laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
KM131 ג'יפ

KM131 ג'יפ (באנגלית: KM131 Jeep) הוא SUV צבאי, מתוצרת יצרנית הרכב קיה אשר מיוצר משנת 1997 ועד היום בקוריאה הדרומית. דגם ה-"KM131 ג'יפ" עוצב ופותח על ידי יצרנית הרכב הדרום קוריאנית Asia Motors (אנ') (שם רשמי: Asia Motors Industries Co., Ltd), אשר הייתה בבעלות קיה משנת 1976 (החברה נסגרה בשנת 1999). דגמי "KM131 ג'יפ" בשירות הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה משנת 1997. דגמי "KM131 ג'יפ" יוצאו לצבאות קמבודיה ופרו. יוצרו עד היום כ-23,000 יחידות. סוגי מנוע: מנוע בנזין, מנוע דיזל. צוות: נהג + 5. סוגי הנעות: הנעה 4x2, הנעה כפולה 4x4. טווח נסיעה - 480ק"מ (מנוע בנזין), 550 ק"מ (מנוע דיזל). מטען מקסימלי - 540 ק"ג (בדרך סלולה, לדגמי הנעה כפולה), 360 ק"ג (בדרך עפר לדגמי הנעה כפולה). קיבולת מכל דלק - 53 ליטר. הדגם המקביל האזרחי אשר יוצר בין השנים 1998–2003 קרוי קיה רטונה. "Kia KM421". "Kia KM422". "Kia KM424". "Kia KM426". דגם "KM131 ג'יפ" דגם "KM131 ג'יפ" (מימין) דגמי "KM131 ג'יפ" קיה קיה רטונה אסיה רוקסטה מדיה וקבצים בנושא KM131 ג'יפ בוויקישיתוף דגם "KM131 ג'יפ" (קרו גם "KM 420") military-today.com/trucks/kia_km420 דגם "KM131 ג'יפ" flickr.com/photos/gtrjackoplus דגם "KM131 ג'יפ" valka.cz/topic/view/195090/KOR-Kia-KM420
המרכז האסלאמי של וינה

המרכז האסלאמי של וינה הוא המסגד הגדול ביותר באוסטריה. הוא ממוקם ברובע ה-21 של וינה, פלורידסדורף. בשנת 1969 רכשה הקהילה המוסלמית בווינה שטח של 8300 מטרים רבועים במרכז העיר כדי לבנות מסגד. בשל קשיים כלכליים היה צורך לדחות את תחילת הבנייה מספר פעמים. בשנת 1975 הבטיח מלך ערב הסעודית פייסל בן עבד אל-עזיז אל-סעוד לממן את בניית המסגד בעצמו. לאחר שריכרד לוגנר נבחר להיות הקבלן שיבנה את המסגד, החלו עבודות הבנייה ב-1 ביולי 1977. ב -20 בנובמבר 1979 נחנך המרכז האסלאמי של וינה על ידי רודולף קירכשלגר, נשיא אוסטריה. התקשורת המקומית סיקרה את אירוע חנוכת המסגד. למסגד מינרט אחד שגובהו 32 מטר, וכיפה שגובהה 16 מטר וקוטרה 20 מטר. מדיה וקבצים בנושא המרכז האסלאמי של וינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המרכז האסלאמי של וינה "Islamic Center - Mosque". נבדק ב-2012-07-05. "Die Moschee". אורכב מ-המקור ב-5 באוגוסט 2012. נבדק ב-5 ביולי 2012. {{cite web}}: (עזרה)
Secreto

Secreto (באנגלית: Secret, ובעברית: סוד) הוא סינגל שהוקלט על ידי אנואל AA, ביחד עם הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י. השיר יצא לאור ב-15 בינואר 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר הגיע אל המקום הראשון במצעד השירים שבספרד. השיר נכתב על ידי אנואל AA, קרול ג'י, פרידה ואיזי אל עזטה והופק על ידי אזקיאל ריברה ביחד עם הנרי דה לה פרידה. כמו כן, השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב גם את סגנון הרגאטון המאפיין שירים נוספים של קרול ג'י כדוגמת "Mi Cama" ו-"Mi Mala". בנוסף לכך, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אנואל AA ב-14 בינואר 2019. במשך כמה חודשים, היה הקליפ של השיר לקליפ הנצפה ביותר בשנת 2019. השיא נשבר על ידי "Con Calma", של דדי יאנקי. נכון לנובמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-880 מיליון צפיות. מידע על הסינגל "Secreto" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Secreto" באתר Genius סרטון השיר "Secreto" באתר יוטיוב אנואל AA, קרול ג'י, פרידה, איזי אל עזטה Elias Leight, Elias Leight, Anuel AA and Karol G’s Relationship Wasn’t Secret, But ‘Secreto’ Blew Up Anyway, Rolling Stone, ‏2019-01-24 (באנגלית) spanishcharts.com - Spanish charts portal, spanishcharts.com Karol G & Anuel AA – Secreto (באנגלית), נבדק ב-2019-05-10 Karol G & Anuel AA – Secreto (באנגלית), נבדק ב-2019-11-09 MauyRickyVEVO (2017-10-13), Mau y Ricky, Karol G - Mi Mala (Official Video), נבדק ב-2019-05-10 KarolGVEVO (2018-05-10), Karol G - Mi Cama, נבדק ב-2019-05-10 Secreto, נבדק ב-2019-05-10 AnuelVEVO (2019-01-14), Anuel AA, Karol G - Secreto, נבדק ב-2019-05-10 YouTube - Most Viewed Music Videos Published in 2019, kworb.net Certificazioni - FIMI, www.fimi.it (באיטלקית) Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) El portal de Música, www.elportaldemusica.es (בספרדית)
Hijoepu*

