laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שארל הרביעי, מלך צרפת

שארל הרביעי "היפה" (בצרפתית: Charles IV le Bel; ‏1294 – 1 בפברואר 1328) היה מלך צרפת בשנים 1322–1328, בן לשושלת הקאפטינגית. שארל היה בנם הרביעי של פיליפ הרביעי, מלך צרפת וז'אן הראשונה, מלכת נווארה. הוא הוכתר למלך צרפת ב־1322 בקתדרלה שבריימס. ב־1327 סייע שארל לאחותו איזבלה להתמרד נגד בעלה אדוארד השני, מלך אנגליה, ולהביא לכליאתו, ולאחר מכן להוצאתו להורג. במשך שש שנותיו כעוצר ממלכת אנגליה פגע שארל בכל אזרחי הממלכה על ידי כך שהעלה מיסים, החרים נכסים מאויביו וכפה על אנשים לבצע תפקידים קשים. שארל הרביעי מת בווינסן, ואל-דה-מאר, ונקבר עם אשתו השלישית, ז'אן מאוורה, בבזיליקת סן-דני. הוא מת ללא בן שיוכל לרשתו, לכן, אחותו איזבלה דרשה את הכתר בעבור בנה שהיה אדוארד השלישי, מלך אנגליה. האצולה הצרפתית לא חפצה בזר שישב על כס המלכות הצרפתי, ובמיוחד כאשר המדובר במלך אנגליה. לכן, רוב הפרשנים של החוק הצרפתי קבעו כי הכתר אינו יכול לעבור בירושה באמצעות בנותיו של מלך צרפת אלא רק באמצעות בניו. ואם לא השאיר אחריו בנים משמעו של דבר הוא סיומה של השושלת. כך נסתיימה השושלת הקאפטינגית הישירה. דודנו של שארל, פיליפ, רוזן ולואה, ירש את כתר צרפת לאחר מותו, והיה ראשון מלכי בית ולואה בשם פיליפ השישי. את כתר נווארה ירשה אחייניתו ז'אן, בתו של לואי העשירי. 20 במאי 1308 - בלאנש מבורגונדי. הנישואין נסתיימו ב־1322, כאשר נחשף סיפור בגידתה בו (במקביל לחשיפת בגידתה של מרגיט אשת אחיו הגדול של שארל, לואי, אשר הייתה בת דודתה. היא נשלחה למאסר ממושך על אף שהייתה בהריון, שארל הכיר בילד שנולד, למרות שהיו ספקות לגבי זהות אביו, במקביל הוא דאג לביטול נישואיו ממנה) 21 בספטמבר 1322 - מארי מלוקסמבורג. מתה ב־1324 במהלך לידה. 5 ביולי 1325 - ז'אן מאוורה. פיליפ (1314 – 1322) ז'אן (1315 – 1320) לואי (1320) ז'אן (1326 – 1327) מארי (1327 – 1341) בלאנש (1328 – 1392), נישאה לפיליפ, דוכס אורליאן מדיה וקבצים בנושא שארל הרביעי, מלך צרפת בוויקישיתוף שארל הרביעי, מלך צרפת, באתר "Find a Grave" (באנגלית) שארל הרביעי, מלך צרפת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מקהלת הצבא האדום

מקהלת הצבא האדום הוא שמה הנפוץ של ההרכב האקדמי לשירה וריקוד של הצבא הרוסי על שם אלכסנדר אלכסנדרוב (ברוסית: Академический ансамбль песни и пляски Российской Армии имени А. В. Александрова), או בפשטות אנסמבל אלכסנדרוב (Ансамбль Александрова). ההרכב הוא מקהלת גברים, הרכב המוזיקה הגדול ביותר ברוסיה, ששימש בעבר בתור המקהלה הצבאית הרשמית של צבא ברית המועצות לשעבר. אף שהשם "מקהלת הצבא האדום" כבר אינו מהווה שמה של המקהלה ושונה כבר בשנת 1949, השם ממשיך להוות לשמה המסחרי של המקהלה מחוץ לגבולות רוסיה. ישנה מקהלה נוספת בעלת מספר מאפיינים דומים (כגון רפרטואר, לבוש צבאי, שירים וכו'...) שם המקהלה "מקהלת משרד הפנים הרוסי", מקהלה זו הופיעה בארץ גם כן תחת השם "מקהלת הצבא האדום" אך למרות השם הדומה והדרך בה שווקה ההופעה זוהי אינה אותה המקהלה. מקהלת הצבא האדום נוסדה באופן רשמי בשנת 1928. בראשיתה מנתה המקהלה שנים-עשר חברים בלבד, בהדרכתו של אלכסנדר וסילייביץ' אלכסנדרוב, פרופסור צעיר למוזיקה בקונסרבטוריון של מוסקבה. המקהלה גדלה בהמשך והגיעה לכמאתיים איש. בשנת 1946 החליף בוריס אלכסנדרוב, בנו של אלכסנדר, את אביו בתפקיד המנהל המוזיקלי של המקהלה. הוא