laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנקנשטיין הצעיר

פרנקנשטיין הצעיר (באנגלית: Young Frankenstein) הוא סרט פרודיה על סרטי אימה משנת 1974, בבימוי של מל ברוקס. הסרט מבוסס על סיפור "פרנקנשטיין" ופורסם תחת הסלוגן "הקומדיה המפחידה ביותר בכל הזמנים". בשנת 2007 עובד הסרט למחזמר באותו שם. ד"ר פרונקנסטין הצעיר (ג'ין ויילדר) שמתכחש בתוקף למורשת סבו, ד"ר פרנקנשטיין ואף מתעקש לבטא את שמו אחרת, מגיע לטירת סבו. בעקבות אירועים מסתוריים וצלילי כינור שמקורם לא ידוע הוא מגלה את כתבי סבו, שמתארים כיצד הצליח להחיות גופות מתות. פרונקנסטין מניח ידו על גופה גדולה ובריאה (פיטר בויל), ושולח את המשרת איגור (מרטי פלדמן) להביא את מוחו של מדען ידוע שנפטר. פרונקנסטין מקווה להשיב את הגאון לתחייה, אך איגור מפשל ומביא תחת זאת מוח של אדם אלים. רק לאחר שפרונקנסטין מחייה את הגופה מתגלה עומק הצרה. המת-החי אכול פחדים וסיוטים, ובשל שרשרת של טעויות גורם נזק רב בעיירה הסמוכה. תושבי העיירה מצטיידים בלפידים ונערכים לבצע לינץ' בפרונקנסטין ושאר שוכני הטירה, ורק הקרבה אישית מצד פרונקנסטין תעמוד בדרכם. ג'ין ויילדר – ד"ר פרנקונסטין טרי גאר – אינגה קלוריס ליצ'מן – פראו בלוכר מרטי פלדמן – איגור פיטר בויל – המפלצת מדלין קאן – אליזבת, ארוסתו של פרנקונסטין קנת מארס – האופיצר קמפ ג'ין הקמן – העיוור עם המרק הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר ולשני פרסי גלובוס הזהב. הוא זכה בחמישה פרסי סאטורן: בקטגוריות סרט האימה הטוב ביותר, הבימוי, שחקן המשנה, איפור ועיצוב-תפאורה. כותבי התסריט זכו בפרס הוגו, ובפרס נבולה. השיר Puttin' On the Ritz, מתוך הסרט זכה להיכלל ברשימת מאה שנים... מאה שירים. בשנת 2003 הסרט הוכנס לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית. "פרנקנשטיין הצעיר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פרנקנשטיין הצעיר", באתר נטפליקס "פרנקנשטיין הצעיר", באתר AllMovie (באנגלית) "פרנקנשטיין הצעיר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פרנקנשטיין הצעיר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "פרנקנשטיין הצעיר", באתר Metacritic (באנגלית) "פרנקנשטיין הצעיר", באתר אידיבי "פרנקנשטיין הצעיר", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "פרנקנשטיין הצעיר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נתן גרוס, צחוק - כשכר-אימה, על המשמר, 20 ביוני 1975 זאב רב-נוף, שימוש באימה לשם שעשוע, דבר, 25 ביוני 1975 מ. דרומי, גלגולו של פראנקנשטיין, מעריב, 23 במאי 1975
מעלות

האם התכוונתם ל... מדעים מדויקים מעלות צלזיוס מעלות פרנהייט יחידות מידה לטמפרטורה מעלה (זווית) מקומות יישוב וערכים קשורים מעלות-תרשיחא – עיר במחוז הצפון בישראל, איחוד של היישובים מעלות ותרשיחא (אוחדו בשנים 1962–1963) הפיגוע במעלות ("אסון מעלות", "טבח מעלות") – טבח שבוצע בבית הספר שבעיר על ידי מחבלים בשנת 1974 ישיבת מעלות ("ישיבת מעלות יעקב") – ישיבת הסדר של בני עקיבא הממוקמת במעלות-תרשיחא אזור התעשייה מעלות ("פארק קורן") – הוקם בשנת 1976, משותף למעלות-תרשיחא ולמועצה אזורית מעלה יוסף "משטרת מעלו"ת" ("משטרת מעונה") – תחנת משטרת מעלות-תרשיחא (ממוקמת כיום בשטח מעונה ובעבר בשטח תרשיחא) מועדון סיף מכבי מעלות – מועדון עירוני לסיף הפועל במעלות-תרשיחא מעלות דפנה – שכונה בצפון ירושלים אחר מעלות – חברה ישראלית לדירוג אג"ח שהיא חברה-בת של S&P, ראו סטנדרד אנד פורס#מעלות מעלות – בטאון ארגון המורים בבתי הספר העל יסודיים ובמכללות, ראו ארגון המורים מעלות (עמותה) – העמותה המפעילה את המרכז למורשת יהדות ברית המועצות מעלות – שמו המקוצר של סמינר מעלות בית יעקב שבירושלים "שיר המעלות", "שיר למעלות" – כל אחד מחמישה-עשר מזמורי תהילים ק"כ עד קל"ד, ראו שירי המעלות ישיבת מעלות התורה – ישיבת קיבוץ בירושלים מונפורט מעלות – מועדון הוקי קרח ישראלי הממוקם במטולה מעלה (פירושונים)
