laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלבורוזי

אלברטו דאסקולה (באיטלקית: Alberto D'Ascola; נולד ב-4 ביולי 1977) הידוע בשם הבמה אלבורוזי (Alborosie), הוא זמר רגאיי ג'מייקני ממוצא איטלקי. נולד וגדל בעיר מרסלה שבסיציליה, אביו היה שוטר ואמו עקרת בית. בילדותו עקרה משפחתו לצפון איטליה, תחילה למילאנו, ולאחר מכן לבולטיארה (Boltiere) שבברגמו, לומברדיה. בשנת 1993 כשהוא בן 15, הקים יחד עם הגיטריסט פאביו "סר" מריגו, את להקת "Reggae National Tickets". הלהקה הושפעה מלהקות רגאיי איטלקיות שפעלו באותה העת כפיטורה פרסקה (Pitura Freska), אפריקה יונייט (Africa Unite) ופוסה 99 (99 Posse), ומאמנים ג'מייקנים כבוב מארלי והוויילרס. להקת Reggae National Tickets הוציאה חמישה אלבומים, השתתפה בפסטיבל רגאיי סאמפסט, מפסטיבלי הרגאיי החשובים בעולם המתקיים מדי שנה במונטיגו ביי, ובפסטיבל רוטוטום סאנספלאש ‏(Rototom Sunsplash) המתקיים בבניקאסים (Benicàssim) ספרד. בשנת 2000 עזב אלבורוזי את להקת "רגאיי נשיונל טיקט", בשנה שלאחר מכן עקר לקינגסטון, ג'מייקה, והחל לעבוד כמהנדס סאונד וכמפיק. בשנת 2008 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו: "Soul Pirate" ובשנת 2009 הוציא את אלבומו השני: "Escape From Babylon". את שם הבמה שלו בחר אלברטו לאחר שהמקומיים כינו אותו "Borosie" שמשמעותו אידיוט, הוא החליט להפוך את כינוי הגנאי לחיובי, הוסיף את תחילת שמו "אלברטו" לבורוזי, וכך נולד הכינוי "אלבורוזי". בין להיטיו הגדולים השירים: "Rastafari Anthem"‏, "Kingston Town", ו-"Call Up Jah". בשנת 2011 היה אלבורוזי לאמן הלבן הראשון שזכה במקום הראשון בפרס M.O.B.O.‏ (Music of Black Origin), בקטגוריית זמר הרגאיי הטוב ביותר. ביולי 2013 הופיע אלבורוזי בישראל כחלק ממסע ההופעות האירופי שלו. רשימת אלבומי הסולו של אלבורוזי: Soul Pirate‏ (2008) Escape From Babylon‏ (2009) Escape From Babylon to the Kingdom of Zion‏ (2010) Dub Clash‏ (2010) Specialist & Friends‏ (2010) 2 Times Revolution‏ (2011) Sound the System‏ (2013) Dub the System‏ (2013) Specialist Presents Alborosie & Friends‏ (2014) Soul Pirate Deluxe Remastered Edition‏ (2015) מדיה וקבצים בנושא אלבורוזי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלבורוזי אלבורוזי, ברשת החברתית פייסבוק אלבורוזי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלבורוזי, ברשת החברתית אינסטגרם אלבורוזי, סרטונים בערוץ היוטיוב אלבורוזי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלבורוזי, באתר ספוטיפיי אלבורוזי, באתר AllMusic (באנגלית) אלבורוזי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלבורוזי, באתר דיזר אלבורוזי, באתר Discogs (באנגלית) אלבורוזי, באתר Songkick (באנגלית) אלבורוזי, באתר Genius אלבורוזי, באתר בילבורד (באנגלית) אור ברנע, זמר הרגאיי אלבורוזי יופיע בישראל, באתר ynet, 23 ביוני 2013
מיקה בז'ז'ינסקי

