laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טונה כחולת-סנפיר פסיפית

טונה כחולת-סנפיר פסיפית (שם מדעי: Thunnus orientalis) הוא מין של דג ממשפחת הקולייסיים השייך לסוג טונה. אורכה של טונה זו מגיע לשלושה מטרים ומשקלה ל-450 ק"ג. היא בעלת גוף בצורת דמעה לו סנפירים ישרים וחזקים מעל ומתחת לגוף המעניקים לו מהירות והזנב ישר ומפוצל ועוזר להניע את הטונה במהירות של 48 קמ"ש. הפה ענקי והעיניים גדולות. טונה זו כמו קרובותיה יכולה לחיות במים קרים הודות לדמה המחומם יותר מהמים סביבה. הטונות נודדות סביב האוקיינוסים בחיפוש אחר טרף הכולל מינים רבים של דגים קטנים כמו סרדינים, עפיאניים ומקרלים וכן דיונונים וחסילונים וגם מסרטן אוקיינוס אדום. הקטנים ניזונים גם מפלנקטון. בתנאים טובים הטונות מתקהלות יחדיו ולפעמים הם ניזונים עם דגים טורפים אחרים, כרישים, עופות ים או דולפינים. הטונה נפוצה ברחבי צפון האוקיינוס השקט ממזרח אסיה לחופי מערב אמריקה הצפונית אך נודדת גם לדרום האוקיינוס השקט. הם מתרבים בעיקר במזרח אסיה סביב ים הפיליפינים וים יפן אך חלק נודדים לעוד אזורים. הם נודדים גם לדרום האוקיינוס השקט סביב לאוסטרליה, ניו זילנד ופולינזיה הצרפתית. טונה זו מצויה בסכנת עקב דיג מופרז בשביל בשרה המשובח. טונה כחולת-סנפיר מדיה וקבצים בנושא טונה כחולת-סנפיר פסיפית בוויקישיתוף טונה כחולת-סנפיר פסיפית, באתר ITIS (באנגלית) טונה כחולת-סנפיר פסיפית, באתר NCBI (באנגלית) טונה כחולת-סנפיר פסיפית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טונה כחולת-סנפיר פסיפית, באתר FishBase (באנגלית) טונה כחולת-סנפיר פסיפית, באתר GBIF (באנגלית) טונה כחולת-סנפיר פסיפית באתר הרשימה האדומה של IUCN
סלרניטנה

אוניונה ספורטיבה סלרניטנה 1919 (באיטלקית: Unione Sportiva Salernitana 1919) הוא מועדון כדורגל איטלקי מהעיר סלרנו שבאיטליה. שנוסד במקור ב-1919, והוקם מחדש שלוש פעמים במהלך ההיסטוריה שלו, לאחרונה ב-2011, כיורש של המועדון סלרניטנה קלצ'יו. המועדון משחק בליגה האיטלקית השנייה, הסרייה ב', ומארח את משחקיו באצטדיון ארקי המכיל 31,300 מקומות. המועדון הוקם בשנת 1919 ושיחק בליגות שונות. הוא זכה פעמיים באליפות של סרייה ב' והעפיל לליגה הבכירה, אך ירד בחזרה לליגת משנה לאחר עונה בודדת. במהלך המאה ה-21 הוא פורק פעמיים והוקם מחדש באופן מיידי. בסיום עונת 2020/2021 עלתה הקבוצה לסרייה א' לאחר 22 שנות היעדרות. בעונת 2021/2022 הקבוצה ניצלה מירידה במחזור הסיום וסיימה במקום ה-17, במרחק של נקודה בודדת מהקו האדום, לאחר שבמרבית העונה הייתה מתחתיו. בסיום עונת 2023/2024 לאחר 3 ענונת בליגה הבכירה סיימה סלרניטנה במקום האחרון בליגה ושבה לליגת המשנה. נכון ל-2 בפברואר 2024 מדיה וקבצים בנושא סלרניטנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סלרניטנה (באיטלקית) סלרניטנה, ברשת החברתית פייסבוק סלרניטנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סלרניטנה, ברשת החברתית אינסטגרם סלרניטנה, ברשת החברתית טיקטוק סלרניטנה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu UFFICIALE. Da adesso chiamatela U.S. SALERNITANA 1919, ‏12/07/2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא כדורגל איטלקי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כריש חול קטן-שיניים

