laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עברית (הוצאה לאור)

הוצאת עברית היא הוצאת ספרים, שנוסדה בראשית שנת 2004 על ידי יוסף כהן, שהיה לפני כן עורך המקומון הירושלמי "כל העיר". ההוצאה פעילה בתחומי אקטואליה, היסטוריה קרובה וספרות יפה - בעיקר מתורגמת. מסיפרי ההוצאה: בתחום העיון - "גולאג" מאת אן אפלבאום, "צבא הצללים", "ערבים טובים" ו"ככר השוק ריקה" מאת הלל כהן, "מחצית ראשונה" בעריכת אורי שרצקי וברני ארדוב ועוד. בתחום הספרות היפה - סדרת ספרי הבלשית האפריקאית של אלכסנדר מק'קול סמית "סוכנות לבלשיות מס. 1", "ערבושית" מאת אליסיה אריאן, "השעה ה-25" מאת דייוויד בניוף, "המועמד ממנצ'וריה" מאת ריצ'רד קונדון ועוד. באמצע 2005, בעקבות הצלחתם של ספרי ההוצאה, נחתם הסכם שיתוף פעולה עם הוצאת כתר, שבמסגרתו משתמשת "הוצאת עברית" במנגנוני ההפצה וההדפסה של הוצאת כתר, וחלק מהספרים יוצאים לאור בהפקה משותפת של שתי ההוצאות.
המומיה (סרט, 2017)

המומיה (באנגלית: The Mummy) הוא סרט פעולה-אימה אמריקאי משנת 2017 בבימויו של אלכס קורצמן ובכיכובו של טום קרוז. הסרט מהווה אתחול לסדרת הסרטים "המומיה" והוא הראשון ביקום הקולנועי של "Dark Universe" של אולפני יוניברסל. העלילה מתארת את תחייתה של הנסיכה המצרית אמאנה (סופיה בוטלה) שנקברה בחיים לפני אלפי שנים ושאיפתה לנקום בעולם המודרני. המומיה הוקרן בבכורה ב-22 במאי 2017 בתיאטרון הממלכתי בסידני, אוסטרליה ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-9 ביוני 2017. הוא זכה בעיקר לביקורות שליליות מהמבקרים והכניס 410 מיליון דולר ברחבי העולם, והפסיד 60–95 מיליון דולר בגלל עלויות ייצור ושיווק גבוהות. הסרט נועד להניע את היקום האפל, קונספט יקום משותף מודרני המבוסס על סדרת הסרטים הקלאסית של מפלצות יוניברסל, ביצועי הקופות הגרועים של הסרט הובילו לביטול היקום המשותף. העלילה עוקבת אחר ניק מורטון (טום קרוז), חייל לשעבר שמוצא את עצמו מסתבך עם כוחות על-טבעיים לאחר שמגלה את קברה של הנסיכה אמאנה במזרח התיכון. אמאנה הייתה אמורה להיות המלכה העתידית של מצרים, אך בשל מעשיה האפלים, היא נקברה בחיים. לאחר שמורטון משחרר אותה בטעות, היא מתחילה להשתמש בכוחותיה המופלאים כדי להשיג את מה שנלקח ממנה. במקביל, ד"ר הנרי ג'קיל (ראסל קרואו), מנהל ארגון פרודיגיום שמטרתו להתמודד עם איומים על-טבעיים, מנסה לעצור את אמאנה ולהציל את העולם מהכוחות הקסומים שהשתחררו. טום קרוז בתפקיד ניק מורטון - חייל לשעבר שמוצא את קברה של אמאנה ומשחרר אותה בטעות. סופיה בוטלה בתפקיד הנסיכה אמאנה - הנסיכה המצרית שקבורה בחיים וקמה לתחייה כדי לנקום בעולם. ראסל קרואו בתפקיד ד"ר הנרי ג'קיל - ראש ארגון פרודיגיום שמנסה לעצור את אמאנה ולמנוע את השמדת העולם. מארוואן קנזארי בתפקיד מאליק ראש האבטחה של ג'קיל הסרט "המומיה" משנת 2017 קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מהמבקרים. בעוד שסצנות הפעולה והאפקטים החזותיים זכו לשבחים, העלילה והדמויות קיבלו ביקורת על הפשטות והיעדר עומק. הסרט נכשל בקופות יחסית לציפיות, ובעקבות זאת יוניברסל החליטו להשהות את תוכניותיהם להמשך פיתוח יקום "Dark Universe". הסרט קיבל ציון של 16% באתר Rotten Tomatoes וציון של 34 מתוך 100 באתר Metacritic. המבקרים באתר CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "B−" בסולם A+ עד