laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בוב גריפין

רוברט "בוב" גריפין (באנגלית: Robert "Bob" Griffin; נולד ב-24 ביוני 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי, וכיום פרופסור לספרות אנגלית. שיחק בעמדת הגארד וגובהו 1.77 מטר. גריפין נולד וגדל בארצות הברית, למשפחה ממוצא יהודי ואירי. עלה לישראל בתחילת שנות ה-70. הוא אביה של המנחה והדוגמנית הישראלית-אמריקאית בקי גריפין, ושל אחיה הצעיר אורן גריפין, מנישואיו לאריאלה גדסי, רואת חשבון ישראלית ממוצא יהודי-תימני. הוא הגיע לשחק כדורסל בישראל בתחילת שנות ה-70, והצטרף למכבי רמת גן. בהמשך הושאל למכבי פתח תקווה, וחזר לאחר מכן למכבי רמת גן. ב-1975 הצטרף למכבי תל אביב. בעונת 1976/1977 הוא זכה איתה בגביע אירופה לאלופות. באותה עונה הוא זכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל בכדורסל, ובנוסף זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות נוספות. בעונת 1978/79 שיחק עונה נוספת במכבי רמת גן. אולם בתום עונה זו, פרש ממשחק בגיל 29. בשנת 1988 שימש כעוזר-המאמן של אפי בירנבוים במכבי רמת גן. סמוך לתקופה זו שימש בתפקיד בצוות האימון של מכבי תל אביב. לאחר מכן שב לארצות הברית. בשנה זו (1979) השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב וחזר עם משפחתו לארצות הברית. הוא קיבל תואר דוקטור בספרות אנגלית מאוניברסיטת ייל שבארצות הברית. בשנת 1987 שבה המשפחה לישראל. בשנים 2005-1987 שימש כמרצה בחוג לאנגלית של אוניברסיטת תל אביב. משנת 2005 משמש גריפין כפרופסור חבר באוניברסיטת טקסס A&M. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל שחקן, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל ערן סלע, זה א-ב של כדורסלע, באתר של ערן סלע יגאל לב, מחזיקי הגביע בנעלי בית, מעריב, 22 באפריל 1977 שרי ארליך, בוב גריפין, ד"ר בוב גריפין, מעריב, 5 במרץ 1990 ((( Rebecca ))) 🍀 🏀, https://twitter.com/dorothyofisrael, Twitter ((( Rebecca ))) 🍀 🏀, https://twitter.com/dorothyofisrael, Twitter Adam Cailler. "Profile: WHY REBECCA IS ADVOCATE FOR HER HOMELAND". Jewish Telegraph. Becky Griffin (17 במרץ 2016). "A New Documentary Details the Basketball Victory That Put Israel 'On The Map'". Tablet Magazine. {{cite web}}: (עזרה) Dickter, Adam (7 ביוני 2011). "Parade Is Natural Gig For Multicultural Hostess". The New York Jewish Week. {{cite web}}: (עזרה) "טקסט⁨". מעריב. 22 באפריל 1977. {{cite web}}: (עזרה) "כדורסלע – מילון הכדורסל השלם | זה א-ב של כדורסלע". כדורסלע. Michael Bar-Eli and Yair Galily (January 2005). "From Tal Brody to European Champions: Early Americanization and the 'Golden Age' of Israeli Basketball, 1965–1979", Journal of Sport History, 32(3): 401–422. מאמני כל הזמנים, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל בקי גריפין, למה אנחנו חושפות את ההטרדות המיניות בפייסבוק, באתר "ידיעות אחרונות", 15 במרץ 2016
טיפוס, גלישה וחילוץ

