ויקטור פרנקנשטיין

ויקטור פרנקנשטיין הוא הדמות הראשית של "פרנקנשטיין, או פרומתאוס המודרני" - רומן מאת מרי שלי משנת 1818. פרנקנשטיין הוא מדען איטלקי-שווייצרי (יליד נאפולי, איטליה) אשר לאחר חקר תהליכים כימיים וריקבון של יצורים חיים, זוכה לתובנה לגבי בריאת החיים ומעניק חיים ליצור משלו, המכונה המפלצת של פרנקנשטיין, או לעיתים קרובות אופן פשוט "פרנקנשטיין". בהמשך, מתחרט ויקטור על שהתיימר לשחק את אלוהים באמצעות הבריאה שלו, מכיוון שבכך הוא מסכן את חייו שלו, כמו גם את חיי משפחתו וחבריו, כאשר היצור מבקש לנקום בו. ברומן אנו מתוודעים לדמות כאשר הוא מבקש לתפוס את המפלצת ליד הקוטב הצפוני וניצל ממוות על ידי רוברט וולטון וצוותו. על פי ההערכות, חלק מההיבטים של הדמות נוצרו בהשראת האלכימאי מהמאה ה-17 יוהאן קונרד דיפל. בעת כתיבת הספר, מרי שלי הייתה מודעת לניסוי בחשמל ורקמות מתות של לואיג'י גלווני ואחיינו אלדיני, וייתכן אף של אלסנדרו וולטה באוניברסיטת פאביה. בשנת 1790 פורסמה נובלה בשם "Le Miroir des événements actuels ou la Belle au plus offrant" מאת הסופר הצרפתי פרנסואה-פליקס נוגרט (צר'), שבה הוצגה דמות של ממציא ששמו המלא הוא "Wak-wik-vauk-an-son-frankésteïn",‏ אשר בהמשך נקרא בקיצור "Frankésteïn". יש המשערים כי מדמות זו שאבה שלי השראה לדמותו של ד"ר ויקטור פרנקנשטיין, אולם אין שום הוכחה לכך שקראה את ספרו של נוגרט. ד"ר ויקטור פרנקנשטיין נולד בנאפולי, איטליה (על פי מהדורת הרומן של שלי משנת 1831) למשפחה שווייצרית דוברת צרפתית. הוא היה בנם של אלפונס פרנקנשטיין וקרוליין בופור, שמתו משנית כאשר ויקטור היה בן 17. הוא מתאר כך את מוצאו: "אני יליד ז'נבה; ומשפחתי היא מהבולטות ברפובליקה ההיא. אבותיי. היה במשך שנים רבות עורכי-דין ונציגי ציבור, אבי מילא מספר תפקידים ציבוריים בכבוד רב ובמוניטין". לד"ר פרנקנשטיין יש שני אחים צעירים יותר - ויליאם, הצעיר, וארנסט, הילד האמצעי. ד"ר פרנקנשטיין מתאהב באליזבת לוונצה (אנ'), שהופכת לאחותו המאמצת (בת דודתו בדם במהדורת 1818) ובסופו של דבר לארוסתו. כילד, ד"ר פרנקנשטיין התעניין בעבודותיהם של אלכימאים כגון קורנליוס אגריפס, פאראצלסוס ואלברטוס מגנוס, והוא השתוקק לגלות את "סם החיים האגדי". עם זאת, הוא מאבד עניין בכל התחומים הללו, ובמדע בכללותו, לאחר שהוא רואה שרידי עץ שנפגע על ידי ברק; למרות זאת, באוניברסיטת אינגולשטאדט, שבאינגולשטאדט, בוואריה, ד"ר פרנקנשטיין מפתח חיבה לכימיה, ונעשה אובססיבי לרעיון ליצור חיים מחומר דומם באמצעים מלאכותיים, מטרה שהוא השקיע שנתיים להשגתה. בדרכים-לא-דרכים, ד"ר פרנקנשטיין משיג חלקי גופות של בני-אדם ומצליח להרכיב אותם ליצור דמוי-אדם ולהפיח בו חיים, אך הוא נחרד