laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סרט רומנטי

סרטי רומנטיקה (או סרטים רומנטיים) הם סוגה קולנועית שבמרכז עלילתה קיים סיפור אהבה המתרכז בתשוקה, ברגש, בחיבה הרומנטית בין הדמויות הראשיות ומערכת היחסים ביניהן. בדרך כלל, במהלך הסרט חוות הדמויות מתחים בחיי היומיום, מכשולים ובעיות פיננסיות, בריאותיות ובמקרים מסוימים חווה דמות אחת בגידה מבן הזוג השני. סרטים רומנטיים מדי פעם בוחנים נושאים שונים בין בני זוג כמו אהבה ממבט ראשון, אהבה נכזבת, אהבה אובססיבית, אהבה סנטימנטלית, אהבה רוחנית, אהבה אסורה, אהבה אפלטונית, אהבה מינית, אהבה נפיצה והרסנית, אהבה טראגית ועוד. סרטים רומנטיים משמשים לצופים כפנטזיה או בריחה מהמציאות. בסדרות טלוויזיה רומנטיות, התפתחות מערכת היחסים בין בני זוג עשויה להתפרס על פני מספר פרקים. סוגת הרומנטיקה עשויה לכלול את תתי-הסוגה המפורטים להלן, שהם עצמם כוללים אלמנטים מסוגים אחרים: דרמה רומנטית – העלילה בסרטים מסוג זה בדרך כלל סובבת סביב מכשול המונע בעד שני אנשים מלממש את אהבתם ועוקבת אחר בעיות שונות במערכת היחסים ביניהם. דוגמאות עיקריות לסרטים מסוג זה: נשיקה בחצות, כל חלומותי, אינטרלוד, הגשרים של מחוז מדיסון, הפצוע האנגלי, קזבלנקה, להחזיק ולאבד, זכרונותיה של גיישה, הטנגו האחרון בפריז, מים לפילים וסיפור אהבה בלתי נשכח. קומדיה רומנטית – סרטים מסוגה זאת הם בדרך כלל קלילים, עם קווי עלילה הומוריסטיים, ואשר מתרכזים באידיאלים רומנטיים כמו אהבת אמת. בסרטים מסוג זה, ההומור נוטה להיות מילולי, בניגוד לסגנון הסלפסטיק. דוגמאות עיקריות לסרטים מסוג זה: אהבה זה כל הסיפור, מוכת ירח, הכי טוב שיש, באהבה אין חוקים וזה קרה לילה אחד. קומדיית אקשן רומנטית – סרטים שמשלבים את סוגות האקשן וקומדיה רומנטית. דוגמאות עיקריות לסרטים מסוג זה: קילרים, כמו יום ולילה, מר וגברת סמית', זאת מלחמה, חתונה אש!, אקסית במצור, ומיי מרקובאנו. מותחן רומנטי – סוגה קולנועית שמשלבת קווי עלילה עם אלמנטים רומנטיים ואלמנטים מסוגת המותחן. דוגמאות עיקריות לסרטים מסוג זה: נגד כל הסיכויים, פנטום האופרה, התייר, שומר הראש, בוגדת ושלוש בפארק. סרט בנות – מושג זה מקושר לרוב לסרטים רומנטיים שקהל היעד העיקרי שלהם הוא נשים. למרות שסוגה זאת מסווגת כתת-סוגה של סרט רומנטיקה, סרט בנות לא בהכרח מציג סיפור רומנטי במרכז עלילת הסרט או עוקב אחר התפתחות רומנטית בין הדמויות, ובמקרים מסוימים לא קיים בסרט מסוג זה קשר רומנטי כלל. דוגמאות עיקריות לסרטים מסוג זה: גאווה ודעה קדומה, לאכול, להתפלל, לאהוב, מגנוליות מפלדה. קומדיה רומנטית דרמה רומן רומנטי מדיה וקבצים בנושא סרט רומנטי בוויקישיתוף שירלי גל, בקרוב על המסך שלכם: הרבה יותר סקס, באתר הארץ, 25 במאי 2021 רשימת סרטים רומנטיים פופולריים באתר IMDb Romance Films, www.filmsite.org Dixon, Wheeler W. (2000), Film genre 2000: new critical essays, The SUNY series, cultural studies in cinema/video, SUNY Press, p. 238, ISBN 0-7914-4514-3 http://www.allrovi.com/movies/subgenre/romantic-comedy-d529 http://www.allrovi.com/movies/movie/wicker-park-v286560 Simpson, John, ed. (2009). Oxford English Dictionary, 2nd edition, on CD-ROM Version 4.0. Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-956383-8. Stevenson, Angus; Lindberg, Christine A., eds. (2010). New Oxford American Dictionary, Third Edition. New York: Oxford University Press. p. 300. ISBN 978-0-19-539288-3.