טיפוס, גלישה וחילוץ (בראשי תיבות: טג"ח, שמתפרשים גם כטיפוס וגלישת חבלים) הוא פעילות צבאית שלוחמיה מתמחים בהגעה ליעד מהתווך העילי באמצעות טיפוס, פאסט-רופינג, השתלשלות ממסוקים, גלישת מצוקים וסנפלינג. כינוי סלנג נפוץ בישראל ללוחמי טג"ח הוא "קופים", שניתן ללוחמים בשל התמחותם בטיפוס (כמו הקופים בטבע), והוא זה שנמצא בשימוש בקרב כלל כוחות הביטחון, הלוחמים עצמם והציבור הרחב. השימוש ב"קופים" נפוץ מאוד במתארי לוחמה בטרור, בקרב יחידות השתלטות וביחידות שנלחמות בשטח בנוי שם נדרשת פריצה למבנים רבי-קומות, כגון בניין דירות או מגדלי משרדים. מטרת השימוש ב"קופים" היא להפתיע את החמושים במבנה באמצעות כניסה בדרך בלתי-שגרתית. מלבד ריתמת הטיפוס והחבלים, ה"קופים" מצוידים בגרזן טקטי או פטיש במטרה לשבור חלונות, תריסים וסורגים, וחמושים ברימוני הלם על מנת להמם את המטרות ולהשיג יוזמה, ובנשק אישי - לרוב אקדח - על מנת לנטרל את האויבים, ולהגן על עצמם במקרה הצורך. בישראל כל יחידות ההשתלטות, ובראשן הימ"מ של משטרת ישראל, מפעילות "קופים". בצה"ל, בנוסף ליחידות ההשתלטות כגון סיירת מטכ"ל ושייטת 13, ישנם "קופים" גם ביחידה 669 (יחידת החילוץ האווירי), יחידת מגלן, יחידת אגוז, יחידת דובדבן, פלגת סמו"ר של יחידת יהל"ם ויחידת הלוט"ר (שגם מכשירה מדריכי טג"ח). בצה"ל, הכשרת מדריכי ולוחמי טג"ח נעשית במסלול הנמשך עשרה חודשים במסגרת בית הספר ללוחמה בטרור של צה"ל וכולל אימון במכשולי גובה ועומק בעת פעילות מבצעית במגוון סביבות, מסביבה מושלגת ועד לסביבה מדברית. מדור טג"ח, באנציקלופדיה של הטיפוס לילך שובל, ‏על חבל דק, באתר "ישראל היום", 18 בפברואר 2011 (הקישור אינו פעיל) מדריך טג"ח (טיפוס, גלישה, חילוץ) בבית הספר ללוחמה בטרור, באתר "עולים על מדים" ראו למשל באתר הימ"מ של משטרת ישראל. אתר הימ"מ באתר משטרת ישראל.
טירנוזאורים

טירנוזאורים (שם מדעי: Tyrannosauroidea) היא על-משפחה גדולה של דינוזאורים טורפים גדולים שהבולטים מביניהם היו הטירנוזאוריים. דינוזאורים אלה חיו מאמצע היורה עד לסוף הקרטיקון ונכחדו סופית לפני 66 מיליון שנה יחד עם אחרוני הדינוזאורים. הם חיו באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, אירואסיה וגם באוסטרליה. המוקדמים שבבני על-משפחה זו דמו במראם לטרודוניים יותר מאשר לטירנוזאורוס הגדול ואורכם היה גדול רק במעט מאדם בוגר. לאורך השנים הם החלו להתפתח לצורות גדולות ובעלי לסתות חזקות עם נשיכה חזקה ביותר כדי להתמודד עם טרפם - הדינוזאורים הצמחוניים ובעיקר ההדרוזאוריים והצרטופסיים שהלכו וגדלו גם הם. עם זאת רגליהם הקדמיות הלכו וקטנו עד שהסתיימו בזוג אצבעות קטן בידיו של הטירנוזאורוס. הקטן שבבני הקבוצה היה הדילונג שהגיע לאורך 1.2 מטר, אם כי ייתכן שמדובר היה בצעיר שלא הגיע לגודל המלא. הגדול ביותר בקבוצה היה הטירנוזאורוס שהגיע לאורך 12.5 מטרים ולמשקל של 7 טון. סוג ללא מקור Chingkankousaurus סוג דיפלוטומודון (Diplotomodon) - ייתכן שבוטל סוג Teihivenator סוג לבוקניה (Labocania)? סוג בגראטן (Bagaraatan)? משפחה צלורידים (Coeluridae)? משפחה פרוצרטוזאוריים (Proceratosauridae) משפחה סטוקסוזאוריים (Stokesosauridae)? משפחה מגרפטוריים (Megaraptora)? קבוצה Pantyrannosauria סוג אלקטרוזאורוס (Alectrosaurus) סוג Aviatyrannis סוג דילונג (Dilong)? סוג Jinbeisaurus סוג אאוטירנוס (Eotyrannus) סוג מורוס (Moros) סוג Santanaraptor? סוג סוסקיטירנוס (Suskityrannus) סוג טימימוס (Timimus)? סוג Timurlengia סוג Xiongguanlong קבוצה אאוטירנוזאורים (Eutyrannosauria) משפחה דריפטוזאוריים (Dryptosauridae) משפחה טירנוזאוריים (Tyrannosauridae) מדיה וקבצים בנושא טירנוזאורים בוויקישיתוף טירנוזאורים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, Lecture 23 Theropoda II Coelurosauria: Tyrant Kings and Lesser Royals, מתוך הקורס גאולוגיה 104: דינוזאורים, 2021, באתר יוטיוב (באנגלית)
דרשת השבת

