laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דרך אם המושבות

דרך אם המושבות היא דרך ראשית המחברת את שכונת אם המושבות בפתח תקווה דרך אזור התעשייה קריית אריה לאזור התעשייה הצפוני של בני ברק, קניון איילון (רמת גן) ולרמת החייל (תל אביב). כביש זה הוא ציר רוחב (מזרח-מערב) אשר מאפשר גישה לאזורי המסחר והתעשייה בצפון בני ברק והוא מהווה דרך חלופית לקליטת עומסי התנועה הקיימים בציר ז'בוטינסקי (כביש 481), אשר צפויים להתגבר עם כניסת הרכבת הקלה לרחוב. הכביש ישמש גם ככביש שירות לכביש 491 (איילון מזרח) העתידי. החלק הצפוני של דרך אם המושבות שימש כביש הגישה לפתח תקווה, כאשר הכניסה למושבה הייתה דרך רחוב פינסקר. ב-13 ביולי 2011 נפתח לתנועה מחלף אם המושבות הכולל מסלולי כניסה ויציאה מכביש אם המושבות לכביש 4 מצדו המערבי וגשר מעל כביש 4. ב-22 במרץ 2012 נפתח לתנועה קטע ההמשך עד לרחוב ראשון לציון בשכונת אם המושבות. בהמשך ייפתח מקטע הדרך עד לצומת סגולה. ב-27 במרץ 2016 החליטה וועדת השמות של עיריית פתח תקווה לקרוא לחלק מהדרך על שמו של איש העסקים שלמה שמלצר (אשר חברת השכרת הרכבים בבעלותו "שלמה סיקסט" נמצאת באזור התעשייה קריית אריה החל מ-1990), כהוקרה על תרומתו לתעסוקה בפתח תקווה. מדיה וקבצים בנושא דרך אם המושבות בוויקישיתוף מאמר - סיקור מהלך הקמת מחלף אם המושבות, מהנדס אורי שקד, CivilEng הפורטל הישראלי להנדסה אזרחית, בנייה וסביבה שירות גלובס, ‏בשורה לתושבי פ"ת: מחלף "אם המושבות" ייפתח ביום ד', באתר גלובס, 7 ביולי 2011 טל סרוסי, תתרגלו: בקרוב דרך אם המושבות תיקרא על שמו של שלמה שמלצר ז"ל, באתר מלאבס פתח תקווה, ‏3 בספטמבר, 2017
936

שנת 936 היא השנה ה-36 במאה ה-10. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 15 בינואר – לואי הרביעי, מלך צרפת מתחיל את כהונתו 24 בספטמבר – עצ'ד אל-דולה, האמיר המרכזי של קונפדרצית השושלת הבויהית (נפטר ב-983) 15 בינואר – ראול, מלך צרפת (נולד ב-890) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 936‎ נפטרים ב-936‎ מדיה וקבצים בנושא 936 בוויקישיתוף
אי-שוויון דבורצקי-קיפר-וולפוביץ