וילנסקי

וילנסקי הוא שם משפחה סלאבי שפירושו "יוצא וילנה". האם התכוונתם ל... אלה אמיתן (וילנסקי) - מחברת ספרי ילדים, משוררת ומתרגמת ספרי עיון, שירה וסיפורת ישראלית אסתר וילנסקה – פוליטיקאית ישראלית וולף וילנסקי – גיבור ברית המועצות זאב וילנאי (וילנסקי) - גאוגרף והיסטוריון ישראלי יהודה ליב וילנסקי – פעיל מרכזי בתנועה הציונית ירון וילנסקי – עיתונאי ישראלי משה וילנסקי – מלחין ומוזיקאי ישראלי שירה וילנסקי – שחקנית ודוגמנית ישראלית שמואל וילנסקי – ראש ישיבה בארצות הברית שמואל וילנסקי (מהנדס) – מראשי "סולל בונה" ומפקד פלוגת הנדסה 745 של מתנדבי היישוב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה שרה אורה הלר וילנסקי – פרופסור אמריטה בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטת חיפה וילנאי וילנר
אלברכט שוברט

גנרל אלברכט שוברט (בגרמנית: Albrecht Schubert;‏ 23 ביוני 1886 – 26 בנובמבר 1966) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. שוברט נולד ב-23 ביוני 1886 בגלאץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1904 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-27 (מגדבורג ה-2 - לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה), ובשנת 1907 הועבר לרגימנט הגרנדירים ה-10 (שלזיה ה-1 פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה). בשנת 1911 מונה שוברט לקצין שלישות, ובשנת 1912 הועלה לדרגת אובר לוטננט. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה לקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-21, וב-28 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת האופטמן. בשנת 1915 מונה לקצין חימוש בדיוויזיית הלאנדווהר, ובשנת 1917 מונה כקצין מטה בקורפוס ה-5. ב-20 בנובמבר 1917 מונה לקצין אג"ם בדיוויזיה ה-111, וב-19 בפברואר 1918 מונה לקצין אג"ם בדיוויזיה ה-202. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף שוברט לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. באביב 1924 מונה שוברט למפקד פלוגה 10 ברגימנט הרגלים ה-8 (פרוסי), וב-1 בפברואר 1926 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוקטובר 1926 מונה לקצין מטה בקבוצת הארמייה השנייה, וב-1 בפברואר 1931 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בתחילת 1931 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-12, וב-1 באפריל 1933 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 בפברואר 1934 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-12, וב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד הדיוויזיה ה-12, וב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 באפריל 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-44. עם פרוץ המלחמה היה שוברט מפקד הדיוויזיה ה-44, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-17 במסגרת הארמייה ה-14, וב-23 באוקטובר 1939 מונה למפקד הקורפוס ה-23. במהלך המערכה על צרפת לחם שוברט עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה ה-16, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-12 במסגרת קבוצת ארמיות A, וב-1 ביוני 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. במהלך מבצע ברברוסה פיקד שוברט על הקורפוס שבפיקודו בתחילה כעתודת קבוצת ארמיות צפון, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, ובאוגוסט 1941 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-17 בספטמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-23 במאי 1942 מונה שוברט למפקד זמני של הארמייה התשיעית במקום ולטר מודל שנפצע בקרבות, ופיקד עליה עד ה-10 ביוני. ב-25 ביולי 1942 פרש שוברט מתפקידו, והועבר לעתודת המילואים. ב-20 בינואר 1943 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-28 בפברואר 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-11. ב-21 באוגוסט 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-17, ובאפריל 1945 פרש שוברט מתפקידו, והועבר לעתודת המילואים. לאחר המלחמה התגורר שוברט בעיר בילפלד, עד למותו ב-26 בנובמבר 1966, והוא בן 80 שנים. מדיה וקבצים בנושא אלברכט שוברט בוויקישיתוף אלברכט שוברט באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
