laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מערב אפריקה הבריטית

מערב אפריקה הבריטית הייתה השם הקולקטיבי של מושבות בריטיות במערב אפריקה בתקופה הקולוניאלית, במובן הגאוגרפי הכללי או בגוף המינהלי הקולוניאלי הרשמי. הממלכה המאוחדת החזיקה בחלקים שונים משטחים אלה או בכל רחבי המאה ה-19. ממערב למזרח הפכו המושבות למדינות עצמאיות בגמביה, סיירה לאון, גאנה וניגריה. עד לעצמאות, גאנה כונתה חוף הזהב. מערב אפריקה הבריטית כישות קולוניאלית נודעה במקור כמושבת סיירה לאון ותלותיה, לאחר מכן שטחי מערב אפריקה הבריטיים, ולבסוף ההתנחלויות הבריטיות במערב אפריקה . היא התגבשה במהלך שתי תקופות (17 באוקטובר 1821, עד לפירוקה הראשון ב-13 בינואר 1850, ושוב ב-19 בפברואר 1866, עד לפירוקה הסופי ב-28 בנובמבר 1888) כישות מנהלית תחת מושל ראשי (השווה בדרגה למושל כללי), משרד הממונה על מושל סיירה לאון (בפריטאון). המושבות האחרות שנכללו במקור בתחום השיפוט היו גמביה וחוף הזהב הבריטי (גאנה המודרנית). גם מערב ניגריה, מזרח ניגריה וצפון ניגריה נכללו באזור. כיום האזור כולל את גאנה, סיירה לאון, גמביה, מערב ניגריה, מזרח ניגריה וצפון ניגריה. כל אחת מהמדינות והאזורים הללו קמו בתקופה הפוסטקולוניאליזם, או מה שהסופר הגנאי קוואמה אפייה מכנה את הנאו קולוניאליזם. פיתוח מערב אפריקה הבריטית התבסס אך ורק על מודרניזציה, ומערכות חינוך אוטונומיות היו הצעד הראשון למודרניזציה של התרבות הילידית. התעלמו מתרבויות ואינטרסים של עמי הילידים. סדר חברתי חדש, כמו גם השפעות אירופיות על בתי ספר ומסורות מקומיות, עזרו לעצב את התרבות הבריטית במערב אפריקה. תוכנית הלימודים בבתי הספר הקולוניאליים של מערב אפריקה הבריטית עזרה למלא תפקיד בכך. אליטות מקומיות התפתחו, עם ערכים ופילוסופיות חדשות, ששינו את ההתפתחות התרבותית הכוללת. מבחינת סוגיות חברתיות עם מערב אפריקה הבריטית; מין וגזע בדרך כלל התנגשו זה בזה (קרינה אי ריי כינה זאת "בעיית האישה הלבנה"). במהלך ההיסטוריה הבריטית של מערב אפריקה, היחסים הבין-גזעיים נאסרו, וזוגות היו עשויים להיות מופלים לרעה. הייתה אפילו מדיניות מסוימת שגרשה את נשות מערכות היחסים הללו חזרה לבריטניה ומנעה מהן גישה לכל אחת מהמושבות הללו. גם לאחר פירוקו הסופי, היה בשימוש מטבע יחיד, הלירה הבריטית במערב אפריקה, בפועל בכל האזור - כולל ניגריה - בין השנים 1907–1962. ניגריה קיבלה עצמאות בשנת 1960. סיירה לאון קיבלה ממשל עצמי ב-1958 וקיבלה עצמאות בשנת 1961. גמביה קיבלה עצמאות בשנת 1965. בשנת 1954 קיבלה חוף הזהב הבריטית מבריטניה ממשל עצמי ובשנת 1957 קיבלה חוף הזהב עצמאות מבריטניה, תחת השם גאנה. מדיה וקבצים בנושא מערב אפריקה הבריטית בוויקישיתוף "Sierra Leone". WorldStatesmen.org. נבדק ב-30 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Szücs, Stefan; Strömberg, Lars (2007-08-17). Local Elites, Political Capital and Democratic Development: Governing Leaders in Seven European Countries (באנגלית). Springer Science & Business Media. ISBN 978-3-531-90110-7. "Britannica Academic". academic.eb.com. נבדק ב-2020-02-04.
