laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המינהל לביטחון המדינה ושירותי מודיעין

מנהלת הביטחון והמודיעין או רשמית המינהל לביטחון המדינה ושירותי מודיעין (בגרמנית: Direktion für Staatsschutz und Nachrichtendienst; בראשי תיבות DSN) של משרד הפנים הפדרלי הוא שמו של סוכנות הביון הממשלתית ומנגנון ביטחון המדינה באוסטריה שהוקם כיורש למשרד הפדרלי להגנת החוקה ומלחמה בטרור (BVT) שפורק בעקבות לקחים מפיגוע הירי בווינה (2020). הארגון הוקם כגוף של המינהל הכללי לביטחון הציבור במשרד הפנים האוסטרי. המינהל מחולק לתחומי חקר מפגעים ומניעת סיכונים ובכך משלב תחת קורת גג אחת את תחומי ביטחון המדינה ומשימות איסוף מודיעין. הגוף נועד לבצע משימות הגנה ומניעת פיגועים המסכנים את החוקה (במסגרת חוק ביטחון המדינה ושירות המודיעין המקומי), חקר סיכונים (במסגרת חוק משטרת ביטחון) וחקירת עבירות פליליות (במסגרת קוד סדר הדין הפלילי). ההחלטה על הקמת הארגון עלתה ביוזמת שר הפנים האוסטרי קארל נהאמר בעקבות כשלי המודיעין של המשרד הפדרלי האוסטרי להגנת החוקה ומלחמה בטרור (BVT), שלא הצליח למנוע את פיגוע הירי בווינה (2020), למרות התראות רבות ומעקב קודם אחר המחבלים המעורבים. בספטמבר 2021 פורסם כי עומר חייג'אווי-פירכנר, שוטר אוסטרי ממוצא ירדני, מונה לראש הגוף החדש וכי ייכנס לתפקידו במקביל להקמת הארגון ב-1 בדצמבר 2021. דייוויד בלום, שעשה בעבר קריירה במשרד הפדרלי להגנת החוקה ובלשכת הקנצלר הפדרלי ומייקל לוהנגר, שמונה לראש מחלקה ב-BVT, נבחרו לשמש כסגניו. הגם שבלום עזב בתוך שנתיים, בינואר 2023, על רקע יוזמה פרלמנטרית להרמת ועדת פיקוח פרלמנטרית על פעילות הארגון. במהלך פעילויות הארגון מחדש הודיע פרנץ רוף, ראש המינהל הכללי לביטחון הציבור, על הכפלה משוערת של מספר עובדי המינהל עד 2027. למרות איחוד תחומי ביטחון המדינה ושירות הביון, הוא הדגיש את החשיבות של הפרדה ארגונית בין שני הגופים לסוכנות ביון נפרדת ולמשרד ביטחון המדינה. מדיה וקבצים בנושא המינהל לביטחון המדינה ושירותי מודיעין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המינהל לביטחון המדינה ושירותי מודיעין (בגרמנית) המינהל לביטחון המדינה ושירותי מודיעין באתר משרד הפנים האוסטרי ראו בגוף הכתבה — נלחמת בטרור האיסלאמי: המבצע הדרמטי של משטרת אוסטריה Haijawi-Pirchner wird neuer Chef des Staatsschutzes (בגרמנית) // חייג'אווי-פירכנר מונה לראש ביטחון המדינה החדש bmi.gv.at - „Omar Haijawi-Pirchner wird neuer DSN-Direktor“ ערך זה הוא קצרמר בנושא אוסטריה ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליסה למפנלי

ליסה למפנלי (באנגלית: Lisa Lampanelli; נולדה ב-19 ביולי 1961) היא סטנד-אפיסטית, שחקנית ומאמנת אישית אמריקאית, הבולטת בשל אופיין השנוי-במחלוקת של בדיחותיה. למפנלי נולדה בעיר טרומבול שבקונטיקט. אמה עבדה כקלדנית עבור מחלקת המשטרה המקומית, ואביה עבד בחברת סיקורסקי ולאחר מכן הפך לצייר. היא למדה עיתונאות בבוסטון קולג' ובאוניברסיטת סירקיוז, ולאחר מכן השתתפה בקורס לפרסום באוניברסיטת הרווארד. בסיום לימודיה עבדה כעורכת וכבודקת עובדות במספר עיתונים. בתחילת שנות ה-90 החלה לעסוק בסטנד-אפ בעיר ניו יורק, והופיעה בתוכניות סטנד-אפ שונות בטלוויזיה. ב-2005 הוציאה ספיישל קומדיה ב-DVD בשם "Take it Like A Man". ספיישלים נוספים שלה יצאו ב-2009 וב-2011. היא השתתפה בתפקידים קטנים בקומדיות "Larry the Cable Guy: Health Inspector", "So NoTORIous" ו-"Delta Farce". ב-2012 השתתפה בגרסה לסלבריטאים של ריאליטי הטלוויזיה "המתמחה". היא ספגה