כריש חול קטן-שיניים או כְּרִישׁ-שֵׁן אֵימְתָנִי (שם מדעי: Odontaspis ferox) הוא מין כריש ממשפחת כרישי חול שבסדרה דמויי עמלץ. כריש זה מצוי בעיקר בימים טרופיים עמוקים, אך לעיתים מגיע למים הרדודים. כריש זה יכול לצלול לעומק של יותר מ-800 מטרים. אורכו של כריש זה מגיע ל-4.1 מטרים ומשקלו ל-290 ק"ג. הוא בעל ראש גדול ומוארך מעט עם זימים גדולים, גוף חלק עם סנפירים קטנים, בעיקר ליד הזנב הקטן וצבעו אפור עד אפור בהיר. הוא מזכיר את המין כריש חול נמרי, אך קטן יותר והלסתות והשיניים קטנות יותר. הכריש נפוץ בעיקר בימים טרופיים אך, גם בממוזגים וגם צולל לעומקים קרירים ומצוי בסמוך לקרקעית הים. זהו טורף-על הניזון מדגי גרם שונים, בעיקר מדגי ורודן וממליחים, סילוניות, סרטנאים שונים ואף מדגי סחוס קטנים אחרים. הוא קורע את הטרף בעזרת השיניים המשוננות שלו. מדיה וקבצים בנושא כריש חול קטן-שיניים בוויקישיתוף כריש חול קטן-שיניים, באתר ITIS (באנגלית) כריש חול קטן-שיניים, באתר NCBI (באנגלית) כריש חול קטן-שיניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כריש חול קטן-שיניים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) כריש חול קטן-שיניים, באתר FishBase (באנגלית) כריש חול קטן-שיניים, באתר GBIF (באנגלית) כריש חול קטן-שיניים באתר הרשימה האדומה של IUCN ע"פ האקדמיה ללשון
יחסי ליכטנשטיין–סלובקיה

בין נסיכות ליכטנשטיין לבין סלובקיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים, וכמו כן השתיים חברות באיגוד הסחר החופשי האירופי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה האשימה צ'כוסלובקיה את פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין כי הרוויח מהסכמים שחתם עם הנאצים בתקופת הכיבוש של צ'כוסלובקיה, ורכש נדל"ן ברחבי המדינה. בשנת 1948 הוקם בצ'כוסלובקיה משטר קומוניסטי, ובעקבות כך החרימו פקידי הממשל את נכסיו של נסיך ליכטנשטיין. בתגובה ניתקה ליכטנשטיין את יחסיה עם פראג, ובעקבות כך ניתקה אף צ'כוסלובקיה את יחסיה עם ליכטנשטיין ואסרה על תושבי הנסיכות להיכנס לשטחה. ב-9 בדצמבר 2009, שרי החוץ של סלובקיה וליכטנשטיין, מירוסלב לייסאק ואורליה פריק, חתמו בברטיסלבה על הסכם לכינון יחסים, כשלושה חודשים לאחר שגם צ'כיה חידשה קשריה עם ליכטנשטיין, אך בסלובקיה מיהרו להבהיר כי ההסכם אינו מעיד על הכרה בתביעות הנדל"ניות של ליכטנשטיין. לסלובקיה יש קונסוליה בוואדוץ, אך לליכטנשטיין אין ייצוג דיפלומטי בסלובקיה, ושגריר שווייץ בסלובקיה מייצג אף את ליכטנשטיין. אחרי 64 שנים: סלובקיה וליכטנשטיין כוננו יחסים, באתר ynet, 21 בדצמבר 2009 אתר על יחסי מדינות
כרישי חול

כרישי חול (שם מדעי: Odontaspididae) היא משפחה של דמויי כריש החיים בימים טרופיים וסובטרופיים ימים רדודים, בדרך כלל סביב קרקעית ימית חוליות. רוב המינים במשפחה זו נכחדו וכיום נותרו 4 מינים. מינים אלה יכולים להגיע לאורך 4.1 מ' ולמשקל 290 ק"ג. הם בעלי סנפירים קצרים הסמוכים לזנבם ובטנם גדולה ומנומרת. הסנפירים מותאמים לשיוט בין סלעים ואלומגים ופחות לשחייה מהירה והזנב שטוח מעט. בפיהם שיניים רבות שבולטות החוצה. אלו דגים טורפים הניזונים ממגוון יצורים החיים בימים סביבם ואולם למרות מראם הם אינם מסוכנים לאדם. משפחה כרישי חול (Odontaspididae) כריש חול (Carcharias) מין כריש חול נמרי (Carcharias taurus) מין כְּרִישׁ-שֵׁן הָדִּי (Carcharias tricuspidatus) סוג אודונתספיס (Odontaspis) מין כריש חול קטן-שיניים (Odontaspis ferox) מין כריש חול גדול-עין (Odontaspis noronhai) סוג Striatolamia - נכחד סוג Carcharoides - נכחד סוג Parodontaspis - נכחד סוג Priodontaspis - נכחד סוג Pseudoisurus - נכחד סוג Synodontaspis - נכחד סוג Johnlongia - נכחד סוג Pseudomegachasma - נכחד מדיה וקבצים בנושא כרישי חול בוויקישיתוף כרישי חול, באתר ITIS (באנגלית) כרישי חול, באתר NCBI (באנגלית) כרישי חול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כרישי חול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כרישי חול, באתר GBIF (באנגלית) כרישי חול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ריימונדו ספורטה