Hijoepu*# הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת המקסיקנית גלוריה טרווי, ביחד עם הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י, מתוך אלבום האולפן השנים עשר של טרווי, Diosa de la Noche. השיר יצא לאור ב-14 במרץ 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט, כסינגל השישי מתוך האלבום. השיר הגיע למקום הרביעי במצעד שירי הפופ הלטיניים הדיגיטליים. השיר נכתב על ידי קרול ג'י, גלוריה טרווי, מריו קסרס, אדגר באררה, אווי און דה דראמס, קמילו אצ'וורי ואנטוניו ברולו. השיר נכלל באלבום האולפן השנים עשר של טרווי, Diosa de la Noche, אותו הוציאה לאור ב-31 במאי 2019. מעבר לכך, נגזר שמו של "Hijoepu*#" מהביטוי "Hijo de puta" ("בן זונה"). בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-32 מיליון השמעות. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של קרול ג'י ב-14 במרץ 2019. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות סצנות שונות, בהן עוצרים בחור מסוים בטענה שעשה פשע כלשהו. בקליפ ישנן סצנות בהן ניתן לראות את ג'י ואת טרווי לבושות בבגדים שונים, כשהן רוקדות ומאחוריהן ניצב אופנוע. נכון לאפריל 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-121 מיליון צפיות. סרטון השיר "Hijoepu*#" באתר יוטיוב Diosa De La Noche, 2019-05-31, נבדק ב-2022-04-24 Chart Search | Billboard, www.billboard.com Gloria Trevi & KAROL G – Hijoepu*#, נבדק ב-2022-04-24 Hijoepu*#, 2019-03-15, נבדק ב-2022-04-24 Gloria Trevi, KAROL G - Hijoepu*# (Official Video), נבדק ב-2022-04-24 Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
קרליה פטרוזבודסק

