laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מתוק מדבש

מתוק מדבש הוא פירוש שכתב רבי דניאל פריש לספר הזוהר. היסוד לכתיבת הביאור החל בחיבור ספרו הראשון ספר אוצר הזוהר (ארבעה כרכים, ירושלים, ה'תשל"ו), שכולל בתוכו מפתח שעובר סביב כל חלקי ספר הזוהר ומראה מקום לענייני הזוהר בחלוקה לפי ערכים. מלאכת כתיבת הביאור הגדול מתוק מדבש החל בעקבות בקשת רבו האדמו"ר רבי אברהם יצחק קאהן מתולדות אהרן (בעל דברי אמונה), הרבי הראה לו גיליון בכתב ידו ובו פירוש על הזוהר. האדמו"ר אמר לרב דניאל כי קיבל מהחוזה מלובלין שלפני ביאת המשיח יחובר פירוש על ספר הזוהר בדרך הפשט, האדמו"ר מתולדות אהרון אמר לרב דניאל פריש כי החל בכתיבת החיבור, אך אין בו כח להמשיך ולסיימו, ולכן הוא מבקש ממנו לעשות זאת. הפירוש נכתב על סדר ספר הזוהר, בשפה פשוטה ועל פי קבלת האר"י. הסכמות לספר ניתנו על ידי רבי משה אריה פריינד (גאב"ד העדה החרדית), האדמו"ר רבי אברהם יצחק קאהן מתולדות אהרן, הרב יחיאל פישל אייזנבאך, רבי יעקב מאיר שכטר ורבי יוסף ליברמן. בהקדמה לספר מרחיב המחבר להסביר את יסודות דרכו בכתיבת הביאור. פירושו שמתבסס על דרך קבלת האר"י נכתב גם לפי דברי מפרשי ספר הזוהר בהם: ספר אור החמה לרבי משה קורדוברו, כתבי רבי חיים ויטאל, רבי אברהם גלאנטי, ספר מקדש מלך, עטרת צבי לרבי צבי הירש מזידיטשוב, זהר חי, דמשק אליעזר ומספרים נוספים. סדרת הספרים כולל 21 כרכים והיא יצאה לאור בין השנים ה'תשנ"ג לה'תשס"א בהוצאת מכון יוסף דעת שעל ידי מוסדות אנשי מעמד בירושלים. פירוש תקוני זהר יצא לאור בשנת ה'תשס"א בשלושה כרכים. פירוש על זוהר חדש יצא לאור בשלושה כרכים בשנת ה'תשס"א. חלק האדרות יצא לאור לראשונה בירושלים, ה'תשס"ה. הספר יצא לאור במהדורות רבות ובשל העומס הרב על מוסדות ישיבת אנשי מעמד הוקם מכון מתוק מדבש שהחל להדפיס ולהפיץ את הביאור על הזוהר, המכון הוציא את סדרת הספרים במהדורה חדשה ומנוקדת. מדי שבוע מוציא מכון "מתוק מדבש" עלון שבועי מתורת הזוהר עם ביאור מתוק מדבש, וכן מפעם לפעם מוציא קונטרסים של ביאור מאמרי הזוהר עם מתוק מדבש בנושאים שונים, כגון: קדושת בית הכנסת ובית המדרש, מאמרי הקטורת, מאמרי רפואה שלימה, כיבוד אב ואם ועוד. הרב יצחק רצאבי כתב שהפירוש "מתוק מדבש" על הזוהר הוא פירוש בר סמכא שנכתב על ידי צדיק. גם הרב שמואל אוירבך והרב עזריאל אוירבך תמכו בפירוש זה לעומת פירושים אחרים. מתוך החיבור חיבר רבי דניאל פריש את סדרת הספרים "נגלות הזוהר" (11 כרכים) ובו מלוקטים כל דברי האגדה והמדרשים הפזורים בספר הזהר עם הביאור מתוק מדבש. פירוש הזוהר הכתר והכבוד שעל ידי מוסדות אביר יעקב נהריה בראשות הרב דוד אבוחצירא בהוצאת מכון אור לישרים - עוז והדר, מתבסס בעיקרו על פירוש זה של רבי דניאל פריש. מלבד הקונטרסים היוצאים לאור על ידי המכון מפעם לפעם בנושאים שונים, יצאו לאור גם ספרי ליקוט רבים מתוך הזוהר מתוק מדבש, מהם: סידור השלם עם קטעי ביאור מתוך הזוהר מתוק מדבש ספר תהילים עם ביאורי הזוהר מתוק מדבש הגדה של פסח עם מאמרי הזוהר בביאור מתוק מדבש סידור לפסח עם מאמרי הזוהר מתוק מדבש מאמרי הזוהר הקדוש - מתוק מדבש זמירות לשבת קודש עם מתוק מדבש האתר הרשמי של מכון מתוק מדבש ספר אוצרות הזוהר שהיווה יסוד לכתיבת הביאור - חלק א (ערכים א-ט), באתר אוצר החכמה, חלק ב (ערכים י-מ), באתר אוצר החכמה, חלק ג (ערכים נ-ר), באתר אוצר החכמה, חלק ד (ערכים ש-ת), באתר אוצר החכמה מתוך תולדותיו בקצרה באתר מכון מתוק מדבש. ביטאון העדה, גיליון 1380. דעת מרן שליט"א בנוגע למפרשי ספר הזוהר ולספר הסולם באתר 'פורטל תורני למורשת יהדות תימן' של מוסדות "יד מהרי"ץ" מתוך שיעור שמסר במוצאי שבת פרשת שמות בשנת ה'תש"ע. זאת לדבריו בניגוד לפירוש הסולם שלדבריו אין ללמוד בו. מבוא לספר.
