laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מידי (להקה)

מִידִי (בצ'כית: MYDY, מילולית: "סבונים") היא להקה צ'כית מהעיר פראג, שהוקמה בשנת 2012. שמה המקורי היה מִידִי רֶייבִּיקֵאד (Mydy Rabycad, "סבוני רייביקאד"), עד לשנת 2019, אז קוצר לשם הנוכחי. סגנונה המוזיקלי הוא שילוב של אלקטרו סווינג וסוגים אחרים של מוזיקה אלקטרונית, והלהקה מכנה אותו "גלאמטרוני" (glamtronic). עוד תיארו את הסגנון המוזיקלי של הלהקה כ"אלקטרופופ כיפי וקליט – ועדיין מתוחכם ואינטליגנטי – הכולל אזכורים לסגנונות רטרו שונים". על פי הלהקה, הסגנון הגלאמטרוני שלה משלב את שני האלמנטים העיקריים המייחדים אותה. האחד הוא "גלאם" – הפאר והנראות של להקות גלאם רוק משנות ה-80, כפי שמתגלם למשל בסרט ולווט גולדמיין (אנ'), והשני הוא תמהיל של מוזיקה אלקטרונית עכשווית. הלהקה הוקמה בקיץ 2012. בתחילת דרכה, מיקולאש פייכה (סקסופון, איווי, סינתיסייזר) פנה לנרו סקראץ' (סינתיסייזר) ויאן דראבק (גיטרה בס, סינתיסייזר) בהצעה לשיתוף פעולה בפרויקט מוזיקלי חדש, וגם הזמינו את חברתם הזמרת והשחקנית ז'ופייה דשבויאנובה (שירה) להצטרף. בכך נוצרה הרביעייה שהייתה בסיס הלהקה, ולאחר שנה נוספו אליה כאורחים קבועים תומאש קונופקה (תופים, הפקה) ואונדריי סלנסקי (גיטרה), אשר הותירו השפעה משמעותית על צליליה של הלהקה הן באולפן והן בהופעותיה החיות. נקודת המפנה בקריירה של הלהקה חלה עם הגעתו של המנהל פטר בלאז'ק, אשר הודות לו היא נהייתה מקצועית יותר וקיימו יותר הופעות גדולות. על פי ז'ופייה דשבויאנובה, חברי הלהקה חברו לראשונה לכאורה במחנה מוזיקה. עם זאת, חברי הלהקה הכירו אחד את השני עוד קודם לכן. נרו סקראץ' הוא בן דודו של הבסיסט יאן דראבק, אשר הוא היה חברו ללימודים של מיקולאש פייכה מבית הספר היסודי ובאוניברסיטה. חלק מחברי הלהקה גם הופיעו יחד בעברם בלהקות אחדות. תומאש קונופקה היה המורה לתופים של נרו, והודות לו נודע למנהל פטר בלאז'ק על הלהקה. כפי הנראה אונדריי סלנסקי הצטרף ללהקה לפני הקלטת האלבום Glamtronic. בשנת 2020 תומאש קונופקה עזב את הלהקה. אלבום הבכורה של הלהקה, Let Your Body Move, היה בעיקרו בסגנון אלקטרו סווינג קלאסי. לעומתו, האלבום Glamtronic התאפיין בגישה רחבה וסגנונית יותר, והסינגל "Just Dance" שיצא בעקבותיו "...ממשיך בדיוק איפה שהאלבום האחרון Glamtronic נגמר, ומראה לאן מכוונים צעדיה הבאים של הלהקה". 2013: Let Your Body Move 2015: Glamtronic 2017: M.Y.D.Y. 2018: Live at Colours of Ostrava 2019: Numbers 2016: "Just Dance" אתר האינטרנט הרשמי של מידי מדיה וקבצים בנושא מידי בוויקישיתוף מידי, באתר ספוטיפיי מידי, באתר MusicBrainz (באנגלית) מידי, באתר Discogs (באנגלית) MYDY, mydyofficial.cz Klip týdne: S Numbers představují Mydy (Rabycad) svou transformaci a nový směr, ct24.ceskatelevize.cz (בצ׳כית) iReport.cz, VIDEO: Just Dance, vzkazují Mydy Rabycad. Roztančí fanoušky v Londýně i v Lucerna Music Baru, iREPORT – music&style magazine (בצ׳כית) Mydy Rabycad na United Islands of Prague - Kombo | Česká televize (בצ׳כית), נבדק ב-2023-12-11 MYDY, Bandzone.cz (בצ׳כית) Mydy Rabycad na plný pecky - Studenta.cz - Největší magazínový portál pro studenty v ČR, web.archive.org, ‏2016-08-10 Headliner | Mydy Rabycad, web.archive.org, ‏2017-01-02 Nèro Scartch • Bio, www.neroscartch.com ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מידי (להקה)".
