laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ענת כוגן

ענת כוגן היא שחקנית ישראלית. ענת כוגן נולדה בתל אביב, סבה היה השחקן נתן כוגן, סבתה הייתה דנה כוגן, מראשוני הטלוויזיה החינוכית ומפיקה בטלוויזיה ואמה, איילת כוגן היא מוזיקאית: מלחינה ומעבדת לתיאטרון קולנוע, וטלוויזיה. בהיותה בת שלוש עברה ענת ללוס אנג'לס, שם התגוררה עד גיל 7 בערך ואז שבה לישראל, בה היא מתגוררת מאז. מכיתה ג', כשהייתה בת שמונה, החלה לשחק בהצגות בתיאטרון לילדים של עזריאל אשרוב: תמי ב"עמי ותמי", עליסה ב"עליסה בארץ הפלאות" ונילי ב"דני שובבני" ושרה באלבום הכפול "כוכב האהבה" של ארקדי דוכין (1998). היא הקליטה ושרה את שיר הפתיחה למחזמר "סינדרלה" (1999). ביסודי למדה ענת כוגן בכיתת תיאטרון והיא בוגרת מגמת תיאטרון בתיכון א' לאמנויות תל אביב, אותו סיימה עם בגרות מלאה. היא שיחקה בסרט "הירח הוא כמו בלון", שכתבה וביימה טלי נתיב, שהוקרן בערוץ 2 ובסינמטק (2004). בתיכון שיחקה בתפקיד בת' בהפקת "אוליבר טוויסט" בבימויו של מנחם גולן. אחרי השחרור מהצבא נכנסה לתיאטרון "קמגולם" ושיחקה בהצגת "השף הרעב", המשלבת תיאטרון בובות, שהשתתפה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים 2008. בתקופת התיכון שרה בלהקה ודיבבה בסדרות הטלוויזיה "החברים של ברני", "101 דלמטיים" ו"צ'יפמנקס". בצבא שירתה ענת כוגן בתיאטרון צה"ל, במסגרתו השתתפה בשתי הפקות והופיעה איתו באצטדיון ומבלי בלונדון, עם משלחת מישראל לקהילות היהודיות. כוגן בוגרת הסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב (2011). בתקופת לימודיה זכתה במלגת קרן תל אביב לפיתוח. בין ההצגות בהן שיחקה בסטודיו היו: "פונדק הרוחות", מאת נתן אלתרמן, שהייתה ההצגה האחרונה אותה ביים יובל זמיר, היא גילמה את דמותה של הפונדקית. היא שיחקה בתפקיד ורורה בהצגה "שומכלום", עיבוד לרומן "שד זוטר" מאת פיודור סולוגוב, בבימויו של מישה לוריה. מאז 2011 משחקת כוגן בתפקיד אמא ברווזה, בהצגה "הברווזון המכוער", (שזכתה להצגת בחמישה פרסי הבמה לילדים ונוער לשנת 2012, בהן להצגת השנה) בבימויו של ישראל גוריון, בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער. היא שרה במופעי מחווה למשה שמיר וברכט בתיאטרון הקאמרי. ב-2012 היא שרה במופעי מחווה לשלונסקי, נתן אלתרמן, זעירא ואורלנד, שמופיעים לפי הזמנה במקומות שונים: צוותא בתל אביב, בית אבי חי בירושלים, מרכז עינב תל אביב, סינמטק תל אביב ועוד. בקיץ 2012 הצטלמה לסדרת הטלוויזיה של חיים בוזגלו "בית המשאלות", ששודרה בערוץ הראשון. הסדרה צולמה בתחנת רכבת הישנה בירושלים. היא לומדת פיתוח קול אצל רחל הוכמן מאז צעירותה. מדיה וקבצים בנושא ענת כוגן בוויקישיתוף רוני סומק, פעמיים אלתרמן: חווייה איכותית, באתר nrg‏, 20 ביולי 2011, באתר nrg מעריב, 20 ביולי 2011
אנואה השפלה

אנואה השפלה (שם מדעי: Bubalus depressicornis) הוא מין של תאו, האנדמי לאינדונזיה וחי רק באי סולאווסי בשטח של 5,000 קמ"ר. לאנואה השפלה פרווה בצבע חום בהיר-שחור, מספר נקודות לבנות על הלחיים, רצועה לבנה בתחתית הצוואר, הרגליים לבנות ולעיתים שחורות עם נקודות לבנות, זוג קרניים בצורת V ובאורך של 30 ס"מ לזכרים, ו-25 ס"מ לנקבות. אנואה השפלה גדול יותר מאנואה ההרים, גובהו בכתפיים 70–106 ס"מ, אורך ראשו וגופו 160–180 ס"מ, זנבו ארוך יותר ומגיע עד 40 ס"מ, משקלם של הזכרים עד 300 ק"ג, ושל הנקבות עד 150 ק"ג, הזכרים גבוהים וכהים יותר מהנקבות. כפי ששמו מרמז הוא חי בעיקר ביערות גשם הנמצאים באזורים נמוכים, אנואות השפלה נמצאו גם