ביקורת רבה מצד הצופים בשל התפרצויותה, בדיחותיה הפוגעניות ועימותיה עם מתמודדים אחרים. בטקס פרסי גראמי ה-58 היה מועמד אלבומה "Back to the Drawing Board" לפרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר. באוקטובר 2018 הודיעה כי היא פורשת מעיסוקה כסטנדאפיסטית, וכי תחל לעסוק באימון אישי. מדיה וקבצים בנושא ליסה למפנלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליסה למפנלי ליסה למפנלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליסה למפנלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליסה למפנלי, באתר AllMovie (באנגלית) ליסה למפנלי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ליסה למפנלי, באתר ספוטיפיי ליסה למפנלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ליסה למפנלי, באתר Discogs (באנגלית) ליסה למפנלי, באתר Songkick (באנגלית) ליסה למפנלי, באתר בילבורד (באנגלית) Martin, Douglas (2010-10-15). "Lisa Lampanelli and Jimmy Cannizzaro". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-12-05. Lisa Lampanelli, www.tcm.com (באנגלית) Rotten Tomatoes: Movies | TV Shows | Movie Trailers | Reviews - Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com (באנגלית) Farmer, Ann (2008-02-10). "Fearlessly Foul, and on the Verge of Respectability". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-12-05. ""Insult Comic" Lisa Lampanelli Is on a Roll and at the Warner Theatre" (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2021-12-05. Lisa Lampanelli talks journalism background, Harvard, & Bon Jovi (באנגלית), נבדק ב-2021-12-05 Whoa Lampanelli Article on Maxim Online., web.archive.org, ‏2007-09-30 North Jersey Media Group providing local news, sports & classifieds for Northern New Jersey!, web.archive.org, ‏2005-12-25 Interview: Passion Pit's Hultquist and Donmoyer talk about the band's origins, The Huntington News, ‏2010-07-21 Vicki Hyman | NJ Advance Media for NJ.com, 'Celebrity Apprentice' recap: Aubrey O'Day won't be bullied (that's her job!), nj, ‏2012-04-09 (באנגלית) Lisa Lampanelli Unloads On Several Castmates On 'Celebrity Apprentice', HuffPost, ‏2012-04-09 (באנגלית) Dalton Ross Updated May 06, 2012 at 12:00 PM EDT, 'Celebrity Apprentice': And the fired celebrities are..., EW.com (באנגלית) Lisa Lampanelli Tells Howard She's Retiring From Comedy to Become a Life Coach, Howard Stern, ‏2018-10-30 (באנגלית אמריקאית)
זומבקוביצה שלונסקיה

זומבקוביצה שלונסקיה (בפולנית: Ząbkowice Śląskie; בגרמנית: Frankenstein in Schlesien) היא עיירה במזרח פרובינציית שלזיה תחתית שבדרום-מערב פולין. היישוב הוקם על ידי הנרי הרביעי, דוכס שילזיה במתחילת המאה ה-13. הוא הוקם בדרך מסחר בין שלזיה לבוהמיה. היישוב קיבל זכויות עיר בשנת 1287. הוא היה שייך לפולין עד שלא נמכר לבוהמיה בשנת 1351. בשנת 1428 העיר נכבשה על ידי התנועה ההוסיטית. בעקבות מלחמת בוהמיה–הונגריה בשנת 1490 היא עברה להונגריה. בהמשך היא חזרה לבוהמיה ומבצר וחומות נבנו מחדש. בתחילת המאה ה-17 כשליש מאוכלוסיית העיר מתה בעקבות מגפה. במהלך מלחמת שלושים השנים העיר נהרסה ולא הצליחה לשקם את עצמה. בשנת 1742 היא סופחה לפרוסיה. בעקבות מלחמת העולם השנייה האזור עבר לשליטת פולין. כל האוכלוסייה גרמנית עזבה את העיר ובמקום הוא אוכלס על ידי פולנים. רומניה בראן, רומניה פולין סלאבנו, פולין גרמניה אוכטה, גרמניה גרמניה וילוך, גרמניה מדיה וקבצים בנושא זומבקוביצה שלונסקיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זומבקוביצה שלונסקיה "זומבקוביצה שלונסקיה", באתר השטעטל הווירטואלי