זוויירצ'ה

זוויירצ'ה (בפולנית: Zawiercie; בגרמנית: Warthenau) היא עיר בפרובינציית שלזיה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. תחילתה של העיר בשני כפרים סמוכים, שהיו בבעלות משפחות אצולה. בשנת 1847 צורף היישוב המאוחד למסילת הברזל שחיברה בין ורשה ווינה, והדבר הביא לפיתוחו, ולהפיכת היישוב למוקד תעשייה. בשנת 1926 הוענק ליישוב מעמד עירוני. קהילה יהודית מאורגנת התקיימה ביישוב מסוף המאה ה-19, ויהודי המקום נטלו חלק מרכזי בפיתוחו התעשייתי של היישוב. בתקופה זו התקיימו ביישוב מספר בתי כנסת וישיבה. טרם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הופצה נגד יהודי היישוב עלילת דם, אשר בעקבותיה נערכו פרעות ביהודי המקום. בשנים 1919 ו-1921 נערכו ביהודי היישוב שני פוגרומים, בם נרצחו מספר יהודים. כמו כן, סבלו יהודי העיר מחרם על עסקיהם. בין מלחמות העולם התגברה בעיר הפעילות הציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל, ופעל בה בית ספר עברי מרשת תרבות. בשנים אלה נמנו בעיר כ-7,000 יהודים, כרבע מתושביה. בין רבני העיר היה הרב אריה צבי פרומר. בעיר כיהנו באדמו"רות רבי אברהם פנחס שלום משושלת אפטא ורבי מנחם מנדל לנדא נכדו של רבי אברהם מטשכנוב, ורבי נתן נחום הכהן רבינוביץ האדמו"ר מקרימילוב. ב-4 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, חובת ביצוע עבודות כפייה והחרמת עסקים, וזאת תוך מעשי התעללות שונים. באפריל 1940 הובאו לעיר כ-600 פליטים יהודים מאזור צ'שין. בספטמבר 1941 רוכזו כל יהודי העיר בגטו שהוקם בה, אשר מעת לעת רצחו בו הגרמנים יהודים. תוך זמן קצר הצטרפו לגטו יהודי קרומולוב. באמצע שנת 1942 פשטו על הגטו שבעיר אנשי ס"ס ושוטרים פולנים, ושילחו כ-2,000 מיושביו לאושוויץ. בסוף 1942 החלה לפעול בגטו שבעיר מחתרת יהודית של חברי השומר הצעיר, אשר סייעה בניסיונות הברחת יהודים מהגטו למעבר הגבול של סלובקיה. במהלך השנה הובאו לגטו יהודי לאזי הסמוכה. באוגוסט 1943 גירשו אנשי ס"ס ושוטרים פולנים את כ-6,000 עד 7,000 היהודים שנותרו בגטו שבעיר לאושוויץ, תוך רצח אנשי היודנרט במקום. כ-500 עובדי כפייה שהושארו בגטו שולחו לאושוויץ ב-18 באוקטובר 1943. מדיה וקבצים בנושא זוויירצ'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זוויירצ'ה (בפולנית) ספר יזכור לקהילת זוויירצ'ה, בספריית העיר ניו יורק זוויירצ'ה באתר מרכז מורשת יהדות פולין זוויירצ'ה (Zawiercie), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "זוויירצ'ה", באתר השטעטל הווירטואלי אלכסנדרה נמיסלו, זוויירצ'ה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 174–176), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) זבירציה (פולין), דף שער בספרייה הלאומית
אמרי זרטל

אמרי זרטל (נולד ב-1964[דרוש מקור]) הוא מעצב גרפי, צלם ומאייר ישראלי, שזכה לעיקר פרסומו כמעצב עטיפות ספרים. מעצב עטיפות הספרים של הוצאת הספרים "כנרת זמורה-ביתן דביר". זרטל נולד בקיבוץ עין שמר. בנם של יהודית והארכאולוג אדם זרטל, ונכדו של משה (מְיֶיטֶק) זרטל (זילברטל), ממנהיגי "השומר הצעיר" בוורשה ובארץ ישראל, מבקר ספרות, עיתונאי ועורך. למד בבית הספר לאמנות קלישר ובמדרשה לאמנות. עסק באיור ובעיצוב עבור העיתונות, עבד מספר שנים בתחום הפרסום. ב-1998 החל להתמקד בעיצוב עטיפות ספרים ולאחר איחוד הוצאות הספרים כנרת וזמורה ביתן, נבחר לשמש כמעצב הראשי שלהן. במסגרת עבודתו עיצב את עטיפתם של עשרות רבות של ספרים, ונחשב לאחד ממעצבי עטיפות הספרים הבולטים בישראל. שימש גם כמרצה בתוכנית לתואר שני במגמה למו"לות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. זרטל נשוי ואב לשלוש בנות. מתגורר בכפר סבא. קיצור