laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ממלכת הולנד הנפוליאונית

ממלכת הולנד (בהולנדית: Koninkrijk Holland, בצרפתית: Royaume de Holland) הייתה מדינה גרורה של צרפת בתקופת נפוליאון בונפרטה, שהתקיימה בשנים 1806–1810 בשטח הולנד של ימינו. בשטח הולנד של ימינו התקיימה מאז המאה ה-16 הרפובליקה של שבע ארצות-השפלה המאוחדות, שמשטרהּ הקונפדרטיבי עירב אלמנטים של דמוקרטיה ואוליגרכיה. בהשפעת המהפכה הצרפתית הוקמה בה הרפובליקה הבטאווית קצרת הימים והבלתי-יציבה, שהייתה למעשה גרורה של צרפת. כדי להעצים את שליטתו בהולנד, הכריז נפוליאון בונפרטה ב־5 ביוני 1806 על הפיכת הרפובליקה לממלכה, ועל אחיו הצעיר ממנו לואי כעל מלכהּ, לוֹדֶוֶוייק הראשון בהולנדית. הממלכה נקראה על שם מחוז הולנד, הגדול והחשוב במרכיבי הפדרציה, שמשמש היום בעברית כשמה של המדינה המודרנית (ששמה בהולנדית Nederland, שמשמעו ארצות השפלה). ממלכת הולנד השתרעה על פני השטח של הולנד של ימינו, פרט למחוזות לימבורג וזיילנד (שהיו אז בשליטת צרפת). בשנת 1807 סופחו לשטח הממלכה פריזיה המזרחית (כיום בגרמניה) ויפר (Jever), אך בעקבות פלישה אנגלית ב־1809, נאלצה הולנד למסור את השטחים שמדרום לנהר הריין לצרפת. אף על פי שהמלך לואי קיבל את תפקידו כעושה דברו של אחיו נפוליאון, הוא לא ציית להוראות אחיו, אלא ניסה לשרת את האינטרסים של ההולנדים. לואי סירב להעמיד חיילים לרשות צרפת, והעלים עין מהסחר שקיימו סוחרי הולנד עם בריטניה, יריבתו המרה של נפוליאון, בניגוד למאמציו של הקיסר להטיל עליה חרם כלכלי. לואי מאס בנסיונותיו של נפוליאון להשליט עליו את מרותו והתפטר מכס המלוכה ביולי 1810. הממלכה סופחה לצרפת וחדלה להתקיים כישות עצמאית. לאחר נפילת נפוליאון והחזרת עצמאותה של הולנד היא לא חזרה למעמדה הקודם כרפובליקה, אלא הוכרזה ב-1813 כנסיכות ריבונית, וב-1815, כחלק מהחלטות קונגרס וינה לממלכה בשם הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, שבראשה וילם הראשון מבית אוראניה-נסאו. לפני הקמת ממלכת הולנד הנפוליאונית הסתפקו בני אוראניה בתואר סטאדהאודר, שמשמעו בקירוב ממלא מקום או עוצר. בדצמבר 1806 עוצב סמל המחולק לרבעים ובהם האריה מסמל איחוד שבעת המחוזות והנשר הנפוליאוני מסמל ממלכת איטליה. ב־20 במאי 1807 שינה המלך לואי את הסמל: הוסיף קסדה, השמיט את הכוכב של אחיו והחליף את הנשר הנפוליאוני בנשר משלו והוסיף מסביב לסמל את המוטו: Eendracht maakt macht שפירושו "האחדות יוצרת כוח" (כיום המוטו של בלגיה). מעל הסמל מופיעים שרביט ויד, המסמלים את הכתרתו של לואי על ידי נפוליאון. מדיה וקבצים בנושא ממלכת הולנד הנפוליאונית בוויקישיתוף מפת ממלכת הולנד בשיאה
איץ ומיץ