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1867

הבחירות הפרלמנטריות בשנת 1867 היו הבחירות הפדרליות הראשונות בקנדה והם התרחשו זמן קצר לאחר איחוד קנדה. היו אלו בחירות לבית הנבחרים הקנדי, הבית התחתון של הפרלמנט של קנדה. הבחירות התקיימו בין ה-7 באוגוסט ל-20 בספטמבר, והיו הראשונות מסוגן בהיסטוריה הקנדית. באותה העת כללה הפדרציה הקנדית רק ארבע פרובינציות (אונטריו, קוויבק, ניו ברנזוויק ונובה סקוטיה). בית הנבחרים המיועד כלל בתוכו 180 חברים. במהלך הבחירות היו ארבע מפלגות: המפלגה השמרנית של קנדה - יושב ראש המפלגה: ג'ון אלכסנדר מקדונלד, לשעבר ראש ממשלת מושבת קנדה (אונטריו וקוויבק). המפלגה השמרנית הנהיגה מצע פוליטי שקרא לחיבור הפדרציה הקנדית הקיימת עם המושבות הבריטיות המערביות דרך בניית מסילת ברזל שאפתנית בין-יבשתית שתימשך מהאוקיינוס האטלנטי ועד לאוקיינוס השקט בקולומביה הבריטית. המפלגה הליברלית של קנדה - יושב ראש המפלגה: ג'ורג' בראון (לא רשמי), לשעבר ראש ממשלת מושבת קנדה (אונטריו וקוויבק). המפלגה הליברלית הנהיגה מצע פוליטי שעסק בעיקר בהקמת ממשל פדרלי חזק והשגת אוטונומיה שלטונית נרחבת ממושב השלטון של האימפריה הבריטית בלונדון. המפלגה השמרנית-ליברלית של קנדה - יושב ראש המפלגה: ג'ון אלכסנדר מקדונלד; מפלגה שהתחרתה בחסותה של המפלגה השמרנית והעמידה את אותו המועמד לראשות הממשלה מטעמה של המפלגה השמרנית. מפלגת האנטי-קונפדרציה - יושב ראש: ג'וזף הואה; מפלגה שהתנגדה לאיחוד קנדה ורוכזה בעיקר בנובה סקוטיה. בעלי זכות ההצבעה היו גברים קנדים בעלי כמות מסוימת של רכוש ויותר ממנה. מתוך כלל בעלי זכות ההצבעה הצביעו 74.3% שהיו 361,028 מצביעים בסך הכל. במהלך הבחירות ניצחה המפלגה השמרנית ובת חסותה השמרנית-ליברלית לצידה. הגוש השמרני השיג 100 מושבים בבית הנבחרים ו-93,412 שהיוו 34.8% מכלל קולות הבוחרים. המפלגה הליברלית השיגה 63 מושבים בבית הנבחרים ו-60,818 שהיוו 22.7% מכלל קולות הבוחרים. מפלגת האנטי-קונפדרציה אשר נועדה בעיקרה כדי לנתק את נובה סקוטיה מהפדרציה של איחוד קנדה, השיגה 18 מושבים בבית הנבחרים ו-21,239 קולות, שהיוו 7.9% מכלל קולות הבוחרים. הקולות האחרים תמכו במועמדים עצמאיים שונים אשר לא השיגו מושבים כלל בבית הנבחרים. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1867 בוויקישיתוף בחירות וראשי ממשלה, האנציקלופדיה הקנדית תוצאות בחירות בקנדה, 1867 - הווה
קסילוז

קסילוז (Xylose) הוא חד סוכר, שהופק לראשונה מעץ ומכאן שמו (קסילון: ξύλον עץ ביוונית). החומר הוא פנטוז (מכיל 5 פחמנים) בעל קבוצת אלדהיד (אלדוז) והוא סוכר מחזר. הנוסחה הכימית C5H10O5 קסילוז הוא מרכיב של המיצלולוז. הצורה הפתוחה של המולקולה היא אלדהיד ובצורה הטבעתית השכיחה יותר בתמיסה המולקולה מקבלת צורת טבעת משושה C5O (פירנוז pyranose) או צורת מחומש C4O עם קבוצת מתילול מחוץ לטבעת (פורנוז furanose ). כל צורה כזו יכולה להימצא כאיזומר אלפא או ביתא בהתאם לכיוון קבוצת ההידרוקסיל שעל אטום הפחמן האנומרי. קסילוז הוא המרכיב העיקרי של ההמיצלולוז קסילן: אחד הביופולימרים הנפוצים בטבע המצוי בצמחים בדופן התא המישנית של דו-פסיגיים ובדפנות התא של דגניים. קסילוז הוא הסוכר הראשון הנקשר לתריאונין או סרין ביצירת פרוטאוגליקן. מדיה וקבצים בנושא קסילוז בוויקישיתוף Thermochemistry of alpha-D-xylose
אולוס קרמוטיוס קורדוס

