laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קסר

קסר (ערבית قصر; צרפתית Ksar ברברית אַגְֿרֱם; רבים קסור – قصور; ksour; אִיגֶֿרְמַן בהתאמה) הוא כפר מבוצר האופייני לארצות המגרב, בדרך כלל בצידם הדרומי של הרי האטלס הפונה אל הסהרה. הקסר כולל בתי מגורים, המחוברים זה לזה בדרך כלל, אסמים משותפים ומבני ציבור נוספים כמו מסגדים, חנויות וכיוצ"ב. הוא ממוקם על גבעה או על מקום גבוה המקל על הגנתו, ושוכן בסמוך לנווה מדבר או למקור מים. מבני הקסר עשויים מלבנים המיוצרות מחול, חרסית ומים, בשילוב עם חומרים נוספים, ולעיתים בשילוב אבן. מקורה של המילה במילה הלטינית קסטרום (castrum – "מצודה"), וממנה נוצרו המילים "Alcázar" בספרדית ו"Alcácer" בפורטוגזית. מרוקו איית בן חדו, מרוקו אלג'יריה מזאב, אלג'יריה מאוריטניה ואדאן, מאוריטניה מאוריטניה שינגטי, מאוריטניה מאוריטניה תישית, מאוריטניה מאוריטניה ולאתה, מאוריטניה ירדן קסר עמרה בירדן היא מצודה בלבד ללא כפר היקפי. רובע המדינה קסבה CNRTL CNRTL
נאוס

האם התכוונתם ל... אדריכלות קלאסית - מונחים – נאוס ופרונאוס - ההיכל הפנימי והמבואה אל מקדש יווני ולמבנים נוספים נאוס (כוכב) – ענק כחול והכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים ירכתי הספינה נאוס (נהר) – נהר בצפון קרוליינה נאוס (חברת תעופה) – חברת תעופה איטלקית
לוס אנג'לס איינג'לס

לוס אנג'לס איינג'לס (באנגלית: Los Angeles Angels) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר אנהיים שבקליפורניה. הקבוצה משחקת בבית המערבי של האמריקן ליג. הקבוצה נוסדה בלוס אנג'לס ב-1961 והצטרפה לאמריקן ליג, תחת השם הלוס אנג'לס איינג'לס. היא שיחקה בעיר עד 1965 בטרם עברה לאנהיים ושינתה שמה לקליפורניה איינג'לס. לאחר שנרכשה על ידי חברת וולט דיסני ב-1996 שונה שמה של הקבוצה לאנהיים איינג'לס. ב-2002 העפילה הקבוצה בפעם היחידה בתולדותיה לוורלד סיריס וזכתה באליפות לאחר סדרה של מהפכים. שנה מאוחר יותר נמכרה הקבוצה, ובעליה החדש הודיע ב-2005 על שינוי נוסף של שם הקבוצה, במטרה לחזק את הקשר לקהילת אוהדי הספורט מלוס אנג'לס, והיא נקראה לוס אנג'לס איינג'לס מאנהיים, עיריית אנהיים תבעה את הקבוצה על הפרת חוזה ההתקשרות, אך הפסידה במשפט לאחר שחבר המושבעים קבע שהקבוצה יכולה להישאר עם השם החדש. החל מ-2013 נקראת הקבוצה לוס אנג'לס איינג'לס. ה-MLB החליטה להוציא את מספרו של רובינסון משימוש, בשל כבוד והישגיו של השחקן. כלומר, אף קבוצה בליגה לא יכולה לתת לשחקן מסוים את המספר. מדיה וקבצים בנושא לוס אנג'לס איינג'לס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוס אנג'לס איינג'לס (באנגלית) לוס אנג'לס איינג'לס, ברשת החברתית פייסבוק לוס אנג'לס איינג'לס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוס אנג'לס איינג'לס, ברשת החברתית אינסטגרם לוס אנג'לס איינג'לס, סרטונים בערוץ היוטיוב לוס אנג'לס איינג'לס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שלום קורן

