוז היוגו שביפן קובה ליברה – קוקטייל אלכוהול מפורסם מבוסס רום קובה (אזרבייג'ן) – עיר באזרבייג'ן קובה (טרינידד) – עיר בטרינידד וטובגו קובה (גיבור עם) – גיבור בפולקלור הגיאורגי הדומה לרובין הוד, אשר נערץ על ידי סטלין קובה סיפור אהבה – סרט קולנוע העוסק במהפכה של פידל קסטרו בקובה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 אישים: אלברטו קובה – אתלט איטלקי פטר קובה – כדורגלן צ'כי שלמה קובה – ספורטאי פאראלימפי ישראלי קובה – כינויו המחתרתי של יוסיף סטלין יקוב בלשצ'יקובסקי – כדורגלן פולני הידוע בכינוי "קובה" יעקב ("קובה") יפה – רופא עיניים ישראלי שפעל בתקופת היישוב ואחר כך כאפידמיולוג ראשי במשרד הבריאות קבה קוב
טוקוקסי

טוקוקסי (שם מדעי: Sotalia fluviatilis) הוא מין של דולפין החי באזורי החופים המערביים של האוקיינוס האטלנטי ואף נכנס לנהר האמזונאס. מקור שמו הוא משפת טופי עתיקה. הוא שייך לסוג הקרוב לדולפינן, אך נבדל ממנו והמין הקרוב לו בסוג זה הוא דולפין גיאנה החי באותו אזור. דולפין נוסף מאותו אזור שאינו קרוב להם הוא דולפין האמזונאס. דולפין זה מזכיר מעט את הדלפינן אבל קטן ממנו בהרבה ואורכו 1.5 מ' בממוצע. צבעו הוא כחלחל-אפור עם צידיים כהים מעט והבטן ורודה בדרך כלל. הלסת בינונית בגודלה ויש לו 26-36 שיניים בלסת העליונה והתחתונה. גודל סנפיר הגב ושרירי הזנב עוזרים לדולפין לשעוט להגיע למהיריות גבוהות. הדולפין חי באמריקה הדרומית לאורך חופי האוקיינוס האטלנטי בוונצואלה, ברזיל, פרו ודרום מזרח קולומביה. הוא גם נכנס ליובלי נהר האמזונאס וייתכן שגם לנהר האורינוקו. הוא חי בקבוצות מלוכדות של 10-15 פרטים בממוצע ונוהג לקפוץ מעל המים ב"סלטות". הם ניזונים יחד עם מינים אחרים של דולפינים מדגים. אורך חייו מגיע לכ35 שנים. מצב שימורם של דולפינים אלה לא ידוע והם די נפוצים, אך הם נפגעים מרשתות דייגים בהם הם נתקעים וטובעים וכן חלה ירידה בכמות הדגים, דבר הפוגע באוכלוסיית הדולפינים. גם זיהום הנהרות וכריית זהב באמזונאס פוגעים בהם. הם אינם עמידים לתנאי שבי ובדרך כלל מתים בגני חיות. מדיה וקבצים בנושא טוקוקסי בוויקישיתוף טוקוקסי, באתר ITIS (באנגלית) טוקוקסי, באתר NCBI (באנגלית) טוקוקסי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טוקוקסי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) טוקוקסי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טוקוקסי, באתר GBIF (באנגלית) טוקוקסי באתר הרשימה האדומה של IUCN
דולפין גיאנה

דולפי גיאנה (שם מדעי: Sotalia guianensis) הוא מין של דולפין החי בחופי אמריקה הדרומית והמרכזית באוקיינוס האטלנטי ואף נכנס לנהר האמזונאס. דולפין זה דומה מעט לדולפינן והוא אכן קרוב אליו, אך קטן ממנו ומגיע לאורך 2.1 מטר. צבעו כחלחל-אפור עם צידיים כהים ובטן ורודה. הלסת בינונית, סנפיר הגב גדול והזנב שרירי ועוזר לו לשעוט במהירות קדימה. הוא קרוב משפחתו של הטוקוקסי החי באותם אזורים ובעבר נחשב לתת-מין שלו. שניהם שייכים לסוג דולפין הנהרות. הוא חי באוקיינוס האטלנטי בחופים רדודים ושולי