laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרי סנט אליאס

הרי סנט אליאס (באנגלית: Saint Elias Mountains - מילולית: הרי אליהו הקדוש; בצרפתית: Chaîne Saint-Élie - הרי סן אלי) הם תת רכס של רכסי פסיפיק, הנמצאים בדרום- מזרח מדינת אלסקה שבארצות הברית, בדרום מערב פרובינציית יוקון שבקנדה, ובצפון מערב פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. ההרים משתרעים בשטח הפארק הלאומי ראנגל-סנט אליאס שבאלסקה (אתר מורשת עולמית של אונסקו) ובשטח הפארק והשמורה הלאומית קלואן שביוקון. הרכס נקרא על שמו של הר סנט אליאס. שמו של ההר ניתן לו בשנת 1741 על ידי מגלה הארצות הדני ויטוס ברינג. שטח רכס ההרים 112,510 קמ"ר. הרי סנט אליאס מחולק לשני אזורים על ידי בקע דיוק (Duke Depression). רכס קלואן ממזרח (הנמוכים יותר), ורכסי אייספילד ממערב. תתי הרכסים של הרי סנט אליאס הם רכסי אלסק, רכס פיירווד'ר ורכסי סנטניאל. ההרים העיקרים ברכס הם: • Goodwin, Robert G, THE 1958 Holocene Glaciolacustrine Sedimentation in Muir Inlet and Ice Advance in Glacier Bay, Alaska, U.S.A., Arctic and Alpine Research, vol. 20, no. 1, INSTAAR, University of Colorado, 1988, pp. 55–69, https://doi.org/10.2307/1551698. הרי סנט אליאס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הרי סנט אליאס באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית הרי סנט אליאס באתר summitpost הרי סנט אליאס באתר peakvisor הרי סנט אליאס באתר peakware תחזית מזג אוויר עדכנית עבור הרי סנט אליאס (לפי גבהים) הרי סנט אליאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גבולות רכס ההרים מידע גאוגרפי והיסטורי
יודנפלאץ

יודנפלאץ (במקור בגרמנית: Judenplatz, בעברית: כיכר היהודים) היא כיכר ברובע אינרה שטאדט שבוינה, שהייתה מרכז הקהילה היהודית של וינה בימי הביניים. הכיכר משקפת את הקהילה היהודית בעיר לאורך הדורות. ארכאולוגים מצאו מתחת לכיכר את בית הכנסת העתיק של העיר וניתן לראותו מתוך המוזיאון היהודי שבכיכר. בכיכר אנדרטה מפורסמת לזכר נרצחי שואת יהודי אוסטריה בצורת ספריה. יהודי וינה החלו להתיישב בעיר באזור שנת 1150 תחת שלטון בית באבנברג, והם התיישבו באזור זה של היודנפלאץ. האזור מוזכר בכתב לראשונה בשנת 1294 בשם "שולהוף" (Schulhof), שם שניתן לאזור עד לפוגרום בשנת 1421. באזור היהודי היו כ-70 בתים וגרו בו כ-800 יהודים שהיו סוחרים, בנקאים ומלומדים. הבתים נבנו בצורה צפופה ומרובעת כך שיהיו כמעין חומה, ושערים הושמו בפתחי האזור. היודנפלאץ הייתה לב האזור ושכנו בה: בית חולים יהודי, בית כנסת, בית מרחץ, בית רב הקהילה ומוסדות הלימוד. בית הכנסת שכן בפינה המזרחית של הכיכר, בצומת הרחובות יורדנגסה (Jordangasse) וקורנטגסה (Kurrentgasse). בשנת 1420, תחת שלטונו של אלברכט החמישי, החלו פרעות ביהודי אוסטריה שהסתיימו בגירושם מהממלכה. רכושם נבזז, בתיהם נמכרו או נלקחו, ובית הכנסת פורק ואבניו נלקחו לבניית אוניברסיטת וינה. החל מפרעות אלו פסק להיות היודנפלאץ מרכז היישוב היהודי בעיר וגם לאחר חזרת היהודים לעיר הם התיישבו בגטו חדש בלאופולדשטאט. בחלק הצפוני של הכיכר ניצבת במרכזו אנדרטה לזכר קרבנות שואת יהודי אוסטריה. האנדרטה נוצרה על ידי האמנית הבריטית רייצ'ל וייטריד והוצבה במקומה ב-25 באוקטובר 2000. האנדרטה בגודל 10 על 7 מטרים ובגובה 3.8, ונראית כמעין ארון ספרים גדול המסמל את הפן הרוחני של העולם היהודי. לצד האנדרטה חקוקים על לוח בטון שמות 41 הערים והמחנות אליהם הגיעו יהודי אוסטריה בתקופת השואה. הבית נבנה בשנת 1694 וכיום שוכן בו המוזיאון היהודי של וינה. במוזיאון נמצאים אוספים של פריטי יודאיקה, אומנות ותרבות של יהדות אוסטריה עד לתקופת השואה. באוסף היודאיקה נמצאים גם שרידי פעמוני כסף שנאספו מבתי כנסיות שנשרפו בליל הבדולח. בקומת המרתף של המוזיאון ניתן לראות חפירות ארכאולוגיות מימי הביניים ושרידים של בית הכנסת העתיק שהיה בכיכר. בקומה העליונה שוכן בית כנסת המשמש את יהודי וינה כיום. בדרום הכיכר ניצב פסל של גוטהולד אפרים לסינג, שנחשב לגדול המחזאים בתקופת הנאורות הגרמנית, שנוצר על ידי זיגפריד צ'רוקס בשנת 1931. לסינג כתב את המחזה "נתן החכם" המביא את רעיון הסובלנות בכלל וכלפי היהודים בפרט. הנאצים הרסו את הפסל לאחר האנשלוס והוא נבנה מחדש מברונזה על ידי צ'רוקס בשנת 1962. בשנת 1981 הוא הוצב חזרה במקומו המקורי ביודנפלאץ ושם הוא נמצא עד היום. תמונות מאתרי היודנפלאץ שרידי בית הכנסת העתיק אנדרטת השואה המוזיאון היהודי של וינה פסל לסינג מדיה וקבצים בנושא יודנפלאץ בוויקישיתוף אתר המוזיאון היהודי בווינה (באנגלית) 20 מקומות יהודים בווינה חנוכת אנדרטת השואה בוינה (באנגלית) כיכר היהודים - Judenplatz
האמר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... האמר – הוא מותג של רכבי שטח מתוצרת חברת ג'נרל מוטורס המבוססים על הרכב הצבאי HMMWV האמר HX – הוא דגם של מכונית קונספט מהמותג האמר המוגדר רכב שטח, שהוצג על ידי יצרן כלי הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס בתערוכת הרכב של דטרויט בשנת 2008 האמר H2 – הוא רכב שטח רחב בתצורת SUV, ממותג האמר בעל הנעה כפולה 4x4, שיוצר על ידי יצרנית הרכב הכבד "AM General" (אנ') בבעלות יצרן כלי הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס אשר יוצר בין השנים 2002 – 2009 בארצות הברית האמר (שנת 1900) – היא מכונית בסגנון "Runabout (car)" (אנ') שנבנתה על ידי מכונאי האופניים והנפח "Bruno Hammer" בשנת 1900 ב-אוסטרליה האמר (קבוצה אתנית) – אנשי שבט "האמר", המצוי באתיופיה, חיים בסוואנה בין נהר האומו לבין ימת צ'ו באהיר
הממלכה הקטנה