עירוב שימושים

עירוב שימושים (באנגלית, Mixed-Use Development)[1], להבדיל מ"הפרדת שימושים", היא גישה בתכנון ערים ואזורים, הדוגלת בשילוב מספר שימושי קרקע באותו מגרש או מתחם: בניה למגורים, למסחר, מוסדות ציבור ואף תעשייה קלה. הגישה עומדת בניגוד לגישה שהתפתחה ברוב העולם המערבי מאז מלחמת העולם השנייה, ודוגלת בהפרדת שימושי קרקע- לאזורים מוגדרים של מגורים (כחלק ממגמת הפרבור והקמת שכונות וערי שינה), מתחמי מסחר, מתחמי חינוך, אזורי תעשייה ועוד. עירוב השימושים הוא אחד העקרונות המרכזיים של תנועת ה"עירוניות חדשה" ("New Urbanism"). אחת הכותבות הראשונות שצידדו בגישה זו היא העיתונאית ג'יין ג'ייקובס בספרה "מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות" שיצא לאור בשנת 1961. מצדדי הגישה טוענים כי היא מאפשרת הפחתה משמעותית של התלות ברכב הפרטי וזיהום האוויר, שכן היא מאפשרת לקרב את התושבים לשירותים כמו עבודה, חינוך, מסחר ותרבות ומאפשרת להגיע למרבית השימושים היום יומיים באמצעות הליכה או אופניים, דבר המשפר את ההליכתיות באזור הכולל עירוב שימושים. בנוסף, עירוב השימושים יוצר סביבה חיה ושוקקת בכל שעות היום. הליכתיות הפרדת שימושים עיר בת-קיימא מדיה וקבצים בנושא עירוב שימושים בוויקישיתוף שימושי קרקע מעורבים בעיר צפופה האדריכל דוד אמגדי, לקראת כנס "מרחב" בבת-ים 2008. 26.05.2008 NFC רחוב בטוח עם שימושי קרקע מעורבים פרופ' דורון בלשה ואחרים, הטכניון ומרכז רן נאור לחקר בטיחות בדרכים. תוכנית אסטרטגית לתל אביב - סיכום דיון על שימושי קרקע עיריית תל אביב יפו ואחרים, רז סמולסקי, אזורי התעשייה מתפתחים - הערים לא; "השקיעו בהיי-טק ומרכז העיר לא חי", באתר TheMarker‏, 17 בדצמבר 2011 המדרכה פרק מתוך מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות מאת ג'יין ג'ייקובס, בבל אגדת דשא סרטון קצר בכיכובו של פרופסור הלל שוקן על בעיות הפרבור בישראל, השלכותיהן וחלופות של עירוניות מתחדשת ועירוב שימושי קרקע. עמותת מרחב והמשרד להגנת הסביבה, 2012. עדי כהן, יעל דראל, "הדירות נחטפות, זה אחד הפרויקטים היפים בארץ - אבל הרמתי ידיים", באתר TheMarker‏, 30 ביולי 2021
סונוריות

בפונטיקה ובפונולוגיה, סונוריות (בעברית: צליליות) היא מונח המתייחס לעוצמת הצליל שנוצר בעת הפקת הגה מסוים. כל התנועות הן סונורנטיות, כלומר בעלות צליליות גבוהה, אך רק חלק מהעיצורים. העיצורים הסונורנטיים הם בעלי צליליות גבוהה, בדומה לתנועות, משום שבהפקתם מתבצעת חסימה חלקית בלבד של שטף האוויר בחלל הפה. לקבוצה זו משתייכים עיצורים מקורבים (l, r, w, j), ועיצורים אפיים (m, n). נהוג לחלק את העיצורים המקורבים לחצאי תנועות (w, j), ולעיצורים נזילים (l, r) (באנגלית: Liquids), שחלקם צידיים (l). בעת הגיית העיצורים הסונורנטיים זרימת האוויר חופשית ולא יוצרת "רעש" רב, ולכן, על מנת שיהיו תפיסים לאוזן, הם בדרך כלל קוליים, כלומר בהפקתם יש הרעדה של מיתרי הקול (למשל, מעטות השפות עם /l/ אטומה). בניגוד לכך, הגיית העיצורים החוסמים (Obstruents) – סותמים, חוככים ומחוככים – כן מייצרת "רעש" חזק מספיק, ולכן הם ניתנים להגייה הן