laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרדכי קראוסמן

מרדכי קראוסמן (7 ביולי 1917 – 21 בפברואר 1994) היה פעיל ציבור שפעל במסגרת תנועת "הפועל המזרחי", כיהן כראש עיריית פתח תקווה למשך תקופה קצרה. קראוסמן נולד בקושיצה ועלה לארץ ישראל עם הוריו בשנת 1933. לאחר עלייתו התגורר בתל אביב ובשנת 1942 עבר לפתח תקווה. בבחירות בנובמבר 1950 היה קראוסמן אחד המועמדים של הפועל המזרחי כחבר סיעת "למפנה", למועצת עיריית פתח תקווה שזכתה במנדט אחד שניתן לצבי נוימן. בבחירות אלו נוצר רוב של נציגי תנועות הפועלים שכלל 5 נציגי ההסתדרות, 2 נציגי מפ"ם, נציג הפועל המזרחי ונציג פועלי אגודת ישראל שבחרו בפנחס רשיש לראש העיר. אולם ב-10 בינואר 1951 הוציא בג"ץ צו על תנאי המעכב את כניסתו של רשיש לתפקיד לאחר שנטען שנציג הפועל המזרחי, צבי נוימן, שהצביע עבורו, הוא תושב פג'ה וכלל לא התגורר בפתח תקווה ביום הבחירות. ב-13 בפברואר 1951 קבע בג"ץ סופית שנוימן אינו רשאי להיות חבר מועצה, קראוסמן נכנס למועצת העיר במקומו וכהונתו של רשיש בוטלה. בלחץ מועצת גדולי התורה נסוג נציג פועלי אגודת ישראל מתמיכה בנציג תנועת ההסתדרות, פנחס רשיש, מכיוון שלא היה דתי, ועל כן נבחר קראוסמן כנציג מחנה הפועלים לראשות עיריית פתח תקווה, ופנחס רשיש ואידלמן, נציג פועלי אגודת ישראל, היו סגניו. בנובמבר 1951, לאור לחץ של ראשי מפא"י על ראשי הפועל המזרחי במישור הארצי, וסירוב של דוד בן-גוריון לבקר בפתח תקווה עד העברת השלטון לידי נציגי מפא"י, הושגה הסכמה בקואליציה הפועלית על העברת ראשות העיר לידי רשיש. קראוסמן התפטר, רשיש נבחר לראשות העיר וקראוסמן ואידלמן היו לסגניו. כסגן ראש העיר היה קראוסמן אחראי על תיק החינוך בעיר. בי' באדר ה'תשנ"ד נפטר. על שמו רחוב בפתח תקווה. קראוסמן מרדכי 1950(הקישור אינו פעיל) באתר עיריית פתח תקווה התוצאות הסופיות של הבחירות - פתח תקווה, דבר, 17 בנובמבר 1950 ביה"ד העליון ביטל את בחירת פ. רשיש, דבר, 14 בפברואר 1951 י. ז., שלבים דרמטיים של חילופי המשמרות בפ"ת, דבר, 26 ביוני 1955 רשיש עומד להיבחר היום ראש עיריית פתח תקווה, מעריב, 11 בנובמבר 1951 רשיש - ראש עיריית פתח תקווה, דבר, 12 בנובמבר 1951 פתח תקווה - ראש עיריית פתח תקווה על הישגיה, דבר, 31 במאי 1953
מפקד

האם התכוונתם ל... מפקד (תפקיד) – מי שאחראי על עבודתם של אחרים בגופים שבהם מושם דגש על ביצוע מדויק ומהיר של הוראות מפקד אוכלוסין – ספירה של כל האוכלוסייה במקום מסוים מפקד העם – היה מערכת לגיוס כללי ביישוב סמוך להקמת מדינת ישראל
איספא - איגוד ישראלי לספורט ביליארד

