laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שם תואר

בדקדוק, שם תואר (נקרא גם תואר סתם או תואר השם) הוא חלק דיבר המשמש להרחבת המידע הניתן לגבי שמות עצם (במינוח בלשני: לְאַיֵּךְ, מלשון "איך", Qualify). דוגמאות לשמות תואר: אדום, יפה, גבוה. גם תיאורי כמות (חצי קילו, שני תפוחים) נחשבים כשמות תואר. במונחים של התאוריה התחבירית, שם־העצם המתואר משמש כ"ראש"/"גרעין" של צירוף שמני, ואילו שם התואר משמש כ"משלים" שלו. משלים זה יכול כשלעצמו להיות צירוף תוארי שבו שם התואר הוא הגרעין. בעברית שם התואר בא לאחר שם העצם אותו הוא מתאר (תפוח אדום), אך יש שפות (כמו אנגלית) בהן התואר בא לפני שם העצם (red apple). במונחי התחביר המסורתי, שם התואר משמש בדרך כלל בתפקיד לוואי, אולם במשפטים שמניים יכול לבוא שם התואר בתפקיד נשוא. לשם התואר מספר סימנים המסייעים לזיהויו במשפטים הכתובים עברית: נוטים במין ובמספר – כל שמות התואר ניתנים להטייה במין, במספר וביידוע, בהתאם לשם העצם אותו הם מתארים: בחור נָאֶה, בחורה נָאָה, בחורים נָאִים, בחורות נָאוֹת. ניתנים ליידוע – אפשר ליידע שם תואר באמצעות ה"א הידיעה. בניגוד לצירוף סמיכות, ביידוע של צירוף שם עצם ושם תואר, הן שם העצם והן התואר מקבלים ה"א הידיעה: בחור נאה ← הבחור הנאה, משקפיים יפים ← המשקפיים היפים. מבנים אופייניים של שם התואר – רבים משמות התואר שייכים למשקלים אופייניים של צורות בינוני ושל משקל קטיל – מנומס, זהיר, מרהיב, וכמו כן בעלי צורנים סופיים אופייניים, למשל הצורן הסופי ִי – איכותי, חד-כיווני. שם התואר דומה לשם המתואר: במין (זכר/נקבה), בכמות (יחיד/רבים), בידוע (את התואר מיודע גם שם התואר מיודע). שמות התואר מן הכפולים במשקל פעיל באים בקמץ, כגון דָּלִיל, דָּקִיק, חָמִים, קָלִיל, רָכִיךְ, כדרך רוב שמות התואר במשקל זה שלא מן הכפולים: דָּבִיק, נָדִיר וכדומה. שמות התואר דקיק, קליל ורכיך כשרים גם בפתח ודגש: דַּקִּיק, קַלִּיל, רַכִּיךְ (על דרך כַּבִּיר, עַלִּיז). צירוף שמות תואר כגון (מסמך) חברתי־כלכלי, אפשר ליידעו בשתי דרכים: יידוע שם התואר הראשון או יידוע כל אחד משמות התואר. סימון המקף בצירוף כזה אינו חובה. לדוגמה: 'המסמך החברתי־כלכלי' או 'המסמך החברתי הכלכלי'. בשפות אחדות, כמו אנגלית וערבית, יש נטייה מיוחדת המאפשרת ליצור שמות תואר השוואתיים. כך, באנגלית, קיימת פרדיגמה מורפולוגית מהסוג: Big-Bigger-Biggest, המייצרת את ההבחנה "יותר" ו"הכי". בערבית קיים משקל מיוחד לצורך זה, משקל أفعل ("אפעל", למשל: كبير (כּבּיר)=גדול; أكبر (אכּבּר)=יותר/הכי גדול: "אַלְלָהֻ אכּבּר" = אלוהים [הוא] הגדול ביותר). בעברית לא ניתן לגזור שמות תואר השוואתיים בצורה זו, ויש להשתמש במילים "יותר", "הכי", או במקבילותיהן. במונחים סמנטיים של תורת הקבוצות, שם התואר מצמצם את הקבוצה שעליה מצביע שם העצם, והצירוף התוארי כולו הוא בעצם החיתוך בין הקבוצה שמיוצגת על ידי שם התואר לבין הקבוצה שמיוצגת על ידי שם העצם. לדוגמה, הצירוף "פילים כחולים" מצביע על קבוצת האובייקטים בעולם שנוצרת כתוצאה מחיתוך קבוצת הפילים וקבוצת הדברים הכחולים. מדיה וקבצים בנושא שם תואר בוויקישיתוף
החיל הבריטי החופשי

החיל הבריטי החופשי (באנגלית: British Free Corps, בגרמנית: Britisches Freikorps) הוא שמה של יחידת שבויי מלחמה בריטיים שהתנדבו להילחם לצד הנאצים בעת מלחמת העולם השנייה. באמצע שנת 1943 הקים ג'ון אמרי, בוגד בריטי ששהה בברלין, כשדר של שידורי תעמולה נאציים בשפה האנגלית, יחידה בחסות הנאצים שנקראה "הלגיון הבריטי של סיינט ג'ורג'". אמרי ניסה לשכנע שבויי מלחמה בריטיים, אוסטרליים וניו זילנדיים להצטרף ליחידתו על מנת להילחם בברית המועצות. למעשה נוצרה היחידה לא בגין צורך צבאי אמיתי, אלא על מנת שתשמש