באזורים גבוהים, ביצות, ובעבר אף באזור החוף. אנואה השפלה הוא בעל חיים יחידאי הפעיל בשעות הבוקר, הצהריים והערב. כמו שאר התאואים הוא מבלה את זמנו בהתפלשות במים או בבוץ. בשאר היום הוא ינוח בצמחייה צפופה או במקומות מסתור אחרים. הזכרים טריטוריאליים ויסמנו את שטחם על ידי שתן או שפשוף הראש בעצים וצמחים אחרים. ההריון נמשך 275–315 ימים ובסופם נולד עגל אחד עם פרווה בהירה המתכהה בחלוף הזמן. העגל נגמל אחרי 6–9 חודשים ומגיע לבגרות בגיל שנתיים עד שלוש. תזונתם כוללת צמחי מים, שרכים, דשאים, ג'ינג'ר, דקלים, ופירות שנפלו מעצים, כמו כן, לעיתים קרובות הם מלקקים מלח. אנואות רועים לפעמים עם בבירוסות. מצבו של אנואה השפלה הוא "סכנת הכחדה" בשל אובדן בית גידול הכולל בירוא יערות ויבוש ביצות, לצורך שטחי מרעה או חקלאות, וציד למכירת בשרו או למטרות שונות ברפואה הסינית, קיימים שמורות מוגנות אולם אין בהם אכיפה רצינית על הציד וייתכן כי בקרוב מצבם יהיה "נכחד בטבע". האוכלוסייה העולמית מוערכת בכ-5,000 פרטים. תוחלת חייו של אנואה השפלה כ-20 שנים. אנואה ההרים תאו הפיליפינים סאולה מדיה וקבצים בנושא אנואה השפלה בוויקישיתוף אנואה השפלה, באתר ITIS (באנגלית) אנואה השפלה, באתר NCBI (באנגלית) אנואה השפלה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנואה השפלה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) אנואה השפלה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנואה השפלה, באתר GBIF (באנגלית) אנואה השפלה באתר הרשימה האדומה של IUCN
מגי סטפנס

מגי סטפנס (באנגלית: Maggie Steffens; נולדה ב-4 ביוני 1993), היא שחקנית כדורמים אמריקנית, בעלת מדליות זהב בכדורמים באולימפיאדת לונדון (2012) ואולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). קומתה של סטפנס 1.75 מטר, היא זורקת ביד ימין ויש לה יכולת כיבוש שערים מוצלחת הן מקו חמישה מטרים והן מקו שני מטרים. בנוסף, היא משחקת כדורעף חופים לא תחרותי. סטפנס נולדה בסאן רמון שבקליפורניה ומתגוררת בדאנביל שבקליפורניה. התוודעה לכדורמים דרך משפחתה, כמה מדודיה ובני דודיה הם שחקני כדורמים. אחותה ג'סיקה סטפנס גם היא שחקנית כדורמים בנבחרת הכדורמים נשים של ארצות הברית. סטפנס התחילה את הקריירה בנבחרת התיכון של מונטה ויסטה באלאמו קליפורניה וזכתה עימה באליפות הליגה בשנים 2007–2009. סטפנס שיחקה עם נבחרת הכדורמים נשים של ארצות הברית ב-2010 וזכתה עמה בטורניר גביע העולם בכדורמים, שנערך בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד לאחר שכבשה את שער הניצחון בגמר מול נבחרת של אוסטרליה, 31 שנים לאחר הזכייה הקודמת של נבחרת ארצות הברית בטורניר הראשון שנערך בשנת 1979. כמו כן, זכתה באליפות העולם לליגות כדורמים. ב-2011 זכתה שוב באליפות העולם לליגות כדורמים. באליפות העולם בכדורמים שנערכה בשאנגחאי, סין ביולי 2011 סיימה סטפנס עם חברותיה לנבחרת ארצות הברית במקום שישי. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה, מקסיקו באוקטובר אותה שנה, היא כבשה את שער הניצחון בזריקות הכרעה בגמר מול קנדה. ב-2012 זכתה באליפות העולם לליגות כדורמים בפעם השלישית ברציפות כשהיא כובשת 11 שערים, המספר הרב ביותר בנבחרת. באולימפיאדת לונדון (2012) הייתה סטפנס השחקנית הבולטת בתחרות וכבר במשחק הראשון כבשה 7 שערים לזכות ארצות הברית והשוותה את השיא האולימפי לשערים במשחק בודד. בכל התחרות כבשה 21 שערים, שיא אולימפי לתחרות, וזכתה במדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית. סטפנס התחייבה ללמוד באוניברסיטת סטנפורד, אך דחתה את מועד כניסתה כדי להתאמן עם נבחרת ארצות הברית לקראת אולימפיאדת לונדון (2012). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הייתה סטפנס קפטן נבחרת ארצות הברית בכדורמים וכבשה את מירב השערים. היא זכתה שוב במדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית. אתר האינטרנט הרשמי של מגי סטפנס (באנגלית) מגי סטפנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מגי סטפנס, ברשת החברתית אינסטגרם מגי סטפנס, ברשת החברתית LinkedIn מגי סטפנס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מגי סטפנס, באתר olympedia.org מגי סטפנס באתר TeamUSA
סטיג ונרסטרום

סטיג אריק קונסטאנס ונרסטרום (בשוודית: Stig Erik Constans Wennerström; ‏22 באוגוסט 1906 – 22 במרץ 2006), היה קצין בכיר בכוחות המזוינים של שוודיה, שריגל למען ברית המועצות. סטיג ונרסטום סיים את האקדמיה הימית ובית הספר לטיסה, ושירת בחיל האוויר השוודי. בנובמבר 1940 קיבל תפקיד של נספח האוויר למוסקבה. באותה תקופה, כשהוא מונע על ידי טמפרמנט הנוטה להרפתקנות, כבר העביר מידע סודי לביון הנגדי של גרמניה. בשנת 1943 פיקד על טייסת, ובשנים 1944–1945 היה קצין חיל האוויר השוודי האחראי על קשר עם נציגי חילות האוויר הזרים. מאפריל 1952 פיקח כנספח הצבאי השוודי בוושינגטון על רכישת חימוש לחיל האוויר של ארצו והיה מעודכן היטב על כל מה שקשור לפרויקטים אמריקאים. בשובו לשוודיה בשנת 1957, ועד לפרישתו בשנת 1961, היה ראש מגזר במחלקת התפעול של המטה הכללי. הוא היה בקשר הדוק עם צוותי נאט"ו בדנמרק ונורווגיה, מכיוון שלימד אסטרטגיה בבית הספר לקצינים של חיל האוויר השוודי והיה מומחה מרכזי בסוגיות פירוק הנשק. ונרסטרום, קולונל בחיל האוויר השוודי, שירת כנספח אווירי בשגרירות שוודיה במוסקבה בשנים 1948–1952. בתקופה זו גויס כסוכן על ידי המודיעין הצבאי הסובייטי (גר"ו). במשך כ-15 שנה העביר מידע מסווג לסובייטים. בין היתר - תוכניות סודיות של מערכות הגנה אווירית של שוודיה, תוכניות של מערכות בקרת טילים ושרטוטים של מטוס קרב שוודי חדיש (דאז) Saab 35 Draken. במהלך שירות בשגרירות שוודיה בארצות הברית העביר ונרסטרום מסמכים אודות המגעים הביטחוניים בין שוודיה לארצות הברית. ספ"ו, השירות החשאי השוודי, חשד במשך שנים בכך שונרסטרום מעביר מידע לסובייטים, אך לא היו לו הוכחות מוצקות לכך. ביוני 1963 עובדת משק בית של ונרסטרום, אשר גויסה על ידי ספ"ו לרגל אחריו, מצאה בביתו עותקים של מסמכים סודיים. כעבור כמה שבועות נעצר ונרסטרום על ידי המשטרה והואשם בריגול. הוא הודה כמעט מיד באשמתו. בית המשפט דן אותו למאסר עולם. בשנת 1972 קצב מלך שוודיה את עונשו ל-20 שנות מאסר. בשנת 1974 הוא שוחרר מן הכלא לאחר ריצוי מחצית מתקופת המאסר בשל התנהגות טובה. סטיג ונרסטרום מת ב-22 במרץ 2006 בגיל 99. מדיה וקבצים בנושא סטיג ונרסטרום בוויקישיתוף סטיג ונרסטרום, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Mark Hackard, ESPIONAGE HISTORY ARCHIVE, The GRU’s “Viking” Spy in NATO, ‏19-6-2015
אלכס קארקאמו

