laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ידיד לעת צרה

ידיד לעת צרה (באנגלית: The Littlest Hobo) הייתה סדרת טלוויזיה קנדית שהתבססה על סרט קולנוע אמריקאי משנת 1958 בעל אותו השם. הסדרה שודרה תחילה בין השנים 1963 – 1965 ולאחר מכן לאורך שש עונות נוספות בין 1979 – 1985. הסרט והסדרה עסקו בכלב רועים גרמני הנודד ממקום למקום ומסייע לאנשים במצוקה. את הנווד גילם במרבית הפרקים כלב בשם לונדון. אף על פי שרבים מן האנשים להם סייע ביקשו לאמצו, הוא העדיף להמשיך בנדודיו. לכלב לא היה שם (זולת שמות חיבה שניתנו לו על ידי אנשים להם סייע), ולא נמסר בסדרה כל מידע על מוצאו, מניעיו או יעדו. בסדרה השתתפו בתפקידי אורח כוכבי התקופה כגון מייקל איירונסייד, ריי וולסטון, ג'יימס מקארתור, אייב ויגודה, לזלי נילסן, מייגן פולווס ודפורסט קלי, אולם הדמות הקבועה היחידה הייתה הכלב האלמוני עצמו. בפרק משנת 1979 השתתף גם מייק מאיירס, אז בן 16. הסדרה שודרה בטלוויזיה הישראלית בשנות השמונים. סמדר שילוני, סופר כלב: על "ידיד לעת צרה", באתר ynet, 14 באפריל 2017
ואלר ז'רמן

ואלר ז'רמן (בצרפתית: Valère Germain; נולד ב-17 באפריל 1990 במרסיי שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מקארתור מליגת העל האוסטרלית. בצעירותו עבר ז'רמן במספר מחלקות נוער, עד שהגיע למחלקת הנוער של מונקו בשנת 2005. בעונת 2010/2011 החל ז'רמן לשחק במונקו II, קבוצת המילואים של המועדון. הוא ערך 29 הופעות והבקיע 13 שערים. ב-1 במאי 2011 ערך ז'רמן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-72 בתיקו 1-1 נגד סנט אטיין במסגרת המחזור ה-33 בליגת העל הצרפתית. הוא ערך בעונה זו, שהסתיימה בירידת המועדון לליגת המשנה הצרפתית. החל מעונת 2011/2012 הפך ז'רמן לשחקן הרכב קבוע בקבוצה. ב-15 באוגוסט 2011 הבקיע ז'רמן את שער הבכורה שלו במועדון, שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בהפסד 1–2 לסטאד ריימס במסגרת המחזור השלישי בליגה. ז'רמן ערך 34 הופעות ליגה והבקיע 8 שערים בעונה זו, והוסיף 35 הופעות ליגה ו-14 שערים בעונה העוקבת, שבסיומה שבה מונקו לליגת העל הצרפתית. ב-23 ביולי 2013 חתם ז'רמן על חוזה חדש ל-4 שנים במועדון. ב-16 בינואר 2014 הבקיע ז'רמן את שער הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, שער בדקה ה-41 בניצחון 0–2 על אולימפיק מרסיי במסגרת המחזור ה-22 בליגה. הוא ערך 23 הופעות ליגה בעונת 2013/2014, בה סיימה מונקו במקום השני בליגה, והבקיע 5 שערים. בעונת 2014/2015 איבד ז'רמן את מעמדו במועדון וערך 29 הופעות ליגה, 20 מהן כשחקן מחליף. הוא הבקיע 4 שערים בלבד, כשמונקו מסיימת במקום השלישי בליגה. ב-1 באוקטובר 2014 ערך ז'רמן את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בתיקו 0-0 נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת המחזור השני בשלב הבתים לעונת 2014/2015. הוא הוסיף הופעה בשלב הבתים נגד בנפיקה ליסבון והופעה נוספת בשלב רבע הגמר נגד יובנטוס, בו הודחה מונקו. בחודש יולי 2015 הושאל ז'רמן לניס מליגת העל הצרפתית למשך עונה אחת. ב-8 באוגוסט 2015 ערך ז'רמן את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 לקבוצת האם שלו, מונקו, במסגרת המחזור הראשון בליגה. ז'רמן הבקיע בדקה השביעית את שער היתרון לזכות ניס. הוא שיחק בכל 38 משחקי הליגה של ניס, ב-36 מהם בהרכב הפותח, והבקיע 14 שערים. לקראת עונת 2016/2017 חזר ז'רמן למונקו, והתחיל את העונה כשחקן הרכב. בתחילת העונה עזר ז'רמן לקבוצתו להעפיל לליגת האלופות לעונת 2016/2017 לאחר משחקי מוקדמות נגד פנרבחצ'ה ונגד ויאריאל. בהמשך העונה איבד שוב את מקומו בהרכב לטובת קיליאן אמבפה. ב-27 ביוני 2017 חתם ז'רמן במרסיי. ב-27 ביולי ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2–4 על אוסטנדה בו כבש שלושער במסגרת סיבוב המוקדמות השלישי בבליגה האירופית. ב-31 באוגוסט 2021 חתם ז'רמן במונפלייה. ב-6 באפריל 2024 חתם במקארתור מליגת העל האוסטרלית. מדיה וקבצים בנושא ואלר ז'רמן בוויקישיתוף ואלר ז'רמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ואלר ז'רמן, באתר Transfermarkt ואלר ז'רמן, באתר Soccerway ואלר ז'רמן, באתר BDFutbol ואלר ז'רמן, באתר WorldFootball.net ואלר ז'רמן, באתר FootballDatabase.eu ואלר ז'רמן, באתר ESPN
גלריה נורה