תולדות האנושות, ההיסטוריה של המחר, 21 מחשבות על המאה ה-21 - יובל נח הררי בשבילה גיבורים עפים, הר האושר - אמיר גוטפרוינד אם יש גן עדן - רון לשם סטוקהולם - נעה ידלין ילדי חצות, בושה - סלמאן רושדי מרד הנפילים, כמעיין המתגבר - איין ראנד (תרגום חדש) גדל, אשר, באך - דאגלס הופשטטר רקוויאם גרמני - עמוס אילון הגווארדיה השחורה - ירון זליכה אמא - ענר שלו קונוורז'ן - רביב יצחקי סודותיו של מורה הנבוכים - מיכה גודמן המרגל האבוד והשמלה הירוקה - אלכס פז-גולדמן מדד הפחד - רוברט האריס מקהלה הונגרית - יגאל שוורץ שומר אמונים - ג'ון לה קארה מלכים ג - יוכי ברנדס פרסי ג'קסון וגנב הברק - ריק ריירדן קיצור תולדות האנושות מאת יובל נח הררי הגווארדיה השחורה מאת ירון זליכה מדד הפחד מאת רוברט האריס מקהלה הונגרית מאת יגאל שוורץ אתה נמצא כאן מאת כריסטופר פוטר מטמון האוצרות המתמטיים של פרופסור סטיוארט מאת איאן סטיוארט שומר אמונים מאת ג'ון לה קארה מלכים ג מאת יוכי ברנדס אתר האינטרנט הרשמי של אמרי זרטל רשימת הפרסומים של אמרי זרטל, בקטלוג הספרייה הלאומית מידע על אמרי זרטל בקטלוג הספרייה הלאומית אמרי מעצב ספרים, תערוכה על יצירתו טל מרמלשטיין, חיים בתוך עטיפה, ישראל היום, 22 ביוני 2010 יגאל שוורץ, הקוסם: על אמרי זרטל, באתר "ארטפורטל" אמרי זרטל מעצב ספרים, עטיפת הספר - המקום שבו נפגש עולם הספרות עם עולם האמנות החזותית, באתר "ארטפורטל" אמרי זרטל, הכל משפיע עלי, על עבודתו ריאיון על עבודתו, באתר "נוריתה" אמרי זרטל, דף שער בספרייה הלאומית כך הוא מוצג באתרים שעוסקים בביקורת ספרות, ראו למשל: באתר נוריתה, ובישראל היום. המגמה למו"לות (הוצאה לאור) לתואר שני, באתר של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
חיל האוויר של אוזבקיסטן

חיל האוויר של אוזבקיסטן הוא הזרוע האווירית של צבא אוזבקיסטן. החיל נוסד זמן קצר לאחר התפרקותה של ברית המועצות בשנת 1991, אם כי צבא אוזבקיסטן עצמו הוקם על ידי הממשלה האוזבקית רק בשנת 1992. החיל מנה בן 10,000 ל-15,000 חיילים, רובם ממוצא רוסי, נכון לשנת 1995. במרץ 1994, רוסיה חתמה על הסכם עם אוזבקיסטן בו הצהירה שתאמן את טייסי חיל האוויר. נכון לאותה השנה, 13 בסיסי חיל האוויר היו פעילים ברחבי אוזבקיסטן. תורת הלחימה של החיל אומצה מזו של חיל האוויר הסובייטי. במהלך מלחמת האזרחים בטג'יקיסטן בשנת 1992, ממשלת טג'יקיסטן זכתה לתמיכה מאוזבקיסטן. מסוקי החיל סייעו להדוף את הכוחות המורדים המוסלמים. בהמשך, כוחות נוספים של החיל הרסו את מעוזי המורדים במזרח המדינה. כתוצאה מהסיוע, חבר במשרד הביטחון האוזבקי נהיה לחבר גם במשרד הביטחון של טג'יקיסטן. הודות להסכם בין חבר המדינות, רוסיה סייעה לתחזק את מטוסי החיל ומכרה לאוזבקיסטן מטוסי קרב במחיר זול בהרבה מאשר למדינות אחרות, דוגמת ארצות הברית. לצורך לחימה באפגניסטן ובטרור, ממשלת ארצות הברית ונאט"ו בחנו את מטוסי החיל וביצעו תיקונים למטוסים רבים. רוסיה ניסתה למנוע מגעים בין ארצות הברית לאוזביקסטן, במיוחד בוועידה בשנת 2002 שנערכה בטשקנט ובה נכחו חברות תעופה רבות. המגעים בין ארצות הברית לאוזבקיסטן נכשלו, ואוזבקיסטן דחתה את הצעתה של ארצות הברית לסייע לה בתיקון מסוקי החיל. מדיה וקבצים בנושא חיל האוויר של אוזבקיסטן בוויקישיתוף
הארמייה החמישית (ורמאכט)

הארמייה החמישית הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם השנייה. הארמייה הוקמה ב-25 באוגוסט 1939, ולמפקדה מונה גנרל קורט ליבמן. הארמייה השתתפה בהגנת קו זיגפריד בחזית המערבית כחלק מקבוצת ארמיות C. לאחר המערכה בפולין פורקה הארמייה, ועל בסיס מטה הארמייה הוקמה מפקדת משמר הגבולות מרכז, שממנה הוקמה הארמייה ה-18. בפרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1 בספטמבר 1939, כללה הארמייה את היחידות הבאות: קורט ליבמן (25 באוגוסט 1939 - 13 באוקטובר 1939) קו זיגפריד הארמייה החמישית (האימפריה הגרמנית) הארמייה החמישית באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) ב-18 בספטמבר 1939 הפך הקורפוס לקורפוס ה-23.