ריימונדו ספורטה נמיאס (בספרדית: Raimundo Saporta Namías;‏ 16 בדצמבר 1926 בפריז שבצרפת – 2 בפברואר 1997 במדריד שבספרד) היה מנהל כדורסל ספרדי-יהודי. נולד בפריז, בירת צרפת לחיימה ספורטה, ספרדי ממוצא יווני (מסלוניקי), ולסימון נחמיאס הצרפתייה. לאחר כיבושה של צרפת במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי כוחות גרמניה הנאצית, ברחה המשפחה היהודית-ספרדית בשנת 1941 למדריד שבספרד. הוא היה ראש מחלקת הכדורסל של ריאל מדריד - מועדון הכדורסל ריאל מדריד כדורסל - בשנים 1962-1978 ובשנים 1985-1991. נשא מספר עמדות בכירות בארגון פיב"א, כולל נשיא הנציבות לארגון בינלאומי (1960-), נשיא הנציבות לתחרויות בינלאומיות (1990-1997) וסגן הנשיא (1995-1997). כן נשא מספר תפקידים בפדרציית הכדורסל הספרדית (אנ'), הבכיר שבהם סגן הנשיא של הפדרציה (החל בשנת 1948). לאחר פטירתו, פיב"א וריאל מדריד שינו את שמו של טורניר הכדורסל פיב"א יורוקאפ ל"גביע ספורטה" ואת שמו של היכל הכדורסל של ריאל לשעבר ל"פביליון ריימונדו ספורטה" לכבודו. בשנת 2007 נכנס ספורטה כתורם להיכל התהילה של פיב"א. הוא זכה ב"צלב הגדול של המסדר המלכותי להצטיינות אזרחית" (בספרדית Gran Cruz de la Real Orden del Mérito Civi, אות ההצטיינות הגדול ביותר לאזרחים בספרד, מוענק על ידי ממשלתה של המדינה); במדליית זהב עבור הצטיינות בספורט שהעניק משרד התרבות של ספרד והיה, ב-1997, לחבר במסדר ההצטיינות של פיב"א. הדף העוסק בריימונדו ספורטה באתר היכל התהילה של פיב"א http://jewishsegovia.com/2017/05/15/saporta-a-jewish-genius-at-the-founding-of-real-madrid/ http://www.managingmadrid.com/2020/2/5/21123037/raimundo-saporta-the-father-of-real-madrid-and-spanish-basketball ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי ליכטנשטיין–צ'כיה

בין נסיכות ליכטנשטיין לבין הרפובליקה הצ'כית מתקיימים יחסים דיפלומטיים, וכמו כן השתיים חברות באיגוד הסחר החופשי האירופי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה האשימה צ'כוסלובקיה את פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין כי הרוויח מהסכמים שחתם עם הנאצים בתקופת הכיבוש של צ'כוסלובקיה, ורכש נדל"ן ברחבי המדינה. בשנת 1948 הוקם בצ'כוסלובקיה משטר קומוניסטי, ובעקבות כך החרימו פקידי הממשל את נכסיו של נסיך ליכטנשטיין. בתגובה ניתקה ליכטנשטיין את יחסיה עם פראג, ובעקבות כך ניתקה אף צ'כוסלובקיה את יחסיה עם ליכטנשטיין ואסרה על תושבי הנסיכות להיכנס לשטחה. ב-13 ביולי 2009, שרי החוץ של צ'כיה וליכטנשטיין, חתמו על הסכם לכינון יחסים, כשלושה חודשים לאחר מכן חידשה גם סלובקיה את קשריה עם ליכטנשטיין, אך בסלובקיה מיהרו להבהיר כי ההסכם אינו מעיד על הכרה בתביעות הנדל"ניות של ליכטנשטיין. לשתי המדינות אין נציגויות דיפלומטיות אחת אצל השנייה, ומשום כך מייצג שגריר שווייץ בצ'כיה את ליכטנשטיין, ושגריר צ'כיה בשווייץ מייצג את מדינתו גם לגבי ליכטנשטיין. הודעת משרד החוץ הצ'כי mina אחרי 64 שנים: סלובקיה וליכטנשטיין כוננו יחסים, באתר ynet, 21 בדצמבר 2009
כריש-שן