גלריה נורה היא הגלריה הראשונה בירושלים, ואחת מהגלריות הראשונות בישראל. נורה (אלאונורה) וילנסקי (1980-1899) הייתה יוזמת ומקימת הגלריה. בתה, דינה חנוך, ניהלה את הגלריה, עד למותה ב-2021. הגלריה החלה לפעול משנת 1942 בביתו של הצייר לודוויג יונס ברחוב ממילא, (רחוב אגרון) זמן קצר לאחר מותו. היא נשאה אז את השם "גלריה יונס" והוצגו בה בין היתר תערוכות של האמנים: מרסל ינקו, משה מוקדי, יעקב שטיינהרדט, לאופולד קרקואר, איזידור אשהיים, מירון סימה ויעקב פינס. ב-1954 עברה הגלריה לאכסנייתה הנוכחית, בביתה של נורה וילנסקי בשדרות בן מיימון שברחביה בירושלים, ושם הגלריה שונה ל״סטודיו נורה גלריה לאמנות״. במהלך השנים קיצרה וילנסקי את השם ל״גלריה נורה״. עד מותה של וילנסקי ב-1980, נערכו בגלריה 223 תערוכות של אמנים שונים מישראל ומארצות אחרות. מבקר האמנות של ה"ג'רוזלם פוסט", מאיר רונן, כתב זמן קצר לאחר מותה של וילנסקי: "אלאונורה וילנסקי, או פשוט נורה כפי שהייתה ידועה לכמה דורות של אוהבי אמנות, הלכה לעולמה בגיל 80... במשך 38 שנה, כמה דורות של אמנים ישראלים וזרים מצאו בה תמיכה, עידוד ופרסום, וכן אלפי ירושלמים ביקרו בקביעות בגלריה... נורה לא הציגה "איזמים" או מגמות מסוימות. גישתה הייתה תמיד פתוחה, והיא עמדה על כך להציג איכות וכשרון באווירה של טעם טוב. אין גלריה ישראלית אחרת שהצליחה להיות יותר חמה ופחות מאולצת, ואשר הציגה בקביעות מבחר כה רחב ומגוון. נורה הייתה הראשונה שהציגה את פימה, בקון ומורי בצלאל כגון: שטיינהרדט, אשהיים, פינס, סימה, קרקואר. היא גם הציגה לראשונה אמנים מחו"ל... פסגת תערוכותיה הייתה תערוכתה של סוניה דלוניי, חלוצת האמנות המופשטת... הסתלקותה של נורה נראית כסיום תקופה... היא הייתה אחת מתושבי טרום המדינה רחבי הלב שהטביעו את חותמם על חיי ירושלים". ב-1980 נערכה לכבוד וילנסקי אזכרה בבית האמנים בירושלים, במהלכה פנו אוהבי הגלריה לבתה, דינה חנוך, בבקשה להמשיך את הגלריה. מאז, חנוך היא מנהלת הגלריה, בה נערכו למעלה מ-500 תערוכות: תערוכות קבוצתיות וכן תערוכות יחיד. מבין האמנים שהציגו בגלריה: סוניה דלוניי (אנ'), קטה אפרים מרכוס, מרדכי אבניאל, אליזבט אפשטיין, לאה גרונדיג, דיולה צילצר, פרנץ ברנהיימר, יוסף קונסטנט, הרמן שטרוק, בוריס לקר, דבי קמפל ויוסף בודקו. אמנון רמון, ד"ר מול ד"ר גר, שכונת רחביה בירושלים, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1998, עמ׳ 175-172 נירית שלו-כליפא, מטמוני הארץ, מפה (ספרי ת"א), 2006, עמ׳ 190-188 משה חננאל, הירושלמים, ארץ וטבע, 2007, עמ׳ 168, 207. אתר האינטרנט הרשמי של גלריה נורה גלריה נורה - כתבה מצולמת של נעמי אלטרץ, בערוץ היוטיוב שלה דוד רפ, נורה או בית התמונות, באתר הארץ, 15 ביוני 2001 הדי אברמוביץ, "Facing Faces at the Nora Gallery" תערוכות מציגות: גלריה נורה, באתר מנופים קשר סבתא - תערוכת זיכרון לציון 35 למותה של נורה כפתור ופרח, תערוכה בגלריה נורה, באתר מארב אמנון רמון, ד"ר מול ד"ר גר, שכונת רחביה בירושלים, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1998, עמ׳ 175 תרגום חפשי מאנגלית, "ג'רוזלם פוסט" 15 בפברואר 1980.
Little Fighter 2