אולוס קרמוטיוס קורדוס (בלטינית: Aulus Cremutius Cordus; מת בשנת 25 לספירה) היה היסטוריון רומאי. נותרו מעט מאוד קטעים מיצירתו (שייתכן שנקראה "אנלים" Annales), המכסים בעיקר את מלחמות האזרחים ברפובליקה הרומית ואת שלטונו של אוגוסטוס. קורדוס מוזכר על ידי סנקה הצעיר, טקיטוס, קווינטיליאנוס, סווטוניוס (חיי שנים-עשר הקיסרים) ודיו קאסיוס. בשנת 25 לספירה אולץ קורדוס להתאבד על ידי סיאנוס, שהיה פראיפקטוס פראיטוריאני (אנ') תחת טיבריוס, לאחר שהואשם בהפרת חוק מאייסטס (אנ') (lex maiestas), "חוק הבגידה". קורדוס הואשם בבגידה על ידי סאטריוס סקונדוס (אנ') על שהספיד את ברוטוס ודיבר על קסיוס כ"אחרון הרומאים" (אנ') (אדם המגלם את ערכי החברה הרומית העתיקה). לפי טקיטוס, זה היה "אישום חדש שנשמע לראשונה". אף אחד לא הואשם ב"מאייסטס" (בגידה) בגין כתיבת היסטוריה (editis annalibus). הסנאט הורה על החרמת כתביו ושריפתם על ידי האיידילים. סנקה, לעומת זאת, מספר במכתב לבתו של קורדוס, שהוא ככל הנראה גרם למורת רוחו של סיאנוס בשל ביקורתו עליו, מכיוון שסיאנוס הזמין פסל של עצמו. אנו גם יודעים ממכתב זה שהוא הרעיב את עצמו למוות. סנקה כתב את המכתב לבתו של קורדוס, מארקיה (Ad Marciam), כמה שנים לאחר מותו של קורדוס, כדי לנחם אותה לרגל מות בנה מטיליוס. המכתב אינו עוסק בעיקר בקורדוס, אך סנקה מציין בו כי יצירותיו של קורדוס פורסמו מחדש לאחר מותו. נראה כי מארקיה הצילה כמה עותקים מיצירות אביה והייתה מעורבת באופן פעיל בפרסום מחדש שלהן. כשסנקה כתב את המכתב למארקיה הוא הזכיר שמטיליוס נפטר שלוש שנים קודם לכן ומארקיה לא הצליחה לשאוב נחמה אפילו מ"הספרות אהובה שלה". לכן תרומתה לפרסום יצירות אביה קודמת לזמן מותו של בנה. סווטוניוס טוען באופן חד משמעי כי יצירותיו של קרמוטיוס קורדוס נתפרסמו שוב לאחר מות טיבריוס, לבקשתו המפורשת של גאיוס קליגולה. Cordus, Aulus Cremutius, המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה טקיטוס, ספרי השנים, ספר 4, פרק 34. טקיטוס, ספרי השנים, ספר 4, פרק 35.
הדומיניון של קניה

הדומיניון של קניה הייתה מדינה ריבונית בין ה-12 בדצמבר 1963 ל-12 בדצמבר 1964, שחלקה את ראש המדינה שלה עם בריטניה ומדינות אחרות בראשות המלכה אליזבת השנייה. קודמתה של הרפובליקה המודרנית של קניה. כאשר קיבלה מושבת קניה עצמאות מבריטניה ב-12 בדצמבר 1963, המלכה הבריטית (אליזבת השנייה) נותרה ראש המדינה כמלכת קניה. תפקידיה החוקתיים של המלכה הוקצו בעיקר למושל הכללי של קניה, מלקולם מקדונלד (12 בדצמבר 1963 – 12 בדצמבר 1964). ג'ומו קניאטה כיהן בתפקיד ראש הממשלה. הרפובליקה של קניה קמה ב-12 בדצמבר 1964, בעוד היא נשארה בחבר העמים בהסכמה משותפת של ממשלות אחרות. בעקבות ביטול המלוכה הפך ג'ומו קניאטה לנשיא הראשון של הרפובליקה של קניה. "Kenya Republic Bill (1965)". House of Lords. Historic Hansard. 23 February 1965. Retrieved 26 January 2017.
אוגנדה (1962–1963)

אוגנדה הפכה למדינה ריבונית עצמאית ב-9 באוקטובר 1962. המלכה הבריטית, אליזבת השנייה, נותרה ראש מדינה כמלכת אוגנדה עד שהקשר למלוכה הבריטית נותק ב-9 באוקטובר 1963 וקבקה (מלך) בוגנדה, סר אדוארד מוטסה השני, הפך לנשיא הראשון של אוגנדה. השלטון הבריטי הישיר של פרוטקטורט אוגנדה הסתיים בשנת 1962 עם חוק העצמאות באוגנדה, שהעניק את עצמאותו של הפרוטקטורט בשם "אוגנדה" אך שמר על המלכה הבריטית, אליזבת השנייה, כראש המדינה הרשמית ומלכת אוגנדה. תפקידיה החוקתיים כראש מדינה הוקצו בעיקר למושל הכללי של אוגנדה, סר וולטר קוטס, שהיה המחזיק היחיד בתפקיד. מילטון אובוטה כיהן בתפקיד ראש הממשלה. בשנת 1963 אימצה אוגנדה חוקה חדשה שניתקה את הקשרים עם המלוכה הבריטית. אוגנדה הפכה לרפובליקה בחבר העמים הבריטי. עם זאת, המדינה האוגנדית החדשה כונתה בכוונה מדינה ולא רפובליקה, וממלכות הילידים המרכיבות אותה (כמו בוגנדה) המשיכו להתקיים. בתיאור "מדינה" נרמז שהמדינה אינה רפובליקה אלא פדרציה של ממלכות שבטיות. לאחר הכרזת מדינת אוגנדה ב-9 באוקטובר 1963, קבקה (מלך) אוגנדה, אדוארד מוטסה השני, הפך לנשיא הראשון של אוגנדה. אוגנדה לא הפכה לרפובליקה דה יורה עד 1966 עם הסכסוך של אובוטה עם הנשיא אדוארד מוטסה השני. "THE CONSTITUTION OF UGANDA, 1962". Buganda.com. נבדק ב-2017-01-26.