מיקה בז'ז'ינסקי (באנגלית: Mika Brzezinski; נולדה ב-2 במאי 1967) היא מנחת טלוויזיה, סופרת ועיתונאית אמריקאית. מגישה במשותף את תוכנית הבוקר היומית "Morning Joe" (אנ') ברשת MSNBC, לצד חבר בית הנבחרים הרפובליקני לשעבר והמנחה ג'ו סקרבורו, שאליו מאוחר יותר נישאה. מיקה בז'ז'ינסקי נולדה בניו יורק, בתו של זביגנייב בז'ז'ינסקי, יליד פולין ומומחה למדיניות חוץ ששימש כיועץ לביטחון לאומי לנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר. אמה ילידת שווייץ ואזרחית צ'כיה, בתה של אחייניתו של אדווארד בנש. בעת לידתה של מיקה לימד אביה באוניברסיטת קולומביה, אך בסוף שנת 1976 עברה המשפחה להתגורר בפרוור של וושינגטון עקב עבודתו של אביה כיועץ לביטחון לאומי לנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר. היא סיימה את לימודיה בקולג' ויליאמס שבמערב מסצ'וסטס, שם למדה אנגלית, לאחר שעזבה את לימודיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. היא החלה את הקריירה העיתונאית שלה כעוזרת בתוכנית הבוקר של רשת ABC‏ "This Morning" ב-1990. אולם שנה לאחר מכן פוטרה בז'ז'ינסקי, ועברה לעבוד בערוץ מקומי המקושר לפוקס בהרטפורד שבקונטיקט. במהרה התקדמה בשורת תפקידיה מעורכת וכתבת זוטרה למנחה בכירה. לאחר מכן עברה לערוץ המקושר ל-CBS בהרטפורד והתקדמה עד למנחת תוכנית הבוקר של הערוץ ב-1995. ב-1997 עזבה את תפקידה לטובת מעבר לערוץ החדשות של CBS, שם שימשה כמנחה וככתבת בתוכנית חדשות הלילה "Up to the Minute". ב-2000 לקחה הפסקה קצרה מ-CBS, כשעברה לעבוד ברשת המתחרה MSNBC כמנחה משותפת בתוכנית המשודרת בשעות אחר הצהריים. בספטמבר באותה שנה חזרה בז'ז'ינסקי לרשת CBS ככתבת, ובעת זו זכתה לסקר בשידור חי את התרחשות פיגועי 11 בספטמבר. היא דיווחה בשידור ישיר כאשר הבניין הדרומי במרכז הסחר העולמי קרס. בתפקידה האחרון ברשת CBS, שימשה ככתבת חדשות, מנחה מחליפה וכמנחה לקטעי חדשות מתפרצות. היא שימשה גם כפרשנית בתוכנית הרשת "60 דקות". בשנת 2007 חזרה בז'ז'ינסקי לעבוד ברשת MSNBC, הנחתה דיווחי חדשות בשעות פריים טיים, וכן מילאה תפקידים שונים כמנחה מחליפה בתוכניות חדשות בערוץ. היא גם הגישה דיווחים לחדשות הלילה של NBC וכמנחה בתוכניות הבוקר של סוף השבוע. במאי 2007 התפטרה מתפקידיה בשתי תוכניות אלו לטובת השקת תוכנית חדשה בשעות הבוקר המוקדמות, "Morning Joe", בו תשמש כמנחה ראשית במשותף עם ג'ו סקרבורו. בתוכנית עולה לעיתים השתייכותה של בז'ז'ינסקי כדמוקרטית בעת שסקרבורו הוא רפובליקני, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הראשון של פלורידה בשנים 1995–2001. אביה, זביגנייב בז'ז'ינסקי, משמש לעיתים רבות כפרשן בתוכנית. בז'ז'ינסקי התגרשה מבעלה ביוני 2016, והיא אם לשתי בנות. בתחילת 2017, במהלך טיול לאנטיבס, צרפת, התארסה ברזז'ינסקי עם מנחה הטלוויזיה שלצידה ג'ו סקרבורו. הזוג התחתן ב-24 בנובמבר 2018 בוושינגטון, די.סי, בטקס שהונחה על ידי אלייז'ה קמינגס. היא כתבה שני ספרים, אשר יצאו ב-2010 וב-2011 בהתאמה. הראשון הוא "All Things at Once" והשני נקרא "Knowing Your Value: Women, Money and Getting What You're Worth". אתר האינטרנט הרשמי של מיקה בז'ז'ינסקי מיקה בז'ז'ינסקי, ברשת החברתית פייסבוק מיקה בז'ז'ינסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מיקה בז'ז'ינסקי, ברשת החברתית אינסטגרם מיקה בז'ז'ינסקי, ברשת החברתית LinkedIn מיקה בז'ז'ינסקי, ברשת החברתית Goodreads ביוגרפיה באתר MSNBC מנחת הטלוויזיה שטראמפ לעג לה: מדאיג שכל כך קל להשפיע על הנשיא, באתר הארץ, 30 ביוני 2017
אפסילון