איספא - איגוד ישראלי לספורט ביליארד (באנגלית: ISPA - Israel Snooker and Pool Association) הוא הגוף הרשמי המייצג את ענף הביליארד בישראל. האיגוד הוא מוסד ללא כוונת רווח שנוסד בשנת 2004. איספא רשומה כחוק ברשם העמותות כעמותה, ופועלת מכוח "חוק הספורט" (התשמ"ח - 1988). איספא הוא ארגון ספורט מוכר על ידי משרד התרבות והספורט, והוא נתמך כלכלית בין היתר על ידי המועצה להסדר ההימורים בספורט ומינהל הספורט. האיגוד הוא הגוף האחראי והמפקח על פעילות ספורט הביליארד במדינת ישראל, ומאז הקמתו הוא מאוגד תחת ארגוני הביליארד האירופאים והעולמיים: בתחום הסנוקר: ה-EBSA, ה-WSF וה-IBSF בתחום הפול אמריקאי: EPBF וה-WPA בקארמבול: UMB וה-CEB איספא מוכר גם על ידי ההתאחדות העולמית לספורט הביליארד. איספא נוסד על ידי בעלי מועדוני ביליארד לקידום קיומו של ספורט נגיש, תוך מחויבות לקוד האתי, על יד שיתופם של כל עוסקים בדבר, באמצעות ארגון חזק, פעיל, דינמי, פורץ דרך בחברה, בתרבות ובספורט. יושב ראש ההנהלה הראשונה של האיגוד היה ישראל פנחס. בשנת 2008 נבחר שי איזנבר לתפקיד היו״ר. בשנת 2016 ניבחר שי ארמה ליו״ר האיגוד, בשנת 2017 נבחר שרון מזרחי ובשנת 2019 נבחר דוד אסולין ליו״ר החדש. אליפויות ישראל בכל הענפים גביעי מדינה בכל הענפים ליגות בכל הענפים אתר האינטרנט הרשמי של איספא - איגוד ישראלי לספורט ביליארד איספא - איגוד ישראלי לספורט ביליארד, ברשת החברתית פייסבוק איספא - איגוד ישראלי לספורט ביליארד, באתר "גיידסטאר ישראל"
ג'ף רסקין

ג'ף רסקין (באנגלית: Jef Raskin)‏ (9 במרץ 1943 - 26 בפברואר 2005) היה מומחה יהודי-אמריקאי לאינטראקציה בין בני אדם למחשב. רסקין מוכר בהיותו מייסד פרויקט מקינטוש עבור חברת אפל בשנות ה-70 המאוחרות. רסקין נולד בעיר ניו יורק בניו יורק, ארצות הברית. הוא קיבל תארים ראשונים במתמטיקה ובפילוסופיה מאוניברסיטת סטוני ברוק. ב-1967 קיבל רסקין תואר שני במדעי המחשב מאוניברסיטת פנסילבניה. תוכנת המחשב הראשונה שלו, תוכנת מוזיקה, הייתה חלק מהמחקר שלו בלימודי התואר השני. מאוחר יותר למד רסקין בתוכנית לימודים לתארים מתקדמים במוזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, אך הפסיק את לימודיו כדי ללמד שם אמנות, צילום ומדעי המחשב, כמרצה בכיר משנת 1970 ועד 1974. לעיתים היה כותב בכתבי-עת בנושא מחשבים, כדוגמת Dr. Dobb's Journal. רסקין פגש לראשונה את סטיב ג'ובס וסטיב ווזניאק (מייסדי חברת אפל) בהצגת הבכורה של המחשב האישי Apple II ב"יריד המחשבים של החוף המערבי" שהתקיים אז בפעם הראשונה. ג'ובס שכר את שירותיו כדי שיכתוב את מדריך השימוש ל-Apple II BASIC Programming. בינואר 1978 הצטרף רסקין לאפל כמנהל הפרסום, והיה העובד ה-31 של החברה. לאחר זמן מה הוא המשיך בתור מנהל פרסומים וסיקור מוצרים חדשים, ובנוסף עבד על תהליך האריזה. מתוך אחריותו לתיעוד ובחינה, היה רסקין בעל השפעה רבה בתכנון המוקדם של הפרויקטים. מכיוון ש-Apple II הציג תווים רק במסך של 80 עמודות, המחלקה שלו השתמשה ב-Polymorphic Systems 8813 (מכונה מבוססת אינטל המריצה CP/M), לכתיבת מסמכים; מה שזירז את פיתוח כרטיסי התצוגה של 80 עמודות והתאמת עורך טקסט ל-Apple II. הניסיון שלו כבוחן Applesoft BASIC נתן לו את ההשראה לעיצוב מוצר מתחרה, Notzo BASIC אשר אף פעם לא יושם. כאשר ווזניאק פיתח את כונן הדיסקים הראשון ל-Apple II, רסקין חידש את הקשרים שלו עם אוניברסיטת קליפורניה ועודד אותם להמיר את מערכת ההפעלה UCSD Pascal System (הכוללת גרסה של שפת התכנות פסקל) ל-Apple II, אשר אפל לאחר מכן השיקה כ-Apple Pascal. במשך מספר שנים, עורך הטקסט של Apple Pascal עבד על Apple II ו-Apple III. בשנת 1982 התחתן רסקין עם לינדה ס. בלום. נולדו להם 3 ילדים יחד - אזה, אביבה ואיניא. בדצמבר 2004 אובחן רסקין ונמצא חולה בסרטן הלבלב, הוא נפטר ב-26 בפברואר 2005 בפסיפיקה, קליפורניה בגיל 62. ראיון קולי עם ג'ף רסקין ותמונות מתקופת שונות בחייו מאמר מאת ג'ף רסקין על ההיסטוריה של מקינטוש JefRaskin.com ג'ף רסקין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ף רסקין, ברשת החברתית Goodreads
הליכון (עזר הליכה)