דרשת השבת (נקראת גם פירקא) היא דרשה, שנושא המרא דאתרא בענייני הלכה ביום השבת. במהלך השנים נתקנו לה הלכות והנהגות מיוחדות. בארבע שבתות בשנה נהוגות דרשות מרכזיות, העוסקות בענייני החג הסמוך אליהן. המקור לדרשת השבת הוא במדרש אבכיר המובא במדרש ילקוט שמעוני על הפסוקים בספר שמות ”וַיַּקְהֵל מֹשֶׁה אֶת כָּל עֲדַת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וַיֹּאמֶר אֲלֵהֶם אֵלֶּה הַדְּבָרִים אֲשֶׁר צִוָּה ה' לַעֲשֹׂת אֹתָם: שֵׁשֶׁת יָמִים תֵּעָשֶׂה מְלָאכָה וּבַיּוֹם הַשְּׁבִיעִי יִהְיֶה לָכֶם קֹדֶשׁ שַׁבַּת שַׁבָּתוֹן לַה'” (שמות פרק ל"ה, פסוקים א'-ב'): רבותינו בעלי אגדה אומרים: מתחלת התורה ועד סופה אין בה פרשה שנאמר בראשה 'ויקהל' אלא זאת בלבד. אמר הקדוש ברוך הוא: עשה לך קהלות גדולות, ודרוש לפניהם ברבים הלכות שבת, כדי שילמדו ממך דורות הבאים להקהיל קהלות בכל שבת ושבת ולכנוס בבתי מדרשות ללמד ולהורות לישראל דברי תורה, איסור והיתר, כדי שיהא שמי הגדול מתקלס בין בני. מכאן אמרו, משה תקן להם לישראל שיהיו דורשין בענינו של יום: הלכות פסח - בפסח, הלכות עצרת - בעצרת, הלכות החג - בחג, אמר משה לישראל: אם אתם עושים כסדר הזה, הקדוש ברוך הוא מעלה עליכם כאילו המלכתם אותי בעולמי — ילקוט שמעוני פרשת ויקהל רמז ת"ח במדרש מובא שנושא הדרשה הוא בענייני איסור והיתר ובהלכות השבת והחגים. וכך גם מובא באחרונים להלכה. אולם בבית יוסף מתואר המנהג לקרוא במקרא ולדרוש בדברי אגדה, וכך פסק בשולחן ערוך. בתלמוד הבבלי מובאים דברי רבה, שקביעת סעודה בשבת בזמן הדרשה מהווה סיבה לכך שהנוהגים כך יורדים מנכסיהם. כראיה לכך מובא מעשה בשם רבי יוחנן, לפיו משפחה ירושלמית שקבעה את סעודתה "בשבתא" (כאשר על פי הסוגיה - הכוונה לעת הדרשה), "נעקרה". בעקבות זאת, נפסקה ההלכה שאסור לקבוע סעודה בזמן דרשת השבת: ”אחר סעודת שחרית קובעים מדרש לקרות בנביאים ולדרוש בדברי אגדה, ואסור לקבוע סעודה באותה שעה” (שולחן ערוך אורח חיים הלכות שבת סימן ר"צ סעיף ב'). המשנה ברורה הוסיף שקל וחומר שאסור לעשות אז דברים אחרים שאינם מצווה, כמו טיול וכדומה: ”וזהו תוכחת מגולה לאותן האנשים שמטיילין בעת ההיא בשוקים וברחובות. כי אפילו סעודת שבת שהיא מצווה, אסור אז מפני בטול תורה. וכל שכן לטייל ולהרבות אז בשיחה בטלה שאסור”. בקהילות רבות נהגו לערוך דרשה מרכזית בארבע משבתות השנה. דרשות אלו נישאו בדרך כלל על ידי הרב הראשי, והתקבצו אליהן קהל גדול יותר מבשאר שבתות השנה. בשבת שלפני יום הכיפורים, המכונה שבת שובה, הרב נושא דברי מוסר והתעוררות לתשובה; בשבת זכור המקדימה את חג הפורים, ידרוש הרב בגנותו של עמלק, כדי לקיים את מצוות זכירת אשר עשה לישראל בצאתם ממצרים; בשבת שלפני חג הפסח, הנקראת שבת הגדול, הרב ידרוש בהלכות הפסח המרובות ויזהיר את הציבור על ביעור החמץ (לפי כמה פרשנים, כינויה של שבת זו הוא על שם הדרשה, אותה נושא הגדול שבעיר). השבת הקודמת לחג השבועות היא שבת כלה, בה הרב נושא דברים בשבח התורה ומעורר את הקהל ללימודה. הרב אליעזר מלמד, דרשת השבת, באתר פניני הלכה ישעיהו גפני, הפירקא, באתר פשיטא ניסן יואלי, ‏מי שמסרב להגיע לדרשת הרב בשבת – חייב נידוי, באתר "סרוגים", 7 באפריל 2016 הערך "פירקא", באתר המכלול ילקוט שמעוני תורה פרשת ויקהל רמז תח משנה ברורה סימן ר"צ סעיף קטן ו', בשם ב"ח ומגן אברהם. ”ומכאן סמכו בכל תפוצות הגולה להתקבץ בבתי כנסיות לקרות מקרא ולדרוש בדברי אגדה אחר סעודת שחרית” (בית יוסף אורח חיים סימן רצ). שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר"צ, סעיף ב'. תלמוד בבלי מסכת גיטין דף לח עמוד ב משנה ברורה סימן ר"צ סעיף קטן ז'.
מגדל א-ראיה

