laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סאריס

סאריס (ערבית: ساريس) היה כפר ערבי בהרי ירושלים, כ-10 קילומטרים מערבית לירושלים, באזור שוכנים כיום מושב שורש והיישוב הכפרי שואבה, בגובה 656 מטר מעל פני הים. סאריס' בערבית הוא אחד משמותיה הערביים של אלת המסטיק שנוכחותה מרובה באזור זה. סאריס מוזכרת בתרגום השבעים ברשימת הערים בנחלת שבט יהודה, ללא ציון מקביל בתנ"ך. במפקד האוכלוסין העות'מאני של שנת 1596[דרוש מקור] נמנו בכפר 292 תושבים. על כמה מבתי הכפר נמצא חותם שלמה חקוק בסלע. במאה העשרים הכפר היה שייך לנפת ירושלים שבמחוז ירושלים, על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל שטחי אדמותיו הוערכו ב-10,699 דונם עות'מאני ומספר תושביו הוערך ב-560 נפשות. במלחמת העצמאות הכפר שלט על הדרך לירושלים ויחד עם לוחמי הכפר בית מחסיר היה שותף פעיל בחסימת הכביש לירושלים בשער הגיא. ב-16 באפריל 1948, במסגרת מבצע הראל לפריצת הדרך לירושלים, נכבש הכפר למשך 5 שעות ובתיו נהרסו בשיטתיות כדי למנוע התבססות של כוחות ערביים לאחר עזיבת הכפר. על פי הודעת ההגנה נהרסו 42 בתים, בעוד הודעה רשמית של הבריטים דיווחה על הריסת 25 בתים בנוסף למסגד ובית הספר. תושבי סאריס עזבו קודם כיבוש הכפר או במהלך הקרב. עם כיבוש הכפר בית מחסיר במסגרת מבצע מכבי ביום 11 במאי 1948 וכיבוש "המסרק" ובנוסף לכך כשנכבש הכפר סאריס ב-16 באפריל, הושלמה השליטה על הרכס שמדרום לשער הגיא - מסאריס לבית מחסיר, ברכס זה עבר חלקה המזרחי של דרך בורמה, מסאריס לכביש שער הגיא-הר-טוב. דרך בורמה התחילה ממזרח לכפר דיר מוחיסין, שעל כביש מסמיה - לטרון (היום כביש 3) עברה בסמוך לכפרים בית ג'יז ובית סוסין, הדרך מתפתלת ועולה לרכס ממזרח לבית סוסין ואחר כך יורדת, חוצה את כביש הר-טוב (כביש 38 של ימינו משער הגיא לצומת שמשון) ועולה לבית מחסיר דרך "המסרק" משם המשיכה לסאריס ושם התחברה לכביש לירושלים. מדיה וקבצים בנושא סאריס בוויקישיתוף כיבוש סאריס באתר מרכז מידע פלמ"ח יהודה זיו, ראיון בגיליון 51 של הסתדרות המורים Baldensperger, Philip J. (1893-07-01). "Peasant Folklore of Palestine". Palestine Exploration Quarterly. 25 (3): 217. doi:10.1179/peq.1893.25.3.203. ISSN 0031-0328. נגה קדמן, בצדי הדרך ובשולי התודעה, ספרי נובמבר, 2008, עמ' 150. "בשיטתיות הרסו כוחות ה"הגנה" בית אחרי בית בסאריס", קול העם, 18 באפריל 1948 תולדות מלחמת הקוממיות, ענף היסטוריה במטה הכללי, צבא ההגנה לישראל הוצאת מערכות, 1959 עמ' 146. בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, הוצאת עם עובד, 1991, עמ' 151. כפר סריס נהרס, דבר, 18 באפריל 1948 פוצצו בתים ערבים בסאריס, בדרך לירושלים, מעריב, 16 באפריל 1948
אמנות מגויסת

יצירת אמנות מגויסת היא יצירת אמנות שמנסה באופן ברור לשנות את דעת הקהל בנוגע לנושאים שאינם קשורים באמנות – על פי רוב בנושאים חברתיים ומדיניים. יצירת אמנות מגויסת עשויה להיות מתחומי אמנות שונים, כמו שירה, סיפורת, קולנוע, ציור, או פיסול. בפזמונאות יש סוגה מגויסת שלמה שנקראת שירת מחאה. מבחינת יחסיה עם המשטר, לאמנות מגויסת שתי קטגוריות מנוגדות: אמנות המונחית על ידי המשטר ומגויסת לקידום מטרותיו. אמנות כזו אופיינית למשטר טוטליטרי. אמנות המתנגדת למשטר ומוחה על מעשיו. פולחן אישיות תעמולה אקטיביזם ספרותי דנה אריאלי-הורוביץ, רומנטיקה מפלדה, מאגנס, האוניברסיטה העברית. דנה אריאלי-הורוביץ, אמנות ורודנות, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב. הדר בן אהרון והנרי וסרמן, "ורוח האומה מרחפת על פני היער" - הצייר קספר דויד פרידריך, עמ' 25-60, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה. יובל דניאלי, אמנות בשירות רעיון, באתר "תנועת העבודה הישראלית" מרב יודילוביץ', אמנות מגויסת, באתר ynet, 8 באוגוסט 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיצוי היקס