אֶפְּסִילוֹן (אות גדולה: Ε, אות קטנה: ε) היא האות החמישית באלפבית היווני. בספרות יווניות היא מסמלת את המספר 5 וזהו גם שוויה. היא נכתבת: E     ϵ     ε {\displaystyle \!\,\mathrm {E} \ \ \epsilon \ \ \varepsilon } יש להבדיל בין ε {\displaystyle \varepsilon } – אפסילון קטנה, לבין E {\displaystyle {\mathcal {E}}} – האות הלטינית E בכתב יד. האות התפתחה לאות הלטינית E ולאות הקירילית Е. האות   ε {\displaystyle \ \varepsilon } מופיעה כאחת מן הכתובות בדלפי. אודות כתובת זו כתב פלוטרכוס את החיבור "על האפסילון בדלפי". בתורת החשמל מסמל ε 0 {\displaystyle \varepsilon _{0}} את מקדם הדיאלקטריות, והאות ε {\displaystyle \varepsilon } מייצגת את הכוח האלקטרו-מניע. בחשבון אינפיניטסימלי מקובל לסמל ב-   ε {\displaystyle \ \varepsilon } את רדיוס הסביבה של נקודה כלשהי, שיכול להיות "מספר ממשי קטן כרצוננו", ומשמש לדוגמה בהגדרת מושגי הגבול והרציפות. במתמטיקה, ε {\displaystyle \varepsilon } הוא סימן לוי-צ'יוויטה. במדעי המחשב, ε {\displaystyle \varepsilon } הוא "המילה הריקה" בביטויים רגולריים. במכניקה, ε {\displaystyle \varepsilon } מייצג עיבור. באסטרונומיה, אפסילון הוא שמה של הטבעת הגדולה ביותר של אורנוס. באסטרונומיה, האות מסמלת את הכוכב החמישי בעוצמתו במערכת כוכבים. ב"עולם חדש מופלא", ספרו הדיסטופי של אלדוס האקסלי, האות אפסילון מייצגת את המעמד הנמוך ובעל האינטליגנציה הנמוכה ביותר. בשימוש גם בסטטיסטיקה - בנושא של שגיאת האמידה או טעות האמידה. בפיזיקה וכימיה, אפסילון משמש במשוואת חוק בר-למברט כמקדם בליעת אור במעבר דרך נוזל, של החומר הבולע. האי אפסילון (פירושונים) - איים בשם זה. מדיה וקבצים בנושא אפסילון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בז'ז'ינסקי

בז'ז'ינסקי (בפולנית: Brzeziński) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... זביגנייב בז'ז'ינסקי – מדינאי אמריקאי ממוצא פולני, שימש כיועץ לביטחון לאומי של ארצות הברית מיקה בז'ז'ינסקי – מנחת טלוויזיה, סופרת ועיתונאית אמריקאית, בתו של זביגנייב מרק בז'ז'ינסקי (אנ') – דיפלומט אמריקאי, בנו של זביגנייב תדאוש בז'ז'ינסקי (אנ') – דיפלומט פולני, אביו של זביגנייב
גופמן

גופמן הוא שם משפחה שהוא ההגייה הרוסי של השם הופמן. האם התכוונתם ל... ארווינג גופמן (Goffman) - סוציולוג יהודי אמריקאי יליד קנדה פבל גופמן – מתעמל ישראלי רומן גופמן – איש צבא ישראלי אחר מחכים לגופמן (Guffman) - סרט קומדיה מוקומנטרי הופמן
בייז'ון

בייז'ון (בפולנית: Bieżuń; ביידיש: ביעז'ון) היא עיירה במחוז ז'ורומין שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. התיעוד הראשון ליישוב, השוכן על גדת נהר וקרה (Wkra), הוא מהמאה ה-14, ובשנת 1406 הוענקו לו זכויות עיר. במהלך המאה ה-15 נהרסה העיירה מפלישות המסדר הטבטוני. העיירה השתקמה והתפתחה במאה ה-16, אז נקבעו בה ירידים עונתיים, והוקמו בה בתי מלאכה לאריגת צמר ופשתן. בדצמבר 1806 נערך בעיירה קרב בין כוחותיו של נפוליאון בונפרטה ובין גייסות פרוסיה, שהסתיים בניצחון הצרפתים. בראשית המאה ה-19 הוקם בעיירה בית חרושת לטקסטיל. זכויות העיר ניטלו מהיישוב בידי הרוסים בשנת 1869, והושבו לו רק בשנת 1994. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מאמצע המאה ה-18, ואלו עסקו בה תחילה בפונדקאות וברוכלות. תחילה השתייכו יהודי העיירה לקהילת שרפץ, אך מסוף המאה ה-18 נעשתה הקהילה במקום לעצמאית, תוך הקמת בית מדרש וקידוש בית עלמין. במהלך מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיירה מפרעות הקוזקים, וכאשר נכבשה העיירה בידי הגרמנים בשנת 1915, נלקחו יהודים רבים בה לעבודות כפייה, והוטלו על הקהילה המקומית מיסים כבדים. בשנת 1920, במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, החלו חיילי הצבא האדום להחרים רכוש יהודי בעיירה. קהילת העיירה השתקמה באמצעות מוסדות עזרה הדדית ובסיוע הג'וינט. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, שיוצגה בידי פועלי ציון, הציונים הכלליים והמזרחי, והוקמו בה סניפים של החלוץ ושל ויצו. כמו כן, פעלו בעיירה חסידויות גור, אלכסנדר וטריסק. בעיירה פעלו בית תרבות יהודי ובתי ספר יהודיים. בשנים אלה נמנו בעיירה כ-780 יהודים, מתוך כ-2,340 תושבים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה בידי מטוסים גרמניים, ורבים מתושביה היהודים ניסו להימלט מזרחה, אך בשל ניתוק הדרכים, נאלצו לשוב אליה. ב-4 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום החלו חיילי הורמכט להתעלל ביהודי המקום, תוך גזיזת זקנים, ולחטוף יהודים לעבודות כפייה. ב-11 בנובמבר 1939, לאחר סיפוח האזור לרייך השלישי, צוו יהודי העיירה להתרכז בכיכר המרכזית בה, ואנשי משטרה גרמנים העלו אותם על עגלות, וגירשו אותם מן העיירה. יהודי העיירה הגיעו לערים מלאווה, צ'חאנוב ופלונסק, ומקצתם לוורשה, וגורלם במקומות אלו היה כגורל יתר היהודים בהם. מקהילת העיירה שרדו את השואה בודדים. מדיה וקבצים בנושא בייז'ון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בייז'ון ספר יזכור לקהילת בייז'ון, בספריית העיר ניו יורק בייז'ון באתר מרכז מורשת יהדות פולין "בייז'ון", באתר השטעטל הווירטואלי "בייז'ון", באתר JewishGen (באנגלית)
דוב ים חואן פרננדס