הליכון הוא אביזר טכנולוגיה מסייעת לאנשים שמוגבלים ביכולת ההליכה או בתפקוד או במערכת שיווי משקל. הפגיעה במערכות אלה, אצל המשתמשים בהליכון יכול להיות בשל היחלשות כללית שנגרמה בשל זקנה או בשל פגיעה במערכת העצבים, בשרירים או בעצמות. ההליכון מאפשר הליכה לאנשים שיכולותיהם הגופניות נמוכות יותר מהיכולות הדרושות להליכה עם קביים או מקל הליכה. ההליכון מורכב ממסגרת אלומיניום אשר מותאמת לגובה המותניים ולרוחב המשתמש, בעומק של כ-30 סנטימטר. למסגרת זו יש ארבעה עמודי פינה שכל אחד מהם מכיל רגלית או גלגל בחלקו התחתון וכל זוג מהם מחובר בחלקו העליון בידית. לעיתים קיימים גלגלים בקדמת ההליכון. ישנו גם הליכון-רולטור בעל שניים או ארבעה גלגלים. במקרה של שני גלגלים, הם לרוב בקדמת ההליכון. קיימים גם הליכונים המותאמים לאוכלוסיות ספציפיות כגון מבוגרים הסובלים מהשמנת יתר - הליכונים רחבים ועמוקים יותר מהרגיל, או ילדים - הליכונים נמוכים יותר מהרגיל. ניתן להתאים הליכונים מודרניים לגובה המשתמש, על מנת שיוכלו לשמור על כיפוף קל של הזרועות; כיפוף זה חשוב לשמירת זרימת הדם בזמן השימוש בהליכון. ישנם הליכונים המכילים משטח ישיבה לזמן המנוחה של המשתמש. ישנם הליכונים שמשמשים פעוטות חסרי לקות ונועדו לזרז על לימוד מיומנות ההליכה. בזירות החלקה על הקרח רבות, נעשה שימוש בהתקן דמוי הליכון ללא גלגלים שמאפשר למחליקים מתחילים בתחום לשמור על שיווי המשקל שלהם ולהתאמן בטכניקות החלקה. גם בזירות החלקה על גלגיליות נעשה שימוש בהליכון הדומה לזה שמשמש אנשים מוגבלי תנועה, כדי לאפשר למחליקים מתחילים לפתח את כושר ההחלקה שלהם. מדרכה נעה מסילת כושר ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכבי בוקרשט