הוביל את המקהלה במסעות קונצרטים ברחבי העולם והיא זכתה לפופולריות רבה, עד שפרש לבסוף בשנת 1986. המנהל הנוכחי הוא איגור ראייבסקי. ב-25 בדצמבר 2016 נספו 64 מחברי המקהלה בהתרסקות מטוס משרד ההגנה הרוסי בים השחור. המקהלה הייתה בדרכה להופעה בפני חיילים בסוריה. ואדים אננייב בין הסולנים הבולטים של הלהקה לא היה על הטיסה בשל לידת בנו. הלהקה חזרה להופיע בהרכב מחודש בפברואר 2017. ההרכב החדש הופיע בתיאטרון האקדמי המרכזי של הצבא הרוסי ב-16 בפברואר 2017. השירים שמבצעת המקהלה מקיפים רפרטואר של שירי עם רוסיים, מזמורי כנסייה ומוזיקה פופולרית; דוגמאות מוכרות: "קטיושה", "קלינקה", "קרנינה" ו"אוה מריה". מאז נפילת ברית המועצות מופיעה המקהלה לפני אנשים רמי-דרג הן ברוסיה והן מחוצה לה, כמו האפיפיור יוחנן פאולוס השני. בשנת 1993 השתלבה מקהלת הצבא האדום בתרבות הפופ, כשהופיעה יחד עם להקת הפולחן הפינית "הקאובויס של לנינגרד" בהלסינקי, שם הופיעו בכיכר הסנאט לפני 70,000 מאזינים נלהבים, ובברלין. בבירת גרמניה התקיים הקונצרט בלוסטגארטן המרכזי ושיווה לפרידת הצבא האדום ממזרח ברלין נימה של אופטימיות. בניגוד למקובל במקהלות אחרות, מקהלת הצבא האדום מסתמכת יותר על בריטון ובס מאשר על טנור. למעשה, כמעט אין שומעים צליל טנור בביצועיהם. 1928—1946 — אלכסנדר אלכסנדרוב 1946—1987 — בוריס אלכסנדרוב 1987—1992 — אנטולי מלצב 1987—1993 — איגור אגאפוניקוב 1994—2003 — ויקטור פיודורוב 2003—2008 — ויאצ'סלב קורובקו אוגוסט 2008 — נובמבר 2012 — איגור רייבסקי נובמבר 2012 — אפריל 2016 — גנאדי סצ'ניוק אפריל — דצמבר 2016 — ולרי חלילוב פברואר 2017 — מכהן — גנאדי סצ'ניוק מדיה וקבצים בנושא מקהלת הצבא האדום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקהלת הצבא האדום מקהלת הצבא האדום, באתר MusicBrainz (באנגלית) מקהלת הצבא האדום, באתר Yandex.Music (ברוסית) מקהלת הצבא האדום, באתר Discogs (באנגלית) מקהלת הצבא האדום, באתר Songkick (באנגלית) ישי פלג, שבוע לאסון: תולדות מקהלת הצבא האדום, באתר nrg‏, 1 בינואר 2017 נילי לוין, "מתנתקים ושרים, הדמעות באות מחוץ לבמה", באתר ynet, 19 במאי 2017 מקהלת הצבא האדום, דף שער בספרייה הלאומית סוכנויות הידיעות, ההתרסקות: מקהלת הצבא האדום חזרה לבמה, באתר ynet, 18 בפברואר 2017 https://www.gazeta.ru/culture/news/2017/01/09/n_9538589.shtml http://www.interfax.ru/russia/550232
אטומיק קיטן

אטומיק קיטן (אנגלית: Atomic Kitten) היא להקת בנות אנגלית, שמקורה בליברפול. בלהקה חברות ליז מקלרנון ונטשה המילטון. עם השנים חברו לצמד ג׳ני פרוסט (בין השנים 2001-2008), אשר החליפה את חברת ההרכב המקורי קרי קטונה (אשר היוותה מבין חברות הלהקה המקוריות עד לעזיבתה הראשונה ב-2001, אך שבה לאחר האיחוד ב-2012 ועזבה שנית ב-2017). חברת הרכב אחרת, היידי ריינג', עזבה את הלהקה לטובת השוגאבייבז. אטומיק קיטן מכרו למעלה מ-12 מיליון אלבומים ושמונה מיליון סינגלים ברחבי העולם. שיריהם, בהם "Whole Again",‏ "Eternal Flame",‏ ו-"The Tide Is High", הצליחו להשתלב בצמרת מצעדי העולם. אטומיק קיטן הוקמה ב-1997 על ידי אנדי מקלוסקי, חבר להקת "Orchestral Manoeuvres in the Dark" וכללה את היידי ריינג'. עם זאת, היידי עזבה את הלהקה והשתתפה רק בהקלטות הדמו. שמה המקורי של הלהקה היה "Honeyhead". שם זה שונה בהמשך ל-"Automatic Kittens", ולבסוף קוצר לשם הנוכחי. הסינגל הראשון של הלהקה, "Right Now", יצא בדצמבר 