דוב ים חואן פרננדס (שם מדעי: Arctocephalus philippii) הוא מין של דוב ים החי באיי חואן פרננדס הקרובים לחופי צ'ילה והוא אחד מדובי הים הקטנים ביותר. בעבר היה המין בסכנת הכחדה חמורה עקב ציד ועלה חשש שנכחדו, עד שנמצאה קבוצה קטנה ששרדה באיי חואן פרננדס. מאז הופסק הציד האינטנסיבי והוכרז כבלתי חוקי השתפר מצבם ונכון לשנת 2002 הוערך מספרם בכ-12,000 פרטים. מקור שמם הוא על שם מגלה הארצות ממוצא ספרדי חואן פרננדס, אשר גילה את האיים להם העניק את שמו ב-1574 ובקרבתם נתגלו לראשונה. לדובי הים כמו רוב מיני האוטריים, הבדלים גדולים בין שני הזוויגים - בעוד שהזכר ענקי, שופע שיער ולוחמני הנקבות קטנות, רכות וכמעט עירומות משיער ועסוקות בטיפול בצאצאים. לדובי הים של חואן פרננדס סנפירים קצרים יחסית אך גוף חזק ומגושם על היבשה. לזכרים יש רעמה עשירה וגסה בצבע חום כהה עד שחור כמו צבע גוף הזכרים והיא גולשת מהראש עד לכתפיים (הם גם בעלי שערות צהובות או בהירות יותר ברעמה). יש להם חוטם מחודד המכיל שיניים חדות והם קולניים ביותר ומחבבים מריבות טריטוריאליות על הרמון הנקבות. זכר גדול יכול להגיע למשקל 146 ק"ג ואורכם 150–200 ס"מ. הנקבות כהות מאוד, אך קטנות בהרבה ובעלי חזה וראש קטנים וחלשים הרבה יותר. משקל הנקבות הממוצע מגיע ל-50 ק"ג ואורכם עד 240 ס"מ (ארוכות יותר מהזכרים). שני הזוויגים הם שחיינים טובים והם צדים מיני דגים החיים באוקיינוסים, בעיקר סרדינים, עפיאנים ובקלה. הם עצמם נטרפים על ידי 2 טורפים גדולים: קטלן ועמלץ לבן. מדיה וקבצים בנושא דוב ים חואן פרננדס בוויקישיתוף דוב ים חואן פרננדס, באתר ITIS (באנגלית) דוב ים חואן פרננדס, באתר NCBI (באנגלית) דוב ים חואן פרננדס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דוב ים חואן פרננדס, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) דוב ים חואן פרננדס, באתר GBIF (באנגלית) דוב ים חואן פרננדס באתר הרשימה האדומה של IUCN
סמור קולומביאני