סינגפור סלינגרס

סינגפור סלינגרס (באנגלית:Singapore Slingers) היא קבוצת כדורסל של סינגפור, שמתחרה בליגת אסא"ן. לפני זה היא שיחקה בליגת העל האוסטרלית בכדורסל הקבוצה הוקמה בשנת 1979 בעיר קנברה שבאוסטרליה. היא שיחקה בליגת העל האוסטרלית בכדורסל וזכתה באליפות שלוש פעמים - 1983, 1983 ו-1988. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 לאור המצב הכלכלי, הקבוצה עברה לניוקסל. הקבוצה שיחקה ללא הצלחה יתרה ולקראת עונת 2006-07, הרישיון נמכר לקבוצת משקיעים מסינגפור שהעבירו את הקבוצה לעיר. בעונות 2006/07 ו-2007/08 מייק הלמס היה בין כוכבי הקבוצה וזכה בתואר השחקן המצטיין של הונעה. בשנת 2008 התברר שעלויות הטיסה הם גבוהות מדי וקבוצה נאלצה לעזוב את הליגה. בספטמבר 2009 הוככז על הקמת ליגה חדשה - ליגת אסא"ן בה משחקים קבוצות ממדינות שונות באזור. סינגפור סלינגרס סיימה את העונה כסגנית אלופת הליגה. היא שחזרה הישג זה מספר פעמים אך טרם הצליחה לזכות באליפות. מדיה וקבצים בנושא סינגפור סלינגרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סינגפור סלינגרס אתר ליגת אסא"ן
רוזי!

רוזי! (באנגלית: ‏!Rosie) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1967, בבימויו של דייוויד לואל ריץ', עם רוזלינד ראסל, לסלי נילסן וסנדרה די בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על המחזה "אישה עשירה מאד" של רות גורדון. העלילה היא על אלמנה עשירה שבנותיה וחתנה עושים הכל כדי להשתלט על רכושה. רוזי לורד (רוזלינד ראסל) היא אלמנה מיליונרית שלאחר מות בעלה היא מתנהגת באופן מוחצן ובזבזני. היא נוהגת במהירות במכונית הפרארי שלה ומתכננת לרכוש תיאטרון נטוש בלוס אנג'לס ב-2.5 מיליון דולר כדי שתוכל להופיע בו כשחקנית. היא קשורה מאוד לנכדתה דפני (סנדרה די), בתם של חתנה קבוט שו (לסלי נילסן) ובתה אדית שו (ונסה בראון). יש לה גם בת גרושה - מילדרד (אודרי מדוס). לרוזי יש עורך דין וידיד נאמן, אוליבר סטיבסון (בריאן ארן) שהתאלמן ומחזר אחריה. דפני מאזינה לשיחה בין אביה ושתי הבנות על תוכניתם להשתלט על רכושה של רוזי בטענה שאינה שפוייה בדעתה. דפני נחרדת ומגיעה למשרדו של אוליבר ומוצאת שם עורך דין צעיר ונאה בשם דייוויד וילרייט (ג'יימס פרנטינו) שמתאהב בה מיד ומציע את עזרתו. אוליבר ממנה אותו להיות עוזר אישי של רוזי ולהגן עליה מלעשות שטויות. בלש מטעם הבנות עוקב אחריהם ומצלם את רוזי במצבים "מביכים" עם הבחור הצעיר (ה"ג'יגולו") שלה. לבסוף הם מארגנים לה אשפוז כפוי במוסד סגור שם מטפלת בה אחות (חואניטה מור). קבוט מבקר אותה ומורה לה לחתום על מסמך ויתור על רכושה לטובתם אחרת תישאר במוסד זמן בלתי מוגבל, אך היא מסרבת. דפני, אוליבר ודייוויד מגלים את מקום המוסד ובמבצע מתוחכם הם מבריחים אותה משם. לבסוף מתנהל המשפט בו מנסים להוכיח שאינה שפוייה. רוזי מביימת התעלפות ובהיותה "מטושטשת" היא אומרת לבנותיה שמחקה אותן מהצוואה כי חשבה שהן לא אוהבות אותה. כעת אם תוכרז בלתי שפוייה אין אפשרות לתקן את ה"צוואה". הן קוראות בקול שהיא נורמלית, רוזי "מתעוררת" והשופט קובע שבזה מסתיים המשפט לטובתה. אוליבר מציע נישואים לרוזי ודפני ודייוויד מחזקים את הקשר. "רוזי!", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רוזי!", באתר AllMovie (באנגלית) "רוזי!", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רוזי!", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רוזי!, באתר TCM רוזלינד ראסל ברוזי!, באתר יוטיוב רוזי! באתר ארכיון המדינה