1999 והשתלב בעשירייה הראשונה של המצעד הבריטי. לאחר הצלחה זו יצאה הלהקה לסיבוב הופעות באסיה. אלבומם הראשון, שנקרא גם הוא "Right Now", יצא ביפן במרץ 2000. הלהקה התפרקה ב-2004 ובינואר 2008 התאחדה והוציאה את הסינגל "Anyone Who Had a Heart", גרסת כיסוי ללהיט של דיון וורוויק מ-1963; הסינגל הגיע למקום ה-77 במצעד הסינגלים הבריטי. לאחר מכן התפרקה הלהקה שוב וחזרה לפעול ב-2012 באמצעות ספיישל מיוחד אשר שודר בערוץ ITV2 ביחד עם קרי קטונה (אחת מחברות ההרכב המקורי) במקום ג׳ני פרוסט (אשר פרשה מעסקי הבידור באותה שנה). 5 שנים לאחר מכן עוזבת קטונה בשנית לאור שמועות על סכסוך עם נטשה המילטון, אך עם זאת, לא שוחררה סיבה רשמית לעזיבתה, מה שהוביל את המילטון ומקלרנון להמשיך את ההרכב כצמד. מדיה וקבצים בנושא אטומיק קיטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אטומיק קיטן אטומיק קיטן, סרטונים בערוץ היוטיוב אטומיק קיטן, ברשת החברתית Goodreads אטומיק קיטן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר AllMovie (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר Metacritic (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר ספוטיפיי אטומיק קיטן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר Last.fm (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר AllMusic (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר דיזר אטומיק קיטן, באתר Yandex.Music (ברוסית) אטומיק קיטן, באתר Discogs (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר Songkick (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר Genius אטומיק קיטן, באתר SecondHandSongs אטומיק קיטן, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) אטומיק קיטן, באתר בילבורד (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר טיידל (באנגלית) אטומיק קיטן, באתר אמזון מיוזיק Emmeline Saunders, Kerry Katona 'booted out of Atomic Kitten after insulting Natasha Hamilton', mirror, ‏2017-11-18 (באנגלית) The Big Reunion: Atomic Kitten on their plans to remain Whole Again, Radio Times (באנגלית) Lewis Corner, Atomic Kitten planning reunion?, Digital Spy, ‏2012-02-02 (באנגלית בריטית) Sam Warner, Atomic Kitten's Natasha explains feud with Kerry Katona, Digital Spy, ‏2018-03-14 (באנגלית בריטית) New Zealand peak. charts.org. Retrieved May 31 2007. The Arkansas Traveler online: Atomic Kitten: what America is missing (Accessed August 16, 2006) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית ולואה

בית ולואה היה שמה של שושלת מלכים צרפתית שמשלה בין השנים 1328–1589, ואשר נוצרה כענף של בית קאפה. מייסד השושלת הוא שארל, רוזן ולואה, שהיה בנו של פיליפ השלישי, מלך צרפת ואחיו של פיליפ הרביעי. בנו של שארל, פיליפ מוולואה, היה המלך הראשון לבית זה כאשר ירש את דודנו שארל הרביעי, המלך האחרון מבית קאפה, שמת ללא צאצאים. פיליפ השישי בר המזל 1328–1350 ז'אן השני הטוב 1350–1364 שארל החמישי החכם 1364–1380 שארל השישי האהוב (בזמן מאוחר יותר נקרא "המשוגע") 1380–1422 שארל השביעי המנצח 1422–1461 לואי האחד עשר 1461–1483 שארל השמיני החביב 1483–1498 לואי השנים עשר אבי האומה 1498–1515 פרנסואה הראשון 1515–1547 - ירש את דוכסות אנגולם וצירף את שמה לשם השושלת אנרי השני 1547–1559 פרנסואה השני 1559–1560 שארל התשיעי 1560–1574 אנרי השלישי 1574–1589 לאחר שושלת זו עבר השלטון בצרפת לבית בורבון, אף הוא ענף של בית קאפה. מדיה וקבצים בנושא בית ולואה בוויקישיתוף בית ולואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל טאמט