מגדל א-ראיה (באנגלית: Arraya Tower; בערבית: برج الراية) הוא גורד שחקים בגובה של 300 מטר בעיר כווית סיטי, שבכווית. הבניין היה המגדל הגבוה ביותר בכווית עד הקמת מגדל אל-חמרא ב-2011. ב-19 בינואר 2010, המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH) הודיעה כי מגדל א-ראיה הוא הבניין הרביעי בגובהו שהושלם ב-2009. זהו הבניין ה-128[דרושה הבהרה] ברשימת גורדי השחקים הגבוהים בעולם. מדיה וקבצים בנושא מגדל א-ראיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מגדל א-ראיה Arraya Tower on Emporis.com [1] (הקישור אינו פעיל, 17 באוקטובר 2019) ערך זה הוא קצרמר בנושא כווית ובנושא גורדי שחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לודוויג השני, רוזן הסן התחתית

לודוויג השני, רוזן הסן התחתית (בגרמנית: Ludwig II. von Hessen‏; 7 בספטמבר 1438 - 8 בנובמבר 1471), נקרא בשם לודוויג פרנק, היה רוזן הסן התחתית בין השנים 1458–1471. לודוויג נולד ב-7 בספטמבר 1438, ללודוויג הראשון, רוזן הסן ולאנה מסקסוניה, רוזנת הסן, בתם של פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה וקתרינה מבראונשווייג-לינבורג. בשנת 1458 מת אביו, ורוזנות הסן חולקה בין לודוויג שקיבל את הסן התחתית (הסן-קאסל), לבין אחיו היינריך שקיבל את הסן העילית (הסן-מרבורג). האחים נלחמו ביניהם על התיחום המדויק של נחלותיהם עד מאי 1470. ב-8 בנובמבר 1471 מת לודוויג, ובנו וילהלם הראשון, רוזן הסן התחתית ירש את נחלותיו. בשנת 1454 התחתן לודוויג עם מכטילד מווירטמברג-אוראך, בתם של לודוויג השני, רוזן וירטמברג-אוראך ומכטילד מפפאלץ, ממנה נולדו לו 4 ילדים: אנה (1455–1459) אליזבת (מתה בילדותה) וילהלם הראשון, רוזן הסן התחתית (1466–1515) וילהלם השני, רוזן הסן (1469–1509) בנוסף, גם היו לו שבעה ילדים לא חוקיים מהמאהבת שלו, מרגרט פון הולצהיים: אנה פון הסן (נולדה ב-1460), התחתנה עם היינץ מיסנר מרגרטה פון הסן (נולדה ב-1460), התחתנה עם היינריך פורסטר, ראש העיר מרבורג יוהנס פון הסן (1460–1531), התחתן עם גרטרוד וילהלם פון הסן (1470–1550) לוקל למברכט פון הסן (נולד לפני 1471) וילהלם פון הסן ארנסט פון נאטגה פרידריך פון הסן לודוויג השני, רוזן הסן התחתית לודוויג השני, רוזן הסן התחתית לודוויג השני, רוזן הסן התחתית, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אובי (סדרה)

אובי (באנגלית: Oobi) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית לילדים שנוצרה על ידי ג'וש סליג (שיצר גם את התוכנית "תפודים קטנים"). הסדרה עוקבת אחר ארבע דמויות, המיוצגות על ידי בובות יד חשופות, על הרפתקאותיהם היום-יום שלהם. אובי (Oobi) (גלעד קלטר) – הדמות הראשית בסדרה. הוא סקרן ותמיד מוכן ללמוד דברים חדשים. עיניו חומות. אומה (Uma) (מאיה בר שלום) – אחותו הקטנה של אובי. יש לה טבעת על אצבע הזרת שלה. אוהבת לשיר, לרקוד ולהעמיד פנים. קיקו (Kako) (לירון לב) – החבר הכי טוב של אובי. יש לו עיניים ירוקות והוא חובש כובע אדום. גראמפו (Grampu) (יורם יוספסברג) – הסבא החכם של אובי ואומה. ארבע אצבעותיו מכורבלות ולא מורחבות. אינקה (Inka) – המורה לפסנתר של אובי והחברה הטובה של גראמפו. ארבע אצבעותיה מכורבלות ולה יש שיער אדום עם סיכות. במקור היא מצרפת. פרידה (Frida) – החברה הכי טובה של אובי. היא כף רגל ולה סיכה על הבוהן. טוּלָה (Tula) – מדריך הריקודים של אובי ואומה. אצבעיו ישרות ויש לו שיער עם קוקו ולובש חולצה כחולה. אַנְגוּס (Angus) – החבר גבוה של אובי שעיניו נמצאות מתחת לאצבעותיו ולא למעלה. הוא מדבר בקול אפוף ובדרך כלל דואג איך הוא נראה מול אחרים. הוא שחקן טוב ובעל כישרון לשיר. גברת ג'ונסון (Mrs. Johnson) – ההשכנה הקשישה של אובי ואחת הדמויות השמאליות הבודדות בתוכנית. יש לה חתולת מחמד בשם קיטי שאוהבת לטפס על עצים. מָאֶסְטְרוּ (Maestru) – הוא המורה לשירה של אובי וקיקו שעובד במרכז הקהילתי המקומי. הוא גם אחראי על אירועי העיר. האצבע המורה שלו תמיד מושטת והוא משתמש בה בתור שרביט ניצוח. בלה (Bella) – בעלת החנות מכולת ואחד מחבריו הקרובים של גראמפו. היא מדברת במבטא איטלקי ומביאה פירות לכל מקום שהיא הולכת. מוֹפִּי (Moppie) – היא החברה הכי טובה של אומה מהגן. היא בעלת רוח גבוהה ואנרגטית, אבל גם מפחדת לנסות דברים חדשים. היא אמנית ואוהבת לצייר פורטרטים של חבריה לכיתה. יש לה שיער ג'ינג'י. מָאמוּ (Mamu) – היא האמא של קיקו. היא עובדת במשרד ובדרך כלל רחוקה מהבית, אבל היא עדיין מוצאת זמן לבלות עם משפחתה. פָּאפּוּ (Papu) – הוא האבא של קיקו. הוא מופיע בכל פעם שאובי מבקר בביתו של קיקו. הוא עקר בית וטבח. מדיה וקבצים בנושא אובי בוויקישיתוף "אובי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אובי", באתר Metacritic (באנגלית) אובי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
לבחור נכון