מכיעורו של היצור. הוא בורח מיצירתו, שנעלמת ולאחר מספר התקלויות עם המקומיים, היצור נשבע לנקום ביוצרו. לאחר שנמצאת גופתו של ויליאם (אחיו הצעיר של ד"ר פרנקנשטיין) ונקבע שהוא נרצח, ד"ר פרנקנשטיין יודע מיד שיצירתו היא הרוצח, אך לא אומר דבר. עוזרת הבית של משפחת פרנקנשטיין, ג'סטין, מואשמת במותו של הילד ומוצאת להורג; ד"ר פרנקנשטיין חש רגשות אשם, אך אינו מגלה את האמת משום שהוא חושב שאף אחד לא יאמין לסיפורו, והוא חושש מהתגובות שסיפור כזה יעורר. היצור ניגש לד"ר פרנקנשטיין ומתחנן שייצור עבורו בת-לוויה נשית. ד"ר פרנקנשטיין מסכים, אך בסופו של דבר משמיד את יצירתו זו, מחשש ששתי המפלצות שיצר יולידו גזע שלם חדש של מפלצות. היצור זועם ונשבע לנקום; הוא הורג את הנרי קלרבל, חברו הטוב ביותר של ד"ר פרנקנשטיין, ומבטיח לו: "מנעת ממני את ליל הכלולות שלי - אני אהיה איתך ב[ליל הכלולות] שלך!" היצור מקיים את הבטחתו בכך שהוא חונק את אליזבת על מיטת הכלולות שלה. באותו הלילה, אביו של ד"ר פרנקנשטיין נפטר מצער. כשלא נותר לו עוד דבר לחיות עבורו, ד"ר פרנקנשטיין מחליט להקדיש את חייו להשמדת היצור. ד"ר פרנקנשטיין רודף אחרי "השטן" או "השד" (כפי שהוא מכנה את יצירתו) עד לאזור הארקטי, בכוונתו להשמידו. הוא מחולץ על ידי ספינה, ובה משלחת המנסה להגיע אל הקוטב הצפוני, אך נפטר זמן קצר לאחר שהוא מספר את עלילותיו לקפטן הספינה, רוברט וולטון. לאחר שהמפלצת מגלה כי יוצרה מת, היא חשה צער רב ונודרת להצית את עצמה ולהתאבד "בקצה הצפוני ביותר של העולם"; לאחר מכן, המפלצת נעלמת, ומאז לא היא לא נראתה שוב לעולם ולא נשמעה שוב לעולם. בעוד עיבודים קולנועיים רבים (בעיקר: הסרט "פרנקנשטיין" משנת 1931 ומאוחר יותר, מספר סרטים בהשתתפותו של פיטר קושינג, החל משנת 1957) הציגו את ד"ר פרנקנשטיין כמדען מטורף ארכיטיפי, הרומן הציג אותו כדמות טרגית. פרסי שלי, בעלה של הסופרת מרי, שימש השפעה משמעותית לדמות. ויקטור היה שם העט של פרסי, כמו באוסף השירה שכתב עם אחותו אליזבת, "Original Poetry by Victor and Cazire" (אנ').‏ יש המשערים כי פרסי היה אחד מיני מקורות השראה רבים של מרי שלי עבור דמותו של ד"ר ויקטור פרנקנשטיין; בזמן שהיה סטודנט באיטון קולג', פרסי "התנסה בחשמל ובמגנטיות, כמו גם באבקת שרפה ובתגובות כימיות רבות", וחדריו באוניברסיטת אוקספורד היו מלאים בציוד מדעי. פרסי היה בן בכור למשפחה עשירה בעלת קשרים פוליטיים, וצאצא של הברון סר ביש קלי (אנ'). כאמור ברומן, משפחתו של ד"ר פרנקנשטיין היא אחת הנכבדות שברפובליקה הז'נבית ואבותיו היו עורכי-דין ונציגי ציבור. לפרסי הייתה אחות בשם אליזבת; לפרנקנשטיין הייתה אחות מאומצת בשם אליזבת. ב-22 בפברואר 1815, מרי שלי ילדה תינוק, חודשיים