בתורת ההסתברות, אי-שוויון דבורצקי-קיפר-וולפוביץ הוא אי-שוויון החוסם את המרחק בין התפלגות דגימה לבין ההתפלגות התאורטית שממנה נלקחת הדגימה. אי-השוויון קרוי על-שם המתמטיקאים אריה דבורצקי, ג'ק קיפר (אנ') וג'ייקוב וולפוביץ (אנ') שגילו אותו ב-1956. בגרסה המקורית הופיע באגף ימין של אי-השוויון גורם קבוע C, שערכו לא הוגדר. ב-1990 מצא Pascal Massart את ערכו המדויק של הקבוע, והראה שלא ניתן לשפר את התוצאה מעבר אליו. עבור מספר טבעי n {\displaystyle n} , יהיו X 1 , … , X n {\displaystyle X_{1},\dots ,X_{n}} משתנים מקריים ממשיים, בלתי תלויים ושווי התפלגות, עם פונקציית התפלגות F {\displaystyle F} . נסמן ב- F n {\displaystyle F_{n}} את פונקציית ההתפלגות המצטברת האמפירית המתקבלת מן המדגם: F n ( x ) = 1 n ∑ i = 1 n 1 ( − ∞ , x ] ( X i ) , x ∈ R . {\displaystyle F_{n}(x)={\frac {1}{n}}\sum _{i=1}^{n}1_{(-\infty ,x]}(X_{i}),\quad x\in {\mathbb {R} }.} . אי-שוויון דבורצקי-קיפר-וולפוביץ חוסם את הסיכוי שהפונקציה המקרית F n {\displaystyle F_{n}} תהיה רחוקה מ- F {\displaystyle F} ביותר מקבוע ε > 0 {\displaystyle \varepsilon >0} במקום כלשהו על הישר הממשי. ליתר דיוק,   P ( sup x ∈ R | F n ( x ) − F ( x ) | > ε ) ≤ 2 e − 2 n ε 2 {\displaystyle \ \mathbb {P} {\Bigl (}\sup _{x\in \mathbb {R} }|F_{n}(x)-F(x)|>\varepsilon {\Bigr )}\leq 2e^{-2n\varepsilon ^{2}}} לכל ε > 0 {\displaystyle \varepsilon >0} . תוצאה זו מחזקת את משפט גליבנקו-קנטלי, בכך שהיא קובעת את קצב ההתכנסות של המרחק כאשר n גדל לאינסוף. אי-השוויון מספק גם אומדן להסתברות הזנב של הסטטיסטי של קולמוגורוב-סמירנוב. לדוגמה, אם דוגמים n = 150 {\displaystyle n=150} ערכים מהתפלגות לא ידועה F {\displaystyle F} , ומגדירים F n {\displaystyle F_{n}} כמקודם, אז הסיכוי לכך שתהיה נקודה ממשית שבה | F ( x ) − F n ( x ) | > 0.1 {\displaystyle |F(x)-F_{n}(x)|>0.1} קטן מ- 2 e − 2 n ⋅ 0.1 2 = 2 e − 3 ≈ 0.1 {\displaystyle 2e^{-2n\cdot 0.1^{2}}=2e^{-3}\approx 0.1} . השגיאה יורדת בקצב אקספוננציאלי בגודל המדגם. Dvoretzky, A.; Kiefer, J.; Wolfowitz, J. (1956). "Asymptotic minimax character of the sample distribution function and of the classical multinomial estimator". Annals of Mathematical Statistics. 27 (3): 642–669. doi:10.1214/aoms/1177728174. MR 0083864.. Massart, P. (1990). "The tight constant in the Dvoretzky–Kiefer–Wolfowitz inequality". Annals of Probability. 18 (3): 1269–1283. doi:10.1214/aop/1176990746. MR 1062069.
עדשה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עדשה – רכיב אופטי המשמש להסטת קרני אור (ברבים: עדשות) עדשה (עין) – אחד מחלקי העין עדשות מגע – עדשות מתקנות ראייה או קוסמטיות, אשר מונחות ישירות על גבי קרנית העין עדשה (גאומטריה) – צורה במישור המורכבת משתי קשתות של מעגל עדשה (מצלמה) – רכיב אופטי המורכב על מצלמה עדשה תרבותית – מין צמח ממשפחת הקטניות, שזרעיו (עדשים) משמשים למאכל מבצע עדשה – מבצע של ברית המועצות לגירוש עמים שונים מחבל הקווקז כעדשה – מידת שטח הנוגעת לטומאת שרצים ונושאים הלכתיים נוספים.
בייליול קולג'

בייליול קולג' (באנגלית: Balliol College) הוא אחד הקולג'ים הוותיקים ביותר באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה. הקולג' נוסד בשנת 1263. בייליול הוא הקולג' המבוקש ביותר בין הקולג'ים המרכיבים את האוניברסיטה, זאת על פי מספר המועמדים המבקשים להתקבל בו ללימודים מדי שנה. בשנת 2005 ובשלושת השנים שקדמו לה, היה מספר המועמדים לבייליול, ללימודי תואר ראשון וללימודים מתקדמים, הגדול ביותר מבין כל הקולג'ים של אוקספורד. באופן מסורתי בבייליול לומדים יותר סטודנטים זרים מאז בתוכניות התואר הראשון בקולג'ים אחרים. נכון לשנת 2006 לקולג' בייליול קרן בשווי 76 מיליון ליש"ט למימון הפעלתו. בין הבוגרים הבולטים של בייליול לאורך ההיסטוריה ניתן למצוא מספר ראשי ממשלה בריטים. ה. ה. אסקווית', ראש ממשלת בריטניה בתחילת המאה ה-20 ובוגר בייליול, תיאר פעם את תלמידי בייליול כבעלי "הכרה שלווה בעליונות חסרת מאמץ". בייליול, שהיה קולג' אלמוני יחסית בין הקולג'ים של אוקספורד, עלה לגדולה במאה ה-19 תחת הנהגתו של בנג'מין ג'ואט ומאז הוא תופס מקום של כבוד בין הבולטים באוניברסיטה. בשנת 2006 סיימו 45.1% מן הבוגרים בו את לימודיהם עם הצטיינות בדרגה ראשונה, אחוז גבוה יותר מכל קולג' אחר באוקספורד. בטבלת נורינגטון של שנת 2006, דירוג האיכות של קולג'ים באוניברסיטת אוקספורד, דורג בייליול במקום השני. מדיה וקבצים בנושא בייליול קולג' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בייליול קולג' בייליול קולג', ברשת החברתית פייסבוק בייליול קולג', ברשת החברתית אקס (טוויטר) בייליול קולג', ברשת החברתית אינסטגרם בייליול קולג', סרטונים בערוץ היוטיוב היסטוריה ואדריכלות בבייליול קולג' (באנגלית)
939