Little Fighter 2 הידוע בקיצור LF2 הוא משחק Beat 'em up פופולרי בשני ממדים, המופץ חינם ברשת דרך אתר אינטרנט ייעודי. המשחק נוצר על ידי מרטי וונג וסטארסקי וונג, חברים המתגוררים ביפן, בשנת 1999. מאז, עודכן רבות עד לגרסתו האחרונה והנוכחית: 2.0a, שיצאה לאור בשנת 2009. המשחק זוכה לפופולריות די רבה: לאתר הרשמי יש מספר כניסות העולה על שלושים מיליון. במשחק, השחקן שולט על לוחם לבחירתו/ לכל לוחם יש את הכוחות והיכולות שלו. קיימות תוכנות חיצוניות שמאפשרות לערוך את המשחק ואת הדמויות בו, המאפשרות לערוך את שפת ה"דאטא" של המשחק ובכך ליצור לוחמים חדשים, שלבים, כלי נשק ואפילו "גרסה חדשה" למשחק (אף על פי שהתוכנה הבסיסית תמיד תישאר אותו דבר, ואין אפשרות לערוך אותה בעזרת תוכנה חיצונית מהסוג המדובר). בגרסה 2.0a נוספה אופציה להקליט את המשחק. ההקלטות נשמרות בקובצי lfr. המשחק מופץ בקוד פתוח, כך שניתן לעצב באופן עצמאי תכונות שונות, כגון אנימציה של דמות, מתקפות, נשק או זירה. המשחק תומך בריבוי משתתפים עד ארבעה שחקנים במחשב אחד ועד 8 משתתפים בקרבות אונליין דרך האינטרנט או שחקנים הנשלטים על ידי המחשב. מצבי המשחק הם: מצב רגיל - מאפשר לשחקנים ולדמויות מחשב להילחם אחד נגד השני. מצב שלבים - יש 5 שלבים ובכל שלב 5 תתי שלבים, המטרה היא להצליח לעבור את כל השלבים. מצב הישרדות - יש 100 שלבים, ככל שמתקדמים בשלבים כך רמת הקושי עולה. המטרה לשרוד כמה שיותר והכי הרבה זמן. מצב טורניר - השחקן ושחקני מחשב מנהלים קרבות מסודרים. מצב טורניר זוגות - השחקן ושחקני מחשב מנהלים קרבות מסודרים, זוג אחד נגד השני. מצב מלחמה - השחקן מוביל צבא כנגד צבא היריב. מצב דמו - המחשב משחק ב8 דמויות שנלחמות אחת נגד השנייה, השחקן רק צופה. ב-2015 היוצרים של האתר הישראלי פתחו תוכנה בשם LFN. התוכנה בין היתר מכילה גם צאט שדרכו ניתן לדבר ולשחק ברשת עד 8 שחקנים, ניתן להוריד תוכנה זו דרך האתר הישראלי של ליטל פייטר. ליטל פייטר אלפא היא סדרת סרטונים שנוצרה על ידי סטודנט המכונה maxr המספרים על חבורת ליטל פייטר שמנסה להשמיד את ג'וליאן - אחת מדמויות המשחק, ואת צבאו המרושע. הסיפור אמור להיות בנוי מ12 פרקים אך לאחר שיוצר הסדרה שחרר את פרק 12 הודיע שיהיה לזה המשך. עלילת סרטוני ליטל פייטר אלפא הומצאה על ידי יוצרם, ולא נכתבה על ידי יוצרי המשחק. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: ניסוח ותמצות. אתר האינטרנט הרשמי של Little Fighter 2 lf2.co.il - האתר הישראלי של המשחק. lf2.com - האתר המקורי באנגלית ושאר שפות. סרטוני ליטל פייטר אלפא - קישור לצפייה ישירה בסרטונים. מדריך לדאטא, באתר "lf2.co.il" מדריך להקלטה, באתר "lf2.co.il" Little Fighter 2 Official Website, lf2.net
אוכלי נחשים