פיצוי היקס הוא עקרון בכלכלה, בתחום תורת המחירים, שמטרתו לאפשר לכלכלן להבין את גודל השפעת עקרון ההכנסה על החלטות הקניה של הצרכן לאחר שינוי מחירים. זהו כלי חישובי והפעולות בו הם במסגרת מודל כלכלי ואינן מתרחשות במציאות. על פי העיקרון יש לפצות את הצרכן במודל על עליית מחירים או לנכות מהכנסתו לאחר ירידת מחירים על מנת להחזיר את הצרכן לתועלת ההתחלתית שלו לאחר שינוי המחירים. כך מוציאים מהמודל את השפעת עקרון ההכנסה ונשארים עם השפעת עקרון התחלופה על הצרכן בלבד. יחד עם הבנה של גודל עקרון התחלופה ניתן, על פי התאוריה הכלכלית, להבין בשלמות את גודלם של המרכיבים המשפיעים על החלטת הצרכן לשינוי צריכתו העתידית בעקבות השינוי במחירים. בעזרת היקס ניתן בנוסף למצוא את עקומת הביקוש המפוצה. פיצוי היקס קרוי על שם הכלכלן הבריטי ג'ון היקס. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם יוסף

הרב אברהם יוסף (נולד בכ"ה בתמוז ה'תש"ט, 22 ביולי 1949) הוא אב בית דין, רב ופוסק הלכה ספרדי ששימש כרבה הראשי הספרדי של חולון וחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל. ב-23 באפריל 2017 הרשיע אותו בית המשפט בשתי עבירות של הפרת אמונים. במסגרת הסדר טיעון נידון לחמישה חודשי מאסר על תנאי ולקנס של 75 אלף שקל, והוסכם שיתפטר מכהונתו כרב העיר חולון וכחבר מועצת הרבנות הראשית. נולד במצרים לרב עובדיה ולמרגלית יוסף. למד 14 שנים בישיבות פורת יוסף, קול תורה, וישיבת תורה והוראה. הרב יוסף שירת בצה"ל במשך כ-13 שנה כרב צבאי במגוון תפקידים, בהם רב בבסיס חיל האוויר ברפידים, רב מחוז חיפה, סגן רב חיל האוויר, ואחראי על תחום ההלכה וההסברה. במקביל כיהן כרב קהילה בצפון תל אביב בבית כנסת אבשלום במשך שלושים שנה עד בחירתו לרבנות העיר חולון. כמו כן, היה מנהל מכון אור המזרח להוצאת כתבי רבני המזרח, ויו"ר הוצאת שולחן ערוך המלא על ידי מכון ירושלים. הוסמך לרבנות ולדינות הרב יוסף מנחה תוכנית שאלות ותשובות ברדיו קול חי, וכן הוא עונה על שאלות באתר "מורשת" ובעלוני "הידברות". בשנת תשנ"ט נבחר לכהן כרב הראשי הספרדי של חולון לצד הרב האשכנזי הרב אליהו יוחנן גוראריה. לאחר פטירת הרב של אור יהודה מינתה מועצת הרבנות הראשית את הרב יוסף כממלא מקומו, תפקיד אותו מילא בין 2008 ל-2011. באוגוסט 2010, על רקע בג"ץ בית הספר בעמנואל, ציטט ברדיו את ההלכה שלפיה "כל הדן בדייני גויים ובערכאות שלהן אף על פי שהיו דיניהם כדיני ישראל הרי זה רשע וכאילו חרף וגדף והרים יד בתורת משה רבינו", והוסיף שאין לצרף למניין או לקבל כשליחי ציבור שופטים בבתי דין אזרחיים, גם אם הם טוענים שהם דנים דין תורה. ב-23 באפריל 2017 הרשיע אותו בית המשפט בשתי עבירות של הפרת אמונים, משום שבמסגרת כהונתו ברבנויות הערים אור יהודה וחולון התנה מתן תעודות הכשר 'מהדרין' בכך שהבשר יהיה בהכשר של אחד משלושה בד"צים, כאשר אחד מהם, שהוא היחיד שפונה בעיקר לציבור ספרדי, הוא בד"צ בית יוסף שבשליטת קרובי משפחתו של הרב יוסף. בחודש נובמבר אושר הסדר טיעון והרב יוסף נידון לחמישה חודשי מאסר על תנאי ולקנס של 75 אלף שקל. במסגרת ההסדר הוסכם גם שהרב יוסף יתפטר מכהונתו כרב העיר וכחבר מועצת הרבנות הראשית ולא יתמודד בשבע השנים הקרובות לתפקיד אחר ברבנות. לאחר שעזב את משרת הרבנות הוא רב בית הכנסת 'מגן דוד' שבחולון. לרב יוסף ארבעה בנים ובת. בנו הרב יצחק מכהן כרב קהילה בעיר אלעד. אמרי אבי - שיחות ומאמרים על פרשת השבוע ב' חלקים טהרת יוסף - הלכות טהרת המשפחה קובץ זכור לאברהם ו׳ חלקים תשובות הרב אברהם יוסף באתר מורשת יצחק נחשוני, מרכז העניינים, הרב אברהם יוסף מדבר לראשונה על התככים בצמרת ש"ס: "פועלים מ'אגו'", באתר בחדרי חרדים, 13 בנובמבר 2017 אברהם בן עובדיה יוסף, דף שער בספרייה הלאומית כל הכתבות על הרב אברהם יוסף, באתר ערוץ 7 משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק כ"ו, הלכה ז' חיים לוינסון, משפטנים בכירים דתיים לרבנים הראשיים: פסקו כי מותר לצרף שופטים למניין, באתר הארץ, 26 באוגוסט 2010 חן מענית, ‏הרב אברהם יוסף, בנו של הרב עובדיה, הורשע בהפרת אמונים, באתר גלובס, 23 באפריל 2017 גלעד מורג, 5 חודשי מאסר על תנאי לבנו של עובדיה יוסף, באתר ynet, 13 בנובמבר 2017
לאון מונוסון