כקוליים והן כאטומים (למשל, ברוב השפות קיים הן הסותם הקולי /d/, והן הסותם האטום המקביל לו /t/). ניתן לחלק את ההגאים השונים לפי מידת הסונוריות שלהם, מהתנועות הסונורנטיות ביותר ועד העיצורים הסותמים, בעלי הסונוריות הנמוכה ביותר (מימין לשמאל): תנועות (כגון a) > חצאי תנועות (w, j) > עיצורים נזילים (l, r) > עיצורים אפיים (n, m) > עיצורים חוככים (f, x) > עיצורים סותמים (p, k) להיררכיה זו תפקיד מרכזי בהכרעת מבנה ההברה ותפוצת העיצורים בחלקי ההברה השונים. על פי עקרון אוניברסלי המבוסס על היררכיה זו, על ההגה המשמש כגרעין ההברה להיות ההגה הסונורי ביותר בהברה, כאשר ראש ההברה וזנב ההברה סונוריים פחות ממנו. לכן, ברוב השפות גרעין ההברה הוא תנועה או עיצור הברתי סונורנטי. צְלִילִיּוּת במילון תורת ההגה [בלשנות] (תשע"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היטל

האם התכוונתם ל... היטל (גאומטריה) – מושג גאומטרי המתאר העברה של אובייקט מממד כלשהו לממד קטן יותר היטל (ייצוג גרפי) – מושג בקרטוגרפיה המתאר שיטה לייצג מבנה תלת-ממדי על משטח דו-ממדי היטל גלילי – שיטה קרטוגרפית (שיטת מיפוי) להעברת מידע גאוגרפי מגוף כדורי למשטח דו־ממדי היטל מרקטור – היטל המשמש למיפוי, הומצא על ידי הקרטוגרף הפלמי מרקטור. היטל גל-פטרס הוא היטל גלילי מסוג 'שטחים שווים' אשר בניגוד להיטל מרקטור מתחשב בגודלן האמיתי של היבשות. היטל פולר הוא מפת עולם בצורת היטל של כדור הארץ על שטחו של פאון. ייצוג גרפי בביולוגיה ובכימיה אורגנית. היטל ניומן – צורת רישום של מולקולה בה רואים קשר פחמן-פחמן מקדימה לאחור היטל פישר – היטל המשמש לייצוג דו-ממדי של מולקולות מסוימות היטל נטה – היטל המשמש לייצוג דו-ממדי של מולקולות עם סטריאוכימיה מלאה היטל הוורת' – היטל המשמש לייצוג דו-ממדי של חד-סוכרים היטל (מס) – סוג של מס היטל השבחה – היטל הנגבה מבעל מקרקעין כתוצאה מעליית ערך הנכס היטל הטמנה הוא היטל המוטל מכוח חוק שמירת הניקיון על הטמנת פסולת במטמנות. היטל פיתוח הוא מס מוניציפלי, המהווה תשלום חובה שנדרש מבעל מקרקעין, בזמן הנחת תשתית מוניציפלית או בטרם מתן היתר בנייה. היטל סחר – אמצעי להגנה על מסחר מקומי כנגד יבוא בתנאים לא הוגנים היטל עינוגים – היטל שעיריות בישראל הטילו בשנים 1949–1982 על מופעי בידור שהתקיימו בשטחן הטלה
דגל גינאה ביסאו

דגל גינאה ביסאו אומץ בשנת 1973 לאחר קיבלת עצמאות מפורטוגל. הדגל צבוע בצבעים הכלל-אפריקאיים - זהב, ירוק, אדום, וכולל גם את "הכוכב השחור של אפריקה". עיצוב הדגל הושפע רבות מדגל גאנה. לצבעים יש את אותה משמעות - האדום מסמל את דם הקדושים, הירוק המסמל את היערות, והזהב המסמל את עושר המחצבים. סמל גינאה ביסאו המנון גינאה ביסאו מדיה וקבצים בנושא דגל גינאה ביסאו בוויקישיתוף גינאה ביסאו, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל גינאה ביסאו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קרם – במגדנאות הוא תערובת מתוקה המשמשת לציפוי ומילוי קינוחים קרם (צבע) – צבע השמנת קרם (קוסמטיקה) – שם כולל למגוון תכשירים קוסמטיים קרם (הונגריה) (Köröm) - כפר בהונגריה כרם (פירושונים)
קלמנס השביעי (אנטי-אפיפיור)