כלי תעמולה בידי הנאצים. היחידה מנתה עשרות בודדות של שבויים. ההערכות לגבי מספרם משתנות לפי המקורות השונים, אך בכל מקרה לא יותר מ-30 איש בעת ובעונה אחת. קבוצה זו הייתה זעירה ביחס לנתון של כ-60,000 שבויי המלחמה הבריטיים שנשבו על ידי הגרמנים, ובהשוואה ליחידות בוגדים צרפתיים ובלגיים שמנו אלפי אנשים. לבסוף החליטו הגרמנים כי שירותו של אמרי אינו נחוץ להם יותר ושילבו את היחידה, בינואר 1944, במסגרת הוואפן אס אס (האס אס הקרבי) בשם "החיל הבריטי החופשי". חברי היחידה היו בחלקם פשיסטים בריטיים וחלקם אנשים משולי החברה. מכיוון שמכסתם לצורכי לחימה ממשית לא נתמלאה, בילו אנשי היחידה את זמנם בבטלה בבסיסם בעיר הילדסהיים בגרמניה. אחדים מהם יצאו למסעי שכנוע במחנות השבויים במטרה לגייס בוגדים נוספים, אך ללא הצלחה.[דרוש מקור] היחידה הגיעה לסוף דרכה בראשית שנת 1945, בעת הקרב על ברלין. מקורות אחדים טוענים כי אכן עסקו בלחימה נגד הכוחות הסובייטיים ומקורות אחרים אומרים כי רובם ערקו. לאחר המלחמה אותרו שרידי היחידה, הועמדו לדין צבאי, ונדונו לתקופות מאסר החל משנות מאסר אחדות ועד למאסר עולם. מקים היחידה ג'ון אמרי נדון למוות והוצא להורג ב-19 בדצמבר 1945. קצין האס אס הגרמני שהיה אחראי על היחידה האופשטורמפירר (סרן) האנס רופקה חי לעת זקנה בגרמניה. דיוויזיית שרלמאן הלגיון הגאורגי - חיל מתנדבים גאורגי בשירות הנאצים. הלגיון הוולוני - חיל מתנדבים בלגי בשירות הנאצים. מדיה וקבצים בנושא החיל הבריטי החופשי בוויקישיתוף
רב רחומי השלישי

רב רחומי (רב ריחומי) היה מראשוני הסבוראים, שעסקו בעריכת התלמוד הבבלי ובהשלמתו אחרי האמוראים. לפי אגרת רב שרירא גאון, נפטר בחודש ניסן שנת ד'רס"ו (506). קדמו לו שני חכמים בשם זה, "רב רחומי": הראשון היה אמורא בן הדור החמישי ותלמידו של אביי, והשני בדור השביעי, אמורא גם הוא, תלמידו של רבינא; לכן מקובל לכנות אותו רב רחומי השלישי. היה תלמידו של רבה תוספאה. נשא ונתן עם רבה יוסי (שמוזכר כ"רב יוסף" או כ"אבא יוסי"), ראש ישיבת פומבדיתא, ומחלוקת אחת שלהם מובאת פעמיים בתלמוד. המחלוקת היא בעניין פירוש המושג "פתחי שימאי", שמוזכר בעירובין בעניין "צורת הפתח" ובמנחות בפרטי דיני מזוזה. לדעה אחת, "פתחי שימאי" הם פתחים חסרי משקוף מלמעלה; ולדעה השנייה אלו פתחים חסרי מזוזות - שתי דפנות הפתח. כמה חוקרים זיהו את רב רחומי עם "רב נחומי" (או רב נחומאי), שמוזכר בתלמוד כמי שחולק על רבה, בהסבר מחלוקת תנאים בנושא עירוב חצרות בלחם וביין. לפי זיהוי זה, מדובר בשני סבוראים. באותו מקור תלמודי קיימות נוסחאות אחרות בספרי הראשונים והאחרונים, כמו: "רב רחומי ורבה בר יוסף", "רבה יוסי ורב רחומאי", "רב ריחומאי ואבא יוסי", "רב רחומאי ורב יוסף" ועוד. זיהוי נוסף, הוא עם "ר' נחוניא" שמוזכר במסכת חולין בלימוד הלכה ששאל בארץ ישראל בהלכות טרפות. גם שם מופיעות נוסחאות נוספות בכתבי יד ובספרות התורנית, כמו "רב נחומאי", "רב נחמיה" ועוד. חוקרים מסוימים זיהו אותו עם רב רחומי. הרב אהרן הימן, "רב רחומי ג)", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט רחומי, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" אטלס עץ חיים, הרב רפאל הלפרין, מפה כללית המצורפת לכרך ג'. עירובין יא ע"א, מנחות לג ע"ב. בבלי, עירובין עא ע"ב. בהתאמה: הרא"ש סימן יז וכן הגהות הב"ח; ספר העתים עמ' 99; בעל המאור; אור זרוע. ראו "רבנן סבוראי ותלמודם" (רבי בנימין מנשה לוין) עמ' 7; "רבנן סבוראי וכללי ההלכה" (הרב אליהו רחמים זייני) עמ' 19-20; ובספר דקדוקי סופרים. אמנם לזיהוי זה יש גם מתנגדים (ראו בספרו של הרב זייני). בבלי חולין נה ע"ב, ראו בספר דקדוקי סופרים. "תקופת הסבוראים וספרותה" לרי"א אפרתי עמ' קכג; "רבנן סבוראי וכללי ההלכה" עמ' 27-28.