קוקסינל (פירושונים)

קוֹקְסִינֵל֫ הוא התעתיק בעברית למילה Coccinelle, שהיא השם בצרפתית לחיפושית "פָּרַת מֹשֶׁה רַבֵּנוּ". האם התכוונתם ל... קוקסינל – שם הבמה של ז'אקלין שארלוט דיפרנואה (1931–2006), אמנית צרפתייה טרנסקסואלית קוקסינל (עגה) – כינוי גנאי לטרנסקסואלים ולטרנסג'נדרים בהתייחס לדמותה ולשם הבמה של ז'אקלין שארלוט דיפרנואה, ראו טרנסקסואליות וטרנסג'נדר "פָּרַת מֹשֶׁה רַבֵּנוּ" (שם עממי) – ראו מוֹשִׁית הַשֶּׁבַע (שמה הרשמי), מין של חיפושית מהסוג מושית שבמשפחת המושיתיים פולקסווגן חיפושית – דגם המכונית הראשון מתוצרת חברת פולקסווגן הגרמנית, שיוצר בשנים 1938–2003, הנקרא בצרפתית "פולקסווגן קוקסינל" ובקצרה "קוקסינל" חיפושית (פירושונים) קוקס (פירושונים) השם המלא בצרפתית, Coccinelle à sept points (קרי קוֹקְסִינֵל֫ אַ סֵפּ פּוּאַה֫), מקביל לשם המדעי בלטינית Coccinella septempunctata ופירושו "שנית שבע הנקודות", על שום צבעה של החיפושית ושבע הנקודות השחורות הנראות על כנפיה כשהן מכונסות. כלומר בצרפת בחרו לכנות את הדגם במין פרטני של חיפושית (פרת משה רבנו), להבדיל מהשם המקורי בגרמנית Käfer (קרי קֵ֫פָה) שפירושו פשוט "חיפושית".
ואלי סאנס

ואלי סאנס (באנגלית: Valley Suns) היא קבוצת כדורסל אמריקאית מטמפה, אריזונה, המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA ומסונפת לפיניקס סאנס מליגת ה-NBA. לפיניקס סאנס היו בעבר שלוש קבוצות מסונפות לה בליגת הפיתוח של ה-NBA: אלבקרקי ת'אנדר בירדס (2005–2008, כיום קליבלנד צ'ארג'), בייקרספילד ג'אם ונורת'רן אריזונה סאנס (2011–2016 בבייקרספילד, 2016–2021 באריזונה; כיום מוטור סיטי קרוז). מאז 2021 לא הייתה למועדון קבוצה בליגת הפיתוח, וקבוצת ה-NBA יכלה לשלוח שחקנים לכל קבוצה בליגה כרצונה. ב-14 בפברואר 2024 הוקמה הקבוצה רשמית בטמפה, אריזונה, והוכרז כי היא תשחק את משחקי הבית שלה במולט ארנה שבקמפוס אוניברסיטת המדינה של אריזונה, אולמה הביתי של מועדון ה-NHL המפורק אריזונה קויוטיס. ב-22 במאי הוכרזו שם הקבוצה, ואלי סאנס (על שם כינויו של המטרופולין של פיניקס, עמק השמש – Valley of the Sun), שנבחר בתחרות בין אוהדים, וסמלילה, המציג את האותיות V ו-S בצורת שמש בצבעי סגול וכתום, כשל הקבוצות האחיות שלה – פיניקס סאנס ופיניקס מרקורי. הסאנס יחלו לשחק בעונת 2024/25, ודראפט ההרחבה שלהם נערך ב-13 ביוני 2024. עם הקמת הקבוצה, לראשונה בהיסטוריה לכל קבוצות ה-NBA יש קבוצת בת בליגת הפיתוח. אתר האינטרנט הרשמי של ואלי סאנס ואלי סאנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ואלי סאנס, ברשת החברתית אינסטגרם Phoenix Suns' NBA G League Affiliate To Debut In 2024-25 Season As All 30 NBA Teams Now Have G League Affiliate, ליגת הפיתוח של ה-NBA, ‏14 בפברואר 2024 Valley Suns Oficially Introduced as Suns G League Affiliate Team, פיניקס סאנס, ‏22 במאי 2024 דראפט ההרחבה 2024/25, באתר ליגת הפיתוח של ה-NBA
שוכין

שוּכִּין (בערבית: شوكين) הוא כפר שיעי, לבנוני בנפת א-נבטיה, מחוז א-נבטיה. הכפר שוכן בגובה ממוצע של 540 מטרים מעל פני הים, כ-3 קילומטרים דרומית לא-נבטיה, ליד הכביש המוביל לתיבנין. הכפר קיבל "עצמאות" בשנת 2004. קודם לכן הוא היה חלק מהכפר מייפדון (ער') שממזרח ובצמוד לו. במרחק של כ-2 קילומטרים ממערב לשוכין שוכנת העיירה ג'בשית. החוקר הלבנוני אניס פריחה העריך שהשם מגיע מהשורש הארמי ס-ו-ך (سوك) או ש-ו-ך (شوك), או מהמילה המקבילה בסורית "שוך", שמשמעותה קוץ או גדר. הכפר נבנה על חורבות יישוב קדום. בכפר ובסביבתו