איץ ומיץ הייתה תוכנית טלוויזיה לילדים ונוער, ששודרה בשנים 1996–1997 בשידורי קשת ערוץ 2. התוכנית נסובה סביב שני חייזרים בשם איץ ומיץ שבאו מכוכב בשם "הפוכולוס" ונחתו על גג של בניין רב קומות, שם הם פגשו את שולי השכנה שזכתה להתיידד איתם ויחד הם מתגברים על המזימות של נפתלי הדייר המרושע מהמרתף. בעונה הראשונה הגישו איץ ומיץ תוכנית בשם "הפוכולוס באוויר" אשר בה בין היתר ענו על מכתבים מהצופים. בעונה השנייה שמו דגש על העלילות עצמם. בעקבות התוכנית יצאו בובות בדמותם בתור מוצרים נלווים. מספר תשדירים בכיכובם על איסוף האשפה האישית ושמירה על הסביבה, שודרו במסגרת השידורים של הזכיינית קשת בערוץ 2 באותן השנים. כמו כן, הם כיכבו, עם מספר בובות נוספות, בפרסומת לעיתון "כולנו". איץ (רות קפלן רוט [עונה 1], איקי גלעד [עונה 2]) – חייזרית ורודה, הגיעה יחד עם איץ מכוכב "הפוכולוס" לכדור הארץ. מיץ (אילן סביר) – חייזר כתום, הגיע יחד עם איץ מכוכב "הפוכולוס" לכדור הארץ. שולי (חגית שמלי) – שכנה אשר עלתה לעליית הגג והתיידדה עם איץ ומיץ. כרמלה (חגית דסברג) (עונה 2) - שכנה אשר לא האמינה שיש חייזרים בעולם. נפתלי שטינקה (איצ'ו אביטל) - דייר מהמרתף שזומם מזימות מרושעות. שונא את איץ ומיץ, מכיוון (כפי שנראה בפתיח) שהם הרסו את האנטנה שלו כשהם נחתו על גג הבניין. אך לעיתים עוזר להם. דמויות אורחות: בארי (אילן סביר) - חייזר בעל אף ארוך, הגיע להתארח מכוכב "אפאכרוס". "איץ ומיץ", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
פרנסיס ח'יאט

פרנסיס (בֵיי) ח'יאט (בערבית: فرنسيس الخياط; נולד ב-1882; מת - ?) היה שופט ערבי נוצרי בבית המשפט העליון בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל. למד משפטים בפריז. ב-1920 התמנה לשופט בבית המשפט המחוזי ביפו. ב-1922 התמנה לבית המשפט העליון בירושלים. יצא לגמלאות ב-1944. כיהן גם כשופט בבית הדין העליון של העדה היוונית-קתולית. נשא בתואר "מפקד" מסדר האימפריה הבריטית (CBE). ב-1946 מונה לקונסול אל סלוודור בירושלים. פרנסיס אלח'יאט, באתר Al Quds institution for culture and heritage (בערבית) יעקב שמעוני, ערבי ארץ-ישראל, עמוד 236 טקס הפרישה של פרנסיס כיאט, פלסטיין פוסט, 1 ביוני 1944 * אמציה פלד, רחוב כיאט, בתוך "מדריך רחובות חיפה", באתר האינטרנט של עיריית חיפה The London Gazette, 24 September 1946 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טליה פישר

טליה פישר (נולדה ב-1972) היא משפטנית ישראלית המכהנת כפרופסורית מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. פישר היא זוכת פרס פתאל לשנת תשע"ח על מחקריה בתחום המשפט הפלילי. בעבר זכתה בפרס צלטנר לחוקרת צעירה בשנת 2009, ובפרס חשין לחוקרת צעירה בשנת 2012. בין השנים 2015–2017 כיהנה כסגנית הדקאן למחקר. פישר השלימה את שלושת תאריה בפקולטה למשפטים שבאוניברסיטה העברית. את התואר הראשון קיבלה בשנת 1996, את תוארה השני קיבלה ב-1998, ואת התואר השלישי קיבלה בשנת 2004 על עבודה שכותרתה: "ההפרדה בין מדינה למשפט". עם השלמת הדוקטורט הצטרפה לפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, כיהנה כמרצה (עד 2008), כמרצה בכירה (2008–2011) וכפרופסורית חברה (2011–2015), וב-2015 קודמה לדרגת פרופסורית מן המניין. בין השנים 2015–2017 כיהנה כסגנית הדקאן למחקר. בעבר כיהנה כחברה באקדמיה הצעירה הישראלית, כחברה בהאקדמיה הגלובלית הצעירה וכחברה בפורום הצעיר באקדמיה הישראלית למדעים. כן כיהנה כמנהלת מכון טאובנשלאג למשפט פלילי, כעמיתת מחקר במרכז ספרא לאתיקה שבאוניברסיטת הרווארד וכחברה בקבוצת מחקר "הלגיטימציה של המשפט הפלילי המודרני" במכון ללימודי משפטים מתקדם שבאוניברסיטה העברית. כיהנה כחוקרת וכפרופסורית אורחת באוניברסיטת טורונטו ובאוניברסיטת הרווארד. חוקרת בעיקר בתחום המשפט הפלילי, דיני ראיות, משפט מנהלי ופרוצדורלי, ניתוח אמפירי של החוק ויישומים הסתברותיים במשפט פרוצדורלי. בין פרסומיה: (with David Enoch) 67 Stanford Law Review 557, Sense and Sensitivity, 2015 (with Theodore Eisenberg and Issi Rosen Zvi) 162 University of Pennsylvania Law Review 1619, Attorney Fees in a Loser Pays System, 2014 (with Ted Eisenberg and Issi Rosen Zvi) 60 UCLA Law Review 1452-1492, When Courts Determine Fees in a System with a Loser Pays Norm, 2013 (with David Enoch and Levi Spectre) 40 Philosophy & Public Affairs 197-224, Statistical Evidence, Sensitivity, and the Legal Value of Knowledge, 2012 96 Minnesota Law Review pp. 833-885, Conviction without Conviction, 2012 (with Ted Eisenberg and Issi Rosen-Zvi) 9 Journal of Empirical Legal Studies pp. 246- 290, Does the Judge Matter? Exploiting Random Assignment on a Court of Last Resort to Assess Judge and Case Selection Effects, 2012 61 University of Toronto Law Journal pp. 811-843, Constitutionalism and the Criminal Law: Rethinking Criminal Trial Bifurcation, 2012 טליה פישר באתר אוניברסיטת תל אביב
ז'ורז'יניו (כדורגלן איטלקי)