Get Back (שיר של הביטלס)

Get Back (מילולית: "חזור") הוא שיר של להקת הביטלס. השיר חובר על ידי פול מקרטני, על אף שלפי ההסכם בינו לבין ג'ון לנון הקרדיט הרשמי ניתן ללנון-מקרטני. השיר ראה אור ב-11 באפריל 1969 בגרסת תקליטון, עם השיר Don't Let Me Down כצד בי. על התקליטון נכתב שהוא של "הביטלס ובילי פרסטון" וזהו התקליטון היחיד של הלהקה הכולל שם של נגן אורח. בנוסף, השיר חתם את הופעת הביטלס על הגג ואת התקליט Let It Be. שם השיר הוא גם שם הפרויקט שיזם מקרטני במטרה להחזיר את הלהקה לשורשיה כלהקת הופעות ללא שימוש בהפקת אולפן. פרויקט זה הניב את האלבום Let It Be, את ההופעה על הגג, ואת שני הסרטים התיעודיים שתיעדו את החזרות: Let It Be וThe Beatles: Get Back. לאחר השיר בהופעה על הגג (הביצוע החי האחרון של שיר בתולדות הלהקה) אמר לנון "I'd like to say thank you on behalf of the group and ourselves, and I hope we passed the audition" ("ברצוני להודות בשמנו ובשם הלהקה, אני מקווה שעברנו את האודישן"). פיל ספקטור, שהפיק את התקליט Let It Be ושיבץ בו את השיר כרצועה החותמת את האלבום, הכניס אמירה זו של לנון גם לתקליט. באופן יוצא דופן, כתיבת השיר תועדה לפרטיה בסרט The Beatles: Get Back. הלחן של הפזמון נולד מתוך אלתור של מקרטני באולפני טוויקנהאם ב-7 בינואר 1969, כאשר ג'ורג' האריסון ורינגו סטאר מאזינים ובהמשך מצטרפים ובונים יחד את המהלך ההרמוני וחלק מן המילים. בהמשך הביא מקרטני לחזרות את הבית השני של השיר. חלק מהגרסאות באולפן כללו מלל פרודי ומחאתי נגד תביעותיו הלאומניות של חבר הפרלמנט אנוך פאוול (אנ') נגד הגירה מפקיסטן לבריטניה. בילי פרסטון הצטרף כקלידן לחזרות ולהקלטות ב-22 בינואר. למחרת הוקלטו עשרה טייקים של השיר ועוד 14 טייקים ב-27 בינואר, בגרסה שכללה סיומת ארוכה לאחר סיום השיר. טייק 11 מאותו יום נחשב למהודק ביותר (אף שלא כלל את הסיומת) והוא נלקח לתקליט Let It Be... Naked (גרסה של התקליט מ-2003 ללא ההפקה הכבדה של פיל ספקטור). הרצועה המופיעה בתקליטון הורכבה על ידי מקרטני והטכנאי גלין ג'ונס (אנ') מטייק 11 אליו הוצמדה סיומת שהוקלטה ביום ההקלטות של ה-28 בינואר. הקלטת השיר הנשמעת בסרט Let It Be נערכה מתוך הקלטות ההופעה של הביטלס על גג אולפני אפל ב-30 בינואר. השיר בוצע בהופעה במלואו שלוש פעמים, כאשר הביצוע האחרון נקטע עקב הגעת המשטרה למקום. הקלטת ביצוע זה, השלישי והקטוע, שולבה בתקליט Anthology 3. את הרצועה החותמת את האלבום Let It Be ערך פיל ספקטור על סמך הקלטת המאסטר של טייק 11 מ-27 בינואר עם שינויים בסאונד וללא הסיומת, כשבמקומה הכניס את הודעתו המבודחת של לנון מסוף ההופעה על הגג ("I hope we passed the audition"). הסרט The Beatles: Get Back מ-2021 קודם באמצעות שחרור הקלטת טייק 8, הכולל דיבור של מקרטני על קצב השיר במהלך הפזמון האחרון "It's five o'clock ... your mother's got your tea on". כן שוחרר ליו-טיוב טייק 19 בו מקרטני "מדבב" במהלך הסיומת את גיבורי השיר לורטה וג'ו-ג'ו. פול מקרטני - גיטרה בס ושירה ג'ון לנון - גיטרה מובילה וקולות ג'ורג' האריסון - גיטרה וקולות רינגו סטאר - תופים בילי פרסטון - פנדר רודס מידע על היצירה "Get Back" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Get Back" באתר AllMusic מידע על היצירה "Get Back" באתר Discogs גרסאות נוספות ל"Get Back" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Get Back" באתר יוטיוב "No Pakistanis": The racial satire the Beatles don't want you to hear Hear the Beatles’ Unreleased ‘Get Back (Take 8)’ From Upcoming ‘Let It Be’ Reissue, רולינג סטון
לאו האס

לאו (לב) האס (בגרמנית: Leo Haas נולד: 15 באפריל 1901 – 13 באוגוסט 1983) היה צייר, מאייר וקריקטוריסט יהודי-גרמני. האס נולד באופווה (אנ'), (האימפריה האוסטרו-הונגרית דאז), בשנת 1901. הוא למד באקדמיה לאמנות בקרלסרוהה ובאקדמיה לאמנות בברלין. לאחר שסיים את לימודיו התגורר בווינה ובאופווה לסירוגין והתמקד בציור דיוקנאות. האס היה פעיל במפלגה הקומוניסטית. בעקבות פעילותו במפלגה, הוא נעצר וגורש למחנה העבודה ניסקו בשנת 1939 . מניסקו נשלח לעבודות כפייה במחנה העבודה אוסטרוה. בשנת 1942 גורש לטרזיינשטט. בגטו עבד האס במחלקה הטכנית ואולץ עם אמנים אחרים ליצור חומרי תעמולה עבור מכונת המלחמה הנאצית. הוא ואמנים אחרים, ציירו בהיחבא את קורותיהם בגטו. לאחר ביקור הצלב האדום בקיץ 1944 הבריחו האמנים את הציורים אל מחוץ אל הגטו. בעקבות כך נשלחו האס וחבריו האמנים לכלא ב"מבצר הקטן", שם עונה באכזריות. באוקטובר 1944 גורש למחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ ומשם, לאחר כחודש הועבר למחנה הריכוז זקסנהאוזן. בזקסנהאוזן גויס למבצע ברנהרד בו אולצו האסירים לזייף כספים. מטרת המבצע הייתה למוטט את כלכלות מדינות בעלות הברית. בפברואר 1945 הועברו חברי הקבוצה למאוטהאוזן ולאבנזה, שם שוחררו. האס חזר לטרזין לאחר מלחמת העולם השנייה. במחנה מצא כ-400 מציוריו שהוסתרו. הוא התגורר בפראג עם אשתו ארנה ששרדה את המחנות. בפראג ערך עיתון וצייר. בשנת 1955 עבר לברלין המזרחית, שם לימד אמנות באוניברסיטה ועבד בתעשיית הסרטים הלאומית. האס נפטר בשנת 1983 ונקבר בברלין. בדז'יך פריטה איתו עסק במחלקה הטכנית בטרזין גורש לאוושוויץ ושם נספה. בנו של פריטה, טומי שרד בגיל שלוש את טרזין ואומץ לאחר השחרור על ידי האס. באוסף יד ושם נמצאים 21 דיוקנאות מעשה ידיו. ביוגרפיה של לאו האס, אתר יד ושם. ביוגרפיה נוספת של לאו האס, אתר יד ושם. מדיה וקבצים בנושא לאו האס בוויקישיתוף אלי אשכנזי‏, ביום הם אולצו לצייר עבור הנאצים, ובלילות ציירו את מציאות חיי הגטו, באתר וואלה, 4 בנובמבר 2021 מיכל גוברין, "דיוקן אחרון": העדות של המכחול, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2012
ויליאם קולינס

ויליאם קולינס (באנגלית: William Collins ‏;8 בספטמבר 1788 – 17 בפברואר 1847) היה צייר נוף וז'אנר אנגלי. ציוריו הסנטימנטליים של אנשים עניים שנהנים מהטבע הפכו לאופנתיים לאחר מותו, בעיקר בשנות ה-70 של המאה ה-19. קולינס נולד בלונדון, בנו של יליד אירלנד ויליאם קולינס האב, סוחר תמונות וסופר. הוא גילה כישרון גדול לציור מגיל צעיר, והיה תלמידו הבלתי פורמלי של ג'ורג' מורלנד. בשנת 1807, הוא נכנס לבית הספר של האקדמיה המלכותית והציג בה בפעם הראשונה באותה שנה. בשנת 1809 הוענקה לו מדליה בבית הספר, והוא הציג שלוש תמונות: "ילד בארוחת הבוקר", "ילדים עם קן ציפור" ו"דיוקן של מאסטר לי בתיאטרון היימרקט". בשנת 1811, קולינס מכר תמונה למרקיז מסטפורד, ובשנה שלאחר מכן הפיק את היצירה שהפכה אותו למפורסם, "מכירת כבש המחמד". הוא הפך למפרנס העיקרי של משפחתו לאחר מות אביו ומצא כמה פטרונים, במיוחד סר תומאס פרימן היתקוט, סר ג'ון לסטר, סר רוברט פיל, סר ג'ורג' ביומונט ולורד ליברפול. בשנת 1814, שתי תמונות זיכו אותו בתואר עמית באקדמיה המלכותית. בשנת 1815, ערך קולינס סיור ציור בחוף ליד