מלון טאבה וכפר נלסון

נלסון טאבה (בערבית: فندق طابا وقرية نيلسون, בערבית מצרית: هيلتون طابا و قريه نيلسون) הוא בית מלון השוכן סמוך לגבול ישראל–מצרים, ובעבר היה בבעלות רשת הילטון העולמית. המחלוקת בסוגיית הבעלות על המלון היוותה ספיח אחרון להסכמי השלום בין שתי המדינות, והוכרעה לבסוף לטובת המצרים, באמצעות בוררות בינלאומית. בנובמבר 2016 הודיעה רשת הילטון שהיא עוזבת את המלון בטאבה החל מ-1 בינואר 2017, כשבוע אחרי שהיא הודיעה שהיא עוזבת את המלון באילת. המלון נרכש על ידי חברת (Deutsche Hospitality), שופץ ונפתח מחדש כ-Taba Hotel & Nelson Village. המפעיל הוא Steigenberger Hotels and Resorts. המלון הוקם בשנת 1979 בטאבה שבסיני (6 ק"מ דרומית לאילת), כשזו הייתה בשלטון ישראל. המלון, שנקרא אז 'אביה סונסטה', נבנה ליד כפר הנופש שבנה רפי נלסון, על ידי איש העסקים הישראלי אליהו פפושדו. בזמנו נחשב כמלון פאר מהמובילים בארץ, בעל שלוש עשרה קומות ו-430 חדרים. המלון נבנה בעיצומן של השיחות המדיניות בין ישראל ומצרים והיווה סלע מחלוקת בין המדינות על שרטוט הגבול ביניהן באזור אילת. עם חתימת הסכם השלום סוכם כי נושא השליטה במלון ידון בשיחות עתידיות בין שתי המדינות. במסגרת שיחות אלו לא הצליחו הצדדים להגיע להסכמה. מצרים טענה כי רצועת החוף הקטנה היא "חלק מאדמת מצרים הקדושה" ושאין לוותר עליה, כיוון שלא הייתה בשליטה ישראלית לפני מלחמת ששת הימים. ישראל טענה מנגד כי שטח המחלוקת הוא קטן וסימון הגבול של יוני 1967 אינו ברור. עוד טענה כי מכיוון שקיים על השטח מלון, יש לאפשר לה להמשיך ולהחזיק בו. המלון ופיסת האדמה עברו לדיון בבוררות בינלאומית ב-1986. במסגרת הבוררות נקבע כי השטח יעבור לידי מצרים, אך אזרחים ישראלים יוכלו להגיע למלון ולכפר של נלסון לידו, בלי לשלם אגרת גבול. ב-1 בינואר 1989 עבר המלון לידי מצרים. זמן קצר אחר כך הוא נמכר לבעלות מצרית והכפר של נלסון ננטש. תחת שלטון מצרים הפך המלון, והכפר של נלסון שלצידו, לחלק מרשת הילטון. תיירים ישראלים המשיכו לפקוד אותו בזכות המחיר הנמוך יחסית והקזינו, שהפעלתו מותרת במצרים. ערך מורחב – מתקפת הטרור בסיני (2004) באוקטובר 2004 אירע פיגוע במלון, שכוון נגד ישראלים. עשרות מאורחי המלון נהרגו או נפצעו, והרס רב נגרם לו. רצף פיגועים באזור חצי האי סיני, יחד עם התראות מוגברות שהמליצו לישראלים שלא לבקר בו, גרמו לירידה בתיירות הישראלית באזור. המלון עצמו היה בשיפוצים במשך שנתיים, ונפתח מחדש רק בדצמבר 2006. אייל סיסו פרק 11 מתוך הספר בעריכת ד"ר עפר מזר, "מאחורי הקלעים: סיפורה האחר של הדיפלומטיה הישראלית", פרדס הוצאה לאור, חיפה, מסת"ב 978-1-61838-199-6, 2016, עמ' 173 מתיו טיג, סיני - חלום ושברו - מרירות המולידה טרור רוחשת בקרב שבטי הבדואים בחצי האי סיני, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 130, מארס 2009 מדיה וקבצים בנושא מלון טאבה וכפר נלסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלון טאבה וכפר נלסון מלון טאבה וכפר נלסון, ברשת החברתית פייסבוק דורון רוזנבלום, יממה בשטח-ההפקר, כותרת ראשית, 1 בדצמבר 1982
כריסטינה שטירמר