שלום קורן (נולד ב-1951) הוא קצין צה"ל בדימוס, ששימש כקצין חימוש ראשי. קורן נולד בישראל וסיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר "בויאר" בירושלים. בשנת 1969 התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת חרוב. בסיירת עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר. קורן שימש בשורת תפקידים פיקודיים בסיירת, בהם מפקד פלוגה. בשנת 1973 פיקד קורן על כוח הפריצה למטוס בואינג 707 לבנוני שנחטף על ידי אזרח לובי והונחת בנמל התעופה בן-גוריון. קורן ואנשיו השתלטו על החוטף, החמוש באקדח, ושחרורו את בני הערובה. במלחמת יום הכיפורים הוביל קורן את פלוגתו בצליחת תעלת סואץ, בטיהור החיץ החקלאי ובחילוץ הצנחנים הנצורים במהלך הקרב בעיר סואץ. בשנת 1974 הוא סיים את שירותו ולמד הנדסת מכונות בטכניון. לאחר סיום לימודיו חזר קורן לשירות קבע בחיל החימוש. הוא מילא תפקידי מטה שונים בתחומי אחזקה ופיתוח ובשנת 1984 קודם לדרגת סגן-אלוף ומונה לראש ענף תובה ברשות לפיתוח טנק המרכבה. בשנת 1989 מונה קורן למנהל מפעל המרכבה במרכז שיקום ואחזקה ובשנת 1991 קודם לדרגת אלוף-משנה ולתפקיד ראש הרשות לפיתוח המרכבה. קורן למד שנת לימודים במכללה לביטחון לאומי וסיים לימודי תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. לאחר העלאתו לדרגת תת-אלוף הוא שימש ראש מנהלת המרכבה והרק"ם (מנת"ק). בתפקיד זה הוא היה שותף לזכייה בפרס ביטחון ישראל לשנת 1997 על פיתוח מערכת בקרת האש "ברק זוהר" לטנק המרכבה. בשנים 1998–2000 כיהן קורן כקצין חימוש ראשי. במהלך תקופת כהונתו החל ארגון מחדש של החיל במסגרת היחידה הטכנולוגית שהוקמה באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. לאחר פרישתו מהצבא מונה לראש פרויקט ההשבחה בתעשייה הצבאית של טנקי M60 פטון של צבא טורקיה - טנק "הסברה". אחר כך שימש יושב ראש חברת "אימקו תעשיות", חברה ציבורית העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק של מוצרים בתחומי האלקטרוניקה, והמכניקה המיועדים בעיקר לשימוש צבאי. מדיה וקבצים בנושא שלום קורן בוויקישיתוף קורות חייו באתר חיל החימוש. סיפורה של פלוגת קורן במלחמת יום הכיפורים 1973, מתוך אתר עמותת סיירת חרוב. מאיה לוי ושחר ברלב, המפגש המרגש בין הדורות ומורשתו של המפקד שאיבד 24 מחייליו בקרב, באתר צה"ל, 24 בספטמבר 2020. סיפורה של פלוגת קורן במלחמת יום הכיפורים 1973, מתוך אתר עמותת סיירת חרוב, עמוד 5. קרב אחד יותר מדי - הסרט המלא, באתר nana10‏, 12 בספטמבר 2013. אמנון ברזילי, בישראל מצפים שטורקיה תאשר עסקת הטנקים, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2002 אמנון ברזילי, תעש קיבלה 50 מיליון דולר מטורקיה על השבחת טנקים, באתר הארץ, 21 במאי 2004 אביב לוי, ‏שחיקת הרווחים במגזר הביטחוני העבירה את אימקו להפסדים, באתר גלובס, 2 בספטמבר 2018
הרב לאו

האם התכוונתם ל... הרב משה חיים לאו – רבה של פיוטרקוב טריבונלסקי הרב ישראל מאיר לאו – הרב הראשי לישראל ולאחר מכן רבה של תל אביב-יפו; בנו של הרב משה חיים לאו הרב משה חיים לאו (נתניה) – רב שכונה בנתניה, בנו הבכור של הרב ישראל מאיר לאו הרב דוד ברוך לאו – הרב הראשי לישראל וקודם לכן רב העיר מודיעין, בנו של הרב ישראל מאיר לאו הרב ד"ר בנימין (בני) לאו – רב בשכונת קטמון בירושלים, ראש בית המדרש לצדק חברתי, ומראשי בית המדרש בבית מורשה, אחיינו של הרב ישראל מאיר לאו הרב משה הגר-לאו – ראש המכינה קדם-צבאית יתיר, אחיינו של הרב ישראל מאיר לאו לאו (פירושונים)
נעם מילס