אלכס קארקאמו (באנגלית: Alex Carcamo;‏ נולד ב-28 באוגוסט 1977) הוא כדורסלן אמריקאי-בליזי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד. קארקאמו נולד בלוס אנג'לס ושיחק שנתיים בקולג' של סנטה מוניקה, לפני שעבר לאיסטרן וושינגטון, בה שיחק עונה אחת בלבד (1999), ורשם ממוצעים של 6.6 נקודות, 3.4 כדורים חוזרים, 1.3 אסיסטים ב-18 דקות משחק. לאחר תקופת הקולג', הוא עבר לשחק בליגת הכדורסל של בליז. לאחר שהתאזרח שם, החל לשחק בנבחרת בליז. במדי הנבחרת הוא השתתף בשלוש אליפויות מרכז אמריקה, ובשנת 2002 זכה עם נבחרתו במדליית הארד, אחרי הפסד לנבחרת פוארטו ריקו החזקה בחצי הגמר. קארקאמו ניסה מזלו בליגת הקיץ של ה-NBA, בין היתר בקבוצות פילדלפיה 76', יוסטון רוקטס, סקרמנטו קינגס ובוסטון סלטיקס, אך מעולם לא קיבל חוזה. בהמשך שיחק עונה אחת בליגה הסינית (שם פגש פעמיים את יאו מינג והפסיד), בליגה של פוארטו ריקו, ובעונת 2003/04 שיחק בליגה הקוראנית, שם רשם ב-45 משחקים 19.6 נקודות, 9.4 כדורים חוזרים ו-2.5 אסיסטים למשחק. בעונת 2004/05 קארקאמו החל לשחק בליגה הישראלית על תקן שחקן בוסמן במדי מכבי ראשון לציון. באמצע העונה עבר לשחק במכבי פתח תקווה, שם שיחק עד לתום העונה ולא הצליח לסייע לקבוצה לשרוד בליגת העל, כאשר העמיד ממוצעים של 12.2 נקודות ו-7 ריבאונדים ב-24 דקות משחק. בחודש דצמבר 2005 הגיע קארקאמו לקבוצת הפועל חולון שנאבקה על העלייה לליגת העל. וניצחה את משחק הגמר, אך ויתרה על ההשתתפות ונשארה לעוד עונה בליגה הלאומית. בעונות 2006–2008 שיחק קארקאמו בקבוצת מכבי אשדוד והגיע לממוצעים של 24.7 נקודות, 11.7 כדורים חוזרים ו-3.5 אסיסטים ב-36.9 דקות למשחק. לאחר שעזב את מכבי אשדוד, עבר לשחק בליגות הכדורסל של מקסיקו, קוסובו וארגנטינה. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל שחקן(הקישור אינו פעיל) באתר הקולג' "איסטרן וושינגטון"
אסנת לבציון-קורח

אסנת לבציון-קורח (נולדה ב-22 בפברואר 1968) היא רופאה ישראלית, המשמשת מנהלת המרכז הרפואי יצחק שמיר (לשעבר: "אסף הרופא") בצריפין. לבציון-קורח נולדה בירושלים, בתם של תרצה ונחמיה לבציון (שהיה מזרחן ונשיא האוניברסיטה הפתוחה). סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית. סיימה את לימודי הרפואה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והתמחתה ברפואת ילדים במרכז הרפואי הדסה. קיבלה תואר מוסמך במנהל רפואי מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2005 יצאה להשתלמות בבית החולים בריגהאם אנד וימנ'ס בבוסטון שבארצות הברית (בתחום של בטיחות המטופל) ובבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, ושימשה יועצת לבתי חולים שם בניצול מתקנים רפואיים ושיפור תהליכי עבודה. לאחר שובה לישראל ב-2008 מונתה לסגנית מנהל בית החולים אסף הרופא. ב-1 ביוני 2012 נכנסה לתפקידה כמנהלת בית החולים הדסה הר הצופים. באפריל 2017 נבחרה לתפקיד מנהלת המרכז הרפואי יצחק שמיר (לשעבר אסף הרופא). לבציון-קורח נשואה לד"ר עמית קורח, מנתח לב בבית החולים הדסה עין כרם, ואם לארבעה בנים. אסנת לבציון-קורח (אורכב 02.04.2017 בארכיון Wayback Machine) באתר המרכז הרפואי הדסה ספי קרופסקי, ד"ר אסנת לבציון-קורח מונתה למנכ"לית ביה"ח ע"ש יצחק שמיר, באתר כלכליסט, 18 באפריל 2017 שרית רוזנבלום, הראשונה לבציון, באתר "ידיעות אחרונות", 21 בדצמבר 2017 דורון אביגד, ‏"תאי הלחץ הם הייפ עולמי, אבל יש גם טרנד סופר מסוכן, של בניית תאי לחץ פיראטיים", באתר גלובס, 6 ביולי 2019 שקד גרין, "הרופא אמר 'כל הדרך לכפר עזה זרועה גופות'. אז הבנו את הקטסטרופה", באתר כלכליסט, 26 בפברואר 2024 לראשונה בישראל: אישה תנהל בי"ח ממשלתי, באתר ynet, 18 באפריל 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריאל בר