התקפת פרינסטון

התקפת פרינסטון היא אסטרטגיית כדורסל התקפית ששמה דגש על תנועה מתמדת, חיתוכים, לחיצות על הכדור ומחוצה לו ועבודת צוות ממושמעת. ההתקפה הומצאה באוניברסיטת פרינסטון על ידי פיט קאריל, אם כי ניתן לייחס את זה גם לפרנקלין "קפי" קאפון, שאימן את פרינסטון בסוף שנות ה-30, וברנרד "רד" סרצ'ק, שאימן ב-ישיבה יוניברסיטי בין השנים 1938–1977. ההתקפה מיועדת להתקפה של חמישה שחקנים, שכל שחקן יודע למסור, לזרוק ולכדרר ברמה גבוהה. השחקנים על המגרש ינסו לעשות בידוד ואי התאמה באמצעות כישורים אלה. העמדות הופכות פחות חשובות ובהתקפה אין רכז, קלע, סמול פורוורד או פאוור פורוורד. עם זאת, ישנם כללים מסוימים ששחקנים המשתתפים בהתקפה זו צפויים לפעול לפיהם. ההתקפה מתחילה בדרך כלל עם ארבעה שחקנים מחוץ לקשת שלוש הנקודות ועם שחקן אחד במרכז אמצע השלשה. הכדור נע בתנועה מתמדת באמצעות מסירה עד ששחקן חותך לעבר שטח ריק מתחת לסל ומסביבו, ומעביר את הכדור לקליעה. שחקן הפוסט הוא שחקן חשוב מאוד בהתקפה. סימן ההיכר של ההתקפה הוא מסירת הרכז, כאשר שחקן בעמדת החצי פינה חותך במהירות לכיוון הסל, מקבל מסירה מהרכז ואמור למצוא את עצמו פנוי מתחת לסל. לחלופין, כאשר הקבוצה בהגנה מנסה לחסום את הצבע כדי למנוע חיתוכים בקו האחורי, ההתקפה משתמשת בזריקה ל-3 נקודות. כל חמשת השחקנים בהתקפה - כולל הרכז - צריכים להיות עם אחוזים טובים לשלוש נקודות ולא לאפשר לשחקני ההתקפה להישאר ללא שמירה. ההתקפה לרוב מתפתחת לאט מאוד, מסתמכת על מספר מסירות גבוה, והיא משמשת לעיתים קרובות בכדורסל מכללות על ידי קבוצות המתמודדות מול יריבות עם כישרון אתלטי מעולה על מנת לשמור על משחק עם מספר נקודות נמוך כתוצאה מכך, הובילה אוניברסיטת פרינסטון את הליגה בספיגת הנקודות הנמוכה ביותר 19 פעמים. במהלך כהונתו של פיט קאריל כמאמן ראשי של פרינסטון רשם מאזן שיא של 514 ניצחונות לעומת 261 הפסדים, אחוז ניצחון של 65.8%. קבוצתו זכתה ב-13 אליפויות ליגת הקיסוס במהלך 29 שנות כהונתו, וקיבלו 11 הצעות לטורניר NCAA. פרינסטון זכתה בתואר ה-NIT ב-1975. הניצחון הגדול ביותר של קאריל היה ניצחון 43 - 41 על אוניברסיטת UCLA אלופת ה-NCAA ב-1995. הניצחון האריך את פרישתו של המאמן קאריל במשחק אחד ווהוא מדורג ראשון בהופעות ב-NCAA בכל הזמנים. מאמן פרינסטון לשעבר סידני ג'ונסון וקודמיו ביל קארמודי, ג'ון תומפסון השלישי וג'ו סקוט השתמשו כולם בהתקפה של פרינסטון. גם קליבלנד קאבלירס, לוס אנג'לס לייקרס, ניו אורלינס הורנטס, ניו ג'רזי נטס וושינגטון וויזארדס הריצו גרסאות להתקפה של פרינסטון. ריק אדלמן הציג גרסה שונה של התקפת פרינסטון של קאריל ליוסטון רוקטס במהלך עונת 2007–2008 . המאמן אלווין ג'נטרי יישם גם גרסה שונה משלו שמציגה קווי דמיון להתקפת משולש. במהלך עונת 13–2012 של פיניקס סאנס. אדי ג'ורדן יישם את התקפת פרינסטון כמאמן של וושינגטון וויזארדס מ-2003 עד 2008 ושל פילדלפיה 76'ס מ-2009 עד 2010. אוניברסיטת פרינסטון דייוויד בלאט רונן דורפן, בגיל 70 פיט קאריל ממשיך להפתיע, באתר הארץ, 29 בינואר 2002 "לא אסתפק רק בלעשות יותר מהעונה שעברה", באתר www.israelhayom.co.il Plutnicki, Ken (2009-02-10). "The Quad Q.& A.: Princeton Coach Sydney Johnson". The New York Times. נבדק ב-2011-03-13. Shelburne, Ramona (2 בנובמבר 2012). "Kobe stresses patience with offense". Los Angeles Times. ארכיון מ-3 בנובמבר 2012. {{cite news}}: (עזרה) Feigen, Jonathan (7 באוקטובר 2007). "Rockets wowed by Adelman's offense". Houston Chronicle. נבדק ב-6 באוגוסט 2012. {{cite news}}: (עזרה)