דניאל פול טאמט (באנגלית: Daniel Paul Tammet; נולד ב-31 בינואר 1979 בשם דניאל פול קורניי) הוא בריטי, בעל תסמונת סוואנט ותסמונת אספרגר, המצטיין בחישוב מתמטי, בזיכרון סדרתי ובלמידת שפות. בניגוד לבעלי תסמונת סוואנט אחרים, נראה כי טאמט התגבר על לקויות רבות בכישוריו החברתיים, אם כי קבוצות אנשים גדולות גורמות לו לעצבנות. הוא מסוגל לתאר את חוויותיו ואת חישוביו המתמטיים באופן צורני, ויזואלי ורגשי, במקום בשיטות מסורתיות. חוויית המספרים כצבעים או כתחושות היא סוג מוכר של סינסתזיה, אבל טאמט טוען שלכל מספר עד 10,000 יש במוחו צבע ותחושה ייחודיים, והוא מסוגל לחוש אם מספר הוא ראשוני או פריק ולראות תוצאות חישובים בתור נופים במוחו. טאמט מחזיק בשיא האירופי של זיכרון ושחזור המספר פאי, שאותו שחזר במשך שעות אחדות עד הספרה ה-22,514 שלו. "לרוב, גאונים אינם יכולים להגיד לנו איך הם עושים את מה שהם עושים, זה פשוט בא להם. דניאל יכול. הוא מתאר את מה שהוא רואה בראשו. בגלל זה הוא מרתק. הוא כמו אבן רוזטה". — פרופ' אלן שניידר מהאוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה טאמט מסוגל ללמוד שפות חדשות מהר מאוד. בעבור הסרט התיעודי עליו, הוצע לטאמט האתגר ללמוד איסלנדית בתוך שבוע ימים. לאחר שבוע, הוא דיבר איסלנדית מספיק טוב בשביל להתראיין בשידור חי בטלוויזיה, לספר על הכישורים שלו ולפטפט עם המנחים. טאמט הוא פוליגלוט הדובר 10 שפות: אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, ליטאית, איסלנדית, פינית, אסטונית, ולשית ואספרנטו. הוא אוהב במיוחד אסטונית, כי היא מיוחדת ועשירה בתנועות. הוא החליף את שם משפחתו לטאמט, בהתבסס על המלה האסטונית טאם, שפירושה אלון. טאמט דובר שפה חדשה אשר המציא ושנקראת מנטי (Mänti). השפה קרובה ברוחה לשפה הפינית והאסטונית. ב-2005 הוקרן סרט תיעודי בריטי על חייו, בשם "המוח הגדול". בסרט נראה טאמט משחזר מזכרונו את המספר פאי, ונפגש עם קים פיק, עליו התבסס הסרט "איש הגשם". באחד הקטעים בסרט, פיק מחבק את טאמט ואומר לו: "יום אחד תהיה גדול כמוני". ספרו האוטוביוגרפי, "נולדתי ביום כחול", יצא לאור בשנת 2006. בשנת 2000 החל טאמט להתגורר בקנט יחד עם מהנדס התוכנה ניל מיטשל, שעימו הקים את חברת לימודי השפות האינטרנטית Optimnem. כיום הוא מתגורר באביניון שבדרום צרפת עם בן זוגו הצלם הצרפתי ג'רום טאבט. מדיה וקבצים בנושא דניאל טאמט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דניאל טאמט דניאל טאמט, ברשת החברתית פייסבוק דניאל טאמט, הבלוג הרשמי דניאל טאמט, ברשת החברתית Goodreads אתר ללימוד שפות של דניאל טאמט (באנגלית) איתי להט, ראש אחר, באתר כלכליסט, 28 ביולי 2011 ריצ'רד ג'ונסון, "גאון מסביר", הגרדיאן, 12 בפברואר 2005 (באנגלית) קסנדרה ז'רדין, "חיים המתחילים להתחבר", הדיילי טלגרף, 10 ביולי 2006 (באנגלית) ראיון מוקלט עם דניאל טאמט באתר הבי.בי.סי (באנגלית) "המוח הגדול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר יוטיוב על דניאל טאמט ובו 10 סרטים איתי להט, ראש אחר, באתר כלכליסט, 28 ביולי 2011
המקהלה הקאמרית רמת גן