הקרובה ננמצאו סרקופגים וכן מערות קבורה חצובות בסלע. במרשם התושבים הלבנוני, היו רשומים בכפר 966 בוגרים, בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני. الجامعة اللبنانية | مركز المعلوماتية القانونية :: التشريعات النافذة :: انشاء بلدية في بلدة شوكين قضاء النبطية-محافظة النبطية :: المواد :: 1, 77.42.251.205 معلومات عن بلدة شوكين - Choukine، قضاء النبطية في محافظة النبطية، حسب لوائح الناخبين الرسمية الصادرة عن وزارة الداخلية اللبنانية لسنة ٢٠١٤, إعْرَفْ لبنان (בערבית)
היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה

היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה (ביפנית: 杉原千畝記念館) הוא מוזיאון השוכן בעיר יאוטסו שבמחוז גיפו שביפן. המוזיאון מספר למבקריו את סיפורו של צ'יאונה סוגיהארה, דיפלומט יפני, יליד העיר, שהציל את חייהם של אלפי יהודים כאשר כיהן כקונסול יפן בקובנה, ליטא. המוזיאון כולל עשרה חלקים, כולל שחזור של משרד הקונסוליה היפנית בקובנה. בנייתו של היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה הסתיימה ב-2000. ההיכל נבנה מעצי ברוש יפני ממחוז גיפו והוא מדגיש את ההבדלים התרבותיים בין ליטא לבין המחוז. ההיכל עבר שיפוצים ב-2017 במסגרתם פנים ההיכל שוחזר כדי שיראה אותנטי יותר. בהיכל הזיכרון מבקרים כ-200,000 איש בשנה, מתוכם כ-2,000 מגיעים מישראל. היכל הזיכרון מחולק לעשרה חלקים שמסומנים באותיות A-J. חלקים A ו-B מקנים למבקרים את הרקע לשואה ולרדיפת היהודים על ידי הנאצים. חלקים C עד E מספרים על החלטתו של סוגיהארה להנפיק אשרות ועל האופן שבו הוא סייע ליהודים להימלט מאירופה. חלקים F עד J דנים בהשפעה של האשרות של סוגיהארה על אלו שנמלטו, ואלו החלקים בהיכל בהם גם מוצגים מכתבי התודה מפליטים יהודים ו"דוחות הנחיתה של טסורוגה", סיפורים של פליטים יהודים רבים שבסופו של דבר נמלטו לנמל טסורוגה. בהיכל מוצג גם "ההחלטה", שחזור של משרדו של סוגיהארה בקובנה, שם המבקרים יכולים לחוש את הדילמה של סוגיהרה ולהגיע בכוחות עצמם להחלטה. פארק ג'ינדונוקה הוא הפארק בו נבנה היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה. הפארק מחולק לארבעה חלקים: אזור הזיכרון, אזור הגישה, אזור התרבות ואזור שעשועים. בפארק ניצבות שתי אנדרטאות מרכזיות, "האנדרטה לשלום עולמי" באזור הזיכרון שמעבירה את התקווה לשלום עולמי, ו"אנדרטת אשרות החיים", שמראה את התקווה שנוצרה בעקבות האשרות שהוענקו על ידי סוגיהארה. שתי האנדרטאות הוקמו ב-1996. אתר האינטרנט הרשמי של היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה בוויקישיתוף היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה, ברשת החברתית פייסבוק "More than 20 Thousand Euros Collected for Sugihara House Renovation". BalticAsia. 2017-01-14. "Imparting the Spirit of Peace and Humanity to Future Generations / The Government of Japan - JapanGov -". The Government of Japan - JapanGov
Neo Geo Pocket

ה-Neo Geo Pocket היא קונסולת ניידת בצבעי שחור לבן ששוחררה על ידי SNK. זו הייתה הקונסולה הניידת הראשונה של החברה, והיא חלק ממשפחת Neo Geo. היא הופיעה לראשונה ביפן בסוף 1998 ונמכרה בעיקר ביפן ובהונג קונג. המערכת וכל חמשת המשחקים באנגלית זכו להפצה מוגבלת במערב, שם ניתן היה להזמין אותה ישירות מ-SNK USA. ה-Neo Geo Pocket זכה למכירות נמוכות מהצפוי, וייצורה הופסק ב -1999,היורשת שלה הייתה Neo Geo Pocket Color למרות שהמערכת נהנתה מחיים קצרים בלבד, היו כמה משחקים משמעותיים שפורסמו