אריאל בר (נולד ב-2 באוקטובר 1964) הוא רופא, מנתח עיניים פלסטי, סופר, מפקד הרפואה הפיקודי של פיקוד העורף לשעבר, מוביל משלחות הצלה לאסונות ברחבי העולם. אריאל בר נולד בתל אביב ולמד רפואה בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון במסגרת העתודה האקדמית. בשנת 1990 החל את הקריירה הצבאית כרופא גדודי וחטיבתי בצנחנים. בשנים 1995-1994 יצא לשנת מסע בדרום-אמריקה ובאנטארקטיקה כרופא תרמילאי, ובהמשך פרסם את ספרו הראשון, ספר מסע, "יבשת בתרמיל" בהוצאות אריה ניר-מודן. בשנת 1996 החל את התמחותו כרופא עיניים בבית החולים וולפסון. בשנת 2001 יצא כחלוץ למשלחת צה"ל בהודו, שם תפקד כרופא עיניים מנתח. בהמשך שימש כרופא אוגדתי בצה"ל, עבר את הקורס לפיקוד ומטה בצה"ל וביצע שורה של תפקידי פיקוד בחיל הרפואה. ב-2005 ביצע תת-התמחות בבית חולים "שיבא" תל השומר בתחום האוקולופלסטיקה (פלסטיקה של רפואת העיניים), ועבד כרופא עיניים מנתח בבית חולים שיבא בתחום זה. בשנת 2005 סיים גם תואר שני במנהל מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בהמשך היה חבר בוועדת האתיקה של חיל הרפואה ושל ועדת האתיקה של ההסתדרות הרפואית בישראל מטעם צה"ל. בשנת 2007 קיבל דרגת אלוף-משנה, והתמנה למפקד הרפואה הפיקודי של פיקוד העורף. במסגרת תפקידו זה יצא שוב כחלוץ למשלחות צה"ל לנפגעי רעידת האדמה בהאיטי (2010) ולרעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011). לאחר רעידת האדמה בהאיטי פרסם את הרומן הדוקומנטרי "כשהאדמה רעדה" בהוצאת ידיעות ספרים, ואף הוזמן להרצות מטעם צה"ל על פועלה של משלחת ההצלה בכנס איפא"ק בארצות הברית בשנת 2010. ד"ר בר ייסד ועמד בראש כנס בינלאומי לקידום תחום רפואת החירום והאסונות, כנס ה-IPRED הראשון והשני. ב-2011 מונה לעוזר מנכ"ל אסותא לתחום בטיחות החולה. ב-2013 יצא לאור ספרו השלישי, רומן תנכי בשם ״יותם״, שראה אור ברימונים הוצאה לאור. ב-2014 החל ד"ר בר להגיש תוכנית רדיו בתחום בריאות בשם "רבע ל-גוף ונפש" בגלי צה"ל. ב-2020 יצא לאור ספרו הרביעי, ״סירות הדרקון״ בהוצאת ״ידיעות ספרים״, רומן היסטורי המגולל את סיפורה של הקהילה היהודית בעיר חרבין שבסין. אריאל בר הוא אחיו של השחקן והמנחה ירון ברובינסקי. האתר הרשמי של אריאל בר www.vision-art.co.il אתר IPRED Healthcare System Preparedness & Response to Emergencies & Disasters, Healthcare System Preparedness & Response to Emergencies & Disasters, ‏30 בינואר 2012 ד"ר אריאל בר, A drop of hope in a sea of despair, ‏24 במרץ 2010 יעקב בר-רון, סיפרתי לפרח שקרה אסון ואבא צריך לנסוע, ‏31 ביולי 2010 חנה שטרן, רואה את הנולד, ‏21 ביוני 2012 ריקי רט, ‏פרשת הכופר שהסעירה את הקהילה היהודית בחרבין שבסין, בעיתון מקור ראשון, 18 במאי 2020 אריאל בר, דף שער בספרייה הלאומית
שקופית

שקופית (באנגלית: Reversal Film ‏; סרט היפוכי) הוא סרט צילום ובו דימוי פוזיטיבי שקוף בצבע או בשחור לבן, לרוב הוא חתוך ונתון בתוך מסגרת קרטון או פלסטיק ומיוצר בגדלים שונים, החל מסרט רול בגודל 35 מ"מ ועד לגיליונות של 8x10 אינץ', השימוש בדימוי פוזיטיבי מאפשר לגוונים עשירים הדומים לצבעם במציאות. השקופית המורכבת באופן בודד משמשת במיוחד עבור הקרנה על גבי מסך באמצעות מקרן שקופיות דבר המאפשר לתמונה להיות נצפית על ידי קהל גדול בבת אחת. צורתה הנפוצה ביותר מגיעה בסרט חתוך של 35 מ"מ עם מסגרת של 2x2 אינץ'. ישנן מעבדות מיוחדות המייצרות שקופיות מתמונות במצלמה דיגיטלית ובפורמטים כדוגמת JPEG או קבצים שמקורם בגרפיקה ממוחשבת. שקופית משמשת לעיתים גם בסרט קולנוע, בעיקר ב-16 ו-8 מ"מ, במטרה להניב תמונה חיובית במצלמה המקורית בה צולם ומניעת ירידה באיכות כתוצאה מתהליך צילום נגטיבי שיש להעתיקו לפוזיטיבי. ובנוסף, כדי לייצר סרט