רוברט מז'נבה (1342 – 16 בספטמבר 1394) היה אנטי-אפיפיור אשר נבחר כאפיפיור קלמנס השביעי על ידי קרדינלים צרפתיים אשר התנגדו למינויו של אורבנוס השישי. רוברט מז'נבה היה האנטי-אפיפיור הראשון באביניון במסגרת הקרע המערבי בכנסייה הקתולית. רוברט מז'נבה נולד כבנו של אמאדאוס השלישי, דוכס ז'נבה, ב-1342. הוא התקדם בהיררכיה הכנסייתית, מונה לבישוף של ת'רואן ב-1361 ולקרדינל ב-30 במאי 1371. קיימת בעייתיות היסטורית בניתוח פעילותו של רוברט, שכן מרבית העדויות שנותרו בידינו נכתבו על ידי מתנגדיו מן הזרם המרכזי של הכנסייה הקתולית. אלה תיארו אותו כאדם אכזר, אשר נטה בערוב ימיו אף לשחיתות כנסייתית. בין 1376 ו-1378 שירת רוברט כשליח הכס הקדוש בצפון איטליה. ב-1377 החליט לשים קץ למרידות במדינת האפיפיור, ובייחוד בצ'סנה. הוא פיקד על כוחות ברטאניים שהיו שייכים לקונדוטיירי ג'ון הוקווד, על מנת לכפות על צ'סנה להצטרף למדינת האפיפיור; בין היתר, נטען כי הורה על טבח של בין 2500 ל-5000 תושבים, מעשה אשר נחשב לנפשע גם באותם ימים והקנה לו את הכינוי "הקצב מצ'סנה" או "המוציא להורג מצ'סנה". ב-20 בספטמבר 1378 נבחר רוברט לאפיפיור על ידי קבוצת קרדינלים אשר לא היו מרוצים ממנהיגותו של אורבנוס השישי. זה האחרון נבחר בהליך מפוקפק. במהלך הקונקלווה צרו בני רומא על הוותיקן כשהם דורשים את מינויו של אורבנוס, אפיפיור ממוצא רומאי. מינוי זה הפך את רוברט לאנטי-אפיפיור (אדם אשר נבחר לכס הקדוש על ידי קבוצה אופוזיציונית לוותיקן) והוא היה הראשון בשושלת של אנטי-אפיפיורים אשר כיהנו באביניון לאחר הקרע המערבי. הפיצול, אשר נמשך עד לשנת 1417 היה פיצול פוליטי: צרפת, סקוטלנד, קסטיליה, אראגון, נווארה, פורטוגל, בית סבויה, דנמרק, נורווגיה ומספר מדינות קטנות בגרמניה הכירו בסמכותו. מכיוון שלא יכול היה להישאר באיטליה, עבר לאביניון שבצרפת, והפך להיות תלוי בחסדיו של הכתר הצרפתי. חלק ניכר ממדינות האפיפיור שלו נתרמו ללואי השני מנאפולי (Louis II of Anjou) ועל מנת להשיג משאבים הוא פנה לשמעוניות - מינוי בעלי תפקידים כנסייתיים תמורת כסף. האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי מת באביניון ב-16 בספטמבר 1394 ואת תוארו ירש האנטי-אפיפור בנדיקטוס השלושה עשר. מדיה וקבצים בנושא קלמנס השביעי בוויקישיתוף קלמנס השביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כ-4000 איש על-פי האנציקלופדיה הקתולית
159–150 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 159–150 לפנה"ס שהן ג'תקי"א–ג'תק"כ לפי תאריך עברי 157 לפנה"ס – מתחדשת הלחימה ביהודה בין נציגי הממלכה הסלאוקית לבין החשמונאים, בהנהגתם של יונתן הוופסי ושמעון התרסי 157 לפנה"ס – לפי המסורת היפנית, מתחילה תקופת שלטונו של קָאיקַה כקיסר התשיעי של יפן 150 לפנה"ס – הושלמה בניית פירמידת השמש בטאוטיווקאן יונתן החשמונאי מקבל באופן רשמי את התואר סטרטגוס ומרידרכס (מפקד ומושל) של יהודה מידי דמטריוס הראשון מלך סוריה. 157 לפנה"ס – גאיוס מריוס, מחשובי מצביאי הרפובליקה הרומית. 157 לפנה"ס – רטוליוס רופוס, קונסול רומא בשנת 105. 159 לפנה"ס – פובליוס טרנטיוס אפר, מחזאי רומי. 158 לפנה"ס – אלקימוס, כהן גדול מתיוון. 150 לפנה"ס – דמטריוס הראשון, מלך הממלכה הסלאוקית. מדיה וקבצים בנושא 159–150 לפנה"ס בוויקישיתוף
תשלום העברה

תשלומי העברה הם מונח בחשבונאות הלאומית שמשמעותו כספים שנתקבלו על ידי יחידים ללא קשר לייצור של סחורות ושירותים בידי אותם יחידים. תשלומי העברה הם חלק מההכנסה הפנויה של אותם יחידים. תשלומים אלה מתחלקים לשני סוגים: תשלומי העברה מקומיים – כספים שמעבירה הממשלה ליחידים במישרין (כגון תשלומי הבטחת הכנסה, דמי אבטלה וקצבאות ילדים), כאמור ללא קשר לייצור של סחורות ושירותים בידי אותם יחידים (העברת התשלומים אינה מגדילה את התוצר הלאומי). תשלומי העברה אלו משמשים לחלוקה מחדש של הכנסות אזרחי המדינה, וזאת בשונה ממיסוי, כמו מיסוי עבור שירותים (צבא, משטרה וכדומה) או מיסוי שתפקידו לקיים את המנגנון השלטוני. תשלומי ההעברה המקומיים הם מיסים שליליים, כלומר מקטינים את הכנסות הממשלה ממיסים. תשלומי העברה מחו"ל – כספי מענקים מארצות זרות (כגון הסיוע האמריקני לישראל) או העברות שמקבלים יחידים מחו"ל (כמו השילומים מגרמניה). המושג מופיע במאזן תשלומים של המדינה המקבלת את המענקים בצד ההכנסות. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שבעת הימים