האם התכוונתם ל... הממלכה הקטנה (סדרת טלוויזיה, 2003) הממלכה הקטנה (סדרת טלוויזיה, 2009)
Lost and Forgotten

Lost and Forgotten (בעברית: אבוד ונשכח) הוא שירו של הזמר פטר נאליץ', אשר ייצג את רוסיה באירוויזיון 2010 באוסלו. בחצי הגמר הראשון, הוא הופיע כשיר מספר 2 באותו הלילה אחרי השיר של מולדובה ולפני השיר של אסטוניה, ועלה לגמר מהמקום השביעי. בגמר סיים במקום ה-11 ולפניו סיימה אוקראינה במקום ה-10. השיר יצא בבכורה ב-30 באוקטובר 2009 במילק קלאב. הקלטת האולפן של השיר פורסמה באתר הרשמי של הזמר לאחר הזכייה בגמר הלאומי הרוסי. השיר נבחר מתוך 25 שירים שהוצגו בגמר הלאומי לבחירת הנציגות הרוסית לאירוויזיון 2010, שם זכה בתוצאה של 20.9% מקולות הצופים וחבר שופטים מקצועי.[דרושה הבהרה] בתחרות, השיר עלה לגמר מהמקום השביעי ובגמר סיים במקום ה-11, שם צבר 90 נקודות. Official music video - YouTube EUROVISION 2010 - RUSSIA - BAND BY PETER NALITCH - Lost and forgotten (1semifinal) Peter Nalitch & Friends second rehearsal (impression) at the 2010 Eurovision Song Contest МКПН: Lost and forgotten (дачный unplugged) МКПН: Lost and forgotten (дачный unplugged), נבדק ב-2019-08-25
היפופוטם קפריסאי גמדי