שפרגביט

השפרגביט (בגרמנית: Sperrgebiet; מילולית: "אזור אסור"), מכונה גם אזור יהלומים 1 (באנגלית: Diamond Area 1), הוא אזור בשטח של כ-26 אלף קמ"ר בדרום-מערב נמיביה, המיועד לכריית יהלומים ועל כן הכניסה אליו אסורה. גבולו הדרומי של השפרגביט הוא גבולה הדרומי של נמיביה, עם דרום אפריקה, לאורך נהר אורנג'. גבולו המערבי הוא האוקיינוס האטלנטי, לאורך של כ-320 ק"מ, עד כ-70 צפונית לעיר לידריץ. ב-1884 הקימה הקיסרות הגרמנית את המושבה דרום-מערב אפריקה הגרמנית, בשטחה של נמיביה של ימינו. לאחר גילוי יהלומים בדרום-מערב המושבה, קבעו הגרמנים בשנת 1908 כי כריית היהלומים תתבצע באופן בלעדי על ידי חברת דויטשה דיאמנטנגזלשאפט (Deutsche Diamantengesellschaft; "חברת היהלומים הגרמנית"), והגדירו לשם כך את גבולות האזור האסור. האזור נשאר בידי גרמניה רק שנים ספורות. זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1914, נענתה דרום אפריקה לבקשת בריטניה, ופלשה לדרום-מערב אפריקה הגרמנית. המערכה באזור נמשכה קרוב לשנה, עד שב-9 ביולי 1915 נכנעו הגרמנים. דרום אפריקה הנהיגה מדיניות זהה בשפרגביט, אך העבירה את זכויות הכרייה לתאגיד הדרום אפריקאי דה בירס. דרום אפריקה שלטה בדרום-מערב אפריקה במשך מרבית המאה ה-20, תחילה מכוח מנדט של חבר הלאומים, ולאחר מכן שלטון דה פקטו שלא הוכר על ידי הקהילייה הבינלאומית. ב-1990 העניקה דרום אפריקה לנמיביה עצמאות. זיכיון הכרייה בשפרגביט הועבר לתאגיד חדש, נאמדב (Namdeb), בבעלות משותפת של ממשלת נמיביה ותאגיד דה בירס. בשנת 2004 הוכרזו שטחי השפרגביט כגן לאומי. נוכחותו הדלילה של האדם באזור אפשרה לאוכלוסיית בעלי החיים באזור לשגשג. בין היתר מצויים בשפרגביט ראמי צבי, דלגנים, צבועים חומים, שלצדפים אפריקנים, עפרוני דיונות, ועוד. כן גדלים בשפרגביט 776 מיני צמחים, מהם 234 אנדמיים לדרום-מערב נמיביה. על אף ההכרזה על השפרגביט כגן לאומי, הוא עדיין מוגדר כאזור סגור, פרט לעוסקים בכריית היהלומים, ולא ניתן לבקר בו ללא אישורה של חברת נאמדב. היישוב היחיד הקיים כיום בשטח השפרגביט הוא העיירה אורניימונד, שבקצה הדרום-מערבי שלו, בסמוך לשפך נהר אורנג' ולגבול עם דרום אפריקה. עד 2012 נוהלה העיירה בידי נאמדב (ולפני כן בידי דה בירס), ורק באותה שנה הוקמה רשות מקומית שראשה ומועצתה נבחרו על ידי התושבים. העיר לודריץ, שבצפון-מערב השפרגביט, וכן כביש הגישה אליה, מהווים מובלעת שהשפרגביט משתרע מצפון ומדרום להם. ערי כורים נוספות שהיו בשפרגביט ננטשו עם השנים והיו לערי רפאים. הידועה שבהן, קולמנסקופ, מצויה בסמוך ללודריץ, ונגישה לציבור הרחב. מדיה וקבצים בנושא שפרגביט בוויקישיתוף topic/Sperrgebiet-National-Park שפרגביט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מירה אריאל

מירה אריאל היא פרופסור אמריטה בחוג לבלשנות באוניברסיטת תל אביב, המתמחה בפרגמטיקה ובחקר קוגניטיבי של השפה ושימושיה. בשנת 1976 סיימה לימודי תואר ראשון בספרות אנגלית ובבלשנות באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1978 סיימה לימודי תואר שני בבלשנות באוניברסיטת פנסילבניה בהנחיית הבלשנית האמריקאית אלן פרינס. התזה שלה עסקה בהבדלים הדקדוקיים והפרגמטיים בין מילות השעבוד העבריות "אשר" ו-"ש". בשנת 1986 סיימה לימודי תואר דוקטור בהנחיית אלן פרינס וטניה ריינהרט. הדיסרטציה שלה לדוקטורט עסקה בסימון פרגמטי של מידע נתון בשיח. המשיכה לפוסט דוקטורט באוניברסיטת לונדון. לאורך השנים פרסמה מספר