אריק וינשטיין

אריק רוס ויינשטיין (נולד ב-25 באוקטובר 1965) הוא מנהל קרן גידור אמריקאי ומנחה פודקאסט אמריקאי-יהודי. יש לו דוקטורט בפיזיקה מתמטית מאוניברסיטת הרווארד. ויינשטיין נולד ב-26 בינואר 1965 בעיר לוס אנג'לס אשר במדינת קליפורניה. לויינשטיין היה עניין רב במתמטיקה ובפיזיקה תאורטית עוד מגיל צעיר. בצעירותו ויינשטיין למד באוניברסיטת פנסילבניה, שם הוא קיבל תואר ראשון במתמטיקה, וב-1992 קיבלט דוקטורט בפיזיקה מתמטית מאוניברסיטת הרווארד. וינשטיין החליט לבסוף לעזוב את האקדמיה לאחר שעבד בין היתר במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ובאוניברסיטה העברית בירושלים. משנת 2005 הוא עובד עבור קרן הגידור הקליפורנית ת'יל קפיטל, שם הוא משמש כמנכ"ל. וינשטיין תרם תרומה משמעותית לתחום המתמטיקה ועבודתיו פורסמו לאורך השנים בכתבי עת מדעיים נחשבים שונים. וינשטיין הוא המנחה של פודקאסט בשם "הפורטל" בו הוא חוקר מגוון רחב של נושאים, כולל מתמטיקה, פיזיקה, כלכלה וסוגיות חברתיות שונות. מדיה וקבצים בנושא אריק וינשטיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אריק וינשטיין (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של אריק וינשטיין אריק וינשטיין, ברשת החברתית פייסבוק אריק וינשטיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריק וינשטיין, ברשת החברתית אינסטגרם אריק וינשטיין, סרטונים בערוץ היוטיוב אריק וינשטיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Eric Weinstein Says He Solved the Universe's Mysteries. Scientists Disagree". www.vice.com (באנגלית). McClurg, Lesley (7 במאי 2015). "Let's Talk About Death Over Dinner". NPR. נבדק ב-1 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Illing, Sean (20 באוגוסט 2017). "Why capitalism can't survive without socialism". Vox. נבדק ב-2 ביולי 2018. {{cite news}}: (עזרה) Eric Weinstein - Harvard University - San Francisco, California, United States | LinkedIn, www.linkedin.com (באנגלית)
ארי שפיר

ארי דייוויד שפיר (Ari David Shaffir; נולד ב-12 בפברואר 1974) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט, שחקן, מנחה פודקאסט, כותב ומפיק אמריקאי-יהודי. ארי שפיר נולד בעיר ניו יורק שבארצות הברית למשפחה יהודית דתית. אביו היה ניצול שואה מרומניה. כשהיה בן 9 עברה משפחתו לרוקוויל, מרילנד. לאחר סיום התיכון למד שנתיים בישיבה בירושלים וחזר ללמוד באוניברסיטת מרילנד, שם סיים תואר ראשון בספרות אנגלית. לאחר הלימודים, שפיר עבר ללוס אנג'לס ושם החל את הקריירה שלו כקומיקאי. את דרכו הוא התחיל במוקד הטלפונים של מועדון The Comedy Store, והחל לקבל שם תפקידים קטנים, עד שמשך את עינה של בעלת המקום, מיצי שור (Mitzi Shore) והחל להופיע במועדון בקביעות. שפיר נודע במיוחד בזכות עבודתו כסטנדאפיסט. לאורך השנים שפיר הופיע במועדוני סטנדאפ ופסטיבלים שונים, וזכה להכרה בסגנונו הייחודי. לאורך השנים שפיר הוציא ספיישלים קומיים. שפיר הוא גם המפיק והמנחה של הפודקאסט "Skeptic Tank" שם עסק בשיחות ארוכות עם אורחים במגוון רחב של נושאים. שפיר גם לוקח חלק בהנחיה של הפודקאסט "Punch Drunk Sports" יחד עם ג'ייסון ת'יבאולט וסם טריפולי, והוא גם נוהג להתארח באופן תדיר בפודקאסט The Joe Rogan Experience ואף היה האורח הראשון של פודקאסט זה. בעבר שפיר גם יצר, הנחה והפיק את סדרת הטלוויזיה "This is Not Happening" בה התארחו קומיקאים שסיפרו על סיפורים אמיתיים שהם חוו. 2004 - The Fax 2005 - Reeling in Reality 2007 - Pauly Shore's Natural Born Komics 2013 - inAPPropriate Comedy 2016 - השכנים של ג'ונס 2005 - Minding the Store (שלושה פרקים) 2012 - West Side Stories (סרט טלוויזיה) 2013–2017 - This Is Not Happening 2016 - What's Your F@#Cking Deal?!?! 2012 - Revenge for the Holocaust 2013 - Passive Aggressive 2015 - Paid Regular 2017 - Double Negative 2022 - Jew ככל הידוע ארי אינו בזוגיות ואין לו ילדים. בעבר הייתה לו מערכת יחסים, בת שבע שנים, עם אליסון ריז (אנ'). מדיה וקבצים בנושא ארי שפיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארי שפיר ארי שפיר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארי שפיר, ברשת החברתית אינסטגרם ארי שפיר, סרטונים בערוץ היוטיוב ארי שפיר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארי שפיר, באתר MusicBrainz (באנגלית) ארי שפיר, באתר Discogs (באנגלית) ארי שפיר, באתר Songkick (באנגלית) DAVID RULLO, Ari Shaffir makes his own way in comedy, Jewish Chronicle, 9 ינואר 2023 , INTERVIEW WITH COMEDIAN ARI SHAFFIR, 26 אוגוסט 2011 Gordon Downs, Ari Shaffir on Hollywood Comedy Route, Joe Rogan and Mushrooms, sandiego.com, 1 יוני 2011 Ari Shaffir | The Sit Down Comedy Club, www.standup.com.au ammadali608, Ari Shaffir Personal Life, Wife, Career, History, Net Worth, naijanews.com, ‏2022-07-08
פרנצ'סקו קאוואלרה

פרנצ'סקו קאוואלרה (באיטלקית: Francesco Cavalera‏; 26 בינואר 1919 – 26 באוקטובר 2013) היה גנרל בחיל האוויר האיטלקי, שכיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1978–1980. קאוואלרו נולד בלצ'ה ב-26 בינואר 1919. ב-1937 הוא התגייס לחיל האוויר המלכותי האיטלקי והוכשר כטייס קרבי. הוא לחם במלחמת העולם השנייה בקרבות אוויריים בים התיכון ובהפצצות על מלטה. בספטמבר 1943, לאחר שאיטליה החליפה צדדים במלחמה, כבשו הגרמנים את רומא. קאוואלרו הצטרף לכוחות הפרטיזנים שלחמו בגרמנים. הוא נלכד בידי הגרמנים, אולם הצליח להימלט. הוא הגיע לדרום איטליה, שנשלטה בידי בעלות הברית, והצטרף לטייסת איטלקית שלחמה בגרמנים. לאחר תום המלחמה, קאוואלרו חזר והתגייס לחיל האוויר האיטלקי, הועלה לדרגת קפיטנו ומונה למפקד הטייסת ה-356. ב-1947 הוא החל לשרת במטה חיל האוויר. ב-1950 הוא פיקד על טייסת קרב שהוצבה בסומליה. ב-1964 הוא מונה למפקד הבריגדה האווירית ה-5. ב-1967 הוא הועלה לדרגת גנרל בריגדה אווירית ומונה למפקד בית הספר האווירי פוזוולי. ב-1971 הוא מונה לסגן מפקד חיל האוויר. ב-31 בינואר 1978 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא היה הראשון בתולדות התפקיד, שהגיע משורות חיל האוויר. הוא כיהן בתפקיד עד 31 בינואר 1980. הוא נפטר ברומא ב-26 באוקטובר 2013. מדיה וקבצים בנושא פרנצ'סקו קאוואלרה בוויקישיתוף פרנצ'סקו קאוואלרה באתר משרד ההגנה האיטלקי
ג'ובאני טוריזי

ג'ובאני טוריזי (באיטלקית: Giovanni Torrisi‏; 8 בנובמבר 1917 – 11 באוגוסט 1992) היה אדמירל איטלקי ששימש כראש מטה ההגנה בין השנים 1980–1981. טוריזי נולד בקטניה ב-8 בנובמבר 1917. ב-1940 הוא התגייס לצי המלכותי האיטלקי, ולחם במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה, שימש כמפקד פריגטה ואז כמפקד הסיירת "ג'וזפה גריבלדי". בנוסף על כך, שימש במשך 11 שנים בתפקידי מטה בצי האיטלקי. ב-1970 הוא היה מעורב בניסיון ההפיכה של יוניו ולריו בורגוזה. עובדה זו נחשפה לציבור רק לאחר מותו. ב-1 באוגוסט 1977 מונה למפקד הצי האיטלקי, וכיהן בתפקיד עד 31 בינואר 1980. לאחר מכן מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 2 בספטמבר 1981. הוא נפטר בלה מדלנה ב-11 באוגוסט 1992. מדיה וקבצים בנושא ג'ובאני טוריזי בוויקישיתוף ג'ובאני טוריזי באתר משרד ההגנה האיטלקי GOLPE BORGHESE, UN MAGISTRATO ACCUSA 'CANCELLATI ALCUNI NOMI NEI RAPPORTI'