היפופוטם קפריסאי גמדי (שם מדעי: Hippopotamus minor) הוא מין של היפופוטם נכחד קטן-ממדים שהיה אנדמי לאי קפריסין. הוא משויך לסוג היפופוטם בו מצוי גם ההיפופוטם המצוי. הוא חי בין סוף הפליסטוקן עד לתחילת ההולוקן בטווח של 0.781-0.1 מיליון שנה. היפופוטם זה הגיע על פי ההערכות לגובה 76 ס"מ, לאורך 121 ס"מ ולמשקל של 200 ק"ג, מה שהופך אותו למין הקטן ביותר של היפופוטם, אף שאינו רחוק מגודלו של ההיפו הננסי שמשקלו הממוצע 270 ק"ג. דבר זה נגרם כתוצאה מגמדיות איים שעבר במהלך הפליסטוקן. האי קפריסין היה שומם במשך 9,000 מטורפים גדולים וההיפופוטם הגמדי היה המין הגדול ביותר בה. ואולם הוא לא היה יכול לעמוד בכלי הנשק שהביאו המתיישבים הראשונים בקפריסין שהכחידו אותו לפני 11,000 עד 9,000 שנה בקירוב מכיום. עדויות מאתר חפירות מדרום ללימסול מרמזות על ציד מכוון שאולי גרם להכחדה. היפופוטם זה היה אחד מההיפופוטמיים שעברו גמדיות במהלך הפליסטוקן כשלצידו חי היפופוטם כרתים גמדי (Hippopotamus creutzburgi) מהאי כרתים וגם נכחד באותה תקופה. מדיה וקבצים בנושא היפופוטם קפריסאי גמדי בוויקישיתוף היפופוטם קפריסאי גמדי, באתר NCBI (באנגלית) היפופוטם קפריסאי גמדי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) היפופוטם קפריסאי גמדי, באתר GBIF (באנגלית)
ג'ף מאלינס

ג'פרי וינסנט "ג'ף" מאלינס (באנגלית: Jeffrey Vincent "Jeff" Mullins; נולד ב-18 במרץ 1942) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1964–1976. בעונת 1975 זכה באליפות ה-NBA כשחקן גולדן סטייט ווריורס, ולאורך הקריירה השתתף 3 פעמים במשחק האולסטאר והעמיד ממוצעים כוללים של 16.2 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים למשחק. מאלינס נולד ברובע קווינס שבניו יורק, ולמד בתיכון לפאייט שבלקסינגטון, קנטקי. בין השנים 1960–1964 למד באוניברסיטת דיוק, והעפיל עם קבוצת הכדורסל שלה פעמיים לפיינל פור טורניר אליפות המכללות; בעונת 1962/1963 קלע 20.3 נקודות למשחק, ולצד הסמול פורוורד ארט היימן הוביל את דיוק לחצי הגמר, בו הפסידה מול אוניברסיטת לויולה. בעונת 1963/1964, עם עזיבתו של היימן ל-NBA, קלע מאלינס 24.2 נקודות למשחק והוליך את קבוצתו עד לגמר הטורניר, בו הפסידה מול UCLA בתוצאה 83–98. ממוצעיו הכוללים בליגת המכללות הם 21.9 נקודות ו-9.0 ריבאונדים למשחק. בקיץ 1964 השתתף מאלינס באולימפיאדת טוקיו כשחקן נבחרת ארצות הברית, אשר ניצחה בכל תשעת משחקיה בהפרש ממוצע של 30 נקודות, וזכתה במדליית הזהב. לאורך הטורניר השתתף מאלינס בשמונה משחקים, וקלע 2.3 נקודות בממוצע למשחק. בדראפט ה-NBA‏ 1964 נלקח מאלינס בבחירה החמישית, על ידי סנט לואיס הוקס. בשתי עונותיו עם ההוקס מיעט לשחק, וקלע 5.3 נקודות בממוצע למשחק בלבד. בדראפט ההרחבה של שנת 1966 נבחר מאלינס על ידי שיקגו בולס, ובטרם שיחק עבורה נשלח יחד עם ג'ים קינג בטרייד לסן פרנסיסקו ווריורס, בתמורה לגאי רוג'רס. בעונתו הראשונה עם הווריורס שימש כשחקן חמישייה קבוע, קלע 12.9 נקודות למשחק וסייע לקבוצה להעפיל לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר עצמה הפסידה סן פרנסיסקו מול פילדלפיה 76' בתוצאה 2–4. בעונות הבאות הפך מאלינס לאחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצד נייט ת'ורמונד, ריק בארי וקאזי ראסל, ואף הוביל את קלעיה בעונות 1969–1972 עם ממוצע של 21.8 נקודות למשחק. בעונות 1969, 1970 ו-1971 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA. בעונת 1974/1975 שימש כשחקן ספסל לראשונה מזה 9 עונות, אך יכולת מצוינת של כוכב הקבוצה ריק בארי הובילה את הווריורס לזכייה באליפות ה-NBA, לאחר שגברו על וושינגטון בולטס בסדרת הגמר בתוצאה 4–0. את העונה העוקבת, אשר הייתה האחרונה בקריירה של מאלינס, סיימו הווריורס עם המאזן הטוב בליגה (59–23), אך הודחו מהפלייאוף בגמר האזור המערבי על ידי פיניקס סאנס (3–4). בין השנים 1985–1996 שימש מאלינס כמאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בשארלוט, וב-11 עונותיו בתפקיד רשמה הקבוצה מאזן כולל של 182 ניצחונות ו-142 הפסדים (56.2%). בעונת 1987/1988 העפילה שארלוט לטורניר אליפות המכללות בפעם השנייה בתולדותיה, ולראשונה מזה 11 שנים. מדיה וקבצים בנושא ג'ף מאלינס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות ה-NBA של מאלינס, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות משחק הגמר בין דיוק ל-UCLA, באתר sports-reference.com סטטיסטיקות המכללות של מאלינס, באתר sports-reference.com נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת טוקיו 1964, באתר USA Basketball רשימת הנבחרים בדראפט 1964, באתר basketball-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט ההרחבה 1966, באתר basketball-reference.com הרבה לפני סטפן קרי, ג'ף מאלינס סייע לווריורס לזכות באליפות ה-NBA, באתר charlotteobserver.com,‏ 2 ביוני 2015
דרור קונטנטו