המקהלה הקאמרית רמת גן הוקמה בשנת 1993 ופועלת בעיר רמת גן בתמיכת ראש העירייה והרשות לתרבות ולאמנות של העירייה. במקהלה מעל 50 זמרות וזמרים, רובם יוצאי המקהלות מקהלת רינת וזמרי קאמרן. רבים מהם סולנים, המופיעים באופן עצמאי, ויש בהם מוזיקאים מקצועיים. מייסדת המקהלה, המנהלת המוזיקלית והמנצחת של המקהלה היא זמרת האלט ובוגרת המדרשה למוזיקה, חנה צור. מנצח המשנה של המקהלה במשך שנים רבות היה ריי פרנס, חבר המקהלה כזמר בס ונגן טרומבון ישראלי בולט, אשר כיהן כטרומבוניסט ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית במשך למעלה משלושה עשורים. את המקהלה ליוותה במהלך רוב שנותיה הפסנתרנית גבי ארגוב, וכיום המלווה של המקהלה הוא המלחין והפסנתרן אייל באט. זמרת הסופרן דפנה זהבי, חברת קיבוץ נען וכלתו של המלחין דוד זהבי, היא חברה ותיקה במקהלה. מנהלים במקהלה כיום הם דוד ורון וישראל נחליאל. המקהלה מופיעה בקביעות במקומות שונים בארץ, בין היתר במוזיאון תל אביב לאמנות, במשכן לאמנויות הבמה, במועדון צוותא, בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב ובאולם הנרי קראון בירושלים. בין השאר, משתתפת המקהלה בקביעות בפסטיבל אבו גוש למוזיקה ווקאלית המתקיים פעמיים בשנה. המקהלה הופיעה גם בפסטיבל ליטורגיקה בירושלים ובפסטיבל למוזיקה ליטורגית "סאקרה" בנצרת. רבים מהקונצרטים של המקהלה הועברו בשידור חי על ידי רשות השידור הישראלית. בשנים האחרונות ערכה המקהלה סיבובי הופעות בספרד, בצרפת ובגרמניה. המקהלה מבצעת מגוון רחב של יצירות, כולל יצירות א-קפלה ויצירות תזמורתיות של מיטב המלחינים הקלאסיים מהמאה ה-15 ועד ימינו, לצד מוזיקה ישראלית מקורית. המקהלה שרה יצירות בשפות רבות: עברית, לאדינו, לטינית, גרמנית, איטלקית, אנגלית, צ'כית ויוונית. בין היצירות הקלאסיות הבולטות שביצעה המקהלה ניתן למנות את הסימפוניה השנייה של מאהלר, שבוצעה עם התזמורת הסימפונית ירושלים ועם מקהלה יפנית בניצוח גארי ברתיני. כמו כן ביצעה את הרקוויאם הגרמני של ברהמס, את שירת המיסה בסי מינור של באך, את סימפוניה מס' 2 מאת מנדלסון, את הרקוויאם של ורדי, את הרקוויאם של מוצארט, הרקוויאם של ברוקנר, הסטאבט מאטר של היידן וכן יצירות גלוריה מאת ויוואלדי, פוצ'יני ופולנק. עוד ראויה לציון היצירה "קידוש לשבת", אחת מהיצירות האחרונות שחיבר קורט וייל. הרפרטואר העברי של המקהלה כולל יצירות מלב הקאנון של הזמר העברי כגון "שיר הרעות", "הליכה לקיסריה" ו"עטור מצחך", לצד פיוטים ומזמורים מהמסורת היהודית כמו "צור משלו אכלנו" ולצד שירים אומנותיים ישראליים מודרניים, כגון "אני רוצה להיכנס לספר בראשית" – מחזור שירי תנ"ך שכתבה נאוה סמל והלחינה אלה מילך-שריף. כמו-כן מבצעת המקהלה יצירות שהולחנו או עובדו במיוחד בעבורה על ידי המלחין אייל באט, כמו שירי לאדינו שונים ושירים עבריים שונים. המקהלה השתתפה בהקלטת הפסקול של הסרט "רשימת שינדלר" מאת סטיבן ספילברג. אתר האינטרנט הרשמי של המקהלה הקאמרית רמת גן המקהלה הקאמרית רמת גן באתר עיריית רמת גן המקהלה הקאמרית רמת גן זכתה להצלחה גדולה בסיבוב הופעות בגרמניה, אתר עיריית רמת גן, מאי 6, 2013 המקהלה הקאמרית רמת גן בניצוח חנה צור - מבט גנים ערוץ 98, יוני 4, 2012 המקהלה הקאמרית רמת-גן זכתה להצלחה גדולה בסיבוב הופעות בגרמניה, אתר עיריית רמת גן, מאי 6, 2013 רפרטואר הלהקה
חנה צור