נעם מילס (נולדה ב-27 במאי 1986) היא סייפת ישראלית, המתחרה בסגנון דקר. מאז 2005, מילס היא אלופת ישראל בסגנון זה. מילס החלה להתאמן בסיף בגיל 11 בהוד השרון, ובגיל 13 עברה למועדון הפועל כפר סבא. כבר בגיל צעיר הגיעה להישגים מרשימים בזירה הבינלאומית. בשנת 2004 עברה להתאמן אצל המאמן אוהד בלוה, ושנה אחר כך העפילה לרבע גמר (מקומות 8-5) באליפות אירופה לנוער. ב-2006 זכתה בשני גביעי עולם לנוער, ודורגה ראשונה בעולם עד גיל 20. בשנת 2007 זכתה מילס במדליית הכסף באוניברסיאדה שנערכה בבנגקוק. באפריל 2008 העפילה לגמר תחרות המיון הקדם-אולימפית שנערכה בפראג. הישג זה הקנה לה את הקריטריון האולימפי הבינלאומי, אבל לא היה אמור להספיק כדי להבטיח את השתתפותה באולימפיאדת בייג'ינג, אולם הוועד האולימפי החליט להנהיג קריטריון מיוחד לצעירים, ואישר את השתתפותה של מילס, שהייתה אז בת 22, במשלחת האולימפית הישראלית. ביולי 2008, זמן קצר לפני האולימפיאדה, הגיעה מילס למקום השביעי באליפות אירופה. בדרכה להישג זה, גברה על שתי הראשונות בדירוג העולמי. באולימפיאדה הפסידה מילס בסיבוב הראשון ללורה פלסל-קולוביק (צרפת) ודורגה במקום ה-22. מילס היא הסייפת הראשונה והיחידה עד כה שייצגה את ישראל במשחקים האולימפיים בסגנון דקר, מאחר שכל קודמיה וגם הסייפים הישראלים הנוספים שהתחרו בבייג'ינג התחרו בסגנונות רומח וחרב. בסתיו 2008 החלה מילס ללמוד באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית, לאחר שקודם לכן סיימה שנה א' בלימודי כלכלה באוניברסיטת תל אביב. במרץ 2009 סיימה במקום השני באליפות המכללות בארצות הברית (NCAA) ועלתה למקום ה-23 בדירוג העולמי, שהוא דירוג שיא לסייף או לסייפת ישראלים בענף הדקר וסיימה יחד עם חברה לקבוצה עידו הרפר במקום 9-16 באליפות העולם (הפסידה בהגרלה). ביולי 2010 רשמה הישג נוסף, כשזכתה במדליית ארד באליפות אירופה ועלתה לדירוג שיא של סייפת ישראלית, מקום 11 בעולם. כיום היא מסיימת את התואר השני באוניברסיטת הרווארד, אחרי שבשנת 2012 בגיל 26 פרשה מעולם הסיוף. נעם מילס, באתר olympedia.org נעם מילס, באתר התאחדות הסיף הבין-לאומית ניר שועלי, הסייפת ראשונה בעולם, אביה מחוסר הכרה בבי"ח, nrg,‏ 6.3.2006 סער הס, סייף: נעם מילס השיגה את הקריטריון האולימפי, באתר ynet, 26 באפריל 2008 עפרי שובל, נעם בת 22 נוסעת למזרח, http://www.haaretz.co.il/1.1341125- באתר הארץ 6.8.2008 נעם מילס, זמן תרבות, באתר הארץ, 8 במרץ 2011 נעם מילס באתר אוניברסיטת הרווארד ‏ניר שועלי, הישג לנעם מילס: ניצחה את הסייפת הטובה בעולם, בריטה היידמן, באתר nrg‏, 6 ביולי 2008‏
השומר הצעיר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... השומר הצעיר – תנועת נוער יהודית הפועלת בישראל ובעולם. השומר הצעיר - נצ"ח – תנועת נוער שפרשה מהשומר הצעיר העולמי ב-1930, והתקיימה באירופה עד מלחמת העולם השנייה הקיבוץ הארצי השומר הצעיר – תנועה קיבוצית מפלגת השומר הצעיר – מפלגה ציונית מרקסיסטית של חברי הקיבוץ הארצי מפלגת פועלים השומר הצעיר – מפלגת פועלים ציונית מרקסיסטית ביישוב
מפלגת השומר הצעיר

מפלגת השומר הצעיר הייתה מפלגת פועלים ציונית מרקסיסטית ביישוב בהנהגת מאיר יערי ויעקב חזן, שפעלה במסגרת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר ובשיתוף מלא עם תנועת השומר הצעיר. בשנת 1946 התמזגה עם מפלגת הלוויין שלה הליגה הסוציאליסטית למפלגת פועלים השומר הצעיר. מקורה של המפלגה היה בתנועת הנוער "השומר הצעיר", שממנה צמחה גם התנועה הקיבוצית, "הקיבוץ הארצי השומר הצעיר". המפלגה הייתה התנועה הפוליטית של השומר הצעיר שכל חבריה השתייכו לקיבוץ הארצי של השומר הצעיר. מנהיגי המפלגה מאיר יערי ויעקב חזן, הו גם מנהיגי תנועת הנוער "השומר הצעיר" וגם מנהיגי הקיבוץ הארצי. מאחר, שבעקבות האידאולגיה שלה, הייתה המפלגה מורכבת על טהרת חברי הקיבוץ ומאחר שרצתה לחזק את כוחה הפוליטי ביישוב, הקימה בשנת 1936 מפלגת לוויין בשם הליגה הסוציאליסטית, אליה יכלו להצטרף תומכים שלא קיימו מסיבה זו או אחרת את חובת "ההגשמה" (ההצטרפות לקיבוץ). האידאולוגיה של המפלגה, מכל הבחינות, פרט לנושא הציונות, הייתה זהה לזו של המפלגה הקומוניסטית, והיא תמכה ללא סייג (פרט לסייג הציוני) בברית המועצות ובמשטר הסטליניסטי. היא הייתה סבורה, שרק בנושא הציונות חלה טעות זמנית בתנועה הקומוניסטית, טעות שתתוקן עם הזמן. במקורה החזיקה התנועה בדעה כי הדרך היחידה להגשמת הציונות הסוציאליסטית היא במסגרת הקיבוץ (כמובן, הקיבוץ הארצי). מבחינת יחסי יהודים-ערבים, החזיקה המפלגה בדעות יוניות, התנגדה להקמת מדינה יהודית בארץ ישראל (או בחלקה), שאפה להקמת מדינה דו-לאומית בכל ארץ ישראל שבתחומי המנדט הבריטי (פלשתינה (א"י)). בוועידת בילטמור, שהתקיימה בשנת 1942, הצביעו נציגי תנועת השומר הצעיר נגד תוכנית החלוקה שהוצעה על ידי דוד בן-גוריון. בהתנגדותה לחלוקת ארץ ישראל הייתה המפלגה שותפה באופן פרדוקסלי למפלגות אחרות שהתנגדו לחלוקת הארץ (כמו התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון בהנהגת יצחק טבנקין, הרוויזיוניסטים ואף התנועה הדתית המזרחי) מאחר שדרשו מדינה יהודית בכל שטחי ארץ ישראל המנדטורית. בפברואר 1946 הוקמה מפלגת פועלים השומר הצעיר על ידי איחוד המפלגה עם מפלגת הלוויין העירונית שלה, הליגה הסוציאליסטית. אולם, למעשה, המשיכה גם המפלגה החדשה באותה דרך ועם אותה ההנהגה (יערי וחזן) של השומר הצעיר. השומר הצעיר הקיבוץ הארצי השומר הצעיר מפלגת פועלים השומר הצעיר
מונופוניה