שנת 939 היא השנה ה-39 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. רמירו השני, מלך לאון הביס את כוח המורים וחליף קורדובה עבד אל רחמאן השלישי כמעט ונהרג. העיר מדריד נכבשה על ידי הכוח הנוצרי. 13 ביולי – לאו השני, אפיפיור (נולד בתאריך לא ידוע) 27 באוקטובר – אתלסטאן, מלך אנגליה (נולד ב-895) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 939‎ נפטרים ב-939‎ מדיה וקבצים בנושא 939 בוויקישיתוף
ראסל

האם התכוונתם ל... אישים אוסטין ראסל – יזם אמריקאי אלכס ראסל – שחקן קולנוע אוסטרלי ברטראנד ראסל – פילוסוף בריטי, על שמו הפרדוקס של ראסל ביל ראסל – כדורסלן אמריקני ג'ורג' אלן ראסל – תאורטיקן של ג'ז, מלחין ופסנתרן אמריקני ג'ורג' ראסל – נהג מרוצים המתחרה באליפות הפורמולה 1 ג'ורג' ויליאם ראסל – משורר, עורך כתב עת וצייר אירי ג'נה ראסל – שחקנית וזמרת אנגלייה דאגלס ראסל – שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי בעל 2 מדליות זהב ושיאן עולם. הנרי נוריס ראסל – אסטרונום, על שמו דיאגרמת הרצספרונג-ראסל ויליאם ראסל – הפניה לדף פירושונים של אישים ששמם ויליאם ראסל ליאון ראסל – מוזיקאי אמריקני סטיב ראסל (מדען מחשב) – מדען מחשב אמריקאי, מפתח משחק המחשב החלוצי Spacewar! סטיב ראסל (פוליטיקאי) – איש צבא ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית קורט ראסל – שחקן קולנוע אמריקני קלייב ראסל – שחקן בריטי קן ראסל – במאי קולנוע בריטי קרי ראסל – שחקנית קולנוע אמריקנית אחר ג'ק ראסל טרייר – גזע של כלב הבית
תל פארעה

האם התכוונתם ל... תל אל פארעה (הדרומי) – תל ארכאולוגי בדרום הארץ, מזוהה עם שרוחן. תרצה – תל ארכאולוגי בשומרון המזוהה עם בירת ממלכת ישראל - נקרא גם תל אל פארעה (הצפוני).
CV

האם התכוונתם ל... קורות חיים – מסמך המציג אדם על פי עובדות הנוגעות אליו, נקרא גם CV (ראשי תיבות של הביטוי הלטיני Curriculum Vitae) CV - שמם של מספר דגמי מכוניות של חברת סיטרואן האגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית (בראשי תיבות: CV) - ארגון פוליטי יהודי בשנים 1938–1893 בגרמניה, שמטרתו הייתה לפעול כנגד עליית האנטישמיות באימפריה הגרמנית
מותו של חייל לויאליסט

מותו של חייל לויאליסט (בשמו המלא: איש-מיליציה לויאליסט ברגע מותו, סרו מוריאנו; באנגלית: Loyalist Militiaman at the Moment of Death, Cerro Muriano) הוא תצלום היסטורי מפורסם של צלם המלחמות הנודע רוברט קאפה, שצולם ב-5 בספטמבר 1936. בתצלום מתואר מותו של פדריקו בורל גרסיה, חייל רפובליקני, בזמן מלחמת האזרחים בספרד. החייל נתפס בעדשות מצלמתו של קאפה ממש ברגע פגיעת הכדור בו והוא נופל אחורה מעוצמת הפגיעה. הוא לבוש בבגדים אזרחיים, אך נושא חגורת כדורים מעור. הרובה שבידו הימנית נשמט עקב הפגיעה. קאפה צילם את בורל כמה תמונות מוקדמות יותר באותו יום ובהן הוא נראה בחברת חבריו ליחידה. התצלום פורסם לראשונה במגזין הצרפתי Vu ב-23 בספטמבר 1936, ומאז הופץ מספר רב של פעמים. מיד עם פרסומו נעשה התצלום לתמונה המסמלת את מלחמת האזרחים בספרד. עד היום נחשב התצלום לאחת מתמונות המלחמה החשובות והמפורסמות ביותר. בעת פרסום התצלום נשמעו טענות מהימין הקיצוני שהתמונה מזויפת. בשנת 2009 פורסם בספרד מחקר המטיל ספק באותנטיות של התצלום. במחקר נטען כי התצלום צולם כ-50 קילומטר מהמקום בו צולמה לכאורה. בנוסף, נטען כי פרדריקו בורל, החייל שמצולם בתמונה, נהרג בכלל בקרב אחר, בעוד שהסתתר מאחורי עץ. טענות רבות טענו שבורל הוא כלל לא האיש שמופיע בתמונה. ״מוות מבוים״ - פרק על חייו של רוברט קאפה בהסכת ״עושים מינהר״ אביטל בורג, עכבר העיר אונליין, חוקרים ספרדים: המוות לא היה, החייל לא נפל, והתמונה זויפה בתחילת מלחמת האזרחים, באתר הארץ, 26 ביולי 2009
ינון נאמן