חנה צור היא זמרת אלט ומנצחת מקהלות ישראלית. בשנת 1993 ייסדה את המקהלה הקאמרית רמת גן, עליה היא מנצחת עד היום. כזמרת הופיעה עם תזמורות ומנצחים מן הטובים בארץ, הייתה חברה במקהלת רינת ובחבורת רננים. היא בוגרת המדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה והחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בפסטיבל אבו גוש במתכונתו הקודמת הייתה, במשך 10 שנים, מנצחת משנה לצד זיגי שטדרמן וכיום היא המנהלת המוזיקלית של הפסטיבל בדמותו החדשה. חנה צור מופיעה בקביעות ברביעייה קולית בשם "ארבע פלוס" בכל רחבי הארץ. היא כתבה תסריטים לטלוויזיה הלימודית בנושאי מוזיקה וקיבלה תואר "מורה מצטיינת" מטעם משרד החינוך. היא מלמדת פיתוח קול בבית הספר לשירת מקהלה במכללת לוינסקי לחינוך. ניצחה במהלך הקריירה שלה על התזמורת הקאמרית הישראלית, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הקאמרית רמת גן, האנסמבל הקאמרי הישראלי החדש בניהולו של רוברט קנטי ונגני התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בשנת 2018 הוענק לה תואר יקירת העיר רמת גן. חנה צור, באתר Discogs (באנגלית) חנה צור, באתר "הבמה" חנה צור, באתר bach-cantatas חגי חיטרון, מוזיקה שקנאים דתיים לא אוהבים, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2016 –
שלמה מונק

שלמה מונק (גרמנית: Salomon Munk;‏ 14 במאי 1803, גלוגאו – 5 בפברואר 1867, פריז) היה מזרחן יהודי צרפתי, חוקר הפילוסופיה הדתית של ימי הביניים, מתרגם, בלשן ועסקן. מונק נולד בעיר גלוגאו שבממלכת פרוסיה. למד באוניברסיטאות בברלין ובבון פילולוגיה ובלשנות שמית. ב-1831 עבר לסורבון שבפריז, שם המשיך את מחקריו במזרחנות ונשאר בצרפת. מונק היה מזכירו של אדולף כְּרֶמְיֶה, וליווה אותו במהלך המשפט של עלילת דמשק, ושימש כמתורגמנו הצמוד. ב-1838 מונה למקטלג כתבי היד השמיים (בין השאר – העבריים והערביים) של הספרייה הלאומית של צרפת, בפריז. הוא לימד כפרופסור לשונות שמיות בקולז' דה פראנס. רוב פעילותו הייתה בפריז, שם הוא שימש, בין השאר, כמורה פרטי בבית משפחת רוטשילד, והיה חבר באקדמיה הצרפתית לספרות (Académie des Inscriptions et Belles-Lettres). ב-1846 הוכיח מונק, על ידי השוואת מקורות שנתקל בהם בספרייה הלאומית של צרפת, כי הספר Fons Vitae של "אביסברון" (Avicebron) או "אבנסברול" (Avencebrol), מי שנתפס במשך מאות עד אז כפילוסוף סכולסטי נוצרי, היה למעשה החיבור "מקור חיים" של המשורר הגדול מתור הזהב, המלומד היהודי שלמה אבן גבירול. מונק תרגם את "מורה נבוכים" של הרמב"ם מערבית לצרפתית והוסיף לכך פירושים והערות. בסוף ימיו התעוור מונק, אך המשיך לעבוד ותרם משמעותית לביאור כתובת ארון אשמונעזר השני. פלשתינה: תיאור גאוגרפי של הארץ לפי מצבה עד תקופת היישוב החדש של חובבי ציון, והשקפה מדעית על קדמוניותיה ותכונת האומות שישבו בה בתקופת הביבליאה, מתורגם עברית על פי התרגום המעובד גרמנית על ידי מ"א לוי, על ידי מ’ רבינזון, וילנה: הוצאת הירחון ביבליאותיקה, תרע"ג-1913. פלשתינה: תיאור גאוגרפי של הארץ, והשקפה מדעית על קדמוניותיה מתורגם על ידי דר’ מ’ ראבינזון, וילנה: דפוס נוביצקי, תרס"ט,-1909. Adolf Jellinek, Salomon Munk, Professor am „Collège de France“. Ein Vortrag. Selbstverlag, Wien 1865. (בגרמנית) Moïse Schwab, Salomon Munk. Membre de l'institut, professeur au collège France. Sa vie et ses œvres. Leroux, Paris 1900. (בצרפתית) מדיה וקבצים בנושא שלמה מונק בוויקישיתוף "מוּנְק, שלמה", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ו, עמוד 124, באתר היברובוקס שלמה מונק (1803-1867), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ועדת החירום של מדעני האטום