אוכלי נחשים הם בעלי חיים הניזונים מנחשים ומינים דומים, ובעלי התאמות מיוחדות לתפיסתם ולהריגתם. חלק מאוכלי הנחשים מתבססים על נחשים כמזונם העיקרי, בעוד האחרים ניזונים גם ממיני בעלי חיים אחרים. נחשים הם יצורים חלקלקים עם קשקשים נוקשים, חלקם ארסיים ולהם שיני ארס המסכנות את הטורף, ויש נחשים היכולים לירוק ארס למרחק. למיני נחשים אחרים יש יכולת נשיכה קשה, לאחרים שרירי חניקה גדולים, ויש כאלה שהם מוסווים ביותר. בהתאם לכך טורפי נחשים רבים חסינים מפני ארס של נחשים שונים (בעיקר של צפעיים ושל פתניים), או שיש להם שיער או נוצות עבות המגינים מפני חדירת הארס לגופם. הקוקייה הרצנית ומספר עופות דורסים הניזונים מנחשים "מהפנטים" אותם בריקוד תוך פריסת כנפיהם, ואז מנסים לדקור את ראש הנחש במהירות. הנמיות מסתייעות בזריזותן לתפיסת ראש הנחש במהירות, והן גם חסינות לארס של מיני נחשים רבים. בסמלה של מקסיקו (שנגזר מסמלי האצטקים) ישנו עוף דורס הקוטל נחש. חיות שונות ניזונות מנחשים: מהיונקים ישנם נמיות (הנמיות יכולות להתמודד עם כל נחש, ארסי ככל שיהיה), בואשים, גירית הדבש, הקיפוד, כמו כן האופוסומים, הלוטרות, הנמרים וכמה סוגי חתולים קטנים. יגוארים מסוגלים לטרוף נחשי אנקונדה צעירים, אך הגדולים שבהם קטלניים עבורם. גם עופות רבים ניזונים מנחשים - החיוויאי (וקרוביו מקבוצת עיטי נחשים), הלבלר, וכן מיני העוף הבאים: עיט כתר, עקב אדום-זנב, עיט נחשים מדגסקרי, עיט נחשים אפריקני, הקרקרה והבז הצוחק; כמו כן מספר ינשופיים גדולים, העיטים הגדולים כמו עיט גואני מצויץ ועיט ההרפיה, כמה אנפות, שלדג הקוקבורה ועוף הקריאמה. בנוסף טורפים נחשים צעירים גם עורבים, עורבנים וחנקנים. חלק מציידי הנחשים הם זוחלים כמו תנינים, צבים נשכניים, לטאות כוח, הלודרמה ולטאות קולר. טורפי נחשים רבים הם נחשים בעצמם, כשהידוע ביותר הוא רב פתן מלכותי שמעדיף נחשים על כל טרף אחר. נחשים טורפים נוספים הם זַעֲמָן אַלְמֻגִּי (Lampropeltis) כמו זעמן מלכותי מצוי המתחזה לנחש ארסי, המוקסין (Agkistrodon ) וכמה סוגי קרייט (Bungarus). ישנם גם אנשים הניזונים מנחשים (בעיקר במזרח אסיה).
דילן טומביידס