ינון נאמן (כ"ג בחשוון ה'תרצ"ז, 8 בנובמבר 1936 – כ"ט בכסלו ה'תשכ"ו, 23 בדצמבר 1965) היה יוצר רב תחומי, בן קיבוץ משמר השרון, שנפטר והוא בן 29 בלבד. רקדן, כוריאוגרף, משורר, מלחין, מעבד, מנצח, סופר, שחקן ובמאי, בנוסף לעבודתו הקבועה בענפי החקלאות (לול, מטעים ומכוורת) במשק. תלמידן של גרטרוד קראוס ושרה לוי תנאי, השתתף בתיאטרון הלירי של אנה סוקולוב, בלהקות הריקוד של רינה שחם ונעמי אלסקובסקי ובמחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" בתיאטרון הקאמרי. עיקר פעילותו האומנותית הייתה בקיבוצו, בו עיצב מחדש את דמותם של החגים המסורתיים כמו את חגי העבודה והטבע, ואילו לקהל הרחב נתגלה רק בפסטיבל הזמר של שנת 1964 (תשכ"ד), בשירו "כשושנה בן החוחים" למילים מן המקורות, בביצועים של מקהלת רינת ונחמה הנדל, ובעיבודו של גיל אלדמע. לכל אחד משני פסטיבלי הזמר הבאים נתקבלו שני שירים שלו: ב-1965 (ה'תשכ"ה), היו אלה "יפה נוף" למילים של יהודה הלוי, בביצועים של נחמה הנדל (שגם עיבדה) ונשות המקהלה לזמר עם, ו"חנה על חלון יושבת" למילים של דוד פרישמן, ובביצועים של יפה ירקוני והמקהלה לזמר עם, ובעיבודו של שמעון כהן. ב-1966 (ה'תשכ"ו) היו אלה "דבש", שירו המפורסם ביותר, לו כתב גם את המילים וגם את הלחן, שבוצע על ידי הפרברים וחדוה ודוד, ו"מנהג חדש" למילים של חיים נחמן ביאליק בביצועים של האחיות שמר ועליזה עזיקרי. את שני השירים עיבד גיל אלדמע. לאחר מותו כתב אמנון בקר מילים חדשות לשיר מעזבונו של נאמן. השיר נקרא "שלכת", ומילותיו יוצרות באקרוסטיכון, את השם ינון נאמן. השיר זכה להצלחה ובוצע בין השאר על ידי חוה אלברשטיין (באלבום "כמו צמח בר"), שלישיית "בנות חוה", נורית גלרון ושולי נתן. עולם המקרא כמו מורשת ישראל היו מקורותיו ומהם לחניו לטקסטים של יהודה הלוי ושלמה אבן גבירול. יחד עם זאת, קשוב היה לטבע, לעבודתו בחקלאות ולנופי הארץ, וכל אלה באו לידי ביטוי ביצירתו. "ראשית קציר" בעריכת ש. קפלן, בהוצאת המרכז לחינוך ותרבות. "ינון", חוברת לזכרו בהוצאת הקיבוץ המאוחד ומשמר השרון. ינון נאמן, כתבים - מכלול יצירתו הספרותית של ינון נאמן. עורכים: לאה צבעוני ועוזי שלו, צבעונים הוצאה לאור, 2023 מדיה וקבצים בנושא ינון נאמן בוויקישיתוף ינון נאמן, באתר שירונט ינון נאמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ינון נאמן, באתר Discogs (באנגלית) ינון נאמן, דף שער בספרייה הלאומית האזנה לשירי ינון נאמן. מילות השיר שלכת באתרו של אמנון בקר (ניתן גם להאזין). אתר לזכרו של ינון נאמן. השיר "דבש" באתר השפה העברית. ינון נאמן באתר "פינת חי". "הכל זהב"- תוכנית מיוחדת לזכרו של ינון נאמן, שודר בקול ישראל. ינון נאמן באסופת "מלחיני משוררים ישראלים" בעריכת דודו אלהרר, האתר של נילי דגן מידע על ינון נאמן בקטלוג הספרייה הלאומית אתר הספרייה הלאומית, ערך : גיל אלדמע, "מנהג חדש בא למדינה", (עיבוד), (זמר), נושא ישן : חזור, נושא ישן : נעורים, נושא ישן : הרכב מקהלה (2 קולות), ינון נאמן, חיים נחמן ביאליק (1934), גיל אלדמע, מתוך שירים למקהלה, משרד החינוך התרבות והספורט, (עמוד 39) ינון נאמן, אלוהים, רק אתה היודע את סיבת כאבי, באתר הארץ, 15 במרץ 2023
כוכבים בהירים