סמור קולומביאני (שם מדעי: Mustela felipei) הוא מין של סמור מוארך החי באמריקה הדרומית באזורים קטנים במדינת קולומביה (וגם מעט באקוודור) ומכאן שמו. לא ברור להיכן תפוצתו מגיעה אבל היא יותר רחבה ממה שנראה היה לחוקרים בהתחלה. הוא חי ביערות עננים בגובה 1,100 - 2,700 מ' לאורך הגבול עם האנדים. עם זאת כריתת היערות פוגעת בו וכיום מצב השימור שלו הוא "פגיע". באזורים נמוכים יותר הוא מעדיף אזורי מים, נהרות, אגמים ובריכות שונות שם הוא מחפש טרף קטן. אורכו הממוצע 22 ס"מ והזנב 11.5 ס"מ ומשקלו 120-150 גרם. הוא אחד מהמינים הקטנים ביותר במשפחתו והוא דומה מאוד להרמין, אך שונה ממנו בזנבו היותר ארוך והשחור בקצה וכן בחזהו הצהוב. הוא בעל שיניים חדות ורגליים דקות וקצרות והוא מומחה בריצה וטיפוס. הוא גם בעל פרווה עבה שמשכה בעבר ציידים, אך כיום הוא איננו בסכנת ציד גדולה. עם זאת, כפות הרגליים שלו חסרות שיער, מה שמסייע לו בשחייה. הוא צייד הטורף בעיקר דגים וחיות מימיות אחרות וגם צד יונקים יבשתיים על הגדה. הוא שוחה במים על ידי נפנוף של הגפיים. מדיה וקבצים בנושא סמור קולומביאני בוויקישיתוף סמור קולומביאני, באתר ITIS (באנגלית) סמור קולומביאני, באתר NCBI (באנגלית) סמור קולומביאני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סמור קולומביאני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור קולומביאני, באתר GBIF (באנגלית) סמור קולומביאני באתר הרשימה האדומה של IUCN
סמור האמזונאס

סמור האמזונאס (שם מדעי: Mustela africana) הוא מין של סמור החי אך ורק ביערות האמזונאס. שמו המדעי מטעה כיוון שאיננו חי באפריקה כלל. זהו סמור חום בעל בטן לבנה ופס חום לאורך החזה. אורכו הממוצע 25-38 ס"מ ואורך הזנב 20–99 ס"מ. הסמור נחבא מאוד אל הכלים ולא ידוע עליו הרבה. הוא צייד שטורף יונקים קטנים כמו עכברים או עופות ביערות וחי כנראה בין העצים ולא על קרקע היער. לסמור מצב שימור טוב ואיננו בסכנת הכחדה כרגע. לסמור האמזונאס שני תת-מינים: M. a. africana M. a. stolzmanni מדיה וקבצים בנושא סמור האמזונאס בוויקישיתוף סמור האמזונאס, באתר ITIS (באנגלית) סמור האמזונאס, באתר NCBI (באנגלית) סמור האמזונאס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סמור האמזונאס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור האמזונאס, באתר GBIF (באנגלית) סמור האמזונאס באתר הרשימה האדומה של IUCN סמור האמזונאס באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קו פרשת המים

קַו פָּרָשַׁת הַמַּיִם הוא קו דמיוני המפריד בין שני אגני ניקוז. קו פרשת המים עובר לרוב בשיא הטופוגרפי של האזור, וממנו מתפלגת זרימת המים לשני צידיו. קו פרשת המים העליון הוא הקו המפריד את הנגר העילי, כלומר המים הזורמים על פני השטח, לשני אגני ניקוז שונים. קו פרשת המים העליון מושפע מהמבנה הטופוגרפי של פני השטח. קו פרשת המים התחתון מפריד את הנגר התחתי, כלומר המים המחלחלים בקרקע וזורמים מתחת לפני השטח. קו פרשת המים התחתון מושפע מהמבנה הגאולוגי של שכבות הסלע בעומק הקרקע. קו פרשת מים מקומי הוא קו העובר על גב שלוחה או רכס הרים המפרידים בין שני ערוצים ובין אגני הניקוז שלהם. "קו פרשת המים הארצי" הוא קו פרשת המים המחלק את ארץ ישראל לאורכה, ומפריד בין מי הגשמים המתנקזים דרך נחלי ישראל לכנרת ולים המלח ולערבה במזרח, ובין אלו המתנקזים לים התיכון במערב ולים סוף בדרום. הקו נמתח מגבול סיני בסביבות הר רמון, לאורך שדרת ההר המרכזית – יהודה, בנימין הרי השומרון ובצפון עובר בהרי נצרת, הר מירון עד ברעם בגבול לבנון. בצפון עובר קו פרשת המים הארצי במרכז בקעת בית נטופה, וחלקה המזרחי (שאינו מתנקז לים) מוצף בחורפים גשומים. לאורך קו פרשת המים הארצי עוברות דרכים עתיקות, ובהן "דרך האבות", ולאורכו צמחו ערים חשובות מהעתיקות בארץ ישראל - שכם, ירושלים, בית לחם וחברון. התנאים הטופוגרפיים של במת ההר הם שאיפשרו מעבר נוח של דרכים והתפתחות יישובים עירוניים. העיר העתיקה בירושלים ממוקמת בסמוך לקו פרשת המים הארצי, אך מעט ממזרח לו. גיא בן הינום, שהוא יובל של נחל קדרון, מפריד בין העיר העתיקה בירושלים לבין קו פרשת המים הארצי. קו פרשת המים הארצי מקיף את העיר העתיקה מצפון וממערב: הר הצופים, רחוב בר-אילן, רחוב יפו מהכניסה לעיר ועד לשוק מחנה יהודה, שכונת נחלאות, רח' קינג ג'ורג', רח' קרן היסוד, גבעת התנ"ך ודרך חברון. הסיבוב של קו פרשת המים הארצי סביב העיר העתיקה, הוא שיוצר את הנוף של "ירושלים הרים סביב לה" (תהילים קכ"ה, ב'). בתכנון העיר נקבע המושג "האגן החזותי של העיר העתיקה", המתייחס לכל האזורים הצופים אל העיר העתיקה, ולשמירה על מבטים פתוחים מן העיר החדשה לכיוון העיר העתיקה. ב"קו פרשת המים" משתמשים גם כניב, המציין נקודת שיא בזמן, שאחריה לא ישוב המצב לקדמותו. לדוגמה: "גזירות הקיסר אדריאנוס היו "קו פרשת המים" ביחסי היהודים והרומאים בארץ ישראל". מפה פיזית של ישראל, הנחלים, החלוקה לאזורים וקו פרשת המים, באתר "הספרייה הווירטואלית" של מט"ח
ריסנית