חיבורים משפיעים בתחומה, ובשנת 2010 הוציאה לאור ספר יסוד בשם "Defining Pragmatics", אשר מנסה לאתגר את ההגדרות המסורתיות של תחום הפרגמטיקה ואת גבולותיה. הספר יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג'. אריאל מלמדת בלשנות באוניברסיטת תל אביב משנת 1978. בשנת 1988 מונתה למרצה, בשנת 1992 עלתה לדרגת מרצה בכיר, בשנת 1998 מונתה לפרופסור חבר ובשנת 2006 מונתה לפרופסור מן המניין. מאז שנת הלימודים תשע"ו מכהנת כראש החוג לבלשנות. בנוסף היא עומדת בראש התוכנית ללימודים קוגניטיביים של השפה ושימושיה במסגרת בית הספר למדעי התרבות, אשר מיועדת לתלמידי מחקר. היא בין הבלשנים הבודדים בישראל שגישתם פונקציונליסטית ולא גנרטיבית קלאסית. אתר האינטרנט הרשמי של מירה אריאל מירה אריאל, אתר אישי מירה אריאל, דף שער בספרייה הלאומית Defining Pragmatics by Mira Ariel, Cambridge ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
.es

es. היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בספרד. הסיומת נרשמה בשנת 1988. הסיומת מנוהלת על ידי ארגון ESNIC הספרדי. תחת סיומת זו ניתן לרשום גם אתרים עם סיומת אינטרנט משנית. בעבר חלו הגבלות על הרשמת אתרים עם סיומת אינטרנט משנית, ורק אדם שהיה לו קשר כלשהו עם ספרד יכול היה לרשום אתר בסיומת זו. בשנת 2005 הוסרה ההגבלה לאחר הליך רב-שלבים, שבסופו הרשמת אתרים בסיומת משנית ספרדית הייתה פתוחה מכל מקום ברחבי העולם. קיימות מספר סיומות אינטרנט משניות בספרד: com.es. - פתוח לכל המבקשים (מיועד לגופים מסחריים) nom.es. - פתוח לכל המבקשים (מיועד לעניינים אישיים) org.es. - פתוח לכל המבקשים (מיועד לארגונים לא-מסחריים) gob.es. - מיועד לגופים ממשלתיים edu.es. - עבור מוסדות חינוך מדיה וקבצים בנושא .es בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של .es מידע על הסיומת es. באתר IANA דף הבית של ארגון ESNIC ערך זה הוא קצרמר בנושא סיומות אינטרנט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרי קאמינגס

רוברט טרל "טרי" קאמינגס (באנגלית: Robert Terrell "Terry" Cummings; נולד ב-15 במרץ 1961) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 18 עונות בליגת ה-NBA מעמדת הפאוור פורוורד. קאמינגס נבחר בבחירה השנייה בדראפט ה-NBA לשנת 1982 על ידי סן דייגו קליפרס. בעונת הרוקי שלו פתח קאמינגס בחמישיית הקבוצה, לצד חבר היכל התהילה לעתיד ביל וולטון והפורוורד המבטיח טום צ'יימברס. לאורך העונה העמיד קאמינגס ממוצעים של 23.7 נקודות ו-10.4 ריבאונדים, שהתבררו מאוחר יותר כשיאי הקריירה שלו, ובסיום העונה זכה בפרס רוקי העונה. על אף הדומיננטיות של הקו הקדמי של הקליפרס, הקבוצה סיימה את העונה במאזן ניצחונות שלילי 25-57 שהציב אותם במקום ה-11 באזור המערבי (מתוך 12 קבוצות). בעונה הבאה המשיך קאמינגס להציג יכולת טובה כשקלע 22.9 נקודות למשחק, אך בהיעדרו של צ'יימברס, שהועבר בטרייד לסיאטל, התקשו הקליפרס וניצחו 30 משחקים בלבד. בסיום עונת 1983/1984, לאחר שנתיים בסן דייגו, הועבר בטרייד למילווקי באקס. יחד עם סידני מונקריף, ריקי פירס וג'ק סיקמה, הפך קאמינגס את הבאקס לאחת הקבוצות החזקות ב-NBA והעפיל עמה לשלב הפלייאוף בכל חמש עונותיו בקבוצה. הישג השיא של קאמינגס עם הבאקס היה בעונת 1985/1986, אז העפילה הקבוצה לגמר המזרח בו הפסידה לבוסטון סלטיקס בתוצאה 4-0. בתקופתו במילווקי השתתף בשני משחקי אולסטאר (1985, 1989), נבחר פעמיים לאחת מחמישיות העונה (1985, 