ז'ורז'ה לואיז פרלו פיליו (בפורטוגזית: Jorge Luiz Frello Filho; נולד ב-20 בדצמבר 1991), הידוע בכינוי ז'ורז'יניו (Jorginho) הוא כדורגלן איטלקי-ברזילאי המשחק בעמדת הקשר בארסנל מהפרמייר ליג ובנבחרת איטליה. בינואר 2014 הוא עבר לנאפולי, שם זכה זמן קצר לאחר מכן בגביע איטליה ובסופרקופה. הוא שיחק 160 משחקים עבור המועדון לפני שחתם בצ'לסי ב-2018, שם זכה בליגה האירופית בעונתו הראשונה, ואחריה בליגת האלופות במהלך עונת 2020/21. לאחר ארבע שנים וחצי בצ'לסי, ז'ורג'יניו הצטרף לארסנל ב-2023. ז'ורז'יניו נולד בעיירה אימביטובה (אנ') הנמצאת במדינת סנטה קטרינה בברזיל. בגיל 15 הוא עזב לאיטליה והצטרף למחלקת הנוער של הלאס ורונה. ביוני 2010 הושאל לקבוצת סמבוניפססה מהליגה השלישית באיטליה. בעונה זו ערך 31 הופעות ואף הבקיע שער וסיפק עשרה בישולים. ב-4 בספטמבר 2011 ערך ז'ורז'יניו את הופעת הבכורה שלו במדיה של הלאס ורונה כמחליף בדקה ה-76. ב-18 בינואר 2014 חתם בשורות נאפולי בחוזה של ארבע וחצי שנים. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק הגביע האיטלקי נגד רומא, הפך את התוצאה ל-2–3 ובכך העלה את נאפולי לגמר הגביע. בחמש העונות שלו בנאפולי הוא היה מהשחקנים הבולטים בקבוצה ונחשב לאחד הקשרים הטובים בסרייה א'. ב-14 ביולי 2018 חתם בצ'לסי בחוזה לחמש שנים, באותו היום, מונה מאוריציו סארי שאימן את ז'ורז'יניו בנאפולי למאמן הקבוצה. את שערו הראשון בקבוצה כבש במחזור הראשון של הפרמייר ליג, בניצחון על האדרספילד. ב-31 בינואר 2023 חתם ז'ורז'יניו בארסנל תמורת 12 מיליון אירו. לז'ורז'יניו אזרחות איטלקית שמאפשרת לו לשחק בנבחרת איטליה, הוא זומן לצמד המשחקים נגד ספרד וגרמניה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף בדקה ה-89 נגד ספרד. גביע איטלקי: 2013/2014 הסופר קאפ האיטלקי: 2014 צ'לסי הליגה האירופית: 2018/2019 ליגת האלופות: 2020/2021 הסופר קאפ האירופי: 2021 גביע העולם למועדונים: 2021 ארסנל מגן הקהילה: 2023 אליפות אירופה: יורו 2020 נבחרת העונה בליגה האירופית: 2018/2019 הנבחרת המצטיינת באליפות אירופה: 2020 שחקן השנה של אופ"א: 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא ז'ורז'יניו בוויקישיתוף ז'ורז'יניו, באתר Transfermarkt ז'ורז'יניו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ז'ורז'יניו, באתר Soccerway ז'ורז'יניו, באתר BDFutbol ז'ורז'יניו, באתר WorldFootball.net ז'ורז'יניו, באתר National Football Teams ז'ורז'יניו, באתר FootballDatabase.eu ז'ורז'יניו, באתר ESPN מיכאל יוכין‏, גירושו של פירלו החדש: ז'ורז'יניו מככב בנאפולי ומתקרב לזימון נבחרת ברזיל, באתר וואלה, 15 באוקטובר 2017 רכש ראשון לסארי: ז'ורז'יניו הוצג בצ'לסי, באתר ערוץ הספורט, 14 ביולי 2018 Jorginho signs for Arsenal, Jorginho signs for Arsenal (באנגלית) "Arsenal sign Jorginho from Chelsea in £12m deal". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-02-01. ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים איטלקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקרנבל של מיכל