רִיסָנִית (שם מדעי: Ciliate) היא קבוצה של חד-תאיים איקריוטיים, המאופיינים באברונים דמויי שערות המזדקרים מהתא ונקראים ריסים או ריסונים (cilia) או ביחיד ריסון (cilium). המבנה של הריסים דומה לשוטון, אך הם קצרים יותר, רבים יותר ונעים בתנועת גל שונה מאשר השוטון. הריסים משמשים לשחייה, זחילה, היצמדות, אכילה ותחושה. הריסניות הן קבוצה חשובה בפרוטיסטים ונפוצה כמעט בכל מקווה מים: שלוליות, נחלים, אגמים, אוקיינוסים או אדמה לחה. במדע מתוארים כ-3,500 מינים שונים כאשר ההערכה היא שהמספר האמיתי קרוב ל-30,000. גודלם נע בין µm‏10 ל-4mm. אחד המינים הנפוצים והמוכרים הוא הסנדלית. כמו רבים מהחד-תאיים האיקריוטיים הריסניות מתרבות הן ברבייה אל-זוויגית, בחלוקה, והן ברבייה זוויגית. הריסניות מציגות דוגמאות ייחודיות בעולם החי של ארגון החומר הגנטי. בתאי הריסניות יש שני גרעינים. הגרעין הקטן, או גרעין הנבט, המכיל את כל החומר הגנטי, ומשמש רק לרבייה זוויגית, והגרעין הגדול, או גרעין הגוף, שהוא יותר גדול והוא מכיל רק את החומר הגנטי הדרוש לפעילות של התא. בכל חלוקה ברבייה אל-זויגית החומר בגרעין הנבט מתחלק במדויק אך בגרעין הגוף חלים שיבושים והפחתות כך שאחרי כמה מאות חלוקות התא מזדקן ותפקודו משתבש. בשלב הזה מתבצעת רבייה זוויגית. גרעין הנבט מתחלק כמו בחלוקת הפחתה לשני גרעינים בעלי סט כרומוזומים יחיד. שני תאי ריסנית נפגשים ומחליפים ביניהם אחד מהגרעינים המופחתים וכך, בצורה דומה ליצורים האחרים, מתקבל אצל כל אחד מההורים גרעין "מופרה" אחד, כאשר כל הורה תורם מחצית מהחומר הגנטי של הצאצא. במקביל, תא הגוף הישן נהרס. לאחר ששני תאי ההורים נפרדים, מתחלק הגרעין המופרה לשני תאים – לתא נבט ולתא גוף חדש אשר החומר הגנטי ה"מיותר" שבו נהרס ונמחק והחומר הנותר מאורגן ומסודר מחדש. נוצרת ריסנית צעירה, ותהליך הרבייה בחלוקה מתחיל מחדש. הרבייה הזוויגית אינה מיועדת להתרבות אלא ליצירת תא גוף חדש. עוד תכונה ייחודית לריסניות היא החלוקה לכרומוזומים. החומר הגנטי בגרעין הנבט מחולק לכרומוזומים אחדים ומופיע בשני עותקים, כמו אצל מרבית היצורים. בגרעין הגוף לעומת זאת הוא מחולק לכרומוזומים רבים, וכל אחד מהם יכול להופיע בעותקים רבים. למין אוקסיטריכה טריפאלאקס (Oxytricha trifallax) יותר מ-20,000 כרומוזומים ומספר העותקים שלהם יכול להגיע עד ל-200,000. אחד המינים המיוחדים הוא הריסנית טֶטְרַהִימֶנָה (Tetrahymena thermophila). לריסנית זו, אין שני מינים זווייגים אלא שבעה זוויגים שונים. כל אחד מהם יכול להתרבות עם כל אחד מהאחרים אך לא עם עצמו. המין של כל צאצא נקבע באופו אקראי לגמרי, ללא שום קשר להורים, ונעשה תוך כדי הסידור החדש של הכרומוזומים שבגרעין הגוף. מדיה וקבצים בנושא ריסנית בוויקישיתוף ריסנית, באתר ITIS (באנגלית) ריסנית, באתר NCBI (באנגלית) ריסנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ריסנית, באתר GBIF (באנגלית) ריסנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ד"ר גל חיימוביץ', הריסנית עם אלפי הכרומוזומים, מכון דוידסון נועם לויתן ויונת אשחר, שבעת המינים של הריסנית, הידען
וולים אנטרטיינמנט