לבחור נכון הייתה תוכנית בוקר ישראלית בהנחיית מיכל צפיר. התוכנית עסקה בבריאות ואורח חיים בריא, ושודרה מ-22 באוקטובר 2017 עד ה-10 בינואר 2019 בערוץ עשר. טרם שידורה של התוכנית, שודרה התוכנית "דני רופ עד 10" החל מהשעה 09:00, לאחר סיום תוכנית הבוקר. התוכנית הצליחה במדרוג, אך בערוץ עשר, הוחלט להפסיק את שידורה ובמקומה לעלות תוכנית בוקר בהגשת מיכל צפיר. התוכנית החדשה שודרה בימי ראשון עד חמישי בשעות 10:00-09:00, בשידור חי, בהפקת אולפני הרצליה. התוכנית כללה ראיונות בנושאי בריאות ואורח חיים בריא עם אורחים ומומחים שהתארחו באולפן. במסגרת התוכנית ניתנו טיפים לחיים בריאים. ב-22 באוקטובר 2017 שודרה התוכנית בפעם הראשונה. ב-31 באוקטובר 2017 שודרה התוכנית בפעם האחרונה בערוץ 10 באפיק 10. בעקבות כך, החל מ-1 בנובמבר 2017 שודרה באפיק 14 באיכות HD. התוכנית האחרונה שודרה בינואר 2019, עם סיום שידורי הבוקר במסגרת ערוץ עשר. לבחור נכון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית לבחור נכון, ברשת החברתית פייסבוק לבחור נכון, באתר 10TV
SCORE (לוויין)

פרויקט SCORE (ראשי תיבות של: Signal Communications by Orbiting Relay Equipment, בתרגום חופשי: תקשורת אותות בעזרת ציוד ממסר), היה לוויין התקשורת הראשון בעולם. הלוויין SCORE שוגר על טיל אטלס ב-18 בדצמבר 1958. הלוויין אפשר לבצע מבחן ראשון של תקשורת בעזרת ציוד ממסר בחלל, והיווה את השיגור הראשון המוצלח בעזרת טיל אטלס. SCORE גרר תשומת לב עולמית כאשר שידר ברכה לכבוד חג המולד בגלי רדיו קצרים. בהודעה נשמע נשיא ארצות הברית דאז, דווייט אייזנהאואר, שהוקלט על גבי קלטת. שיגור הלוויין מיקם את ארצות הברית בשוויון טכנולוגי מול ברית המועצות והיווה מענה ללוויינים ספוטניק 1 וספוטניק 2. שיגור הלוויין לקח שישה חודשים והיווה את המשימה הראשונה של DARPA, והראה שקבוצת מחקר קטנה וממוקדת בעלת משאבים רבים היא השיטה המועדפת להשגת הידע הדרוש כדי להצליח במרוץ לחלל. SCORE היווה כלי מבחן לטיל אטלס, שהוכתר בהצלחה, אף שהיה כבד פי מאה מלוויינים אמריקאים קודמים, והוכיח את הכדאיות של העברת מסרים דרך האטמוספירה. SCORE .GlobalSecurity.org. 20 September 2006. Project Score Patterson Army Health Clinic ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנסואה קלואה