לפני המועד; התינוק נפטר כעבור שבועיים. שאלת האחריות של ד"ר פרנקנשטיין כלפי היצור - במובנים מסוימים כמו זו של הורה לילדו - היא אחד הנושאים המרכזיים של הספר. לאובססיה תפקיד מרכזי בהתפתחות דמותו של ד"ר פרנקנשטיין. ראשית, בילדותו הוא אובססיבי לקריאת ספרים רבים בנושא אלכימיה, אסטרולוגיה ופסאודו-מדע. מאוחר יותר, כגבר צעיר, הוא מתלהב מלימודי מדעי החיים - בעיקר בהתמודדות עם מוות והחייאת מתים. לבסוף, לאחר יצירת המפלצת, ד"ר פרנקנשטיין חש אשמה, ייאוש וצער, מה שמוביל אותו לעיסוק אובססיבי בטבעו של היצור שיצר. מלבד הרומן המקורי, דמותו של ד"ר פרנקנשטיין מופיעה או מוזכרת גם בספרים אחרים, סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ואמצעי מדיה אחרים, החל מפסטיש וכלה בפרודיות. להלן רשימה חלקית של הופעות ואזכורים אלו. בספר "Frankenstein's Aunt" מאת אלן רונה פטרסון (1978), דודתו של הברון מגיעה לטירת פרנקנשטיין כדי לעשות סדר, בעקבות התוהו ובוהו שנגרם על ידי הניסויים של אחיינה. ברומן ההמשך, "Frankenstein's Aunt Returns" (‏1989), פרנקנשטיין יוצר ילד עבור המפלצת וכלתו. בסדרת ספרים מאת דין קונץ שפורסמה לראשונה בשנת 2004, ד"ר פרנקנשטיין, אשר אימץ לעצמו את השם הבדוי ויקטור הליוס, שורד עד ימינו, ומתגורר בניו אורלינס המודרנית, תוך שהוא שואף להקים "גזע חדש" של אנושות; כעת, הוא יוצר את מפלצותיו במיכלי מים, במימון אדולף היטלר, יוסיף סטלין ופידל קסטרו. מפלצותיו מתגלות כפגומות, הן נפשית והן רגשית, והליוס נאלץ להרוג אותן, כל זאת בעודו משוכנע כי הדבר נובע מפגם בתהליך הייצור, ולא במגבלה של יכולותיו. מולו מתייצבת המפלצת הראשונה שיצר, המכונה כעת "דוקאליון", על שם הדמות דאוקליון מהמיתולוגיה היוונית, שבמשך השנים פיתחה יכולות טלפורטציה, וכן שני בלשים של משטרת ניו אורלינס. ברומן "This Dark Endeavor" מאת קנת' אופל, כמו גם בספר ההמשך שלו "Such Wicked Intent", פרנקנשטיין הוא בן 16, ומוצג כמדען שאפתן, שיוצר יצור משלו, תוך שימוש בחלקי גופתו של אחיו התאום שנפטר, קונרד. בשנת 2001 יצא לאור ספרו של קרטיס ג'בלינג, "Frankenstein's Cat", בו הוא מציג את ד"ר פרנקנשטיין זמן מה לפני שיצר את המפלצת שלו. בספר, הוא יוצר חתול בשם "תשע" (ששמו נקרא בגלל האמונה הטפלה שלחתולים תשע נשמות). מאוחר יותר, ספר זה עובד לסדרת טלוויזיה שעלתה לשידור לראשונה בשנת 2007. הופעתו הקולנועית הראשונה של ד"ר ויקטור פרנקנשטיין על המסך הגדול הייתה בסרט "פרנקנשטיין" משנת 1910 (שהופק על ידי תומאס אדיסון) בו דמותו נראה יותר כקוסם מאשר מדען. הופעתה הקולנועית המשמעותית הראשונה של הדמות הייתה ב-"פרנקנשטיין", העיבוד הקולנוע של סרטי יוניברסל משנת 1931, בבימויו של ג'יימס