הקרנבל של מיכל הייתה תוכנית טלוויזיה לילדים ונוער, ששודרה בשנים 1995–1996 בערוץ 2 והגיעה לרייטינג חסר תקדים. הרייטינג של שעת השידור, יום שבת, שמונה עד אחת עשרה בבוקר היה 5%- 4% אחוזים. הרייטינג שהוצב כיעד היה 9 אחוזים ובפועל התוכנית הצליחה להגיע ולשמור על רייטינג של 14% עד 15% לאורך כל העונה. בעקבות הצלחת התוכנית הופקו קלטות וידאו, חמישה ספרים, בובות בדמותם של הבובות שהופיעו בתוכנית (למעט בונבון) ומוצרים שונים. התוכנית חולקה לשני חלקים: החלק הראשון נסוב סביב חייה של מיכל ינאי ושל החבר הטוב שלה אבנר. בכל פרק, לאבנר הייתה בעיה שונה ומיכל עזרה לו לפתור אותה באמצעות שירים, סיפורים ושיטות מקוריות יותר, ומדי פעם הגיעו גם אורחים לחדרם. החלק השני הוא מופע בו היו משחקים, שירים וכוכבים אורחים. את שיר הפתיחה של התוכנית כתב והלחין ירון כפכפי וביצעה מיכל ינאי. בין סדרות הרצף שהוצגו היו: השכונה של גופי, בת הים הקטנה, קופיקו, אלאדין, הגרגולים וספיידרמן: סדרת האנימציה. מיכל ינאי – היוותה את מרכז התוכנית, הבייביסיטרית של אבנר בכל שבת. אבנר (ז'יל בן-דוד) - החבר הטוב של מיכל ינאי, עליו מיכל שומרת בכל שבת. בן 9 (ע"פ קצפת) חובב את להקת הגבעטרון, את הטלנובלה "נאנו" בכיכובו של השחקן גוסטבו ברמודס (הטלנובלה במקור שודרה תמיד אחרי התוכנית), ובתוכניות "קצפת" ו"על הדרך" התגלה שהוא העריץ גם את להקת ה"ספייס גירלס" וחלם להיות חלק מההרכב. בעל אוסף בובות ברבי. במופע של הקרנבל הבובה של אבנר (הרגילה) הוחלפה בבובת אדם בדמותו. פיפי - ארנבת ורודה ששימשה כבעלת הבית שבו התגוררו מיכל ואבנר. הייתה אחת הבובות שהופיעו בחלק השני בכל התוכניות. בהתחלה היה לה סרבל מפוספס לאורך בכחול ולבן ובהמשך הסרבל התחלף לסרבל צבעוני בעל כל מיני צורות. ידועה בחיבתה לגזר. גיא (גיא בבלי)- קוסם שהתגורר בארון בחדרה של מיכל, כשהוא הציג בכל תוכנית קסם כשהוא יצא מהארון. הופיע בחלק השני של המופע. שולה (מיכל ינאי) - אמו של אבנר שתמיד התנהגה בנוקשות כלפי בנה. השתתפה בקלטת הווידאו של הקרנבל ובפרק אחד כשרצתה להשתלט על התוכנית. השתתפה בהמשך בתוכנית "על הדרך", בתוכנית הספיישל של שבועות. בונבון- סנאית שהשתתפה בחלק השני עד לפורים 1996 שבו היא הוחלפה ברגלי, רב הרגל. רגלי- רב רגל שהשתתף בחלק השני מפורים 1996 ובמופע שיצא לתוכנית. כמו כן, הופיע פרק אחד בחלק הראשון. "הקרנבל של מיכל", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
המכשול הימי בגבול רצועת עזה