דילן טומביידס (באנגלית: Dylan Tombides;‏ 8 במרץ 1994 – 18 באפריל 2014) היה כדורגלן אוסטרלי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת וסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג. טומביידס נולד בפרת' שבאוסטרליה וגדל במחלקת הנוער של סטירלינג ליונס המקומית. בשנת 2007 עבר טומביידס להתגורר במקאו, והחל לשחק באקדמית הכדורגל הברזילאית יאו מה טיי מהונג קונג הסמוכה. בגיל 15 הצטרף טומביידס למחלקת הנוער של וסטהאם יונייטד האנגלית. ב-22 במאי 2011 ישב טומביידס לראשונה על ספסל הקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3-0 לסנדרלנד במסגרת המחזור ה-38 והאחרון בעונה שהסתיימה בירידתה של וסטהאם יונייטד לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-25 בספטמבר 2012 ערך טומביידס את הופעת הבכורה שלו במועדון, הופעתו היחידה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-84 בהפסד 4-1 לוויגאן את'לטיק במסגרת גביע הפוטבול ליג. טומביידס נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה בטורניר גביע העולם עד גיל 17 שנערך במקסיקו בשנת 2011, ושיחק בכל ארבעת המשחקים עד להדחה על ידי נבחרת אוזבקיסטן בשלב רבע הגמר. בשל כישוריו, האוהדים האוסטרלים והתקשורת החשיבו אותו ליורש של הארי קיואל. בחודש ינואר 2014 יצג טומביידס את נבחרתו בטורניר גביע אסיה עד גיל 17 שנערך במסקט שבעומאן. הוא שיחק בכל ארבעת המשחקים עד להדחה על ידי נבחרת ערב הסעודית בשלב רבע הגמר. באמצע שנת 2011 גילה טומביידס גוש בגופו, אך הרופא טען כי זוהי ציסטה שפירה. לאחר בדיקת סמים אקראית שנערכה לאחר הדחת נבחרתו מגביע העולם עד גיל 17, אושר כי טומביידס חולה בסרטן האשכים. בחודש יוני 2012, לאחר טיפול שכלל את הסרת קשרי הלימפה שלו, נאמר לטומביידס כי הוא חזר לקו הבריאות, והוא חזר להתאמן, ואף ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בחודש ספטמבר. עם זאת, בחודש דצמבר חזר טומביידס לטיפולי הכימותרפיה, ועבר שתי השתלות תאי גזע בשמונה שבועות. בחודש מרץ 2013 הסרטן התפשט לכבד שלו. בחודש ינואר 2014, לאחר טיפולי כימותרפיה אינטנסיביים, שיחק טומביידס בגביע אסיה עד גיל 22, אך עם חזרתו לאנגליה נאמר לו כי מחלתו חשוכת מרפא. בבוקר ה-18 באפריל 2014 נפטר טומביידס ממחלתו. מדיה וקבצים בנושא דילן טומביידס בוויקישיתוף דילן טומביידס, באתר Transfermarkt דילן טומביידס, באתר WorldFootball.net דילן טומביידס, באתר FootballDatabase.eu Dylan Tombides’s heart-rending life story receives a fitting tribute באתר theguardian HK prodigy Dylan Tombides in debut for West Ham while battling Cancer באתר South China Morning Post On this day - 8 March באתר הרשמי של וסטהאם יונייטד I just said: Dad, could this kill me? Hammers kid Dylan relives his 10-month hell fighting cancer באתר Daily Mail Dylan Tombides opens up on cancer battle באתר Herald Sun Matt Law, ‏West Ham United player Dylan Tombides dead at 20 after losing battle with testicular cancer, The Telegraph, 18 April 2014
פיקוד הסייבר של ארצות הברית

פיקוד הסייבר של ארצות הברית (באנגלית: United States Cyber Command, בקיצור: USCYBERCOM)  הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של משרד ההגנה האמריקני והכוחות המזוינים של ארצות הברית. הפיקוד מרכז את פעילות המרחב הקיברנטי, מארגן את משאבי הסייבר ומתאם את הגנות הרשת הצבאית של ארצות הברית. פיקוד הסייבר נוצר בשנת 2009 במטה הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) בפורט מיד, מרילנד. הפיקוד עושה שימוש ברשתות ה-NSA ומונחה על ידי ראש הסוכנות לביטחון לאומי מאז הקמתה. במקור תוכננה המפקדה למענה הגנתי, אך עם הזמן רואים בה יותר ככוח התקפי. באוגוסט 2017 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ כי הפיקוד יקבל מעמד של פיקוד קרבי מאוחד, וכן תיבחן הפרדתו מה-NSA. ב-4 במאי 2018 הועלה הפיקוד לרמת פיקוד קרבי מאוחד ולראשו מונה גנרל פול נקאסוני. על פי מחלקת ההגנה של ארצות הברית, USCYBERCOM "מתכנן, מתאם, משלב, מסנכרן ומבצע פעילויות כדי: ליישם את הפעולות וההגנות המפורטות על ידי משרד ההגנה ברשתות המידע וכן, להתכונן, ואם וכאשר יונחו, לערוך פעילות צבאית מלאה במרחב הקיברנטי במטרה לאפשר פעולות בכל התחומים, להבטיח את חופש הפעולה של ארצות הברית ובני בריתה במרחב הקיברנטי ולמנוע את החופש הזה מידי האויבים." מדיה וקבצים בנושא פיקוד הסייבר של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיקוד הסייבר של ארצות הברית (באנגלית) Nakashima, Ellen (13 בספטמבר 2016). "Obama to be urged to split cyberwar command from NSA". The Washington Post. ארכיון מ-14 בספטמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Statement by President Donald J. Trump on the Elevation of Cyber Command". whitehouse.gov (באנגלית). 2017-08-18. נבדק ב-2017-10-30. U.S. Department of Defense, Cyber Command Fact Sheet, 21 May 2010 http://www.stratcom.mil/factsheets/2/Cyber_Command/
איירין גסט