נהרות, מחופי ברזיל עד חופי ניקרגואה ואולי גם הונדורס. כמו כן, הוא שוחה בנהר האמזונאס ואף האורינוקו, אך שוכן יותר בים מאשר קרובו לסוג. הם נפוצים בקבוצות של 2 עד 10 פרטים (לעיתים גם עד 100 פרטים) והלהקה מלוכדת מאוד. הם נוהגים לקפוץ על פני המים ולעשות "סלטות". לעומת זאת הם מתרחקים מספינות ולא קופצים בקרבתם כמו דולפינים אחרים. הם ניזונים בטבע מדגים, חסילונים, דיונונים וכו'. הם יכולים לחיות בטבע עד 30 שנה, אך מתקשים לשרוד בתנאי שבי. לא ידוע מה מצב השימור של דולפינים אלה. הם נפוצים יחסית אבל חלה ירידה במספרם וככל הנראה הדיג באמצעות רשתות, זיהום הים והנהרות הגדולים והתמעטות הדגים שמהווים מזונם פוגעים באוכלוסייתם. הם נחשבים למינים מוגנים בארגון CMS. מחקרים גילו לאחרונה כי לדולפין זה יש אברי חישה חשמליים. מדיה וקבצים בנושא דולפין גיאנה בוויקישיתוף דולפין גיאנה, באתר ITIS (באנגלית) דולפין גיאנה, באתר NCBI (באנגלית) דולפין גיאנה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דולפין גיאנה, באתר GBIF (באנגלית) דולפין גיאנה באתר הרשימה האדומה של IUCN The True Sixth Sense: Electroreception באתר אוניברסיטת אוהיו
טיוורוב

טיוורוב (באוקראינית: Тиврів, טיווריב; בפולנית: Tywrów) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, על גדת נהר הבוג הדרומי, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. האזכור הראשון של טיוורוב הוא משנת 1505. באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב בידי הטטרים והקוזקים. בשנת 1744 קיבל היישוב זכויות עיר. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-400 יהודים. ב-18 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה בו ביום 28 יהודים. לאחר מכן נחטפו יהודים מהעיירה לעבודות כפייה, בהן עונו בידי משגיחיהם האוקראינים. עם העברת העיירה בספטמבר 1941 לשליטה רומנית במסגרת אזור הכיבוש הרומני בטרנסניסטריה, ריכזו הגרמנים והאוקראינים את יהודיה בבית הכנסת המקומי, תוך ירי באטיים מביניהם. משם נלקחו כ-400 יהודים במשאיות למתחם של בית חרושת, ונרצחו בו בבורות ירי. מדצמבר 1941 ועד ספטמבר 1942 הובאו לעיירה מאות רבות של יהודים שגורשו מבוקובינה ומבסרביה, וכן הגיעו אליה פליטים יהודים משטחי השלטון הגרמני באוקראינה דוגמת יארוהה. יהודים אלו רוכזו בגטו שהוקם בעיירה, בו אולצו לענוד טלאי צהוב ולעבוד בעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. מקרוב ל-2,000 יהודים שרוכזו תחילה בגטו שבעיירה נותרו בו עד ספטמבר 1943 כ-450 יהודים. ב-16 במרץ 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום. אובידיו קראנגה, טיווריב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 799–800), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא טיוורוב בוויקישיתוף טיוורוב (Tyvrov), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
דולפין הנהרות

דּוֹלְפִין הַנְּהָרוֹת (שם מדעי: Sotalia) הוא סוג בעל שני מינים של לווייתני שיניים ממשפחת הדולפיניים ששניהם חיים באותם אזורים במערב האוקיינוס האטלנטי ובחופי אמריקה הדרומית והמרכזית. שניהם גם נכנסים לנהרות הגדולים כמו יובלי נהר האמזונאס ונהר האורינוקו. לא ידוע מה מצב שימורם. סוג זה קרוב יחסית לסוג דולפינן ודומה לו מאוד. בעבר היה בסוג מין יחיד, אך ב-2007 מחקר חדש טען שע"פ דגימות הדנ"א ישנם שני מינים שונים. בסוג זה רק 2 מינים: טוקוקסי (Sotalia fluviatilis) דולפין גיאנה (Sotalia guianensis) מדיה וקבצים בנושא דולפין הנהרות בוויקישיתוף דולפין הנהרות, באתר ITIS (באנגלית) דולפין הנהרות, באתר NCBI (באנגלית) דולפין הנהרות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דולפין הנהרות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דולפין הנהרות, באתר GBIF (באנגלית) מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
התאומים קריי

האחים התאומים רונלד "רוני" קריי ורג'ילנד "רג'י" קריי היו פושעים אנגלים שנחשבו לגדולים ביותר בפשע המאורגן של האיסט אנד בלונדון במהלך שנות החמישים והשישים של המאה ה-20. עם הכנופיה שלהם, "הפירמה", הם היו מעורבים במקרי שוד, הצתה, פרוטקשן, תקיפה ורצח. כבעלי מועדוני בילוי באיסט אנד, הם היו מיודדים עם פוליטיקאים ואנשי בידור כדיאנה דורס, פרנק סינטרה וג'ודי גרלנד. בנוסף, האחים קריי נעשו לידוענים בשנות השישים ואף רואיינו בתוכניות טלוויזיה. שניהם נעצרו ב-9 במאי 1968 והורשעו בשנת 1969 באשמת רצח. שניהם נידונו למאסר עולם. רוני נותר חי בבית חולים פסיכיאטרי עד מותו ב-17 במרץ 1995; רג'י שוחרר מהכלא מסיבות חמלה באוגוסט 2000, שמונה שבועות לפני מותו מסרטן. מספר סרטי קולנוע נעשו על סיפורם של האחים קריי (בהם "אגדת האחים קריי" משנת 2015) ומספר דמויות בסרטים אחרים התבססו עליהם. השפעתם ניכרת גם בתחומי תרבות אחרים כגון מוזיקה, ספרות ותיאטרון. לאחר מותו, נחשף שגם רוני היה הומוסקסואל מוצהר בכלא. רוני ורג'י קריי נולדו, תאומים זהים, ב-24 באוקטובר 1933 באיסט אנד. הם ממוצא אירי, רומני ויהודי. התאומים קריי היו ידועים לשמצה באזור מגוריהם בשל חברותם בכנופיות וביצוע מעשי אלימות. בשנת 1952 היו אמורים להתגייס לצבא, אך ערקו ביום גיוסם ואף תקפו שוטר שניסה לעצור אותם. לאחר תפיסתם, היו בין האסירים האחרונים שנכלאו במצודת לונדון. התנהגותם בכלא הצבאי כללה אלימות נגד הסוהרים וונדליזם, עד שהובילה אותם לשחרור מהצבא. המועדון הראשון שהאחים קריי קנו היה מועדון סנוקר בבת'נל גרין. בסוף שנות החמישים האחים קריי עבדו בשביל ג'יי מארי מליברפול והיו מעורבים במקרי חטיפה, שוד מזוין והצתה. בעזרת פעולות אלה הם הצליחו לרכוש מועדונים ונכסים אחרים. ב-1960 רוני קריי הורשע בסחיטה ונגזרו עליו 18 חודשי מאסר. בשנת 1960 החלו להתפרסם האחים קריי כבעלי מועדונים והיו חלק מסצנת לונדון החוגגת (Swinging London). חלק ניכר מהתהילה לה זכו הוענק להם על ידי עיסוקיהם החוקיים והיותם חלק ממעגלי ידוענים. הם צולמו מספר פעמים על ידי צלם האופנה דייוויד ביילי והיו מיודדים עם חברי בית הלורדים, חברי פרלמנט, שחקנים וזמרים. רוני היה ביסקסואל