פרנסואה קלואה (בצרפתית: Francois Clouet;‏ סביבות 1510 – 22 בדצמבר 1572), צייר צרפתי. פרנסואה קלואה נולד בעיר טור, שעל גדות הנהר לואר, לז'אן קלואה שהיה צייר החצר של פרנסואה הראשון מלך צרפת. סבו של פרנסואה קלואה, שהיה ממוצא פלמי, הגיע לצרפת מארצות השפלה ונכסיו הופקעו על ידי בית המלכות הצרפתי. ב-1516, פרנסואה הראשון מלך צרפת חתם על מסמך שהעניק מחדש נכסים אלה למשפחת קלואה. החל ב-1536 עבד פרנסואה קלואה לצד אביו וב-1541, אחרי מות אביו, ירש את משרת צייר החצר של פרנסואה הראשון. פרנסואה קלואה המשיך לשמש כצייר החצר של אנרי השני, פרנסואה השני ושארל התשיעי מלכי צרפת. בנוסף על דיוקנותיהם של מלכים אלה הוא צייר גם את דיוקנה של קטרינה דה מדיצ'י, של אליזבט מאוסטריה, שהייתה אשתו של שארל התשיעי, ושל אנשי חצר המלכות הצרפתי של תקופתו. ציורים אלה זכו לשבחים רבים מצדם של משוררים בני התקופה, ובהם פייר דה רונסאר וז'ואקן די בלה. פרנסואה קלואה נפטר בפריז ב-1572. דיוקנו של שארל התשיעי מלך צרפת (1561) דיוקנה של אליזבט מאוסטריה (1571) דיאנה מפואטייה (1571) מדיה וקבצים בנושא פרנסואה קלואה בוויקישיתוף פרנסואה קלואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אריך פומר

אריך פומר (גרמנית: Erich Pommer‏; 20 ביולי 1889 – 8 במאי 1966) היה מפיק קולנוע יהודי-גרמני. פומר נולד בעיר הילדסהיים בגרמניה. בגיל 18 החל לעבוד אצל חלוץ הקולנוע הצרפתי ליאון גומו, והפך למנהל עסקי חברת הסרטים של גומו במרכז אירופה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התגייס לצבא הגרמני, ונפצע קשה בקרב ב-1915. לאחר שהחלים מפצעיו ייסד חברת הפקה בשם דקלה-ביוסקופ. בשנת 1917 אוחדה החברה עם ענק ההפקה UFA, אשר הוקם על מנת לרכז את ייצור הקולנוע בגרמניה, ולסייע לתעמולה הגרמנית במלחמה. פומר היה מפיק בעל עין חדה, וחוש לקלוע הן לטעם הקהל והן לנטיות האמנותיות של בני דורו. הוא ראה בשחקנים, בבמאים, בצלמים ובאנשי המקצוע האחרים כעובדיו, והיה המחליט האחרון באשר לכל פרט שנגע לסרטיו, מנושא הסרט, ועד לליהוק. סרטו הראשון "הקבינט של ד"ר קליגרי" 1919 נוצר במתכוון כסרט אמנותי, בסגנון האקספרסיוניזם הגרמני. פומר הבין כי תעשיית הקולנוע הגרמנית, הפועלת במציאות של ארץ שמצויה לאחר תבוסה צבאית, במשבר כלכלי קשה, לא תוכל להתחרות בסרטי הראווה ההוליוודיים במגרשם הם. לשם כך נדרשה ראייה אמנותית שונה וחדשנית. ד"ר קליגרי, אשר היה חלוץ הזרם האקספרסיוניסטי בקולנוע הגרמני, היה סרט ייחודי ופורץ גבולות. לאחר סרט זה הפיק פומר רבים מן הלהיטים של הקולנוע הגרמני, עד לעליית הנאצים לשלטון. פומר הועמד בראש אולפני UFA, ושם הפיק עוד מספר סרטים בסגנון האקספרסיוניסטי, בהם "ד"ר מבוזה, המהמר" (1921) ויצירת המופת של פריץ לאנג "מטרופוליס" (1927). "מטרופוליס" היה מבחינה ויזואלית הסרט האילם המשפיע ביותר, ובתקציב של 5 מיליון מארק, גם היקר ביותר בהיסטוריה של תעשיית הקולנוע הגרמנית. בשנת 1926 הגיח לגיחה קצרה להוליווד אך לא מצא שם את מקומו, ושב והשתלב באולפני UFA, שהיו מרכז תעשיית הסרטים הגרמנית באותה התקופה. בשנת 1930 חבר לבמאי יוזף פון שטרנברג ליצירת הלהיט "המלאך הכחול", בכיכובו של אמיל יאנינגס, הסרט אשר גילה לעולם את הכוכבת מרלן דיטריך. דיטריך נחשבת לתגליתו של פומר. בשנת 1933 נאלצו פומר ואשתו גרטרוד לוי לעזוב את גרמניה בשל יהדותו. בתחילה עבד בפריז ובלונדון, בה ייסד את חברת "מייפלאואר פיקצ'רס" ביחד עם צ'ארלס לוטון. ולאחר מכן בהוליווד משנת 1940. בהוליווד לא הצליח להתבסס, בין היתר בשל מחלה בה לקה, ותקופה מסוימת אף עבד במפעל לחרסינה. בשנת 1944 קיבל אזרחות של ארצות הברית ובשנת 1946 שב, כחייל אמריקני, עם הצבא האמריקני לברלין, וקיבל מטעם שלטונות הכיבוש האמריקנים את המשימה להקים מחדש את תעשיית הסרטים הגרמנית, משרה בה החזיק עד שנת 1949. בשנת 1951 ייסד במינכן את חברת "Intercontinental Film GmbH", שבמסגרתהּ המשיך להפיק סרטים מצליחים. סרטו האחרון, משנת 1955 "הילדים, האם והגנרל" (בגרמנית: "Kinder, Muetter, und ein General") זכה בפרס גלובוס הזהב. לאחר מכן שב לארצות הברית, ולא עסק עוד בקולנוע, בשל בריאות לקויה. בעיות בריאות הובילו לקטיעת רגלו בשנת 1956, והוא לא יכל עוד לעסוק בהפקה. במהלך הקריירה שלו הפיק כמאתיים סרטים. פומר מת בלוס אנג'לס בשנת 1966. ב-1989 ציין פסטיבל הסרטים בברלין מאה שנה להולדתו של פומר ברטרוספקטיבה של יצירתו. ב-1998 כיבדה את פומר אוניברסיטת פוטסדאם בכך שקראה למכון לתקשורת ומדיה על שמו. המכון עוסק בפרקטיקה ובתאוריה של הקולנוע והטלוויזיה. ב-2001 כיבדה אותו עיר מולדתו הילדסהיים בקריאת כיכר מרכזית על שמו. מדיה וקבצים בנושא אריך פומר בוויקישיתוף אריך פומר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריך פומר, באתר AllMovie (באנגלית) מכון פומר, פוטסדאם
דמויי-אורניתומימיים