במערכת כמו Samurai Shodown!, ומלך הלוחמים R-1 ומטאל סלאג. הקונסולה הייתה הקונסולת ניידת הראשונה של החברה והיא חלק ממשפחת Neo Geo. היא הופיעה לראשונה ביפן בסוף 1998 ונמכרה בעיקר ביפן ובהונג קונג. Neo Geo Pocket היה אמור לצאת ב-22 באוקטובר 1998 עם שמונה כותרים בהשקה. המערכת וכל חמשת המשחקים באנגלית זכו להפצה מוגבלת במערב, שם ניתן היה להזמין אותה ישירות מ-SNK ארצות הברית. ה-Neo Geo Pocket קיבל את פרס העיצוב הטוב בשנת 1998. ולמרות זאת סך מכירות היו נמוכות מהצפוי וייצורה הופסק ב -1999 . מעבד ליבה 16-bit Toshiba TLCS-900H עם ביצועים גבוהים תצורת בנק של 32 סיביות /16 סיביות ב-6.144 MHz מסך וירטואלי 256×256, 16 פלטות לכל מישור, 64 ספרייטים לכל פריים Z80 מעבד 8 סיביות לשליטה בשבב הסאונד SN76489 מקביל ל-Soundchip (שלושה מחוללי גוונים של גל ריבוע, מחולל רעש לבן אחד, וגישה ישירה לשני ממירים דיגיטליים-אנלוגיים ) I/O טורי SIO, ערוץ אחד ב-19200 סיביות/שניות זיכרון פנימי של 4 סיביות SNK הוציאה את ה-Neo Geo Pocket בשמונה צבעים שונים: כחול פלטינה, כסף פלטינה, לבן פלטינה, שחור פחמן, כחול מייפל, כחול הסוואה, חום הסוואה וקריסטל לבן. בסך הכל פותחו רק תשעה משחקים עבור Neo Geo Pocket. משחקי הקונסולה התאימו גם עם Neo Geo Pocket Color, למרות שהמשחקים יופיעו בצבעים מונוכרומים על Neo Geo Pocket. כמו כן, ה-NGPC תואם לאחור וניתן לשחק את כל המשחקים על ה-Neo Geo Pocket. לאחר שחרורו של ה-NGPC, שישה כותרים קיבלו התאמות לקונסלות החדשות, שעודכנו כך שיכללו צבע. מדיה וקבצים בנושא Neo Geo Pocket בוויקישיתוף Kotaku (2012-02-12). "Screw the Vita, Let's Talk About the Other NGP". Kotaku (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-09-06. "NEOGEO POCKET". SNK USA (באנגלית אמריקאית). 1999-10-05. אורכב מ-המקור ב-1999-10-05. נבדק ב-2024-02-19. "Neo Geo Pocket NEOP 10010". Japan Design Promotion Association (ביפנית). 1998. אורכב מ-המקור ב-14 במאי 2015. נבדק ב-6 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) ネオジオポケット [Neo Geo Pocket]. ハンディゲームマシンコンプリートガイドデラックス ゲームギア・ワンダースワン・ネオジオポケットEdition [Handy Game Machine Complete Guide Deluxe: Game Gear, WonderSwan, Neo Geo Pocket Edition] (ביפנית). Shufunotomo. באוקטובר 2020. p. 142, 143. ISBN 9784074447602. {{cite book}}: (עזרה)
ככה לא בונים חומה

"ככה לא בונים חומה" הוא ביטוי שנאמר על ידי השדרן יורם ארבל במהלך משחק כדורגל בין נבחרת ישראל לנבחרת אוסטרליה ב-19 במרץ 1989. המשפט הפך לאחד הביטויים המפורסמים והמזוהים ביותר עם ארבל, ועם שידורי ספורט בכלל. כמו כן גם נצרב מאז כמטבע לשון בלקסיקון המקומי הישראלי. הביטוי נאמר במשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990, באצטדיון רמת גן. בדקה ה-72, לאחר שישראל עלתה ליתרון 1:0, הוענקה לאוסטרליה בעיטה חופשית מסוכנת. ארבל זיהה חולשה בהגנה הישראלית, לקראת הבעיטה החופשית שלקח צ'ארלי ינקוס, ואמר: "צריך להיזהר מצ'ארלי ינקוס, המרחק הזה הוא שום-דבר בשבילו...". חששותיו התממשו: צ'ארלי ינקוס האוסטרלי ניצל את הפרצה בחומה והבקיע את שער השוויון, מה שגרם לארבל להגיד: "זה מה שאמרתי לכם! זה מה שאמרתי לכם! ככה לא בונים חומה! ככה לא בונים חומה!". שער השוויון של ינקוס הוביל לתוצאת סיום של 1:1. בסופם של המשחקים של הבית האוקיאני, שכלל את ישראל, אוסטרליה וניו זילנד, העפילה ישראל מהמקום הראשון למשחקים מול נבחרת קולומביה על הזכות להשתתף במונדיאל ונוצחה במפגש