מונופוניה (מיוונית: 'μόνος' - מונוס, בעברית 'אחד', 'φωνή' - פון, בעברית 'קול, צליל') הוא מונח המתייחס למוזיקה שהיא, כעיקרון, חד קולית. במונופוניה נע לבדו קול, אשר לעיתים מוכפל באוקטבה על ידי קולות או כלים אחרים, שישירו למעשה את אותו הקו בדיוק. כלומר, זמר יחיד או כלי נגינה יחיד. גם שירת מקהלה באוניסון נחשבת כמונופוניה. המונופוניה נבדלת מההטרופוניה, ושונה מההומופוניה. מוזיקה עממית רבה היא מונופונית. פוליפוניה הומופוניה מדיה וקבצים בנושא מונופוניה בוויקישיתוף art/monophonic-system מונופוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חומת סוגרים

חומת סוּגרים היא מערך הגנתי המורכב משתי חומות, חיצונית ופנימית. בתוך החלל הריק שבין החומות הוצבו קירות חוצצים, במטרה ליצור חדרים. לתוך החדרים הייתה גישה מדלתות תוך-עירוניות. החדרים הפנימיים שימשו כחדרי אחסון, או מגורי חיילים בעתות שלום. בעתות מלחמה מולאו בעפר וכך ספקו לעיר הגנה רבה יותר מכל חומה מוצקה. כמו כן, מבנן הפשוט הנמיך את מחיר בנייתן. לתוך החומה לרוב הוכנסו מגדלים רבים שרוחבם עלה על רוחב החומה. נוסף למגדלים, שולבו בחומה שערי תאים. המוקדמות במערכות הללו נמצאו בתל אל פול, כנראה אתר "גבעת שאול", לקראת תום תקופת הברזל I. מופעים מוקדמים נוספים של חומת הסוגרים בני המאה העשירית נמצאו גם בנחל ארנון (מואב הקדומה), העי (א-תל), המצפה (א-נצבה ליד רמאללה), גבעון ומכמש (חרבת א-דווארה). מאוחר יותר, בתקופת הברזל II, הפכה החומה לאופיינית עבור ערי המלכות החשובות כמגידו, גזר וחצור. היא ממשיכה להופיע באופן בולט במאות ה-8 וה-7 לפני הספירה. יגאל ידין שיער כי בניין החומות הללו היה חלק יחיד במינו ממפעל הבנייה של המלך שלמה, כפי שמתואר במלכים א', ט', ט"ז : "...לִבְנוֹת...וְאֶת-חָצֹר וְאֶת-מְגִדּוֹ, וְאֶת-גָּזֶר". ארכאולוגים מאוניברסיטת תל אביב שללו את התיקוף של ידין לגבי מערכות הגנה שכאלו, ובייחוד שערי תאים, באתרים דוגמת אשקלון. הארכאולוגים ישראל פינקלשטיין ודוד אוסישקין תיארכו את מרבית מרכיבי השכבה המכילה את השער התאי במגידו למאה התשיעית לפנה"ס. היותה של מגידו המפתח לחקר ארכאולוגיית הממלכה המאוחדת משפיע על תארוכי בניין החומות. ארכאולוגים אחרים כמו עמיחי מזר טענו שאי אפשר לאשש בוודאות את התיאוריה של ידין, אולם מאידך הממצאים לא החלטיים מבחינת תארוך כדי לשלול אותה על סף. לכן לדעתם אף היום ניתן להחזיק בדעה זו. ידין יגאל, חצור, הוצאת ספריית מעריב והאוניברסיטה העברית, 1975. בנין חומת סוגרים ביצורי שלמה(?) בעת הברזל II היסטוריה יהודית, הוויכוח על המאה העשירית לפנה"ס
זאב הים