פיט קאריל

פיטר ג'וזף קאריל (באנגלית: Peter Joseph Carril;‏ 10 ביולי 1930 - 15 באוגוסט 2022) היה מאמן כדורסל אמריקאי אשר ידוע בעיקר כמאמן ראשי של אוניברסיטת פרינסטון במשך 30 שנה ובשל המצאת התקפת פרינסטון(אנ'). הוא אימן באוניברסיטת להיי וגם שימש כעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA. קאריל נולד בבית לחם שבפנסילבניה (אנ'), ב-10 ביולי 1930. אביו, מהגר מספרד, הועסק כעובד בבית לחם סטיל במשך ארבעה עשורים וגידל את בנו כאב יחיד. קאריל למד בבית הספר התיכון "ליברטי" בעיר הולדתו. לאחר מכן למד באוניברסיטת לאפייט. הוא שיחק כדורסל באוניברסיטת לאפייט תחת המאמן בוץ' ואן ברדה קוף. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, שירת זמן קצר בצבא ארצות הברית. בשנת 1959 השיג תואר שני במינהל חינוכי מאוניברסיטת להיי בבית לחם. בעונת 1966–1967, קאריל היה מאמן ראשי באוניברסיטת ליהי בבית לחם, פנסילבניה. במהלך כהונתו כמאמן ראשי של פרינסטון (1967–1996), קאריל רשם מאזן שיא של 514 ניצחונות לעומת 261 הפסדים, אחוז ניצחון של 65.8%. קבוצתו זכתה ב-13 אליפויות ליגת הקיסוס במהלך 29 שנות כהונתו, וקיבלו 11 הצעות לטורניר NCAA. פרינסטון זכתה בתואר ה-NIT ב-1975. הניצחון הגדול ביותר של קאריל היה ניצחון 43 - 41 על אוניברסיטת UCLA אלופת ה-NCAA ב-1995. הוא גם המאמן היחיד שניצח 500 משחקים ללא הטבות של מלגות לשחקניו. לאוניבריסטת פרינסטון תחת המאמן קאריל, הייתה ההגנה החזקה ביותר בליגה. לאחר פרישתו מפרינסטון ב-1996, קאריל שימש כעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס מליגת ה-nba עד 2006. במהלך תקופתו בסקרמנטו, קאריל היה לעוזרו של ריק אדלמן, שהפך למאמן הראשי של הקינגס ב-1999. מטרת עבודתו הייתה ללמד את הקבוצה את התקפת הפרינסטון. קאריל חזר לסקרמנטו במהלך עונת 2008/2009 כעוזר מאמן. קאריל היה נשוי לדולורס הלטמן, ולהם נולדו פיטר וליסה. קאריל לקה בהתקף לב בשנת 2000, מה שגרם לו להפסיק לעשן. ב-15 באוגוסט 2022 לקה בשבץ מוחי ומת זמן קצר לאחר מכן בבית החולים של אוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה. הוא היה בן 92 במותו. רונן דורפן, בגיל 70 פיט קאריל ממשיך להפתיע, באתר הארץ, 29 בינואר 2002 Pete Carril Coaching Record, College Basketball at Sports-Reference.com (באנגלית) NBA.com Pete Carril, web.archive.org, ‏2011-07-11 Mike McDaniel, Legendary Princeton Coach Pete Carril Dies at 92, Sports Illustrated News, ‏2022-08-15 (באנגלית אמריקאית) פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל
Integrated Digital Enhanced Network

Integrated Digital Enhanced Network‏ (iDEN) היא טכנולוגיה לתקשורת אלחוטית ניידת, אשר פותחה על ידי מוטורולה, ואשר מאפשרת שילוב תכונות של מכשיר קשר (PTT) ושל טלפון סלולרי. iDEN משתמשת בטכנולוגיה של ריבוב זמן (Time Division Multiple Access - TDMA). טכנולוגיית iDen מנצלת עד שישה ערוצי תקשורת ברוחב פס של 25KHz. בישראל, HOT mobile (לשעבר מירס) הייתה ספקית התקשורת הסלולרית היחידה שהשתמשה בטכנולוגיה זו עד 2019. הטכנולוגיה נמצאת בשימוש בארצות הברית (ספרינט/נקסטל וכן SouthernLINC), בקנדה, מקסיקו, ברזיל, ירדן, הפיליפינים, סינגפור, קוריאה הדרומית, ערב הסעודית, יפן, אל סלוודור, וסין. למירס הסכמי נדידה (Roaming) עם מרבית המדינות הללו. טכנולוגית iDEN משתמשת בתשתית תקשורת מבוססת IP, עבור רשת הקשר ותקשורת הנתונים. לשם כך כל מכשיר המחובר לרשת מקבל כתובת IP קבועה, ונמצא בחיבור מתמיד לרשת התקשורת - מיתוג מנות, להבדיל ממיתוג מעגלים הדורש "חיוג" ממודם למודם על גבי רשת ה- Voice על מנת להתחבר לרשת נתונים. ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניב אליאסי

ניב אליאסי (נולד ב-21 בפברואר 2002) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער במועדון הכדורגל הפועל באר שבע בליגת העל ובנבחרת ישראל עד 21. אליאסי גדל בשדה ורבורג ושיחק בקבוצות הנוער של עלייה כפר סבא, מכבי נתניה והפועל רמת השרון. ב-21 ביולי 2021, אליאסי חתם על חוזה לחמש שנים בהפועל באר שבע בליגת העל. ב-15 בינואר 2023, הושאל אליאסי להפועל ניר רמת השרון מהליגה הלאומית, עד לסוף העונה. בתקופה זו רשם אליאסי 11 הופעות. לאחר סיום חצי עונת ההשאלה, חזר אליאסי להפועל באר שבע. ב-20 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק גביע הטוטו מול מכבי נתניה אשר הסתיים בהפסד 4-1. ב-17 במרץ 2024, אליאסי האריך את חוזהו עם הפועל באר שבע בארבע שנים נוספות. נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). אולם לא זכה לדקות משחק. ניב אליאסי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ניב אליאסי, באתר Transfermarkt ניב אליאסי, באתר Soccerway ניב אליאסי, באתר FootballDatabase.eu נדב צנציפר, זינוק בעלייה: כך הפך ניב אליאסי לשוער הראשון של הפועל באר-שבע, באתר ynet, 6 בדצמבר 2023 איציק כלפי, ‏באר שבע וקבהא בדרך לפרידה, ניב אליאסי חתם, באתר ONE‏, 21 ביולי 2021 איציק כלפי, ‏רכש להפועל ב"ש: תום עמוס חתם ולא ייחשב כזר, באתר ONE‏, 15 בינואר 2023 יניב טוכמן‏, שוער ההווה והעתיד: ניב אליאסי חתם לעוד ארבע שנים בהפועל באר שבע, באתר וואלה, 17 במרץ 2024 מאלעד מדמון ועד עדי יונה: סגל ישראל לאולימפיאדה, באתר ערוץ הספורט, 2 ביולי 2024
ברבי (פסקול)

Barbie (Score from the Original Motion Picture Soundtrack) הוא אלבום מוזיקת הרקע של הסרט "ברבי" משנת 2023, בבימויה של גרטה גרוויג, מאת תסריט שכתבה יחד עם בעלה, נואה באומבך, בכיכובם של מרגו רובי וראיין גוסלינג. במקור, התעתד אלכסנדר דספלה להלחין את פסקול הסרט בספטמבר 2022, אך בעקבות פרישתו מהתפקיד, מארק רונסון ואנדרו ואייט הלחינו את פסקול הסרט. ווטר-טאוור מיוזיק הוציאה לאור את הפסקול ב-4 באוגוסט 2023 תחת פורמט הורדה דיגיטלית. הפסקול הועמד למספר פרסים, בין היתר גם לפרס הגראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה החזותית. האלבום ברבי באתר ספוטיפיי "Alexandre Desplat to score Greta Gerwig's Barbie". Cinema Express. Retrieved August 27, 2023. "Mark Ronson & Andrew Wyatt Scoring Greta Gerwig's 'Barbie'". FilmMusicReporter. Retrieved May 26, 2023. "The Barbie Film Score Composed by Mark Ronson & Andrew Wyatt Available Now: Streaming/Vinyl/ CD". www.businesswire.com. Retrieved August 14, 2023. "Watch Composers Mark Ronson & Andrew Wyatt From BARBIE Film Score – Available To Stream Now". We Are Movie Geeks. Retrieved August 27, 2023. Willman, Chris (November 10, 2023). "2024 Grammys Nominations Full List: SZA Leads With 9 Noms, Phoebe Bridgers Follows With 7". Variety. Retrieved November 11, 2023.