המונח "כוכב בהיר" מפנה לכאן. לערך העוסק בסרט קולנוע בשם זה, ראו כוכב בהיר (סרט). כוכבים בהירים בולטים בשמי הלילה משום שהם קרובים יחסית לכדור הארץ או משום שהבהירות המוחלטת שלהם גדולה במיוחד. זו רשימת 50 הכוכבים הבהירים ביותר בשמי הלילה (עד דרגת בהירות נראית 2.0) כפי שהם נצפים בעין. משום כך דרגת הבהירות מתייחסת לבהירות באור נראה בלבד; וכוכבים כפולים מופיעים ברשימה על פי הבהירות הכוללת של המערכת ולא בנפרד. להשוואה, ניתנת הבהירות הנראית המקסימלית של הגופים במערכת השמש, שניתנים לצפייה בעין: הירח - 12.9- נוגה - 4.6- צדק - 2.9- מאדים - 2.9- כוכב חמה - 1.9- שבתאי - 0.2- הכוכבים הבהירים ביותר על פי קטלוג היפרכוס
אחמד אבן טולון

אחמד אבן טולון (בערבית: أحمد بن طولون; 20 בספטמבר 835 – 14 במאי 883) היה מושל מצרים תחת החליפות העבאסית ולאחר מכן מרד בעבאסים וייסד את שושלת טולון העצמאית ששלטה על הלבנט. אחמד אבן טולון היה בנו של ממלוכ שמונה להיות מושל במצרים מטעם בית עבאס. אבן טולון קיבל הוראה מהחליפה לדכא את המרד בארץ ישראל של המושל אמג'ור. טולון אכן כבש את אזור א-שאם (ארץ ישראל וסוריה), אך סיפח את השטח למצרים והפסיק את תשלומי המיסים לבגדאד. אבן טולון היה המייסד והראשון מבין שושלת של שליטים טולוניים, ששלטו במצרים במשך 37 שנים, ומתוקף כך גם בארץ ישראל ובירושלים. מתקופת שלטונם בעיר לא נשאר זכר כלשהו, אך מקור ערבי אחד מזכיר מדרשה ללימודי האסלאם בירושלים מתקופת הממלוכים בשם מדרסת אלטולוניה. בשכונה המזרח ירושלמית ואדי אל-ג'וז קרוי רחוב, על שמו של אבן טולון. אבן טולון פעל רבות לביסוס שלטונו וממלכתו. הוא שיקם תעלות השקיה וסכרים, בנה באזור קהיר של היום את מסגד אבן טולון שעומד על תלו עד היום. בארץ ישראל היה מישור החוף מוזנח מאז הכיבוש הערבי וערי החוף נתפסו כערי גבול. אבן טולון שיקם את ערי החוף והקים את חלקן מחדש: קיסריה – שופצה. יפו – ידוע ששופצה (אם כי אין שרידים לכך). עכו – שוקמו בה החומות וכן שופץ הנמל בתכנון האדריכל אבו באקר. בנמל הוקם שובר גלים בעזרת עצי שקמה. בכך, העיר הפכה לעיר נמל מרכזית במזרח אגן הים התיכון. נבנתה שורת מצודות לאורך הים. סלילת מעלה אילת כחלק מ"דרב אל חאג'" ממצרים למכה. בשנת 883 אבן טולון נרצח על ידי אחת מנשותיו כשרחץ באמבטיה, מקנאה. דודו של אבן טולון ירש אותו אך מאבקי ירושה מתמשכים הביאו לקריסת השושלת הטולונית וב- 905 הצליחו העבאסים להשיב את שלטונם בשטח. מדיה וקבצים בנושא אחמד אבן טולון בוויקישיתוף אחמד אבן טולון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גריפית, ה. ס., ארץ הקודש וטקסטים בערבית קדומה, "קתדרה" לתולדות ארץ ישראל וישובה, תשרי תשנ"ד, ספטמבר 1993, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים. אנציקלופדיה וילנאי לירושלים, כרך א', עמוד 16 מיכאל ארליך, יפו בימי הביניים, כנס יפו לדורותיה יוני 2004 אלי שילר, עכו ואתריה - הוצאת אריאל (ירושלים תשמ"ג), עמודים 19-20) מנחם מרקוס / מדריך ישראל החדש - כרך 15: הר הנגב והערבה (2001), עמוד 123
ריכרד מיכאל קבנר