F. אתר האינטרנט הרשמי של המומיה המומיה, ברשת החברתית פייסבוק המומיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המומיה, ברשת החברתית אינסטגרם "המומיה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המומיה", באתר AllMovie (באנגלית) "המומיה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המומיה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "המומיה", באתר Metacritic (באנגלית) "המומיה", באתר אידיבי "המומיה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "The Mummy (2017)". AllMovie. ארכיון מ-1 באוגוסט 2017. נבדק ב-8 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) Kit, Borys (13 בספטמבר 2013). "'Mama' Director in Talks to Helm 'Mummy' Reboot for Universal". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-4 במרץ 2014. נבדק ב-9 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) The Mummy: Trailer 1 (באנגלית), אורכב מ-המקור ב-1 באפריל 2017, נבדק ב-1 באפריל 2017 {{citation}}: (עזרה) Kroll, Justin (2019-01-25). "'Invisible Man' Finds Director, Sets New Course for Universal's Monster Legacy (EXCLUSIVE)". Variety. ארכיון מ-25 בנובמבר 2020. נבדק ב-2020-12-15. {{cite web}}: (עזרה)
ניקולס ר. מור

ניקולס רוקסטון מור (באנגלית: Nicholas Ruxton Moore‏; 21 ביולי 1756 – 7 באוקטובר 1816) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מרילנד. מור נולד ב-21 ביולי 1756 ליד בולטימור בפרובינציית מרילנד, ולמד בבתי הספר הנפוצים. הוא שירת כחבר בצוערים העצמאיים של גיסט בבולטימור ושירת לאורך חלקה הגדול של מלחמת העצמאות, והשיג דרגת קפטן. הוא שימש כמפקד ה-Baltimore Light Dragoons במהלך המלחמה. בזמן שירותו, כתב מור לג'ורג' וושינגטון בבקשה לקבל את התפטרותו מהצבא; ג'ורג' וושינגטון, באמצעות מכתב שנכתב על ידי ג'יימס מקהנרי, העניק אישור למור להתפטר בתנאי שיסדיר את כל חשבונותיו עם הרגימנט שלו. הוא גם נטל חלק פעיל בדיכוי מרד הוויסקי ב-1794. בשנת 1794, מור רכש נכס מצפון לבולטימור המכונה "הרפתקת בוסלי", חווה המכילה 350 דונם הממוקמת מעט צפונית לאגם רולנד המודרני. האזור שבו נמצא הנכס שלו מכונה בדרך כלל Ruxton-Riderwood, מרילנד. מור כיהן כחבר בבית הנבחרים של מרילנד בשנים 1801 ו-1802. בשנת 1803, הוא נבחר כדמוקרטי-רפובליקאי לקונגרס השמיני ולשלושת הקונגרסים שלאחר מכן, וכיהן מ-4 במרץ 1803 ועד 3 במרץ 1811. במהלך אותה תקופה הוא שימש כציר כללי מ-1803 עד 1807 וייצג את המחוז החמישי מ-1807 עד 1811. בקונגרס כיהן כיו"ר הוועדה לחשבונות (הקונגרסים העשירי וה-11). הוא לא הצליח להיבחר מחדש לקונגרס ה-12. מאוחר יותר מונה מור למפקד לוטננט קולונל של רגימנט הפרשים של המחוז השישי של מרילנד ב-20 בפברואר 1812. בשנת 1812 נבחר מור לקונגרס ה-13 וה-14 וכיהן מ-4 במרץ 1813, עד להתפטרותו ב-1815 לפני כינוס הקונגרס ה-14. הוא שימש שוב כיו"ר הוועדה לחשבונות (הקונגרס ה-13). הוא מת בבולטימור ב-7 באוקטובר 1816. ניקולס ר. מור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ניקולס ר. מור, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Nicholas Ruxton Moore historic marker Retrieved: February 4, 2016. Historical Marker Project Retrieved: February 4, 2016.