קרומר וצייר תמונה בחוף נורפוק ,שנרכשה על ידי הנסיך יורש העצר. בשנת 1817 הוא ביקר בפריז עם וושינגטון אלסטון וייצר כמה דיוקנאות בתקופה זו. בשנת 1820 נבחר קולינס לאקדמאי מלכותי מלא (RA), כשהציג לתואר שלו את הציור "הדייגים הצעירים". ב-1822 נישא להרייט גדס, אחותה של ציירת הדיוקנאות מרגרט שרה קרפנטר. הוא המשיך להציג וטייל באנגליה ובסקוטלנד. ב-1826 צייר את "היציאת לדייג", ובשנת 1828 ערך סיור בהולנד ובבלגיה, והתגורר תקופה קצרה בבולון ב-1836. בספטמבר 1836 עזב קולינס את לונדון לאיטליה, שם שהה שנתיים, והעסיק את עצמו בקידום הידע שלו בציור, אך הוא נאלץ לחזור לאנגליה עקב מחלה. לאחר מכן החל לצייר סדרה של תמונות המתארות את החיים האיטלקיים, כולל "מטיילים עניים בפתח מנזר במפרץ נאפולי" ו"סצנה ליד סוביאקו", שניהם הוצגו באקדמיה המלכותית ב-1839. מ-1840 עד 1842 קולינס היה ספרן באקדמיה המלכותית ובשנת 1843 עבר לבית גדול בהייד פארק גארדנס. ב-1840 ביקר בגרמניה וב-1842 באיי שטלנד, שהיוו השראה לסדרת איורים לרומן של סר וולטר סקוט. בשנת 1846 הוצג "מוקדם בבוקר". ג'ון ראסקין הגיב על הציור, "מעולם לא ראיתי את הביטוי של אור השמש באוויר הצלול, בצורה מושלמת או נאמנה יותר". קולינס נפטר ממחלת לב, ב-17 בפברואר 1847. הוא נקבר בבית הקברות של כנסיית סנט מרי, פדינגטון, שם הוקמה אנדרטה בצורת צלב על ידי אלמנתו. הקבר עומד כעת מבודד, בצד הצפוני של גני סנט מריס, לאחר הפיכת חצר הכנסייה לפארק ציבורי בשנת 1881. הוא הושחת וצלב השיש נהרס והכתובת נשחקה. קולינס הותיר שני בנים, המבוגר היה הסופר וילקי קולינס, שכתב ביוגרפיה על אביו בשם "זכרונות חייו של ויליאם קולינס" (1848), וצ'ארלס אלסטון קולינס הצעיר ביותר, שגם הוא היה צייר. קולינס הציג באקדמיה המלכותית מדי שנה מ-1807 עד 1846 (סה"כ 124 תמונות) והציג 45 תמונות במוסד הבריטי. יצירותיו מופיעות באוספים במוזיאון ויקטוריה ואלברט ובמוזיאון טייט בלונדון ובאחרים. מדיה וקבצים בנושא ויליאם קולינס בוויקישיתוף Stephen, Leslie, ed. (1887). "Collins, William (1788-1847)". Dictionary of National Biography. 11. London: Smith, Elder & Co. pp. 380–81. Fagan, Louis Alexander (1885–1900). "Collins, William (1788-1847)". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. Wilkie Collins, Memoirs of the life of William Collins, Esq., R. A: Volume 1, Volume 2 (London: Longman, Brown, Green and Longmans, 1848)
זכויות להט"ב בבורקינה פאסו

לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בבורקינה פאסו מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים. אף על פי שפעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה מוגדרת כחוקית בשטחי המדינה מאז ומעולם, מערכות יחסים בין זוגות חד-מיניים אינן מחזיקות באותן הכרות משפטיות שזמינות לזוגות הטרוסקסואלים מהמין השני שכן נישואים חד-מיניים או כל הכרה מוגבלת יותר בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור) אינם מוכרים בחוק. כמו כן, לא ידועים נתונים אם קיימת הכרה משפטית בשינוי מגדר עבור טרנסג'נדרים בעלי דיספוריה מגדרית. פעילות הומוסקסואלית בין גברים או נשים מוגדרת כחוקית מאז ומעולם בבורקינה פאסו, בעוד גיל ההסכמה הושווה בין זוגות הטרוסקסואלים והומוסקסואלים כאחד בשנת 1996 לגיל 18 שנים. בורקינה פאסו אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, וגם לא בכל צורה מוגבלת יותר של זוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור). לצד אי הכרתה של בורקינה פאסו במערכות יחסים