כְּרִישׁ-שֵׁן או כריש חול (שם מדעי: Carcharias) הוא סוג של כריש ממשפחת כרישי חול המצוי ברחבי הימים הטרופיים בכל האוקיינוסים. לכרישים אלה פה מגודל עם שיניים חדות הבולטות החוצה, גב מתרומם אך סנפיר הגב קטן ונוטה לקצה הגוף לכיוון הזנב. סנפירי השת והגפיים גדולים ומותאמים לשחייה בצמוד לקרקעית הים. אורכם יכול להגיע ל-3.7 מ' ומשקלם יכול להגיע ל-160 ק"ג. כרישים אלו הם טורפים גדולים הניזונים ממגוון דגים ויצורי ים אחרים הקרובים לקרקעית הים אך הם אינם תוקפניים. בעבר היה בסוג זה רק המין כריש-שן שורי (Carcharias taurus) אך נמצא שתת-המין ההודי שייך למין נפרד מאותו הסוג - כְּרִישׁ-שֵׁן הָדִּי (Carcharias tricuspidatus). לא כל החוקרים מסכימים עם המין החדש. כְּרִישׁ-שֵׁן שׁוֹרִי או כריש חול נמרי (Carcharias taurus) כְּרִישׁ-שֵׁן הָדִּי (Carcharias tricuspidatus) מדיה וקבצים בנושא כריש-שן בוויקישיתוף כריש-שן, באתר ITIS (באנגלית) כריש-שן, באתר NCBI (באנגלית) כריש-שן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כריש-שן, באתר GBIF (באנגלית)
שפודניים

שִׁפּוּדָנִיִּים (שם מדעי: Belonidae) היא משפחה של דגים כסופים ודקים מסדרת החניתאים. השפודניים חיים בים הפתוח באזור הטרופי והסובטרופי ולעיתים נמצאים גם נמצאים במים מליחים ואף עולים לנהרות גדולים כמו האמזונאס או הריו נגרו וחיים במימיהם. אלו דגים מוארכים בעלי לסת דקה מלאה בשיניים כשהלסת התחתונה גדולה וארוכה יותר מהעליונה. הגוף אפור עד כסוף עם מעט סנפירים והזנבם מפוצל ונותן לדגים את הכוח לשחות. אורכם 3–93 ס"מ. המין הגדול ביותר במשפחה הוא המין חניתן תניני המצוי לחופי ישראל. דגים אלה הם טורפים של סרטנים, רכיכות ימיות ולהקות דגים קטנות. הם שוחים בקרבה לפני המים ואינם צוללים עמוק והם מהירים מאוד ויכולים לשחות במהירות של כ-60 קמ"ש ואף לקפץ מעל המים. דגים אלה עלולים להיות מסוכנים לאדם עקב מנהגם לקפץ על עצמים זוהרים. בלילות בשונית הם עלולים להימשך אל ספינות ולקפץ מעלה ולפגוע עם לסתם הגדולה באנשים. 2 מקרי מוות יוחסו לדגים אלה. סוג ומין יחיד אַבְּלָן לָחוּץ (Ablennes hians) שִׁפּוּדָן (Belone) Belonion סוג ומין יחיד Petalichthys capensis סוג ומין יחיד שִׁפּוּדָן אַרְגָּלִי (Platybelone argalus) Potamorrhaphis Pseudotylosurus Strongylura חֲנִיתָן (Tylosurus) Xenentodon מדיה וקבצים בנושא שפודניים בוויקישיתוף שפודניים, באתר ITIS (באנגלית) שפודניים, באתר NCBI (באנגלית) שפודניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שפודניים, באתר GBIF (באנגלית) שפודניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יחסי החוץ של ליכטנשטיין