דרור קונטנטו (נולד ב-25 באוגוסט 1986) הוא מעצב אופנה ישראלי, העוסק בעיצוב שמלות כלה וערב ובעליו של בית אופנה שנושא את שמו. קונטנטו גדל בבת ים. כשהיה בכיתה ב' משפחתו חזרה בתשובה, והוא הועבר לבתי ספר חרדיים ולמד בישיבה. כשבגר, התחתן בגיל צעיר והפך אב לילדה. בשנות העשרים המוקדמות לחייו, יצא בשאלה ויצא מהארון. בגיל 25 החל קונטנטו את דרכו בעולם האופנה הישראלי. הוא לא למד את התחום, והחל כמוכר בגדים בנחלת בנימין. בשנת 2013 הקים את בית האופנה "דרור קונטנטו" בדירת סטודיו קטנה בתל אביב. הוא התפרסם כאשר עיצב שמלה לשרת התרבות והספורט מירי רגב לפסטיבל הקולנוע בקאן. בעקבות עיצוב השמלה, הזמין אותו מוטי רייף לקחת חלק בשבוע האופנה בתל אביב ולהציג את עיצוביו. הוא הציג את עיצוביו בשבוע האופנה ב-2018 וב-2019. הוא מציג בגדים לנשים בכל מידה בכל משקל ולא רק למודל היופי של רזון וגובה. בשבוע האופנה ב-2018 צעדו בתצוגה שלו ארבע דוגמניות במידות גדולות, ובהן שמחה גואטה, שבשבוע האופנה 2019 הייתה הפרזנטורית הראשית שלו. קונטנטו עיצב את השמלות שלבשו בנות להקת שלוה באירוויזיון 2019 שנערך בתל אביב. בשנים אלו ביסס בית האופנה את מקומו כאחד מבתי האופנה המובילים בישראל. בדצמבר 2020 החל קונטנטו להשתתף בתוכנית "האח הגדול", ופרש מן התוכנית ביום ה-81. מדיה וקבצים בנושא דרור קונטנטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דרור קונטנטו דרור קונטנטו, ברשת החברתית פייסבוק דרור קונטנטו, ברשת החברתית אינסטגרם איתי יעקב, הכירו את דרור קונטנטו: המעצב הצעיר שמירי רגב שינתה את חייו, באתר Xnet‏, 17 במאי 2016 נעמה ביבי, שבוע האופנה גינדי תל אביב: הכירי את דרור קונטנטו, המגזין את 6 במרץ 2017 אמיר קמינר | צילום: אביגיל עוזי, "אפילו בר רפאלי לא הייתה עושה לי כזה רעש", באתר ynet, 26 באוגוסט 2018 טל גלעדי, "גוף נשי עם קימורים עושה לי את זה ברמות. גברים אני מעדיף להפשיט", באתר "ידיעות אחרונות", 1 בינואר 2021 ערן סויסה, מיוחד במינו: דרור קונטנטו יצא גבר, באתר ישראל היום, 11 במרץ 2021 דודי טל, החרדי שיצא מהארון והפך למעצב השמלות של מירי רגב ונטע ברזילי: "אין מחיר לחופש", אתר השקמה בת ים, 12 באוקטובר 2018 איתי יעקב, הכירו את דרור קונטנטו: המעצב הצעיר שמירי רגב שינתה את חייו, באתר Xnet‏, 17 במאי 2016 איתי יעקב, אחרי השמלה של מירי רגב: דרור קונטנטו מעצב לכלות במידות גדולות, באתר Xnet‏, 12 בדצמבר 2016 סיכום שבוע האופנה תל אביב: בלי לבעוט באידיאל היופי ועם ילד פלא אחד חדש באתר מגזין את שבוע האופנה 2019 גם למידות גדולות באתר onlife זיוה מוגרבי-קובני, אירוויזיון 2019, באתר ישראל היום, 17 במאי 2019 דרמה באח הגדול: דרור קונטנטו החליט לעזוב את הבית, באתר וואלה, 23 בפברואר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היפופוטם כרתים גמדי