כריסטינה שטירמר (בגרמנית: Christina Stürmer; נולדה ב-9 ביוני 1982 באלטנברג) היא זמרת פופ אוסטרית וסולנית להקה הנושאת את שמה. כריסטינה גדלה בבית מוזיקלי, והייתה נגנית סקסופון בלהקת ג'אז כבר בגיל 13. לאחר מכן עברה לנגינה בחליל צד. את קריירת השירה החלה בשנת 1998 בגרסאות כיסוי לשירים באנגלית בליווי להקה מקומית בשם סקוטי, וכמו כן הייתה חברה בלהקת א-קפלה בשם סולומלינה. לאחר שסיימה את חוק לימודיה בתיכון עבדה כמוכרת בחנות ספרים בעיר לינץ. כריסטינה זכתה בשנת 2003 במקום השני בעונתה הראשונה של תחרות כוכב נולד האוסטרית, סטארמאניה. זמן קצר לאחר מכן היא כבשה את המצעדים האוסטריים עם שיר מקורי בשם "Ich lebe" (אני חיה), שנשאר במקום המכובד למשך תשעה שבועות. לאחר השקת הסינגל "Ich lebe", הושק סינגל נוסף בשם "Geh nicht wenn du kommst" ומיד לאחריו סינגל מחאתי כנגד המלחמה בעיראק, "Mama (Ana Ahabak)" [אמא (אני אוהבת אותך)] המתאר את המלחמה מנקודת מבטה של ילדה קטנה זכה אף הוא להצלחה ושהה שבועות ספורים בראש מצעד המכירות האוסטרי. אלבום הבכורה "Freier Fall" [נפילה חופשית] שכלל את שני הלהיטים ועוד שירים נוספים הושק בהמשך שנת 2003, עלה אף הוא למקום הראשון במצעדים האוסטריים. כריסטינה ולהקתה יצאו בשנה זו למסע הופעות ראשון ברחבי המדינה. האלבום השני שיצא לאור שנה לאחר מכן, "Soll das wirklich alles sein?" גרר אחריו סיבוב הופעות נוסף ומוצלח אף יותר, שכלל בין השאר הופעה בפני 11.000 אנשים באיצדיון הוינאי, Wiener Stadthalle, הופעה שאף תועדה ב-DVD שליווה את מסע ההופעות. יחד עם מנהליה האישיים, כריסטינה החליטה להקליט מחדש מספר שירים מאלבומיה שהושקו זה מכבר באוסטריה במטרה להסתער גם על שוק המוזיקה הגרמני. בשנת 2004 הסינגל "Vorbei" יצא לאור בגרמניה אך לא עמד בציפיות. ב-2005, שנה לאחר מכן יצא סינגל הבכורה "Ich lebe" בגרסה חדשה וכבש את המקום הראשון במצעד המכירות הגרמני. האלבום השלישי בשם "Schwarz Weiss" הושק ביוני 2005 בגרמניה, שווייץ ואוסטריה וזכה להצלחה רבה. הלהקה שמלווה את כריסטינה שטירמר בהופעותיה ברחבי אירופה מורכבת מגוונאל "גוון" דאמן (בסיסט), הרטמוט "הארדי" קאם (גיטריסט וקלידן), קלאוס פרז-סאלאדו (מתופף), ואוליבר וארגה (גיטריסט). Freier Fall [נפילה חופשית] - מקום ראשון באוסטריה. Soll das wirklich alles sein? [האם זה באמת הכל?] - מקום ראשון באוסטריה. Wirklich alles! (אלבום בהופעה חיה) Schwarz Weiss [שחור לבן] - מקום שלישי בגרמניה. Lebe lauter [לחיות בקצב גבוה] - מקום ראשון באוסטריה ובגרמניה. מדיה וקבצים בנושא כריסטינה שטירמר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כריסטינה שטירמר אתר האינטרנט הרשמי של כריסטינה שטירמר (בגרמנית) כריסטינה שטירמר, ברשת החברתית פייסבוק כריסטינה שטירמר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריסטינה שטירמר, סרטונים בערוץ היוטיוב כריסטינה שטירמר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריסטינה שטירמר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) כריסטינה שטירמר, באתר ספוטיפיי כריסטינה שטירמר, באתר Last.fm (באנגלית) כריסטינה שטירמר, באתר AllMusic (באנגלית) כריסטינה שטירמר, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריסטינה שטירמר, באתר דיזר כריסטינה שטירמר, באתר Yandex.Music (ברוסית) כריסטינה שטירמר, באתר Discogs (באנגלית) כריסטינה שטירמר, באתר Songkick (באנגלית) כריסטינה שטירמר, באתר Genius כריסטינה שטירמר, באתר בילבורד (באנגלית) כריסטינה שטירמר, באתר טיידל (באנגלית)
טרינו קיווילאן