שניתן להקרינו ישירות במקרן, בלי צורך בעיבודים נוספים. בשנת 1903 רשמו האחים לומייר פטנט על צילום צבעוני בצבעים טבעיים, שנקרא "אוטוכרום לומייר" אשר הופץ באופן מסחרי בשנת 1907. בשיטה זו השתמשו בחיבור הצבעים הנראים לעין באמצעות תחליב רגיש לאור אשר ציפה צלוחית או פלטת זכוכית דקה ועליה שכבה של גרגרי עמילן תפוח אדמה צבועים. שיטת הצלוחיות הופסקה בשנות ה-30 ולאחריה נכנסו סרט הצילום הצבעוני המודרני הראשון הקודכרום (1935) של חברת קודאק וכן צלוחיות סרטי הקולנוע של אגפא, אך כל אלה יצאו מייצור וכבר לא היו קיימים בשנת 1961. סרט הנגטיב המוקדם דרש עלות גבוהה של עיבוד והדפסה, עם איכות צבע בינונית, דהייה מהירה ושינויי צבע שהתגלו לאחר מספר שנים. לכן צלמים חובבים שהיה להם ציוד להקרנת סרטים השתמשו בעיקר בו, גם כי עלות רכישת המקרן קוזזה בצורך להדפיס את הדימויים. אולם החל משנות ה-70 ירדו מחירי ההדפסה ונעשו שיפורים באיכות, כך הפך הנגטיב לשיטה המועדפת על צלמים חובבים. עד סביבות 1995 הייתה העדפה לשקופיות צבע בפרסום והשתמשו בה באופן נרחב בצילום מסחרי, עיתונות, ספורט וצילומי טבע, לאחר מכן היא הוחלפה בהדרגה על ידי המדיה הדיגיטלית. מקרן שקופיות קופסה לאחסון שקופיות מגדיל שקופיות שקופית בתוך מסגרת ארכיון לאחסון שקופית יצירת שקופיות על ידי שיבוץ תמונה מסרט צילום במסגרת ייעודית מדיה וקבצים בנושא שקופית בוויקישיתוף תהליך יצירת שקופיות (באנגלית) סוגי סרטי צילום (באנגלית)
איוואן גורמיקין

איוואן גורמיקין, (ברוסית: Иван Логгинович Горемыкин‏; 27 באוקטובר 1839 - 11 בדצמבר 1917 (התאריכים לפי הלוח היוליאני) היה מדינאי רוסי, ראש הממשלה של האימפריה הרוסית בשנת 1906 ובשנים 1914–1916. איוואן גורמיקין נולד בכפר בגוברניית נובגורוד באחוזה משפחתית. בשנת 1860 סיים לימודי משפטים והחל לעבוד בשרות הממשלתי. לאחר תקופה קצרה הועבר לפולין הקונגרסאית שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית וכיהן שם במספר תפקידים. בשנת 1882 הוחזר לסנקט פטרבורג. בכל התפקידים גורמיקין היה קשור לטיפול באיכרים. בשנת 1891 מונה גורמיקין לסגן שר המשפטים והופקד על עריכת קובץ שירכז את החוקים ואת הנחיות הממשל בנושא האיכרים. בשנת 1895 מונה גורמיקין לשר הפנים. לגורמיקין היה מוניטין של שומר חוק ולכן עם מינויו לשר הפנים הייתה ציפייה שפקידי המשרד יקפידו יותר על תפקוד בהתאם לחוק בלבד. בשנת 1899 פרש מתפקידו לאחר שהצעת הרפורמה בתחום הממשל המקומי שהוא רצה לקדם לא קיבלה את אישור הצאר. הוא מונה למועצה המדינית. ב-22 באפריל 1906 התמנה גורמיקין לראש הממשלה במקומו של סרגיי ויטה. כל תקופת כהונתו גורמיקין היה עסוק במאבקי כוח עם הדומה הראשונה מכיוון שהוא התנגד לכך ששרים יהיו אחראים כלפי דומה, והיה נגד רפורמות רדיקליות שהיו מוצעות על ידי חברי הדומה. ב-8 ביולי 1906 לאחר כ-3 חודשים בתפקיד, הוא הוחלף על ידי פיוטר סטוליפין. בפברואר 1914 גורמיקין מונה בפעם השנייה לתפקיד ראש הממשלה וכיהן בתפקיד זה עד לפברואר 1916. בתקופה כהונתו השנייה כראש הממשלה הוא המשיך במאבקי כוח עם דומה. השקפת עולמו לא התאימה למציאות הרוסית לאחר הקמת הדומה ופעילותו הייתה תחת ביקורת מתמדת מצד הדומה ומהפכנים. כאשר הצאר החליט לקחת על עצמו פיקוד על הצבא, גורמיקין ביקש להתפטר. בשנת 1915 הוענק לו עיטור אנדריי הקדוש, העיטור הגבוה באימפריה. הוא קודם לדרגת "יועץ הסודי בפועל מדרגה ראשונה". זו הייתה הדרגה הגבוהה ביותר בשרות המדינה (מקבילה לפילדמרשל בצבא), ובשנות קיומה של האימפריה הרוסית רק 13 אנשים קודמו לדרגה זו. לאחר מהפכת פברואר גורמיקין נעצר, אך במאי 1917 שוחרר עקב גילו המופלג. הוא נרצח ביחד עם משפחתו בסוצ'י, במהלך שוד מזוין. מדיה וקבצים בנושא איוואן גורמיקין בוויקישיתוף איוואן גורמיקין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קלוד אברבנאל