מכבי בוקורשטי הוא שמו של מועדון ספורט יהודי שפעל בבירת רומניה, בוקרשט (השם ברומנית הוא בוקורשטי), בין השנים 1919–1948, חלק מהזמן בשם צ'יוקאנול (הפטיש). מועדון הספורט מכבי בוקורשטי הוקם ב-25 במאי 1919 וייצג בעולם הספורט של רומניה את יהדות בוקרשט. המועדון שכן בבוקרשט, ברחוב יוליו באראש 15 בסמיכות לבית הספר המקצועי צ'יוקאנול והייתה לו מחלקת כדורגל חזקה שבראשה עמד לאונטה זילברמן (Leonte Silberman). ב-1921 נבנה אצטדיון הכדורגל של מכבי בוקרשט ברחוב דרך דודשט, רחוב מרכזי ברובע היהודי של בוקרשט, ומשלב זה התנהלו בו משחקים סדירים בהם התחרתה מכבי על אליפות העיר בוקרשט. באצטדיון נערכו גם משחקים של נבחרת רומניה בכדורגל. ב-1925 הוקמה במסגרת המועדון קבוצת כדוריד של 7 נשים, תשובה לקבוצת הכדורגל וכמה פעמים נערכו משחקי כדוריד נשים באצטדיון הבית כפתיח למשחקי הכדורגל. מכבי בוקרשט של השנים הראשונות התבססה בעיקר על ההרכב Bacinschi, Halberthal, Marcovici, Torel, Pipa, Toth, Neid, Dorelly, Fronio, Keller, Landes. ב-1929, הקבוצה שאומנה על ידי הוינאי Wertheimer, זכתה באליפות אזור בוקרשט. בשנות השלושים של המאה העשרים הקבוצה התבססה על ההרכב Zauber, Altbuch, Barasch, Simsinovici, Berl, Ghidali, Marcus, Katz, Leb, Segal, Marcovici, Berger. בקיץ 1935 השתתפה קבוצת מכבי בוקרשט במכביה השנייה שהתקיימה בתל אביב וזכתה במקום הראשון. ב-9 באוגוסט 1940 הוציא תאופיל סידורוביץ', מי שהיה מפקד סטרז'ה צריי (משמר הארץ) ושר הנוער של רומניה, צו שאסר את השתתפות הספורטאים היהודים בתחרויות ונאסר קיומם של מועדונים שאינם מורכבים מרומנים נוצרים. לאחר מלחמת העולם השנייה שב המועדון לפעילות, אך במהרה, ב-1945, בלחץ השלטון החדש, שינה שמו לצ'יוקאנול (Ciocanul), מילה רומנית שמשמעה "הפטיש" והיא מרמזת למובן המילה "מכבי" - "מקבת". בהמשך, ב-1946, התמזג המועדון עם מועדון אחר בשם "Unirea Tricolor Bucureşti" (איחוד הטריקולור בוקורשטי), קבוצה מזוהה עם התנועה הלגיונרית ויצרו את המועדון דינמו בוקורשטי. בעונה 1947–1948 קבוצות המועדון עדיין הופיעו בנפרד בשם דינמו א' ודימנו ב', אך מ-1948 הושלם האיחוד. בין השחקנים המפורסמים ששחקו במועדון מכבי בוקורשטי היה שמואל זאובר, שהשתתף גם בנבחרת הלאומית של רומניה, שלקחה חלק באליפות העולם באורוגוואי, ב-1930. בעונה 1947/1948 שיחק בקבוצה החלוץ נורברטו הפלינג. Ce sărbătoreşte Dinamo pe 14 mai: o dată falsă de înfiinţare şi moartea a două echipe (ברומנית) Unirea Tricolor, campioana legionarilor! (ברומנית) GENEZA  PIONERAT - AFIRMARE (ברומנית) מועדוני הכדורגל של רומניה (באנגלית) החלטה מס' 75 (ברומנית) S-a stins ultimul legionar al fotbalului românesc: Constantin Anghelache (ברומנית)
השושלת הממלוכית של דלהי

השושלת הממלוכית (אורדו: خاندان غلاماں), או שושלת ע'ולאם, הייתה שושלת השליטים הראשונה בסולטנות דלהי שבהודו בין 1206 ל-1290. קוטב א-דין אייבכ (באורדו: قطب الدین ایبک)(אנ'), מייסד השושלת, היה עבד טורקי לשעבר משבט אייבאכ, שהתחיל את הקריירה כע'ולאם (غُلاَم, רבים: غلمان - עבדים זרים שנרכשו בצעירותם וחונכו על ברכי האסלאם כקציני צבא ממלוכיים) והגיע לעמדת פיקוד על הצבא ולניהול הטריטוריה של מוחמד מגהור בהודו. לאחר מותו של מוחמד ע'ורי בשנת 1206 ללא יורש עצר, קוטב א-דין אייבכ נלחם נגד יריביו ותפס את השלטון באימפריה. הוא קבע את עיר הבירה הראשונה שלו בלאהור, ומאוחר יותר בדלהי, שהייתה המקום שבו התחיל לבנות את מתחם קוטאב מינאר בו נמצא מגדל הניצחון קוטוב מינאר. קוטב א-דין מת באופן פתאומי ב-1210, ומאבק הירושה שהתחולל לאחר מכן הסתיים בניצחונו של שמס אל-דין אלתותמש, שהיה גם הוא עבד ע'למאני לשעבר. אלתותמש התחתן עם בתו של קוטב א-דין אייבכ, וכל הסולטאנים שבאו אחריו (מלבד האחרון) הם צאצאיו, כולל בתו רדיה סלטאנה ששלטה במשך ארבע שנים. הסולטאן ע'יאס אל-דין בלבן, גם הוא עבד ממלוכי לשעבר, שפיקד על הצבא של נאצר א-דין, התנגד למוגולים, ובסופו של דבר זכה בכתר בעצמו. לאחר תקופת שלטונם הקצרה של ע'יאס אל-דין בלבן ונינו, השושלת הממלוכית הודחה על ידי ג'אלאל א-דין פירוז ח'ילג'י משושלת ח'ילג'י, שביססו את עצמם בביהר ובבנגל בתקופת שלטונו של מוחמד מע'ור. קוטב א-דין אייבכ (1206–1210) אראם שאה (1210–1211) שמס אל-דין אלתותמש (1211–1236) - חתנו של קוטב א-דין אייבכ רוכן א-דין פירוז (1236) - בנו של אלתותמש רדיה סלטאנה (1236–1240) מועיז א-דין בהראם (1240–1242) עלאא א-דין מסעוד (1242–1246) נאצר א-דין מחמוד (1246-1266) ע'יאס אל-דין בלבן (1266–1286) - עבד לשעבר וחתנו של אלתותמש מועיז א-דין כאי-קבאד (1286–1290) - נכדו של ע'יאס א-דין בלבן כאיומארס מדלהי (1290) - בנו של מועיז א-דין כאי-קבאד קוטאב מינאר מדיה וקבצים בנושא השושלת הממלוכית של דלהי בוויקישיתוף ממלוכים - שושלת העבדים הצבאית (אורכב 12.09.2019 בארכיון Wayback Machine) השושלת הממלוכית של דלהי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קבר הומאיון