הומוסקסואליות, ישנה הגבלה בחוקה של המדינה שמגדירה נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד מאז 1991, באומרה: "המשפחה היא התא הבסיסי של החברה. המדינה חייבת לספק הגנה. נישואים מבוססים על הסכמה חופשית בין גבר ואישה. כל אפליה על בסיס גזע, צבע, דת, מוצא אתני, מעמד, מוצא חברתי או הון אסורה בנישואים. ילדים שווים בזכויות ובחובות ביחסים משפחתיים. להורים יש את הזכות והחובה הטבעית לגדל ולחנך את ילדיהם. הם חייבים להם כבוד וסיוע". בכך, קיימת הגבלה חוקתית להכרה בנישואים חד-מיניים במדינה. זוגות חד-מיניים לא רשאים לאמץ ילדים בבורקינה פאסו, הן באמצעות אימוץ חורג או משותף. לדברי מחלקת המדינה של ארצות הברית משנת 2013, "זוגות נשואים הטרוסקסואלים החיים משותפים ונשואים לפחות כ-5 שנים רשאים לאמץ ילד. מועמדים בודדים אינם מורשים כמעט אף פעם לאמץ ילדים בבורקינה פאסו". דו"ח מעמד זכויות האדם של מחלקת המדינה של ארצות הברית בבורקינה פאסו לשנת 2011 מצא כי, "החוק אינו מפלה על בסיס נטייה מינית בתעסוקה ובעיסוק, דיור, חוסר אזרחות או גישה לחינוך או שירותי בריאות. עם זאת, אפליה חברתית על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית נותרה בעיה. אמונות דתיות ומסורתיות עוינות כלפי לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) שכתוצאה מכך דווח כי היו קורבנות להתעללות מילולית ופיזית. לא היו דיווחים שהממשלה הגיבה לאלימות החברתית והאפליה נגד קורבנות אלה. לארגוני זכויות להט"ב שהתקיימו באופן לא רשמי לא הייתה הכרה חוקית במדינה. לא היו דיווחים על אלימות ממשלתית או חברתית נגד ארגונים אלה". — דו"ח מעמד זכויות האדם של מחלקת המדינה של ארצות הברית בבורקינה פאסו לשנת 2011 זכויות להט"ב זכויות להט"ב באפריקה 02_ILGA_State_Sponsored_Homophobia_2016_ENG_WEB_150516.pdf, ilga.org "Article 23, Constitution du Burkina Faso", web.archive.org, ‏2010-07-27 BURKINA FASO | Intercountry Adoption, archive.ph, ‏2013-02-17 "2011 Country Reports on Human Rights Practices: Sudan, Bureau of Democracy, Human Rights and Labor, U.S. Department of State, p. 23", 2009-2017.state.gov
מסגרות מדיה

מסגרות מדיה: כתב עת ישראלי לתקשורת הוא כתב עת מדעי שפיט, הכולל מאמרים המציגים מחקרים מקוריים, סקירות ספרים, עיבודים של מאמרים מרכזיים שפורסמו באנגלית ודוחות על עבודות מאסטר ודוקטורט בתחום חקר התקשורת. כתב העת יוצא לאור פעם או פעמיים בשנה מאז שנת 2007, על ידי האגודה הישראלית לתקשורת בשיתוף עם המכללה האקדמית ספיר. כתב העת מוקדש לבחינה, ביקורת ומחקר של היבטים מגוונים בתאוריה ובפרקטיקה של התקשורת בישראל. מייסד "מסגרות מדיה" ועורכו הראשון הוא פרופ' מוטי נייגר. לאחריו ערכו את כתב העת פרופ' עקיבא כהן, פרופ' גבי וימן ופרופ' הלל נוסק. ד"ר יובל גוז'נסקי הוא העורך הנוכחי. מערכת כתב העת מונה תריסר מרצים במוסדות להשכלה גבוהה בישראל. אתר האינטרנט הרשמי של מסגרות מדיה האגודה הישראלית לתקשורת
בית העלמין חובנסקויה

בית העלמין חובנסקויה (ברוסית: Хованское кладбище) הוא בית הקברות הגדול ביותר במוסקבה, הממוקם ביישוב סוסנסקויה שבמחוז האדמיניסטרטיבי מוסקבה החדשה. בית העלמין חובנסקויה נוסד ב-1972, קיבל את שמו מהכפר ניקולו-חובנסקויה, שלידו הוא שוכן. אליזבטה ביקובה (אנ') נינה רומשקובה בוריס מורוקוב (אנ') רוסלנה קורשונובה ולדימיר אסטפובסקי (אנ') ז'אנה פרוחורנקו (אנ') טטיאנה וליקנובה איוואן ספרונוב סרגיי טימופייב (רו') אסלן אוסויאן מדיה וקבצים בנושא בית העלמין חובנסקויה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זכויות להט"ב בטוגו

זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בטוגו כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כעבירה פלילית בשטח המדינה מאז 1884 (כחלק מטוגולנד) ונושאת עונש של 1–3 שנות מאסר וקנס של 100,000–500,000 פרנק CFA. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כעבירה פלילית ברחבי טוגו משנת 1884 מאז שלטון מדינת החסות של טוגולנד מטעם הקיסרות הגרמנית ונושאת עונש של 1–3 שנות מאסר וקנס של 500,000-100,000 פרנק CFA. ערך מורחב – זכויות להט"ב בחבר העמים הבריטי דו"ח מעמד זכויות האדם של מחלקת המדינה של ארצות הברית לשנת 2011 בטוגו מצא כי, "החוק קובע כי אדם שעוסק בפעילות חד-מינית בהסכמה עשוי לשאת עונש מאסר של שנה עד שלוש שנים וקנס של 100,000 עד 500,000 פרנק CFA (208 עד 1,041 דולר אמריקאי). לא הוגשו תביעות בשנת 2011 בגין הומוסקסואליות או האשמה שקשורה לעיתים קרובות ב-"תקיפה מגונה". שמונת האנשים שנעצרו בגין התנהגות הומוסקסואלית בשנת 2010 נותרו כלואים. אפליה חברתית על בסיס נטייה מינית וזהות מגדרית התרחשה, בעוד שלא היו קיימים ארגוני זכויות להט"ב ידועים". זכויות להט"ב זכויות להט"ב באפריקה זכויות להט"ב בחבר העמים הבריטי State-sponsored Homophobia: A world survey of laws prohibiting same sex activity between consenting adults, web.archive.org "Where is it illegal to be gay?". BBC News (באנגלית בריטית). 2014-02-10. נבדק ב-2021-12-05. 2011 Country Reports on Human Rights Practices: Togo, Bureau of Democracy, Human Rights and Labor, U.S. Department of State, p. 20
זכויות להט"ב בניז'ר

לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בניז'ר מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כחוקית בשטח המדינה מאז ומעולם. עם זאת, מערכות יחסים בין זוגות חד-מיניים אינן מחזיקות באותן הכרות משפטיות שזמינות לזוגות הטרוסקסואלים מהמין השני שכן נישואים חד-מיניים או כל הכרה מוגבלת יותר בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור) אינם מוכרים בחוק. כמו כן, לא ידועים נתונים אם קיימת הכרה משפטית בשינוי מגדר לטרנסג'נדרים בעלי דיספוריה מגדרית. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת חוקית ברחבי ניז'ר מאז ומעולם. עם זאת, גיל ההסכמה לא מוגדר כשווה בין זוגות מהמין השני ואותו המין ועומד על גיל גבוה יותר עבור זוגות הומוסקסואלים מהטרוסקסואלים. דו"ח מעמד זכויות האדם של מחלקת המדינה של ארצות הברית בניז'ר לשנת 2010 מצא כי, "לא היו ארגונים ידועים עבור זכויות להט"ב בניז'ר ולא היו דיווחים על אלימות כלפי אנשים על סמך נטייתם המינית או זהותם המגדרית. עם זאת, הומוסקסואלים חוו אפליה חברתית". זכויות להט"ב זכויות להט"ב באפריקה State-sponsored Homophobia A world survey of laws prohibiting same sex activity between consenting adults, web.archive.org NIGER, web.archive.org, ‏2011-05-14
ניקולאוס גיזיס

ניקולאוס גיזיס (בגרמנית: Nikolaos Gyzis;‏ 1 במרץ 1842 – 4 בינואר 1901, מינכן) היה צייר יווני שפעל בעיקר בגרמניה. הוא נציג של "אסכולת מינכן" באמנות יוונית. גיזיס נולד באי תינוס ובשנת 1850 משפחתו עברה לאתונה. הוא למד בבית ספר לאמנויות באתונה. בשנת 1865 הוא קיבל מלגה להמשך לימודים במינכן בה הוא למד באקדמיה לאמנויות. לאחר סיום הלימודים הוא המשיך להתגורר במינכן וללמד באקדמיה. בשנת 1886 הוא התנה לפרופסור. בין תלמידיו היו ארנסט אופלר וקרל אולינץ' פון טאון. בשנת 1886 גיזיס חזר תקופה קצרה ליוון. בתקופה זו הוא צייר בנושאים שקשורים ליוון כמו Carnival at Athens ו-Arravoniasmata (טקס אירוסין). לאחר מספר שנים גיזיס חזר למינכן. יצירות של גיזיס מוצגות במוזאון הלאומי של יוון ובמוזיאונים נוספים. ציורו The Secret School היה מוצע על שטר של 200 דרכמות בשנים 1996-2001. כומר ספר, 1880 יתומים, 1871 ארוס וצייר, 1868 לוחם מזרחי, 1871 מדיה וקבצים בנושא ניקולאוס גיזיס בוויקישיתוף תיאור חייו ויצירותיו