ועדת החירום של מדעני האטום (Emergency Committee of Atomic Scientists) נוסדה על ידי אלברט איינשטיין ולאו סילארד ב-1946. מטרתה הייתה להזהיר את הציבור מהסכנות הכרוכות בפיתוח פצצות האטום, לקדם שימוש באנרגיה אטומית שלא לצורכי לחימה ובסופו של דבר להתקדם לעבר שלום עולמי, אשר נראה בזמנו כאפשרות היחידה למנוע שימוש נוסף בפצצת אטום. הוועדה הוקמה לאחר שליחת "עצומת סילארד" (1945) [1] אל נשיא ארצות הברית, הארי טרומן, שבאה לגנות שימוש בפצצת האטום על בסיס מוסר ונחתמה על ידי 68 מדענים אשר עבדו על פרויקט מנהטן. רוב המדענים אשר עבדו על הפרויקט לא ידעו, בזמנו, מה הם יוצרים. הוועדה התבססה על שמונה חברי מנהלה אמונים, אשר היו: אלברט איינשטיין - יושב ראש הרולד יורי - סגן יושב ראש הנס בתה ט. ר. הוגנס פיליפ מורס לינוס פאולינג לאו סילארד ויקטור וייסקופף מחצית מהחברים עבדו באופן ישיר בפרויקט מנהטן וכולם היו מעורבים בדרך זו או אחרת בפיתוח פצצת האטום הראשונה. מספר חברים בוועדה קיימו סיבוב הרצאות להעברת מסר השלום של הוועדה. הם יצרו חומרי פרסום, כולל את אחד מהסרטים הראשונים שדימו את עולמנו לאחר מלחמה גרעינית. הוועדה הייתה מאוד פעילה בהשמעת קולה בהתנגדות לפיתוח פצצת המימן הראשונה. הוועדה הייתה פעילה ארבע שנים, עד 1950. לאחר מכן ננטשה באופן מדורג, אף על פי שרוב החברים המשיכו במאבקם כדי למנוע מלחמה גרעינית והשתתפו בועידות פגוואש בנושא מדע ועניינים בינלאומיים. חלק מריאיון עם לינוס פאולינג המספר על הימים הראשונים של הוועדה. מכתבו של אלברט איינשטיין בבקשת העזרה והתרומה למטרות הוועדה.
אל-חדית' אל-קודסי

אל-חדית' אל-קֻדְסִי (בערבית: الحديث القدسي ; מילולית: מקודשת, טהורה וזכה) הוא סוג מסוגיו של החדית', אשר על פי המסורת האסלאמית, תוכנו מיוחס לאללה, כלומר נמסרה מאללה למוחמד, והוא שמסר אותה לממשיכיו. הגדרתו המילולית היא "המסורה המקודשת" או "החדית' הקדוש". הגדרתו השרעית היא: אמירה המיוחסת לנביא מוחמד, בעוד שתוכנה ומהותה מיוחסים לאללה. בניגוד לחדית' רגיל, בו יש חשיבות רבה לשרשרת המוסרים (אסנאד) ולאמינותם, בחדית' הקודסי כמעט שאין התייחסות לשרשרת המוסרים. דוגמה לחדית' קודסי: אמר הנביא מוחמד: אללה אמר: "הוי בן האדם, תשקיע בצדקה, ואני אשקיע בך" (رسول اللَّه صلى الله عليه وسلم قال قال اللَّهُ أَنْفِقْ يَا ابْنَ آدَمَ أُنْفِقْ عَلَيْك). דוגמאות נוספות: אללה אמר "הוצא כספים לצדקה, ואני אוציא כספים עליך";[דרושה הבהרה] "הוי עבדי, אסרי על עצמי לעשוק, והעושק אסור ביניכם. אל תעשקו אחד את השני". חדית' קודסי נפוץ יותר בקרב האסלאם השיעי ובקרב חוגים מיסטיים (למשל בסופיות). דוגמה לחדית' קודסי הנפוץ בחוגים צופיים בגרסאות רבות: הייתי אוצר גנוז ורציתי להיות נודע. לכן בראתי את הבריאה כדי שאיוודע. (کنت کنزاً مخفیاً فأحببت أن أعرف فخلقت الخلق لکی أعرف) על פי ההלכה האסלאמית, מי שקורא חדית' קודסי אינו מתוגמל על כך בשכר מאללה, בניגוד למי שקורא את פסוקי הקוראן. כמו כן, בעוד שפסוקי הקוראן מיוחסים לאללה, הן בצורתם והן בתוכנם, החדית' הקודסי מיוחס לאללה רק בתוכנו, בעוד שצורתו (הגייתו, מילותיו, אותיותיו וכו') מיוחסת לנביא מוחמד.