טרינו קיווילאן (באסטונית: Triinu Kivilaan; נולדה ב-13 בינואר 1989) היא זמרת אסטונית ודוגמנית לשעבר שהייתה חברה בלהקת הבנות ונילה נינג'ה. קיווילאן, ילידת ויליאנדי, הצטרפה בשנת 2004 ללהקת "ונילה נינג'ה". היא החליפה את מאריה קיווי שהייתה בהריון. נטען כי טרינו נבחרה משום שהיא דומה לה במראה. טרינו הייתה החברה הצעירה בלהקה, ובאותו זמן היא המשיכה את לימודיה במקביל לקריירה המוזיקלית. הלהקה יצגה את שווייץ בתחרות האירוויזיון בשנת 2005. באותה עת, טרם מלאו לטרינו 16 שנים, כמתחייב מתקנון התחרות. אולם, מכיוון שמועד האירוע חל לאחר יום הולדתה ה-16, הלהקה הורשתה להשתתף בתחרות. טרינו עזבה את "ונילה נינג'ה" בדצמבר 2005, כאשר שלוש חברות הלהקה הנותרות (לנה קורמה, קטרין סיסקה ופירט יארוויס) החליטו להמשיך כשלישייה. קיים חוסר ודאות לגבי הסיבה המדויקת לפרישתה מהלהקה. ב"ונילה נינג'ה", טרינו סיפקה בעיקר קולות רקע ומוזיקה באסית במהלך הופעות חיות. מדיה וקבצים בנושא טרינו קיווילאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טרינו קיווילאן טרינו קיווילאן, ברשת החברתית פייסבוק טרינו קיווילאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טרינו קיווילאן, באתר MusicBrainz (באנגלית) טרינו קיווילאן, באתר Discogs (באנגלית)
איביס

איביס (בצרפתית: Ibis) היא חברת מלונות בינלאומית, בבעלות חברת אקור הצרפתית. לאיביס 758 מלונות מסביב לעולם, כאשר 368 מהם נמצאים בצרפת והיתר ממוקמים ברובם באירופה, אך גם באמריקה, אסיה ואפריקה. המלונות ממוקמים בדרך כלל במרכזי הערים או סמוך לנמלי תעופה ותחנות רכבת. מלון איביס הראשון נפתח בבורדו ב-1974. המלון הראשון של איביס בישראל נפתח בקיץ 2017 בירושלים. המלון השני נפתח במרץ 2019 גם כן בירושלים. מלונות איביס מדורגים ברמה בינונית במלונות אקור, ובניגוד למלונות חסכוניים כמו מלונות פורמולה 1 ואיביס באדג'ט, הם מציעים שירותי קבלה 24 שעות ביממה. בחדרים ישנם חדרי אמבטיה ושירותים, כמו גם שולחן, מיטה כפולה, שטח מלתחה, אינטרנט אלחוטי וערוצי טלוויזיה בינלאומיים. המלונות לעיתים כוללים מסעדה או בר המציעים ארוחות ערב. אתר האינטרנט הרשמי של איביס איביס, ברשת החברתית פייסבוק איביס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איביס, ברשת החברתית אינסטגרם רוזנבלום, עירית (2016-10-15). "שני מלונות Ibis של רשת אקור ייפתחו בירושלים בשנתיים הקרובות - MoniTour". MoniTour. אורכב מ-המקור ב-2018-07-08. נבדק ב-2018-05-29. מלון חדש נפתח בירושלים, באתר local ירושלים, ‏14 במרץ 2019 (ארכיון)
מגש

מגש (שם נרדף: טַס) הוא כלי שטוח המשמש לנשיאת חפצים, בעיקר מזון ושתיה. מגשים יכולים להיות עשויים מחומרים שונים, כגון מתכת, עץ, פלסטיק או זכוכית. רוב המגשים מלבניים או אליפטיים, ובדרך כלל שוליהם מוגבהים מעט על מנת למנוע מהחפצים שעליהם ליפול. יש מגשים הכוללים גם ידיות נשיאה, ולחלקם מחוברות רגליות, לרוב כדי שישמשו להגשת ארוחת בוקר למיטה. להגשה למיטה משמשים גם מגשים שבתחתיתם כרית ממולאת קלקר, כדי ליצבם על ברכי הסועד וכלי המיטה. עגלת תה היא מגש על גלגלים, המיועדת להבאת תקרובת רבה יחסית אל הסועדים. בשימוש ביתי היא יועדה לארוחה קלה כגון שעת התה (ומכאן שמה) שאינה נערכת סביב שולחן, או בשיטת מזנון, ומוגשת בסלון ולא בחדר אוכל או פינת אוכל. במסעדות משמשת לעיתים כעזר למלצרים להגשת המנות שהוזמנו או להצגת מבחר פריטי תפריט הקינוחים של