קבר הומאיון הוא מתחם בניינים הבנוי בסגנון מוגולי ושוכן בניזאמודין מזרח שבניו דלהי. הקבר הראשי במתחם הוא זה של הקיסר הומאיון, שהיה הקיסר המוגולי השני. לצידו, כ-150 קברים של שליטים שמלכו אחריו. המתחם זכה למעמד של אתר מורשת עולמית מאונסק"ו ב-1993 והוא הדוגמה הקדומה ביותר בהודו לאדריכלות מוגולית. המאוזוליאום המצוי במתחם בנוי בסגנון הדומה לסגנונו של המאוזוליאום בטאג' מהאל באגרה. בתקופת שלטונה של שושלת העבדים המקום שימש כמבצר קילוקהרי שהיה עיר הבירה של הסולטאן מואיז אוד דין קאיקאבאד, שהיה נכדו של נאסיר אוד דין מחמוד (1268–1287). קברו של הומאיון נבנה החל ב-1562 לפי פקודה של חמידה באנו בגאם, אלמנתו של הומאיון. האדריכלים שתכננו את המבנה היו האפגאנים סעיד מוחמד איבן מיראק גהייאטהודין ואביו מיראק הייאטהודין. בניית המתחם נמשכה שמונה שנים ובמהלכה נבנה גן בסגנון הפרסי - צ'אר באאה, שהיה הראשון מסוגו באזור. הקבר הראשי במתחם הוא זה של הקיסר הומאיון, וכן קבורים במקום אשתו הראשית חמידה באנו בגאם וכ-150 שליטים שמלכו אחריו. מספר הקברים הגבוה הוא הסיבה שלמקום הוענק הכינוי "הנקרופוליס של השושלת המוגולית". עבודות השיקום שבוצעו על ידי קרן אגא חאן לתרבות הושלמו במרץ 2003, ואפשרו למים לזרום מחדש דרך התעלות שבגנים. המימון לעבודות היה ממוסדות הצדקה של אגא חאן עבור הודו. בנוסף, הקרן מבצעת עבודות שחזור בקבר הספר, מקום קבורתו של אביו של הומאיון בקאבול. הקבר עצמו נמצא במרכז גן גדול המחולק לרבעים בסגנון צ'אר-באג (צ'אר=4, באג=גן), שכל רבע מחולק לשמונה גנים. במתחם יש בריכות המחוברות על ידי תעלות. הכניסה הראשית למתחם נמצאת בצדו המערבי, אך הכניסה למבנה עצמו כמו במבני קבר מוסלמיים בהודו, נמצאת מצד דרום. בסמוך לקירות המזרחי והצפוני יש ביתן ומתקן רחצה, בהתאמה. המאוזוליאום עצמו שוכן על מישור טראסי ובצדדים שלו יש תאים קטנים. מבחינה מבנית צורתו של המאוזוליאום היא מתומן בעל ארבע צלעות ארוכות וארבע קצרות. המאוזוליאום מכוסה על ידי כיסוי כיפתי כפול בגובה 42.5 מטרים עם קישוטי שיש. המבנה עצמו רחב ונמוך יחסית למבנים הסובבים אותו. בכל הכניסות אליו יש קשתות רחבות וגבוהות המאפשרות לאור השמש לחדור אל תוך המבנה. מעל המבנה כיפה ראשית ובאגפיו כיפות משניות. בחזית המבנה בריכת מים. החלק הפנימי של המאוזוליאום מתואר כחדר מתומן עם גג הבנוי ממקטעים קמרוניים המחוברים על ידי גלריות או מסדרונות. המבנה המתומן מאפיין גם את הקומה השנייה. המאוזוליאום מכוסה באבן חול אדומה המשולבת עם פסי שיש שחורים ולבנים. בתוך החומה של המתחם כולו, בצד הדרום-מזרחי, נמצאת כיכר המתוארכת ל-1590 או 1591, וידועה בשם כיכר הספר. Zohreh Bozorg-nia, Mimaran-i Iran. ISBN 964-7483-39-2, 2004, p.184. מדיה וקבצים בנושא קבר הומאיון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קבר הומאיון (באנגלית) תמונות של קבר הומאיון תמונת לוויין קבר הומאיון באתר Delhi-Tourism-India.com תמונות של קבר הומאיון ואתרים אחרים בדלהי באתר indiamonuments.org קבר הומאיון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Revitalisation of the Humayun's Tomb Gardens - AKTC
גיורא לב