[דרוש מקור] דבר נוסף שמבדיל ביניהם הוא שפסוקי הקוראן נתפסים בקרב המוסלמים כאותות מאללה, ואילו החדית' הקודסי אינו מוגדר כך. נוסף על כך, מבחינת דרגת האמינות והאותנטיות, יש חדית'ים שנחשבים על ידי המומחים כמאומתים יותר, ויש כאלה שנחשבים למאומתים פחות. ההבדלים בין הקוראן לבין המסורה הנבואית לבין המסורה הקדושה: Ibn al-ʻArabī, 1165-1240., Divine sayings : 101 ḥadīth qudsī, 1st pbk. ed, Oxford: Anqa Pub, 2008, ISBN 978-1-905937-03-5 Glasse, Cyril, The New Encyclopedia of Islam, Altamira, עמ' 159 Ibn al-Arabi, 1165-1240, Journey to the Lord of Power : a Sufi manual on retrea, New York: Inner Traditions International, 1981 Hadith Qudsi - Oxford Islamic Studies Online, www.oxfordislamicstudies.com (באנגלית) "Hadith on Charity: O son of Adam, spend in charity and Allah will spend on you | Daily Hadith Online". Daily Hadith Online (באנגלית אמריקאית). 2011-07-22. נבדק ב-2018-07-14. Ibrahim, Ezzeddin., Forty hadith qudsi. Kazi Publications, 1995 ḥadith qudsi (sacred hadith ) al Riyaḍ: Dar al-Salam, al-Ṭab'ah 1, 1996 H. Algar, "Hadith iv. In Sufism," Encyclopædia Iranica, Vol. XI, Fasc. 5, pp. 451-453, s.v. What are the differences between the Qur’an and a Hadith Qudsi? | Darul Fiqh, darulfiqh.com (באנגלית) "What is the difference between Hadith Qudsi, Hadith Nabawi and the Qur'an". Saluting Prophet Muhammad صلّى الله عليه وسلّم (באנגלית אמריקאית). 2010-03-13. נבדק ב-2018-07-14.
את לי לילה

האם התכוונתם ל... את לי לילה (שיר) – שיר של בעז שרעבי משנת 1978 את לי לילה (אלבום) – אלבום אוסף של בעז שרעבי משנת 1993 את לי לילה (סרט) – סרט קולנוע של אסף קורמן משנת 2014
כדוריד באולימפיאדת סיאול (1988)

אולימפיאדת 1988 נערכה בסיאול, קוריאה הדרומית. תחרויות הכדוריד נערכו בין ה-20 בספטמבר ל-1 באוקטובר. זו הייתה תחרות כדוריד השישית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 281 ספורטאים (170 גברים ו-111 נשים) מנבחרות גברים ונשים. כל המשחקים נערכו בסוואן, בקרבת סיאול. נבחרת ברית המועצות (ברית המועצות) זכתה במדליית זהב בתחרות הגברים ונבחרת קוריאה הדרומית (קוריאה הדרומית) זכתה בתחרות הנשים. בניגוד לתחרויות שנערכו בשנת 1980 וב-1984 שסבלו מחרם, הפעם אף נבחרת לא סירבה להשתתף בתחרויות. בתחרות הגברים 6 נבחרות העפילו בהתאם לתוצאות אלופת העולם בכדורדי 1986. נבחרות ברית המועצות וצ'כוסלובקיה העפילו דרך מוקדמות ובנוסף לכך העפילו נציגי היבשות (אלג'יריה, יפן וארצות הברית בהתאם). 12 נבחרות חולקו ל-2 בתים בהם נערכו משחקים בשיטת ליגה. שתי הנבחרות שסיימו במקום הראשון בכל בית נפגשו במשחק על מדליית הזהב ושתי הנבחרות שדורגו במקום השני בכל בית נפגשו במשחק על מדליית הארד. בתחרות הנשים 3 נבחרות העפילו בהתאם לתוצאות אליפות העולם בכדוריד נשים 1986. גם הנבחרת המארחת העפילה ישירות. נבחרות יוגוסלביה העפילו דרך מוקדמות ובנוסף לכך העפילו נציגי היבשות (חוף השנהב, הרפובליקה העממית של סין וארצות הברית בהתאם). הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מכל בית 2 נבחרות העפילו לבית העליון שגם בו המשחקים נערכו בשיטת ליגה. משחק על מדליית זהב ברית המועצות 32 - 25 קוריאה הדרומית משחק על מדליית ארד יוגוסלביה 27 - 23 הונגריה משחק על מקום 5 שוודיה 27 - 18 צ'כוסלובקיה משחק על מקום 7 גרמניה המזרחית 31 - 29 איסלנד מדיה וקבצים בנושא כדוריד באולימפיאדת סיאול בוויקישיתוף כדוריד באולימפיאדת סיאול - גברים, באתר Sports-Reference (באנגלית) כדוריד באולימפיאדת סיאול - נשים, באתר Sports-Reference (באנגלית)