כפול. הביטוי "ככה לא בונים חומה" הפך מיד לקאלט. הוא משמש עד היום לתיאור מצבים של חוסר ארגון, חוסר יעילות או כישלון קולקטיבי. הוא משמש גם בהקשרים ספורטיביים אחרים, ובאופן כללי יותר, כדי לבקר תפקוד לקוי או תוצאות מאכזבות. הביטוי זכה להנצחה בתרבות הישראלית, ואף נעשה בו שימוש באולפני טלוויזיה וחדשות על מנת לתאר מצבי חוסר ארגון. על בסיסו הופיעו שלל ניואנסים, למשל "ככה לא בונים תקציב", "ככה לא בונים דו"ח", "ככה לא בונים משק" בפי נשיא איגוד לשכות המסחר, דני גילרמן ועוד. רפי מן, לא יעלה על הדעת – ציטוטים, ביטויים, כינויים ומטבעות לשון, הד ארצי הוצאה לאור, 1998, הערך "ככה לא בונים חומה!", עמ' 133 יותם זמרי, ‏יורם ארבל התעצבן כשהזכרתי את "ככה לא בונים חומה", בעיתון מקור ראשון, 26 באפריל 2023 Videos Portal (2021-08-26), יורם ארבל - ככה לא בונים חומה, נבדק ב-2024-06-24 מוקדמות גביע העולם 1990 - שלב ראשון פרטי המשחק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יהודה ספרא, 75 רגעי הספורט שכל ישראלי צריך להכיר: "ככה לא בונים חומה", באתר ישראל היום, 20 באפריל 2023 ככה לא בונים תקציב, מעריב, 25 בדצמבר 1989 אורי אבנרי, ככה לא בונים דו"ח, מעריב, 6 בנובמבר 1990 מרדכי אלקן, דניגילרמן: "ככה לא בונים משק", מעריב, 5 בספטמבר 1991
תור ישראלי

במדעי המחשב, תור ישראלי הוא מעין תור עדיפויות, בדומה לתור עדיפויות רגיל, תור ישראלי הוא מבנה נתונים מופשט התומך בהכנסה עם עדיפות, הוצאה והצצה. הייחוד בתור הישראלי מגיע מאופן ההכנסה: עבור כל איבר שרוצים להכניס לתור, ראשית בודקים האם אחד מהאיברים בתור הוא "חבר" של האיבר שרוצים להכניס, אם כן, האיבר החדש יוכנס במיקום לאחר ה"חבר". אם אין לאיבר "חבר" בתור הוא יוכנס לסוף התור. בגרסאות מסוימות האיבר יוכנס לאותו מקום בדיוק כמו חברו (ולא לאחריו). אם תכונת החברות היא טרנזיטיבית אז כל החברים בתור של האיבר שרוצים להניס "יוקפצו" למיקום החבר הראשון בתור. היתרון של תור זה בא לידי ביטוי במקרים שהמערכת צריכה משאבים זהים ע״מ לשרת אובייקטים ׳חברים׳, במצב כזה עדיף לשרת את כל ה׳חברים׳ ברצף ולא לשחרר משאבים ולאחר מכן להקצותם מחדש. הקצאה ושחרור של משאבים הן פעולות יחסית יקרות ומתכנת טוב שואף לעשותן כמה שפחות. # each item has a value and a list of friends class Israeli_Queue: def __init__(self): self.queue = [] def add_item(self, item): for i, val in enumerate(self.queue): if val.is_friend(item): self.queue.insert(item, i + 1) return self.queue.append(item) def peek(self): return self.queue[0] def pop(self): return self.queue.pop(0)
אוסמונדה

אוֹסְמוּנְדָה (שם מדעי: Osmunda) היא סוג שרך ממשפחת האוסמונדיים הצומח בעיקר באקלים ממוזג. בסוג זה נמנים חמישה עד עשרה מינים. גיזרון השם אוסמונדה אינו ברור. תאוריה נפוצה היא שאוסמונדה מגיע מ"אוסמונדר", שם סקסוני של האל תור. לפי הסברים אחרים, השם מגיע ממילים באנגלית תיכונה ומצרפתית תיכונה לשרך, וגם ישנה אטימולוגיה עממית על יורד ים בשם אוסמונד מבריטניה שהחביא את אשתו וילדיו באי שהיה מכוסה בסבך של אוסמונדת המלך במהלך הפלישה הדנית. עלי האוסמונדה (הפְרוֹנְדים) נחלקים לשתי צורות: עלים ירוקים עקרים המשמשים לפוטוסינתזה ועלים נושאי נבגים עם מנבגים גדולים וחשופים. בשל גודלם של המנבגים המבשילים יחד באותו הזמן ויוצרים מופע זהוב, השרכים נראים כאילו הם בתוך פרח. אורכם של העלים של אוסמונדת המלך מגיע לאורך של מעל 1 מטר. פגיות של מיני פרפראים ניזונים ממיני אוסמונדה. אחד