גיורא לב (נולד ב-30 ביוני 1939) הוא פוליטיקאי ישראלי. כיהן בתפקיד ראש עיריית פתח תקווה השביעי, תקופת כהונתו נמשכה שתי קדנציות בין השנים 1998–1989. תת-אלוף במילואים בצה"ל ולשעבר מפקד חטיבה 460 ומפקד עוצבת אתגר. לב נולד בחיפה, ולמד בבית הספר החקלאי כדורי. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון. בשריון עבר לב הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש במספר תפקידי פיקוד בחיל. במלחמת ששת הימים היה לב מפקד פלוגה בגדוד 268 בחטיבה 60. לאחר מכן נשלח להדריך אנשי שריון באתיופיה, ולאחר חזרתו מונה למפקד פלוגה בגדוד 195 בחטיבה 401. במלחמת יום הכיפורים היה מפקד גדוד 264 בחטיבה 421 (בפיקוד חיים ארז) שהשתייכה לאוגדת שרון. גדודו היה גדוד הטנקים הראשון שחצה את תעלת סואץ במבצע אבירי לב ופשט שם על בסיסי טילים מצריים. לאחר המלחמה שימש מפקד גדוד 195, סגן מפקד חטיבה 14 ומפקד חטיבה 460. במלחמת לבנון פיקד על אוגדה 90 שנלחמה בגזרה המזרחית והסתבכה בקרב סולטאן יעקוב. שירת כסגן מפקד גיס ושימש נספח צבאי בדרום אפריקה. לב השתחרר מצה"ל בדרגת תת-אלוף. ב-1989 נבחר לראשות העיר כשהוא מתמודד מטעם הליכוד וגובר על דב תבורי נציג מפלגת העבודה. בשנת 1995, בית המשפט זיכה אותו מכתב אישום שהגישה נגדו המדינה, בגין שוחד והפרת אמונים. בית המשפט העליון דחה את ערעורה של המדינה על הזיכוי וקבע כי ההאשמה היא חסרת בסיס. לב התמודד ב-1998 לקדנציה שלישית, אך הפסיד בבחירות ליצחק אוחיון, מועמד עצמאי המזוהה עם מפלגת העבודה. בשנת 2015 הוענקה לו אזרחות כבוד של העיר. באוגוסט 2018 אמר לב כי הוא שוקל להתמודד בבחירות לראשות העיר פתח תקווה. בסופו של דבר, לב לא התמודד בבחירות והודיע על תמיכתו באיציק ברוורמן. גיורא לב גר בפתח תקווה. נישא לעדנה, שממנה התאלמן ב־2017, ואב לארבעה ילדים. גיורא לב, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון לב גיורא, באתר News1 מחלקה ראשונה ראש העיר המיתולוגי גיורא לב מדבר על הגעגועים לאשתו שנפטרה השנה עדות גיורא לב - מג"ד 264 בחטיבה 421, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים מלחמת יום הכיפורים: סיפורה של חטיבה 421, באתר ynet, 7 באוקטובר 2005 גל פרל פינקל, ביקורת על הספר "בהם יותר מכול", מערכות, ‏ 6 באוקטובר 2021. אמיר אורן, דרום אפריקה וישראל: דם, גזע ומעות, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2013 עדנה לב, רעייתו של ראש העירייה לשעבר גיורא לב, הלכה לעולמה
בנימין אבן

בנימין אבן (1905 – 28 בפברואר 1979 א' אדר ה'תשל"ט) היה ראש המועצה המקומית הוד השרון הראשון אחרי איחודן של ארבע המושבות, בין השנים 1964-1969. אבן גם היה ראש מועצת רמתיים (אחת מהמושבות) משנת 1957 עד לאיחוד בשנת 1964. נולד בסוקולקה שבפולין, עלה לארץ ישראל ב-1922. בעת כהונתו נבנה תיכון מוסינזון, נבנו שני אזורי תעשייה במועצה, והותקנה מערכת תיעול כללית. בנימין אבן, באתר הוד השרון ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל רובע הארינגיי