יחסי החוץ של ליכטנשטיין נשלטים על ידי איחוד המכס שלה עם שווייץ (ועד מלחמת העולם הראשונה עם האימפריה האוסטרו-הונגרית). איחוד זה גם הוביל לחברותה באיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA) בשנת 1991, ובניגוד לשווייץ (שם האזרחים דחו חברות במשאל עם), ליכטנשטיין היא חלק מהאזור הכלכלי האירופי. ליכטנשטיין התקבלה לאו"ם בשנת 1990, והיא חברה גם בארגונים השונים שלו מלבד אונסק"ו. ליכטנשטיין תבעה פעמיים בבית הדין הבינלאומי לצדק, בפרשת נוטבוהם (אנ') נגד גואטמלה בשנות ה-50 ובתביעה של רכוש אמנותי של בית ליכטנשטיין נגד גרמניה בשנת 2005, ובשני המקרים הפסידה בתביעתה. לליכטנשטיין יש שגרירים באוסטריה, בבלגיה, בגרמניה, בוותיקן, בשווייץ ובארצות הברית, יחד עם מספר שליחים לארגונים בינלאומיים. על פי הסכם משנת 1919 בין ליכטנשטיין ושווייץ, שגרירי שווייץ מוסמכים לייצג את ליכטנשטיין במדינות ובמצבים דיפלומטיים, אלא אם כן ליכטנשטיין תבחר לשלוח שגריר משלה. מלבד הוותיקן, ליכטנשטיין היא המדינה היחידה בעולם שאין בתחומה אף שגרירות. עם זאת, ישנם כמה קונסוליות כבוד בנסיכות, ורובם ממוקמים בעיר הבירה ואדוץ. עם זאת, חלקם נמצאים בערים שאן, שלנברג וטריזן. ערך מורחב – יחסי ישראל–ליכטנשטיין יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות נכונו לראשונה בסוף אפריל 1992, כאשר רפאל גביר, שגריר ישראל בשווייץ הגיש לנסיך ליכטנשטיין את כתב האמנתו. ליכטנשטיין הצטרפה להסכם הסחר החופשי האירופי באפריל 1992 כך שהיה לה צורך לכונן יחסים דיפלומטיים מלאים עם כמה מדינות מערביות. ליכטנשטיין החליטה לכלול את ישראל בין מדינות אלו. לישראל אין כלל נציגות בליכטנשטיין, ולכן שגרירות ישראל בברן שבשווייץ אמונה על טיפול בענייני ליכטנשטיין. לליכנטשטיין אין נציגות דיפלומטית בישראל. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה האשימה צ'כוסלובקיה את פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין כי הרוויח מהסכמים שחתם עם הנאצים בתקופת הכיבוש של צ'כוסלובקיה, ורכש נדל"ן ברחבי המדינה. בשנת 1948 הוקם בצ'כוסלובקיה משטר קומוניסטי, ובעקבות כך החרימו פקידי הממשל את נכסיו של נסיך ליכטנשטיין. בתגובה ניתקה ליכטנשטיין את יחסיה עם פראג, ובעקבות כך ניתקה אף צ'כוסלובקיה את יחסיה עם ליכטנשטיין ואסרה על תושבי הנסיכות להיכנס לשטחה. ב-13 ביולי 2009, שרי החוץ של צ'כיה וליכטנשטיין, חתמו על הסכם לכינון יחסים, כשלושה חודשים לאחר מכן חידשה גם סלובקיה את קשריה עם ליכטנשטיין, אך בסלובקיה מיהרו להבהיר כי ההסכם אינו מעיד על הכרה בתביעות הנדל"ניות של ליכטנשטיין. בשנת 1993 כוננו יחסים בין ליכטנשטיין לקוריאה הדרומית. ליכטנשטיין חברה באו"ם, במועצת אירופה, הבנק האירופי, אפט"א, סבא"א, אינטרפול, הוועד האולימפי הבינלאומי, ועוד שלל ארגונים בינלאומיים. ליכטנשטיין מעולם לא הייתה חברה בחבר הלאומים, משום שבקשתה להצטרף לארגון נדחתה בשנת 1920 בשל גודלה. מדיה וקבצים בנושא יחסי החוץ של ליכטנשטיין בוויקישיתוף Israel Forges Ties with Liechtenstein, ג'יי טי איי - סוכנות החדשות היהודית, 4 במאי 1992 שנתון המסמכים הרשמיים 2005, עמ' 187 נציגויות ישראל בעולם - ליכטנשטיין, באתר משרד החוץ הודעת משרד החוץ הצ'כי mina AP, אחרי 64 שנים: סלובקיה וליכטנשטיין כוננו יחסים, באתר ynet, 21 בדצמבר 2009
לב החורף