שבעת הימים הוא ביטוי שקיים מימי קדם, ומהווה שם כללי לציון הימים והאוקיינוסים בעולם. כאשר נאמר על אדם כי "הפליג על שבעת הימים" מתכוונים לומר כי הוא הפליג בכל העולם. לביטוי יש גם משמעות של יכולת ניווט ימי מעולה. פליניוס הזקן, סופר ומפקד בכיר בצי הרומי, קרא בספרו "תולדות הטבע" ללגונות באזור ונציה של היום בכינוי "שבעת הימים" (בלטינית: "septem maria"). השימוש במספר שבע נובע כנראה מהיותו מספר טיפולוגי. בתקופות שונות, השתמשו במושג "שבעת הימים" על מנת לתאר את הימים הגדולים בעולם, אך לא הייתה הסכמה לגבי זהותם. עם זאת, נהוג היה לבחור אותם מתוך רשימת גופי המים הבאה: הים האדריאטי הים האגאי הים הערבי הים השחור הים הכספי הים התיכון המפרץ הפרסי הים האדום בתקופה המודרנית החלו להשתמש בביטוי "שבעת הימים" על מנת לתאר את האוקיינוסים על פני כדור הארץ. לדוגמה, חיים נחמן ביאליק השתמש בביטוי בפתח שיר העלילה שלו "אלוף בצלות ואלוף שום" במובן של "כל הימים": בֶּן אַחַד הַמְּלָכִים יָצָא בָאָרֶץ לְשׁוּטוֹ, / לְמַעַן אֱסֹף חָכְמָה וָדַעַת וּלְשִׂימָן אֶל־יַלְקוּטוֹ, / כְּדָת לְכָל־בְּנֵי־הַמְּלָכִים, / הַשְּׂלֵמִים וְהַטּוֹבִים וְהַמְבֹרָכִים, / וַיַעֲבֹר בֶּן־הַמֶּלֶך בְּכָל־חֲמֵשׁ הַיַּבָּשׁוֹת, / וַיָּתָר אֶת־הָאֲרָצוֹת הַיְּשָׁנוֹת וְהַחֲדָשׁוֹת, / וַיִקְרַע אֶת־כָּל־שִׁבְעַת הַיַּמִים, / וַיִּצְלַח אֶת־כָּל־הַנְּהָרוֹת וְאֵת כָּל־הָאֲגַמִּים, / וְגַם אֶל־הָאִיִּים הָרְחוֹקִים הִגִּיעַ, / וְעַד מֵעֵבֶר לְהָרֵי הַחֹשֶׁךְ הִבְקִיעַ... — אלוף בצלות ואלוף שום בפרוייקט בן יהודה מדיה וקבצים בנושא שבעת הימים בוויקישיתוף מהם שבעת הימים? הספר השלישי של "תולדות הטבע" מאת פליניוס הזקן - תרגום לאנגלית. כאן מופיע הביטוי "seven seas" לציון הלגונות באזור ונציה של היום.
אוגוסט פרדיננד מביוס

אוגוסט פרדיננד מביוס (בגרמנית: August Ferdinand Möbius;‏ 17 בנובמבר 1790 - 26 בספטמבר 1868) היה מתמטיקאי ואסטרונום גרמני. פאול יוליוס מביוס היה נכדו. מביוס נולד ביישוב קטן ליד אלטנבורג (כיום בגרמניה). בשנת 1813 הוא התחיל לימודים באוניברסיטת לייפציג אצל קרל מולביידה והמשיך ללמוד אצל קרל פרידריך גאוס. בשנת 1815 הוא סיים עבודת דוקטורט בהדרכת יוהאן פרידריך פף. בשנת 1816 הוא מונה לפרופסור לאסטרונומיה ומתמטיקה באוניברסיטת לייפציג ועבד בה עד שנפטר בשנת 1877. ידוע בעיקר בשל טבעת שעיצב הקרויה על שמו, טבעת מביוס. היה גם הראשון שהציג פונקציה אריתמטית הקרויה פונקציית מביוס. על שמו קרויה גם פונקציה באנליזה מרוכבת בשם העתקת מביוס. מביוס פיתח גם את הקואורדינטות הבריצנטריות בחיבור חשוב מ-1827. עוד לפני שבעיית ארבעת הצבעים הועלתה, מביוס הציע ב-1840 את השאלה הבאה: האם ניתן לחלק ממלכה נתונה לחמישה אזורים כך שלכל אזור יהיה גבול משותף עם כל אחד מארבעת האחרים? הקורא המתמטי המנוסה עשוי לזהות במהירות כי התשובה שלילית, שכן מבעד לניסוח הציורי של הבעיה מסתתרת השאלה האם הגרף השלם K 5 {\displaystyle K_{5}} הוא גרף מישורי. שאלה זאת שהעלה מדגימה את העניין שהיה למביוס ברעיונות טופולוגיים, ואת התפקיד החלוצי שמילא בפיתוח המוקדם של ענף הטופולוגיה. מדיה וקבצים בנושא אוגוסט פרדיננד מביוס בוויקישיתוף אוגוסט פרדיננד מביוס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אוגוסט פרדיננד מביוס, באתר MacTutor (באנגלית) אוגוסט פרדיננד מביוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה ובנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דה קולינג