המכשול הימי בגבול רצועת עזה הוא מכשול ימי בחוף זיקים שבעוטף עזה, שהוקם על ידי אגף הנדסה ובינוי ומנהלת גבולות ותפר במשרד הביטחון. המכשול מורכב משלוש שכבות – שכבה מתחת לפני הים, שכבה נוספת שתורכב מאבן שריון ושכבה שלישית של גדר "תלתלית". כמו כן נבנתה בצמוד גדר נוספת שמקיפה את המתחם מהצד העזתי של הגבול. מטרתו למנוע פיגועים מהים בגבול ישראל – רצועת עזה. זאת לאור התעצמות הקומנדו הימי של חמאס. מלבד המכשול, נפרסה מערכת חיישנים שמגלה ומתריעה מפני ניסיונות חדירה של צוללים או שחיינים מכיוון רצועת עזה. אורך המכשול הימי הוא כ-200 מטרים, רוחב הבסיס שלו הוא 50 מטרים, ומעל לשובר הגלים תימתח הגדר ברום של 6 מטרים. במאי 2018 החלו עבודות ההקמה של המכשול הימי. בדצמבר 2018 פורסמו תמונות שבהן נראה המכשול בשלבי הקמה סופיים, והגדר התלתלית הוצבה על שכבת האבן. המכשול נגד מנהרות בגבול רצועת עזה יניב קובוביץ, באורך 200 מטר, בצפון רצועת עזה: כך נראה המכשול שיגן מפני הקומנדו הימי של חמאס, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2018 יואב זיתון, 3 שכבות: החלה הקמת המכשול הימי בגבול עזה, באתר ynet, 27 במאי 2018 יואב זיתון, ישראל מתבצרת, בצה"ל יש מי שרואה בגדרות "חברה שחיה בפחד", באתר ynet, 8 בפברואר 2020 יואב זיתון, החלה הקמת המכשול העילי בגבול עזה: כך זה נראה, באתר ynet, 3 בפברואר 2019 לינור בר-אל, תיעוד: נחשף המכשול הימי החדש בגבול הרצועה, באתר ערוץ 20, 5 באוגוסט 2018 חוד החנית של חמאס: הצצה לקומנדו הימי של ארגון הטרור, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב אמיר בוחבוט‏, תמונות ראשונות: כך נראה המכשול הימי המוקם בגבול רצועת עזה, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2018 יואב זיתון, צפו: המכשול הימי בין ישראל לרצועת עזה, באתר ynet, 5 באוגוסט 2018 יניב קובוביץ, החלו העבודות להקמת מכשול ימי בגבול רצועת עזה, באתר הארץ, 27 במאי 2018 חדשות 13, המכשול הימי בעזה: הושלמה הצבתה של גדר בגובה 6 מטרים, באתר פייסבוק, ‏31 בדצמבר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קצפת (תוכנית טלוויזיה)

קצפת הייתה תוכנית טלוויזיה לילדים ונוער ששודרה מ-1997 עד לשנת 1998 בערוץ הילדים. תוכנית זו מהווה המשך לתוכנית "הקרנבל של מיכל" ששודרה בערוץ 2. התוכנית חולקה לשני חלקים: החלק הראשון מתרחש באולפן הפקה בו נמצאים מיכל, מפיק ההופעה אבנר, סבתא ציפורה והכוכב האורח. החלק השני הוא מופע בו היו משחקי משפחות, חגיגות ימי הולדת, שירים וביצועים של הכוכבים האורחים. את שיר הפתיחה של התוכנית הלחין ירון כפכפי וביצעה מיכל ינאי. הגיעו לביקור הכי הרבה מנחי ערוץ הילדים כמו ארז בן הרוש, נמרוד רשף, ליאת אחירון ועוד בעונה שנייה. מיכל ינאי – מנחת התוכנית. אבנר (ז'יל בן-דוד) - החבר הטוב של מיכל ינאי, המפיק של התוכנית. בן 9. סבתא ציפורה (דבורה קידר) - סבתא של מיכל. (1997) סבא יוסף (צבי שיסל) - סבא של מיכל. (1998) דני (נליה צמחמן) - ילדה מרדנית אשר התארחה במאחורי הקלעים. רפי (רפי גינת) - חוקר תעלומת פשע, שיחזר פשע חמור שהתרחש באולפן. השתתף כזמר אורח בתוכנית "קצפת", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
על הדרך

על הדרך הייתה תוכנית טלוויזיה לילדים ונוער, ששודרה בשנים 1999–2000 בערוץ הילדים. תוכנית זו מהווה המשך לתוכניות "הקרנבל של מיכל" ששודרה בערוץ 2 ו"קצפת" ששודרה בערוץ הילדים. בתוכנית זאת מיכל ואבנר יוצאים לטיול במכונית של אסתריקה לכל מיני מקומות בישראל ומדי פעם מארחים כוכבים אורחים. את שיר הפתיחה של התוכנית הלחין ירון כפכפי וביצעה מיכל ינאי. מיכל ינאי – כוכבת התוכנית. אבנר (ז'יל בן-דוד) - החבר הטוב של מיכל ינאי. אסתריקה (אסתי ברעד פורים) - הנהגת של המכונית וחברה טובה של מיכל ואבנר. על הדרך, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
החבורה של פיני וויני