עידן שום

עידן שום (נולד ב-26 במרץ 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר. משמש כיום כמנכ"ל הפועל כפר סבא. אביו הוא מאמן העבר יצחק שום. שום התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא ובעונת 1993/1994 הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-17 בספטמבר 1994 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-3 נגד הפועל חדרה. במהלך עונת 1995/1996 הושאל לצפרירים חולון. בקיץ 1996 שום חתם במכבי חיפה. בחיפה, שיחק כשנה וחצי בהם לא הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה. בנובמבר 1997 הצטרף להפועל פתח תקווה. בקיץ 1998 חזר לקדנציה שנייה חתם בהפועל כפר סבא. בהמשך הקריירה שיחק גם בעירוני ראשון לציון, מכבי נתניה, הפועל חיפה, מכבי הרצליה ואלניה ולדיקווקז מליגת העל הרוסית. בקיץ 2006 חזר להפועל כפר סבא בה שיחק חמש שנים עד שפרש מכדורגל. בסוף עונת 2012/2013, לאחר פירוק הקבוצה בליגה הלאומית, מונה לראשונה למאמן הפועל כפר סבא ביחד עם תמיר בן חיים עד למינוי מאמן קבוע, אך לא הצליח להציל את הקבוצה, והיא ירדה לליגה א'. בינואר 2018 מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל כפר סבא, בה אימן עד לסיום העונה. ב-22 במרץ 2021 מונה למאמן זמני של הקבוצה הבוגרת עד לסיום העונה. לאחר מכן, מונה למנכ"ל הקבוצה.ב-19 בספטמבר 2023 מונה למאמן בעקבות עזיבת המאמן גל בראשן. עידן שום, באתר Transfermarkt עידן שום, באתר Soccerway עידן שום, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
עוגת אבוקדו

עוגת אבוקדו היא עוגה שמרכיבהּ העיקרי הוא אבוקדו, שאליו מוסיפים מרכיבי עוגה טיפוסיים. ניתן להשתמש באבוקדו מעוך כמרכיב בבלילה או כציפוי ותוספת לעוגה. ניתן לעטר את העוגה באבוקדו פרוס, ולהוסיף מרכיבים אחרים כמו גרידת פרי הדר. כמו כן, ניתן להשתמש במיץ לימון כדי למנוע את השחמת האבוקדו. ניתן להכין עוגת אבוקדו כעוגה לא מבושלת באמצעות אבוקדו גולמי וחומרי גלם אחרים, אשר מתערבבים יחד למרקם חלק המושם בהקפאה. ניתן להשתמש במעבד מזון למיזוג המרכיבים. עוגת אבוקדו עשויה להכיל כמויות ניכרות של ויטמין E. ניתן להכין עוגת שוקולד, עוגת גבינה, לביבה או בראוניז עם אבוקדו כמרכיב בבלילה. מדיה וקבצים בנושא עוגת אבוקדו בוויקישיתוף Take a bite–new cake discoveries in the city, Inquirer Lifestyle, ‏4 במרץ 2015 (באנגלית) 10 Unexpected Ways To Eat Avocados, HuffPost, ‏29 ביולי 2013 (באנגלית) Krystina Castella, A world of cake : 150 recipes for sweet traditions from cultures near and far, North Adams, MA : Storey Pub., 2010, ISBN 978-1-60342-576-6 Raw avocado super-cake, independent (באנגלית) Easy vegan chocolate cake, BBC Good Food (באנגלית) Cairn University, Rowan University, Wine School of Philadelphia, Don't Toss That Overripe Avocado! 7 Ways to Salvage It, Treehugger (באנגלית) "The Treat of the Season: Go Wild With Avocados". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2021-12-05. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.