מילים לאהבה (אלבום)

מילים לאהבה הוא אלבומו השמיני של הזמר ליאור נרקיס שיצא ב-2003. האלבום כלל את השיר מילים לאהבה, אותו הגיש באירוויזיון באותה שנה. הפקה: מיתר הפקות הפקה מוזיקלית: תמיר צור עיבודים: תמיר צור, יוג'י גבאי (בשירים 2 ,8, 12), אלון אולארצ'יק ( בשירים 7, 10), צור בן זאב (בשיר 6) קלידים: תמיר צור, יוג'י גבאי, אלון אולארצ'יק, נדב רובינשטיין תופים: אשר פדי בס גיטרה: אבי יפרח, אלון אולארצ׳יק, צור בן זאב גיטרות: אבי סינגולדה, אלון אולארצ'יק, ברק חנוך גיטרה סולו: יהודה קיסר, אריס נחום, ניסים עמר אקורדיון: בוריס אלייב דרבוקה, וכלי הקשה: יוסי גנגינה בוזוקי: אריס נחום כינור: ילמז טשצישמה, ניצן חן חצוצרה: אברהם פלדר כלי נשיפה: אמיר גבירצמן קולות: דלית כהנא, עמוס בן דוד, בן יוסף, לינט גבאי, ירדינה כהן, ירון, רמאל, אופירה יוספי, לימור, אלון אולארצ'יק, מרב וולהנדר מיקסים: איציק תקומי "צוק"
רמבו 5: הדם האחרון

רמבו 5: הדם האחרון (באנגלית: Rambo: Last Blood) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2019 בבימויו של אדריאן גרונברג ובכיכובו של סילבסטר סטאלון. זהו הסרט החמישי והאחרון בסדרת סרטי רמבו, והוא ממשיך את סיפורו של ג'ון רמבו, חייל הכוחות המיוחדים לשעבר, שנלחם בסוחרי סמים מקסיקניים בניסיון להציל את אחייניתו החטופה. הסרט מתמקד במאבקו האחרון של רמבו, כשהוא נאלץ להילחם באכזריות על מנת להגן על משפחתו ועל ביתו. הסרט שוחרר לקולנוע ב-20 בספטמבר 2019 וספג ביקורות שליליות של מבקרים עם ביקורות מכוונות לתסריטאות, אלימות גרפית והאשמות של גזענות ושנאת זרים כלפי מקסיקו, ובכל זאת קטעי הפעולה וההופעה של סטאלון זכו לשבחים. הסרט הכניס 91.5 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב הפקה של 50 מיליון דולר ועלויות הדפסה ופרסום של 30 מיליון דולר. הסרט מתחיל בחייו השקטים של ג'ון רמבו (סילבסטר סטאלון) בחווה באריזונה, שם הוא מתגורר עם מריה (אדריאנה ברז'ה) וגבריאלה (איווט מונריאל), אחייניתו היקרה לו. גבריאלה מחליטה לצאת למקסיקו כדי למצוא את אביה הביולוגי, למרות אזהרותיו של רמבו. כאשר היא נחטפת על ידי קרטל סמים אכזרי, רמבו חוצה את הגבול למקסיקו כדי להציל אותה. המסע שלו הופך למאבק דמים נגד הקרטל, כשהוא נאלץ להתמודד עם ראשי הקרטל, הוגו ומנואל מרטינז (סרחיו פריס-מנצ'טה ואוסקר חיינדה), ולחזור הביתה לקרב אחרון במלכודות שהוא מכין כדי להגן על משפחתו. סילבסטר סטאלון בתפקיד ג'ון רמבו - חייל הכוחות המיוחדים לשעבר שנאלץ להילחם פעם נוספת כדי להציל את אחייניתו. פאס וגה בתפקיד כרמן דלגדו - עיתונאית מקסיקנית המסייעת לרמבו במאבקו נגד הקרטל. סרחיו פריס-מנצ'טה בתפקיד הוגו מרטינז - אחד מראשי הקרטל האכזריים שאחראי לחטיפתה של גבריאלה. אדריאנה בראסה בתפקיד מריה בלטרן - חברתה הקרובה של גבריאלה ומי שמטפלת ברמבו בחווה. ג'סיקה מדסן בתפקיד בקי - דמות משנית. הסרט "רמבו 5: הדם האחרון" קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מצד המבקרים. בעוד שסצנות הפעולה והשחקנות של סטאלון זכו לשבחים, העלילה והדיאלוגים ספגו ביקורת על הפשטות והאלימות הגרפית המוגזמת. עם זאת, הסרט הצליח למשוך קהל מעריצים נאמן בזכות דמותו האיקונית של רמבו והאקשן האינטנסיבי. הסרט קיבל ציון של 26% באתר Rotten Tomatoes וציון של 26 מתוך 100 באתר Metacritic. רמבו 5: הדם האחרון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רמבו 5: הדם האחרון, ברשת החברתית אינסטגרם "רמבו 5: הדם האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רמבו 5: הדם האחרון", באתר AllMovie (באנגלית) "רמבו 5: הדם האחרון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רמבו 5: הדם האחרון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רמבו 5: הדם האחרון", באתר Metacritic (באנגלית) "רמבו 5: הדם האחרון", באתר Prime Video (באנגלית) "רמבו 5: הדם האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבנר שביט‏, ממבו-ג'מבו: "רמבו 5: המשחק האחרון" הוא אחד הקשקושים הגדולים בקריירה של סטאלון, באתר וואלה, 20 בספטמבר 2019 ארז דבורה, "רמבו 5": הסרט הכי גרוע בקריירה של סטאלון - ויש תחרות, באתר ynet, 22 בספטמבר 2019 Graeme McMillan (19 בספטמבר 2019). "'Rambo: Last Blood' - What the Critics Are Saying". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-20 בספטמבר 2019. נבדק ב-20 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Trepany, Charles (21 בספטמבר 2019). "Is 'Rambo: Last Blood' any good? Critics call it a 'MAGA fantasy,' 'orgy of death'". USA Today. נבדק ב-21 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
אנה והמלך

אנה והמלך (באנגלית: Anna and the King) הוא סרט דרמה היסטורי משנת 1999 בבימויו של אנדי טננט ובכיכובם של ג'ודי פוסטר וצ'ו יון-פט. הסרט מבוסס על הסיפור האמיתי של אנה ליאונאוונס, מורה בריטית שנשכרה ללמד את ילדיו של המלך ראמה הרביעי מסיאם (תאילנד) באמצע המאה ה-19. הסרט מציג את התמודדותה של אנה עם התרבות הזרה ועם האתגרים הפוליטיים והחברתיים שעמדו בפניה בתקופה זו. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-17 בדצמבר 1999 על ידי אולפני המאה ה-20. הסרט היה נתון למחלוקת כאשר ממשלת תאילנד חשבה שהוא לא מדויק מבחינה היסטורית ומעליב את משפחת המלוכה התאילנדית ואסרה את הפצתו במדינה. הוא זכה לביקורות מעורבות ממבקרים ששיבחו את ערכי ההפקה, עיצוב התלבושות והניטור המוזיקלי אך מתחו ביקורת על התסריט והאורכו. הסרט הכניס 114 מיליון דולר ברחבי העולם, לעומת תקציבו של 92 מיליון דולר. הוא קיבל שתי מועמדויות בטקס פרסי אוסקר ה-72 : הבימוי האמנותי הטוב ביותר ועיצוב התלבושות הטוב ביותר . הסרט עוקב אחר אנה ליאונאוונס (ג'ודי פוסטר), אלמנה בריטית שנשלחת לסיאם (תאילנד של היום) כדי ללמד את ילדיו הרבים של המלך מונגקוט (צ'ו יון-פט). אנה, אישה חזקה ודעתנית, נתקלת בקשיים רבים בהסתגלות לחיי הארמון ולתרבות השונה, אך מצליחה לבסוף ליצור קשר מיוחד עם המלך ועם ילדיו. במהלך הסרט, אנה והמלך מתמודדים עם מתחים פוליטיים וחברתיים, וכן עם קונפליקטים פנימיים כאשר כל אחד מהם לומד להכיר ולהבין את העולם של השני. ג'ודי פוסטר בתפקיד אנה ליאונאוונס - מורה בריטית שנשלחת לסיאם ללמד את ילדיו של המלך מונגקוט. צ'או יון-פאט בתפקיד המלך מונגקוט - מלך סיאם השולט ביד רמה, אך פתוח לשינויים שמביאה עמה אנה. באי לינג בתפקיד טו-פט - אחת מנשותיו של המלך שנקשרת לאנה. טום פלטון בתפקיד לואיס ליאונאוונס - בנה הצעיר של אנה שמצטרף אליה למסע בסיאם. סיימון קאלו בתפקיד אדוארד רמזי - שגריר בריטי המוצב בסיאם. קנת' סאנג בתפקיד הנסיך צ'וללונגקורן - יורש העצר של סיאם, אחד מהתלמידים של אנה. הסרט "אנה והמלך" קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים. מצד אחד, המשחק של ג'ודי פוסטר וצ'ו יון-פט זכה לשבחים, כמו גם התפאורה והעיצוב האומנותי המרשימים של הסרט. מצד שני, היו מבקרים שמתחו ביקורת על כך שהסרט נוטה לרומנטיזציה יתרה של הסיפור ההיסטורי, ועל כך שהוא מציג את התרבות הסיאמית באופן שטחי ופשטני. הסרט קיבל ציון של 51% באתר Rotten Tomatoes וציון של 56 מתוך 100 באתר Metacritic. "אנה והמלך", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אנה והמלך", באתר נטפליקס "אנה והמלך", באתר AllMovie (באנגלית) "אנה והמלך", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אנה והמלך", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אנה והמלך", באתר Metacritic (באנגלית) "אנה והמלך", באתר אידיבי "אנה והמלך", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
יאמבליכוס (סופר)