החבורה של פיני וויני הייתה תוכנית טלוויזיה לילדים ונוער, ששודרה בשנת 1998 בערוץ הילדים ועסקה בזהירות בדרכים. בתוכנית פיני הפינגווין מלמד שני ילדים שנקראים יעלי ושחר, כיצד להתהנג באופן זהיר בדרכים. פיני עושה שימוש בשעון עצר מיוחד אשר מקפיא את הזמן כאשר השניים לא מתנהגים בזהירות ומסביר להם אודות הסכנה. כמו כן, יש גם מבזק חדשות שפיני מנחה, שזה תקציר הפרקים. את שיר הפתיחה של התוכנית ביצעו דני רייכנטל ושרונה נסטוביץ. יעלי (גאיה טראוב) – אחת מגיבורי הסדרה, וחברה טובה של שחר. שחר (גדי דורפמן) - אחד מגיבורי הסדרה, וחבר טוב של יעלי. פיני הפינגווין (אמיר שלום - הפעלה, דני בסן - קול) - פינגווין גדול וזהיר אשר בא מארץ בשם "פינגוויניה". הוא עוזר ליעלי ולשחר ומלמד אותם על זהירות בדרכים. לא סובל את החום הישראלי. באחד הפרקים נהיה אבא. מינו ובינו (ארז בן הרוש וליאור גינתי) - שני אחים מרושעים אשר מנסים לגנוב את שעון העצר של פיני ולהקפיא את העולם. עודד (יהונתן גטרו) - אחיה הגדול של יעלי. באחד הפרקים מוציא רישיון נהיגה. עידן (יותם אוהד ציק) - אחיה הקטן של יעלי. "החבורה של פיני וויני", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
אלנה קונגוסט

אלנה קונגוסט (בספרדית: Elena Congost;‏ 20 בספטמבר 1987) היא אתלטית ספרדייה, אלופה פאראלימפית בריצת מרתון (ריו דה ז'ניירו 2016). קונגוסט נולדה במדריד, ספרד ומתגוררת בקסטידפלס (אנ'), ברצלונה. היא עוסקת בהוראה, ומתחרה באתלטיקה לנכים (קטגוריה T12) עקב לקות ראייה שנובעת ממחלה תורשתית שמדרדרת את ראייתה. בשנת 2009 אימצה אורח חיים טבעוני מטעמים אתיים, סביבתיים ובריאותיים. 80% מהתזונה שלה היא טבעונאית, ללא סוכר וגלוטן. בשנת 2002, התחרתה בקפיצה לרוחק באליפות העולם באתלטיקה לנכים (אנ') ודורגה במקום השביעי. בשנת 2003, דורגה במקום החמישי בקפיצה לרוחק ובריצת 100 מטר ב-EPC European Athletics Championships. באותה השנה, השתתפה ב-IBSA World Games Athletics וזכתה במדליית כסף במרוץ שליחים 4×400, ודורגה במקום החמישי בקפיצה לרוחק. בשנת 2004, השתתפה במשחקים הפאראלימפיים באתונה ודורגה במקום השביעי בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. בשנת 2008, השתתפה במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג ודורגה במקום הששי בריצת 1500 מטר ובריצת 800 מטר. בשנת 2011, זכתה במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה לנכים (אנ') בריצת 1500 מטר. גם שנה לאחר מכן, זכתה במדליית כסף בתחרות זו בריצת 1500 מטר. בשנת 2012, זכתה במשחקים הפאראלימפיים בלונדון במדליית כסף בריצת 1500 מטר (ילנה פאוטובה זכתה במקום הראשון). בשנת 2016, זכתה במדליית זהב במשחקים הפאראלימפיים בריו דה ז'נרייו בריצת מרתון עם תוצאת זמן של 3:01:43 בשנת 2011, זכתה בתואר הספורטאית הנכה של השנה מטעם Castelldefels sports awards. בשנת 2013, זכתה בעיטור Royal Order of Sports Merit (אנ'). מדיה וקבצים בנושא אלנה קונגוסט בוויקישיתוף אלנה קונגוסט, ברשת החברתית פייסבוק אלנה קונגוסט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) CONGOST MOHEDANO, ELENA, Athlete's card, web.archive.org DISMANTING MYTHS, web.archive.org, JANUARY 23, 2016 IPC ATHLETICS WORLD CHAMPIONSHIPS, paralympic.org MEDALLISTS BY EVENT, IPC ATHLETICS EUROPEAN CHAMPS, archive.org Athletics – Women's 1500m – T12 Final – London 2012 Paralympic Games, paralympic.org CONGOST Elena, paralympic.org Juegos Paralímpicos. Elena Congost, plata en Londres, la fuerza del optimismo, mujerhoy.com El paralímpico extremeño Enrique Floriano recibe la Medalla de la Real Orden al Mérito Deportivo, regiondigital.com
חזיר בר הודי