ריכרד מיכאל קבנר (בגרמנית: Richard Koebner; ה'תרמ"ה, 1885 – ט' באייר ה'תשי"ח, 29 באפריל 1958) היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים ומייסד החוג להיסטוריה באוניברסיטה. ריכרד קבנר, בנו של רופא, נולד בברסלאו. למד באוניברסיטאות של ברסלאו, ז'נבה וברלין. מוריו בברלין היו ההיסטוריונים הנס דלבריק, אלפרד הרמן (אנ') ואדוארד מאייר, הפילוסופים מקס דסואה (אנ') ואלויס ריל והכלכלן איגנץ יסטרוב (אנ'). בברסלאו למד סוציולוגיה מפי ורנר זומבארט ופסיכולוגיה מפי הרמן אבינגהאוס, ובז'נבה למד אצל הפדגוד פאול דיפרואה (Paul Duproix). קיבל תואר דוקטור בברלין ב-1911 על עבודה שכותרתה "תפיסת הנישואין לקראת סוף ימי הביניים הגרמניים" (Die Eheauffassung des ausgehenden deutschen Mittelalters). ב-1920 מונה למרצה לימי הביניים והעת החדשה באוניברסיטת ברסלאו. ב-1933, עם עליית הנאצים לשלטון, פוטר ממשרתו באוניברסיטה. עזב את גרמניה ב-1934 ועלה לארץ ישראל. הקים ביחד עם יצחק בער ואביגדור צ'ריקובר את החוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. מונה כפרופסור וכמופקד הקתדרה על שם ססיל ליאן באוניברסיטה. היה אחד מארבעת המרצים הראשונים שהורו בחוג. ב-1955 פרש מהאוניברסיטה העברית כפרופסור אמריטוס. לכבוד יציאתו לגמלאות נערך בירושלים הכנס הראשון של החברה ההיסטורית הישראלית בהשתתפות מאות חוקרים. לאחר פרישתו שימש במשך שלוש שנים כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטת מנצ'סטר, עד לפטירתו בט' באייר ה'תשי"ח, 29 באפריל 1958, בלונדון. קבנר התמחה בימי הביניים, ביחס בין תודעה היסטורית לדיסציפלינה היסטורית. מחקריו עסקו בהיסטוריה חברתית וכלכלית של ימי הביניים והעת החדשה של המערב, עם דגש על אנגליה. לזכרו הוקם מרכז מינרבה על שם ריכרד קבנר להיסטוריה גרמנית באוניברסיטה העברית. ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים. יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; ריכרד קבנר, בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך א, עמ' 502. חוברת הזיכרון של האוניברסיטה העברית על פרופ' ריכרד מיכאל קבנר ז"ל, ירושלים תשי"ט. יהושע אריאלי, "ריכרד מ' קבנר ומשנתו: היסטוריה ותודעה היסטורית", בתוך: תולדות האוניברסיטה העברית בירושלים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים, תשנ"ז 1997, 574-541. ריכרד קבנר, "על הוראת היסטוריה בירושלים", ירושלים 2018 (המסה ראתה אור בראשונה בשנת 1952 ותורגמה לעברית לרגל התערוכה "הוראת שעה" שנערכה בספרייה בלאומית בסתיו-חורף 2019-2018). אתר האינטרנט של מרכז מינרבה להיסטוריה גרמנית על שם ריכארד קבנר הוראת היסטוריה בירושלים. הקלטת וידאו של שיח גלריה שהתקיים בספרייה הלאומית בירושלים בעקבות התערוכה "הוראת שעה" (המפגש הוקדש לתיאור פועלו והגותו של קבנר) ריכרד קבנר (1885-1958), דף שער בספרייה הלאומית Richard Koebner, DIE EHEAUFFASSUNG DES AUSGEHENDEN DEUTSCHEN MITTELALTERS, Archiv für Kulturgeschichte 9, 1911, עמ' 136–198 doi: 10.7788/akg-1911-0202 ארכיון ריכרד מיכאל קבנר, בספרייה הלאומית
אנדראס רוזנדל

אנדראס רוזנדל בדנית: Andreas Cristian Rosendahl‏ (1864 – 7 בינואר 1909) היה שחמטאי יהודי-דני[1]. רוזנדל ניצח בתחרות קופנהגן 1895, הגיע רביעי בתחרות סטוקהולם 1897 (האליפות הראשונה של ארצות הצפון, ניצח: סוון אוטו סוונסון), וחלק מקום 3–4 בתחרות קופנהגן 1899 (האליפות השנייה של ארצות הצפון, ניצח: יורגן מולר). אנדראס רוזנדל, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא דנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שטרופוואפל