המסעדה. באולמות אירועים נושאים המלצרים מגשים גדולים, ובהגיעם לקרבת הסועדים הם מניחים אותם על בסיס רגליים מתקפל. לכיסאות אוכל לפעוטות מצורף מגש, הניתן להסרה. יש המכנים גם תבנית אפייה בשם מגש. מספר מתקנים נוספים, בעלי פונקציה דומה, נקראים אף הם "מגש": המקום בו מונחים הדפים במדפסת בתותחים, המתקן עליו מונחים הפגזים לפני טעינתם בשירו של נתן אלתרמן, "מגש הכסף", המגש משמש כמטפורה ללוחמים במלחמת העצמאות, שבמותם הגישו את המדינה לעם ישראל. תחתית מגש קוביות קרח עולים על מגש, באתר וואלה, 7 ביוני 2005
ביון מבוריסתנס

ביון מבוריסתנס (ביוונית: Βίων Βορυσθενίτης;‏ 325 – 250 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני. ביון היה בנו של עבד משוחרר מן המושבה היוונית אולביה שבסקיתיה, ששכנה על גדות הנהר בוריסתנס (כיום הנהר דנייפר). משפחתו נמכרה שוב לעבדות אחרי שאביו לא יכול היה לפרוע את חובותיו. אולם, ביון שהיה צעיר יפה תואר נקנה על ידי נואם מחונן שנתן לו חינוך מעולה, והשאיר לו את כל רכושו לפני מותו. ביון הגיע לאתונה כדי ללמוד פילוסופיה, ונפגש שם עם אנטיגונוס השני, מלך מקדוניה שהיה פטרונם של סופרים, משוררים ופילוסופים, ובהם זנון מקיטיון. ביון למד באקדמיה מיסודו של אפלטון. לאחר זמן קצר עזב את האקדמיה והפך לתלמידו של הפילוסוף קראטס מתבאי מן האסכולה של הציניקנים. הוא לבש סחבות והלך עם מקל ושק על גבו כמו קבצן - מה שהיה סימן היכר של אסכולה זו. עבר ללמוד אצל תאודורוס האתאיסט מקירנה (קירנאיקה שבצפון אפריקה), והיה תלמידו של תאופרסטוס (יורשו של אריסטו בליקיאון). ביון בילה את מרבית חייו בנדודים מעיר לעיר, והרוויח את לחמו מהרצאות ומהוראה. כתב את משנתו בשפה קלה להבנה כדי שתהיה מובנת לחוג רחב יותר של קוראים. ביון שנמנה עם הסופיסטים היה מוכן לשוחח על פילוסופיה עם כל מי שרצה בכך. הוא הצטיין גם כמשורר וכמוזיקאי. שיחתו מוכיחה שהיה מתון ואהוב. הוא השאיר לנו את זיכרונותיו ואת אמרותיו השנונות. כאשר נשאל למי הכי רע בעולם, השיב: "למי שרוצה מאוד להיות מאושר". האם טוב הדבר לקחת אישה? "אם תינשא למכוערת תישא בסבל, ואם תינשא ליפה תהיה לבעל מרומה". משנדבק במחלה עבר להתגורר בעיר כלקיס שבאי אובויה מצפון לאתונה, אך סבל שם מבדידות ומטיפול לקוי. משנודע הדבר למלך אנטיגונוס הוא שלח לביון שני משרתים. אומרים שביון שכל חייו לא האמין באלים, עשה ככל יכולתו להסתייע בהם על מנת לעכב את מותו ההולך וקרב. הוא נפטר בברכת שלום לאל פלוטו - אל המתים במיתולוגיה היוונית. מדיה וקבצים בנושא ביון מבוריסתנס בוויקישיתוף אתר Peithô's ביון מבוריסתנס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
CAC 40

ה-CAC 40, אשר קיבל את שמו מהמערכת האוטומטית של בורסת פריז ה-Cotation Assistée en Continu ‏ (ציטוט (שערים) רציף), הוא מדד מניות צרפתי. האינדקס מייצג מדד משקל היוון של 40 המניות הנסחרות ביותר מבין 100 המניות המובילות בבורסת פריז. ערך הבסיס של 1000 נקבע ב-31 בדצמבר 1987. על אף שה-CAC 40 מורכב מחברות צרפתיות, 45% ממניותיהן הן בבעלות משקיעים זרים. משקיעים גרמניים מחזיקות את החלק הגדול ביותר של 21% מהמניות. משקיעים יפנים, אמריקאים ובריטיים הם גם בעלים חשובים – אחוז זה בדרך כלל גדול. ההסבר בעובדה שחברות CAC 40 או בינלאומיות, יותר בינלאומיות מכל חברה אחרת בשוק האירופאי. רבות מחברות אלו מנהלות עסקים מחוץ לצרפת (63% מעובדי חברות CAC 40 מתגוררים מחוץ לצרפת). האינדקס מנוהל על ידי הבורסה הפאן אירופאית Euronext לצד האינדקס הבלגי BEL20, האינדקס הפורטוגלי PSI-20 והאינדקס ההולנדי AEX. בורסת פריז נקראת גם יורונקסט פריז. רשימת החברות המופיעות באינדקס CAC 40, נכון למאי 2020: Accor Air Liquide Airbus ArcelorMittal Atos AXA BNP Paribas Bouygues Capgemini Carrefour Crédit Agricole Danone Dassault Systèmes Engie Essilor Hermès Kering L'Oréal Legrand LVMH Michelin Orange Pernod Ricard PSA Publicis Renault Safran Saint-Gobain Sanofi Schneider Electric Société Générale Sodexo STMicroelectronics Thales Total Unibail-Rodamco-Westfield Veolia Vinci Vivendi fr SBF 120 CAC Next 20 IBEX-35 PSI-20 מדיה וקבצים בנושא CAC 40 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של CAC 40 (באנגלית) FCHI: Summary for CAC 40 INDEX - Yahoo! Finance Bloomberg page for CAC:IND Euronext page for CAC 40 Index
קרלובי וארי

קרלובי וארי (בצ'כית: Karlovy Vary, ‏האזנה‏Ⓘ‏), הידועה גם בשמה הגרמני קרלסבאד (בגרמנית: Karlsbad) (משמעות השם בשתי השפות היא זהה: מרחצאות קארל) היא עיר מרפא ונופש ידועה במערב בוהמיה שבצ'כיה. העיר משמשת כבירת המחוז המערבי ביותר של צ'כיה, בעל אותו השם, קרלובי וארי, וממוקמת כ-130 ק"מ ממערב לבירת צ'כיה, פראג. בעיר נמצאים תריסר מעיינות חמים של רחצה במרחצאות שלהם יצאו מוניטין כבעלי כוחות מרפא. לשיא תהילתה הגיעה העיר במאה ה-19, והיא משכה אליה מבקרים מרחבי אירופה, ובהם גם מלכים והוגי דעות. ב-2021 העיירה הוכרזה כחלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם ערי הספא הגדולות של אירופה ביחד עם עוד עשר ערים בצ'כיה ובמדינות נוספות. המסורת מספרת שהמעיין הראשון במקום התגלה במאה ה-14 על ידי הקיסר קארל הרביעי בעת שהיה במסע ציד, ומכאן השם קרלסבאד. באמצע המאה ה-19 החלו לייחס סגולות מרפא גם לשתיית המים, ולמטרה זו נמכרים בעיר ספלי חרסינה מיוחדים. אחד מהמעיינות, הכלוא בתוך בניין, מתפרץ בצורת גייזר. המים במעיינות מקוררים מ-70 מעלות (המעיין החם ביותר) עד 40 מעלות (הטמפרטורה בחלק מן הברזיות המפוזרות ברחבי העיר). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בקרלובי וארי התקיימו שני קונגרסים ציוניים, הקונגרס ה-12 ב-1921, והקונגרס ה-13 ב-1923. אחד מסימני ההיכר של העיר הוא הוופל המיוחד הנמכר ברחובותיה (וופל דק ועגול בעל קוטר של כ-30 סנטימטר). בשולי העיר נמצאת גבעת דיאנה, שפוניקולר מוליך אל פסגתה. מגדל תצפית שבראש הגבעה מאפשר להשקיף על העיר וסביבתה. מאז 1948 מתקיים בעיר פסטיבל הסרטים הבינלאומי קרלובי וארי, פסטיבל הקולנוע הוותיק והחשוב ביותר במזרח אירופה ואחד מהחשובים בעולם. הערים התאומות של קרלובי וארי הן: ישראל אילת, ישראל (מ־2012) גרמניה באדן-באדן, גרמניה גרמניה ברנקסטל-קויז, גרמניה ארצות הברית קרלסבד, קליפורניה, ארצות הברית בית הכנסת בקרלסבאד אתר האינטרנט הרשמי של קרלובי וארי (בצ'כית) "קרלובי וארי", באתר JewishGen (באנגלית) קהילת יהודי קארלובי וארי באתר בית התפוצות קרלובי וארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קרלובי ורי (צ'כיה), דף שער בספרייה הלאומית נטע קלימי עילם, ‏משולש עיירות הספא במערב צ'כיה, באתר GoTravel ערי הספא הגדולות של אירופה, באתר אונסק"ו (באנגלית).