וולים אנטרטיינמנט (באנגלית: Woollim Entertainment, בקוריאנית: 엔터테인먼트 울림) היא חברת תקליטים ובידור דרום קוריאנית שנוסדה בשנת 2003. החברה משמשת כבית לאמנים כמו Nell, אינפיניט ,Rphabet,לאבליז, Jisun, Joo, טייסטי. ולשחקן קים מין-סוק. באוגוסט 2013, החברה התמזגה עם החברה S.M. Culture and Contents Co., Ltd שהיא חברת בת של S.M Entertainment.
פארק המחקר של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין

פארק המחקר של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (באנגלית: Research Park at the University of Illinois at Urbana-Champaign) הוא מתחם מחקר ופיתוח בחלקה הדרום-מערבי של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בעיר שמפיין, אילינוי בארצות הברית. הפארק מהווה מרכז מחקרי לטכנולוגיה עילית וכולל חברות הזנק ומחקר ופיתוח של חברות ממוסדות. למעלה מ-90 חברות פועלות בפארק וביניהן אנהאוזר-בוש, קטרפילר, ג'ון דיר ועוד. פארק המחקר של אוניברסיטת אילינוי משלב אלמנטים עסקיים ואלמנטים מחקריים מתוך אוניברסיטת אילינוי. חוקרים מהאוניברסיטה נעזרים בפארק המחקר כדי לפתח, לייצר ולמסחר פטנטים מדעיים פרי מחקרם. חברות פרטיות מקבלות גישה לכוח העבודה הסטודנטיאלי והמחקרי של האוניברסיטה. מאז הקמתו של הפארק למעלה מ-202 חברות פעלו בשטח המתחם והעסיקו למעלה מ-1,500 עובדים ומתוכם כ-450 סטודנטים מתמחים. תפוקת כח האדם והפעילות המסחרית של הפארק מהווה נדבך חשוב בפיתוח הכלכלה של מרכז אילינוי. תפוקתו הכלכלית של הפארק עומדת על קרוב ל-170 מיליון $. אינקובטור אנטרפרייז וורקס (באנגלית Enterprise Works Incubator) הוא חממה לפיתוח מיזמי הזנק עבור חוקרים, סטודנטים וחברי פקולטה של אוניברסיטת אילינוי. המרכז מנוהל על ידי אוניברסיטת אילינוי ומציע שטח למיזמים שונים הכולל מעבדות, משרדים ושטחי מחקר ופיתוח. בנוסף המרכז מציע למפתחים שירותי ייעוץ שונים הכוללים את תוכנית "יזם הבית" של החממה הכוללת שבעה יזמים מנוסים המאמנים ומדריכים יזמים חדשים. בנוסף מציעה החממה שטח ציבורי המאפשר ליזמים השונים הזדמנויות להתרשת, לשתף רעיונות ולשפר את מוצריהם ביחד. הקמת הפארק אושרה על ידי חבר הנאמנים של אוניברסיטת אילינוי בנובמבר 1999 והנהלתו הורכבה רשמית בחודש מרץ של שנת 2000. אוניברסיטת אילינוי חברה לחברת ההחזקות פוקס\אטקינס אשר חכרה את השטח החקלאי שעליו יועד הפארק מהאוניברסיטה והיא החברה הבונה ומתחזקת את מבני הפארק מאז. הפארק פתח את שערי הבניין הראשון במתחם בשנת 2001 וכיום חולש על שטח של 800 דונם. בשנת 2003 העניקה מדינת אילינוי מענק לאוניברסיטה להקמת חממת אנטרפרייז וורקס לקידום יוזמות הזנק במסגרת פעילות הפארק. הבניין נחנך והחל את פעילותו בשנת 2004. פיתוח הפארק תורם לתקציב מדינת אילינוי 4.1 מיליון$ בכספי מיסים מדי שנה והכנסות המיסים מעלויות הבנייה מאז הקמת הבניין הראשון מוערכת בכ-7.2 מיליון$ נוספים. מספר החברות הפעילות בפארק עלה בהדרגה. בשנת 2013 פתחו אנהאוזר-בוש ודאו כימיקלים מעבדות בפארק. בשנת 2015 קטרפילר, אבווי ואמראן, חברת החשמל המקומית של המערב התיכון, פתחו מעבדות בפארק. מדיה וקבצים בנושא פארק המחקר של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק המחקר של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין פארק המחקר של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
אוגר יער הררי