אורלנדו (ספר)

אורלנדו הוא ביוגרפיה בדיונית מאת וירג'יניה וולף, המגוללת את סיפור החיים של אורלנדו בן האצילים, ונפרשת על פני 300 שנות חיים. "אורלנדו" יצא לאור בשנת 1928 באנגליה וזכה להצלחה, הן מבחינה מסחרית והן בקרב מבקרי ספרות. הביוגרפיה הבדיונית מתארת את חייו של בן אצילים, החל מראשית המאה ה-17 ועד לתחילת המאה ה-20. בספר, אורלנדו יפה התואר הוא נצר לשושלת מכובדת הגדל בבית גדול ואמיד באזור הכפרי של אנגליה. במהלך חייו הארוכים מתנסה אורלנדו בניסיונות כושלים לכתיבת שירה איכותית, בהרפתקאות מיניות, בקשרים קרובים עם המלכה אליזבת ובהתאהבות עמוקה בנסיכה רוסית, שבוגדת בו ועוזבת אותו. בתחילת המאה ה-18 הוא נוסע כשגריר לקונסטנטינופול וממשיך וחי לאורך המאות ה-18 וה-19, כאשר מדי פעם הוא שוקע בשינה ארוכה, דמוית מוות, של כמה ימים. באמצע המאה ה-18, אורלנדו שוקע בשינה שכזו ומתעורר ממנה כאישה. לאחר שהתעוררה כאישה, אורלנדו בורחת עם חבורת צוענים וחיה עמם לתקופה עד שהיא מחליטה לשוב לאנגליה, שם היא חווה לראשונה את המחירים וההגבלות, אך גם את היתרונות, שבהיותה אישה. היא עומדת מול האיום של אובדן רכושה אם לא תתחתן או תלד בן זכר, מתרועעת עם חשובי התקופה, מתאהבת ונישאת לספן ויולדת ילד. הרומן ממשיך ומלווה את חייה עד לרגע כתיבת הספר במאה ה-20. הספר עובד לתיאטרון ולקולנוע כמה פעמים ותורגם לעברית פעמיים, בפעם הראשונה על ידי צבי ארד בשנת 1964, ובפעם השנייה על ידי שרון פרמינגר בשנת 2007 אורלנדו (סרט) מדיה וקבצים בנושא אורלנדו בוויקישיתוף אורלנדו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אורלנדו, באתר OCLC (באנגלית) אורלנדו לקריאה בפרויקט בן יהודה. Kelly Tetterton, Virginia Woolf's Orlando: The Book as Critic, tetterton, ‏June 18, 1995 אורלנדו, באתר עברית אורלנדו: ביוגרפיה, באתר ארכיון יד יערי
הדוקטור (סרט)

הדוקטור (באנגלית: The Doctor) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1991 בבימויה של רנדה היינס, עם ויליאם הרט, כריסטין לאטי, אליזבת פרקינס ומנדי פטינקין בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס חלקית על ספרו האוטוביוגרפי של ד"ר אדוארד רוזנבאום (אנ') משנת 1985 שבו הוא מתאר את חוויותיו כחולה בסרטן הגרון. העלילה היא על כירורג בכיר ויהיר שלאחר שלקה בסרטן משתנה אופיו ויחסו לחולים, לעמיתיו בעבודה ולמשפחתו. ג'ורג' מק'קי (ויליאם הרט) הוא כירורג לב-חזה בכיר בבית חולים גדול בסן פרנסיסקו. הוא נמצא בשיא הצלחתו, מוערך על ידי עמיתיו ובהם ידידו הקרוב הכירורג מורי קפלן (מנדי פטינקין). הוא משקיע פחות בקשר עם אשתו אן (כריסטין לאטי) ובנו ניקי (צ'רלי קורסמו). מעניין אותו בעיקר להצליח בניתוח בלי להיכנס לתחום האישי-רגשי של המטופלים שלו. יום אחד הוא מתחיל להשתעל ולפלוט דם. הוא פונה למרפאת אף אוזן גרון, מחכה בתור, מתבקש למלא טפסים כמו כל חולה. הוא מרגיש בפעם הראשונה איך זה להיות בצד השני. הוא מתקבל ביובש על ידי המומחית ד"ר לסלי אבוט (ונדי קרוסון) שמכניסה לגרונו ברונכוסקופ ומודיעה לו ביובש כי יש לו גידול. לאחר הביופסיה היא מודיעה לו כי יש לו גידול סרטני. בדיקת MRI מגלה שאין לו גרורות והוא מופנה לטיפול רדיותרפיה. מקבל אותו ד"ר צ'ארלס ריד (זקס מוקאי) שמתייחס אליו יותר באמפתיות. בהמתנה לטיפולים הוא נפגש במטופלת ג'ון אליס (אליזבת פרקינס) שסובלת מגדול ממאיר במוח במצב מתקדם לאחר שהרופאים אחרו באבחנה כי חברת הביטוח לא אישרה לה MRI. הוא מעודד אותה בשקר כי הכיר חולה במצבה שהבריאה לאחר טיפול אך היא לא מאמינה לו. הטיפול הרדותרפי לא עוזר והוא זקוק לניתוח. הוא פונה לתלמידו ד"ר בלומפילד (אדם ארקין) שמסכים לנתחו ואומר לו בבדיחות כי לאחר ההערות המעליבות שאמר עליו ג'ורג' התעוררה בו אז התשוקה לחתוך את גרונו... ג'ון אומרת