יאמבליכוס (ביוונית: Ἰάμβλιχος; פעל בסביבות השנים 165–180 לספירה) היה סופר יווני סורי עתיק. הוא היה המחבר של ה"בבילוניאקה" (Βαβυλωνιακά, "סיפורים בבליים"), רומן רומנטי ביוונית. זו הייתה אחת היצירות הראשונות מסוג זה בספרות היוונית, ואולי אף המוקדמת ביותר. יאמבליכוס היה איש העיר אמסה (חומס) שבסוריה, והוא זכה לבולטות רחבה במאה ה-2. הוא מתאר את עצמו כ"צאצא המלכים העתיקים", כלומר שושלת המלכים של אמסה (אנ') של בית סמפסיגראמוס. יאמבליכוס ידע שלוש שפות: אשורית, בבלית ויוונית. יאמבליכוס התחנך בעיר בבל, ולא התוודע לשפה היוונית עד מאוחר יותר בחייו. לאחר שחי בבבל במשך מספר שנים, הוא נלקח בשבי ונמכר כעבד לאיש סורי, שככל הנראה שחרר אותו. נאמר עליו שרכש ידע כה מושלם ביוונית עד שאפילו הצטיין כרטוריקן. במשך זמן מה הוא חי בארמניה, כאשר הייתה תחת שלטונו של המלך הקליינט של רומא, איש אמסה בעצמו וקרוב משפחתו הרחוק, סוהיימוס (אנ'). הרומן "בבילוניאקה" סיפר על שני אוהבים, רודאנס (Rhodanes) וסינוניס (Sinonis). גארמוס (Garmus), מלך בבל אגדי, מאלץ את סינוניס להתחתן איתו ומשליך את רודאנס לכלא. האוהבים מצליחים להימלט, ולאחר הרפתקאות ייחודיות רבות, שבהן הקסם משחק תפקיד משמעותי, גארמוס מודח על ידי רודאנס, שהופך למלך בבל. לפי הלקסיקון הביזנטי סודא (המאה ה-10), היצירה כללה 39 ספרים, אולם פוטיוס (המאה ה-9), שכתב תקציר די מלא של היצירה, מזכיר רק 16 ספרים. עותק מושלם של היצירה בכתב יד היה קיים עד שנת 1671, אז נהרס בשריפה. מלבד התקציר של פוטיוס השתמרו גם כמה פרגמנטים (קטעים) מהיצירה המקורית. הגיית השם ביוונית: בבילוניאקה, במלרע (ההטעמה בהברה האחרונה). Iamblichus, In: William Smith (ed.), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, Vol. 2. pp. 548-549 Iamblichus (writer), המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה סודא, יאמבליכוס – Suidas, s.v. Ιάμβλιχος פוטיוס, ביבליותקה, 94.
מיכאל פרוינד

מיכאל פרוינד הוא מייסד ויו"ר עמותת "שבי ישראל" ובעל טור בעיתון הג'רוזלם פוסט. מכהן גם כנשיא אגודת הידידות ישראל-סרביה. נולד בשנת 1970 בניו יורק, בוגר ביה”ס ע”ש וודרו וילסון (אוניברסיטת פרינסטון) ביחסי ציבור ויחסים בין לאומיים. מוסמך אוניברסיטת קולומביה-ארה”ב MBA. בשנת 1995 עלה לישראל מניו יורק, והחל כעבור שנה לשמש כסגן יו"ר אגף ההסברה במשרד ראש הממשלה תחת ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו. שם נחשף לסיפורם של קהילת בני המנשה ועזר להם בעלייתם ארצה. בשנת 1999 כשהתחלף ראש הממשלה, עזב פרוינד את תפקידו והחל להתעניין בקהילות ברחבי העולם בעלות זיקה ליהדות. עד שנת 2002 עבד בסניף הישראלי של חברת היחצ"נות הבינלאומית רודר-פין. במסגרת פעילות הארגון פעל פרוינד על מנת למנוע חסמים מעלייתם ארצה של קהילת בני המנשה וקהילת הסובוטניקים. והוא מלווה את קליטתם בארץ. בשנת 1992 נישא לשרה גרין ביתו של המילארדר פינקוס גרין. בשנת 2016 החלו הזוג בהליך גירושין ופרוינד נתבע על ידי גרין כי העביר 50 מיליון שקל מכספים שהעביר לה אביה אל עמותת "שבי ישראל" וב-2022 קבע ביהמ"ש כי פרוינד זייף את חתימות גרושתו על המסמכים ועליו להחזיר לה את הכספים שלקח בלא ידיעתה. בזמן מלחמת חרבות ברזל הוביל לסגירת חשבון רשת X של החזבאללה. בשנת 2014 זכה בפרס מוסקוביץ' לציונות בשנת 2021 קיבל את מדליית הכבוד הנשיאותית של סרביה. אתר האינטרנט הרשמי של מיכאל פרוינד הטורים של מיכאל פרוינד באתר ג'רוזלם פוסט מיכאל פרוינד, הבלוג הרשמי זוכי פרס מוסקוביץ': מיכאל פרוינד, הרב י"צ רימון וד"ר גבי ברקאי, באתר סרוגים (בעברית) הצוות שלנו, באתר Shavei Israel עשרות מיליונים הועברו שלא כדין לעמותת שבי ישראל, הרב בירנבוים ועו"ד איתן צפריר גרינצייג, אבישי (2022-04-27). "ביהמ"ש: מייסד "שבי ישראל" זייף חתימות גרושתו על מסמכי העמותה". Globes. נבדק ב-2024-09-01. אייכנר, איתמר (2023-10-31). "ישראלי פנה לרשת X: העמוד הרשמי של חיזבאללה ירד מהאוויר". Ynet. נבדק ב-2024-09-01. אייכנר, איתמר (2021-02-20). "עיטור הכבוד הסרבי הגבוה ביותר ניתן לישראלי: "קידם יחסים הדוקים"". Ynet. נבדק ב-2024-09-01.