האם התכוונתם ל... זאב הים (דג) - ראה מרלוזה זאב הים (רב חובל) – מחלוצי הימאות העברית בעת החדשה זאב הים (ספר) – ספר מאת ג'ק לונדון זאב הים (ספינה) – ספינה טבועה לחופי יפו זאב הים – סרט קולנוע משנת 1941 בכיכובו של אדוארד ג'י רובינסון זאב הים (סרט) – סרט קולנוע בהשתתפות כריסטופר ריב
סמי בירנבך

סמי בירנבך (נולד ב-1948 בתל אביב) הוא זמר, משורר ותקליטן ישראלי. בשנות השבעים שהה בירנבך בלונדון, ואז חזר לישראל והיה לחלק ממהפכת הרוק הישראלי האלטרנטיבי. הוא כתב את רוב השירים באלבומו הראשון של רמי פורטיס, "פלונטר", שיצא ב-1978. לאחר שהות קצרה בישראל עבר לאמסטרדם ושם הקים עם פורטיס את מינימל קומפקט, שנחשבה לאחת ההצלחות הגדולות ביותר של להקות ישראליות בחו"ל. בשנת 1988, התפרקה הלהקה, אך רק ב-1991 היא ערכה מופע פרידה מהקהל הישראלי. מאוחר יותר בשנות ה-90 החל לערוך תוכניות רדיו והפך לתקליטן, תוך שהוא פועל תחת הכינוי "די ג'יי מורפיאוס" (DJ Morpheus). במהלך חייו כתב בירנבך שירים לרמי פורטיס, ברי סחרוף, פוריין אפייר ומינימל קומפקט. בשנת 2019 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו בעברית מילים בודדות. בירנבך נשוי לאשה אוסטרית, והשניים בחרו לא להביא ילדים לעולם. סמי בירנבך, ברשת החברתית פייסבוק סמי בירנבך, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סמי בירנבך, באתר שירונט סמי בירנבך, באתר MusicBrainz (באנגלית) סמי בירנבך, באתר Discogs (באנגלית) סמי בירנבך, דף שער בספרייה הלאומית סמי בירנבך, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) בן שלו, עכבר העיר אונליין, מודעות היא לא דבר חיובי, באתר הארץ, 9 ביולי 2008 בן שלו, עכבר העיר אונליין, סמי בירנבך ובניו, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2009 עינב שיף‏, "בארץ לא מפרגנים": ראיון עם סמי בירנבך, סולן מינימל קומפקט, באתר וואלה, 22 במרץ 2011 דודי פטימר, ‏סמי בירנבך: "לא מתרגש יותר מדי מאיחוד 'מינימל קומפקט'. כולה הופעה", באתר מעריב אונליין, 6 במאי 2019
מרינוס הקדוש