שְטְרוּפְּוַואפֶל (בהולנדית: Stroopwafel, ‏האזנה‏Ⓘ‏; במקור: Siroopwafel, סירופוואפל) הוא ופל דקיקה ועגולה ממולאת בסירופ, כיום על פי רוב סירופ תירס עשיר בפרוקטוזה עם טעם קרמל. אפיפית השטרופוואפל המסורתית עשויה מתערובת של קמח, חמאה, סוכר חום, ביצים, שמרים וחלב. כדור מהבלילה מונח על דפוס אפיפיות (waffle iron) ומשוטח לאפיפית דקה ועגולה, עם הטבעה של דוגמת רשת. האפיפית נפרסת לשני חצאים עגולים דקים עוד יותר בעודה חמה, וביניהם נמרח סירופ הכולל חמאה, קינמון וסוכר חום. שני החצאים מודבקים יחדיו ככריך. המרכיבים בשטרופוואפל תעשייתי יכולים להיות מגוונים יותר. על אריזת שטרופוואפל הולנדי מתוצרת Euro Shopper המיוצר בטילברך, הולנד, נרשם: סירופ גלוקוזה עשיר בפרוקטוזה 41%, קמח, שמנים צמחיים מוקשים חלקית, סוכר, אבקת חלב רזה, ביצים, קמח סויה, חומרי התפחה, מלח, תבלינים, חומרים מתחלבים (לציטין סויה), וצבעי מאכל (קרוטן). השטרופוואפל נוצר לראשונה, על פי ייחוס נפוץ, בחאודה, הולנד. במרבית המקורות נרשם כי יצורו החל בסוף המאה ה-18 (מקורות ספורים טוענים 1784), אם כי המצאתו מיוחסת למספר אנשים שונים, ולעיתים מתאחרת לתחילת המאה ה-19. קיים מסמך המהווה מתכון רשמי, שתוארך ב-1840. על פי הסיפור, אופה שנותר עם שאריות יבשות ופירורים רבים, החליט למכור אותם בשנית על ידי איגוד הרכיבים יחדיו בסירופ סמיך ואפייתו. במאה ה-19 כבר היו למעלה מ-100 מאפיות בחאודה שמכרו שטרופוואפל. מוכרי דוכנים בירידים שונים בסביבת חאודה החלו מייצרים שטרופוואפל במקום לדרישת הקהל בסוף המאה ה-19, ובתחילת המאה ה-20 החלו מפעלים מסחריים לייצרו. ב-1960 היו 17 מפעלי שטרופוואפל בחאודה לבדה, מהם נותרו היום 4 פעילים. שטרופוואפל נמכר כיום במרכולים וברשתות שיווק בכל רחבי הולנד ונחשב נכס צאן ברזל בתרבות הקולינרית המקומית. השטרופוואפל מיוצא לחנויות מתמחות בכל רחבי העולם, ואף מיוצר מקומית בשווקים מסוימים בהתאם לביקוש. הם נמכרים באינטרנט בשלל אתרים, לרבות באמאזון, בשל שרידותם הגבוהה. ניתן למצוא שטרופוואפל הולנדי גם במרכולים בישראל. שטרופוואפל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שם הממתק נהגה בהולנדית גם במדינות דוברות אנגלית, כמילה מושאלת. StroopwafelShop.com - history and recipe
יירן מלר

יירן מלר (בדנית: Jørgen Møller‏; 4 בנובמבר 1873 – 20 בנובמבר 1944) היה שחמטאי דני. מלר זכה פעמיים באליפות השחמט של ארצות הצפון, בתחרות קופנהגן 1899, האליפות השנייה של ארצות הצפון ובגטבורג 1901, (האליפות השלישית של ארצות הצפון. בתחילת הקריירה השחמטאית חלק מלר מקום 4–5 בתחרות קופנהגן 1895 (ניצח: אנדראס רוזנדל), הגיע למקום השני לאחר סוון אוטו סוונסון, בתחרות סטוקהולם 1897 (האליפות הראשונה של ארצות הצפון) והגיע רביעי בתחרות קופנהגן 1907, (האליפות השישית של ארצות הצפון, ניצח: פאול לאונהרדט ). בשנת 1920 חלק מלר מקום 13–14 בתחרות גטבורג (ניצח: ריכרד רטי). בשנת 1923 הגיע למקום השישי בתחרות קופנהגן (ניצח: אהרון נימצוביץ' ). שמו של מלר קשור להתקפת מלר בפתיחה האיטלקית (1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ג3 פו6 5. ד4 ה:ד4 6. ג:ד4 רב4+ 7. פג3 פ:ה4 8. 0-0 ר:ג3 9. ד5) ולהגנת מולר בפתיחה הספרדית (1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רב5 א6 4. רא4 פו6 5. 0-0 רג5) Litmanowicz, Władysław & Giżycki, Jerzy (1986, 1987). Szachy od A do Z. Wydawnictwo Sport i Turystyka Warszawa. ISBN 83-217-2481-7 (1. A-M), ISBN 83-217-2745-x (2. N-Z). יירן מלר, באתר צ'סגיימס (באנגלית) Nordic Champions 1897-1997, באתר The Danish Chess Federation Pohjoismaiden mestaruus, באתר ShakkiNet Chessmetrics Player Profile: Jørgen Møller, באתר Chessmetrics ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא דנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הים הכספי