בגבולות המסתורין (סדרת טלוויזיה, 1995)

בגבולות המסתורין (באנגלית: The Outer Limits) היא סדרת טלוויזיה מסוג מדע בדיוני אשר שודרה במקור במשך שבע עונות, בין השנים 1995 עד 2002, והכילה בסך הכל 154 פרקים. זוהי סדרת המשך לסדרה בעלת אותו השם אשר שודרה במקור בין השנים 1963 ל-1965. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 לקראת סוף שנות ה-90 בשעות הלילה המאוחרות. כל פרק בסדרה מכיל סיפור עצמאי. הסדרה התמקדה במגוון רחב של נושאים בז'אנרים מדע בדיוני, אימה ופנטזיה, כולל מפגשים עם חייזרים, הסכנות הפוטנציאליות הכרוכות בשימוש בבינה מלאכותית ורובוטיקה, ההשלכות של שימוש בהנדסה גנטית, עתיד דיסטופי ודילמות מוסריות שונות. לעיתים רבות לפרקי הסדרה היה טוויסט בעלילה בסוף הפרק, בדומה לסדרה "אזור הדימדומים". בשנת 2010 חברת Alliance Home Entertainment הוציאה לשווקים את כל שבע העונות של הסדרה על גבי תקליטורי DVD. ביוני 2020 כל שבע עונות הסדרה הפכו זמינות לצפייה ב-Hulu. בגבולות המסתורין - הסדרה המקורית משנות ה-60 "בגבולות המסתורין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בגבולות המסתורין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בגבולות המסתורין", באתר Metacritic (באנגלית) "בגבולות המסתורין", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "בגבולות המסתורין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פיטר ליטל

פיטר ליטל (באנגלית: Peter Little‏; 11 בדצמבר 1775 – 5 בפברואר 1830) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מרילנד. ליטל נולד ב-11 בדצמבר 1775 בפטרבורג, פנסילבניה, ולמד בבתי הספר הנפוצים. בתחילה עבד כשען, עד שעבר לפרידום, מרילנד ועסק בעיסוקים חקלאיים. הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של מרילנד בשנים 1806 ו-1807. ליטל נבחר כדמוקרטי-רפובליקני לקונגרס ה-12, שם כיהן מ-4 במרץ 1811 ועד 3 במרץ 1813. הוא לא הועמד למינוי מחדש ב-1812. במהלך מלחמת 1812, ליטל מונה לקולונל של רגימנט הרגלים ה-38 של מרילנד ושירת מ-19 במאי 1813 עד 15 ביוני 1815. בשנת 1817, לפיטר ולאשתו קתרין נולד בן בשם לואיס הנרי ליטל שהיה בריגדיר גנרל במלחמת האזרחים האמריקאית. לאחר המלחמה, ליטל נבחר כדמוקרטי-רפובליקאי לקונגרס הארבעה עשר כדי למלא את המקום הפנוי שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של ויליאם פינקני. הוא נבחר מחדש כדמוקרטי-רפובליקאי לקונגרסים החמישה עשר, השישה עשר והשבעה עשר, כרפובליקני של ג'קסון לשמונה עשר וכמועמד של אדמס לקונגרסים התשעה עשר והעשרים, וכיהן מ-2 בספטמבר 1816 ועד 3 במרץ 1829. בקונגרס שימש ליטל כיו"ר הוועדה לחשבונות (הקונגרסים הארבע-עשר והחמישה עשר), וכחבר בוועדה לפנסיה ותביעות מהפכניות (הקונגרסים השמונה-עשר והתשע-עשרה), הוועדה לתביעות מהפכניות (הקונגרס התשע-עשר), והוועדה לתביעות מהפכניות. ועדה להוצאות במחלקת הצי (הקונגרס העשרים). הוא סירב להיות מועמד למינוי מחדש. לאחר כהונתו בקונגרס, ליטל שימש כשופט של בית המשפט ליתומים במחוז בולטימור. הוא מת ב-5 בפברואר 1830 בפרידום, מרילנד, ונקבר בבית הקברות האפיסקופלי של פרידום, ליד אלדרסבורג, מרילנד. פיטר ליטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פיטר ליטל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
אברהם בן עזריאל