מרינוס הקדוש (איטלקית San Marino diacono; קרואטית Sveti Marin) הוא קדוש נוצרי והקדוש המגן של הרפובליקה של סן מרינו ושל העיר סן מרינו. קיימות מספר גרסאות סותרות באשר לתולדות חייו של מרינוס הקדוש. לפי המסורת המקובלת הוא היה סתת בן האי ראב בדלמטיה, כיום בקרואטיה, אשר נמלט מארץ מולדתו כדי להציל עצמו מרדיפות הקיסר דיוקלטיאנוס. הוא הגיע לרימיני באיטליה והמשיך בעבודתו כסתת אבן. את האבן לצורכי מלאכתו חצב בהר טיטאנו (Monte Titano) השוכן כיום בסן מרינו. אישה מוכת שגעון שהגיעה מדלמטיה, נטפלה אליו ורדפה אותו בטענה כי היא אשתו, ולפי גרסה אחרת ניסתה לפתות אותו, והוא נמלט ממנה והסתתר מפניה משך שנה. משהתגלה, צם משך שישה ימים וביום השישי הניחה לו. מרינוס ריפא אותה משגעונה וניצר אותה. לאחר מכן, בשנת 301 עבר להתבודד בהר טיטאנו, ופי גרסה אחרת התבודד שם לראשונה עת נמלט מאותה אשה. בהר טיטאנו המשיך מרינוס בעיסוקו בסיתות אבן והפיץ את הנצרות. בעלת האדמה, פליקיסימה, גבירה מרימיני, התנצרה עם 53 אחרים מבני קהילתה, לאחר שמרינוס ריפא את בנה הנכה, וריסימו, ועם מותה הורישה את השטח לקהילה. בשנת 313 מינה הבישוף של רימיני את מרינוס לבישוף. הוא מת ב-3 בספטמבר 366 שנקבע כיום חגו. מקובל כי לאו הקדוש היה ידידו של מרינוס הקדוש וסתת אבן כמוהו. לאו הקדוש התיישב במקום שהיה לעיירה סן לאו על גבול סן מרינו בתחומי איטליה. שתי הערים - סן מרינו וסן לאו - הן ערים תאומות והבזיליקות בשתי הערים הן בזיליקות משנה של הדיוקסיה של סן מרינו-מונטפלטרו. גרסה שונה לחלוטין לחייו של מרינוס הקדוש גורסת כי הגיע להר טיטאנו כבר בשנת 257, היינו לפני תקופתו של הקיסר דיוקלטיאנוס, ולפי גרסה זו מת בשנת 301. מחקרים מודרניים טוענים כי הקדוש חי במאה ה-6 או ה-7, וכי תולדות חייו הותאמו לצרכים פוליטיים מאוחרים. לפי המסורת היו מילותיו האחרונות של הקדוש: "Relinquo vos liberos ab utroque homine" "הנני מותיר אתכם חופשיים משניהם" באימרה זו התכוון הקדוש לאפיפיור ולקיסר הרומי. האימרה הייתה לאחד היסודות בתחושת העצמאות של סן מרינו, והמילה "LIBERTAS" ("חירות") הייתה למוטו הלאומי, אם כי ברי שמקורה של המסורת הוא בימי הביניים. מסורת זו הביאה גם לכיתוב המופיע על האפריז של בזיליקת סן מרינו: "DIVO MARINO PATRONO ET LIBERTATIS AUCTORI SEN. P.Q" "למרינו השמיימי, מגן ומייסד החירות. (מן) הסנאט והעם" בזיליקת סן מרינו היא מקום הפולחן המרכזי של הקדוש, שהיה לקדוש לאומי המזוהה באופן כמעט נרדף עם המדינה. הוא נחשב למייסד המדינה, ויום חגו הוא גם החג הלאומי של הרפובליקה. חלק משרידיו שמורים מתחת למזבח המרכזי במבנה לאחר שהתגלו ב-3 בספטמבר 1586, וחלק מהם נתרמו ב-1595 לאי ראב. חלק מגולגולתו שמור בתיבת כסף וזהב המונחת מאז 1602 לימין המזבח. עד המאה ה-17 נהוג היה לתאר את הקדוש כאיש צעיר, אך לאחר מכן החלו לייחס לו חזות של אדם מבוגר ומזוקן. הוא מתואר פעמים רבות כשהוא אוחז בפטיש סתתים, או על בהקשרו של הר טיטאנו ושלוש מצודותיו. בדרך זו הוא מופיע גם על צידן האחורי של מטבעות 20 סנט אירופי של סן מרינו. בזיליקת סן מרינו היסטוריה של סן מרינו מדיה וקבצים בנושא מרינוס הקדוש בוויקישיתוף מרינוס הקדוש באתר הרשמי של הדיוקסיה של סן מרינו-מונטפלטרו ראו לדוגמה כאן San Marino site "חירות" (LIBERTAS) היא מוטו המדינה ולפי גרסה אחרת מאז 1713 Iconography of Marino da Arbe
אלונה דבורניצ'נקו

אלונה קנטור דבורניצ'נקו (נולדה ב-3 בנובמבר 1990 באוקראינה) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. דבורניצ'נקו השתתפה באולימפיאדת בייג'ינג כחלק מנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית, בצוותא עם קטיה פיסצקי, רחלי ויגדורצ'יק, ורוניקה ויטנברג ומריה סבנקוב שהגיעה למקום שישי. דבורניצ'נקו החלה להתעמל בגיל 8 והתאמנה בקבוצת עירוני חולון. הישגי השיא בקריירה שלה הם: מקום ראשון באליפות ישראל לנוער בשנים 2004 ו-2005 מקום 8 באליפות אירופה לבוגרות 2006 ברוסיה מקום 6 (קבוצתי) באליפות העולם 2007 ביוון (ההישג שהעניק לנבחרת את הזכות להשתתף באולימפיאדה) מקום 5 (קבוצתי) באליפות אירופה 2008 באיטליה מקום 5 (קבוצתי) באליפות העולם 2009 ביפן דבורניצ'נקו הייתה שותפה להעפלה הראשונה בתולדות נבחרת ישראל לגמר בקרב רב קבוצתי, כאשר עשתה זאת באולימפיאדת ביג'יינג מהמקום השמיני. בגמר סיימה הנבחרת במקום שישי. אלונה דבורניצ'נקו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלונה דבורניצ'נקו, באתר olympedia.org אלונה דבורניצ'נקו, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית היסטוריה: אירה ריסנזון והנבחרת עלו לגמר, באתר ONE‏, 23 באוגוסט 2008 קובי גרידינגר, ‏היסטוריה: ישראל שישית בהתעמלות אומנותית, באתר ONE‏, 24 באוגוסט 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Caran d'Ache