הים הכספי או ים מזנדראן (בחלק מן השפות המקומיות: הים הכוזרי), על אף שמו, הוא אגם מליח המצוי בין אסיה לאירופה. הים הכספי הוא האגם הגדול בעולם, ושטחו 371,000 קמ"ר (דומה לשטחה של יפן). הים הכספי נמצא בין המדינות: רוסיה, אזרבייג'ן, איראן, טורקמניסטן וקזחסטן, וממערב לו נמצאים הרי הקווקז. אין ממנו יציאה כלשהי למקור מים אחר, ומפלס המים בו נשמר על ידי התאדות בלבד. המליחות בים הכספי היא 1.2% (12 גרם לליטר), בערך כשליש מהמליחות הממוצעת של מי ים. האגם קרוי על שם העם הכספיאני (אנ'), עם עתיק שחי באזור. הים הכספי, בדומה לים השחור ולימת אורמיה, הוא שארית מהים העתיק פארטתיס. לפני כ-5.5 מיליון שנים, בעקבות התרוממות טקטונית וירידה בגובה הים הפך הים למוקף יבשה. מפה מדויקת ראשונה של האגם נוצרה ב-1716 על ידי אלכסנדר בקוביץ'-צ'רקסקי, שנשלח לאזור בפקודת פיוטר הגדול. הוא אף הקים שלושה מבצרים על גדות האגם, כבסיס להתפשטות האימפריה הרוסית מזרחה, לאזור ה"טרנס-כספי", כלומר מרכז אסיה. תוכניות סובייטיות שאפתניות לחיבור הים הכספי לים האזובי, חלקו הצפוני של הים השחור, באמצעות פרויקט תעלת אירואסיה המכונה לעיתים "תעלת מניץ'", החלו במרץ רב משנת 1932, אך העבודה מעולם לא הושלמה בפועל. כיום ברוסיה נחשבת התוכנית לבלתי כדאית מבחינה כלכלית, אם כי הנושא חוזר ועולה מדי פעם. בשנת 1980, על רקע דאגה מירידת מפלס מי הים הכספי עקב אידוי, נחסמה התעלה שהוליכה מים ממנו אל לגונת גאראבוגאזקול, וזו התייבשה כליל עד 1984. ביוני 1992, לאחר שמפלס מי הים הכספי שב לעלות, נפרץ המחסום בתעלה שבינו לבין הלגונה והיא הוצפה שוב. בשנת 2003 נחתם הסכם בין רוסיה, אזרבייג'ן וקזחסטן לחלוקת חלקו הצפוני של הים הכספי (64% מהאגם) ביניהן. איראן וטורקמניסטן לא הסכימו לחלוקה זו. בים הכספי גדל החידקן הרוסי, שהוא דג אשר מביציו מופק הקוויאר. דיג יתר הביא לסכנת הכחדה של דגי החידקן באזור, וכיום פעילי איכות הסביבה פועלים להפסקת הדיג בים הכספי. בנוסף, שכן באזור זה, עד לאמצע המאה ה-20, הטיגריס הכספי. באזור הים הכספי נמצאים שדות עשירים של נפט וגז טבעי. על פי התחזיות, כושר ייצור הנפט מהים הכספי, יגיע לכ-1.5 מיליון חביות ליום (240,000 קוב ליום), שווה ערך לתפוקת הנפט של מקסיקו. קיימות הערכות שונות לגבי היקף העתודות באזור, הערכות הנעות בין 32–220 מיליארד חביות של נפט. הים הכספי מהווה למעשה אגם סגור. נהר הוולגה ונהר האורל מהווים 80% מהזרימה לאגם. אין לים הכספי מוצא, והוא מאבד את מימיו בהתאיידות בלבד. גובה פני הים משתנה באופן קיצוני במהלך השנים. מספר מעבורות חוצות את הים הכספי. אקרנופלן - מפלצת הים הכספי שדה טנגיז צינור הנפט באקו-טביליסי-ג'ייהאן איטיל - בירת ממלכת הכוזרים הפלישה המונגולית לאזור הים הכספי מדיה וקבצים בנושא הים הכספי בוויקישיתוף תוכניות שיקום הים הכספי I. S. Zonn, A. N. Kosarev, Andrey G., The Caspian Sea Encyclopedia אזרית, טורקית, ערבית ופרסית הים הכספי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)