חזיר בר הודי (שם מדעי: Sus scrofa cristatus) הוא תת-מין של חזיר בר החי בתת-היבשת ההודית במדינות: נפאל, הודו, סרי לנקה ובדרום-מזרח אסיה בבורמה ובמערב תאילנד. חזיר זה גבוה מחזירי הבר האירופאים ובעל רעמה גבוהה יותר המתחילה מאחורי אוזניו וממשיכה עד לגבו התחתון, אך רוב גופו דליל שיער יחסית והזנב דקיק. לחזיר אוזניים ארוכות ובהירות, לחיים מזוקנות עם שערות לבנות ושפתיים ארוכות ושחורות. החזיר מגיע לגובה 83.8–91.4 סנטימטר, אורכו 95 סנטימטר והוא שוקל 90–136 קילוגרם, קטן יותר מחזירי הבר האירופאים. החזירים הזכרים גדולים יותר מהנקבות, והם בעלי חטים קצרים. חזירי הבר חיים בשטחי היערות, הסוואנות, הביצות והשטחים הפתוחים באזורי חיותם, אך לא בג'ונגלים. הם חיים בקבוצות קטנות ופעילים במשך היום ובשעות בין הערביים. כמו רוב החזירים הם אוכלי כל הניזונים מצמחייה, פטריות, רקבובית, נבלות, ביצים, חרקים ובעלי חיים קטנים. את החזיר טורפים נמרים, טיגריסים, כלבי דול, תנינים ופיתונים. מדיה וקבצים בנושא חזיר בר הודי בוויקישיתוף חזיר בר הודי, באתר ITIS (באנגלית) חזיר בר הודי, באתר NCBI (באנגלית) חזיר בר הודי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חזיר בר הודי, באתר GBIF (באנגלית)
בסיליסק חום

בסיליסק חום (שם מדעי: Basiliscus vittatus) הוא מין של זוחל ממשפחת הבסיליסקיים החי ביערות גשם במקסיקו, אמריקה המרכזית ודרומה עד לקולומביה. הוא גם נפוץ כמין פולש בפלורידה. את שמו הוא קיבל על שם המפלצת בסיליסק שנראתה כמו נחש בעל כרבולת תרנגול. ה"כרבולת" של לטאת הבסיליסק הזכירה לנותני השם את המפלצת. אורכו של הבסיליסק עד 61 סנטימטרים כולל הזנב, כשהנקבות קטנות יותר. משקלו 200–600 גרם בממוצע. כמו ששמו מרמז צבעו העיקרי הוא חום עם כרבולת ומפרש בהירים ופס צהוב לאורך הצדדים. הבסיליסק בעל אצבעות רגליים ארוכות מאוד, והוא יכול לנוע בריצה על פני המים, באמצעות שימוש מהיר מאוד בתנועות רגליו וזנבו במים. הצעירים משתמשים בכך בתדירות יותר גבוהה מהבוגרים, שזנבם כבד מכדי לנוע מהר מעל המים. הם חיים לאורך גדות נהרות ואגמים, וכשטורף מפתיע אותם הם יכולים לרוץ מעל 20 מטרים על פני המים. כמו כן הם יכולים לצלול בעת סכנה. הבסיליסק ניזון מחרקים ומלטאות קטנות יותר. הבסיליסק הוא פעיל יום המצוי בין ענפי העצים ובקרבת המים. הנקבות מטילות 2–18 ביצים שבוקעות תוך שלושה חודשים. מדיה וקבצים בנושא בסיליסק חום בוויקישיתוף בסיליסק חום, באתר ITIS (באנגלית) בסיליסק חום, באתר NCBI (באנגלית) בסיליסק חום, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בסיליסק חום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בסיליסק חום, באתר GBIF (באנגלית) בסיליסק חום באתר הרשימה האדומה של IUCN
עונת 2018/2019 בבונדסליגה