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1872

הבחירות הפרלמנטריות השניות בהיסטוריה של קנדה מאז איחוד קנדה התקיימו מה-20 ביולי ועד ה-12 באוקטובר 1872. היו אלו בחירות לבית הנבחרים הקנדי, הבית התחתון בתוך הפרלמנט של קנדה. במהלך הבחירות היו שתי מפלגות מרכזיות: המפלגה השמרנית בראשות ראש הממשלה המכהן, ג'ון אלכסנדר מקדונלד והמפלגה הליברלית בראשות אדוארד בלאק (לא מועמד רשמי), לשעבר ראש ממשלת פרובינציית אונטריו. נוסף על כך התחרתה גם המפלגה השמרנית-ליברלית, שהייתה מפלגה בחסות המפלגה השמרנית בעלת מצע דומה אשר העמידה גם כן את ג'ון אלכסנדר מקדונלד כמועמד מטעמה לראשות הממשלה. היו אלו הבחירות הראשונות שבהן הצביעו תושבים במניטובה ובקולומביה הבריטית מאז כניסתן לאיחוד. במהלך הבחירות התגלתה המפלגה הליברלית כמפלגה החזקה ביותר בעלת מירב הקולות אך השמרנים והשמרנים-ליברלים התאחדו כדי ליצור קואליציה. בסופו של דבר השיג הגוש השמרני 100 מושבים בבית הנבחרים, מספר שווה לבחירות הקודמות בעוד הליברלים ניצחו ב-95 מושבים, 33 מושבים יותר מאשר בבחירות הקודמות. מתוך כלל בעלי זכות ההצבעה 70.3% הצביעו, משמע ירידה של 2.8 אחוזים מבבחירות הקודמות. הקואליציה השמרנית נשארה בשלטון ומקדונלד המשיך לכהן בראשות הממשלה. קולות השמרנים התחלקו בין 63 מושבים למפלגה השמרנית ו-36 מושבים למפלגה השמרנית-ליברלית. הקואליציה השמרנית נתמכה בידי מועמד שמרני בעל מושב אחד. מועמדים עצמאיים בבחירות ניצחו ב-6 מושבים בבית הנבחרים. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1872 בוויקישיתוף בחירות וראשי ממשלה, האנציקלופדיה הקנדית תוצאות בחירות בקנדה, 1867 - הווה
My Love (שיר של ראוט 94)

"My Love" הוא סינגל של התקליטן ומפיק התקליטים הבריטי ראוט 94, בשיתוף פעולה עם הזמרת הבריטית ג'ס גלין. השיר יצא ב-28 בפברואר 2014. השיר וגרסתו האקוסטית מופיעים בגרסת הדלוקס ובגרסה האמריקאית של אלבומה I Cry When I Laugh. השיר "Proud of Me" של ליל קיד (אנ'), בשיתוף פעולה עם יאנג ת'אג, לקח דגימה מהשיר. הווידאו קליפ של השיר "My Love", שבוים על ידי ריאן סטייק, יצא לראשונה ליוטיוב ב-27 בינואר 2014. הווידאו קליפ צולם באינפרה אדום. הווידאו קליפ עוקב אחר צעיר (ג'ון פלמינג) כשהוא נכנס למועדון לילה, רוקד עם צעירה (לורנה סרריה), עוזב איתה, מתחבק איתה בגשם, ובהמשך נרמז שמקיים יחסי מין איתה בביתה של הצעירה. לאחר מכן, היא מתקלחת והוא עוזב. רגע לפני שהווידאו קליפ מסתיים, הוא חוזר לצבעו הרגיל, והוא מוצג הולך בחוץ בגשם. מידע על היצירה "My Love" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "My Love" באתר יוטיוב Callas, Brad (11 במאי 2019). "Best New Music This Week: Denzel Curry, ASAP Ferg, Ari Lennox, and More". Complex (באנגלית). ארכיון מ-2019-08-25. נבדק ב-2019-12-31. {{cite web}}: (עזרה) "Route 94 - My Love (Official Video) ft. Jess Glynne". YouTube. ארכיון מ-2021-05-03. נבדק ב-2021-06-14. "iTunes - Music - My Love (feat. Jess Glynne) - Single by Route 94". iTunes. ארכיון מ-2016-11-16. נבדק ב-2021-06-14. "Dance/EDM Future Releases". All Access Music Group. אורכב מ-המקור ב-12 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה)
מאריאפוץ'