אוגר יער הררי (שם מדעי: Drymoreomys albimaculatus) הוא מין יחיד בסוגו בתת-משפחת אוגרי העולם החדש החי רק באזורים קטנים של היער האטלנטי בברזיל, במדינות סאו פאולו וסנטה קטרינה ונטען שגם בפרנה. מאז 1992 היו דיווחים על מכרסם כמותו בסאו פאולו, אך הוא לא תואר בטבע עד 2011. נפוץ בעיקר ביערות הגשם של הרי סיירה דה מאר בטווח 1,200-650 מטר, אך תפוצתו אינה סדירה ופגיעה מעט והוא כנראה במצב קרוב לסיכון. הוא קרוב משפחתם של האוגרים והנברנים ונחשב למקורב למין Eremoryzomys polius החי בפרו באזור הרי האנדים. אוגר יער הררי הוא מכרסם בינוני שמשקלו 44-64 גרם, אורכו 1222-139 מ"מ ואורך זנבו 140-175 מ"מ. יש לו בעל פרווה ארוכה בצבע תום עד אדמדם-צהבהב או אפור עם כתמים והבטן לבנה. הוא בעל אצבעות ורודות ארוכות עם שיער חום עליהם והזנב חום ומסתיים בציצה לבנה. למכרסמים אלה גולגולת ושיניים מוארכות מעט ואינם מזכירות אוגרים רגילים. האוזניים קצרות אך העיניים גדולות והוא מומחה בטיפוס. הוא חי רק ביערות ההרריים האטלנטים והוא מעדיף יערות טרופיים אך יכול לחיות בכל מיני סוגי יערות נמוכים יותר. למרות שהם מומחי טיפוס על עצים רוב חייהם הם נמצאים על הקרקע. כנראה שהם מתרבים כל השנה. כמו רוב האוגריים הוא אוכל כל המתבסס בעיקר על זרעים למאכל. מדיה וקבצים בנושא אוגר יער הררי בוויקישיתוף אוגר יער הררי, באתר NCBI (באנגלית) אוגר יער הררי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אוגר יער הררי, באתר GBIF (באנגלית) אוגר יער הררי בfocusingonwildlife אוגר יער הררי באתר הרשימה האדומה של IUCN
מארה פטגונית

מארה פטגונית (שם מדעי: Dolichotis patagonum) היא מין של מארה ממשפחת הקביתיים החיה בדרום אמריקה בפמפס של ארגנטינה וברוב חלקי פטגוניה. היא מין מכרסם צמחוני המזכיר ארנבת והיא בעלת רגליים ארוכות העוזרות לה להימלט מטורפים. למארה קרובת משפחה אחת - מארת צ'אקו. המארה מזכירה ארנבת והיא בעלת אוזניים ארוכות, גפיים ארוכים ורגליים אחוריות חזקות עם 4 טפרים דמויי פרסות ברגליים האחוריות ו-3 בקדמיות. הפרווה רכה וחומה-אדמונית והזנב כמעט בלתי נראה. אורכה של המארה 69-75 ס"מ ומשקלה 8-16 ק"ג. היא קרובת משפחה של הגדול במכרסמים הקפיבארה. אלו הם חיות צמחוניות לגמרי והם ניזונים בעיקר מעשבים הצומחים בפמפס כמו: Chloris, Pappophorum, Trichloris ועוד מינים וכן מפירות וירקות. הם יאכלו גם עשבים מלחים יותר. המארות חיים בקבוצות קטנות העוזרות להם להבחין בטורפים ולברוח בזמן. הטורפים העיקריים הם: פומה, זאב הרעמה, גריזון גדול, חתול הפמפס ושועלים שונים וכן עופות דורסים. מדיה וקבצים בנושא מארה פטגונית בוויקישיתוף מארה פטגונית, באתר ITIS (באנגלית) מארה פטגונית, באתר NCBI (באנגלית) מארה פטגונית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מארה פטגונית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מארה פטגונית, באתר GBIF (באנגלית) מארה פטגונית באתר הרשימה האדומה של IUCN