גאוגרפיה של איטליה

איטליה ממוקמת בדרום אירופה וכוללת את חצי האי האפניני הארוך הדומה בצורתו למגף, הצד הדרומי של האלפים, המישור הגדול של עמק הפו וכמה איים כולל סיציליה וסרדיניה. קורסיקה, על אף שהיא חלק מהאזור הגאוגרפי האיטלקי, נמצאת בשליטת צרפת מאז המאה ה-18. איטליה היא חלק מחצי הכדור הצפוני. שניים מאיי פלאג'יה (למפדוזה ולמפוינה) השייכים לאיטליה ממוקמים ביבשת אפריקה. שטחה הכולל של איטליה הוא 301,340 קמ"ר, מתוכם 294,140 קמ"ר (97.61%) הם קרקע ו-7,200 קמ"ר (2.39%) הם מים. איטליה שוכנת בין קווי הרוחב 35° ו-47° צפון, וקווי האורך 6° ו-19° מזרח. איטליה גובלת בשווייץ (698 ק"מ), צרפת (476 ק"מ), אוסטריה (404 ק"מ) וסלובניה (218 ק"מ). סן מרינו (37 ק"מ) וקריית הוותיקן (3.4 ק"מ) הן מובלעות. אורך הגבול הכולל הוא 1,836 ק"מ. כולל איים, לאיטליה יש קו חוף כולל של 7,600 ק"מ על פני הים האדריאטי, הים היוני, הים הטירני, הים הליגורי, ים סרדיניה ומצר סיציליה. כמעט 40% מהשטח האיטלקי הוא הררי, כאשר הגבול הצפוני עם הרי האלפים והרי האפנינים מהווים את עמוד השדרה של חצי האי האפניני ומשתרעים על פני 1,350 ק"מ. בין השניים שוכן מישור גדול בתווי זרימת הפו, הנהר הגדול באיטליה, הזורם לאורך 652 ק"מ מזרחה מהאלפים הקוטיים אל עבר הים האדריאטי. עמק הפו הוא המישור הגדול ביותר באיטליה, בגודל של בערך 46,000 קמ"ר, והוא מהווה למעלה מ-70% מכלל שטחי המישור במדינה. רכס ההרים האלפיני מקושר עם הרכס האפניני דרך מעבר קול די קדיבונה באלפים הליגוריים. הרים נודעים בעולם הממוקמים באיטליה כוללים את מונטה צ'רבינו (מטרהורן), מונטה רוזה, גראן פרדיסו באלפים המערביים, וברנינה, סטלביו והדולומיטים לאורך הצד המזרחי של האלפים. הפסגה הגבוהה ביותר באיטליה היא מון בלאן, המחולקת בין איטליה לצרפת, ומגיעה לשיא של 4,810 מטר מעל גובה פני הים. אלמנטים רבים בגאוגרפיה האיטלקית הם געשיים. רוב האיים והארכיפלגים הקטנים בדרום, כמו קפראיה, פונסה, איסקיה, האיים האיאוליים, אוסטיקה ופנטלריה הם איים געשיים. יש גם הרי געש פעילים ב: אטנה, בסיציליה (הר הגעש הפעיל הגדול באירופה); וולקנו (מן שם האי לקוחה המילה וולקנו שפירושה הוא הר געש במרבית השפות האירופאיות המודרניות), וסטרומבולי. וזוב, ליד נאפולי, הוא הר הגעש הפעיל היחיד באירופה היבשתית. רוב נהרות איטליה מתנקזים לים האדריאטי (פו, פיאבה, אדיג'ה, ברנטה, טאגלימנטו ורינו) או לים הטירני (ארנו, טיבר ווולטורנו), אם כי המים מכמה עיירות גבול מתנקזים לים השחור דרך אגן הדראווה (Innichen ו-Sexten בטרנטינו-אלטו אדיג'ה וטרוויזיו בפריולי-ונציה ג'וליה) או נהר אין (ליביניו בלומברדיה), שניהם יובלים של הדנובה, והמים מ-Lago di Lei בלומברדיה מתנקזים אל הים הצפוני דרך אגן הריין. מים טריטוריאליים: 22.2 ק"מ שהם 13.8 מיל ימי. מדף יבשתי: עד עומק 200 מטר או עד לעומק הניצול. אזור כלכלי בלעדי: 541,915 קמ"ר. בצפון המדינה ישנם מספר אגמים, הגדול שבהם הוא אגם גארדה (370 קמ"ר). אגמים ידועים נוספים הם אגם מאג'ורה (212.5 קמ"ר), שהחלק הצפוני ביותר שלו הוא חלק משווייץ, אגם קומו (146 קמ"ר), והאגמים אורטה, לוגאנו, איסאו ואידרו. אגמים בולטים נוספים בחצי האי האיטלקי הם טראזימנו, בולסנה, ברצ'אנו, ויקו, וראנו ולסינה בגרגאנו ואומודאו בסרדיניה. איטליה שולטת על מספר איים. הגדולים ביותר הם סיציליה (25,708 קמ"ר) וסרדיניה (24,090 קמ"ר. האי השלישי בגודלו הוא אלבה, האי הגדול ביותר בארכיפלג הטוסקני (224 קמ"ר). קרקע מלאכותית (ערים, תעשייה וכו'): 4.9% קרקע חקלאית: 52.2% קרקע לעיבוד: 27.9% קרקע קבועה: 7.1% אחר: 17.2% יערות: 41.4% ביצות: 0.4% מים (אגמים, נהרות וכו'): 1.1% 39,510 קמ"ר (2007) 191.3 קמ"ר (2011) מדיה וקבצים בנושא גאוגרפיה של איטליה בוויקישיתוף