1988) והעמיד ממוצעים של 21.7 נקודות ו-8.3 ריבאונדים למשחק. בעונת 1984/1985 סיים קאמינגס במקום החמישי בהצבעה לתואר ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA. לאחר עונת 1988/1989 הועבר קאמינגס לסן אנטוניו ספרס, בטרייד ששלח את אלווין רוברטסון וגרג אנדרסון בכיוון ההפוך. בסן אנטוניו שיחק קאמינגס במשך שש העונות הבאות לצד דייוויד רובינסון, אחד הסנטרים הדומיננטיים של התקופה ב-NBA. בשלוש עונותיו הראשונות בספרס המשיך קאמינגס לספק תרומה מצוינת של 19.3 נקודות ו-8.4 ריבאונדים למשחק, וב-31 בינואר 1990 רשם את משחקו הטוב בקריירה כשקלע 52 נקודות בניצחון קבוצתו על שארלוט הורנטס. בסיום עונת 1991/1992 נפצע קאמינגס בברכו ונאלץ להחמיץ את מרבית העונה הבאה. מאז אותה פציעה חלה ירידה חדה ביכולתו, ועד סיום הקריירה, 8 עונות מאוחר יותר, שימש כשחקן ספסל שקולע כ-7.5 נקודות למשחק. בעונת 1995/1996 חזר לשחק במילווקי באקס, ובארבע העונות הבאות שיחק עבור סיאטל סופרסוניקס, פילדלפיה 76', ניו יורק ניקס וגולדן סטייט ווריורס. בסיום עונת 1999/2000, לאחר 18 עונות בליגת ה-NBA, הודיע קאמינגס על פרישה ממשחק. ממוצעיו של קאמינגס לאורך הקריירה עומדים על 16.4 נקודות, 7.3 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק. בעת פרישתו דורג במקום ה-29 ברשימת קלעי ליגת ה-NBA בכל הזמנים, עם 19,460 נקודות בסך הכול. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA רשימת הנבחרים בדראפט 1982, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקת הקריירה של קאמינגס ב-NBA, באתר basketball-reference.com תוצאות ההצבעות לפרסי עונת 1984/1985, באתר basketball-reference.com דוח המשחק בין הספרס להורנטס, באתר basketball-reference.com קאמינגס מודיע על פרישה, באתר ה"שיקגו טריביון" מובילי טבלת הקלעים ב-NBA נכון לשנת 2000, באתר basketball-reference.com
פתן אלמוגי בראון

פתן אלמוגי בראון (שם מדעי: Micrurus browni) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הפתניים. הוא שייך לסוג בעל צבעי אזהרה אדומים, צהובים ושחורים. הוא מצוי ממערב מקסיקו ודרומה לאורך אמריקה הלטינית עד לגואטמלה. מקור השם אינו מצבעו (חום באנגלית) אלא משמו של החוקר האמריקאי ברייס בראון (1920–2008). נחש זה יכול להגיע ל-100 ס"מ אורך, אך רובם באורך 50–70 ס"מ. הוא בעל קשקשים חלקים, ראש ועיניים גדולים וסימני אזהרה בצבעי שחור שמסביבו לבן, צהוב ואדום שלוקח יותר שטחים באורך. הראש שחור ולעיתים ישנו גם סימן צהוב עליהם. הוא נפוץ מקינטנה רו במקסיקו עד לגואטמלה. הוא נוטה לחיות באזורים לחים בהם הוא יכול לשתות וביערות שונים באזור חיותו. נחש זה כמו רוב קרוביו הוא אגרסיבי ופעיל יום, מה שעלול לגרום לעימות עם אנשים. הארס שלו קטלני ופוגע בעצבים וברקמות ולעיתים אף גורם למוות. הארס עצמו מיועד להרוג את טרפו הכולל צפרדעים ודו-חיים נוספים, לטאות ואף נחשים אחרים. ישנם 3 תת-מינים לפתן זה: Micrurus browni browni Micrurus browni importunus Micrurus browni taylori מדיה וקבצים בנושא פתן אלמוגי בראון בוויקישיתוף פתן אלמוגי בראון, באתר ITIS (באנגלית) פתן אלמוגי בראון, באתר NCBI (באנגלית) פתן אלמוגי בראון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פתן אלמוגי בראון, באתר GBIF (באנגלית) פתן אלמוגי בראון באתר reptile-database.reptarium פתן אלמוגי בראון באתר הרשימה האדומה של IUCN
פתן אלמוגי