סמל רובע הארינגיי אומץ בשנת 1965 לאחר הקמת רובע הארינגיי של לונדון מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של הורנסי, הרובע המוניציפלי של ווד גרין והרובע המוניציפלי של טוטנהאם שהיו חלק ממחוז מידלסקס. הסמל הוא שלט אצולה בצבע שחור שעליו שבעה ברקים צהובים. הברקים מסמלים את שידור הטלוויזיה הראשון שבוצע בבריטניה - וזאת מאחר שהשידור בוצע מארמון אלכסנדרה שברובע. בראש הסמל מופיעה ציצה שעליה שמש ובמרכזה גלגל שיניים המסמל את חשיבות התעשייה לכלכלת הרובע. השמש מסמלת את הרובע החדש עצמו. בתחתית הסמל מוטו הרובע: Progress with Humanity (מאנגלית: קידמה עם אנושיות). תיאור הסמל באתר הרובע
אות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אות – סימן המהווה מרכיב בסיסי של האלפבית. סימן אותות ועיטורים צבאיים אותות ועיטורים אזרחיים (אנ') פרס אות (תקשורת) – מידע המועבר או נקלט בצורה כלשהי. אות מערכה – אות הניתן לאדם לציון השתתפותו במלחמה מסוימת. אות (מופת) סימן הניתן לקיום נבואה וכדומה. אות (שבועון) – שבועון שהיה ביטאון מפלגת העבודה. אות כבוד – אות המעונק על ידי רשות מוסמכת לאדם או ארגון. אות (כתב עת) – כתב עת לספרות ולתאוריה, תל אביב: מרכז קיפ לחקר הספרות והתרבות העברית.
מרט אופנהיים

מרט אליזבת אופנהיים (גרמנית: Méret Elisabeth Oppenheim‏; 6 באוקטובר 1913 – 15 בנובמבר 1985) הייתה ציירת, צלמת ופסלת סוריאליסטית יהודיה-שווייצרית. אופנהיים נולדה בברלין בשנת 1913. היא גדלה בשווייץ ובדרום גרמניה. לאחר שעברה לפריז, בשנת 1932, בהיותה בת 18, נרשמה אופנהיים לימודי אמנות ב"Académie de la Grande Chaumière". היא הצטרפה לחוג האמנים הסוריאליסטים בשנת 1933 והייתה מיודדת עם אלברטו ג'קומטי, ז'אן ארפ ומאן ריי, שבעבורו גם שימשה כדוגמנית. תערוכה ראשונה שלה התקיימה בבזל, כבר כשהייתה בת 23, ב-1936 והיא הציגה בתערוכות הקבוצה עד שנת 1960. אחת מעבודותיה המוכרות ביותר היא "אובייקט" (1936), הידועה גם בשם "ארוחת בקר בפרווה". מדיה וקבצים בנושא מרט אופנהיים בוויקישיתוף מרט אופנהיים, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מרט אופנהיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מרט אופנהים (1913-1985), דף שער בספרייה הלאומית מרט אופנהיים, באתר Discogs (באנגלית)
אספת לונדון

אספת לונדון (באנגלית: London Assembly) היא גוף נבחר המהווה חלק מרשות לונדון רבתי. אספה זו מבקרת את פעולותיו של ראש העיר של לונדון. האספה יכולה, ברוב של שני שלישים, לשנות את התקציב השנתי של רשות לונדון רבתי (שנקבע על ידי ראש העיר). כמו כן תפקיד האספה לבקר את פעולות ראש העיר, ולפרסם דוחות ביקורת והמלצות. האספה הוקמה בשנת 2000 והיא ממוקמת בבניין עיריית לונדון, בגדה הדרומית של נהר התמזה, בסמוך לגשר טאוור. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא ההרכב השתנה לאחר בחירות 2021.. באספת לונדון 25 חברים הנבחרים מדי ארבע שנים (במקביל לבחירות לראש עיריית לונדון). לונדון מחולקת ל-14 רובעי בחירה, שבכל אחד מהם נבחר נציג אחד במועצה. 11 חברים נוספים נבחרים בבחירות שנערכות בכל לונדון רבתי על בסיס מפלגתי. אחוז החסימה בהצבעה על בסיס מפלגתי הוא 5%. ¹ שני חברי מפלגת לונדון אחת נבחרו מתוך רשימת מפלגת העצמאות של הממלכה המאוחדת אולם בבחירות 2005 הובסו על ידי מפלגת וריטאס ובשנת 2005 הקימו מפלגה עצמאית בשם לונדון אחת, ב-2016 זכו נציגי מפלגת העצמאות בשני מושבים פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בחירות 2000 בחירות 2004 בחירות 2008 בחירות 2012 בחירות 2016 בחירות 2021 הליברל-דמוקרטים: לורד גראהם טופ, הברונית סאלי המווי, מייקל טופרי, די דוקי, ג'ף פופ. הלייבור - ניק גברון, מוראד קוורשי. הירוקים - ג'ני ג'ונס, דארן ג'ונסון. לונדון אחת - דמיאן הוקני, פיטר הולם-קרוס. מדיה וקבצים בנושא אספת לונדון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אספת לונדון מדריך לאספת לונדון
סיגנל