לב החורף (באנגלית: Winter's Heart) הוא הספר התשיעי מתוך סדרת הפנטזיה "מחזור כישור הזמן" מאת רוברט ג'ורדן. בגרסה המתורגמת לעברית הוא מחולק לשני כרכים: "ניחוח הטירוף" ו"לב החורף". בעברית יצא הספר לאור בהוצאת אופוס. בציור הכריכה רואים את פרין, אנורה סדאי, גאול, בלוור ומאסמה מחפשים את פייל השבויה באזור מושלג. כמו ברוב ספרי הסדרה, גם כאן הפרולוג מיועד לסגירת קצוות. במרתף המגדל הלבן ציידות האופל סארין' דוסיין, פברה, סייאין ויוקירי מענות את טלין (בדמיונות)- עד שהיא מודה שהיא מהאג'ה השחורה. פרין מגלה שפייל, מורגז, אליאנדרה ופמלייתן נחטפו על ידי השאידו, וסוטה מהנתיב שחשב עליו לכיוון קאירהיין לרנד, כדי לחפש אותן. האמירלין אלאידה מכריזה על רנד כדרקון בחסד המגדל הלבן וקוראת לעמים שלא לפנות אליו עצמאית אלא דרכה- ואף מכריזה על כך כחרם. רנד מגיע לקאמלין בתחפושת עם מין, והיא, אליין ואביינדה קושרות אותו כעוצר משותף. אליין מאבדת לו את בתוליה ומין חוזה שנוצרו תאומים. אביינדה, מין, בירגיט (העוצרת של אליין) ואלנה מוסבני (אליה רנד קשור כעוצר) מרגישות היטב את הרגע. מאט באבו דאר הכבושה על ידי הסינצ'נים סובל מניסיונות התנקשות של הגולם. הוא מגלה אאס סדאי מתחבאת בפונדק ועוד שתיים שבויות באדאם. טסלין דומון, גבירה סינצ'נית מבוקשת, משיגה לו 2 סולדאם נוספות- והוא מתכנן להבריח את שלושת האאס סדאי מאלטרה, אבל מגלה שהנסיכה הסינצ'נית המקומית, טואון פנדראג, היא בת תשעת הירחים המיועדת לו בנבואה. הוא חוטף אותה ואת המשרתת שלה סלוציה- וטואון מסכימה לבוא בשקט (בהמשך נגלה שזה בגלל החותם שלו). נואל צ'ארין מצטרף לחבורה יחד עם בייל דומון, בעלה של טסלין, מבריח שהופיע בספר הרביעי. כהסחה מאט משחרר גם אשת ים שתחולל מהומה, ונאמנים לבסלן (נסיך אלטרה) גורמים לדליקה. רנד מגיע לפאר מדינג, עיר שלא ניתן לתעל בה, במרדף אחרי ארבעה אשא'מאן בוגדים. הוא הורג אחד ופדן פיין הורג את השני. כשהוא ולאן מנסים להרוג את השניים האחרונים הם נתפסים. מועצת אבו דאר מחליטה להחזיק ברנד עד שמשלחת מהמגדל הלבן תגיע לקחת אותו למשמר. קדסואן ונינאב מתפרצות לאולם המועצה ולהפתעת חברות המועצה הן מתעלות את סאידר (באמצעות "בארות" של קיבול כוח שיש לשתיהן) ועוטפות את החברות בזרמים. הן נאלצות לשחרר את רנד ולאן. הפמליה, יחד עם כמה אשאמאן בהם רנד בוטח, מגיעה לשדאר לוגות בעקבות הצהרה של רנד: לטהר את סאידין מכתם האופל. הוא ונינאב משתמשים בשני סאנגרילים חזקים, אחד ביבשת ואחד באיים, כדי להזיז את הכתם ממקומו. סאידין המוכתם מתפרץ מתוך האדמה ככיפה שחורה גדולה. השימוש העצום בכח מזמן למקום חמישה ארורים- מספר שיא עד כה: דמנדרד, ארנג'ר, אסנג'ר, ציידין ומוגהדין. אלזה פנפל מצליחה להרוג את אסנג'ר (הידוע גם כקורלן דאשיבה) והשאר בורחים. בסוף התהליך הכיפה מתפוצצת, והאשאמאן מכריזים: סאידין נקי. האאס סדאי שקשורות אליהם מאשרות את זה. תקציר הספר באנציקלופדיית הסדרה לב החורף, באתר OCLC (באנגלית)
תומאס וולש

תומאס וולש (באנגלית: Tomas Walsh; נולד ב-1 במרץ 1992) הוא אתלט ניו זילנדי, אלוף העולם (לונדון 2017), זוכה פעמיים ברציפות במדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020) ופעמיים רצופות אלוף העולם באולם (פורטלנד 2016, ברמינגהאם 2018) בהדיפת כדור ברזל. וולש התחרה ב-2009 באליפות העולם לנוער, הוא סיים שישי בהדיפת כדור ברזל ובמקום ה-17 במוקדמות זריקת דיסקוס. באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה ב-2010 סיים במקום העשירי במוקדמות הדיפת כדור ברזל. בשנת 2012 זכה לראשונה באליפות ניו זילנד לבוגרים בהדיפת כדור ברזל. בדצמבר 2013 שבר את שיא ניו זילנד כשקבע תוצאה של 20.61 מטר. ב-2014 זכה במדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה באולם בתוצאה של 21.26 מטר. ביולי אותה שנה זכה במדליית כסף במשחקי חבר העמים בשיא ניו זילנד של 21.19 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2015 סיים במקום הרביעי בשיא ניו זילנד של 21.58 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 זכה במדליית זהב לאחר ששיפר את שיאו הלאומי ל-21.78 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית ארד לאחר המנצח ראיין קראוזר וסגנו ג'ו קובץ' כשקבע תוצאה של 21.36 מטר. בספטמבר אותה שנה קבע שיא אישי של 22.21 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 שהתקיימה בלונדון זכה במדליית זהב בתוצאה של 22.03 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכה שוב בזהב בשיא אליפות ושיא לאומי של 22.31 מטר. במרץ 2018 שיפר את שיא אוקיאניה בתוצאה של 22.67 מטר. באפריל 2018 זכה במדליית זהב במשחקי חבר העמים הבריטי בתוצאה של 21.41 מטר. בשנים 2018 ו-2019 זכה באליפות ליגת היהלום. באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכה במדליית ארד בשיא אוקיאנייה של 22.90 מטר, אחרי ג'ו קובץ' (22.91 מטר) וראיין קראוזר (22.90 מטר, אך עם תוצאה שנייה טובה יותר). באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית ארד בתוצאה של 22.47 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכה במדליית ארד בתוצאה השווה לשיאו האישי 22.31 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים רביעי בתוצאה של 22.08 מטר. מדיה וקבצים בנושא תומאס וולש בוויקישיתוף תומאס וולש, ברשת החברתית פייסבוק תומאס וולש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תומאס וולש, ברשת החברתית אינסטגרם תומאס וולש, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי תומאס וולש, באתר olympedia.org תומאס וולש, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית תומאס וולש, באתר ליגת היהלום תומאס וולש, באתר Track and Field (גברים)
יחסי ליכטנשטיין–שווייץ