פתן אלמוגי או פתן אלמוגים (שם מדעי: Micrurus) הוא סוג של נחש ממשפחת הפתניים החיים ברחבי העולם החדש. הם ארסיים ואגרסיביים פחות מרוב בני המשפחה הקטלניים כמו הממבה והקוברה, אך הרבה יותר מרוב המינים של נחשי אמריקה (שם אין הרבה מיני פתניים). נחשים אלה גם צבועים בצבעי אזהרה בולטים ומפוספסים עם ראש שחור, המשך צהוב ורצועה אדומה ארוכה שנגמרת ברצועה שחורה וחוזר חלילה עד לזנב. ישנם מיני נחשים בעלי מראה דומה הנפוצים גם בעולם הישן, אך שייכים לסוגים אחרים (Calliophis ,Hemibungarus ו-Sinomicrurus). הם יודעים גם לשחות ומגיעים עד לאורך של 150 סנטימטרים ואף יותר. מינים רבים מביניהם הם מימיים כמעט לגמרי, ונפוצים בשוניות האלמוגים ליד החופים - מה שנתן להם את שמם. נחשים אלה ארסיים וטורפים מיני עכברים, עופות, לטאות וגם נחשים אחרים ותוקפים אותם במהירות ממארב. הארס ממית במהירות את הקורבן, והנחש יכול לאכול במהירות. השימוש בארס להגנה משני לגמרי. הם לא אגרסיביים, ועקב צבעיהם אפשר להיזהר מהם (למעט המינים הקבורים בחול ונושכים במפתיע). הארס עלול לגרום לקהות חושים, בחילות והקאות, לפעמים גם התעלפויות, אבל בדרך כלל לא נגמר במוות. פחות מאחוז ההכשות באמריקה נגרמות על ידי סוג זה וכוללים 15–25 מקרי מוות מדי שנה, בעיקר באזורים מרוחקים מטיפול רפואי כמו במדבריות או יערות וגם בתוך האוקיינוס. ישנם גם נחשים לא ארסיים ממשפחת הזעמניים (בעיקר מהסוגים Cemophora, Chionactis, וזעמן אלמוגי) המזכירים בתבנית הרצועות את תבנית הפתן האלמוגי. סימן ההיכר שלהם הוא ששתי רצועות שחורות מקיפות רצועה צהובה ולא אדומה כמו אצל הפתנים. למעשה מינים חקיינים אלה יכולים לטרוף את הפתן הארסי. מיני סוג זה רבים ומונים יותר מ-60 מינים. ישנם גם מינים דומים השייכים לסוגים אחרים כמו Leptomicrurus ו-Micruroides (פתן אלמוגי אריזוני). פתן אלמוגי בראון פתן אלמוגי מזרחי מדיה וקבצים בנושא פתן אלמוגי בוויקישיתוף פתן אלמוגי, באתר ITIS (באנגלית) פתן אלמוגי, באתר NCBI (באנגלית) פתן אלמוגי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פתן אלמוגי, באתר GBIF (באנגלית)
עכסן דרום-אמריקאי

עכסן דרום-אמריקאי או עכסן נאוטרופי (שם מדעי: Crotalus durissus) הוא מין מהסוג עכסן החי ברחבי אמריקה הדרומית. זהו המין הדרומי ביותר של עכסנים. העכסן הדרום-אמריקאי הוא נחש ארסי מאוד. אורכו הממוצע 1.5 מטר אך הוא יכול להגיע גם ל-1.9 מטר. הוא בעל שני פסים אופקיים מאחורי הראש. צבעו בהיר יחסית לשאר העכסנים, בייחוד בקשקשים שבתוך הפסים. כמו לרוב העכסנים גם לנחש זה יש "פעמון" בקצה הזנב. הוא מצוי לאורך רוב אמריקה הדרומית מקולומביה וונצואלה עד לצפון ארגנטינה למעט באזור הרי האנדים הקרירים. הוא מצוי בעיקר ביערות טרופיים או סוואנות כמו הסראדו. הוא יכול גם לחיות באזורים יבשים וגם ביערות עננים. הוא יוצא ממחילתו בעיקר בלילה ומחפש יונקים קטנים וזוחלים למאכל. הנחש יכול להכיש אנשים וההכשה עלולה להיות מסוכנת. לעומת העכסנים של צפון אמריקה, הארס של עכסן זה קטלני, עלול להרוג וגורם לכאבים, פרכוסים, לחץ דם גבוה, בחילות והקאות, עיוורון זמני ואף לעיוורון קבוע. מדיה וקבצים בנושא עכסן דרום-אמריקאי בוויקישיתוף עכסן דרום-אמריקאי, באתר ITIS (באנגלית) עכסן דרום-אמריקאי, באתר NCBI (באנגלית) עכסן דרום-אמריקאי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עכסן דרום-אמריקאי, באתר GBIF (באנגלית) עכסן דרום אמריקאי באתר inaturalist עכסן דרום-אמריקאי באתר הרשימה האדומה של IUCN