מוצהר וחלה בסכיזופרניה פרנואידית אשר בגללה שוחרר מהכלא ועבר לבית חולים פסיכיאטרי. הוא היה בזוגיות עם אישה בשם מוניקה, איתה רצה להתחתן, בטרם נעצר ונכלא. הוא כתב הרבה מכתבים למוניקה ועליה בזמן שהותו בכלא, זאת בעוד היא נשואה לבן זוגו לשעבר. בזמן שהותו בכלא היה נשוי פעמיים. רג'י היה נשוי פעם אחת, אך לאחר שהכה ואנס את אשתו פרנסיס. הם נפרדו, ומצבה של פרנסיס הלך והדרדר היא התמכרה לכדורים נגד חרדה ולבסוף התאבדה בשנת 1967. מדיה וקבצים בנושא התאומים קריי בוויקישיתוף
הקאן בלטה

הקאן בלטה (בטורקית: Hakan Balta; נולד ב-23 במרץ 1982) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדת המגן השמאלי. בלטה יליד ברלין המערבית (לימים ברלין) להורים טורקים. הוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הרטה ברלין ואף רשם מספר הופעות בקבוצת הנוער. בקיץ 2003 חתם במאניסאספור ששיחקה אז בליגה השנייה בטורקיה. עד מהרה הפך לשחקן מוביל בקבוצה ובעונתו השנייה במועדון עלה עמו לליגת העל. לאחר שהתחיל את עונת 2007/2008 במדי מאניסאספור, לאחר 4 מחזורים חתם בגלאטסראיי עימה זכה באליפות בסיום העונה. ב-13 באוגוסט 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופאית בתיקו 2-2 נגד סטיאווה בוקרשט במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. בקיץ 2012 הפך לקפטן לאחר פרישתו של אייאן אקמן הקפטן הקודם. באפריל 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה במשחק ידידות נגד אזרבייג'ן. ב-20 במאי 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד סלובקיה. בלטה נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008 והיה שותף להישג השיא של הנבחרת באליפות אירופה - חצי גמר. גלאטסראיי אליפות טורקיה: 2007/2008, 2011/2012, 2012/2013, 2014/2015 הגביע הטורקי: 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016 הסופר קאפ הטורקי: 2008, 2012, 2013, 2015, 2016 מדיה וקבצים בנושא הקאן בלטה בוויקישיתוף הקאן בלטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הקאן בלטה, באתר Transfermarkt הקאן בלטה, באתר Soccerway הקאן בלטה, באתר WorldFootball.net הקאן בלטה, באתר National Football Teams הקאן בלטה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
זלטקו יונוזוביץ'

זלטקו יונוזוביץ' (נולד ב-26 בספטמבר 1987) הוא כדורגלן עבר אוסטרי ששיחק בעמדת הקשר. ליונוזוביץ 55 הופעות ושבעה שערים במדי נבחרת אוסטריה. יונוזוביץ' נולד בלוזניצה שביוגוסלביה. בגיל 5 היגרה משפחתו לאוסטריה בעקבות מלחמת יוגוסלביה, ובגיל 12 הצטרף לקבוצת הילדים של גראצר א.