בין נסיכות ליכטנשטיין לבין שווייץ מתקיימים יחסים דיפלומטיים קרובים, ונציגויות שווייץ אף מייצגות את ליכטנשטיין ברחבי העולם. על פי בקשת ממשלת ליכטנשטיין משנת 1919, שווייץ שומרת על האינטרסים של ליכטנשטיין ועל אזרחיה בשאר העולם. השניים מהווים אזור כלכלי וכספי משותף (ליכטנשטיין משתמש בפרנק השווייצרי (מאז 1920), ויש לה איחוד מכס (מאז 1924) עם שווייץ), ויש להן גבולות פתוחים (אם כי כיום שניהן חתומות ממילא על הסכם שנגן), ומשום כך אשרת כניסה לשווייץ חלה גם על ליכטנשטיין. לשתי המדינות יש גם מערכת פטנטים משותפת. כמו כן, שווייץ מוסמכת להיכנס לאמנות על שם ליכטנשטיין, אם כי ליכטנשטיין אינה מיוצגת במשא ומתן על האמנה; כוח זה מופעל לרוב באמנות הקשורות במכס או בהליכים. הנציגויות הדיפלומטיות של שווייץ מייצגות גם את ליכטנשטיין בשאר העולם, אלא אם כן מעדיפה ליכטנשטיין לשלוח נציג משלה. לפני שליכטנשטיין הפכה לחברה בזאיגוד הסחר החופשי האירופי, ייצגה שווייץ את האינטרסים שלה בארגון זה. לשתי המדינות יש גם שפה משותפת (גרמנית) ושתיהן אינן חברות באיחוד האירופי. ליכטנשטיין מסתמכת על שווייץ גם בנושא ההגנה הלאומית שלה, שכן אין לה צבא משלה. כמו שכנתה, היא שומרת על מדיניות של נייטרליות. שגרירים של מדינה אחת פועלים בדרך כלל כנציגים של שתי המדינות. לשווייץ יש צבא פעיל יחסית המקיים גיוס חובה, ומספר אירועים אירעו במהלך השנים באימון שגרתי: ב-5 בדצמבר 1985 נחתו בליכטנשטיין רקטות שנורו על ידי הצבא השווייצרי וגרמו לשריפת יער, ובעקבות כך שילמה שווייץ פיצויים. ב-13 באוקטובר 1992, בעקבות פקודות שקיבלו, חצו צוערי הצבא השווייצרי את הגבול בלי דעת, והלכו לטריזן כדי להציב עמדת תצפית. מפקדים שווייצרים התעלמו מהעובדה שטריזנברג אינה בשטח שווייצרי. שווייץ התנצלה בפני ליכטנשטיין על האירוע. במרץ 2007 נכנסה לליכטנשטיין פלוגה של 171 חיילים שווייצריים, לאחר שחזרה בטעות בחושך. הכוחות חזרו לשטח השווייצרי לאחר שנכנסו יותר מ-2 ק"מ לתוך ליכטנשטיין. שלטונות ליכטנשטיין לא גילו את "הפולשים", והשווייצרים הודיעו להם על כך לאחר האירוע. האירוע זכה להתעלמות משני הצדדים, ודובר של ליכטנשטיין אמר: "זה לא שהם פלשו עם מסוקי קרב". ליכטנשטיין מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. שווייץ אינה מיוצגת בליכטנשטיין הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מדיה וקבצים בנושא יחסי ליכטנשטיין–שווייץ בוויקישיתוף שווייץ פולשת לשכניה בטלוויזיה השווייצרית שווייץ התנצלה על חציית גבול הניו יורק טיימס הפלישה השווייצרית לליכטנשטיין אתר השגרירות
שמחה קוגוט