לאון מונוסון (בצרפתית: Léon Monosson;‏ 21 בדצמבר 1892 – 17 בפברואר 1943) היה שחמטאי יהודי-בלארוסי-צרפתי. מונוסון נולד בשצ'דרין, בלארוס. הגיע למקום העשירי בתחרות סנקט פטרבורג בשנת 1921, ולאחריה היגר לצרפת. התחרה באליפות פריז מספר פעמים במהלך חייו - ב-1928 סיים במקום החמישי (אברהם באראץ ניצח) וב-1935 ניצח בתחרות ונהיה אלוף פריז. ב-1938 הגיע למקום החמישי בתחרות Paris L'Echiquier, שבה ניצח בלדור הונלינגר. בינואר 1940 שיחק מונוסון עם וילהלם אורבך, יוסף צוקרמן ואחרים בתחרות פריז, בה ניצח סבלי גריגורייביץ' טרטקובר. במהלך מלחמת העולם השנייה גורש מצרפת למחנה הריכוז אושוויץ, שם נרצח בשנת 1943. לאון מונוסון, באתר צ'סגיימס (באנגלית) Championnat de Paris 1928, באתר Heritage des Echecs Francais Championnat de Paris 1938 - Argentine Championship, באתר Roger Paige's Chess Site 19 février 1997 JOURNAL OFFICIEL DE LA RÉPUBLIQUE FRANÇAISE page 2750,‏ Monosson (Léon)‎, באתר Deaths in Deportation ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שפירו

שפירו (ביידיש: שפירא; באנגלית: Shapiro; בגרמנית: Schapiro; בפולנית: Szapiro; ברוסית: Шапиро) הוא וריאנט של שם המשפחה שפירא. האם התכוונתם ל... אנטולי שפירו – רב-סרן יהודי בצבא האדום, שעמד בראש גדוד חיל הרגלים ששחרר את אסירי מחנה אושוויץ ג'רג' שפירו – סופר הונגרי הלן שפירו – זמרת אנגלייה מיכאיל שפירו – יהודי סובייטי בעל כל הדרגות בעיטור התהילה אחת המשפחות הבולטות הם צאצאים למגורשי ספרד (השם נגזר מ-טפירו או טפיארו), שהיגרו לצרפת ומרוקו. בניהם נמנים: הרב דוד נתן שפירו – רב צרפתי, רבה של העיר קלרמון-פראן ו'וישי' (1945 - 1999). הרב שמואל שפירו (אנ') (צר') (יי') – רב ומוזיקאי יהודי-צרפתי. רבה הראשי של העיר נאנסי ומחוז מרת ומוזל. מנדי שפירו – זמר-יוצר חסידי ישראלי. ילד פלא לשעבר. דייוויד שפירו – במאי וצלם (טלוויזיה וקולנוע), ישראלי-צרפתי. בן שפירו – פובליציסט וסופר אמריקאי בת' שפירו – ביולוגית אמריקאית דן שפירו – דיפלומט יהודי-אמריקאי, שכיהן כשגריר ארצות הברית בישראל זלמן שפירו – כימאי וממציא יהודי-אמריקני, ממפתחי הכור הגרעיני בצוללת הגרעינית הראשונה הנאוטילוס מרדכי שפירא (- באנגלית: Shapiro) הוא זמר חרדי-אמריקאי. מרי שפירו – רגולטורית פיננסית יהודייה-אמריקאית, ולשעבר יושבת ראש הרשות לניירות ערך של ארצות הברית פרנסין שפירו – פסיכולוגית יהודייה-אמריקאית קארל שפירו – משורר, סופר, מסאי, מורה ומרצה, מבקר וקורא שירה יהודי-אמריקאי איליה פיאטצקי-שפירו – פרופסור למתמטיקה וחתן פרס ישראל בתחום שפירא פרופיל Spotify פרופיל IMDb
המוח האמצעי