ק.. כעבור כמה שנים קיבל אזרחות אוסטרית. לקראת סוף עונת 2004/2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה האוסטרית. כעבור שנתיים חתם באוסטריה קרנטן. כעבור עוד שנתיים חתם באוסטריה וינה, וכבר בעונת הבכורה שלו במועדון כבש 9 שערים. בשנת 2010 נבחר ל"כדורגלן האוסטרי של השנה". בינואר 2012 חתם בורדר ברמן מהבונדסליגה כאשר הוא חתם ל-3 וחצי שנים במועדון תמורת 800 אלף אירו. בעקבות יכולתו הטובה בפברואר 2015 הוערך חוזהו בעוד 3 וחצי שנים. את עונת 2014/2015 סיים שלישי בטבלת מלך הבישולים של הליגה אחרי קווין דה בראונה ותומאס מילר. בקיץ 2018 עזב יונוזוביץ' את ורדר ברמן וחתם ברד בול זלצבורג. כאשר היה נער, יונוזוביץ' השתתף עם נבחרת הנוער בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2007. ב-1 במרץ 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–2 נגד קנדה. ב-7 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–4 נגד אזרבייג'ן. יונוזוביץ' היה שותף להעפלה של הנבחרת ליורו 2016 לראשונה כנבחרת שלא מארחת. ב-13 באוקטובר 2017 הודיע על פרישה מהנבחרת לאחר מוקדמות מונדיאל 2018. רד בול זלצבורג אליפות אוסטריה: 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022 גביע אוסטרי: 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022 מדיה וקבצים בנושא זלטקו יונוזוביץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זלטקו יונוזוביץ' זלטקו יונוזוביץ', באתר Transfermarkt זלטקו יונוזוביץ', באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) זלטקו יונוזוביץ', באתר Soccerway זלטקו יונוזוביץ', באתר WorldFootball.net זלטקו יונוזוביץ', באתר National Football Teams זלטקו יונוזוביץ', באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טימו סויני

טימוֹ סוֹיני (בפינית: Timo Juhani Soini, נולד ב-30 במאי 1962) הוא פוליטיקאי פיני. ייסד את מפלגת הפינים ועמד בראשה כעשרים שנים. שימש בתפקידים סגן ראש הממשלה ושר החוץ. הוא נבחר לחבר מועצת העיר אספו ב-2000 ולפרלמנט פינלנד ב-2003. בבחירות לפרלמנט האירופי בשנת 2009, הוא זכה במושב בפרלמנט עם החלק הגבוה ביותר מהקולות הפינים (10%), והיה לפיני הראשון בפרלמנט האירופי. בבחירות הפרלמנטריות של 2011 נסקה מפלגת הפינים בראשותו וקיבלה 19.1% מהקולות, הקפיצה הגדולה הוגדרה כמפתיעה וחריגה בכלי התקשורת הפינים. סויני התפרסם כאחד המבקרים הקשים של מנגנון הערבות ומנגנוני הביטחון של האיחוד האירופי. לאחר הבחירות של 2015, נכנסה המפלגה לקואליציה וסויני מונה לסגן ראש הממשלה ושל החוץ. סויני אמר כי"ודאי שיש לישראל זכות קיום" וכי הוא "ידיד ישראל". מדיה וקבצים בנושא טימו סויני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טימו סויני טימו סויני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולגה צ'כובה

אולגה קונסטנטינובנה צ'כובה (ברוסית: Ольга Константиновна Чехова; בגרמנית: Olga Konstantinowna Tschechowa‏; 14 באפריל 1897 – 9 במרץ 1980) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע רוסייה-גרמנייה, אחייניתה של אולגה קניפר, מי שהייתה אשתו של אנטון צ'כוב. נודעה בגלל קשריה עם צמרת השלטון הנאצי בגרמניה ועם המודיעין הסובייטי. היא נולדה כאולגה קניפר בעיר אלכסנדרופול ברוסיה (היום גיומרי בארמניה) להורים ממוצא גרמני. אביה - קונסטנטין קניפר היה אחיה של אנה קניפר צ'כוב, אשתו של אנטון צ'כוב. אחיה היה המלחין הרוסי לב