וייל. כאן, שם הדמות שונה להנרי פרנקנשטיין (בסרט מאוחר יותר נראית מצבה על קברו, הנושאת את השם היינריך פון פרנקנשטיין) והיא מגולמת על ידי השחקן הבריטי קולין קלייב, לצידו של בוריס קרלוף בתפקיד המפלצת. קלייב שב לגלם את הדמות גם בסרט ההמשך של "כלתו של פרנקנשטיין" משנת 1935, הפקה שאיחדה שוב את קלייב, וייל וקרלוף, וכן העניקה לראשונה לפרנקנשטיין את התואר הרשמי "ברון". אף על פי שהדמות אינה נוכחת בסרטי ההמשך הבאים, בגלל מותו של קלייב בשנת 1937, ציור שמן של ד"ר פרנקנשטיין (בדמותו של קלייב) מופיע בסרט "בנו של פרנקנשטיין" משנת 1939; הדמות מופיעה גם בסרט "רוח הרפאים של פרנקנשטיין" (1942), שם מגלם את רוח הרפאים של ד"ר פרנקנשטיין השחקן סדריק הרדוויק (שמגלם בסרט גם את דמותו של לודוויג פרנקנשטיין, בנו של הנרי). הדמות זכתה לחיים חדשים בשנת 1957, כאשר פיטר קושינג גילם לראשונה את התפקיד בסרט "קללתו של פרנקנשטיין" בהפקת "סרטי האמר", לצד כריסטופר לי בתפקיד היצור. קושינג המשיך לככב בתפקיד ויקטור פרנקנשטיין, שזוהה כברון, בחמישה סרטים נוספים של "סרטי האמר", כאשר בכל סרט שלאחר מכן בסדרה נחשפו היבטים שונים של הדמות; לדוגמה, בסרט "נקמתו של פרנקנשטיין" משנת 1958, הדוקטור מפגין דאגה אמיתית כלפי חולי בית החולים שאותו הוא מנהל, זאת בניגוד לברון כפי שהוא מתואר בסרט "חייבים להרוס את פרנקנשטיין" משנת 1969, שבו קושינג הוא מגלומן חסר רחמים שלא בוחל במעשי סחיטה, אונס ורצח על מהת להטיל אימה על הסובבים אותו. בשנת 1967, סרט ההנפשה "Mad Monster Party?" הציג את דמותו של הברון בוריס פון פרנקנשטיין (מדובב על ידי בוריס קרלוף), המבוססת על ויקטור פרנקנשטיין. בוריס מגלה את סוד ההרס המוחלט ומתכנן לחשוף אותו בפני ארגון המפלצות העולמי, תוך שהוא מודיע על פרישתו. יש לו אחיין בשם פליקס פלנקן, שלטענתו הוא בנה של אחותו הצעירה ביותר (מומחית לכישוף) ואיש רפואה; בסיום הסרט תפנית עלילתית מפתיעה מגלה שהוא בעצם בובה מכנית תחושתיות שנבנתה על ידי בוריס. לאחר שקושינג פרש זמנית מהתפקיד, לאחר הסרט "חייבים להרוס את פרנקנשטיין" משנת 1969, סרטי האמר החליטו בשנות ה-70 על אתחול הסדרה. הסרט "האימה של פרנקנשטיין" היה רימייק של הסרט "קללתו של פרנקנשטיין" כקומדיה שחורה, בו ראלף בייטס גילם את דמות הברון הצעיר, בהשראת קושינג, שהעניק פרשנות מרושעת לדמות. הסרט לא היה להצלחה הכלכלית לה ציפו בסרטי האמר, ולסרט ההמשך הבא, "פרנקנשטיין והמפלצת מהגיהנום" (1974), הם החזירו את קושינג, לגלם את ד"ר פרנקנשטיין בפעם האחרונה. בסרט הטלוויזיה משנת 1972‏ "Mad Mad Mad Monsters" (שנעשה כמעין פריקוול לסרט "Mad Monster Party?") הוצגה דמותו המונפשת של הברון הנרי פון פרנקנשטיין (בדיבובו של בוב מקפדן, שחיקה את בוריס קרלוף). בסרט, הנרי ועוזרו איגור בונים ומחיים גופת אישה, שנועדה להיות כלה עבור היצור המקורי. פרנקנשטיין הולך למלון אסטוריה שבטרנסילבניה, על מנת לערוך סידורים לקראת החתונה. אודו קיאר גילם את הברון ויקטור פרנקנשטיין בסרט "Flesh for Frankenstein" משנת 1973. בגרסה זו, דמותו מוצגת כרוצח סדרתי הנשוי לאחותו. לאונרד ויטינג גילם את ויקטור פרנקנשטיין בסרט הטלוויזיה "Frankenstein: The True Story" משנת 1973. רוברט פוקסוורת' שיחק את ויקטור פרנקנשטיין בעיבוד הטלוויזיוני "פרנקנשטיין" משנת 1973. בסרט הקומדיה "פרנקנשטיין הצעיר" של מל ברוקס (1974), ג'ין ויילדר מגלם את פרדריק פרנקנשטיין, נכדו של ויקטור פרנקנשטיין, שירש את האחוזה המשפחתית, אך מתבייש בעבודתו של סבו (עד כדי כך שהוא מתעקש לבטא את שמו "פרונק-אן-סטין"). בסופו של דבר הוא מקבל השראה להמשיך את עבודתו של סבו, ויוצר מפלצת משלו (בגילומו של פיטר בויל). בארט אוליבר מציג גרסה צעירה יותר של ויקטור פרנקנשטיין בסרט הקצר משנת 1984 "פרנקנוויני", בבימויו של טים ברטון. צ'רלי טאהן מגלם את ויקטור ברימייק "פרנקנוויני" שנעשה לסרט זה בשנת 2012. סטינג הופיע כ"צ'ארלס" פרנקנשטיין בשנת 1985, בסרט "הכלה", לצד קלנסי בראון שגילם את המפלצת. ראול ג'וליה גילם את פרנקנשטיין בסרטו של רוג'ר קורמן משנת 1990 ‏"Frankenstein Unbound"‏, המבוסס על רומן מאת בריאן אולדיס. בשנת 1992 הופק על ידי דייוויד וויקס סרט הטלוויזיה "פרנקנשטיין", בו כיכבו פטריק ברגין בתפקיד ויקטור ורנדי קווייד בתפקיד המפלצת. בסרט זה, ויקטור משבט את עצמו, במקום ליצור את היצור מהמתים. בעיבוד זה, לוויקטור ולמפלצת יש תקשורת על-חושית ביניהם, והאחד יכול לחוש את נוכחותו של השני. קנת בראנה גילם את ויקטור פרנקנשטיין בסרט "פרנקנשטיין" משנת 1994, עם רוברט דה נירו בתפקיד המפלצת של פרנקנשטיין. בסרט האנימציה "אלווין והצ'יפמאנקס פוגשים את פרנקנשטיין" משנת 1999, ד"ר פרנקנשטיין הוא האנטגוניסט הראשי בדיבובו של מייקל בל. בסרט הקולנוע "ואן הלסינג משנת 2004, ויקטור פרנקנשטיין (המגולם על ידי סמואל וסט) נשכר על ידי הרוזן דרקולה כדי ליצור את המפלצת על מנת שדרקולה ישתמש בה כדי להביא את צאצאיו לחיים. כאשר פרנקנשטיין מסרב, דרקולה הורג אותו. בסרט העצמאי משנת 2004 "פרנקנשטיין" תומאס קרצ'מן מגלם דמות המכונה "ויקטור הליוס", המבוססת על ויקטור פרנקנשטיין. הליוס משתמש במחקר שלו כדי להאריך את חייו עד לימינו-אנו, וממשיך בניסויים שלו ליצור חיים במטרה להחליף את האנושות ביצורים שלו. המפלצת המקורית שיצר יוצאת כנגדו, על מנת לעצור אותו. במיני-סדרה משנת 2004 "פרנקנשטיין" של הולמרק מככבים אלק ניומן ולוק גוס בתור ד"ר