גרטה סקאקי

גרטה סקאקי (באנגלית: Greta Scacchi; נולדה ב-18 בפברואר 1960) היא שחקנית קולנוע איטלקייה-אוסטרלית. נולדה בשם גרטה גראקו במילאנו שבאיטליה. אביה לוקה סקאקי גראקו היה צייר וסוחר אמנות, אמה נולדה באנגליה והייתה רקדנית וסוחרת עתיקות. הוריה התגרשו כשהייתה בת ארבע, והיא עברה עם אמה ושני אחיה להתגורר באנגליה. בשנת 1975, לאחר נישואיה מחדש של אמה, עברה המשפחה לפרת', מערב אוסטרליה, שם אביה החורג היה פרופסור אורח באוניברסיטת אוסטרליה המערבית. בעודה בפרת', סקאצ'י למדה בבית הספר התיכון והצטרפה לאגודה הדרמטית של האוניברסיטה, שם היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בתיאטרון במחזה של המחזאי הבריטי אדוארד בונד "בוקר מוקדם". בשנת 1977 חזרה סקאקי לאנגליה, ונרשמה לבית הספר למשחק "בריסטול אולד ויק". יחד אתה למדו השחקניות מירנדה ריצ'רדסון ואמנדה רדמן. תפקידה הראשון על המסך היה בסיום העונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "ברז'רק" (אנ'), ב-1981, כאשר גילמה דוגמנית שהייתה חברתו של פושע בין-לאומי שהבלש ברז'רק רודף אחריו. הופעת הבכורה שלה בקולנוע הייתה ב-1982 בסרט גרמני "Das Zweite Gesicht". מאז הופיעה במגוון רחב של תפקידים בסרטים כגון "אבק לוהט" (1983), "מגדל השן" (1984), "קוקה קולה קיד" (1985), "תשוקות באפריקה" (1987), "בחזקת חף מפשע" (1990), "התנפצות" (1991), "השחקן" (1993) ו"חיי כפר" (1994). היא הופיעה בעירום במספר סרטים אך דחתה את התפקיד של קתרין טרמל בסרט "אינסטינקט בסיסי" שאותו גילמה שרון סטון. סקאקי השתתפה במספר דרמות תקופתיות כולל "ג'פרסון בפריז" (1995), העיבוד של דאגלס מקגרת' לרומן מאת ג'יין אוסטן "אמה". ב-1998 שיחקה בסרט "הכינור האדום", דרמה היסטורית המתפרסת על פני 500 שנים. וב-2008 גילמה את דמותה של קסנדרה אוסטן, אחותה של ג'יין אוסטן, בסרט "החרטות של מיס אוסטן". ב-1996 זכתה בפרס אמי על תפקידה כאשת הצאר אלכסנדרה פאודרובנה בסרט הטלוויזיה "רספוטין" (Rasputin: Dark Servant of Destiny). סקאקי הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ולפרסים רבים אחרים. ב-2001 שיחקה בסרט הצרפתי "פסטיבל בקאן", פרודיה על פסטיבל הקולנוע בקאן. ב-2004 כיכבה בסרט "מעבר לים" דרמה ביוגרפית שביים קווין ספייסי על חייו של הזמר בובי דארין. ב-2007 הייתה מועמדת שוב לפרס אמי בקטגוריה שחקנית המשנה על תפקידה בסדרת הטלוויזיה "דרך שבורה". סקאקי שולטת באנגלית, צרפתית, גרמנית ואיטלקית, מה שהפך אותה לבחירה פופולרית עבור אנשי ליהוק אירופאים. סקאקי הופיעה במגוון רחב של תפקידים בתיאטרון. היא הופיעה "בזמנים כמו אלה" (בריסטול אולד ויק) וב"סיידר עם רוזי" (תיאטרון הפניקס לאמנויות, לסטר) בזמן שהקריירה הקולנועית שלה תפסה תאוצה. לאחר שיצרה ארבעה סרטים ב-15 חודשים, ב-1985 הופיעה עם מארק ריילנס וקווין מקנלי ב-Airbase (אוקספורד Playhouse and Arts Theatre). בעיבוד למחזהו של צ'כוב "הדוד וניה" בתיאטרון וודוויל, לונדון, ב-1987. ב-1991 שיחקה