המוח האמצעי או המוח התיכון (TA: Mesencephalon) הוא חלק של המוח הממוקם בחלקו העליון של גזע המוח. בקצהו התחתון, המוח האמצעי מחובר לפונס, ובקצהו העליון למוח הביניים (תלמוס, היפותלמוס ועוד). קליפת המוח הקדם-מצחית מקבלת שלוחות חזקות מתאי עצב דופמינרגיים של המוח האמצעי. המוח האמצעי כולל בתוכו את הטקטום, הטגמנטום, הרגליות של המוח הגדול ועוד מספר גרעינים ואלומות עצב. טקטום (tectum) - משמעות השם היא "גג". התליל העליון (Superior colliculus) - מקבל מידע חזותי. אזור זה ממלא תפקיד חשוב בשליטה על תנועות עיניים, רפלקסים של העיניים וכן על הזזת הראש בתגובה לגירויים. התליל התחתון (Inferior colliculus) - מקבל מידע קולי. זוהי אחת מתחנות הביניים של מידע ממערכת השמיעה, לפני שהוא מגיע לתלמוס. טגמנטום (tegmentum) - משמעות השם "הכיסוי". מכיל מספר אזורים וגרעינים שונים, ביניהם: החומר השחור (SN - substantia nigra) - מכיל תאי עצב שמפרישים דופמין וממלא תפקיד חשוב במסלולים מוטוריים של גרעיני הבסיס. חומר אפור מרכזי (Periaqueductal gray matter) - אזור בטגמנטום המקיף את תעלת המוח ויש בו מעגלים עצביים המופקדים על התנהגיות הקשורות במין ופעולות הגנתיות. הטגמנטום הגחוני (VTA - Ventral Tegmental Area) - ריכוז נוסף של תאים דופמינרגיים, אשר פועלים במסגרת מערכת החיזוק במוח. הגרעין האדום (The red nucleus) - ממלא תפקיד מסוים בקואורדינציה מוטורית. התצורה הרשתית, שנפרסת מהטגמנטום ועד לתחתית המוח המוארך. ערך מורחב – מערכת החיזוק מערכת החיזוק היא מכלול המבנים והמסלולים העצביים במוח שיוצרים תחושה של עונג בתגובה לגירויים מסוימים. מערכת זו משפיעה על ההתנהגות בכך שהיא "מחזקת" התנהגויות מסוימות ומגדילה את הסיכוי שיחזרו על עצמן בעתיד. מבנים מוחיים המקושרים למערכת החיזוק באופן משמעותי מעוצבבים על ידי שלוחות דופמינרגיות מהמוח האמצעי. לתאי העצב הדופמינרגים של המוח האמצעי יש תגובה חזקה לחיזוקים ותפקיד חיוני ביצירה של מוטיבציה חיובית. במהלך ההתפתחות העוברית, המוח האמצעי נוצר מהבועית האמצעית מבין השלוש שיוצאות מתוך צינור העצבים ליצור את המוח. במוח מפותח לגמרי, המוח האמצעי הוא הכי פחות ממוין מבין שלוש הבועיות. מבחינה אבולוציונית, המוח האמצעי נחשב לחלק קדום במוח המשותף לרוב החוליתנים (ארכיפאליום). המוח האמצעי (מסומן ב-B) מיקום המוח האמצעי בתוך הגולגולת האנושית המוח המוארך מדיה וקבצים בנושא המוח האמצעי בוויקישיתוף science/crus-cerebri המוח האמצעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Ranganath, A., & Jacob, S. N. (2016). Doping the mind: dopaminergic modulation of prefrontal cortical cognition. The Neuroscientist, 22(6), 593-603. Mark R. Rosenzweig, Arnold L. Leiman, S. Marc Breedlove (1999). Biological psychology: an introduction to behavioral, cognitive, and clinical neuroscience. 2nd ed. Sunderland, Massachusetts: Sinauer Associates. Tripp, G., & Wickens, J. R. (2009). Neurobiology of ADHD. Neuropharmacology,57(7), 579-589. Bromberg-Martin, E. S., Matsumoto, M., & Hikosaka, O. (2010). Dopamine in motivational control: rewarding, aversive, and alerting. Neuron, 68(5), 815-834. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רייטיה