היפופוטם כרתים גמדי (שם מדעי: Hippopotamus creutzburgi) הוא מין של היפופוטם נכחד קטן-ממדים מהסוג היפופוטם שהיה אנדמי לאי כרתים שביוון. מאובני היפופוטם זה התגלו בהרי דיקטי (אנ') במהלך המאה ה-20 וסווגו לראשונה ב-1966 ותוארכו לתקופה שלפני 800,000 שנה, במהלך אמצע תקופת הפליסטוקן. באותה תקופה היו מספר היפופוטמים שעברו גמדיות איים וחיו באיי הים התיכון כמו היפופוטם קפריסאי גמדי מקפריסין אשר שרד עד ההולוקן. היפופוטם זה דמה במראהו להיפופוטם המצוי יותר מאשר להיפו הננסי על אף שממדיו דמו לאלה של האחרון (שלא עבר תהליך גמדיות איים). מעריכים שהיו לו שני תת-מינים שנבדלו בגודלם: Hippopotamus creutzburgi creutzburgi Hippopotamus creutzburgi parvus מדיה וקבצים בנושא היפופוטם כרתים גמדי בוויקישיתוף היפופוטם כרתים גמדי, באתר GBIF (באנגלית)
יולנדה באלאש

יולנדה באלאש (ברומנית: Iolanda Balaş, בהונגרית: Balázs Jolán;‏ 12 בדצמבר 1936 – 11 במרץ 2016) הייתה קופצת לגובה רומנית (ממוצא הונגרי). הייתה פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (רומא 1960 וטוקיו 1964), פעמיים ברציפות אלופת אירופה (סטוקהולם 1958 ובלגרד 1962), פעמיים ברציפות אלופת אוניברסיאדה (טורינו 1959 וסופיה 1961) ושיאנית עולם בקפיצה לגובה. נחשבת לאחת הקופצות לגובה הטובות בכל הזמנים. באלאש נולדה בטימישוארה, רומניה. ב-14 ביולי 1956 שברה לראשונה באלאש את השיא העולמי והעמידה אותו על 1.75 מטר. במשך חמש שנים שיפרה את שיאה העולמי עוד 13 פעמים והעמידה אותו לבסוף, ב-16 ביולי 1961, בתחרות בסופיה, על תוצאה של 1.91 מטר. שליטתה בקפיצה לגובה לנשים הייתה מוחלטת. בין השנים 1956 ו-1967 ניצחה ברציפות ב-150 תחרויות ובעת שקבעה את שיאה העולמי האחרון ב-1961, התוצאה הטובה ביותר שהושגה עד אז על ידי קופצת אחרת הייתה נמוכה ב-7 סנטימטר. שיאה העולמי החזיק מעמד 10 שנים ונשבר על ידי הקופצת האוסטרית אילונה גוזנבאואר ב-1971 (1.92 מטר). באולימפיאדת מלבורן (1956), בעת שהחזיקה כבר בשיא העולמי, היא סיימה רק במקום החמישי (הפסדה האחרון לפני רצף הניצחונות). באולימפיאדת רומא (1960) היא כבר זכתה במדליית הזהב בשיא אולימפי חדש של 1.85 מטר, בהפרש של 14 ס"מ מהמקום השני ושחזרה את ניצחונה גם באולימפיאדת טוקיו (1964) בשיא אולימפי חדש של 1.90 מטר, בהפרש של 10 ס"מ מהמקום השני. באלאש התנשאה לגובה של 1.85 מטר והייתה בעלת רגליים ארוכות במיוחד אותן ניצלה לסגנונה הייחודי שהיה סגנון מספרת משופר. בשנים 1988–2005 הייתה באלאש נשיאת הפדרציה הרומנית לאתלטיקה. התפתחות שיא העולם בקפיצה לגובה (ויקיפדיה האנגלית) מדיה וקבצים בנושא יולנדה באלאש בוויקישיתוף יולנדה באלאש, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי יולנדה באלאש, באתר olympedia.org יולנדה באלאש, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית יולנדה באלאש, באתר Track and Field (נשים) יולנדה באלאש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יולנדה באלאש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
זרח (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דמויות מקראיות זרח – דמות מקראית בנו של יהודה זרח הכושי – דמות מקראית, שר צבא מצרי זרח בן רעואל – בנו של רעואל בן עשו משפחת הזרחי – אחת ממשפחות שבט שמעון אחר אישים ששמם הפרטי הוא זרח זרחי זריחה
פלאולוקסודון מנאידריינסיס