דה קולינג (אנגלית: The Calling) היא להקת פופ רוק אמריקנית, אשר קנתה את עיקר פרסומה מהלהיט "Wherever You Will Go". אהרון קמין היה בן 19 כשיצא לדייט עם אחותו של אלכס בנד בן ה-15. כשקמין שמע את הנער הצעיר מנגן ושר הוא הבין שיש כאן הזדמנות לשיתוף פעולה מוזיקלי בין השניים. קמין ובנד החלו להופיע יחדיו בכל הזדמנות במועדונים ברחבי לוס אנג'לס, והקליטו אין ספור הקלטות דמו. הם פנו לרון פייר, סגן נשיא חברת התקליטים "תקליטי RCA", שהתרשם מהפוטנציאל של השניים והחתים אותם על חוזה הקלטות. מאז חלפו ארבע שנים עד להתחלת ההקלטות. פייר העביר אותם תקופת חניכה ארוכה שבהם לא יכלו בנד וקמין לעשות דבר פרט להופעות במועדונים, שגם מהן לא הרוויחו כסף. בתקופה זו ייסדו את ההרכב "Generation gap" ("פער דורות"), וכשמה כן הייתה: לצד סולן בן 15 וגיטריסט בן 19 היה בהרכב מתופף בן 57 ונגן גיטרה בס בן 40. בנד וקמין הופיעו בסרט "חופשיות על הבר", משנת 2000, למשך דקה בלבד, שם שר בנד את הלהיט "Wherever You Will Go". שנה אחר כך החלו השניים להקליט את החומרים, והם צרפו שלושה מוזיקאים ובכך נוסדה להקת "The Calling". ביולי 2001 יצא לחנויות התקליטים אלבום הבכורה של הלהקה, הנקרא "Camino Palmero", אשר נמכר עד היום בלמעלה מחמישה מיליון עותקים ברחבי העולם. הלהיט הגדול ממנו היה "Wherever You Will Go", אשר יצא לתחנות הרדיו בארצות הברית בנובמבר 2001, וזכה שם להצלחה רבה, כמו גם בבריטניה (מקום שלישי במצעד הבריטי - יולי 2002). הלהקה זכתה להצלחה גדולה בעיקר בברזיל, שם נמכר אלבומם במעל למיליון עותקים. על כל זה זכתה הלהקה בפרס תגלית השנה בטקס פרסי המוזיקה של M.T.V, בנובמבר 2002. במהלך שנת 2002 עזבו את הלהקה שלושת חבריה שצורפו על ידי בנד וקמין, וכך הלהקה הפכה להיות למעשה צמד. השניים יצאו לסיבוב הופעות עולמי בן 9 חודשים, אשר זכה להצלחה רבה. בפברואר 2003 הקליטו את שיר הנושא לסרט "דרדוויל", "For You". ביוני 2004 יצא חנויות התקליטים אלבומם השני, הנקרא "Two", אשר כלל את הלהיט "Our Lives". האלבום השני, שנכתב כשהלהקה הייתה כבר בשיא הצלחתה, היה בוגר יותר מבחינת התכנים מאשר אלבום הבכורה, ששיריו נכתבו כשהשניים היו נערים צעירים. ביוני 2005 הכריזו על הפסקת פעילות הלהקה, עד להודעה חדשה. זאת בשל רצונו של בנד לצאת לקריירת סולו. קמין לעומת זאת עוסק בכתיבה והפקה של שירים למספר להקות רוק מקומיות, ברחבי לוס אנג'לס. בשנת 2007 שיר מוקדם של הלהקה היה לשיר הנושא של הסרט ספיידרמן 3. שם השיר נקרא "When It All Falls Down". אלכס בנד - שירה אהרון קמין - גיטרה שון וולסטנהולם - גיטרה\קולות רקע (עזב ב- 17 ביוני 2002) בילי מולר - גיטרה בס (עזב ב- 31 באוקטובר 2002) נייט ווד - תופים\קולות רקע (עזב ב- 31 באוקטובר 2002) "Camino Palmero": "Wherever You Will Go" "Adrienne" "Could It Be Any Harder" "For You" (מפסקול הסרט "דרדוויל") "Two": "Our Lives" "Things Will Go My Way" "Anything" אתר האינטרנט הרשמי של דה קולינג דה קולינג, ברשת החברתית פייסבוק דה קולינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דה