Caran d'Ache (קָרַנְדָּאשׁ) היא חברה שווייצרית לייצור כלי כתיבה, חומרי גלם לאמנות ואביזרי אספנים. חברת Caran d'Ache נוסדה ב-1924, על ידי ארנולד שוויצר. לטובת הקמת החברה הוא קנה את מפעל ייצור העפרונות Ecridor בז'נבה; מפעל זה הוקם ב-1915. החברה עומדת מאחורי המצאתו וייצורו של עיפרון מכני חדיש, שהסתמך על צבת זעירה הנפתחת בלחץ ומשחררת את העופרת. בשנת 1929 קארל שמיד יצר את הגרסה הראשונה תחת שם המותג Fixpencil, וזה הפך למוצר מוביל המזוהה עם החברה. ב-1930 הונפקו לראשונה גרסאות מוזהבות ומעוטרות של ה-Fixpencil, והיו לאביזר האספנים הראשון שהוציאה החברה. בשנות השלושים והארבעים המשיכה החברה להפיק מהדורות מוגבלות של עפרונות מכניים מוזהבים, בין השאר נמכרו 1,000 לצבא ארצות הברית תחת המותג Ecridor. ב-1931 הוציאה החברה מוצר חדשני נוסף: עיפרון מסיס במים המבוסס על צבעי מים, תחת המותג Prismalo. אלו היו עפרונות צבעי המים הראשונים בשימוש אמנים. כעשרים שנה מאוחר יותר, ב-1952 הוציאה החברה חידוש נוסף: פסטל המשלב יתרונות מפסטל שמן ופסטל רך, תחת המותג Neocolor. ב-1963 הוציאה החברה לשוק את Modela, חימר פולימרי צבעוני לאמנים, וב-1985 את NeoPastel, פסטל שמן ראשון. קו מוצרי האמנים המשיך: ב-1999 הוציאה החברה את Neoart Aquarelle, פסטל שעווה. את קו הפסטל הראשון המוגדר כפסטל רך הם הוציאו בשנת 2001. קו העפרונות אף הוא התרחב, עם עפרונות בעלי עמידות גבוהה יותר לאור. במקביל, החלה החברה מתמחה בעטים: ב-1953 יצאו עטים כדוריים ראשונים, וב-1970 עטים נובעים. ב-1978 הנפיקה החברה מציתים מוזהבים ומעוטרים, על בסיס מוניטין רחב שצברה בעטים וחפצי אספנות דומים. בשנת ה-90 וב-2002 יצאו עוד גרסאות של עטים מהודרים, כולל עט ב-1999 שנחשב כיקר בעולם במועד יציאתו. חברת Caran d'Ache נקראה על שמו של קריקטוריסט ממוצא רוסי שעבד בעיקר בצרפת במאה ה-19. שמו האמיתי של האמן היה עמנואל פורה, ושם העט שנטל נלקח מאיות כמו-צרפתי למילה הרוסית לעיפרון - קרנדאש (карандаш). הוא יצר סטריפים של קומיקס וקריקטורות לעיתונים יומיים בצרפת, ואחד המפורסמים בהם היה זה העוקב אחר משפט דרייפוס. עד היום חתימתו של האמן משמשת את החברה כאות מסחרי, בהשקת מוצרים מסדרות מסוימות. Pablo - עפרונות צבעוניים. SUPRACOLOR Soft Aquarelle - עפרונות צבעי מים. MUSEUM - מוטות צבעי מים בעלי עמידות גבוהה, ללא עץ. PRISMALO Aquarelle - עפרונות צבעי מים, היו הראשונים בעולם. CLASSICOLOR - עפרונות צבעי מים, דרגת תלמידים והדרכה. Luminanace - עפרונות צבעוניים עמידים לדהייה באור, מבוססי שעווה. AQUARELLE EXTRA-FINE - צבעי מים בצלוחיות. ACRYLIC EXTRA-FINE - צבעי אקריליק בשפופרות. ART by CARAN D'ACHE. SOFT PASTELS. NEOART AQUARELLE - פסטל על בסיס שעווה. NEOCOLOR I - פסטל שעווה עמיד במים. NEOCOLOR II Watersoluble - פסטל שעווה מסיס במים. NEOPASTEL. Grafstone - מוטות גרפיט ללא עץ. Technograph - גרפיט במספר דרגות קושי, מ-4H ועד 6B. Technalo - גרפיט מסיס. בישראל נמכרים מוצרי האספנות של Caran d'Ache (בחנות רשמית אחת המוכרת על ידי הרשת, בירושלים), ומבחר מצומצם מתוך חומרי האמנות. אחד מהמוצרים שיובאו באופן רציף היו עפרונות Prismalo, שהיו עפרונות צבעי המים הראשונים במדינה. בישראל המותג מיובא על ידי חברת תכשיטי JB. מדיה וקבצים בנושא Caran d'Ache בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Caran d'Ache Caran d'Ache, ברשת החברתית פייסבוק Caran d'Ache, ברשת החברתית אינסטגרם Caran d'Ache, סרטונים בערוץ היוטיוב
רחלי ויגדורצ'יק