פרנקנשטיין ומפלצתו, בהתאמה. בסרט הטלוויזיה הבריטי "פרנקנשטיין" משנת 2007 מופיעה דמותה של ויקטוריה פרנקנשטיין. במקום ליצור את המפלצת מחלקי גופות, היא משתמשת בתאי גזע, בכוונה כדי להציל את בנה הגוסס. עם זאת, הניסוי משתבש והיצור בורח. כאשר פרנקנשטיין מוצאת את המפלצת, היא בוחרת לאהוב אותו בשל הקשר לבנה המת. ויקטור פרנקנשטיין מופיע בקצרה בסרט "אני, פרנקנשטיין" משנת 2014, בגילומו של אדן יאנג. בסרט "ויקטור פרנקנשטיין" משנת 2015, את דמותו של ויקטור פרנקנשטיין מגלם ג'יימס מק'אבוי. בגרסה זו, הוא מציל את איגור (דניאל רדקליף) - בעבר גיבן חסר שם מקרקס שהרשים את ויקטור בכישוריו הרפואיים - כדי לגייס אותו כשותפו ליצירת חיים. ויקטור פרנקנשטיין מוזכר כיוצרו של הרמן מונסטר בסדרת הטלוויזיה "The Munsters" ‏(1964-1966), אך הוא עצמו אינו מופיע בסדרה. בפרק משנת 1966 הוצג צאצו של ויקטור פרנקנשטיין, שנקרא ויקטור פרנקנשטיין הרביעי (בגילומו של ג'ון אבוט). בפרק פתיחת העונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: הדור הבא", גאינן (בגילומה של וופי גולדברג) רומזת לוסלי קראשר שהיא מכירה באופן אישי את ד"ר פרנקנשטיין. בפרק השביעי של סדרת האנימציה האמריקאית "The World's Greatest SuperFriends" (אנ'), שנקרא "The Superfriends Meet Frankenstein", מוצגת דמותו של ד"ר פרנקנשטיין (בדיבובו של סטנלי ראלף רוס), המוצג כנכד-נינו של ד"ר פרנקנשטיין המקורי, שממשיך את "המסורת המשפחתית" של יצירת מפלצות. ד"ר פרנקנשטיין נעזר בעוזר בשם גור (בדיבובו של מייקל בל), שמראהו דומה לזה של איגור (עוזרו של ד"ר פרנקנשטיין המקורי), והוא יוצר מפלצת משלו כדי לנקום בתושבי טרנסילבניה על מה שעשו לאביו. חבורת "חברי העל" (הכוללת, בין השאר, את סופרמן, וונדר וומן, באטמן ורובין) נקראת להצלתם. ויקטור פרנקנשטיין מופיע בפרק של סדרת האנימציה "הרובוטריקים", "Autobot Spike", בדיבובו של פרנק ולקר. סדרת הטלוויזיה ההומוריסטית "דודתו של פרנקנשטיין" (אנ') מציגה את ד"ר פרנקנשטיין כשהוא יוצר מפלצת טיפוסית של פרנקנשטיין. בדומה לעיבוד הקולנועי משנת 1931 של סרטי יוניברסל, שונה שם הדמות, והיא קרויה הנרי פרנקנשטיין (בגילומו של בולק פוליבקה). בסדרת הדרמה-פנטזיה "עד עצם היום הזה" של רשת ABC האמריקאית, ד"ר פרנקנשטיין (בגילומו של דייוויד אנדרס), הוא אחד מהדמויות הרבות שמגיעות אל העיירה הבדיונית סטוריברוק, שבמדינת מיין. בסדרה הוא מכונה ד"ר וייל (על שמו של הבמאי ג'יימס וייל), והוא משמש כדמות אורחת שחוזרת לאורך הסדרה. הוא עובד בבית החולים המקומי, ואחראי על יצירת גרסה משלו למפלצת, כאשר הוא מנסה להשיב לחיים את אחיו המת, גרהרדט. סדרת האנימציה של ‏Adult Swim‏ "Mary Shelley's