פלאולוקסודון מנאידריינסיס (שם מדעי: Palaeoloxodon mnaidriensis) הוא מין נכחד של פיל מהסוג פלאולוקסודון אשר חי רק באיים מלטה וסיציליה שבים התיכון. מין זה נחשב לקרוב יחסית לפיל אסייתי. הוא התפתח מהמין האירואסייתי הגדול פיל ישר-חט שהגיע לגובה 4 מטרים ולמשקל 6–7 טונות. פיל זה עבר גמדיות איים כשעבר במהלך סוף עידן הקרח לאיי הים התיכון. האי היה נטול הטורפים והכיל צמחייה מועטה, מה שהוביל לגמדיותו. הוא התקטן ב-90% מגודלו והגיע לגובה של 1.8-2 מטרים ולמשקל של 1,100 עד 1,800 ק"ג בלבד. עם זאת הוא היה בעל החיים הכי גדול באיים בהם חי. שרידיו של פיל זה התגלו באזור המקדשים המגליתיים במלטה בשנת 1870. תושבי המקום חשבו שמדובר בעצמות ענקיים והקימו סביבם אבני מגלית. לצידו נמצא מין קרוב - פלאולוקסודון פלקונרי. מדיה וקבצים בנושא פלאולוקסודון מנאידריינסיס בוויקישיתוף פלאולוקסודון מנאידריינסיס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלאולוקסודון מנאידריינסיס, באתר GBIF (באנגלית)
היפופוטם מלטזי

היפופוטם מלטזי (שם מדעי: Hippopotamus melitensis) הוא מין נכחד של היפופוטם קטן שהשתייך לסוג היפופוטם. הוא היה אנדמי לאי מלטה שבים התיכון במהלך הפליסטוקן ובדומה למיני היפופוטם דומים כמו היפופוטם כרתים גמדי והיפופוטם קפריסאי גמדי, עבר גמדיות איים. היפופוטם זה החל להגר למלטה מיבשת אירופה לאחר האירוע המסיני בו התייבש הים התיכון ממרבית מימיו ועידד הגירה למרכזו. האי מלטה היה נטול טורפים, מה שמשך את ההיפופוטם ויצורים נוספים לאי עד שהים חזר ובידד אותו. מרבית המאובנים שלו התגלו במערת אר דאלם שבדרום-מזרח מלטה, מערה מפורסמת בה נמצאו מינים רבים של יונקים גמדיים לרבות הפיל פליאולוקסודון פלקונרי ופליאולוקסודון מנאידריינסיס. היפופוטם מלטזי, באתר GBIF (באנגלית)
ייל (מכונית)

ייל (באנגלית: Yale (automobile)) היא מכונית פתוחה בסגנון "Touring car" (אנ') בעלת 4–5 מושבים, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאי Kirk Manufacturing אשר יוצרה בשנת 1904 בעיר טולידו (אוהיו) במחוז לוקאס, במדינת אוהיו בארצות הברית. דגם מנוע 2 צילינדרים המפיק 16 כ"ס (מנוע קירור מים), 4 מושבים, מחיר היחידה עמד על 1,500 דולר (Model B). דגם מנוע 2 צילינדרים המפיק 16 כ"ס (מנוע קירור מים), 5 מושבים, (Model C). דגם מנוע 2 צילינדרים המפיק 12 כ"ס מסוג "Touring car" (אנ'), מחיר היחידה נע בין 1,700 - 1,750 דולר (Model D). דגם מנוע 4 צילינדרים המפיק 30 כ"ס, מחיר היחידה עמד על 2,500 דולר. עידן הפליז הוא מונח אמריקאי לתקופה המוקדמת של ייצור כלי הרכב, הקרוי על אביזרי הפליז הבולטים ששימשו בתקופה זו לחלקים כמו אורות ורדיאטורים. בדרך כלל מכוניות אילו שהיו קרויות בארצות הברית "Brass Era car" (אנ') יוצרו בין השנים 1896 עד שנת 1915, תקופה שבה כלי רכב אלה היו בתצורת כרכרות נטולות סוסים. דגם "ייל" הוא דגם אופייני לסגנון ה-"Brass Era car" (אנ'). "ייל" שנת 1903 (מודל קודם למודל שנת 1904) בתצורת 4 מושבים (Model A) לוגו היצרן (שנת 1905) מדיה וקבצים בנושא ייל בוויקישיתוף פרסומת היצרן למספר דגמים american-automobiles.com/Yale Leslie, Frank. Frank Leslie's Popular Monthly. January, 1904 Beverly Rae Kimes, Henry Austin Clark Jr.: Standard catalog of American Cars. 1805–1942. Digital Edition. 3. Auflage. Krause Publications, Iola 2013, ISBN 978-1-4402-3778-2, S. 1576 Dun's Review. R. G. Dun & Company, New York, New York, March, 1904 p. 55. 1904 George Nicholas Georgano (Hrsg.): The Beaulieu Encyclopedia of the Automobile. Volume 3: P–Z. Fitzroy Dearborn Publishers, Chicago 2001, ISBN 1-57958-293-1, S. 1773
חלווה