רייטיה (בלטינית: Raetia) היא חבל ארץ גאוגרפי והיסטורי במרכז אירופה שעל הרי האלפים (כיום בשווייץ ובדרום גרמניה). רייטיה גבלה במזרח בפרובינקיה הרומית נוריקום, במערב בפרובינקיה הרומית גרמניה עילית, בדרום בפרובינקיה הרומית גאליה קיסאלפינה ובצפון באדמת ההלווטים. בתחומה נמצאו גם הריין העילי וגם אגם קונסטנץ. בהקבלה להיום נמצאים תחומיה של רייטיה בדרום שוואביה ובדרום בוואריה, בפורארלברג ובטירול, בצפון לומברדיה ובשווייץ כולה. מעט ידוע על רייטיה לפני שהפכה לפרובינקיה רומית. אך ידוע שבשטחה ישבו ההלווטים שהיו אחד מהשבטים החזקים והלוחמניים ביותר מהשבטים הגאלים וכן שבט הרטים (אנ'). שמה של רייטיה נגזר משמו של השליט של שבט ההלווטים, רייטוס[דרוש מקור]. שמו של רייטוס נגזר מהמילה Rait שבניב מסוים של קלטית משמעו אדמה הררית. האזור תועד לראשונה בספרו של פוליביוס. בשנת 15 לפנה"ס נכבש האזור על ידי המצביאים הרומאים טיבריוס (לימים קיסר רומא) ודרוסוס. בסוף ימיה של האימפריה הרומית המערבית רייטיה נכבשה ונבזזה על ידי שבט האוסטרוגותים. תחילה האמינו כי ברייטיה אין תועלת כלכלית. האדמה הייתה הררית, עם מעט שטחי מרעה ויערות רבים והפרובינקיה שמשה בעיקר למקום מסחר בכבשים ועץ. אך לקראת סוף ימיו של אוגוסטוס התגלה גם פוטנציאל ליין, דבש, שעווה וגבינה. היסטוריה של שווייץ הלווטים מדיה וקבצים בנושא רייטיה בוויקישיתוף רייטיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נמאוסוס

נמאוסוס או דאוס נמאוסוס (לטינית: Deus Nemausus) הוא אל של העיר נמאוסוס, כיום נים שבצרפת, על פי המיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בעיר זו, אך לא מחוצה לה. ייתכן שמקור שמו של האל בשם של יער שהיה מקודש לשבט הקלטי וולקאה ארקומיקי, או באל מעיין המרפא המצוי בלב העיר. האסטרואיד 51 Nemausa שהתגלה ב-1858 נקרא על שמו. Green, Miranda, Dictionary of Celtic Myth and Legend, Thames and Hudson Ltd., London, 1997 Green, Miranda, The Celtic World, Routledge, 1996 אלים קלטיים מקומיים
פורמולה 1 עונת 1983

במסגרת פורמולה 1 של שנת 1983 נערכו 15 מרוצים. באליפות העולם זכה הברזילאי נלסון פיקה ובאליפות היצרנים זכתה קבוצת פרארי. בעונה זו, התחרו שלושה נהגים על אליפות העולם: נלסון פיקה, אלן פרוסט וצרפתי נוסף - רנה ארנו. רוב הקבוצות השתמשו בעונה זו במנועים בעלי מגדש טורבו ומנועים אלו אכן היו חזקים בהרבה מאלה של הקבוצות שהשתמשו במנועים בלחץ אטמוספירי כגון קבוצת מקלארן. לפני המרוץ האחרון, היו שלושת הנהגים הללו בעלי סיכוי לזכות באליפות. פרוסט הוביל בשתי נקודות על פני פיקה ובשמונה נקודות על פני ארנו. פיקה לקח את הובלת המרוץ כבר בתחילתו. מנועו של ארנו שבק חיים כבר בתחילת המרוץ ואילו מנועו של פרוסט קרס באמצע המרוץ. בעקבות כך, החליט פיקה לנסוע בזהירות יתר שכן היה עליו להשיג שלוש נקודות בלבד יותר מפרוסט. הוא סיים את המרוץ במקום הרביעי וזכה באליפות העולם. מספר נהגים נוספים סיימו ללא נקודות אליפות. שבע קבוצות נוספות השתתפו באליפות אך לא זכו באף נקודת אליפות. מדיה וקבצים בנושא פורמולה 1 עונת 1983 בוויקישיתוף תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com. סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.
אוכלוסייה

