ברווז שורק קטן

ברווז שורק קטן[דרוש מקור] או אווזון קטן (שם מדעי: Dendrocygna javanica; ידוע גם בשם "ברווז שורק הודי") הוא מין של ברווז שורק הנפוץ בהודו ודרום מזרח אסיה כולל באי בורנאו. מין זה הוא פעיל לילה ובמהלך היום ניתן למצוא אותו בלהקות סביב אגמים ושדות אורז רטובים. ברווז זה הוא חום ובעל צוואר ארוך. כנפיו רחבות, ומייצרות צליל שריקה חזק בעת תעופה. תופעה שהקנתה לו את שמו. אחוריו בצבע ערמוני, והם מאפיינים ומבדלים אותו ממין גדול יותר מסוגו, ברווז שורק פולווס, שהאחוריים שלו בצבע לבן קרמי. הברווז חום-ערמוני, דומה באופן ניכר למין אחר של ברווז שורק - ברווז שורק פולווס - אך החלק העליון של זנבו בעל נוצות סמוכות בצבע ערמוני בשונה מנוצותיו הלבנות של הברווז האחר. הנוצה החיצונית בכנפיו של הברווז בולטת ובעלת גזרה שונה, והיא זו המייצרת את השריקה בזמן המעוף. סביב עיניו טבעות בצבע כתום עד צהוב. החלק העליון של הראש כהה. הזוויגים דומים. נצפו בטבע גם פרטים לבקנים. ברווזים אלה עפים לאט, אך בנפנוף כנפיים מהיר ותוך כדי כך מייצרים בכנפיהם את קול השריקה החוזר, בעודם עפים במעגלים. כאשר הם עפים בקו ישר ראשיהם מוחזקים מתחת לגובה גופם, כמו מינים אחרים של ברווזים שורקים. הם פעילים בלילה ונחים במהלך היום. הגוזלים הם פלומתיים, שחורים ובעלי גבות לבנות וכתמים לבנים על החלק האחורי של הראש, הכנף, הגב התחתון והישבן. מין זה לא נודד לרוב, הוא נפוץ באופן נרחב ברחבי ביצות נמוכות בתת-היבשת ההודית ודרום מזרח אסיה. המין דוגר גם על איים באזור, ביניהם, איי אנדמן וניקובר והמלדיביים. לפעמים הם נודדים באופן מקומי בתגובה למזג האוויר ושינויים בזמינות המים והפריטים הצפוניים יותר נודדים דרומה כדי להעביר שם את החורף. הם נמצאים במקווי מים מתוקים המכוסים בצורה טובה על ידי צמחייה ולעיתים קרובות נחים במהלך היום על הגדות או אפילו בים הפתוח באזורי החוף. בישראל נרשמה תצפית אחת של ברווז זה, בחוף מעגן מיכאל, בנובמבר 1966. לעיתים מצוי במספרים גדולים בביצות עירוניות כמו בקולקטה וגואה, במיוחד בתקופת החורף. בגן החיות של קולקטה, הוספו מספר פריטים לשבי בשנת 1930, לאחר מכן הצטרפו ציפורי בר לגרעין זה. עם מרחב תפוצה שטווחו בין 1 ל-10 מיליון קילומטרים מרובעים, אוכלוסיית המין העולמית נחשבת לבטוחה עם מספר פרטים בין שתיים לעשרים מיליון. הם אינם מאוימים על ידי צייד, משום שבשרם אינו נחשב טוב למאכל. עם זאת, ידוע כי ציידים באסאם מגדלים את האפרוחים של המין כדי להשתמש בהם כפיתיון חי. ברווז שורק קטן הוא בדרך כלל חברותי. הוא ניזון בעיקר מצמחי מים כמו גם גרגרים מאורז מתורבת וגם דגים קטנים, צפרדעים וחסרי חוליות כגון רכיכות ותולעים. הם טובלים את ראשם ואף צוללים במים. לעיתים קרובות הם צועדים על הקרקע. במהלך טקס החיזור הזכר נעמד בפני הנקבה, טובל ומרים את מקורו במים ושוחה סביב הנקבה. הם מתרבים במהלך מונסון או עונה גשומה ותקופת הרבייה עשויה להשתנות באופן מקומי ביחס לזמינות המזון. בדרך כלל, עונת הרבייה היא בין חודשי יוני לאוקטובר בהודו ובורמה ובין פברואר לאוגוסט בסרי לנקה. המין עשוי לדגור ולבנות את הקן שלו בתוך חור בגזע של עץ המוסתר בענפים ודשא או בנוי במקום התפצלותו של עץ גדול, לפעמים הברווז עושה שימוש חוזר בקן עזוב של דיה או אנפה או אפילו בונה אותו על הקרקע. בכל קן ישנן בין 7 ל-12 ביצים לבנות שעליהן דוגרים שני ההורים. נצפו גם קנים בהם מספר גדול יותר של עד כ-17 ביצים אמנם אלה עשויים