Frankenhole" (אנ') מציגה את ד"ר ויקטור פרנקנשטיין (בדיבובו של ג'ף ב. דייוויס) ודמויות אחרות, הן מהרומן "פרנקנשטיין" והן מסרטי אימה קלאסיים אחרים. פרנקנשטיין מתואר כנרקיסיסט ששתה נסיוב מאריך חיים, והוא חי למשך יותר מאלף שנים. הוא פיתח את הטכנולוגיה לחיבור הכפר שלו לנקודות זמן שונות, הנקראות פרנקנהולס, המאפשרות לאנשים שונים מההיסטוריה לבצע מסע בזמן ולבקר אותו. סדרת הטלוויזיה משנת 2014 "פני דרדפול" של רשת שואוטיים מציגה את ד"ר ויקטור פרנקנשטיין (בגילומו של הארי טרדוויי) כעובד צעיר בחדר מתים באנגליה בסוף המאה ה-19. הוא יוצר את המפלצת שלו "קאליבן" (בגילומו של רורי קיניר) על ידי הצמדת גופה למערכת של מעגלים והעברת חשמל דרכה במהלך סופת ברקים. בניגוד לעיבודים אחרים, ויקטור יוצר שתי מפלצות נוספות: "פרוטאוס" (בגילומו של אלכס פרייס) ו-"לילי" (בגילומה של בילי פייפר). בשנת 2007 הוצג באוף ברודוויי מחזמר בשם "פרנקנשטיין - מחזמר" (אנ'), המציג את ויקטור פרנקנשטיין כסטודנט צעיר ותמים. בשנת 2011 עלה לראשונה בתיאטרון המלכותי הלאומי המחזה "פרנקנשטיין" (אנ') מאת ניק דיר בבימויו של זוכה פרס האוסקר דני בויל, בכיכובם של בנדיקט קמברבאץ' וג'וני לי מילר, שגילמו לסירוגין את המפלצת ואת יוצרה. ההצגה זכתה בפרסים רבים ולשבחים רבים מצד המבקרים והקהל. שתיים מההופעות צולמו ונערכו יחדיו לשידור בבתי קולנוע ברחבי העולם, כחלק ממיזם "National Theatre Live programme".‏ עוד בשנת 2011, הוצג עיבוד של הרומן למחזמר בשם "Frankenstein's Wedding: Live in Leeds" בפני קהל של 12,000 איש בקירקסטל אבי שבלידס. ההפקה הזו שילבה צילומים שצולמו לפני ההופעה, והתמקדו בעיקר בד"ר פרנקנשטיין (בגילומו של אנדרו גובר) וביצירתו של היצור, כאשר ההצגה החיה התמקדה בעיקר בחתונה של ד"ר פרנקנשטיין עם ליז (בגילומה של לייסי טרנר), ובסופו הטראגי. עוד כיכבו בהפקה הזו: מארק ויליאמס בתפקיד אלפונס פרנקנשטיין, ודייוויד היירווד בתפקיד היצור. הצגה זו שודרה בשידור חי ב-BBC Three ב-9 במרץ. ויקטור פרנקנשטיין מופיע במשחק הרפתקה ממוחשב משנת 1995 בשם "Frankenstein: Through the Eyes of the Monster"; את דמותו של ד"ר פרנקנשטיין גילם טים קארי, בצילומי לייב אקשן המשולבים בגרפיקה הממוחשבת של המשחק. במשחק המחשב "Castlevania: Lords of Shadow" מוזכרת מספר פעמים דמותו של "פרידריך פון פרנקנשטיין", ככל הנראה אנלוגיה לוויקטור פרנקנשטיין או אב קדמון שלו. ויקטור פרנקנשטיין הוא אחת הדמויות הראשיות של משחק המחשב היפני "Code: Realize − Guardian of Rebirth" (אנ'). סדרת רשת של PBS משנת 2014 בשם "Frankenstein, M.D.", שנוצרה על ידי אולפני PBS Digital ו- Pemberley Digital, מתמקדת בוויקטוריה