מסכת גיטין

מַסֶּכֶת גִּטִּין היא המסכת השישית בסדר נשים, שהוא הסדר השלישי במשנה, ויש בה תשעה פרקים. המסכת עוסקת בעיקר באופן שבו נעשים הגרושין. ביהדות, גירושין מתבצעים כאשר איש נותן לאשתו שטר (המכונה "ספר כריתות" בלשון המקרא, או "גט" בלשון חכמים), שבו משחרר אותה מן הנישואים. כתיבת הגט ומסירתו הם חלק ממעשה הגירושין, ועל כן עוסקת המסכת גם בפרטים אלו. המסכת כוללת גם כפרק וחצי (סוף הפרק הרביעי וכל הפרק החמישי) העוסקים בענייני "תיקון העולם" - גזרות ותקנות שמטרתן מניעת מכשולים ותקלות. קבוצת אגדתות מפורסמת בגמרא שעל המסכת מכונה בשם "אגדות החורבן" ומספרת את סיפור חורבנם של ירושלים ובית המקדש. בדפוס וילנה לתלמוד בבלי למסכת זו יש 89 דפים. בנוסח המשנה לרמב"ם, המסכת מופיעה לאחר מסכת נדרים, ולפני מסכת סוטה. הרמב"ם מסביר סדר זה כך: וכשהשלים לדבר על הנישואין ומה שיתחייב בשבילן מהפרת הנדרים, התחיל בעניין הגירושין, שאחרי נישואין באין הגירושין, וסידר גיטין אחר נזירות. ואחר גיטין סוטה, שעניינה מעניין הגירושין, שהסוטה כשתזנה – יש לכוף האיש והאשה על הגירושין. — הקדמה לפירוש המשנה אולם סדר המסכתות המצוי הוא שהמסכת מופיעה אחרי מסכת סוטה, וזאת עקב הרצון שלא להפריד בין מסכתות נזיר לסוטה הקשורות זו לזו כמו שמבואר במסכת סוטה: "למה נסמכה פרשת נזיר שבתורה לפרשת סוטה? לומר לך שכל הרואה סוטה בקלקולה ידיר עצמו מן היין". המביא גט קמא (שש משניות) – דיני שליחות גט מ"מדינת הים", והקשר בין גיטין לשטרות שחרור עבדים, ובין היתר גם בגבולות ארץ ישראל. המביא גט בתרא (שבע משניות) – סיום דיני שליחות ממדינת הים, דיני כתיבת וחתימת הגט ושליח הבאה. כל גט שנכתב (שמונה משניות) – דיני כתיבת הגט לשמה, שליח גט שחלה, וחזקות. השולח גט לאשתו (תשע משניות) – דיני ביטול שליח, ודינים שנאמרו מפני תיקון העולם. הניזקין שמין להם בעידית (תשע משניות) – עוד דינים מפני תיקון העולם ומפני דרכי שלום. האומר התקבל גט זה לאשתי (שבע משניות) – עוד דיני שליחים בגט: לכתיבה, חתימה, הולכה וקבלה. מי שאחזו קרדיקוס (תשע משניות) – המשך דיני שליחים, ודיני גט על תנאי. הזורק גט לאשתו (עשר משניות) – דיני קבלת הגט, גט ישן, נשים שחובה לגרשן וגט קרח. המגרש את אשתו (עשר משניות) – דיני גירושין לחצאין, עדים בגט, ועילות לגירושין. לפי רש"י, הרא"ש והמאירי פרק מי שאחזו קודם לפרק האומר התקבל. זאת לעומת התוספות בשם התלמוד ירושלמי הר"ן והרמב"ם שמסדרים כפי הסדר המופיע כיום. במסכת זו 75 משניות. משנה, מסכת גיטין, באתר ויקיטקסט תוספתא, מסכת גיטין, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת גיטין, באתר ויקיטקסט תלמוד ירושלמי, מסכת גיטין, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת גיטין, במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית כתב יד, מסכת גיטין, תלמוד בבלי, מוסקבה, מאה 18, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית מדף נ"ה, עמוד ב' עד דף נ"ח, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ב', עמוד א' פרשת סוטה מופיעה בספר במדבר, פרק ה', פסוק י"א ועד סוף הפרק ופרשת נזיר מיד אחריה. מספר המשניות בכל פרק הוא לפי הספירה במשניות קהתי. בדפוסים אחרים תיתכן חלוקה שונה. קרדיקוס, או: קורדייקוס, הוא מצב רפואי שהיה בימי חז"ל. על זיהויו, ראו: מהו קורדייקוס?, פרופ' יהודה לוי, באתר מכון שלזינגר; והערך "מחלות", באתר ויקישיבה, החל מהערה 183. דף ע"א, עמוד ב' דף ס"ב, עמוד ב'