קולינג, ברשת החברתית אינסטגרם דה קולינג, סרטונים בערוץ היוטיוב דה קולינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דה קולינג, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) דה קולינג, באתר ספוטיפיי דה קולינג, באתר Last.fm (באנגלית) דה קולינג, באתר AllMusic (באנגלית) דה קולינג, באתר MusicBrainz (באנגלית) דה קולינג, באתר דיזר דה קולינג, באתר Discogs (באנגלית) דה קולינג, באתר Songkick (באנגלית) דה קולינג, באתר בילבורד (באנגלית) דה קולינג, באתר טיידל (באנגלית) אתר מעריצים (אינו מתעדכן עוד) www.rockonthenet.com
קריתמון ימי

קריתמון ימי (שם מדעי: Crithmum maritimum) הוא מין צמח יחיד בסוגו המשתייך למשפחת הסוככיים. הוא מואבק על ידי זבובים או חיפושיות. עלי הקריתמון ירוקים- אפרפרים, בשרניים ועשירים במלח ולכן עמידים לתקופות רבות. הוא יושב על הסלעים הקרובים למי הים ונשטף לעיתים קרובות על ידי הגלים ונותר חשוף למלח ורוחות. הפרחים ירוקים- צהובים. הקריתמון הימי נפוץ בחופי ארץ ישראל, בחופי הים התיכון ובחופי צפון אירופה. קריתמון ימי, באתר NCBI (באנגלית) קריתמון ימי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קריתמון ימי, באתר צמח השדה קריתמון ימי, באתר צמחיית ישראל וסביבתה קריתמון ימי, באתר Tropicos (באנגלית) קריתמון ימי, באתר GBIF (באנגלית) קריתמון ימי, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האדרת (אופרה)

האדרת (באיטלקית: Il tabarro) היא אופרה במערכה אחת מאת ג'אקומו פוצ'יני ללברית מאת ג'וזפה אדאמי המבוססת על סיפורו של דידיה גולד "La houppelande". האופרה "האדרת" היא האופרה הדרמטית מבין שלוש האופרות המהוות יחד את ה"טריפטיך" (באיטלקית: טריטיקו) של פוצ'יני. שתי האופרות הנוספות הן "ג'אני סקיקי" הקומית ו"האחות אנג'ליקה" המיסטית. הופעת הבכורה התקיימה ב-14 בדצמבר 1918 על בימת המטרופוליטן אופרה בניו יורק. הלחנת ה"תמונה הדרמטית" בטריפטיך של פוצ'יני התרחשה בשני שלבים; הראשון, בין הקיץ לסתיו של שנת 1913, והשני, בין אוקטובר 1915 לנובמבר 1916. הכתיבה הופסקה במהלכה על מנת לחבר את האופרה "הסנונית" (La rondine), שלכתיבתה התחייב פוצ'יני בחוזה. האופרה "האדרת" חוברה ללא ייעוד מסוים, ומפאת קוצרה (מערכה אחת בלבד) שקל פוצ'יני להציגה יחד עם "לה וילי" (Le Villi), אופרה מוקדמת שלו שנשכחה באותם ימים. רק לאחר המפגש עם הלבריתן ג'ובאקינו פורצאנו, החליט פוצ'יני לייעדה לשמש כ"תמונה" הראשונה בטרילוגיה של אופרות בנות מערכה אחת, המיועדות להצגה בערב אחד. בהופעת הבכורה בארצות הברית וכן בבכורה האיטלקית (רומא, תיאטרון קוסטאנצי, 11 בינואר 1919) נתקבלה האופרה באדישות, הן על ידי המבקרים והן על ידי הקהל. פוצ'יני החל מיד לערוך מחדש את הפרטיטורה. הגרסה החדשה עלתה לבמה ב"תיאטרו דלה פרגולה" בפירנצה, ב-10 במאי 1919. כשנתיים מאוחר יותר ערך פוצ'יני שינויים נוספים במבנה האריה של מיכֶלֶה "Scorri, fiume eterno" ("זרום, נהר נצחי") לאחר שביקש מהלבריתן לשכתב את מילותיה לחלוטין. האריה, שבמקור הייתה הרהור אפל על החיים, הפכה אריה שבה תוהה מיכלה על אודות פשר התנהגותה של אשתו ועל זהותו של מאהבה. בכורת הגרסה השלישית והסופית התרחשה ב-28 בינואר 1922 בתיאטרון "קוסטאנצי". השעה שעת שקיעה. על נהר הסן עוגנת סירת משא ישנה אשר בבעלותו של מיכֶּלֶה בן החמישים. מיכלה, הנשוי לג'ורג'טה, פריזאית הצעירה ממנו בהרבה, חש כי יחסיהם מתערערים, וחושד באשתו המתרחקת ממנו כי היא בוגדת בו. החשד אכן מבוסס; ג'ורג'טה מאוהבת בלואיג'י, אחד הסבלים בסירה, אשר