דמויי-אורניתומימיים (שם מדעי: Ornithomimosauria) היא קבוצה של דינוזאורים תרופודים שנעו על 2 והיו בעלי מבנה גוף קליל הבנוי לריצה שדמו בצורתם ליענים. לחלקם היו זרועות ארוכות ועבות שעזרו לבעליהם להתגונן מציידים. כמה חוקרים רואים בהם קרובים של משפחת האלברזאוריים שלעיתים משויכת לפה. בני קבוצה זו חיו באירופה, אסיה ואמריקה הצפונית ואולי גם אפריקה ואוסטרליה. הם חיו רק בתור הקרטיקון לאורך ערבות גדולות או גדות נהרות. ככל הנראה הם היו אוכלי כל או צמחונים ולא בהכרח טורפים מאחר שפיהם היה חסר שיניים ברוב המקרים ולא היה יעיל בציד. לכמה מינים פרימיטיביים יחסית כמו הפליקנימימוס וההרפימימוס היו שיניים מחטיות במקורם. ייתכן שמינים אלה היו מכוסים בנוצות כפי שנראה ממאובני האורניתומימוס או הדרומיסיומימוס. מינים אלו יכלו להגיע לגודל מרשים כמו הדיינוכירוס שהגיע לאורך 11 מטר, למשקל 6 טון ואורך זרועותיו הגיע ל-2.4 מטר. סוג ארקנסוזאורוס (Arkansaurus) סוג Hexing סוג Kinnareemimus סוג Nedcolbertia סוג נקוובזאורוס (Nqwebasaurus) סוג ולדורפטור (Valdoraptor) על-משפחה Ornithomimoidea סוג Afromimus סוג פליקנימימוס (Pelecanimimus) סוג Shenzhousaurus משפחה הרפימימיים (Harpymimidae) משפחה דיינוניכירוסיים (Deinocheiridae) משפחה אורניתומימיים (Ornithomimidae) מדיה וקבצים בנושא דמויי-אורניתומימיים בוויקישיתוף ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, Lecture 23 Theropoda II Coelurosauria (concl.): Ostrich Dinosaurs, מתוך הקורס גאולוגיה 104: דינוזאורים, 2021, באתר יוטיוב (באנגלית)
קנגנתיים

קנגנתיים (שם מדעי: Caenagnathidae) היא משפחה של דינוזאורים תרופודים שחיו בקרטיקון באמריקה הצפונית ובמרכז אסיה ובעיקר במדבר גובי. הם היו דומים לאובירפטוריים, אך היו גדולים מהם ודמו במראם ליענים בעלי קסדה גבוהה בקצה ראשם. הגדול שביניהם היה הגיגנטורפטור שהיה הגדול שבבני קבוצת האובירפטורוזאוריה והוא הגיע לאורך 8 מטר ולמשקל 2 טונות. בני קבוצה זו היו בעלי זרועות ארוכות שייתכן שהיו מכוסי נוצות, ראשים ערומים, זנב קצר ומקור קרני. הם היו אוכלי כל או טורפים שקיננו בקבוצות גדולות. דינוזאורים אלה שרדו עד לסוף הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה. סוג Anomalipes סוג בייבלונג (Beibeilong) סוג Epichirostenotes סוג גיגנטורפטור (Gigantoraptor) סוג האגריפיוס (Hagryphus) סוג מיקרוונאטור (Microvenator) סוג אוג'ורפטורזאורוס (Ojoraptorsaurus) תת-משפחה Caenagnathinae סוג אנזו (Anzu) סוג קיינגנתוס (Caenagnathus) תת-משפחה Elmisaurinae סוג Apatoraptor סוג קנגנתסיה (Caenagnathasia) סוג צ'ירוסטנוטס (Chirostenotes) סוג אלמיזאורוס (Elmisaurus) סוג Leptorhynchos מדיה וקבצים בנושא קנגנתיים בוויקישיתוף קנגנתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קנגנתיים, באתר GBIF (באנגלית)
פאם טואן