קלוד אברבנאל (באנגלית: Claude Abravanel;‏ 16 ביולי 1924 - 14 בדצמבר 2012) היה מלחין ישראלי ומוזיקולוג. קלוד אברבנאל נולד במונטרה, שווייץ. אביו היה רוקח ואמו זמרת. מגיל צעיר ליווה בפסנתר את אמו במיטב רפרטואר הלידר. בין השנים 1944–1948 למד תאוריה של המוזיקה ונגינה בפסנתר אצל דינו ליפאטי (Dinu Lipatti) בקונסרבטוריון למוזיקה בז'נבה. בשנים 1948–1951 למד הלחנה ופסנתר ב-École Normale de Musique בפריס אצל ארתור הונגר (Arthur Honegger) ואיבון לפבור (Yvonne Lefebure). בשנת 1951 עלה אברבנאל לארץ ומשנת 1952 לימד תאוריה של המוזיקה, הרמוניה וקונטרפונקט באקדמיה למוסיקה ולמחול ע"ש רובין בירושלים. בשנת 1958 ייסד אברבנאל את ספריית המוזיקה של האקדמיה, וניהל אותה עד לפרישתו ב-1992. ב-1965 התמנה למנהל מוזיאון כלי הנגינה של האקדמיה וב-1988 ייסד בתוך ספריית האקדמיה את הארכיון למוזיקה ישראלית, וניהל אותו עד 2004. משנת 1993 שימש אברבנאל ארכיונאי במרכז המוזיקה, הספרייה הלאומית, ירושלים. אברבנאל הלחין מוזיקה תזמורתית, מוזיקה קאמרית, מוזיקה לכלי סולו ושירים. קלוד אברבנאל נפטר בירושלים ב-14 בדצמבר 2012. פרקי תהילים לסופרן ולפסנתר (1960) ירושלים לקול ולתזמורת, למילים של יולנד גרסטל (1972) אלגיה לקול ולחליל, למילים של נתן יונתן (1975) בקשה לחליל ולפסנתר (1981) קלוד אברבנאל, דף שער בספרייה הלאומית ארכיון קלוד אברבנאל המפורט באתר מרכז המוזיקה של הספרייה הלאומית
האיגוד הישראלי לאיכות

האיגוד הישראלי לאיכות (אי"א) נוסד בשנת 1973 לשם קידום האיכות בישראל ונמנה עם איגודי האיכות המובילים בעולם. האיגוד הוא עמותה אשר מונה כאלף מומחי איכות - מהנדסים, הנדסאים, טכנאים, רופאים, מחנכים, מנהלים בכירים בתעשייה, בשירותים העסקיים והציבוריים וכן כמאה ארגונים מוסדיים: מוסדות, מפעלים, חברות וארגונים מהמובילים בתחומם בישראל. מדי שנה מארגן האיגוד כנס לאומי או לסירוגין בינלאומי בנושאי איכות ומצוינות בו משתתפים כאלפיים מומחי איכות מישראל ומהעולם. בשנת 1973 חברו יחדיו 25 עובדים, העוסקים בניהול והבטחת איכות במפעלים הביטחוניים המובילים בישראל להקמת האיגוד הישראלי לאיכות. ייעודו של הארגון - קידום המומחיות המקצועית של העוסקים בתחום ניהול האיכות והמצוינות תוך יצירת ערך לארגונים והחברות במשק הישראלי. כיושבת ראש הראשונה של האיגוד, נבחרה מרים מילר. . במהלך השנה מקיים האיגוד מגוון פעילויות המכוונות לחבריו כמו גם לציבור הרחב של העוסקים בפעילויות ניהול והבטחת האיכות, החדשנות והמצוינות וארגונים שונים. הפעילות המקצועית השוטפת של האיגוד מתקיימת במסגרת ועדות ומגזרים: תכנון אסטרטגי הדרכה והסמכה אתיקה מינויים והערכה קשרים בינלאומיים קשר עם האקדמיה האיגוד הישראלי לאיכות מבוסס על העקרונות של האיגוד האמריקאי לאיכות. האיגוד מקיים בחינות הסמכה במגוון מקצועות האיכות: הסמכה בהנדסת איכות (ICQE) הסמכה למנהלי/מנהלות איכות (ICQM) הסמכה בהנדסת אמינות ((ICRE) הסמכה לבעלי/בעלות תואר שני באיכות (AC-ICQE/M) נציגי האיגוד נוטלים חלק פעיל בוועדות תקינה הלאומיות והבינלאומיות האיגוד נמנה עם יוזמי איגוד האיכות הבינלאומי ועם יוזמי ארגן האיכות של המזרח התיכון וצפון אפריקה. אתר האינטרנט הרשמי של האיגוד הישראלי לאיכות האיגוד הישראלי לאיכות, באתר "גיידסטאר ישראל"