בא לפוגשה כל לילה בהינתן לו הסימן המוסכם - אורו של גפרור אשר מדליקה ג'ורג'טה. מיכלה, כצעד נואש, מנסה לעורר בה את הזכרונות מימים עברו, ימים יפים שבילו שניהם יחד עם בנם התינוק (שמת, על פי הנרמז בטקסט) על הסירה. ג'ורג'טה והתינוק נהגו למצוא מקלט ולהתחמם תחת אדרתו הרחבה של מיכלה. כשמיכלה מנסה לחבק את אשתו, זו חומקת ופונה ללכת בתירוץ שווא. ג'ורג'טה פונה לחדרה ואילו מיכלה נותר על סיפון הספינה. מיכלה מהרהר על אודות זהות מאהבה של אשתו ולאחר מכן, על מנת להירגע, מדליק את מקטרתו. לואיגי, בראותו גפרור נדלק טועה לחשוב כי מדובר בסימן המוסכם ומגיע אל הסיפון. מיכלה תופס בו בחזקה ובכוח הזרוע סוחט ממנו וידוי על אהבתו לג'ורג'טה. לאחר מכן חונק אותו למוות ומסתיר את גופתו תחת אדרתו. ג'ורג'טה יוצאת אז מחדרה ומספרת למיכלה כי היא פוחדת. כאשר מנסה היא להתקרב למיכלה פורש זה את אדרתו ומניח לגופת לואיג'י ליפול ארצה, למרבה האימה של ג'ורג'טה. פוצ'יני, באופרה זו, גייס את מיטב כישוריו התיאטרליים-קומפוזיטוריים על מנת ליצור דרמה מרוכזת ואפקטיבית ככל האפשר. התזמור כהה וקודר ועושה שימוש ניכר בכלי הנשיפה ובכלי ההקשה. כמו כן, הגוף התזמורתי כולל ביצירה זו גם נבל, צ'לסטה וגלוקנשפיל, ומצוינים בפרטיטורה אף קורנית, צופר, צופר של מכונית, נבל ופעמון גדול לנגינה על הבמה. ההרמוניה כרומטית מאוד ומושפעת לא במעט מווגנר וממלחינים פוסט רומנטיים מצד אחד ומהאימפרסיוניזם מצד שני. Hai ben ragione - לואיג'י. Erano sere come queste - מיכלה. !Nulla! Silenzio - מיכלה. מדיה וקבצים בנושא האדרת בוויקישיתוף לברית האופרה, earthlink
ליסה סימפסון

ליסה מארי סימפסון (באנגלית: Lisa Marie Simpson) היא דמות בסדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקנית "משפחת סימפסון". דמותה של ליסה מדובבת על ידי ירדלי סמית'. הדמות נוצרה ועוצבה על ידי הקריקטוריסט מאט גריינינג בעת שהמתין בלובי של משרדו של ג'יימס ברוקס. שמה מבוסס על שמה של אחותו של גריינינג. ליסה היא בתם של הומר ומארג' סימפסון והאחות של בארט ומגי. ליסה היא הבת האמצעית, בת שמונה, ומתאפיינת בסקרנות, שאפתנות וכן בחוכמה גבוהה במיוחד, כאשר לליסה IQ העומד על 159. כמו כן, ליסה יודעת לדבר איטלקית וקורנית ומומחית בניגון בסקסופון טנור ונחשבת לחובבת מוזיקת ג'אז, עם נטייה מיוחדת לאלבום Birth of the Cool של מיילס דייוויס מ-1957. בפרק Moaning Lisa היא קיבלה השראה ועזרה ביציאה מדיכאון מהמוזיקאי ג'יימס מרפי. ליסה היא תלמידה למופת ליסה שאף התקבלה כחברה בארגון MENSA של ספרינגפילד, ואת רוב זמנה היא מעבירה בקריאה ובלימודים. ליסה היא צמחונית אדוקה, פמיניסטית, בעלת מוסר גבוה וחוש צדק מפותח ופעילה פוליטית למען שחרור טיבט. כמו כן, ליסה היא תומכת מוצהרת של המפלגה הדמוקרטית. ליסה היא היחידה מבני משפחתה שאינה נוצרית - זו המירה את דתה לבודהיזם בעקבות אכזבתה משינויים שעברה הכנסייה המקומית בעירה, אבל עדיין חוגגת חגים נוצריים. לאורך כל עונות הסדרה, מנסה מילהאוס ואן הוטן לשכנע את ליסה להיות חברה שלו, אך ליסה מתנגדת. למרות ההתנהגות הבוגרת לגילה, נוהגת ליסה לצפות בסרטוני "איצ'י וסקראצ'י" האלימים במיוחד וכן לשחק בבובות ובצעצועים. במהלך כמעט כל פרקי הסדרה, לובשת ליסה שמלה אדומה ועונדת שרשרת חרוזים לבנה. מדיה וקבצים בנושא ליסה סימפסון בוויקישיתוף ליסה סימפסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ליסה סימפסון", בפרויקט ויקיה המוקדש למשפחת סימפסון (באנגלית) בפרק "קטנת-האמונה" - עונה 13, 2001 - קוד הפרק: DABF02‏#