רחל (רחלי) פייגה-ויגדורצ'יק (נולדה ב-1 במאי 1989 בחולון) היא מתעמלת אמנותית ישראלית, ובעבר מאמנת נבחרת ישראל. ויגדורצ'יק השתתפה באולימפיאדת בייג'ינג כחלק מנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית שהגיעה למקום שישי. רחל ויגדורצ'יק החלה להתעמל בגיל 6 ומשתייכת לאגודת עירוני חולון. ויגדורצ'יק היא בתה של אירה ויגדורצ'יק המאמנת את הנבחרת החל משנת 2007, והייתה המאמנת האישית של אירה ריסנזון. בתחילת דרכה ייצגה ויגדורצ'יק את ישראל בתרגילים קבוצתיים לנוער בגרמניה (2003) ובתרגילים אישיים באליפות אירופה בקייב (2004) ואליפות העולם בבאקו (2005) לאחר מכן הצטרפה לשורות נבחרת ישראל בקבוצתי בוגרות והישגי השיא היו: מקום 6 (קבוצתי) באליפות העולם 2007 ביוון (הישג היסטורי שהעניק לנבחרת את הזכות להשתתף במשחקים האולימפיים) ומקום 5 (קבוצתי) באליפות אירופה 2008 באיטליה. ויגדורצ'יק עשתה היסטוריה עם נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית כאשר זו עלתה לגמר בקרב רב קבוצתי באולימפיאדת בייג'ינג (2008) מהמקום השמיני. בגמר סיימה הנבחרת במקום שישי. כשנה לאחר מכן ב-2009 ייצגה ויגדורצ'יק את ישראל באליפות העולם ביפן שם סיימה עם הנבחרת הקבוצתית במקום חמישי, הישג שיא נוסף. לאחר אליפות העולם בסוף אותה שנה היא פרשה מהשתתפות בתחרויות והחלה לאמן במועדון עירוני חולון להתעמלות. בשנת 2012 נבחרה ויגדורצ'יק ליושבת ראש וועדת הספורטאים האולימפיים בישראל ולנציגת הספורטאים האולימפיים בהנהלת הוועד האולימפי הישראלי. בשנת 2015 סיימה בהצטיינות את לימודי התואר הראשון במכללת וינגייט במגמת ניהול וארגון והמשיכה ללימודי התואר השני במכללה. בשנת 2017, בתחילת הקמפיין לאולימפיאדת טוקיו (2020), הצטרפה ויגדורצ'יק לאמה אירה ויגדורציק ככוריאוגרפית ועוזרת מאמנת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית. בשנת 2019 נבחרת ישראל בהדרכתה, השיגה את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת טוקיו, לאחר שסיימה במקום שישי בקרב רב באליפות העולם שנערכה בבאקו, ובמקום רביעי בתרגיל 5 הכדורים. באליפות אירופה שהתקיימה בקייב בשנת 2020 זכתה נבחרת ישראל במדליית זהב בקרב-רב כאשר ויגדורצ'יק הכוראוגרפית הראשית ומאמנת בכירה בצוות של הנבחרת הקבוצתית תוך בניית התרגילים עם המוזיקאי חן מצגר אדר באליפות זו זכתה הנבחרת במדליית כסף בתרגיל הכדורים וסיימה במקום רביעי בתרגיל המשולב. כחודשים לפני המשחקים האולימפיים בטוקיו, באליפות אירופה לשנת 2021 שהתקיימה בסופיה שבבולגריה, נבחרת ישראל זכתה במדליית הזהב בתרגיל המשולב ובמדליית הארד בתרגיל הכדורים. כמו כן סיימה במקום ה-3 בקרב רב. ביולי 2021 במשחקים האולימפיים בטוקיו העפילה נבחרת ישראל בהדרכתה של רחלי ויגדורציק לגמר מהמקום ה-4. בתחרויות הגמר סיימה הנבחרת במקום ה-6 הכללי ובכך שחזרה את ההצלחה של הנבחרת הקבוצתית במשחקים האולימפיים בבייג'נג 2008 בהם גם השתתפה רחלי כמתעמלת. ויגדורצ'יק נשואה לשחקן הכדורעף לשעבר שון פייגה ולהם שתי בנות. רחלי ויגדורצ'יק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי רחלי ויגדורצ'יק, באתר olympedia.org רחלי ויגדורצ'יק, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית היסטוריה: אירה ריסנזון והנבחרת עלו לגמר, באתר ONE‏, 23 באוגוסט 2008 קובי גרידינגר, ‏היסטוריה: ישראל שישית בהתעמלות אומנותית, באתר ONE‏, 24 באוגוסט 2008 ynet ספורט, רחלי ויגדורצ'יק: "תמיד צריך לעמוד מאחורי המאמן", באתר ynet, 22 באוגוסט 2016 אורן אהרוני, "מוכנה כבר עכשיו להעביר לרחלי את השרביט", באתר ynet, 17 במאי 2017 ויגדורצ'יק שלא הכרתם: "אני בונה את התרגיל, אירה היא הבוסית", באתר ynet, 3 בינואר 2021 רחלי ויגדורצ'יק צורפה לנבחרת ההתעמלות, באתר ‏מאקו‏, 27 במרץ 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.