האם התכוונתם ל... אות (תקשורת) – אות תקשורת, כמו RF, מכונה בדרך כלל סיגנל סיגנל – אפליקציית מסרונים מאובטחת וקוד פתוח סיגנל – פרוטוקול קריפטוגרפי מכון המחקר הכל-רוסי "סיגנל" סיגנל – מונח בביוכימיה המשמש לתיאור כל תהליך אשר בו תא ממיר סוג אחד של אות או דחף לאחר קבוצת סיגנל טורס – חברת תיירות ישראלית
מדריך משאבות

מדריך שאיבה (באנגלית Pump Handbook) הוא ספר מקיף, מקצועי ומוכר בנושא שאיבה ומשאבות. הספר נכתב על ידי 120 כותבים המומחים בתחומם ונערך על ידי ארבעה. המדריך יצא לאור בהוצאת הספרים מקגרו-היל (McGraw-Hill). המהדורה הראשונה של המדריך יצאה לאור בשנת 1976, מהדורה 2 יצאה לאור בשנת 1986, מהדורה 3 יצאה לאור בשנת 2001 והמהדורה הרביעית יצאה לאור בתחילת שנת 2008. הספרים יצאו לאור בכריכה קשה והמהדורה הרביעית כוללת 1632 עמודים. המדריך כולל נתונים טכניים שימושיים וידע בתחום השאיבה והמשאבות כגון סוגי משאבות, תיכון משאבות, שימושים, אפיונים, רכישת משאבות, הפעלה, פתרון בעיות והתגברות על תקלות כמו גם החזקת משאבות. הספר הוא כלי עזר לעבודת מהנדסים בתחומים רחבים של התעשייה המשתמשת במשאבות, בטכנולוגיות שאיבה ובמערכות שאיבה. איגור קאראסיק (Igor Karassik), היה במשרה בכירה בתאגיד המשאבות ורטינגטון. ערך את המהדורה הראשונה והשתתף בעריכת המהדורות הקודמות וכבר איננו בין החיים. ג'וסף מסינה (Joseph Messina), מתאגיד המשאבות ורטינגטון ומכון מחקר לכח חשמלי. פאול קופר (Paul Cooper), שימש כדירקטור למחקר ופיתוח בתאגיד אינגרסול - ראנדץ צ'ארלס הלד (Charles Heald), היה בעבר המהנדס הראשי ומנהל ההנדסה בתאגיד המשאבות אינגרסול - דרסר. Igor Karassik, Joseph Messina, Paul Cooper, Charles Heald, Pump Handbook, 4th edition 2008. The McGraw Hill Companies. סקירת המדריך באנגלית באתר ההוצאה לאור סקירת המדריך באתר פליפ קארט(הקישור אינו פעיל)
נעץ

נעץ הוא סיכה להצמדת ניירות ופיתקיות. נעץ מורכב מחוד מתכתי קטן וקצר ומראש מתכת או פלסטיק. ראש הנעץ צבוע לעיתים בצבעים שונים. נעצים מצויים בעיקר בשימוש משרדי אך משמשים גם מורים ותלמידים. נעצים משמשים לרוב להצמדת מוצרי נייר, אם כי עשויים לשמש להצמדת עצמים רכים או קלי משקל מחומרים נוספים (למשל: בד, פלסטיק). נעצים מיועדים להצמדה ללוחות מודעות העשויים מחומרים רכים (כגון עץ, שעם, סוגי פלסטיק שונים), אך יכולים לשמש אפילו להצמדה לקירות גבס. ברחובות הערים נעשה שימוש בנעצים גם לשם תליית מודעות פרטיות קטנות על עצים. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Let It Be

האם התכוונתם ל... Let It Be (אלבום) – האלבום ה-13 והאחרון של הביטלס Let It Be (שיר) – שיר הנושא של האלבום Let It Be Let It Be (סרט) – סרט תיעודי על הביטלס שיצא בשנת 1970
Rct

האם התכוונתם ל... RCT (משחק) – משחק RollerCoaster Tycoon RCT (שיטה מדעית) – ניסוי מבוקר הקצאה אקראית Randomized Controlled Trial RCT (פירושונים)