רזולטנט

באלגברה, רֶזוּלטַנט הוא שמו של מדד מספרי המחושב משני פולינומים נתונים, ומתאר את הקשר בין השורשים שלהם, בדרך המכלילה את הדיסקרימיננטה. יהיו f ( x ) = a n x n + ⋯ + a 0 {\displaystyle f(x)=a_{n}x^{n}+\dots +a_{0}} ו- g ( x ) = b m x m + ⋯ + b 0 {\displaystyle g(x)=b_{m}x^{m}+\dots +b_{0}} שני פולינומים מעל שדה F. הרזולטנט שלהם מוגדר כדטרמיננטה של המטריצה ( n + m ) × ( n + m ) {\displaystyle (n+m)\times (n+m)} ש-m שורותיה הראשונות הן ההזזות של הווקטור ( a n , a n − 1 , … , a 0 ) {\displaystyle (a_{n},a_{n-1},\dots ,a_{0})} , ו-n שורותיה האחרונות הן הזזות של הווקטור ( b m , b m − 1 , … , b 0 ) {\displaystyle (b_{m},b_{m-1},\dots ,b_{0})} (עם אפסים בכל מקום אחר). נניח שהמקדם המוביל של f אינו אפס. לפולינומים f,g יש גורם משותף אם ורק אם הפולינומים f , x f , … , x m − 1 f , g , x g , … , x n − 1 g {\displaystyle f,xf,\dots ,x^{m-1}f,g,xg,\dots ,x^{n-1}g} תלויים ליניארית. מכאן נובע שיש שורש משותף (בשדה פיצול משותף לשני הפולינומים) אם ורק אם הרזולטנט של f,g הוא אפס. למעשה, Res ⁡ ( f , g ) = a n m b m n ∏ i , j ( x i − y j ) = a n m ∏ i g ( x i ) = b m n ∏ j f ( y j ) {\displaystyle \operatorname {Res} (f,g)=a_{n}^{m}b_{m}^{n}\prod _{i,j}(x_{i}-y_{j})=a_{n}^{m}\prod _{i}g(x_{i})=b_{m}^{n}\prod _{j}f(y_{j})} , כאשר x 1 , … , x n {\displaystyle x_{1},\dots ,x_{n}} הם השורשים של f, ו- y 1 , … , y m {\displaystyle y_{1},\dots ,y_{m}} הם השורשים של g. מחוק קרמר נובע שהרזולטנט של פולינומים מעל שדה שייך לאידיאל שהם יוצרים בחוג הפולינומים מעל השדה. אם מקדמי הפולינומים שייכים לתחום שלמות D, גם הרזולטנט הוא איבר באותו תחום שלמות. תכונה זו מאפשרת לרזולטנט לטפל גם בפולינומים בכמה משתנים. הדיסקרימיננטה של פולינום מתקבלת מן הנוסחה Res ⁡ ( f , f ′ ) = ( − 1 ) n ( n − 1 ) / 2 a n Δ ( f ) {\displaystyle \operatorname {Res} (f,f')=(-1)^{n(n-1)/2}a_{n}\Delta (f)} . ברזולטנט אפשר להשתמש כדי לפתור את בעיית הפירוש (Implicitization) של עקום פרמטרי מישורי: נתון העקום   x 1 = f 1 ( t ) ,   x 2 = f 2 ( t ) {\displaystyle \ x_{1}=f_{1}(t),\ x_{2}=f_{2}(t)} , כאשר f 1 , f 2 {\displaystyle f_{1},\,f_{2}} פולינומים. מהי המשוואה הפולינומית שאותה מקיימים   ( x 1 , x 2 ) {\displaystyle \ (x_{1},x_{2})} ? התשובה היא הרזולטנט של   x 1 − f 1 ( t ) , x 2 − f 2 ( t ) {\displaystyle \ x_{1}-f_{1}(t),x_{2}-f_{2}(t)} ביחס למשתנה t (אותו פתרון נכון גם כאשר   f 1 , f 2 {\displaystyle \ f_{1},f_{2}} פונקציות רציונליות, על ידי כפל במכנה המשותף). כאשר מדובר בעקום במרחב רב-ממדי, היחסים האלגבריים בין ה-   x i {\displaystyle \ x_{i}} מתקבלים מניפוי t באידיאל   ⟨ x 1 − f 1 ( t ) , … , x n − f n ( t ) ⟩ {\displaystyle \ \langle x_{1}-f_{1}(t),\dots ,x_{n}-f_{n}(t)\rangle } באמצעות בסיס גרובנר. דיסקרימיננטה רזולטנט, באתר MathWorld (באנגלית)
קואני

קואני (באנגלית: Koani) היא עיר[דרושה הבהרה] בטנזניה, העיר היא בירת מחוז זנזיבר דרום/מרכז שבאי זנזיבר, הגדול והמאוכלס מבין איי ארכיפלג זנזיבר. העיר ממוקמת במרכז האי ונכון לשנת 2002 היו בעיר 2,146 תושבים. קואני באנציקלופדיה של אוכלוסיית העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של טנזניה ובנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.