איירין מיי גסט-לוג (באנגלית: Irene May Guest-Loog;‏ 22 ביולי 1900 – 14 ביוני 1970). הייתה שחיינית אמריקאית. אלופה אולימפית (אנטוורפן 1920) ושיאנית עולם במשחה שליחות 4x100 מטר. גסט נולדה וגדלה בפילדלפיה פנסילבניה. באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכתה גסט בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 5:11.6 דקות, לפני בריטניה (5:40.8 דקות) ושוודיה (5:43.6 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:17.0 דקות, אחרי אתלדה בלייבטריי שקבעה שיא עולם חדש של 1:13.6 דקות ולפני פרנסס שרות' (1:17.2 דקות) שתיהן מארצות הברית. בשנת 1990 זכתה גסט להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא איירין גסט בוויקישיתוף איירין גסט, באתר olympedia.org IRENE GUEST (USA) - 1990 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
אתרי אולימפיאדת אתונה (2004)

המשחקים האולימפיים שנערכו באתונה בירת יוון בין ה- 13 באוגוסט - 29 באוגוסט 2004 נערכו במספר רב של מתקנים, מרביתם באתונה עצמה, וחלקם מחוצה לה. עקב קריסתה הכלכלית של יוון, הפכו חלק נכבד ממתקני הספורט האולימפיים באתונה, לפילים לבנים אשר סובלים מהזנחה וממצב תחזוקתי ירוד. שבור וחלוד: הכפר האולימפי, עשור אחרי, באתר ynet, 6 באוגוסט 2014 נוראי: כך נראה הכפר האולימפי באתונה, עשור אחרי המשחקים, באתר ערוץ הספורט, 6 באוגוסט 2014
Funeral

האם התכוונתם ל... Funeral - המילה האנגלית להלוויה Funeral (להקה) – להקת דום מטאל נורווגית Funeral (אלבום) – אלבום של להקת ארקייד פייר
פרנסס שרות'

פרנסס קאוולס שרות' (באנגלית: Frances Cowells Schroth;‏ 11 באפריל 1893 – 6 באוקטובר 1961). הייתה שחיינית אמריקאית. אלופה אולימפית (אנטוורפן 1920) ושיאנית עולם במשחה שליחות 4x100 מטר. שרות' נולדה בטולידו, אוהיו. באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכתה שרות' ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 5:11.6 דקות, לפני בריטניה (5:40.8 דקות) ושוודיה (5:43.6 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:17.2 דקות, אחרי חברותיה לנבחרת ארצות הברית אתלדה בלייבטריי שקבעה שיא עולם חדש של 1:13.6 דקות ואיירין גסט (1:17.0 דקות) ובמשחה ל-300 מטר חופשי בתוצאה של 4:52.0 דקות, אחרי בלייבטריי שקבעה שיא עולם חדש נוסף של 4:34.0 דקות, ומרגרט וודברידג' (4:42.8 דקות) אף היא מארצות הברית. שרות', התחתנה עם ג'ורג' שרות', שחקן כדורמים אמריקאי וזוכה מדליית ארד באולימפיאדת פריז (1924) בכדורמים. מדיה וקבצים בנושא פרנסס שרות' בוויקישיתוף פרנסס שרות', באתר olympedia.org פרנסס שרות', באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19

אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 (באנגלית: UEFA Women's Under-19 Championship) הוא טורניר כדורגל נשים שנתי, המאורגן על ידי אופ"א, המיועד לכדורגלניות מתחת לגיל 19. הטורניר הראשון נערך בשנת 1998, וכלל נבחרות שמורכבות מכדורגלניות עד גיל 18. ארבע שנים לאחר מכן, בטורניר של 2002, עלה גיל המקסימום מ-18 ל-19. באותה שנה גם נקבע שהאליפות תשמש כטורניר המוקדמות לגביע העולם עד גיל 20. בשנת 2020 נקבע שמבנה התחרות ישתנה ושלבי המוקדמות יערכו בפורמט הדומה לליגת האומות. הקבוצות חולקו על פי דירוגן לשתי ליגות. ליגה ראשונה בכירה (A) וליגה שנייה (B) כשקיימת אפשרות במהלך העונה לעלות לליגה הראשונה או לרדת לשנייה ולכל קבוצה קיימת אפשרות לעלות לאליפות עצמה ולזכות בתואר. בסיבוב הראשון, הקבוצות בכל ליגה חולקו לבתים בני 4-5 קבוצות ובכל בית נערך טורניר באחת מארצות הבית ובמסגרתו כל קבוצה תשחק פעם אחת מול היריבות. הקבוצות שיסיימו אחרונות בבתי הליגה הראשונה ירדו לשנייה והראשונות בליגה השנייה יעלו לראשונה. בסיבוב השני שוב הקבוצות בכל ליגה מחולקות לבתים בני 4-5 קבוצות ובכל בית נערך טורניר באחת מארצות הבית ובמסגרתו כל קבוצה תשחק פעם אחת מול היריבות. הקבוצות שיסיימו ראשונות בליגה הראשונה (A) מעפילות לשלב הגמר. הקבוצות שיסיימו אחרונות בבתי הליגה הראשונה ירדו לשנייה והראשונות בליגה השנייה יעלו לראשונה לקראת משחקי העונה הבאה. בשלב הגמר יתחרו שבע הנבחרות שהעפילו מהשלבים המוקדמים והנבחרת המארחת. את שמונה הנבחרות מחלקים לשני בתים, ומהם עולות שתי הנבחרות הראשונות לחצי הגמר. שתי הנבחרות המנצחות בחצי הגמר עולות לגמר, והמנצחת בו היא האלופה. עד שנת 2019, האליפות כללה שלושה שלבים: שלב המוקדמות הראשון שכולל את כל הנבחרות הצעירות של אירופה, שלב שני (שלב העילית) שבו התחרו 28 הנבחרות שעלו מהשלב הראשון ושלב הגמר. ב-20 במרץ 2012 הוחלט בוועד הפועל של אופ"א כי ישראל תארח את האליפות ב-2015, ובעקבות כך הובטח מקומה של הנבחרת בטורניר הגמר. בנוסף נקבע, שהשופטת הישראלית לילך אסולין, תשמש כאחת משתי השופטות הרביעיות של הטורניר. אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 פורמט חדש לאליפות אירופה לנערות - באתר אופ"א (באנגלית) מוטי פשכצקי, ‏יורו עד גיל 19 לנשים ייערך בישראל ב-2015, באתר ערוץ הספורט, 20 במרץ 2012 אופ"א, Match officials, ‏16 ביולי 2015 לא נערכו משחקי גמר וחצי גמר באליפות זו. הוחלט שהנבחרות ישחקו במתכונת של בית אחד, והנבחרת שתסיים את הבית עם המאזן הטוב ביותר תזכה בגביע. דירוג בית הגמר: 1. שוודיה 2. גרמניה 3. איטליה 4. נורווגיה אליפות אירופה לנערות עד גיל 19 2020 בגאורגיה בוטלה - באתר אופ"א (באנגלית) אליפות אירופה לנערות עד גיל 19 2021 בבלארוס בוטלה - באתר אופ"א (באנגלית) ֻ
מרגרט וודברידג'

מרגרט דרלינג וודברידג'-פרסלי (באנגלית: Margaret Darling Woodbridge-Presley;‏ 6 בינואר 1902 – 23 בפברואר 1995). הייתה שחיינית אמריקאית. אלופה אולימפית (אנטוורפן 1920) ושיאנית עולם במשחה שליחות 4x100 מטר. וודברידג' נולדה בדטרויט, מישיגן. באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכתה וודברידג' בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 5:11.6 דקות, לפני בריטניה (5:40.8 דקות) ושוודיה (5:43.6 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-300 מטר חופשי בתוצאה של 4:42.8 דקות, אחרי אתלדה בלייבטריי שקבעה שיא עולם חדש של 4:34.0 דקות ולפני פרנסס שרות' (4:52.0 דקות), שתיהן מארצות הברית. היא וודברידג' קבעה שני שיאי ארצות הברית במשחים ל-200 יארד חופשי ול-500 יארד חופשי. בשנת 1989 זכתה וודברידג' להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מרגרט וודברידג', באתר olympedia.org MARGARET WOODBRIDGE (USA) - 1989 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
בן יוסף