קניפר (1898–1974). היא הכירה את בעלה לעתיד השחקן הרוסי-יהודי, מיחאיל "מייקל" צ'כוב (אחיינו של אנטון). הזוג נישא, נולדה להם בת שהוטבלה כנוצרייה אך הנישואים התפוררו תוך זמן קצר בגלל בגידותיו של מיכאל. במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת האזרחים ברוסיה, התדרדר מצבה של השכבה הבורגנית ורבים ברחו או הוצאו להורג. אולגה סבלה מקור ומרעב ורבות מחברותיה השחקניות התדרדרו לזנות. למזלה הצליחה לקבל אשרת יציאה לגרמניה לשישה שבועות תמורת הסכמתה לשמש כסוכנת סמויה. האשרה הוארכה לאחר מכן והיא הורשתה להביא את בתה ואמה. אולגה הגיעה לגרמניה בחוסר כל אך עד מהרה למדה גרמנית והצליחה להשתלב בחברת ההפקות הגרמנית UFA. עד מהרה התפרסמה וזכתה להצלחה בינלאומית. הופיעה בסרטים ובהצגות תיאטרון. הקומדיה "השלושה מתחנת הדלק" שהיה סרטה המדבר הראשון ב-1930 זכתה להצלחה בינלאומית. באותה שנה הפליגה לארצות הברית, נפגשה עם גרטה גרבו, דאגלס פיירבנקס, הרולד לויד וצ'ארלי צ'פלין. היא חתמה על חוזה עם יוניברסל והופיעה בקומדיה "אהבה לפי הזמנה" אבל מבטאה הרוסי-גרמני הכבד לא היה לטעם הקהל האמריקאי. ב-1937 השתתפה בסרט "הדגל הצהוב", יחד עם האנס אלברס, דורותיאה וויק ועוד. אדולף היטלר ויוזף גבלס היו חובבי קולנוע גדולים. גבלס שהיה שר התעמולה שלט בחברת UFA והקיף את עצמו בשחקניות קולנוע. צ'כובה הוזמנה לאירועים רשמיים עם הצמרת הנאצית ובתמונה מפורסמת נראתה לצד היטלר במסיבה שארגנה אשתו של יואכים פון ריבנטרופ במאי 1939. צ'כובה הופיעה במלחמה בסרטים המשבחים את מדיניותה של גרמניה. בעת הקרב על בריטניה היא ערכה ביקור אצל טייסי הלופטוואפה שיצאו להפציץ את בריטניה והתאהבה באחד מהם אך הוא נהרג כשמטוסו הופל. צ'כובה הייתה סוכנת סמויה של הסובייטים כבר מעת הגעתה לברלין. היא הופעלה על ידי אחיה לב קניפר והעבירה ידיעות על רוסים לבנים בברלין, על גרמנים המתנגדים למלחמה, על היחסים בצמרת הנאצית ועוד. הפירוט המדויק של הפרטים שסיפקה נמצא בארכיונים ברוסיה וספק אם יפורסם אי פעם. ברור שהסובייטים העריכו את פעילותה ועובדה, היא זכתה מהם ליחס מיוחד. גם ההיסטוריון אנטוני ביוור שחקר זאת לא הצליח למצוא מסמכים נוספים וסיכם זאת כ"תעלומה". עם כיבוש ברלין עצרו הסובייטים את צ'כובה והטיסוה למוסקבה לחקירות בידי ויקטור אבאקומוב, ראש סמרש. זאת בניגוד לרוסים לבנים רבים שנמצאו בברלין והוצאו להורג או נשלחו לגולאגים. לאחר מספר שבועות בתנאים נוחים הוטסה בחזרה לברלין, בהוראת לברנטי בריה. היא התיישבה בחלק המזרחי של ברלין שהייתה בשליטת הסובייטים והמשיכה בהופעה בסרטים שלא זכו להצלחה. ב-1950 עברה למינכן ופתחה שם מפעל קוסמטיקה. היא מתה ב-1980 מלוקמיה וביקשה להיקבר בטקס רוסי - פרבוסלבי. אנטוני ביוור, תעלומת אולגה צ'כובה, תרגום: רפי קינן, הוצאת יבנה, 2006. מדיה וקבצים בנושא אולגה צ'כובה בוויקישיתוף אולגה צ'כובה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אולגה צ'כובה, באתר AllMovie (באנגלית) אולגה צ'כובה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)