לו כי היא הולכת למות ומביעה את רצונה לחזות במופע של אינדיאנים בנבדה. באמצע הדרך היא מבקשת ממנו לעצור והם מקיימים שיחה באמצע המדבר. ג'ורג' עובר כריתה של הגידול עם שימור מיתרי הקול וחוזר לעבודה. הוא משוחח בנימוס עם משפחתו של חולה שעומד לעבור השתלת לב, משפר את יחסיו עם אשתו ובנו ומדריך את הסטודנטים להתייחס לחולה בחמלה ולשם זה הוא מחלק להם מדי חולים לכמה ימים. "הדוקטור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדוקטור", באתר AllMovie (באנגלית) "הדוקטור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הדוקטור", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הדוקטור", באתר אידיבי "הדוקטור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הדוקטור, באתר TCM קדימון להדוקטור, באתר יוטיוב קדימון להדוקטור עם כתוביות, באתר יוטיוב הפגישה הראשונה בין ד"ר ג'ורג' מק'קי לד"ר אבוט, באתר יוטיוב ויליאם הרט בהדוקטור, באתר יוטיוב השתלת לב אמפתית, באתר יוטיוב
אור ברנע

אור ברנע (נולד ב-1983) הוא פרסומאי, יזם ויוצר תוכן ישראלי. הוא בעל משרד המדיה "Lemur Creatives" ומייסד קהילת "פאפאזון", אחת מקבוצות האבות המפורסמות בפייסבוק, המונה כ-30 אלף אבות ישראלים מרחבי העולם. עד 2014 עבד ב־ynet ככתב תרבות ומוזיקה. אור הצטרף לעולם התקשורת בגיל 18 כשעבד ברדיו ללא הפסקה (103FM). בגיל 21 הצטרף למערכת ynet, שם עבד ככתב תרבות ומוזיקה כמעט עשור. במקביל, הוא הגיש את התוכנית "האנטי שף", כתב במגזין "בלייזר" ושידר ברדיו תל אביב. לאחר מכן, החליט לעזוב את העיתונות הממסדית ולהתמקד ביצירת תוכן וקהילות בעולם הדיגיטל. בשנת 2010, בעקבות לידת בתו הראשונה, הקים את קהילת "פאפאזון", ובמהלך השנים הפך לדמות בולטת בתחום ההורות בישראל. לאחר שבנו השני אובחן על הספקטרום האוטיסטי, החל להעביר עם אשתו אור אלתרמן-ברנע את ההרצאה "קשר עין" שנועדה להעלות מודעות לאוטיזם. השניים מגישים גם את תוכנית ההורים "בוסטר" ברדיו כאן תרבות. עם המעבר לעולם הדיגיטל, עזב אור את ynet ונדד לעולם הסטארט-אפ, כשהצטרף לחברת המוזיקה והטכנלוגיה "utab", שם שימש כראש התוכן של החברה. לאחר שלוש שנים בהיי-טק, הקים את משרד הדיגיטל שלו, "Lemur Creatives", שמתמחה במדיה, עיצוב ופרסום בתחומי התרבות והלייפסטייל בישראל ובחו"ל. נשוי לאור אלתרמן ברנע, מייסדת קהילת מאמאזון בפייסבוק, ומגיש עמה תוכנית הורות, "בוסטר", ברדיו כאן תרבות. לזוג שני ילדים. בנו של העיתונאי אהרון (אהרל'ה) ברנע מנישואיו לסופרת עמליה ארגמן-ברנע. אור ברנע באתר "האנשים המשפיעים-דיגיטל" של ארגון הדיגיטל הישראלי אור ברנע באתר "למור קריאייטיב" אור ברנע, אוטיזם הוא חוויה אנושית אחרת, והגיע הזמן שנתחיל להקשיב לה, באתר הארץ, 2 באפריל 2024
ויטוריו סנטיני

ויטוריו סנטיני (באיטלקית: Vittorio Santini‏; 13 באוגוסט 1920 – 8 באוקטובר 2012) היה גנרל איטלקי ששימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1981–1982. סנטיני נולד בטרנטו ב-13 באוגוסט 1920. סנטיני למד בבית הספר הצבאי של מילאנו, ולאחר מכן למד באקדמיה המלכותית לתותחנים. הוא לחם כתותחן במלחמת העולם השנייה, ולאחר שאיטליה החליפה צדדים במלחמה הוא נכלא בידי הגרמנים, ושהה בשבי בגרמניה עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה הוא חזר והתגייס לצבא איטליה, ופיקד על דיוויזיית הגרנדירים של סרדיניה. הוא שרת בתפקידי מטה בכירים במטכ"ל האיטלקי ובמטה מדינות הברית באירופה. כמו כן, הוא שימש כנציג איטליה בוועדה הצבאית של נאט"ו וכמפקד כוחות היבשה של בעלות הברית בדרום אירופה. ב-2 בספטמבר 1981 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד 12 באוקטובר 1983. הוא נפטר ב-8 באוקטובר 2012 בעיר סרוויניאנו דל פריולי. ויטוריו סנטיני באתר משרד ההגנה האיטלקי