אֻכְלוּסִיָּה או אֻכְלוּסִין (מיוונית: ὄχλος – המון אדם) היא כלל התושבים במקום מוגדר (מדינה, אזור, עיר) ובזמן מוגדר. האוכלוסייה של כדור הארץ היא כ־8 מיליארד, ובשנים האחרונות אוכלוסיית העולם גדלה מדי דקה בכ־160 איש בקירוב. לעיתים מורחב השימוש במילה זו לאוכלוסייה שאינה של אנשים, למשל "אוכלוסיית הנמרים בנגב". לעיתים מצומצמת משמעות המילה כך שהיא אינה מתייחסת לכל האנשים במקום מסוים, אלא לחלק מסוים של האנשים, למשל אוכלוסיית הרווקות בתל אביב. האוכלוסייה נחקרת מנקודות מבט מגוונות. דמוגרפיה עוסקת בדינמיקה של אוכלוסיית האדם, כלומר השינויים החלים בה בהתאם למאפיינים שונים, כגון מין, גיל, השכלה, גזע וכו׳. היבטים אחרים של האוכלוסייה נחקרים במסגרת הסוציולוגיה, הכלכלה והגאוגרפיה. מידע רב על אודות האוכלוסייה במדינת ישראל מסופק על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. צפיפות האוכלוסייה משקפת את מספר הפרטים באוכלוסייה ליחידת שטח. מדינות לפי אוכלוסייה, שטח, צפיפות, תמ"ג ופיתוח אנושי. אוכלוסייה, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה ובנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בורנשטיין

האם התכוונתם ל... שמואל יעקב בורנשטיין – ראש ישיבת קריית מלך אברהם בורנשטיין – אדמו"ר ומייסד חסידות סוכטשוב דוד בורנשטיין – האדמו"ר השלישי בחסידות סוכטשוב מנחם שלמה בורנשטיין – האדמו"ר מסוכטשוב-רדומסק ורבה של שכונת יד אליהו בתל אביב. חיים יחיאל בורנשטיין – חוקר, תוכן, כרונולוג ומתרגם רותי בורנשטיין – שחקנית טלוויזיה ותיאטרון ישראלית שבתי בורנשטיין – רב חכם שמואל בורנשטיין – האדמו"ר השני בחסידות סוכטשוב; מחבר הספר "שם משמואל" על התורה ומועדי השנה תמר בורנשטיין-לזר – סופרת ילדים ישראלית נדב בורנשטיין – עיתונאי, עורך וכתב טלוויזיה ישראלי זאב צורנמל (בורנשטיין) - מחנך ישראלי בורשטיין ברונשטיין ברנשטיין
גלריית דגלי דרום אפריקה

מדיה וקבצים בנושא גלריית דגלי דרום אפריקה בוויקישיתוף
בכרי

האם התכוונתם ל... אל-בכרי – היסטוריון וגאוגרף מוסלמי בן המאה ה-11 מאל-אנדלוס דוראר בכרי – צייר ערבי-ישראלי ז'אן-פייר בכרי (Bacri) - שחקן ותסריטאי קולנוע יהודי-צרפתי מוחמד בכרי – במאי, שחקן קולנוע ותיאטרון ערבי ישראלי סאלח בכרי – שחקן קולנוע ותיאטרון ערבי ישראלי פרשת בכרי-בוג'נאח – סכסוך מסחרי-פוליטי בין צרפת לאלג'יריה בתחילת המאה ה-19 שבע בן בכרי – איש שבט בנימין שמרד בדוד המלך
מארק יוז (כדורגלן)