להיות סימנים של יחסי טפילות תטולה בין המינים. הביצים בוקעות לאחר כ-22 עד 24 ימים. יותר מקבוצת גוזלים אחת יכולה לגדול בעונה אחת. ציפורים צעירות עשויות לפעמים להינשא על גבם של ההורים. מדיה וקבצים בנושא ברווז שורק קטן בוויקישיתוף ברווז שורק קטן, באתר ITIS (באנגלית) ברווז שורק קטן, באתר NCBI (באנגלית) ברווז שורק קטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברווז שורק קטן, באתר GBIF (באנגלית) ברווז שורק קטן באתר הרשימה האדומה של IUCN קיליאן מולארני, לארס סוונסון, דן צטרסטרום, פיטר ג'. גרנט, דן אלון, יוסי לשם, אבי ארבל (ע), לקסיקון מפה: הציפורים - המדריך השלם לציפורי אירופה וישראל, מפה הוצאה לאור, 2003, עמ' 387 Johnsgard, Paul (1965). Handbook of waterfowl behaviour. Comstock Publishing Associates. Anderson, R C; M Baldock (2001). "New records of birds from the Maldives, with notes on other species" (PDF). Forktail. 17: 67–73. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-02-26. Ali, Salim; Sidney Dillon Ripley (1978). Handbook of the Birds of India and Pakistan. Volume 1 (2nd ed.). New Delhi: Oxford University Press. pp. 138–139. Abdulali, Humayun (1965). "Behaviour of Lesser Whistling Teal [Dendrocygna javanica (Horsfield)] in Alipore Zoo, Calcutta". J. Bombay Nat. Hist. Soc. 62 (2): 300–301. Lainer, Heinz (2000). "Waterfowl of the Carambolim Lake". Newsletter for Birdwatchers. 40 (5): 59–60. Mazumdar S; P Ghosh; GK Saha (2005). "Diversity and behaviour of waterfowl in Santragachi Jheel, West Bengal, India, during winter season". Indian Birds. 1 (3): 68–69. Fooks, HA (1966). "Whistling Teal [Dendrocygna javanica (Horsfield)] and other memories of Alipore Zoo, Calcutta". J. Bombay Nat. Hist. Soc. 63 (1): 200–202. Raj, M (1991). "The rearing of Lesser Whistling Teals". Newsletter for Birdwatchers. 31 (3–4): 6. Bolen, Eric G; Rylander, M Kent (1975). "Notes on the morphology and ecology of the Lesser Whistling Teal (Dendrocygna javanica)". J. Bombay Nat. Hist. Soc. 72 (3): 648–654. Bharucha, EK (1990). "Common Myna as a campfollower of Lesser Whistling Teals". J. Bombay Nat. Hist. Soc. 86 (3): 450. Johnsgard, Paul A. (1965). Handbook of Waterfowl Behavior. Cornell University Press. p. 21. Raj, M (1991). "Field observations on the behaviour of Lesser Whistling Teal in Assam". Newsletter for Birdwatchers. 31 (5–6): 4–6. "Dendrocygna javanica (Horsfield, 1821)". India Biodiversity Portal. נבדק ב-2017-12-19. Aldrich, HC (1945). "Record clutch of eggs of the Whistling Teal [Dendrocygna javanica (Horsf.)]". J. Bombay Nat. Hist. Soc. 45 (4): 610. Yom-Tov, Yoram (2001). "An updated list and some comments on the occurrence of intraspecific nest parasitism in birds". Ibis. 143: 133–143. doi:10.1111/j.1474-919X.2001.tb04177.x. Parsons, RE (1940). "Does the Common Whistling Teal have more than one brood in the year?". J. Bombay Nat. Hist. Soc. 41 (4): 901. Basu, B (1967). "The Whistling Teal [Dendrocygna javanica (Horsfield)] in the Calcutta environs". J. Bombay Nat. Hist. Soc. 64 (3): 558–559.