חלווה היא ממתק מוצק המבוסס על שומן מן הצומח ועל סוכר. יש סוגים רבים של חלווה. בישראל פופולרית החלווה המבוססת על שמן מטחינת שומשום גולמית. לחלווה מספר מקורות גאוגרפיים, החל מפקיסטן ומאיראן ועד בלארוס ואוקראינה. בטורקיה היא נחשבת למאכל לאומי. המילה חלווה הגיעה לעברית וללשונות רבות אחרות מן הערבית, ופירושה "ממתק", מן حُلْو (מתוק). כדי לציין את החלווה ולהבדילה משאר הממתקים משתמשים דוברי הערבית בשם המלא حَلاوَة طَحِينِيَّة - "ממתק טחון". יצור החלווה מתחיל בקילוף גרגרי השומשום, קלייתם וטחינתם לטחינה גולמית. לאחר מכן יש לערבב את הטחינה יחד עם סירופ גלוקוז, סוכר ולעיתים גם תמצית שורש בורית רפואית, בטמפרטורה של 120 מעלות צלזיוס תוך כדי ערבול רב כיווני. בתעשייה קיימים מתקני ייצור גדולים לשימוש זה, אך ניתן לייצר חלווה באופן ידני-מסורתי. לאחר הבישול יוצקים את החלווה לתבניות ולאחר הקירור מתקבל גוש חלווה. במהלך הלישה ניתן להוסיף לחלווה רכיבים כגון פיסטוק, שקדים וקקאו. חלוות שומשום/בוטנים: מבוססת על טחינה גולמית, המעורבבת עם סירופ סוכר ולעיתים דבש. החומרים נקרשים יחדיו ויוצרים גוש מוצק ושומני, נוח להמסה בחום, מתפורר בקלות וקל לבציעה. זוהי החלווה הפופולרית ביותר בישראל. לרוב בוצעים אותה לאורכה, על מנת לחשוף את קווי השיש שנוצרו מערבוב השומן והסוכר. בבוכרה מכינים חלווה בוכרית מבוטנים שנקראת "לאבז". חלוות סולת: החלווה הפופולרית בארצות המזרח, כגון פקיסטן, איראן, עיראק, והודו. מבוססת על עמילנים מסולת חיטה. השומן מוסף ממקור חיצוני, בדרך כלל שמן סויה, והסוכר מגיע מסירופ או דבש. חלוות סולת הודית נקראת סוג'י חלווה, (suji halva), חלווה מקמח חיטה נקראת אטא קה חלווה (ata ka halve). בעיראק מכינים חלווה מקמח חיטה וסולת שמגישים עם פיתה עיראקית לפני הארוחה. חלוות חמניות: חלווה שבה מקור השומן העיקרי הוא מגרעיני חמניות. נפוצה במדינות סובבות רוסיה, שככל הנראה ספגו את המתכון מקרבתן לטורקיה. המתכון זהה כמעט לחלוטין לחלוות שומשום. חלוות גבינת עיזים: בלבנון ויוון נוהגים להכין חלווה מגבינת עיזים. חלוות קורנפלור: בערב הסעודית נוהגים להכין חלווה מקורנפלור, חמאה, סוכר, הל וזעפרן. חלוות קמח: בבולגריה, עיראק ואיראן נוהגים להכין גם חלוות קמח בתור תחליף לסולת. חלוות אורז: באזור העיר שיראז באיראן נהוג להכין חלווה מאורז מבושל. ממרח חלווה: חלווה בעלת מרקם כמעט נוזלי ובעל צמיגות גבוהה. קלה יחסית בסיבים תזונתיים, ועשירה עוד יותר בשומנים על מנת לשנות את מרקמה. בתחום המגדנאות משתמשים בממרח חלווה ובחלווה קצוצה לשם הכנת מוס חלווה. על ידי ניצול הרכות והסיביות של החלווה, ניתן לגרדה לכדי חוטים ארוכים ומסולסלים, הקרויים חלווה מסולסלת או שערות חלווה. חלווה מסולסלת משמשת לעיטור קינוחים מסורתיים במטבח המזרחי. לגושי חלווה הנמכרים בחנויות נהוג להוסיף מרכיבים שונים, כגון בוטנים, פיסטוק, גרעינים, פיסות שוקולד ועוד, על מנת להציג את גוש החלווה כיותר מושך לעין. לעיתים תוספות אלו מייצגות קשר למקור החלווה או לאיכותה. חלווה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איך מייצרים חלבה?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה חלווה או חלבה?, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏28 בפברואר 2012 חלווה או חלבה?, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏28 בפברואר 2012
Mother's Little Helper

"Mother's Little Helper" (בעברית: העוזר הקטן של אמא) הוא שיר של להקת הרוק הבריטית הרולינג סטונז. השיר יצא לראשונה בממלכה המאוחדת בשנת 1966 ופתח את האלבום Aftermath. בארצות הברית יצא השיר כסינגל והגיע למקום השמיני במצעד הסינגלים בילבורד הוט 100. צד ב' של התקליט היה השיר "ליידי ג'יין" שהגיע למקום ה-24. השיר עוסק בפופולריות הפתאומית שהייתה לתרופות הרגעה בקרב עקרות הבית, והסכנות שבלקיחת מנת יתר של תרופות או התמכרות. התרופות שהשיר עוסק בהן הן מפרובמט (מילטאון) או דיאזפאם (ואליום). את השיר "Mother's Little Helper" כתבו מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס. הוא הוקלט באולפן חברת תקליטי RCA בהוליווד שבקליפורניה במרץ 1966. השיר מתחיל בשורה שמופיעה שוב כשורה אחרונה בפזמון החוזר. לקראת סוף השיר נשלחת אזהרה לאמהות. השיר מבוסס על אקורדים עממיים וריף גיטרה בסגנון מזרחי המזכיר צליל של סיטאר. הנגינה היא בשתי גיטרות סלייד בנות 12 מיתרים בביצוע בריאן ג'ונס וקית' ריצ'רדס. מיק ג'אגר – שירה, כלי הקשה קית' ריצ'רדס – גיטרת סלייד 12 מיתרים, גיטרה אקוסטית, קולות רקע בריאן ג'ונס – גיטרת סלייד 12 מיתרים, גיטרה אקוסטית ביל ויימן – גיטרה בס צ'ארלי ווטס – תופים ג'ק ניטשה – Nitzsche-Phone מידע על היצירה "Mother's Little Helper" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Mother's Little Helper" באתר Discogs גרסאות נוספות ל"Mother's Little Helper" באתר SecondHandSongs Joel Whitburn (1985), The Billboard Book of Top 40 Hits, ISBN 0-8230-7518-4 Esther Inglis-Arkell. "This Is The Drug In The Rolling Stones' Song "Mother's Little Helper"". Io9.gizmodo.com. נבדק ב-2016-09-29. U.S. News and World Report, Vol. 127, p. 58 (1999): “A song on the 1967 Rolling Stones album Flowers was entitled ‘Mother's Little Helper,’ a tongue-in-cheek ode to a housewife coping with bratty kids and a demanding husband, thanks to Valium....” Eder, Bruce (1989). Singles Collection: The London Years (Boxed set booklet). The Rolling Stones. New York City: ABKCO Records. p. 71. 1218-2. Guesdon, Margotin, Jean-Michel, Philippe (2016). The Rolling Stones All the Songs: The Story Behind Every Track. Black Dog & Leventhal Publishers Inc. ISBN 0316317748.
כמה טוב שנפגשנו

כמה טוב שנפגשנו הוא אלבום סולו מספר 23 של הזמר החסידי אברהם פריד. האלבום יצא באוגוסט 2017 בחברת גל פז. חלק משירי האלבום הוקלטו במהלך אותה שנה במסגרת מספר הופעות שביצע פריד: הופעת האלבום היה באירוע הקיץ של עיתון בשבע בבריכת הסולטן. האלבום כולל מבחר שירים ישראלים של מוזיקאים אחרים. האלבום הולחן על ידי מנהלו המוזיקלי יובל סטופל. האלבום הגיע למעמד אלבום זהב על מכירות של למעלה מ-20,000 עותקים. אברהם פריד - שירה כמה טוב שנפגשנו באתר Spotify מאיר טרבלסי, כמה טוב שנפגשנו! גם באלבום ישראלי, אתר שיא מיוזיק 9 באוגוסט 2017 לינוי משעלי, ‏ישראלי חזק וטוב: אברהם פריד משיק אלבום חדש, באתר "סרוגים", 3 באוגוסט 2017 לירון נגלר-כהן, שלמה ארצי, מאחוריך: אברהם פריד, באתר ynet, 26 ביוני 2011 נתנאל לייפר, ‏כשאברהם פריד "עושה שוואקי" - ביקורת אלבום, באתר כיכר השבת, 2 בספטמבר 2017 מחשב מסלול מחדש? • אברהם פריד בראיון של שליחות, באתר COL - חב"ד און ליין, ‏י"א תשרי ה׳תשע״ח 01.10.2017 מידע על האלבום כמה טוב שנפגשנו באתר MusicBrainz הפתעה כפולה לאברהם פריד - על הבמה, ערוץ 7 2017. אברהם פריד - ירושלים שבלב