את נורה במחזה "בית בובות" של איבסן בפסטיבל פרת'. שנה לאחר מכן, היא שיחקה בתפקיד הראשי במחזה "העלמה יוליה" של סטרינדברג בתיאטרון של סידני. בשנת 2001, היא חזרה לסידני ושיחקה בתפקיד קייט במחזה "זמנים עתיקים" מאת הרולד פינטר. בשנת 2004 היא סיירה באיטליה עם הפקה איטלקית של אותו מחזה, אך הפעם גילמה את אן. בשנת 2005, היא הופיעה בתיאטרון המלכותי של באת', בהפקה של תיאה שארוק ל"חיים הפרטיים" מאת נואל קאוורד. היא חזרה לאוסטרליה בשנת 2008, והייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר של תיאטרון סידני על גילום המלכה אליזבת במחזה "מרי סטיוארט". ב-2010, היא החליפה את קריסטין סקוט-תומאס לאחר שנפצעה, במחזה של סטיבן סונדהיים שעלה בתיאטרון שאטלה, בפריז. במאי 2011, היא הופיעה לצד אניטה דובסון בהצגה "בט וג'ואן" בתיאטרון האמנויות של לונדון. בספטמבר 2013 שיחקה במחזה "המלך ליר" מאת ויליאם שייקספיר בתיאטרון "אולד ויק" בלונדון. סקאקי היא אזרחית איטליה מאז שנולדה. היא ביקשה אזרחות בריטית לאחר שמלאו לה 18, אך נדחתה וסורבה שוב בערעור. היא גם אזרחית אוסטרליה מאז 1995. בין השנים 1983 ו-1989 היה לסקאקי רומן עם הזמר הניו זילנדי טים פין. מ-1989 עד 1993 הייתה לה מערכת יחסים עם השחקן וינסנט ד'אונופריו, במרץ 1992 נולדה בתם המשותפת לילה ג'ורג', שב-2020 נישאה לשחקן שון פן. לסקאקי בן נוסף, מתיאו, שנולד ב-1998 מבן זוגה (ובן דודה) קרלו מנטגאצה. באוקטובר 2013, על שירותיה לאמנויות הוענק לה תואר אביר במסדר הכבוד של הרפובליקה האיטלקית. מדיה וקבצים בנושא גרטה סקאקי בוויקישיתוף גרטה סקאקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גרטה סקאקי, באתר AllMovie (באנגלית) גרטה סקאקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ירון פריד, לונדון, אני לא רוצה יותר שיתייחסו אלי כאל קישוט, חדשות, 19 ביוני 1992 – ריאיון עם סקאקי Guardian staff reporter, 'Trainspotting, I'd love to do that...', The Guardian, ‏28 בנובמבר 1999 מאיר שניצר, סרט - בור ועם הארץ - 'קוקה קולה קיד', חדשות, 28 באוקטובר 1986 עירית שמגר, פיסת רכילות מאפריקה, מעריב, 6 במאי 1988 יפים ויפות, יותר או פחות, חדשות, 19 באוקטובר 1989 תמר גלבץ, קולנוע - שמפאניה ואוכמניות "תשוקות באפריקה' (בריטניה, 1987), כל העיר, 9 בספטמבר 1988 מאיר שניצר, הפרו את החוזה, חדשות, 29 באוקטובר 1990 מאיר שניצר, ביי ביי היצ׳קוק, חדשות, 19 בפברואר 1992 חגי לוי, התמזגות - סקאקי מתפשטת, ברנגיר מתוק וחביב והוסקינס הוא הוסקינס, חדשות, 14 בפברואר 1992 נסים דיין, ‏הצרפתים יוצרים, האמריקנים מחקים, באתר גלובס, 9 בדצמבר 1999 רויטרס, ג'יין אוסטן בהנגאובר, באתר הארץ, 29 באפריל 2008 מאת לורן קינג, תפקיד חייה, באתר הארץ, 22 באפריל 2002 עכבר העיר, מעבר לים, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2006 דנה פיינרו, חיוך של צ׳כוב, חדשות, 23 ביוני 1988 וואלה! סלבס‏, שון פן נישא בסתר לבת הזוג הצעירה, באתר וואלה, 2 באוגוסט 2020