רבי אברהם בן עזריאל (המאה ה-13) היה מחכמי תקופת הראשונים באשכנז, שנודע בעיקר בחיבורו "ערוגת הבשם", פירוש לפיוטי מחזור השנה. רבי אברהם היה תלמידו של רבי אלעזר מגרמייזא (הרוקח), מחסידי אשכנז, ורבו של רבי יצחק מווינה בעל אור זרוע. מכונה לעיתים "מזקני ביהם". לא ידוע רבות על תולדות חייו של רבי אברהם בן עזריאל, והמידע הקיים הוא רק זה הנלקט מתוך חיבורו. רבי אברהם נולד כנראה בבוהמיה, ולמד בפראג מפי רבי אליעזר בן יצחק מביהם, מתלמידי רבנו תם. כמו תלמידי חכמים אחרים מבני בוהמיה, נסע לרגנשבורג ולמד שם מפי רבי ברוך בן יצחק מרגנשבורג, שמכונה אצלו "מורי הרב" בסתם, וכנראה היה רבו המובהק בענייני הלכה. ברגנשבורג למד גם מפי רבי יהודה החסיד את ענייני תורת הסוד, רמזים וגימטריאות, והוא מכנה אותו "ריח בשם ניחוח". רבו המובהק בענייני תורת הסוד היה תלמידו של רבי יהודה החסיד, רבי אלעזר מוורמייזא, בעל ספר הרקח. ככל הנראה נדד גם לצרפת ושמע שם תורה מפי ר"י הזקן. את חיבורו הגדול "ערוגת הבשם" חיבר רבי אברהם סביב שנת ד'תתקצ"ד (1234). רבי אברהם היה ראש ישיבה במולדתו בוהמיה, ושם למד אצלו בין השאר רבי יצחק מווינה, בעל אור זרוע. אפרים אלימלך אורבך, ערוגת הבשם, מקיצי נרדמים, ירושלים תרצ"ט–תשכ"ג. מאיה פרוכטמן, דקדוקי פיוט: עיונים בשיטה הדקדוקית-הפרשנית בימי-הביניים על פי ספר ערוגת הבושם לר' אברהם בן עזריאל, אוניברסיטת בן-גוריון 1999. לוי גינצבורג, ‏"אברהם בן עזריאל מבוהמיה", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ראשי תיבות של 'רבי יהודה חסיד בן שמואל חסיד' (כש"ניחוח" משמש במקום "חסיד" בשל הגימטריה הזהה). אפרים אלימלך אורבך (מהדיר), ערוגת הבשם, כרך ד: מבוא ומפתחות, ירושלים תשכ"ג, עמ' 113–115. אורבך, ערוגת הבשם, כרך ד: מבוא, עמ' 117. אורבך, ערוגת הבשם, כרך ד: מבוא, עמ' 123; הנ"ל, בעלי התוספות, ירושלים תשל"ו, עמ' 437. הספר זמין באתר היברובוקס: כרך א, כרך ב, כרך ג, כרך ד
ספרא דדיינא

ספרא דדיינא הוא תפקיד בבית הדין הרבני, שעיקרו העלאת טענות בעלי הדין ופסיקות הדיינים על הכתב. כבר במשנה הוזכר המנהג לתעד את מהלך המשפט, במשנה במסכת בבא מציעא: ”מַתְנִי' מָצָא אִיגְּרוֹת שׁוּם וְאִיגְּרוֹת מָזוֹן שְׁטָרֵי חֲלִיצָה וּמֵיאוּנִין וּשְׁטָרֵי בֵירוּרִין וְכׇל מַעֲשֵׂה בֵּית דִּין הֲרֵי זֶה יַחְזִיר... גְּמָ' מַאי שְׁטָרֵי בֵירוּרִין הָכָא תַּרְגִּמוּ שְׁטָרֵי טַעֲנָתָא רַבִּי יִרְמְיָה אָמַר זֶה בּוֹרֵר לוֹ אֶחָד וְזֶה בּוֹרֵר לוֹ אֶחָד”. ומבאר הריטב"א ועוד ראשונים שם,”שטרי טענתא: כלומר שבעל חוב מברר דבריו וטענותיו וסופרי הדיינים היו נוהגים לכתוב טענותיהם ושוב אינו טוען וחוזר וטוען”. וכן בשולחן ערוך מופיע שהדיין יצווה לסופר לכתוב את טענות בעלי הדין, לאחר שמיעתם בעל-פה מבעלי הדין, וכתב הריב"ש ” ויצוו לסופר הדיינים שישים טענותיהם בכתב כפי אשר סדרו אותם מפיהם לפניהם וזה למען לא יוכלו הכתות לחזור בהם ממה שטענו בפנים”. במקורו כתב הספרא דדיינא את טענות בעלי הדין בלבד, ואף הם שילמו את שכרו במשותף. כיום, הספרא דדיינא כותב את כל מהלך הדיון כולל פסיקות בית הדין (בדומה לתפקיד כותב הפרוטוקול בבית המשפט). למרות שהספרא דדיינא אינו חלק מבית הדין, בדרך כלל מונו לתפקיד תלמידי חכמים הבקיאים בהלכות הדיינים, גם כדי שיקל עליהם להבין את טענות בעלי הדינים, ואת הפסיקות ההלכתיות, ולהעלותם כראוי על הכתב. חלקם הפכו לאחר זמן לדיינים בבית הדין. פעמים רבות משמש הספרא דדיינא גם בתפקידים השייכים למזכיר בית הדין, כמו שליח בית הדין להזמין בעלי דין, ופרסום החלטות ופסיקות של בית הדין, וכן להציג מסמכים שונים לפני בית הדין בדרך כלל, כשבית הדין רוצה לפרסם כרזות או פסיקות והוראות שונות לכלל הציבור, תפקידו של הספרא דדיינא הוא לדאוג לכך. היה אב בית דין בווילנה