פרנקנשטיין, סטודנטית לרפואה שנחושה להוכיח את עצמה בתחומה. בסדרה זו הוחלפו מגדרי חלק מהדמויות, כפי שהופיעו במקור הספרותי, למשל: אליזבת הופכת לאלי לוונצה והנרי הופך לרורי קלרוול. בשנת 2016, הבלט המלכותי ובלט סן פרנסיסקו הפיקו יחד עיבוד לרומן של מרי שלי. את ההפקה הזו יצרו ליאם סקרלט (כוריאוגרפיה), לואל ליברמן (מוזיקה), ג'ון מקפרלן (עיצוב תפאורה), דייוויד פין (תאורה) ופין רוס (עיצוב הפקה). הופעת הבכורה העולמית התקיימה בקובנט גארדן ב-4 במאי 2016. בסן פרנסיסקו עלתה ההפקה ב-17 בפברואר 2017. מדיה וקבצים בנושא ויקטור פרנקנשטיין בוויקישיתוף ויקטור פרנקנשטיין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Original text (אורכב 05.01.2018 בארכיון Wayback Machine) on Gallica. Douthwaite, Julia V.; Richter, Daniel. "The Frankenstein of the French Revolution: Nogaret's automaton tale of 1790". European Romantic Review. 20. Shelley, Mary. Frankenstein; or, The Modern Prometheus Chapter 1 (first sentence) Sandy, Mark (2002-09-20). "Original Poetry by Victor and Cazire". The Literary Encyclopedia. The Literary Dictionary Company. ארכיון מ-2006-11-08. נבדק ב-2007-01-02. "Percy Bysshe Shelley (1792–1822)". Romantic Natural History. Department of English, Dickinson College. ארכיון מ-2006-08-16. נבדק ב-2007-01-02. "Journal 6 December – Very Unwell. Shelley & Clary walk out, as usual, to heaps of places...A letter from Hookham to say that Harriet has been brought to bed of a son and heir. Shelley writes a number of circular letters on this event, which ought to be ushered in with ringing of bells, etc., for it is the son of his wife." Quoted in Spark, 39. Once Upon a Time - Behind the Magic, Titan Books, London, October 2013, p. 162. Facsimile by Google Books. "Archived copy". ארכיון מ-2017-04-15. נבדק ב-2017-07-27. {{cite web}}: (עזרה) "National Theatre Live programme / Broadcasts - FRANKENSTEIN - with Benedict Cumberbatch & Jonny Lee Miller - (directed by Danny Boyle)". National Theatre Live. 2013. אורכב מ-המקור ב-6 בספטמבר 2013. נבדק ב-11 בספטמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) Noble Wolf (10 ביולי 2011). "Castlevania: Lords of Shadow The Movie Episode 10" – via YouTube. {{cite web}}: (עזרה) "Frankenstein — Productions — Royal Opera House". www.roh.org.uk. ארכיון מ-2017-10-16. נבדק ב-2018-03-28. "San Francisco Ballet - Production". www.sfballet.org. ארכיון מ-2018-03-29. נבדק ב-2018-03-28.