לסלי מארק יוז (באנגלית: Leslie Mark Hughes; נולד ב-1 בנובמבר 1963 ברואבון (Ruabon), רקסהאם) הידוע בשם מארק יוז הוא כדורגלן עבר ולשי ששיחק בעמדת החלוץ, ומאמן קבוצת ברדפורד סיטי. כשחקן נבחרת ויילס, הוא ערך 72 הופעות וכבש 16 שערים. במהלך קריירת המשחק שלו, יוז נודע בעיקר בשל שתי תקופותיו במנצ'סטר יונייטד, אבל שיחק גם בקבוצות ברצלונה מספרד, באיירן מינכן ממערב גרמניה, בנוסף למועדונים האנגליים צ'לסי, סאות'המפטון, אברטון ולבסוף בלקברן רוברס, לפני שפרש בשנת 2002. יוז זכה בתארים רבים במהלך הקריירה שלו ככדורגלן, ביניהם שתי אליפויות הפרמייר ליג, ארבעה גביעים אנגליים ושלושה גביעי הפוטבול ליג; וכמו כן שתי זכיות בגביע אירופה למחזיקות גביע. הוא הגיע פעם אחת למקום השני בגביע האנגלי ופעמיים למקום השני בגביע הפוטבול ליג. כמו כן, הוא זכה פעם אחת בתואר הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית. מינויו למאמן הנבחרת הלאומית של ויילס היה תפקיד האימון הראשון שלו – הוא מונה לתפקיד בשנת 1999 ונשאר בו עד שנת 2004; אף על פי שכשל בהעפלה עם הנבחרת לטורנירי גביע העולם או אליפות אירופה, הוא היה קרוב להוביל אותה להעפלה לטורניר יורו 2004. לאחר מכן אימן במשך ארבע עונות את בלקברן רוברס, וב-2008 עבר לאמן את מנצ'סטר סיטי. הוא פוטר ממנצ'סטר סיטי בדצמבר 2009. ביולי 2010 מונה למאמן פולהאם, וביוני 2011 התפטר מתפקידו. בינואר 2012 מונה למאמן קווינס פארק ריינג'רס, ובנובמבר של אותה שנה פוטר לאחר פתיחה כושלת לעונת 2012/13. ב-30 במאי 2013 מונה יוז למאמנה של סטוק סיטי מהפרמייר ליג האנגלית. ב-6 בינואר 2018 פוטר מתפקידו. ב-14 במרץ 2018 מונה יוז למאמנה של סאות'המפטון מהפרמייר ליג. ב-24 בפברואר 2022 מונה למאמנה של ברדפורד סיטי מהפוטבול ליג השנייה. מנצ'סטר יונייטד אליפות הפרמייר ליג: 1992/1993, 1993/1994 גביע ה-FA: ‏1984/1985, 1989/1990, 1993/1994 גביע הפוטבול ליג: 1991/1992 מגן הקהילה: 1990, 1993, 1994 גביע אירופה למחזיקות גביע: 1990/1991 הסופר קאפ האירופי: 1991 צ'לסי גביע ה-FA: ‏1996/1997 גביע הפוטבול ליג: 1997/1998 גביע אירופה למחזיקות גביע: 1997/1998 בלקברן רוברס גביע הפוטבול ליג: 2000/2001 אישיים שחקן העונה של צ'לסי: 1996/1997 מאמן החודש בפרמייר ליג: אוקטובר 2007 מדיה וקבצים בנושא מארק יוז בוויקישיתוף מארק יוז, באתר Transfermarkt מארק יוז, באתר BDFutbol מארק יוז, באתר WorldFootball.net מארק יוז, באתר National Football Teams מארק יוז, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
ג'ובילי

ג'ובילי (באנגלית: Jubilee) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ו-Generation X ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #244 ממאי 1989 ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר מארק סילבסטרי. ג'וביליישן "ג'ובילי" היא בתם של מהגרים אמידים מסין, אשר נולדה בבוורלי הילס, קליפורניה וחיה חיי מותרות. היא למדה במכללה אקסקלוסיבית בבוורלי הילס והיה לה פוטנציאל להשתתף במשחקים האולימפיים. היא גילתה לראשונה את כוחותיה המוטאנטים לייצר זיקוקים מפלזמה נפיצה כאשר ברחה מאבטחת הקניון. מרוב לחץ היא ירתה זיקוקים שהבהילו את השומרים ואפשרו לה להימלט. חייה השתנו מבלי הכר כאשר הוריה נהרגו בתאונת דרכים מסתורית, והיא נותרה ללא עזרה. היא נשלחה לבית יתומים, אך היא ברחה משם והתחבאה בקניון, שם נאלצה לגנוב אוכל כדי להתקיים. אבטחת הקניון הייתה מתוסכלת מהצעירה המרדנית ולכן שכרה ציידים מוטאנטים שילכדו אותה. למזלה, היא ניצלה בידי חברי האקס-מן דאזלר, פסיילוק, רוג וסטורם שהיו במקרה בקניון באותה עת. בהיותה סקרנית מטבעה, ג'ובילי עקבה אחרי הנשים שהצילו אותה ועד מהרה חברה אליהן ואל קבוצת האקס-מן. היא הייתה הדמות הצעירה ביותר בתחילת שנות ה-90 ולעיתים שימשה כשותפתו של וולברין. לבסוף, היא הצטרפה לקבוצת Generation X הצעירה. ב-2004 החליטה מארוול לתת לג'ובילי סדרה משל עצמה, אך עקב אי הצלחתה היא הופסקה אחרי שש חוברות. ג'ובילי נמנית בין המוטאנטים אשר איבדו את כוחותיהם לאחר אירועי "בית אם". מאז, היא הופיעה מחדש כשהיא משתמשת בכוחות יצירי טכנולוגיה בסדרת הלוחמים החדשים, ולאחר מכן נהפכה לערפדה בקשת הסיפור "קללת המוטאנטים" של שנים 2010-2011. לאחר המיתוג מחדש "מארוול עכשיו!" של שנים 2015-2012, מונט מתקיפה את בית הספר לצעירים מחוננים, גונבת מג'ובילי את המדליון ששומר עליה מפני אור השמש, ומשליכה אותה מהחלון. קוונטין קווייר מקריב רסיס של כוח הפניקס אותו החזיק כדי להציל אותה ממוות, והרסיס מרפא אותה מווירוס הערפדים ומשיב לה את כוחותיה המוטאנטים. דמותה של ג'ובילי מופיעה בסדרת האנימציה משנות ה-90, בה היא דובבה בשפת המקור על ידי אליסון קורט, ובעברית על ידי יעל קרוון ומאוחר יותר על ידי הגר פורת. העיבודים הקולנועיים לדמותה כוללים הופעת קמע בשלושת סרטי "אקס-מן" הראשונים, בגילומן של קטרינה פלורנס וקיאה וונג וכן סרט הלייב אקשן "אקס-מן: אפוקליפס" בגילומה של השחקנית לאנה קונדור. מדיה וקבצים בנושא ג'ובילי בוויקישיתוף דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס Generation X #24 Generation X Annual 1999 Uncanny X-Men #244 Generation X Vol.2 #86 ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת פרארה