פאם טואן (בוייטנאמית: Phạm Tuân; ‏נולד ב־14 בפברואר 1947) הוא קוסמונאוט וייטנאמי, שטס לחלל במשימה במסגרת תוכנית אינטרקוסמוס. פאם טואן נולד בכפר בהודו-סין הצרפתית. לאחר סיום בית הספר התגייס לצבא שהיה בעיצומה של מלחמת וייטנאם. בשנת 1967 עבר קורס טיס בברית המועצות ולאחר שחזר לווייטנאם השתתף בטיסות מבצעיות. ב-27 בדצמבר 1972 פאם טואן הפיל מטוס B-52 סטרטופורטרס. בכל מהלך המלחמה זה היה המטוס היחיד שהופל על ידי מטוס קרב וייטנאמי. עד היום טוענים האמריקאים שהמטוס הופל על ידי אש נ"מ מהקרקע. על הפלה זו לפאם טואן הוענק תואר "גיבור כוחות המזוינים של וייטנאם". בשנת 1979 הצטרף פאם טואן ליחידת הקוסמונאוטים של ברית המועצות. בשנת 1980 הוא ביצע טיסה בחללית סויוז 37, לצד ויקטור גורבטקו, במהלכה ביצע מספר מחקרים. לאחר מכן חזר לווייטנאם והמשיך לשרת בחיל האוויר. בהמשך כיהן בתפקיד ניהולי במשרד ההגנה הווייטנאמי. בשנת 2002 מונה ליושב ראש בנק ממשלתי שהיה קשור עם המערכת הצבאית. בשנת 2008, בהתאם להחלטת הממשלה, הוא פרש מתפקיד זה. מדיה וקבצים בנושא פאם טואן בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס(הקישור אינו פעיל) נתונים מאנציקלפדיית החלל פאם טואן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מטריאכאנטוזאוריים

מטריאכאנטוזאוריים (שם מדעי: Metriacanthosauridae; בעבר נקראה: Sinraptoridae) היא משפחה של דינוזאורים טורפים שחיו באמצע היורה ותחילת הקרטיקון והשתייכו לקבוצת הקרנוזאוריה בה גם האלוזאוריים והקרכרודונטוזאוריים שכנראה התפתחו מהם. בני משפחה זו היו גדולים יחסית והיו מטורפי-העל של תקופתם באזור מזרח אסיה וחלק מאירופה. הם הגיעו עד לאורך 8 מטרים אצל היאנגצ'ואנוזאורוס, והיו בעלי לסתות גדולות שדמו ללסתות של קרכרודונטוזאורוס, בדרך כלל עם בליטות קרניות קטנות מעל העיניים. סוג יאנגצ'ואנוזאורוס (Yangchuanosaurus)? סוג קוהאננוזאורוס (Xuanhanosaurus)? תת-משפחה Metriacanthosaurinae סוג מטריאכאנטוזאורוס (Metriacanthosaurus) סוג Shidaisaurus סוג סיאמוטירנוס (Siamotyrannus) סוג סינרפטור (Sinraptor) מדיה וקבצים בנושא מטריאכאנטוזאוריים בוויקישיתוף מטריאכאנטוזאוריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מטריאכאנטוזאוריים, באתר GBIF (באנגלית)
תמונת מחזור תרצ"ט

"תמונת מחזור תרצ"ט" הוא תבליט מאת האמנית הישראלית ציונה שמשי. העבודה "תמונת מחזור תרצ"ט" מבוססת על תצלומי מחזור של בתי ספר. העבודה מורכבת מחמש שורות של ראשי דמויות מורי בית הספר, העשויות מעיגולי חומר כהה שהודבקו אל לוח הרקע ועליהם תווי פנים סכמטיים. במרכז התיאור מופיעה דמות עצובה במסגרת סגלגלה, המייצגת את שמש בית הספר. העבודה הוצגה לראשונה בתערוכת היחיד של שמשי "ציונה שמשי: עבודות בחומר", שהוצגה בגלריה דוגית בתל אביב-יפו בסוף שנת 1965. חשיבות העבודה של שמשי התבטאה האמנית בהתייחסות לרבדים פסיכולוגיים וחברתיים, בהשפעת אמנות הפופ ארט האמריקאית, שהיו חריגים בקרמיקה הישראלית של אותה עת.. ראו: מירון, איה, "ציונה שמשי", בתוך: 1965 היום, לפידות, מירה (אוצרת), מוזיאון ישראל, ירושלים, 2015, עמ' 141-138