המינים, Osmundastrum cinnamomeum, יוצר מושבות ענק באזורי ביצות. שרכים אלה יוצרים קני שורש עבים עם שורשים תיליים צפופים, המהווים מצע לצמחים אפיפיטיים אחרים. הם גם נקצרים לעיתים לגידול סחלבים. מדיה וקבצים בנושא אוסמונדה בוויקישיתוף אוסמונדה, באתר ITIS (באנגלית) אוסמונדה, באתר NCBI (באנגלית) אוסמונדה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אוסמונדה, באתר Tropicos (באנגלית) אוסמונדה, באתר GBIF (באנגלית) אוסמונדה, באתר IPNI (באנגלית) Royal Fern Family (Osmundaceae) "אוסמונדה", האנציקלופדיה העברית (כרך ב, עמ' 40–41), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשי"א. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אוסמונדה".
סולומון לוריה

סולומון לוריה (ברוסית: Соломон Яковлевич Лурье ‏; (8 בינואר 1891 - 30 באוקטובר 1964) היה היסטוריאון סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה בחקר התקופה הקלאסית (יוון ורומא). סולומון לוריה נולד בשנת 1891 במוהילב (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס) למשפחה יהודית. אביו היה רופא עיניים. אמו הייתה נצר של משפחת סוחרים ידועה בעיר. מגיל צעיר לסולומון לוריה היו קישורים למתמטיקה. בשנת 1909 הוא סיים לימודי גימנסיה במוהילב בהצטיינות. סולומון לוריה החל לימודים באוניברסיטת סנקט פטרבורג וסיים אותה בשנת 1913 עם התמחות בהיסטוריה. בשנת 1918 הוא עבר בחינות לתואר שני. מספר שנים הוא לימד באוניברסיטה בה למד ובאוניברסיטת סמרה. בשנת 1921 הוא חזר לאוניברסיטת סנקט פטרבורג ועבד בה עד לשנת 1941. במקביל הוא עבד במכוני מחקר של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1934 הוא מונה לפרופסור. לאחר התקרבות של הצבא הגרמנית לעיר ועוד לפני תחילת מצור לנינגרד לוריה עם שמפחתו הצליחו לצאת מהעיר והוא עבר באוניברסיטת אירקוטסק. בשנת 1943 לוריה חזר ללנינגרד התקבל בחזרה לעבודה באוניברסיטה. בשנת 1944 הוא סיים עבודת פוסט דוקטורט. בשנת 1949 בעקבות המאבק נגד קוסמופוליטיות לוריה פוטר מהאוניברסיטה. בשנת 1950 הוא עבר לאודסה בה היה מלמד במכון לשפות זרות. בשנת 1952 הוא עבר ללביב והיה פרופסור באוניברסיטת לבוב עד לפטירתו בשנת 1960. בנו יעקב היה פרופסור להיסטוריה, מומחה לרוסיה עתיקה. אנטולי לוריה, מומחה למכניקה היה בן-דודו. בשנות ה-20 של המאה ה-20 לוריה פרסם מספר מאמרים על היסטוריה יהודית בירחונים יהודים שהיו מתפרסים בלנינגרד. בשנת 1922 הוא פרסם ספר "אנטישמיות בעולם העתיקה". הספר עבר מספר מהדורות. בהמשך לוריה עבר לחקר היסטוריה של יוון ובמיוחד של דמוקריטוס. בנוסף לפעילות מדעית לוריה כתב ספרי ילדים. לוריה נפטר בשנת 1964 בלבוב. ביוגרפיה (ברוסית) ספר של לוריה על אנטישמיות
יוסיף עמוסין

יוסיף עמוסין (ברוסית: Иосиф Давидович Амусин ‏; 29 בנובמבר 1910, מוהילב - 12 ביוני 1984, לנינגרד) היה היסטוריון סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה בחקר התקופה העתיקה ובמיוחד מגילות מדבר יהודה. יוסיף עמוסין נולד בשנת 1910 במוהילב (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס) למשפחה יהודית שעסקה בייצור פרוות. בשנת 1928 הוא נשפט על השתתפות בחוג ציוני. לאחר סיום תקופת מעצר עמוסין חזר ללנינגרד בו התגוררו הוריו והחל ללמוד היסטוריה באוניברסיטת לנינגרד. בשנת 1938 הוא נעצר שנית, שוחרר בשנת 1939 וסיים לימודים בשנת 1941. בשנת 1940 עמוסין התחתן עם לאה גלוסין, ביתו של הרב הראשי מנחם מנדל גלוסקין. לאחר פלישת גרמנים לברית המועצות עמוסין התנדב לשורות הצבא האדום