אוניברסיטת פרארה (באיטלקית: Università degli Studi di Ferrara) היא אוניברסיטה הממוקמת בפרארה, איטליה והוקמה ב-1391. האוניברסיטה הוקמה ב-4 במרץ 1391 על ידי אלברטו ד'אסטה (Marquis Alberto V D'Este) ברשותו של האפיפיור בוניפקיוס התשיעי. האולם הגדול הוקם ביום לוקאס הקדוש (18 באוקטובר) באותה שנה, ונפתחו בה חוגים במשפטים, אמנות ותאולוגיה. אחרי איחוד איטליה הפכה אוניברסיטת פרארה לאוניברסיטה חינמית ובה חוגים במשפטים, מתמטיקה, קורס בן 3 שנים ברפואה (שקוצר בשנת 4–1863 לשנתיים), בית ספר לווטרינריה (שנהרס בשנת 1876), מדעי הרוקחות ונוטריון ציבורי. אחרי מלחמת העולם השנייה מומנה האוניברסיטה מכספי המדינה, זה איפשר פתיחת פקולטות ומכוני מחקר רבים. פריחתה של האוניברסיטה התרחשה בין שנות ה-70 ל-80 של המאה ה-20, כאשר פרופ' אנטוניו רוסי (Antonio Rossi) כיהן בה כרקטור. מורים ראויים לציון: ג'ובאני ביאנצ'יני (Giovanni Bianchini) - פרופסור לאסטרונומיה. צ'זארה קרמוניני (Cesare Cremonini), פרופסור למדעי הטבע בין השנים 1573–1590. פקולטה לכלכלה פקולטה למדעי הרוח פקולטה להנדסה פקולטה למשפטים פקולטה לאדריכלות ע"ש ביגאיו רוזטי. הפקולטה זכתה בשנים האחרונות בפרסים על היותה הפקולטה הטובה באיטליה לאדריכלות. פקולטה למתמטיקה, פיזיקה ומדעי הטבע פקולטה לרפואה וניתוח פקולטה למדעי הרוקחות החל משנת 2008 ישנם 16 קורסי דוקטורט שסובבים סביב מוסד ללימודים גבוהים. אמטוס לוזיטנוס (Amato Lusitano) מגדולי הרופאים היהודים במאה ה-16, התפרסם בזכות כתביו (7 הצנטוריות) ותגלית המסתמים בוורידים. ויליאם לאטימר (William Latimer) מאסימו פיגלוצ'י (Massimo Pigliucci) ניקולאוס קופרניקוס (Nicolaus Copernicus) קיבל דוקטורט במשפט קאנוני. פאראצלסוס (Paracelsus) ג'ירולמו סבונרולה (Girolamo Savonarola), כומר דומיניקני ושליטה של פירנצה לתקופה קצרה. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת פרארה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת פרארה (באיטלקית ובאנגלית) אוניברסיטת פרארה, ברשת החברתית פייסבוק