שבליטא, שימש בצעירותו כספרא דדיינא בעיר. היה מחשובי הרבנים בירושלים, ושימש כספרא דדיינא בבית הדין של העדה החרדית בירושלים (מעניין, שבשנת תשי"ב הוא אף חתום כדיין על פרוזבול שנמסר על ידי החזון איש) לאחר חתונתו כיהן כספרא דדיינא בבית דין בתל אביב למשך כשלושים וחמש שנה. רב בקהילה התוניסאית, לאחר שעלה ארצה שימש כספרא דדיינא בבית הדין בבאר שבע, בהרכב של הראשון לציון הרב מרדכי אליהו ועוד, ונהגו בו כבוד כבאחד הדיינים. הספרא דדיינא מחויב לסודיות מוחלטת, ובפרט שמתוקף תפקידו בדרך כלל נמצא אף בדיונים המתקיימים "בדלתיים סגורות". חשוב מאד לעקוב אחר רישומי הטענות בפרוטוקול בתי הדין, כי רק הרשום שם מהווה הוכחה שאכן הדברים נאמרו. אגרות בית דין סופר בית הדין מאמר במוסף תורני של המבשר אוצר בית דין, המבשר תורני, באתר אוצר החכמה מסכת בבא מציעא דף כ' עמוד א' חושן משפט י"ג ג' בית יוסף חושן משפט י"ג ג' בשם תשובת הריב"ש סימן רצח שולחן ערוך שם חתם סופר - שו"ת חלק ג-ד (אהע"ז), באתר היברובוקס "ובאותו פרק הביא לפניו ספרא דדיינא הרשאה לשליח גט שנשלח מכאן למקום אחר..." נדפס בסוף ספר דרך אמונה ח"ד מיכאל הכהן הגדול - באתר ישיבת כסא רחמים הערה שכתב הרב ישראל הירשזון, בחוברת יורו משפטיך, הדרכה למתדיין בבית הדין רבני. הוצאת המכון לרבני יישובים
המופע של גרהם נורטון

המופע של גרהם נורטון (באנגלית: The Graham Norton Show) היא תוכנית אירוח קומית בריטית בהנחיית הקומיקאי הבריטי גרהם נורטון. התוכנית שודרה בתחילה בערוץ BBC Two, החל מ-22 בפברואר 2007, והחל מאוקטובר 2009 התוכנית משודרת בערוץ BBC One. התוכנית מכילה לרוב במונולוג משעשע בו נורטון עוסק בהומור רב באירועים אקטואליים שונים, בטרנדים עכשוויים, בבחדשות האחרונות שקשורות לאישים מפורסמים בולטים. אחד המאפיינים הייחודיים של התוכנית הוא הפורמט של הראיונות עם הידוענים שמתארחים בתוכנית. בניגוד לתוכניות אירוח מסורתיות רבות, בהן האורחים מתראיינים בזה אחר זה, בתוכנית זו כל הידוענים שמתאחרים בתוכנית יושבים זה לצד זה על ספה אחת גדולה, ומקיימים שיחה באווירה נינוחה עם המנחה, וכמו גם זה עם זה. האינטראקציה הספונטנית הזו מובילה לעיתים רבות לרגעים מצחיקים שונים אשר ייחודיים לתוכנית זו. בכל התוכיות בדרך יש גם הופעה מוזיקלית של אמנים ולהקות פופולריות שונות, אשר נכללות לרוב לקראת סוף התוכנית. חלק פופולרי נוסף בתוכנית הוא חלק "הכיסא האדום" בו אנשים שונים מהקהל מוזמנים לשבת על כיסא אדום ולחלוק סיפורים משעשעים או מביכים, בעוד שנורטון מחליט אם הסיפור מרשים או לא, ובהתאם מסוגל ללחוץ על ידית שגורמת לכיסא להתהפך ובאופן זה לגרום לאותו האדם להפסיק לספר את הסיפור שלו/ה. התוכנית זכתה לאורך השנים במספר פרסים, כולל שלוש פרסי באפט"א בקטגוריית הופעת הבידור הטובה ביותר בטלוויזיה בשנים 2011, 2012 ו-2018, ופרס באפט"א אחד בקטגוריית תוכנית הקומדיה הטובה ביותר בטלוויזיה בשנת 2015. אתר האינטרנט הרשמי של המופע של גרהם נורטון (באנגלית) המופע של גרהם נורטון, ברשת החברתית פייסבוק המופע של גרהם נורטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המופע של גרהם נורטון, ברשת החברתית אינסטגרם המופע של גרהם נורטון, ברשת החברתית טיקטוק המופע של גרהם נורטון, סרטונים בערוץ היוטיוב "המופע של גרהם נורטון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המופע של גרהם נורטון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המופע של גרהם נורטון", באתר Metacritic (באנגלית) "המופע של גרהם נורטון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)