ושירת בצבא עד סוף המלחמה. לאור מצב בריאותו רוב השירות היה בחיל הרפואה בו התקדם עד לדרגת לוטננט. בשנת 1946 עמוסין החל ללמד במכון למורים ובהמשך באוניברסיטת לנינגרד. לאחר תחילת המאבק נגד קוסמופוליטיות הוא פוטר ונאלץ לעזוב את העיר. עד לשנת 1954 הוא היה באוליינובסק בה לימד במכון למורים. עמוסין סיים עבודת תואר שלישי בשנת 1949 ופוסט-דוקטורט בשנת 1965. הוא כיהן כפרופסור. יוסיף עמוסין היה יועץ של יואל ויינברג בעבודת פוסט-דוקטורט. בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 עמוסין חזר ללנינגרד ונקלט לעבודה במכון לארכאולוגיה של האקדמיה הרוסית למדעים. החל מתקופה זו הוא התרכז בחקר מגילות מדבר יהודה. בנושא זה עמוסין פרסם מספר רב של מאמרים וספרים. הוא היה בין היסטוריונים סובייטים הראשונים שהיה בדעה שישו הוא דמות היסטורית. ביוגפריה (ברוסית) הודעת פטירה יוסיף עמוסין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יואל ויינברג

יואל ויינברג (בלטבית:Joels Veinbergs, ברוסית: Иоэл Песахович Вейнберг ‏; 1 בספטמבר 1922, ריגה - 20 במאי 1993, ירושלים) היה היסטוריאון סובייטי ממוצא יהודי. יואל ויינברג נולד בשנת 1922 בריגה למשפחה יהודית. אביו היה סוחר. בשנת 1930 יואל החל לימודים בבית ספר פרטי "עזרה" בה לימודים התקיימו בגרמנית. בהמשך הוא עבר לבית ספר יהודי אחר בה לימודים התקיימו בעברית. לאחר סיום הלימודים ויינברג החל ללמוד היסטוריה באוניברסיטת לטביה. ב-10 באוגוסט 1941 כל המשפחה הוכנסה לגטו בריגה. תוך זמן קצר אמו נפטרה. בשנת 1944 ויינברג עם אביו ואחיו הועברו למחנה הריכוז שטוטהוף. אביו נפטר ורק אחים חזרו לריגה בשנת 1945. בשנת 1946 ויינברג סיים לימודים באוניברסיטה. הוא התחיל לעבוד בספריה. בשנת 1947 הוא התחיל ללמוד לתואר שלישי במקביל הוא התחיל ללמד באוניברסיטה. בשנת 1949 ויינברג לצד יהודים אחרים באוניברסיטה נאלץ לעזוב אותה כתוצאה מרדיפות בתקופת המאבק נגד קוסמופוליטיות. בשנת 1954 ויינברג סיים לימודי תואר שלישי. עבודתו הוקדשה לתקופה הרומית. בשנת 1962 ויינברג התקבל כמרצה באוניברסיטה למורים בדאוגבפילס. הוא עבד בה שנים רבות והתקדם לדרגת פרופסור וראש קתדרה. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 ויינברג החל לעבוד על פוסט-דוקטורט. הנושא היה החברה בארץ ישראל במהלך המאה ה-6 לפני הספירה ועד למאה ה-4. היועץ הראשי היה יוסיף עמוסין. ויינברג סיים את העבודה בשנת 1973. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 ויינברג החל להתפרסם גם מחוץ לגבולות ברית המועצות. מאמריו התפרסמו בכתבי עת מדעיים בין-לאומיים. בשנת 1991, בתקופת לטביה עצמאית, ויינברג מונה לרקטור ראשון של אוניברסיטה יהודית שנפתחה בריגה. בשנת 1993 ויינברג עלה לישראל. מספר שנים הוא כיהן כפרופסור באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ויינברג נפטר בשנת 2011 בירושלים. ביוגרפיה (ברוסית)
חזינה ואן דר מולן

חזינה ואן דר מולן (בהולנדית: Gezina Hermina Johanna van der Molen (בפלו, 20 בינואר 1892 - ארדנהאוט (Aerdenhout), 9 באוקטובר 1978) הייתה חוקרת משפט הולנדית ולוחמת התנגדות במהלך מלחמת העולם השנייה. מ-1924 עד 1929 היא למדה משפטים באוניברסיטה החופשית של אמסטרדם - הסטודנטית הראשונה שעשתה זאת - והייתה גם האישה הראשונה שקיבלה משם תואר דוקטור. היא עסקה בנושאים רבים: זכויות נשים, אפרטהייד בדרום אפריקה, האו"ם, דרום איי מאלוקו וגינאה החדשה. מחתרת בהנהגת ואן דר מולן העבירה מאות ילדים יהודים מהתיאטרון ההולנדי באמסטרדם למקומות מסתור. ולטר זיסקינד היה מוציא את הילדים אליה, והם פעלו במשותף. בשנת 1998 הוכרה ואן דר מולן על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם. שמה נחקק על קיר הזיכרון לחסידי אומות העולם בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים. Alberto Gentili and the Development of International Law. His Life Work and Times. Leyden, A.W.Sijthoff, 1968, 2nd, revised edition. על ואן דר מולן באתר יד ושם (באנגלית) "Molen, Gezina Hermina Johanna van der (1892-1978)". 