האם התכוונתם ל... אישים ששם אביהם הוא יוֹסֵף: חנוך זונדל בן יוסף – מחכמי פולין, מחבר הספרים "עץ יוסף" ו"ענף יוסף" משה בן יוסף – מגדולי חכמי פרובנס סעדיה בן יוסף – מחכמי תימן במאה ה-16 שמואל בן יוסף – מרבני פולין, פרשן השולחן ערוך, משיח בן יוסף – אדם העתיד (או שהוא חי בהווה, או אולי גאל אותנו כבר) לבוא לגאול את ישראל פיזית (גשמית), חלקית ומדינית, העתיד לבוא לפני משב"ד (משיח בן דוד). אישים ששם משפחתם הוא בן-יוֹסֵף: אברהם בן-יוסף – שחקן ובמאי תיאטרון ישראלי, ממקימי התיאטרון הקאמרי אהרון בן-יוסף – מפקד שייטת 13 דוד בן-יוסף – איש חינוך וסופר ישראלי טימי בן-יוסף – איש חינוך ישראלי טלי בן-יוסף – שחקנית, קומיקאית, מנחה ומדבבת ישראלית מיכאל בן-יוסף – ניצול שואה, לשעבר טייס חיל האוויר וטייס באל-על, שנים רבות הקברניט הראשי של אל על, יינן מירי בן-יוסף – יחצ"נית בתחום המוזיקה בישראל ניסים בן-יוסף – פרופסור לפיזיקה ואלקטרואופטיקה ספי בן-יוסף – סייר, סופר ועיתונאי ישראלי צבי בן-יוסף – מלחין ומשורר שנהרג בקרבות על גוש עציון במלחמת העצמאות קרין בן-יוסף – מנצחת ישראלית שלמה בן-יוסף – מעפיל ולוחם בית"ר בארץ ישראל, ראשון משנים-עשר "הרוגי המלכות" תומר בן-יוסף – כדורגלן ישראלי אישים ששם משפחתם הוא בן יוּסֶף: אל-חג'אג' בן יוסף – מושל עיראק בתקופה האומיית סיאם בן יוסף – כדורגלן תוניסאי-צרפתי רוז'י בן יוסף – מעצבת אופנה ישראלית
תחבורה עירונית

תחבורה עירונית היא הגדרה למערך תחבורה פנים-עירוני המורכב מרכיבים רבים ושונים, המשמשים לשינוע נוסעים וסחורה בתחומי העיר ומחוץ לה. כלי רכב רבים הותאמו למרחב העירוני ולתנועה בו, ובמקביל הותאם המרחב העירוני לדרישות ולצורכי התחבורה המתקיימים בו בכל שעה של היממה. כלי הרכב העירוניים מתחלקים לארבע רמות: כלי רכב אישיים: אופנוע ואופניים, למשל - משמשים לשינוע של נוסע בודד או שני נוסעים לכל היותר, בדרך-כלל למרחקים שאינם חורגים מגבולות העיר. מכוניות פרטיות: משמשות לשינוע מספר משתנה של נוסעים - החל מנוסע בודד ועד למשפחה שלמה או קבוצה בת 4-5 נוסעים ויותר. תחבורה ציבורית ומערך הסעת המונים: במערכות התחבורה הציבורית העירוניות מגוון סוגים של כלי רכב, המותאמים לצרכים שונים - החל ממונית המיועדת להסעת נוסעים בודדים ועד לכלי רכב המיועדים להסעת עשרות ומאות אנשים: אוטובוס, רכבת קלה, רכבת תחתית ועוד. שינוע סחורה וחומרי גלם: בערים פועלים כלי רכב המיועדים לשינוע סחורות וחומרי גלם, בדרך-כלל מדובר בכלי רכב מסחריים בעלי נפחים שונים ומשאיות בגדלים שונים. השימוש בכלי רכב אלה נקבע על-פי תקנות עירוניות שונות ומוגבל לעיתים לשעות מסוימות ולאזורים מסוימים. בערים רבות פועלים מוקדי בקרת תנועה עירוניים. מוקד זה משותף לעיתים למשטרה המקומית ולחברות המפעילות נתיבי תנועה בעיר ובסביבתה. במוקד מתבצע מעקב אחר זרימת התנועה בדרכים ובצמתים, באמצעות מצלמות וידאו ומכשירי מעקב אחרים שהותקנו בהם, וכן מתבצע מעקב אחר בעיות בכבישים ובמערכת התמרור והרמזורים. לעיתים זמין המידע המופק במוקדי התנועה לציבור הרחב בכל עת ובמקרים אחרים מעדכן המוקד את כלי התקשורת בהתפתחויות. מוקד בקרת רמזורים - בדומה למוקד בקרת התנועה, מרוכז במוקד זה מידע מכל רחבי העיר בנוגע לפעילות הרמזורים ותקינותם וכן בנוגע למצב העכשווי בצמתים ובכבישים. באפשרות המוקד לשנות את תכנות הרמזורים בהתאם לתרחישים שונים. מוקד בקרת הרמזורים מהווה במקרים רבים חלק בלתי נפרד ממוקד בקרת התנועה. מכונית עירונית אוטובוס עירוני