עונת 2018/2019 הייתה העונה ה-56 של ליגת הבונדסליגה הגרמנית. העונה נפתחה ב-24 באוגוסט 2018 והסתיימה ב-18 במאי 2019. באיירן מינכן זכתה באליפות בפעם השביעית ברציפות. את הזכייה הבטיחה רק במחזור האחרון. 18 קבוצות משתתפות במשחקי הליגה. פורטונה דיסלדורף ונירנברג הצטרפו לליגה לאחר שסיימו את העונה הקודמת בשני המקומות הראשונים בליגת המשנה, בהתאמה. דיסלדורף חזרה לליגה לאחר 5 עונות בליגה השנייה ונירנברג לאחר 4 עונות. פ.צ. קלן והמבורג, שסיימו את העונה הקודמת בשני המקומות האחרונים, תפסו את מקומן של העולות. נירנברג סיימה את הליגה במקום האחרון ובסיומה חזרה לליגת המשנה. אליה הצטרפה קבוצת הנובר 96. כרטיס אחד לשלב הבתים מיועד לזוכה בגביע הגרמני, אולם אם זכייתה של באיירן מינכן הועבר הכרטיס למקום השישי והכרטיס לשלב המוקדמות השני הועבר למקום השביעי. מדיה וקבצים בנושא עונת 2018/2019 בבונדסליגה בוויקישיתוף באיירן מינכן זכתה באליפות השביעית ברציפות, באתר וואלה, 18 במאי 2019 ‏אדי הוטר מונה למאמן איינטרכט פרנקפורט במקום קובאץ', באתר ספורט1, 16 במאי 2018 דיווחים בגרמניה: לוסיאן פאבר יהיה מאמנה החדש של בורוסיה דורטמונד, באתר וואלה, 7 במאי 2018 פיטר בוס, אקס מכבי תל אביב, מונה למאמן באייר לברקוזן, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2018
נבחרת מצרים בכדוריד

נבחרת מצרים בכדוריד היא הנבחרת הלאומית של מצרים. היא התחילה את דרכה בשנות ה-60 של המאה ה-20. הנבחרת זכתה 6 פעמים באליפות אפריקה בכדוריד. הנבחרת השתתפה ב-16 אליפויות עולם בכדוריד והייתה הנבחרת האפריקאית הראשונה שהעפילה לחצי הגמר. במשחקים האולימפיים היא הצליחה להגיע למקום הרביעי. בהתאם לדירוג של איגוד הכדוריד העולמי, נכון לדצמבר 2022 הפדרציה מדורגת במקום ה-15 מדיה וקבצים בנושא נבחרת מצרים בכדוריד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת מצרים בכדוריד דף באתר האיגוד העולמי https://www.ihf.info/member-federations/egypt/135 דירוג של האיגוד העולמי ערך זה הוא קצרמר בנושא כדוריד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המלחמה הקרימינלית בטוליאטי

המלחמה הקרימינלית בטוליאטי (ברוסית: Тольяттинская криминальная война) היא המלחמה הקרימינלית הגדולה ביותר ברוסיה המודרנית. המלחמה הייתה בין ארגוני פשע בעיר טוליאטי על השליטה בחברה לייצור כלי רכב אווטוואז. המלחמה התחילה בשנות ה-90 וקיבלה המשך חלקי במאה ה-21. לפי ההערכות הצנועות ביותר נהרגו במלחמה כ-500 בני אדם. באמצע שנות ה-60, בתקופה של צמיחה כלכלית ועלייה ניכרת בסמכותה של ברית המועצות בזירה הבינלאומית, ממשלת המדינה, בראשותו של אלכסיי קוסיגין, קיבלה החלטה לגבי העיר סטברופול, לבנות מפעל לייצור כלי רכב VAZ, הידועים כיום בשם אווטוואז. במשך כמה שנים, אוכלוסיית סטברופול גדלה ל-700 אלף איש, והוחלט לשנות את שמה לטוליאטי, לכבוד מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית האיטלקית פלמירו טוליאטי. בשנות ה-90, דור חדש של עבריינים מקומיים, כמו בשאר המדינה, החל להתקרב לאבטוואז, וראה בו, כארגון יוצר בעיר שייתן שליטה על העיר כולה. במרדף אחר השליטה באבטוואז במהלך 10 השנים הבאות בטוליאטי, פרצה מלחמת הדמים הגדולה ביותר בהיסטוריה הקרימינלית של רוסיה המודרנית. 7 פרקים של תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית מוקדשים למלחמה. ז'יגוליובסקאיה ביטבה, סרטון באתר יוטיוב 3 פרקים מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית ביטבה פרי ז'יגולי, סרטון באתר יוטיוב חלק 1 מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית ביטבה פרי ז'יגולי, סרטון באתר יוטיוב חלק 2 מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית ביטבה פרי ז'יגולי, סרטון באתר יוטיוב חלק 3 מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית ביטבה פרי ז'יגולי, סרטון באתר יוטיוב חלק 4 מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית http://russian7.ru/post/tolyattinskaya-kriminalnaya-voyna-sa/ https://news.rambler.ru/other/37760837-kriminalnaya-voyna-v-tolyatti-kak-eto-bylo/?updated ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.