מאריאפוץ' (בהונגרית: Máriapócs) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. העיר משמשת כמוקד עלייה לרגל של נוצרים קתולים. בכנסייה הקתולית-ביזנטית בעיר קיימת "המדונה הבוכייה" פסל מקושט עצום של מריה הנמצא מעל המזבח. פסל זה אינו המקור אלא עותק שנוצר במאה ה-18. העותק המקורי נשמר בקתדרלת סנט סטפן בווינה. בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית מאריאפוץ' קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-2,224 תושבים בשנת 1990 עד 2,025 תושבים בשנת 2020. מאריאפוץ' ואזורה מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13, בתחילה היה זה כפר בשם פוץ' Pócs (ככל הנראה, מגיע מהשם פול או פאולוס). במאה ה-18 התווסף לו גם "מאריא" בעקבות סיפור על הפסל הבוכה של מריה שהיה במקום. ובשנת 1993 הפך מכפר לעיר רשמית. יהודים ראשונים החלו להתיישב במאריאפוץ' במחצית השנייה של המאה ה-18 והם נזכרים במפקד משנת 1770. היהודים התפרנסו בעיקר ממכירת תשמישי קדושה לעולי רגל קתולים שהיו מגיעים לכפר בעקבות סיפור על התגלות של מריה בעיר. החל משנת 1885 הייתה הקהילה כפופה לרבנות נירבאטור. למרות זאת, לקהילה היו חברה קדישא ובית כנסת ובית קברות יהודי משל עצמם. בדף הקהילה ממפקד קהילות הונגריה כתבו ראשי הקהל כי יש בקהילה היהודית 94 חברים ואין רב למקום. במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה ובאחד מלילות אפריל, אחרי חג הפסח הוצאו יהודי העיר מבתיהם וכעבור כמה ימים שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. היהודים המעטים ששרדו וחזרו לכפר אחרי המלחמה עזבו במהרה בגלל איבת האוכלוסייה הנוצרית. מאריאפוץ' בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 352 מאריאפוץ', בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 218. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא מאריאפוץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאריאפוץ' קהילת מאריאפוץ', באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" "מאריאפוץ'", באתר JewishGen (באנגלית) בית העלמין היהודי במאריאפוץ' באתר קברי צדיקים רבי יעקב בייליש (רבה של מאריאפוץ'), בלקסיקון הרבני "אישי ישראל" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי בית הקברות היהודי במאריאפוץ' דף קהילת מאריאפוץ' במפקד קהילות הונגריה תיעוד יהודי מאריאפוץ' שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
מטות הטילים

מטות הטילים (באנגלית: Rocket Rods) היה מתקן בארץ המחר בדיסנילנד שבקליפורניה. פתיחה: 22 במאי 1998 (עם הפתיחה המחודשת של ארץ המחר) סגירה: ספטמבר 2000 (נסגר רשמית באפריל 2001) מתכנן: וולט דיסני אימג'ינירינג נוסעים: 5 נוסעים לרכב מהירות מקסימלית: 56 קמ"ש משך הנסיעה במתקן: 3:00 מתקנים קודמים במיקום זה: מראה-מעגלי 360° (אזור התור) פיפלמובר מתקן נוכחי במיקום זה: משגרי החלל של באז שנות אור המתקן נפתח ב-22 במאי 1998 במסגרת ארץ המחר החדשה. מתקן זה מתקן מהיר שנסע על מסלוליו של המתקן הקודם במיקום זה - פיפלמובר. המבקרים נכנסו למתקן במקום בו עמד בעבר מתקן מראה-מעגלי 360 בכניסה לארץ המחר. חדר ההמתנה הראשון היה מעוטר בשרטוטים של מתקנים שונים בארץ המחר, וכן תצוגות של כלי רכב ממתקנים קודמים שהועמדו ליד השרטוטים. בין רכבים אלה הוצגו רכב הפיפלמובר, רכב ממתקן סילוני הטילים, טיל ממתקן הר החלל וכן תא הנהג של המונורייל מדגם III שנעשה בו שימוש בדיסנילנד. בחדר התור השני הוצגו על תשעה מסכים היוצרים מסך מעגלי של 360 מעלות מקטעים מהסרט אמריקה היפה. מאולם ההמתנה השני עברו המבקרים למנהרה שהביאה אותם לתחנת מטות הטילים המוגבהת במרכז ארץ המחר. כלי הרכב המסיע 5 מבקרים הוביל את המבקרים במורד המסלול תוך סטיות לימין ולשמאל על גבי המסלול על מנת להגביר את ההנאה. המבקרים עברו דרך בניין סטאר טורס, מנהרה בה נדמה היה למבקרים שהם עומדים להתנגש בכלי רכב נוסף (בפועל השתקפות על גבי מראה), דרך הר החלל, קרוסלת הקידמה ומעל מתקן אוטופיה ומתקן מסע הצוללת. בשל התורים הארוכים היה מתקן זה הראשון בין מתקני דיסני שאיפשר עליית נוסעים בודדים (בלי קבוצות) בתור מקוצר. המתקן נסגר לשיפוצים בספטמבר 2000 ולאחר שאלה לא בוצעו, באפריל 2001 הוכרז כי המתקן נסגר באופן סופי. הסיבות לסגירת המתקן נבעה מהעובדה שהמתקן השלים את מסלולו בשלוש דקות - מסלול שלקח למסיע אנשים 16 דקות להשלים. בעת הקמת המתקן לא היה די תקציב להתאים את המסלול למהירות החדשה, הטיות במסלולים לא נבנו, והרכבים נאלצו להאט לפני הסיבובים על מנת שלא להתהפך. שיקולים תקציביים אלה נגרמו בשל שלא נמצא מממן למתקן. שינויי מהירות אלה גרמו לכשלים במחשבי הרכבים המנטרים את המהירות, והמתקן נתקע מספר פעמים ביום, דבר שגרם לתורים להתארך ולהגיע לעיתים לשלוש שעות המתנה, והמבקרים קיבלו כרטיסי כניסה ליום אחר כפיצוי. לאחר סגירת המתקן נזרקו כלי הרכב שלו, למעט כלי רכב אחד שהוצב בחזית מסעדת הוליווד בפארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני למשך מספר חודשים בשנת 2002. לאחר מספר חודשים הוסר כלי הרכב. אזור התור של המתקן משמש כיום את מתקן משגרי החלל של באז שנות אור אשר נפתח בשנת 2005. במסלולי המתקן לא נעשה כיום שימוש. הפסקול של המתקן התבסס על שיר הנושא "דרכי הקסם המהירות" (Magic Highways) שנכתב על ידי המלחינים האחים שרמן. מדיה וקבצים בנושא מטות הטילים בוויקישיתוף פטנט מספר 6,227,120
אלינה ברדץ'-יאלוב

אלינה ברדץ'-יאלוב (נולדה ב-20 בינואר 1982, כ"ה בטבת ה' תשמ"ב) היא מומחית לתקשורת אסטרטגית ומרצה בתחומה, יועצת תקשורת וחברת כנסת לשעבר מטעם ישראל ביתנו. אלינה ברדץ'-יאלוב נולדה במוסקבה, אז בברית המועצות, ובשנת 1995 עלתה לישראל עם הוריה. הם התגוררו תקופה קצרה בעיר ראשון לציון ובאר שבע ולאחר מכן התיישבו באשדוד. ב-2006 קיבלה תואר שני מהמחלקה למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן וב־2009 קיבלה את תואר הדוקטורט שלה מאוניברסיטת לידס שבבריטניה בתחום תקשורת אסטרטגית. עבודות המאסטר (בהנחיית שלמה שפירא) והדוקטורט שלה עסקו בנושא הלוחמה הפסיכולוגית בין רוסיה לצ'צ'ניה, כשהמאסטר עוסק בשנים 1999-2001 והדוקטורט עוסק בזמן שתי המלחמות. משנת 2005 ועד תחילת כהונתה כחברת כנסת שימשה כמרצה בתחום התקשורת בכמה מוסדות לימוד בישראל ומחוצה לה, ובהם אוניברסיטת שפילד הלאם בבריטניה, מכללת דוד ילין, אוניברסיטת בר-אילן, מכללת הדסה ועוד רבים. ב-2011 הצטרפה לצוות התקשורתי של ראש ממשלת ישראל דאז, בנימין נתניהו כיועצת למגזר הרוסי עד 2012. לאחר מכן הייתה הדוברת של יו"ר מפלגת ישראל ביתנו, שר האוצר אביגדור ליברמן, שאז כיהן כחבר כנסת. בתפקידה האחרון בשנת 2020 הוצבה בראש מערך הדוברות של הקונגרס האירו-אסייתי. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע במרץ 2021 היא הוצבה במקום העשירי ברשימת ישראל ביתנו. לאחר השבעת ממשלת ישראל השלושים ושש וההתפטרות של אביגדור ליברמן במסגרת החוק הנורווגי, היא החלה לכהן כחברת הכנסת העשרים וארבע והייתה חברה בוועדת הבריאות, בוועדת העבודה והרווחה, בוועדה המיוחדת לפניות הציבור ובעוד תפקידים. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש שהוקדמו לנובמבר 2022 היא הוצבה במקום ה-11 ברשימת ישראל ביתנו ולא נבחרה לכנסת. לקראת הבחירות המקומיות ב-2023 היא הוצבה במקום השני ברשימת "אשדוד ביחד" בראשות שמעון כצנלסון, ומכהנת כחברת מועצה במועצת עיריית אשדוד ה-12. ח"כ אלינה ברדץ'-יאלוב הייתה חברה בוועדת העבודה והרווחה, בוועדת הבריאות ובוועדה לפניות הציבור. בנוסף שמשה כיו"ר השדולה לזהירות בדרכים יחד עם ח"כ בועז טופורובסקי וח"כ יעקב אשר, ושמשה כיו"ר השדולה לקידום נשים בפריפריה יחד עם ח"כ לימור מגן-תלם וכיו"ר השדולה לסטודנטים יחד עם ח"כ מירב בן ארי. אלינה נשואה לליאוניד ברדץ', להם ילד אחד והם מתגוררים באשדוד. מדיה וקבצים בנושא אלינה ברדץ'-יאלוב בוויקישיתוף אלינה ברדץ'-יאלוב, באתר הכנסת אלינה ברדץ'-יאלוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלינה ברדץ'-יאלוב, ברשת החברתית LinkedIn אלינה ברדץ'-יאלוב, באתר כנסת פתוחה דור גפני, תקרת הזכוכית ואני, באתר כאן דרום אשדוד, ‏2 בינואר 2019 יאלוב אלינה, אסטרטגיות וטקטיקות של שימוש מכוון במידע לצורך השגת יעדים צבאיים ופוליטיים בקונפליקט רוסיה-צ’צ’ניה 1999-2001, אוניברסיטת בר-אילן, 2005 Elina Yalov, Russia vs. Chechnya : Media management and communication strategies during the two Chechnya-Russian conflicts, (1994-1996, 1999-2006), University of Leeds, 2008 תמי אברהמי, נחשפה רשימתו של שמעון כצנלסון למועצת העיר, באתר אשדוד היום, ‏20 בספטמבר 2023
אוקיינוס (מיתולוגיה)

אוקיינוס (ביוונית עתיקה: Ὠκεανός; בלטינית: Oceanus; התעתיק המדויק של השם, על פי היוונית: אוֹקֵאָנוֹס) הוא טיטאן הים מהמיתולוגיה היוונית. ברוב גרסאות הסיפור אודות מלחמת הטיטאנים ושנים-עשר האלים האולימפיים, הטיטאנומכיה, לא עמד אוקיינוס, יחד עם פרומתאוס ותמיס, לצדם של אחיו הטיטאנים כנגד אלי האולימפוס, ובמקום זאת פרש מן הקרב. בנוסף, הוא סירב להושיט עזרה לקרונוס, כשהלה מרד באביו אורנוס. אוקיינוס היה, על פי אמונת היוונים והרומאים הקדמונים, נהר ענק שהקיף את העולם. ליתר דיוק, הכוונה הייתה לזרם מים אוקייני בקו המשווה, שעליו צף "העולם הנושב" (אויקומנה, oikoumene). במיתולוגיה היוונית תואר אוקיינוס בדמותו של טיטאן, בנם של אורנוס וגאיה. באמנות היוונית העתיקה מתואר הטיטאן אוקיינוס לעיתים קרובות כבעל פלג-גוף עליון שרירי עם זקן ארוך וקרניים, ופלג-גוף תחתון של נחש. חוקרים אחדים סבורים כי אוקיינוס גילם בתחילה את הים התיכון ואת האוקיינוס האטלנטי, שני אגני מי הים הגדולים ביותר שהיו ידועים ליוונים הקדמונים. ברם, עם התפתחות הידע הגאוגרפי נעשה אוקיינוס להתגלמות מימיו הבלתי-נודעים של האוקיינוס האטלנטי (שנקרא גם "ים האוקיינוס"), בעוד שפוסידון שלט על הים התיכון. בת-לווייתו של אוקיינוס היא אחותו טתיס, ומזיווגם נולדו שלושת אלפים צאצאים הידועים בשם אוקיינידים. אוקיינוס מופיע הן במיתוסים והן בקוסמוגרפיה היוונית. קרטוגרפים הוסיפו להציג במפותיהם את זרם המים המשווני המקיף את הארץ ממש כפי שהופיע על מגינו של אכילס. סמליו של אוקיינוס הם רכיבה על סרטן ענק, ושימוש בנחש ים כמו בחרב. כמתואר באיליאדה של הומרוס, עיטר הפייסטוס את שולי מגינו של אכילס באוקיינוס, כמו העולם עצמו: "הוסיף וצר גם את שטף מי האוקיינוס האיתן סביב על-שפת אותה צנה – מעשה אמן להפליא" מדיה וקבצים בנושא אוקיינוס (מיתולוגיה) בוויקישיתוף אוקיינוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איליאדה, מעשה כלי המלחמה, 607–608, בתרגום שאול טשרניחובסקי.