2013. Jennifer L. Foray (2012). Visions of Empire in the Nazi-Occupied Netherlands. Cambridge University Press, 2012. ISBN 9781107015807. Marcel Poorthuis, Joshua Jay Schwartz, Joseph Turner (2009). Interaction Between Judaism and Christianity in History, Religion, Art, and Literature. BRILL, 2009. ISBN 978-9004171503.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) G. J. van Klinken. Strijdbaar en omstreden. Een biografie van de calvinistische verzetsvrouw Gezina van der Molen. Amsterdam. אנונימי, בחזרה אל הולנד הנעדרת, באתר הארץ, ‏05 במרץ 2003
עודד היילברונר

עודד היילברונר הוא היסטוריון ישראלי, פרופסור להיסטוריה במכללת שנקר. במסגרת שירותו בגלי צה"ל ערך יחד עם יואב קוטנר את הסדרה מסע הקסם המסתורי אודות להקת הביטלס. הוא קיבל תואר דוקטור באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת פרייבורג בגרמניה. הוא שימש עמית מחקר בכיר באוניברסיטת אוקספורד בשנים 1995-1994 וב-2004, וכן במכון מקס פלאנק בגרמניה בשנים 2003-1994. הוא חוקר ומרצה בהיסטוריה של תרבות של גרמניה, אנגליה, אירופה וישראל. מחקריו עוסקים בתחומים שונים בהם: היסטוריה של אירופה, דת באירופה, לימודי תרבות, ביקורת התרבות המודרנית, היסטוריה עולמית, תקשורת וחברה, תולדות הקריקטורה, תולדות הכרזה, דת וחברה, היסטוריה אינטלקטואלית וחברתית, חקר השואה ונאציזם, תרבות פופ ותרבות צעירים. הוא מכהן כחבר סגל ומרצה בכיר ביחידה ללימודי תרבות של שנקר וחבר פעיל בפורום שנקר לתרבות, אמנות וחברה. הוא לימד באוניברסיטה העברית מלמד גם באוניברסיטת רייכמן, בבית ספר סמי עופר לתקשורת. [1] העיר הישראלית, אסופת מאמרים, עורכים עודד היילברונר ומיכאל לוין, 2006[2] אנגליה חולמת, הביטלס, אנגליה ושנות ה-60. הוצאת כרמל, 2008[3] איך אומרים Modernism בעברית?, עורכים עודד היילברונר ומיכאל לוין, הוצאת רסלינג, 2010 דייוויד בואי - האיש שנפל מכוכב אחר,עורך- עודד היילברונר, רסלינג, דצמבר 2012 הדור של 1940: מתאבדים וחולי נפש בחברה הישראלית, הוצאת כרמל, 2020 Freiheit, Gleichheit, Brüderlichkeit und Dynamit -:Populärer Kultur, Populärer Liberalismus und das Bürgertum in ländlichen Deutschland (חופש, שוויון, אחווה ודינמיט: תרבות פופולרית, ליברליזם פופולרי ומעמד הביניים בגרמניה הכפרית), הוצאת Peter Lang, 2006.[4] From Popular Liberalism to National Socialism Religion, Culture and Politics in South-Western Germany, 1860s-1930ss, Ashgate Publishing, 2015 [5] פרופ' עודד היילברונר, מכללת שנקר עודד היילברונר באתר "עברית" לספרים פרופ' עודד היילברונר, מכללת שנקר מאמרים בעיתונות: פרופ' עודד היילברונר, 55 שנה לספר "אילו נוצחה ישראל", באתר הארץ, 14 ביוני 2023 "המלחמה והעתיד" של תומאס מאן: הנאציזם כתאונה היסטורית, נאום של תומאס מאן, הארץ, 07 במאי 2024 פרופ' דוד אוחנה, עודד היילברונר, ישראל על סף פשיזם. האם הוא כן יעבור (?), באתר הארץ, 13 ביוני 2024