שמחה קוֹגוּט (נולד ב-1937 בתל אביב) הוא פרופסור אמריטוס בחוגים ללשון העברית ולמקרא באוניברסיטה העברית בירושלים וחבר האקדמיה ללשון העברית. קוגוט הוא בוגר בית המדרש למורים ליפשיץ (1956). למד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר ראשון בחוגים ללשון העברית ולספרות עברית, ולתואר שני בחוגים ללשון העברית ולמקרא. הגיש את עבודת הדוקטור שלו בנושא "המשפט המורכב ב'ספר חסידים'" בשנת 1975. כיהן כמרצה בחוגים ללשון העברית ולמקרא באוניברסיטה העברית בירושלים, והיה ראש החוג למקרא וראש היחידה להוראת עברית בבית הספר לתלמידים מחו"ל. שימש מרצה אורח באוניברסיטת בן-גוריון, באוניברסיטת בר־אילן, במכון שכטר, במכון לנדר ובמכללת ליפשיץ, והיה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד. תחומי מחקרו העיקריים הם אלה: העברית של אשכנז בימי הביניים; תחביר העברית לתקופותיה; עברית מקראית ועברית חדשה – קווי שיתוף ובידול; פרשנות המקרא ותרגומי המקרא הארמיים והיסוד הלשוני שבבסיסם; טעמי המקרא – ההיבט התחבירי והפרשני. היה נשוי ללאה (עד פטירתה בשנת 2019). אב לחמישה ילדים וסב לשמונה נכדים. פסוקי התוכן – טיבם ומבניהם, האוניברסיטה העברית בירושלים – המכון למדעי היהדות, סדרת מחקרים א, ירושלים תשמ"ד המקרא בין טעמים לפרשנות – בחינה לשונית ועניינית של זיקות ומחלוקות בין פרשנות הטעמים לפרשנות המסורתית, מאגנס, ירושלים תשנ"ד; מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת, ירושלים תשנ"ו המקרא בין תחביר לפרשנות – סוגיות בתחביר המקרא באספקלריה של הפרשנות היהודית הקלאסית, מאגנס, ירושלים תשס"ב (הספר בקטלוג ULI) "הכינוי היתר בלשון המקרא", לשוננו מו (תשמ"ב), עמ' 9–26, 97–123 "'מקרא נדרש לפניו ולאחריו' – בחינה לשונית של מדרשי קריאה כפולה, וזיקתם לפיסוק הטעמים", ספר היובל לרב מרדכי ברויאר – אסופת מאמרים במדעי היהדות (בעריכת משה בר־אשר), ירושלים תשנ"ב, עמ' 697–706 "שימושים חליפיים בכינויים פרודים ובכינויים חבורים להבעת קניין בעברית המקראית", עיוני מקרא ופרשנות, ג, ספר זיכרון למשה גושן־גוטשטיין (בעריכת משה בר־אשר ואחרים), רמת־גן תשנ"ג, עמ' 401–411 "למעמדם של שמות־התואר ותוארי־הפועל בלשון המקרא: עיונים מורפולוגיים ותחביריים והשלכות פרשניות", שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום יג (תשס"ב), עמ' 111–137 "לדרכי ההבעה של ציוויים ושליחויות בלשון המקרא: עיון במבנים התחביריים ובפיסוק הטעמים", עיוני מקרא ופרשנות, ז, מנחות ידידות והוקרה למנחם כהן (בעריכת שמואל ורגון ואחרים), רמת־גן תשס"ה, עמ' 211–230 "מילות יחס שקיומן תלוי בפרשנות: ספקות בזיהוין במקרא על רקע דו־משמעות מורפולוגית", מחקרים בלשון י (בעריכת אהרן ממן ושמואל פסברג), ירושלים תשס"ו, עמ' 159–170. "פיסוק טעמים המשתבש בקריאה המנוגנת הרווחת: דיסהרמוניה בין הכוונה לבין הביצוע והשלכות פרשניות", ישראל: מחקרים בלשון לזכרו של ישראל ייבין (בעריכת רפאל זר ויוסף עופר), ירושלים תשע"א, עמ' 205–233 "הצירוף המקראי 'מי יתן (ו)': עיונים סמנטיים ותחביריים בהתפתחות שימושו כביטוי משאלה", לשוננו עד (תשע"ב), עמ' 49–68 שמחה קוגוט באתר האקדמיה ללשון העברית ד"ר לאה מזור, פרופסור שמחה קוגוט – בין מקרא ללשון, בתוך: ד"ר לאה מזור – על מקרא הוראה וחינוך, 17 ביולי 2016 שמחה קוגוט (1937-), דף שער בספרייה הלאומית
יחסי ארצות הברית – ליכטנשטיין

בין ארצות הברית לבין נסיכות ליכטנשטיין מתקיימים יחסים דיפלומטיים, וקיים שיתוף פעולה בין המדינות במגוון תחומים. בשנת 1997 כוננו היחסים בין המדינות, ובשנת 2002 חתמו שתי המדינות על הסכם סיוע משפטי הדדי, שהתמקד בעיקר במאבק משותף של הלבנת הון ופעילויות בנקאיות בלתי חוקיות אחרות. לליכטנשטיין יש שגרירות בוושינגטון ו-4 קונסוליות בלוס אנג'לס, שיקגו, מייקון ופורטלנד, ואילו לארצות הברית אין נציגות דיפלומטית בליכטנשטיין, ושגריר ארצות הברית בשווייץ מייצג את האינטרסים של ארצות הברית גם בליכטנשטיין. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – ליכטנשטיין בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות