סיכול ממוקד

סיכול ממוקד הוא אסטרטגיה וטקטיקה ללוחמה בטרור שפיתחה ישראל ובה כוחות הביטחון פוגעים והורגים באופן ממוקד פעילי טרור במטרה לסכל פיגועים ולפגוע בארגוני הטרור. ישראל רואה בפעילות הסיכול הממוקד, המופנית נגד פעילי טרור, תוך השתדלות שלא לפגוע באזרחים שאינם עוסקים בטרור, בגדר הגנה עצמית המותרת על פי כללי החוק והמוסר. השם "סיכול ממוקד" הוא תחדיש שטבעו ממשלת ישראל וצה"ל במהלך האינתיפאדה השנייה לתיאור פעולה צבאית של צה"ל המכוונת להתנקשות בפעילי טרור פלסטינים. עם תחילת השימוש במונח נטען על ידי ישראל כי בכל המקרים מדובר בפעולה נגד "פצצה מתקתקת", המסכלת באופן ברור ומיידי פעולות טרור ספציפיות. בהמשך הורחב השימוש במושג, והוא מתאר כל התנקשות בפעיל המעורב בטרור, בין אם הוא פעיל טרור בעצמו, או מנהיג בארגון שעוסק בטרור. מושג ספציפי זה בא כתחליף למושג הכללי יותר "חיסול", ששימש קודם לכן גם לתיאור פעילות מסוג זה שנעשתה קודם לכן, כדוגמת ההתנקשות ביחיא עיאש או באבו ג'יהאד. בעיתונות האמריקנית מכונה פעולה כזו targeted killing ("הריגה מוכוונת"). בעיתונות הערבית מכונה פעולה כזו "התנקשות" (اغتيال, אע'תיאל). לסיכול הממוקד יש מספר מטרות: מניעה – במקרה של "פצצה מתקתקת", הריגת מחבל העומד לבצע פיגוע היא דרך למניעת פיגוע זה. בנוסף, המאמץ המתמיד הנדרש לשמירה על החיים, מגביל את יכולת הפעולה של המחבלים. הסיכול מופעל לא רק נגד מחבלים מתאבדים אלא גם נגד מהנדסי חבלה ונפץ, מניחי מטענים וחוליות המשגרות רקטות קסאם, גראד ופצמ"רים. הרתעה – לגרום ליורשים אפשריים ולתושבים לפחד לבצע פיגועי טרור. פגיעה – הסיכול הממוקד אמור לפגוע בתשתיות הטרור ולעכב את התפתחותן. בנוסף, הוא מסלק ניסיון מבצעי רב שנצבר על ידי המחבל שנהרג (דבר שנכון במיוחד כאשר המחבל שנהרג הוא מנהיג בכיר, מפקד שטח או מהנדס המייצר מטעני חבלה, חגורות נפץ ורקטות ארטילריות). ישראל רואה בסיכול הממוקד גישה שיש בה שמירה על טוהר הנשק, משום שלטענתה, בסכסוך המתמשך בין שני העמים החיים בין הירדן לים, נוקטים הפלסטינים באופן שיטתי בטרור חסר הבחנה, המכוון כלפי תושבי ישראל באשר הם. ישראל טוענת כי אינה מגיבה בפעולות תגמול ברוטליות של עין תחת עין, אף שפעולות מסוג זה היו מקובלות בעשור הראשון לקיום המדינה, אלא מנסה להתמקד רק במי שנלחם נגדה, באמצעות הסיכול הממוקד. בג"ץ, בפסק דין בדבר חוקיות הסיכולים הממוקדים, ב-14 בדצמבר 2006, פסק כי על הסיכול הממוקד לשמש למטרות מניעה בלבד ולא למטרת נקם, ענישה או הרתעה. האמצעי המקובל ביותר לביצוע סיכול ממוקד הוא כלי טיס, היורים טילים אל מטרתם. המודיעין מאתר את המטרה וכשניתן "אור ירוק" (אישור לפעולה) מוזנקים כלי טיס לאוויר ופוגעים במיועד להריגה. אמצעים נוספים הם, בין השאר, הטמנת מטען נפץ והפעלתו ברגע הנכון, הטלת פצצה (כמעט תמיד פצצה מונחית) ממטוס קרב, ירי מטווח קרוב על ידי כוח צבאי כגון המסתערבים, וירי צלפים. עם זאת, בכל אחד משלבי הסיכול, קרי: איתור המטרה, מעקב, וידוא, הזנקת כוח וירי, ישנה אפשרות לבטל מיידית את הפעולה אם קיים חשש סביר לפגיעה בלתי-מידתית בבלתי מעורבים. בסופו של דבר, גם כאשר הטייס באוויר וישנו אישור של מפקד המטה ואישור של אמ"ן או השב"כ שמדובר במטרה, השאלה האם ללחוץ על ההדק מונחת לפתחו של הטייס והוא יכול להחליט לבטל את התקיפה גם ברגע האחרון. חרף השם "סיכול ממוקד", לא תמיד הסיכול הוא אכן ממוקד. המחבלים הפלסטינים חיים בקרב האוכלוסייה האזרחית, ופגיעה מדויקת, שבה ייפגעו אך ורק מחבלים, קשה מאוד לביצוע. לעיתים המחבלים מקיפים את עצמם באזרחים באופן מכוון על מנת שאלה ישמשו כמגן אנושי. כתוצאה מכך פעמים רבות בפעולות הסיכול הממוקד נפגעים גם אנשים שלא היו יעד של הסיכול הממוקד. לשיא הגיעו הדברים בהריגתו של בכיר גדודי עז א-דין אל-קסאם של חמאס, סלאח שחאדה, ביולי 2002, כששתי פצצות במשקל של חצי טונה כל אחת הוטלו על ביתו בלב שכונה צפופה בעזה, וכתוצאה מהפעולה נהרגו לא רק שחאדה ועוזרו, אלא גם אשתו וילדיו, וכן דיירי בתים אחרים בסביבה. בסך הכול נהרגו 15 פלסטינים, בהם שמונה ילדים. מצד שני, הניסיון לצמצם פגיעה בעוברי אורח הביא לכישלונן, המלא או החלקי, של פעולות אחדות. דוגמה בולטת לכך היא הניסיון להרוג את צמרת החמאס במבצע קטיף כלניות, שנכשל. עם זאת, החל מ-2005 כמות האזרחים שנהרגו בסיכולים הממוקדים ירדה באופן דרסטי. מאז 2003 שיכלל צה"ל את טכניקות הסיכול הממוקד שלו. הטכניקות שוכללו במספר מישורים: קשר עם השב"כ – הוקם מערך תיאום המאפשר לבצע סיכול ממוקד תוך דקות מקבלת המידע המודיעיני על ידי השב"כ וקשר בזמן אמת מתנהל בין הטייס לחפ"ק ולשב"כ. מערך זה אורגן בידי יובל דיסקין, סגנו של אבי דיכטר. חימוש מונחה מדויק – בהתחלה בוצעו הסיכולים באמצעות טיל הלפייר סטנדרטי, המיועד במקור נגד טנקים. אי-ההתאמה של החימוש למטרה גרמה לכשלונן של מספר פעולות. בעקבות מספר סיכולים ממוקדים במחנה הפליטים נוסייראת, נחשף שבידי צה"ל יש טיל חדש המותאם במיוחד להריגת מחבלים בתוך מכוניות, הן מבחינת הנחיה והן מבחינת ראש הקרב, אך סוג החימוש המדויק לא הותר לפרסום. ב-2014 הותר לפרסום שחלק מהסיכולים הממוקדים נעשו באמצעות טיל ה"תמוז" שהותאם לשיגור ממסוקי ה"צפע" (AH-1 קוברה) של חיל האוויר הישראלי. עבור מטרה סטטית נעשה שימוש גם בפצצות מונחות כגון ברד-חד (פצצת SDB) – פצצה במשקל 125 ק"ג עם חומר נפץ במשקל 16 ק"ג, הניתנת לשיגור ממרחק של כ-100 ק"מ, על ידי מטוסי הקרב F-15,‏ F-16 ו-F-35I אדיר. פלטפורמות תקיפה – את רוב התקיפות באינתיפאדה השנייה ביצע צה"ל באמצעות מסוקי קרב, בעיקר באמצעות מסוקי AH-64 אפאצ'י (שנהפך לאחד הסמלים העיקריים למדיניות זו בעיני הפלסטינים) אך פעמים רבות גם על ידי מסוקי AH-1 קוברה. צה"ל ביצע מספר תקיפות אוויריות גם בידי מטוסי קרב (בעיקר F-16), בייחוד כאשר נדרשו פצצות כבדות (כמו בהריגת בכירי הטרור של החמאס: סלאח שחאדה וניזאר ריאן). לקראת סוף 2004 החלו להישמע טענות מפי הפלסטינים שחלק מתקיפות הטילים של חיל האוויר בוצעו בידי כלי טיס בלתי מאוישים (כטב"מים), טענות אלו זכו לחיזוק גם בהדלפה של ויקיליקס. רק ביולי 2022 התירה הצנזורה הצבאית לפרסום שצה"ל ביצע סיכולים ממוקדים גם באמצעות כטב"מים, בהם ה"זיק" וה"איתן". כיום מבצע חיל האוויר הישראלי סיכולים ממוקדים באמצעות מגוון כלי טיס, כולל מטוסי קרב ומסוקי קרב. פעילי הטרור הבכירים ביותר שנהרגו בסיכול ממוקד הם אחמד יאסין, שהיה מנהיג ומייסד תנועת חמאס, סאלח אל-עארורי ששימש כממונה על פעילות הזרוע הצבאית של חמאס ביהודה ושומרון וסגן ראש הלשכה המדינית של הארגון ואחמד ג'עברי שהיה מפקד גדודי עז א-דין אל-קסאם. הסיכול הממוקד נתון לביקורת בקהילה הישראלית והבין-לאומית, בעיקר בקרב ארגוני זכויות האדם הרואים בסיכול ממוקד הוצאה להורג ללא משפט. כמו כן מושמעת ביקורת במדינות אירופה ומדינות ערב. ארצות הברית ברוב המקרים, במיוחד אחרי פיגועי 11 בספטמבר, מסכימה שזכותה של ישראל להשתמש בסיכולים ממוקדים ואף נקטה בטקטיקה דומה בעצמה כנגד אל-קאעידה. בעיתונות האמריקנית מקובל לתרגם את הביטוי "סיכול ממוקד" ל-targeted killing ("הריגה ממוקדת"). דוגמאות לפעולות צבאיות שביצעה ארצות הברית, בעלות מאפיינים מסוימים הדומים לאלו של הסיכול הממוקד, ניתן לראות במבצעי נקם במלחמת העולם השנייה וחנית נפטון בו התנקשו באוסאמה בן לאדן, כמו גם ההתנקשות באבו בכר אל-בגדאדי (מנהיג המדינה האסלאמית וארגון הטרור דאעש). הרמטכ"ל לשעבר משה יעלון אמר בנוגע לסיכולים הממוקדים: "סיכול ממוקד" אינו נועד להעניש מחבלים על פעולותיהם בעבר – הוא נועד לצורך מניעת פעולותיהם בעתיד. בשבע השנים שעברו מאז החלה מלחמת הטרור הפלסטינית, אירע רק מקרה בודד בו חיסל צה"ל אזרח בכוונה, יחד עם מחבל, במהלך מבצע. המחבל המדובר נטל חלק מרכזי בתכנון ובביצוע פיגועי התאבדות רבים. בפעם הראשונה שהייתה לנו ההזדמנות לחסל אותו, הוא שהה בחברת בנותיו, וביטלנו את המבצע כדי לחוס על חייהן. שישה חודשים לאחר מכן, שוב בחרנו לחסל אותו כשהיה לבד עם אשתו. האם העובדה שגם אשתו נהרגה הפכה את המשימה שלנו לבלתי צודקת? האם דחיית חיסולו – אשר כתוצאה ממנה הוא הספיק לפקד על הריגתם של ישראלים רבים – הייתה צעד נבון? — תכלת, Ethical Dilemmas in Counterterrorism, מובאה מ-כאן (הקישור אינו פעיל, 29 באוגוסט 2016) הדיון סביב הסיכול הממוקד נסוב סביב מספר נקודות: סיכול ממוקד אל מול העמדה לדין – תומכי הסיכול הממוקד סוברים שטרוריסט הפועל בשטח עוין ואינו נגיש למעצר רגיל, מהווה מטרה צבאית שאינה מוגנת על ידי אמנת ז'נבה וזכויות אדם אחרות, כמו לוחם בצבא אויב במהלך מלחמה. בהתאם לכך, נטען שלאחר מבצע חומת מגן פחת מאוד הצורך בסיכולים ממוקדים ביהודה ושומרון, משום שניתן היה לעצור את ראשי הטרור שם, לעומת רצועת עזה בה פעולות מעצר הן כמעט בלתי אפשריות. לעומתם, מתנגדי הסיכול הממוקד טוענים שיש להעמיד את המחבלים לדין, ולתת לבתי המשפט לקבוע את עונשם, שכן הוצאה להורג ללא משפט היא רצח, גם אם קורבנה הוא רוצח בעצמו. כמו-כן, יש הטוענים כי הזמינות של אמצעי הסיכול הממוקד והמחיר הנמוך יחסית בהפעלתו (בהיותו אש מנגד), הביאה לכך שהצבא תומרץ להחיל את ההגדרה של טרוריסט או לוחם על קטגוריה רחבה של אנשים – לא רק מי שנושא נשק, אלא גם מי שמתכנן את הפעולות או מורה עליהן, כפי שעלה מעמדת המדינה בבג"ץ. היו שטענו כי גישה זו אפשרה לצבא להתנקש בחייהם של מנהיגים פוליטיים, כאשר די היה בחברות בארגון צבאי או טרוריסטית, כסוג של סיוע לפעולה עוינת, כדי להצדיק התנקשות, כשמידת המעורבות הישירה של ההורג בטרור אינה תמיד מובהקת. שימוש בסיכול ממוקד כענישה – בעוד ממשלת ישראל טוענת שהסיכול הממוקד משמש רק כלחימה כנגד טרוריסטים פעילים, מתנגדי הסיכול הממוקד טוענים שחלק מהסיכולים נעשים מתוך מטרת ענישה. לטענתם, חלק מההרוגים בסיכולים הממוקדים הם פעילים פוליטיים שאינם עוסקים ישירות בטרור. חלק מתומכי הסיכולים הממוקדים טוענים שטרוריסט שלוקח חלק במאבק כנגד ישראל הוא מטרה לגיטימית גם אם אין מידע קונקרטי על מעורבות עכשווית שלו בטרור. אחרים מגבילים את ההצדקה לשימוש בסיכול ממוקד למי שיש עליו מידע שהוא עוסק באופן עכשוויי בטרור, ומהווה מה שמכונה "פצצה מתקתקת". בהקשר זה הועלו טענות לגבי סיכולים ממוקדים ספציפיים שהם נעשו ללא צורך, משיקולים פוליטיים: דוגמה לכך היא הריגתו של מוחמד שייח' חליל, אחד מראשי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, שעליו דווח בעת כינוס של מרכז הליכוד. יש, בימין ובשמאל, שקישרו בין הפעולה לבין השאיפה לקדם את סיכוייו של אריאל שרון אצל חברי המרכז. נפגעים חפים מפשע – נטען שברבים מהסיכולים הממוקדים נהרגים עוברי אורח, שאינם שותפים לפעילות טרור. בהקשר לאפשרות הפגיעה באזרחים במהלך סיכול ממוקד, נטען שאין אפשרות להימנע מכך מכיוון שאחרת טרוריסטים יתחבאו תמיד מאחורי אזרחים ויזכו לחסינות מפגיעה. כן נטען שישנה אחריות מסוימת על האזרחים שאינם מתרחקים מהטרוריסטים הללו ואינם מקיאים אותם מקירבם אלא הופכים אותם לגיבורי תרבות. בסיכול הממוקד נהרגים לעיתים אזרחים, אך ההרג (הנלווה והלא מכוון) הוא מידתי ביחס לתועלת הצבאית של הפעולה: הרג המחבל וסיכול פיגועים. בפעולות מלחמתיות ברחבי העולם, לא אחת נפגעו אזרחים במהלך הלחימה, וכך היה למשל בהפצצות של ארצות הברית ובריטניה כלפי גרמניה ויפן במלחמת העולם השנייה. "לעומת זאת ישראל אינה מפציצה ערים שלמות אלא פועלת נגד המחבלים ושולחיהם באופן כירורגי. גם אם נפגעים אזרחים חפים מפשע בסביבה הרי שלשון המאזניים אומרת כי אם עומדת ההגנה על חייהם של אזרחים ישראליים מול הגנה על פלסטינים, חיי הישראליים עדיפים." לעומת זאת, מתנגדי הסיכול הממוקד שואלים האם יש הבדל בין דמם של הנהרגים לדם הישראלים הנרצחים. הטענה התעוררה במיוחד לאחר הפצצת הבית בו שכן סלאח שחאדה, בו נהרגו עוד 13 אזרחים, בהם ילדים וטף, ונפצעו כ-150. במקרים רבים נפצעים ונהרגים מספר רב של אזרחים שאינם קשורים לטרוריסטים, ולכן השימוש במושג "סיכול ממוקד" מטעה ולטענת המתנגדים לכך אינו מוסרי. לפי ארגון בצלם, בסיכולים נהרגו 337 פלסטינים בעוד שרק 208 פלסטינים היוו מטרות לסיכול ממוקד. כדאיות ויעילות – כנגד השימוש בסיכולים ממוקדים נטען שמותם של טרוריסטים וחפים מפשע בסיכולים מביא למעגל דמים ועדיף להימנע מסיכול ממוקד ולהתמקד בפעילות הגנתית. לטענת המתנגדים, לכל מנהיג טרור שנהרג נמצא מחליף. כדוגמה הם מביאים את הסיכול הממוקד של עבאס מוסאווי כמנהיג החזבאללה, שהביא להחלפתו על ידי חסן נסראללה (ולפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה, אליבא דחזבאללה). דוגמה נוספת שמובאת היא סיכולו הממוקד של ראאד כרמי, שגרר הקצנה משמעותית בעמדות הפת"ח לגבי פיגועים בתוך ישראל. יש המייחסים לסיכולו של כרמי גם את מרץ השחור, כחודש וחצי לאחר הסיכול, חודש בו נהרגו קרוב ל-130 ישראלים. דוגמה נוספת שמובאת היא סיכולו הממוקד של אבו עלי מוסטפא, שגרר את ההתנקשות ברחבעם זאבי על ידי מחבלי החזית העממית. סוג אחר של טיעוני כדאיות עניינו היעדר חשיבה מדינית. על-פי קו טיעון זה, יש המבקרים את השימוש בטכניקת הסיכולים הממוקדים ככזו שהתנתקה מן ההיגיון המדיני שאמור להנחות אותה, וככזו נבחרת אך משום שהאמצעי זמין. זהו מקרה של "רציונליות אינסטרומנטלית", במסגרתו האמצעים והזמינות שלהם היא שמכתיבה את ההיגיון הצבאי. בתוך כך, נטען כי נתונים כמותיים מלמדים כי הסיכולים הממוקדים מסייעים לכל היותר בטווח המידי, וברמת מדיניות לטווח הבינוני-ארוך לא ניתן להצביע על תרומה שלהם בהפחתת פעולות טרור, אלא להפך. עוד נטען כי השיח הציבורי אינו עוסק די הצורך בהיגיון המדיני מאחורי פעולת הסיכול. על-פי גישת ביקורת זו, גם המבקרים את השימוש באמצעי הסיכולים הממוקדים המתמקדים בהיבטי זכויות אדם ודין, לוקים בכשל בבסיס השיח, העוסק בשאלות אופרטיביות כדוגמת היחס בין בלתי מעורבים לפעילים, או מידת הבכירות של המחבל או בהיבטים המשפטיים של המדיניות. תומכי הסיכולים הממוקדים מביאים דוגמאות נגדיות המראות על ירידה בכושר ארגוני טרור לפעול במשך זמן רב בעקבות סיכול ממוקד של בכירים בארגון. לטענתם, השימוש הנרחב בסיכולים פגע באיכות ההנהגה של ארגוני הטרור, וגרם לאובדן ניסיון וידע רב שהצטבר בידי בכירי המחבלים ומהנדסי הטרור. כתוצאה מכך "איכות" הפיגועים ירדה באופן ניכר, דבר שגרם להרבה יותר "תאונות עבודה" והקל על מערכת הביטחון לסכל פיגועים ולחשוף התארגנויות טרור. בנוסף, הפעולות כנגד מנהיגי הטרור גורמות להם להתעסק בהישרדות עצמית, דבר שמפחית את היכולת המבצעית שלהם להוציא פיגועים לפועל. כנגד הטענה על מעגל דמים, הם מביאים כדוגמה את השקט היחסי ששרר אחרי סיכול ממוקד של בכיר הטרוריסטים הפלסטיניים ומייסד החמאס, ה"שייח" אחמד יאסין, כיוון שהמוטיבציה לנקמה הייתה צריכה להיות ברמה חסרת תקדים. עוד טענה שמביאים תומכי הסיכולים ליעילותם הן הפסקות האש (ה"הודנה" וה"תהדייה") שחמאס נאלץ לסכם עם ישראל עקב פגיעה קשה בפעיליו ובהנהגתו בסיכולים ממוקדים ופעולות עומק צבאיות. לטענת אחרים, הסיכול הממוקד היא טקטיקה הכרחית לצמצום הטרור אך איננה מספיקה. לדידם, טקטיקה זו – על כל יתרונותיה – אינה מהווה תחליף למבצע קרקעי רחב-היקף לטיהור תשתיות הטרור ופגיעה כמותית נרחבת במחבלים (דוגמת מבצע חומת מגן). ערך מורחב – בג"ץ הסיכולים הממוקדים ב-14 בדצמבר 2006 פסק בג"ץ בנוגע לעתירה שהגישו שני ארגוני שמאל כנגד הסיכול הממוקד. לפי פסק הדין כל סיכול ממוקד ייבחן לגופו שכן "אין לקבוע מראש כי כל סיכול ממוקד הוא אסור על פי המשפט הבין-לאומי, כשם שאין לקבוע מראש כי הוא מותר". בג"ץ קבע שאזרחים פעילי טרור אינם נחשבים כלוחמים, אך מנגד אינם נהנים מההגנה שהחוק הבין-לאומי נותן לאזרחים. בפסיקה קבע בג"ץ כללים שלאורם תיבחן חוקיות הסיכולים הממוקדים. בין השאר נקבע כי על הסיכול הממוקד להיות רק כפעולת מניעה של סיכון חזק ומשכנע ולא כהרתעה או ענישה, המחבל צריך להיות שותף בפעילות מתמשכת ולא חד-פעמית, שאין להשתמש בסיכול ממוקד כאשר ניתן לבצע מעצר או כאשר לסיכול הממוקד נלווית פגיעה בלתי-מידתית באזרחים תמימים, ושסיכולו הממוקד של אדם ייעשה כאשר הוא עדיין חלק ממערך הטרור. מאז הפסיקה לא דיווחה ישראל על ביצוע סיכולים ממוקדים ביהודה ושומרון, בניגוד לרצועת עזה שם קשה ומסוכן לבצע מעצרים. לטענת "הארץ", במבצע שני מגדלים, שבו נהרגו ביוני 2007 שני פעילי הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני מצפון לג'נין, ניתנו הנחיות מראש שאישרו להרוג אותם אם הם מזוהים. העיתונאי והכתב הצבאי של "הארץ", עמוס הראל, סקר את יחס ההרוגים האזרחיים לעומת הרוגים בקרב פעילי הטרור, בפעולות הסיכול הממוקד במהלך השנים. ב-2002 ו-2003, היחס היה 1:1, כלומר על כל מחבל שנהרג, נהרג גם אזרח. הראל קרא לתקופה זו "הימים השחורים" בגלל יחס האבדות האזרחיות הגבוה בהשוואה לתקופות יותר מאוחרות. הוא ייחס זאת לגישת חיל האוויר הישראלי בתקופה זו לתקוף מחבלים גם כאשר הם נמצאים במקום מאוכלס בצפיפות. הראל מסכים שהיו חוקי ביטחון כדי למנוע הרג רב של אזרחים, אך טען שאלה "כופפו" או "עוקמו" כאשר היה צורך לפגוע במטרה חשובה. עד סוף 2005 יחס ההרוגים האזרחיים ירד באופן חד ל-1:28, כלומר: אזרח אחד נהרג על כל 28 מחבלים שנהרגו. הראל נותן קרדיט לירידה זו למפקד חיל האוויר דאז, האלוף אליעזר שקדי. היחס עלה ל-1:10 ב-2006, עקב "מספר תקלות של חיל האוויר". ברם, ב-2007 ו-2008 היחס ירד שוב ליחס חסר תקדים של 1:30, כלומר: על כל אזרח שנהרג, לפחות 30 מחבלים נהרגו. יחס זה אומר שמתוך סך ההרוגים בסיכולים ממוקדים בתקופה זו, רק 2%–3% היו אזרחים. גרפים המראים שיפור ביחס מ-2002 עד ל-1:30 ב-2008 צוטטו על ידי יעקב כץ בג'רוזלם פוסט. לפי שקדי עצמו, עם סיום תפקידו (ב-2008) היה היחס 1:24. הפרופסור ועורך הדין אלן דרשוביץ מאוניברסיטת הרווארד ציין שהנתון של 1:30 מ-2008 מייצג את יחס האבדות אזרחים-חמושים הנמוך ביותר בהיסטוריה של הלוחמה בטרור. דרשוביץ מבקר את התקשורת העולמית וארגוני זכויות אדם על כך שלא התייחסו לכך באופן מספק ונמנעו לדווח על כך בהרחבה. הוא טען שגם שנתון זה יכול להיות מטעה (והתכוון לכך שהיחס האמיתי נמוך עוד יותר) מאחר שלא כל האזרחים הם עוברי אורח תמימים. באוקטובר 2009 ציין דרשוביץ שהיחס במערכת הסיכולים הממוקדים של ישראל עמד על יחס של אזרח 1 הרוג על כל 28 מחבלים. הוא טען ש"זה היחס הטוב ביותר של כל מדינה שהיא בעולם שנלחמת מלחמה אסימטרית כנגד טרוריסטים שמתחבאים מאחורי אזרחים. יחס זה טוב בהרבה מזה שהושג על ידי הממלכה המאוחדת וארצות הברית בעיראק או באפגניסטן, שם שתי האומות הפעילו סיכולים ממוקדים של מנהיגי הטרוריסטים." ביחס לנהלים ושיטות העבודה של צה"ל שהובילו ליחס שיא זה, והסיבות שבכל זאת עדיין נהרגים מדי פעם אזרחים, ציטט דרשוביץ את עדותו של קולונל ריצ'רד קאמפ על מבצע עופרת יצוקה: "מהידע שלי על צה"ל וממה שאני עוקב אחריו במבצע הנוכחי, אני לא חושב שהיה אי פעם בהיסטוריה של הלחימה מצב שבו צבא עשה יותר מאמצים להפחית אבדות אזרחיות ומוות של אנשים חפים מפשע, מאשר צה"ל עושה כיום בעזה... חמאס, האויב נגדו הם נלחמים, אומן באופן נרחב על ידי איראן וחזבאללה, להילחם בקרב אנשים, להשתמש באוכלוסיה האזרחית של עזה כמגן אנושי... הפקטור של שימוש חמאס באוכלוסיה היא חלק עיקרי בתוכנית ההגנה שלהם. למרות זאת, כפי שאני אומר, ישראל, צה"ל, נקטו בצעדים ענקיים... להפחתת אבדות אזרחיות, זה בלתי אפשרי, זה בלתי אפשרי למנוע את זה לחלוטין כאשר האויב משתמש באזרחים כמגן אנושי." — עדות של קולונל ריצ'רד קאמפ ברם, ביולי 2011 במאמר שפורסם ב-Michigan War Studies Review תחת השם "Targeted Killings: A Modern Strategy of the State" על ידי A.E. Stahl ו-William F. Owen נכתב שאל יחסי אבדות ומניין מתים צריך להתייחס בהתחלה בספקנות. הם כתבו ש"אזהרה: אל מנייני מתים מדווחים ויחסי אבדות צריך לגשת עם ספקנות. יותר מדי קל לעשות מניפולציות על סטטיסטיקות למטרות פוליטיות, ובכך לדרבן טיעונים המבוססים עליהן." ארגון זכויות האדם הישראלי "בצלם" עורך מחקרים וסטטיסטיקות משלו על אבדות בסכסוך הישראלי-פלסטיני ולא מסתמך על הנתונים הרשמיים של צה"ל. לפי הסטטיסטיקות של "בצלם" בסיכולים הממוקדים נהרגו 384 פלסטינים בין ספטמבר 2000 לדצמבר 2008. מתוכם, 232 בני אדם (60.4%) היו המטרות (כלומר: החמושים שאותם התכוונו להרוג) ו-152 (39.6%) היו עוברי אורח. זה מצביע על יחס של 1:1.52 במשך כל התקופה. מנגד, חוקרים כמו יהונתן דחוח-הלוי הטילו ספק במהימנות של נתוני "בצלם" וטענו שהארגון מסווג במקרים רבים פעילים חמושים ופעילי טרור כאזרחים שלא נטלו חלק בלחימה. הערה: תיאור התפקידים הוא על פי דובר צה"ל. ערך מורחב – סיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל זוהי רשימה חלקית של מחבלים פלסטינים שנהרגו בסיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל. הרוגים מארגון הטרור חזבאללה בזמן החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל, ניתן לראות ב#פעילי חזבאללה שנהרגו בסיכול ממוקד. הערה: חלק מן הסיכולים הממוקדים הללו לא אושרו באופן רשמי על ידי ישראל, והם יוחסו לה על ידי מקורות זרים. הוצאה להורג ללא משפט טרור פלסטיני לוחמה בשטח בנוי חיל האוויר הישראלי מבצע זעם האל – סיכולם הממוקד של מחבלי ספטמבר השחור בשנים 1972–1979 מבצע שני מגדלים ד"ר אהרון יפה, ‏הסיכול הממוקד - סיכוי וסיכון, נתיב 109, מרץ 2006, עמ' 55–58 אסא כשר, דילמה טרגית, באתר הארץ, 29 בפברואר 2004 עמוס הראל, בצה"ל מציגים נימוקים מוסריים להתנקשויות, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2003 אורי בלאו, מכירת חיסול, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2008 בג"ץ 769/02 הוועד הציבורי נגד העינויים בישראל נ' ממשלת ישראל, פסק הדין המלא מרדכי קרמניצר, האם הכול כשר בהתמודדות עם הטרור? על מדיניות ההריגה המונעת (הסיכול הממוקד) של ישראל ביו"ש ובעזה, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2006 ליאור טבנסקי, "המאבק בטרור בעידן המידע", בית הספר לממשל ולמדיניות ע"ש הרולד הרטוג, אוניברסיטת תל אביב, 2006 ירון דרוקמן, מהמהנדס ויאסין ועד ג'עברי - בכירי חמאס שנהרגו, באתר ynet, 15 בנובמבר 2012 מ"המהנדס" לרמטכ"ל חמאס - היסטוריה של חיסולים, באתר וואלה, 15 בנובמבר 2012 אמיר בוחבוט‏, קצין איסוף: גלגולו של הסיכול הממוקד, באתר וואלה, 28 בדצמבר 2012 כתבה על הסיכולים הממוקדים נגד הנהגת חמאס ברצועת עזה, ערוץ היוטיוב של חרדים10, 29 במרץ 2014 אסף זוסמן, נעם זוסמן, סיכולים ממוקדים - הערכת יעילותם למלחמה בטרור באמצעות נתוני שוק ההון, באתר בנק ישראל, נובמבר 2005 יוסי מלמן, לישראל אין ולא היתה דוקטרינת התנקשויות, באתר הארץ, 12 במאי 2022 איתם אלמדון, ‏דירת המסתור, ההזדמנות המבצעית ומכת הפתע: "בשביל פגיעה בשלוש מטרות, הכוכבים צריכים להסתדר", באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2023 שעת הצילום: 15:28, 13 בנובמבר 2018, פרטים נוספים בתיאור הקובץ. מבזק וואינט - שעת דיווח בתקשורת : 15:45. טוויטר - תיעוד וידאו מהקרקע של רגע פגיעת הטיל בצילום במשגרי הרקטות בשעת מעשה עמוס הראל, בוגי מן הצנחנים, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2002 מבצע 'צוק איתן': ביטול תקיפה לאחר זיהוי בלתי מעורבים בסמוך למטרה, סרט בערוץ YouTube של דובר צה"ל, 13 ביולי 2014 . לדיון מורחב בנושא, ראו: יחס מחבלים-אזרחים שנהרגו בסיכול ממוקד. שיא אהרון ברם | צילום: ארכיון הבטאון, ‏באמצע(ות) התמוז, באתר חיל האוויר הישראלי, 1 במאי 2014 אמיר בוחבוט‏, 16 ק"ג של חומר נפץ ומערכת GPS משוכללת: כך חיסל צה"ל את הבכירים במבצע מגן וחץ, באתר וואלה, 17 במאי 2023 "צה"ל אישר: אנו מחסלים מחבלים באמצעות מזל"טים", באתר וואלה, 3 בספטמבר 2011 בן-דרור ימיני, חיסול במסגרת המאבק בטרור - פעולה מוסרית, באתר nrg‏, 23 בפברואר 2010 אסא כשר, דילמה טרגית, באתר הארץ, 29 בפברואר 2004 אייל הראובני, האם מפקד חיל האוויר הוא פושע מלחמה?, באתר ynet, 8 בדצמבר 2003 בג"ץ 769/02 הועד הציבורי נגד עינויים בישראל, 7-10 Ben-Naftali, Orna, and Karen R. Michaeli. 2003. 'We must not make a scarecrow of the law': A legal analysis of the Israeli policy of targeted killing. Cornell International Law Journal 36(2), 233-292 עמוס הראל, ההתנקשויות יימשכו, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2005 עו"ד אברהם פכטר, הסיכול הממוקד ימשך. נוסעי אוטובוסים דורשים להמשיך בחיסול מחבלים, ערוץ 7. עמוס הראל, השב"כ העריך: קיימת "סבירות נמוכה" לפגיעה באזרחים בבית בו הסתתר שחאדה, באתר הארץ, 24 ביולי 2002 סטטיסטיקת הרוגים, בצלם. יגיל לוי, יורים ולא בוכים המיליטריזציה החדשה של ישראל בשנות האלפיים, ישראל: למדא - האוניברסיטה הפתוחה, 2023, עמ' 80-110 הביטוי "תאונת עבודה" מתייחס למצב בו פעילי טרור מתעסקים בחומרי נפץ, למשל, מנסים להרכיב מטען חבלה, וכתוצאה משגיאה או חוסר ניסיון, המטען מתפוצץ ופוגע בהם ובסובבים אותם. חגי גולן ושאול שי, פצצה מתקתקת: פיגועי ההתאבדות וההתמודדות איתם, מערכות, 2006, עמ' 37. בג"ץ 769/02 הוועד הציבורי נגד העינויים בישראל נ' ממשלת ישראל Amos Harel, Pinpoint attacks on Gaza more precise - Haaretz Com, Haaretz, ‏30 בדצמבר 2007 Yaakov Katz, Analysis: Lies, leaks, death tolls & statistics, The Jerusalem Post, ‏29 באוקטובר 2010 אליעזר שקדי, "למה מי זה מייקל?!", הוצאת ידיעות ספרים, 2021 (עמ' 139) Dershowitz, Alan (3 בינואר 2008). "Targeted Killing Is Working, So Why Is The Press Not Reporting It?". The Huffington Post. {{cite news}}: (עזרה) Alan Dershowitz, The Hypocrisy of "Universal Jurisdiction", Hudson Institute 06-10-2009 Stahl A.E. and Owen, William F, Targeted Killing: A Modern Strategy of the State, Michigan War Studies Review 06-07-11 "Palestinians killed during the course of a targeted killing in the Occupied Territories, 29.9.2000 – 26.12.2008". B’Tselem. נבדק ב-26 בספטמבר 2011. {{cite news}}: (עזרה) עמוס הראל, מחקר: "בצלם" מפרסם מידע שגוי ומשמיט פרטים חיוניים, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2008 יהונתן דחוח-הלוי, המאבק על הנרטיב של ישראל באמצעות נתוני ההרוגים הפלסטינים בפעולות צה"ל, המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, 26 באוקטובר 2008 יהונתן דחוח-הלוי, הרוגי מנגנוני הביטחון הפלסטינים – מיתוס מול מציאות, המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, 24 במאי 2009 פליקס פריש, ועלי ואקד, ברק: "מי שפוגע בנו, ייפגע", באתר ynet, 11 בנובמבר 2000 פליקס פריש ועלי ואקד, הפלסטינים: חוסל מזכיר הפתח בטול כרם, באתר ynet, 31 בדצמבר 2000 8 הרוגים בהפצצת צה"ל על מטה החמאס בשכם, בהם פעיל מרכזי, באתר גלובס, 31 ביולי 2001 שירות גלובס, ‏מזכ"ל החזית העממית לשחרור פלשתין חוסל ברמאללה; החמאס: הכרזת מלחמה, באתר גלובס, 27 באוגוסט 2001 מאת עמוס הראל, מסוקי אפאצ'י ירו על המכונית; אבו הנוד זוהה רק לפי צלקת, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2001 פליקס פריש ועלי ואקד, הפלסטינים: צה"ל התנקש בחיי בכיר התנזים ראאד אל כרמי, באתר ynet, 14 בינואר 2002 מותו של המחבל בעל תשע הנשמות היה נקודת המפנה של האינתיפאדה השנייה, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2020 כתבי ynet, סלאח שחאדה חוסל עם 15 אזרחים נוספים, באתר ynet, 23 ביולי 2002 יואב יצחק, השב"כ והמשטרה הגבירו אבטחת המנהיגים - בעקבות חיסול אל-מקאדמה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 במרץ 2003 מאת עמוס הראל, עתי"ם, ישראל התנקשה בחיי בכיר חמאס בעזה, באתר הארץ, 9 במאי 2003 ישראל התנקשה בבכיר החמאס אבו שנב בעזה; חמאס: ההודנה מבוטלת, באתר האייל הקורא, 21 באוגוסט 2003 בפעילות כוחות הביטחון ברצועת עזה נהרג מקליד חמיד, ראש "הג'יהאד האסלאמי בפלסטין" ברצועת עזה, אשר היווה "פצצה מתקתקת", המרכז למורשת המודיעין עלי ואקד וחנן גרינברג, ישראל התנקשה בעזה במנהיג החמאס שייח יאסין, באתר ynet, 22 במרץ 2004 עלי ואקד וחנן גרינברג, ישראל התנקשה במנהיג החמאס רנטיסי, באתר ynet, 18 באפריל 2004 עלי ואקד ואפרת וייס, שכם: צה"ל התנקש בבכיר בגדודי אל-אקצה, באתר ynet, 14 ביוני 2004 חיסול המחבל - ע"י מזל"ט, באתר ערוץ 7, 20 בספטמבר 2004 שירות גלובס, ‏מבצע "ימי תשובה" נמשך: מפקד הג'יהאד האיסלמי בעזה חוסל מירי טילים לעבר מכוניתו, באתר גלובס, 5 באוקטובר 2004 צה"ל חיסל בכיר בחמאס בעזה, באתר ערוץ 7, 22 באוקטובר 2004 אמיר בוחבוט וברק רביד, מתכנן רצח משפחת חטואל נהרג בעזה, באתר nrg‏, 26 בספטמבר 2005 אמיר בוחבוט, חיים איסרוביץ וסוכנויות הידיעות, נהרג אחד ממתכנני הפיגוע בנמל אשדוד, באתר nrg‏, 2 בנובמבר 2005 עלי ואקד וחנן גרינברג, חיסול ברצועה: נהרג האחראי לפיגוע באשדוד, באתר ynet, 1 בנובמבר 2005 ברק רביד ואמיר בוחבוט, 2 הרוגים בחיסול ברצועת עזה, באתר nrg‏, 7 בפברואר 2006 ברק רביד ואמיר בוחבוט, צה"ל חיסל את ג'מאל אבו סמהדנה, באתר nrg‏, 9 ביוני 2006 לוחם צה"ל נפצע באורח קשה בעזה; חל האוויר חיסל בכיר במערך הרקטות של חמאס, באתר וואלה, 4 בנובמבר 2006 אמיר בוחבוט, נהרג ראש מערך רקטות הקסאם, באתר nrg‏, 8 בנובמבר 2006 עלי ואקד, ועדות ההתנגדות: צה"ל חיסל את ראש מערך שיגור הרקטות, באתר ynet, 23 בנובמבר 2006 עמית כהן, 4 פעילי ג'יהאד נהרגו בתקיפת צה"ל ברצועה, באתר nrg‏, 21 במאי 2007 עמית כהן, חיים איסרוביץ' וסוכנויות הידיעות, צה"ל חיסל מהאוויר 5 חמושים במרכז הרצועה, באתר nrg‏, 17 ביוני 2008 יואב יצחק, נהרג בכיר בחמאס: ממדוח אבו זכריה ג'מאל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 3 בינואר 2009 אמיר בוחבוט וסוכנויות הידיעות, חאן-יונס: שני בכירי חמאס נהרגו בתקיפה, באתר nrg‏, 4 בינואר 2009 רובי שטיינברג, נהרג שר הפנים של חמאס סעיד סיאם, באתר News1 מחלקה ראשונה, 16 בינואר 2009 אמיר בוחבוט ועמית כהן, רצועת עזה: נהרג שר הפנים של חמאס סעיד סיאם, באתר nrg‏, 15 בינואר 2009 אמיר בוחבוט, בצה"ל מודים: חיה"א חיסל בכיר בצבא האיסלאם, באתר nrg‏, 3 בנובמבר 2010 שב"כ: פעיל טרור בכיר נהרג ברצועה, באתר web.archive.org, ‏2010-11-05 אמיר בוחבוט ועמית כהן, חיסול בעזה: פעיל הטרור תכנן לפגוע בישראלים בסיני, באתר nrg‏, 17 בנובמבר 2010 אבי יששכרוף, צה"ל תקף חוליה שתכננה לחטוף ישראלים ברצועת עזה; חמאס: האויב ישא בתוצאות, באתר הארץ, 2 באפריל 2011 אמיר בוחבוט וניר יהב‏, בין האחראים לפיגוע שנהרגו: מעורבים בחטיפת שליט, באתר וואלה, 19 באוגוסט 2011 אליאור לוי וחנן גרינברג, התגובה של ישראל: בכיר בוועדות ההתנגדות נהרג, באתר ynet, 19 באוגוסט 2011 יואב זיתון ואליאור לוי, רמטכ"ל חמאס אחמד ג'עברי חוסל בעזה לצד בנו, באתר ynet, 14 בנובמבר 2012 דובר צה"ל (באנגלית) אליאור לוי ויואב זייתון, צה"ל הפציץ את בניין ממשלת חמאס בעזה, באתר ynet, 17 בנובמבר 2012 גילי כהן וג'קי חורי, לראשונה מאז עמוד ענן: צה"ל חיסל פעיל טרור בעזה, באתר הארץ, 30 באפריל 2013 יוחאי עופר ואסף גבור, צה"ל חיסל את האחראי לירי הרקטות בתום הלווית שרון, באתר nrg‏, 22 בינואר 2014 רועי קייס, מתן צורי ויואב זייתון, נהרג מפקד בקומנדו הימי של חמאס, באתר ynet, 8 ביולי 2014 מבצע "צוק איתן" נמשך; שלושה מפקדים בכירים בחמאס סוכלו, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 21 באוגוסט 2014 עם דולרים לצדו: נהרג אחראי העברות הכספים של חמאס, באתר וואלה, 24 באוגוסט 2014 צה"ל חיסל מהאוויר אחראי על העברת כסף מאיראן לעזה, באתר ynet, 5 במאי 2019 ניר דבורי, כתב צבאי, ‏צה"ל חיסל מהאוויר פעיל טרור בכיר, באתר ‏מאקו‏, 5 במאי 2019 זה בכיר הג'יהאד האסלאמי שחוסל, באתר ‏מאקו‏, 12 בנובמבר 2019 "כל הצמרת הביטחונית של הג'יהאד ברצועת עזה סוכלה", באתר צה"ל, 7 באוגוסט 2022 תיעוד סיכול מפקד מרחב דרום ברצועת עזה, באתר צה"ל, 7 באוגוסט 2022 שלומי הלר‏, דוד חטואל מברך על חיסול המחבל שאחראי לרצח אשתו ובנותיו: "תמיד נגיע למי שפוגע בנו", באתר וואלה, 9 במאי 2023 מעקב, שיגור, פיצוץ: תיעוד התקיפה הראשונה ביו"ש זה 17 שנה, סרטון בערוץ "כאן חדשות", באתר יוטיוב (אורך: 02:54), 22 ביוני 2023. סיכול אווירי: צה"ל חיסל חוליית מחבלים סמוך לג'נין, באתר "סרוגים", 21 ביוני 2023. יואב זיתון, אלישע בן קימון, עינב חלבי, סיכול מהאוויר ביו"ש, לראשונה זה כ-17 שנה: חוליית מחבלים חוסלה ליד ג'נין, באתר ynet, 21 ביוני 2023. צה"ל: חיסלנו את סגן ראש המודיעין של חמאס, שתכנן יחד עם סינוואר את מתקפת הפתע, באתר ynet, 26 באוקטובר 2023. עינב חלבי, מח"ט צפון הרצועה, ראש מערך הרקטות, ר"מ חמאס: הבכירים שהותקפו במנהרות, באתר ynet, 17 בנובמבר 2023 עינב חלבי, חמאס מודה בהודעה דרמטית: מח"ט צפון הרצועה וראש מערך הרקטות חוסלו, באתר ynet, 26 בנובמבר 2023. סוכנות הידיעות‏, צבא לבנון עצר 2 פלסטינים בחשד ששיגרו רקטות לישראל, באתר וואלה, 16 ביולי 2014 ליאור בן ארי, דיווח: סגן מפקד הזרוע הצבאית של חמאס בלבנון חוסל בתקיפה ישראלית, באתר ynet, 21 בנובמבר 2023 צה"ל ושב"כ חיסלו את מפקד הכוח הימי של חאן יונס בארגון הטרור חמאס, באתר ערוץ 7, 23 בנובמבר 2023. הוביל את גדוד זה במבצע צוק איתן שבמהלכו הוא פיקד על המחבלים בקרבות שהתרחשו בשכונה ביניהם אסון הנגמ"ש, שכתוצאה ממנו נהרגו 6 חיילי צה"ל ונחטף סמל-ראשון אורון שאול. הוא לקח חלק בין היתר בתכנון מתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר ושילח את מחבלי הנ'חבה באותו היום לקיבוץ ומוצב נחל עוז. כמו כן הוא היה ממאכווני הפיגוע במכינת הקדם צבאית 'עצמונה' בשנת 2002, בו נרצחו 5 ישראלים, ובנוסף הוא היה ממאכווני פיגוע ירי הנ"ט לעבר האוטובוס בנחל עוז בשנת 2011, שכתוצאה ממנו נהרג ילד ישראלי. כמו כן הוא פיקד בין היתר על אבטחת הפעילות של ארגון חמאס בבית החולים שיפא. צה"ל חיסל את מפקד הגדוד שהוביל את המתקפה על בארי וסגנו, באתר כיפה, 6 בינואר 2024. צה"ל: חיסלנו בסוריה את אחראי שיגור הרקטות של חמאס במדינה, באתר ynet, 8 בינואר 2024, לירן וינשטיין, ‏הישג נוסף: חוסל ראש מערך הרקטי של חמאס בסוריה, באתר "סרוגים", 8 בינואר 2024. אמיר בוחבוט‏, צה"ל חיסל את מפקדי הזרוע הצבאית של חמאס ופתח בטול כרם, באתר וואלה, 23 ביולי 2024 זמן ישראל, צה"ל מעריך: בתקיפה בטולכרם נהרגו 6 חמושים, ‏23 ביולי 2024 עינב חלבי, יואב זיתון, ליאור בן ארי, התפקיד הכפול, והחיסול: מנהיג חמאס בלבנון נהרג בתקיפה ישראלית, באתר ynet, 30 בספטמבר 2024. ליאור בן ארי, יאיר קראוס, תקיפה חריגה בביירות, מחוץ לדאחייה: 3 מנהיגים של "החזית העממית" חוסלו, באתר ynet, 29 בספטמבר 2024. כרמל דנגור ואיתי בלומנטל, מטוס קרב חיסל את ראש תשתית הטרור של חמאס בטולכרם, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 4 באוקטובר 2024. שמואל רוזנר,ברק רביד,עמוס הראל,יוסי מלמן,יואב שטרן, עימאד מורנייה חוסל בדמשק, באתר הארץ, 13 בפברואר 2008 רן דגוני, ‏"CIA והמוסד חיסלו את מורניה בשלט רחוק מת"א", באתר גלובס, 31 בינואר 2015 ברק רביד, ג'קי חורי, איראן מאשרת: גנרל במשמרות המהפכה נהרג בתקיפה; ג'יהאד מורנייה נטמן בביירות, באתר הארץ, 19 בינואר 2015 יוחאי עופר, האיראני שנהרג - האחראי לבניית הכוח שיפשוט על הגליל, באתר nrg‏, 19 בינואר 2015 רועי קייס, יואב זיתון וליעד אוסמו, חיזבאללה: סמיר קונטאר, רוצח משפחת הרן, נהרג בתקיפה ישראלית בדמשק, באתר ynet, 20 בדצמבר 2015 אסף גבור ויוחאי עופר, בכיר חיזבאללה סמיר קונטאר נהרג הלילה בסוריה, באתר nrg‏, 20 בדצמבר 2015 "ישראל היום", 21 בדצמבר 2015, עמ' 9 לירן אהרוני, דיווחים בסוריה: ישראל חיסלה בכיר חזבאללה בקוניטרה, באתר חדשות 13, 22 ביולי 2019 רון בן ישי, "מוחמד דף של חיזבאללה": בכיר חיזבאללה שחוסל בלבנון - מפקד כוח רדואן, באתר ynet, 8 בינואר 2024 ליאור בן ארי, רויטרס, AFP, דיווחים: בכיר בכוח רדואן של חיזבאללה חוסל בתקיפה ישראלית בדרום לבנון, באתר ynet, 8 בינואר 2024, ג'וואד א-טוויל, בכיר בכוח רדואן בחיזבאללה, חוסל ברכבו בדרום לבנון | תיעוד מהזירה, באתר מעריב אונליין, 8 בינואר 2024 שומר ראש לשעבר של נסראללה חוסל בסוריה, באתר ערוץ 7, 9 ביולי 2024 ציוץ של דובר צה"ל ברשת החברתית אקס (טוויטר), 30 ביולי 2024 יואב זיתון, צה"ל: חוסל פואד שוכר, "המפקד הצבאי הבכיר ביותר בחיזבאללה", באתר ynet, 31 ביולי 2024 ליאור בן ארי, יוסי יהושוע, איתמר אייכנר, אלישע בן קימון, צה"ל תקף בדאחייה בביירות את ראש מערך המבצעים של חיזבאללה, באתר ynet, 20 בספטמבר 2024