קרליה פטרוזבודסק (ברוסית: ФК «Карелия Петрозаводск») הייתה קבוצת כדורגל מקצוענית מהעיר פטרוזבודסק (בשנת 2011 שיחקה זמנית באצטדיון פטרובסקי בסנקט פטרבורג), רוסיה, שנוסדה בשנת 2011 והתקיימה עד 2018. ב-2018 הוקמה מחדש ומאז 2020 מתמודדת שוב בליגת הכדורגל החובבנית. קרליה הוקמה לראשונה בשנת 1914 בשם קבוצת הספורט הראשונה, או בפשטות קבוצת "ספורט". בשנת 1935 אורגנה מחדש כקבוצת ספרטק, אך בעקבות מלחמת העולם השנייה פורקה וחידשה פעילותה ב-1944. בשנת 1964 החלה להתמודד במסגרת הליגה הסובייטית השנייה, בה התמודדה גם בעונת 1971, בעונת 1972 ובעונת 1990 והישג השיא שלה היה מקום 8 בליגה בעונת 1971. לאחר פירוק ברית המועצות התמודדה בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה בעונת 1992 והיא נקראה אז בשם "קרליה-אסמרל" על שם החברה הבריטית-סובייטית "אסמרל" שהעניקה חסות למועדון והייתה בבעלות חוסאם אל-ח'לידי, איש עסקים איראני. בעונת 1993 הבעלות על הקבוצה עברה לידי חברת "ארזו" מסנקט פטרבורג ובאותה עונה המועדון הגיע להישא השיא בהיסטוריה שלו משסיים במקום השני בטבלת האליפות של הליגה הרוסית השנייה. ברם, ב-1994 סבלה מקשיים כלכליים רבים ובתום אותה שנה פורקה. בשנת 1996 עיריית פטרוזבודסק ואנשי ועדת הספורט של רפובליקת קרליה יזמו את הקמת המועדון מחדש בשם "קרליה ארזו" והיא התמודדה בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה, אך פורקה שוב זמן קצר לאחר מכן. בשנת 2001 הוקמה שוב וקיבלה את סמל הרפובליקה כסמל המועדון והמשיכה להתקיים לסירוגין עד 2006 כשהחלה להתמודד במסגרת הליגה השלישית באופן סדיר עד עונת 2008. בשנת 2009 שינתה את שמה שוב ונקראה בשם "דיסקברי", לעיתים נשאה את השם "קרליה דיסקברי" (בקרלית: Karjala-Diskaveri potkupallojoukkoveh). תחת שם זה התמודדה בליגה השלישית כשהיא פועלת בחסות חברת "דיסקברי", מהעיר סנקט פטרבורג. במרץ 2011 הייתה אמורה להתמודד בליגה השנייה אך בשל סכסוך מול מועדון נוסף בשם זה שנרשם לליגה השנייה הוחלט כי תתמודד בליגה החובבנית ובסוף אותה עונה הקבוצה פורקה. קרליה הוקמה מחדש בשנת 2011 והיא התמודדה בליגה השנייה משנת 2011 עד עונת 2012/2013 ולאחר מכן איבדה את מעמדה המקצועני. היא חזרה לליגה המקצוענית בעונת 2015/2016 אך לאחר מכן היא ירדה ליגה שוב וחדלה להתמודד ברמה המקצועית וייצגה את רפובליקת קרליה, בליגה החובבנית, הרביעית בחשיבותה. הקבוצה פורקה מספר פעמים ובמתכונת האחרונה התקיימה בשנת 2018 כשהתמודדה במסגרת גביע צפון מערב ופעלה בחסות ממשלת קרליה. בשנת 2018 הוקמה במקומה מועדון כדורגל בשם נבחרת קרליה בכדורגל שמתמודדת בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה. אצטדיון ספרטק בעיר שימש כמגרש הבית ובו תכולה של 14,545 מושבים. רשמית המתחם נקרא בשם "האצטדיון הרפובליקני המרכזי "ספרטק" והוא נבנה בשנת 1968. שופץ לאחרונה בשנת 2012, בשיפוץ שהוריד את תכולת המושבים מ-2,000 ל-14,545. משמש גם כביתה של קבוצת הפוטבול "Karelian Gunners". אצטדיון נוסף הוא אצטדיון יונוסט בעיר המכיל 3,500 מושבים ושימש כמגרש רזרבי. נבנה בשנים 1930-1932 ושופץ לאחרונה בשנים 2006—2007. אליפות קרליה: 2014 גביע צפון מערב רוסיה: 2010 קרליה פטרוזבודסק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרליה פטרוזבודסק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) (ברוסית) http://www.klisf.info/numeric/index.app?cmd=comm&lang=ru&id=519755473645264952112482175179 Team history at KLISF 14.05.2018 Футбольный клуб "Карелия" проведет свой первый матч в рамках Первенства МРО "Северо-Запад" 26 мая
Créeme

Créeme (באנגלית: Trust Me, ובעברית: בטח בי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י, ביחד עם הזמר מאלומה, מתוך האלבום Ocean. השיר יצא לאור ב-1 בנובמבר 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. השיר הגיע אל המקום הראשון במצעד האירפליי הלטיני. השיר נכתב על ידי קרול ג'י ומאלומה והופק על ידי לסלי טררו. באפריל 2019, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי את מעמד הפלטינה הלטינית המשולשת לשיר, על סך מכירות של כ-180,000 עותקים במדינה. בנוסף לכך, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של קרול ג'י ב-1 בנובמבר 2018. הקליפ בוים על ידי ג'סי טררו. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את ג'י, כשהיא מהלכת בביתה. בהמשך היא נכנסת לאמבטיה, ובסמוך לכך ניתן לראות את מאלומה. נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-443 מיליון צפיות. מידע על הסינגל "Créeme" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Créeme" באתר יוטיוב Karol G & Maluma – Créeme (באנגלית), נבדק ב-2019-05-10 Karol G Chart History, Billboard Karol G & Maluma – Créeme (באנגלית), נבדק ב-2019-05-10 Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Créeme, נבדק ב-2019-05-10 KAROL G, Maluma - Créeme (Official Video), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:04)
Culpables

Culpables (באנגלית: Guilty, ובעברית: אשמים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י, ביחד עם הזמר אנואל AA, מתוך האלבום Ocean. השיר יצא לאור ב-14 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט, כסינגל השלישי מתוך האלבום. השיר הגיע אל המקום השישי במצעד השירים שבספרד. השיר נכתב על ידי קרול ג'י ואנואל AA, והופק על ידי כריס ג'דאי וגבי מיוזיק. באפריל 2019, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי את מעמד היהלום הלטיני לשיר, על סך מכירות של כ-600,000 עותקים במדינה. בנוסף לכך, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של קרול ג'י ב-13 בספטמבר 2018. הקליפ בוים על ידי חוסה אמיליו סאגארו. ביממה אחת, הצליח הקליפ לצבור למעלה מ-10 מיליון צפיות. נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-763 מיליון צפיות. מידע על הסינגל "Culpables" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Culpables" באתר יוטיוב 2018-10-05, Billboard (בספרדית) (ארכיון) El portal de Música, www.elportaldemusica.es Karol G & Anuel AA – Culpables (באנגלית), נבדק ב-2019-05-10 Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Culpables, נבדק ב-2019-05-10 KarolGVEVO (2018-09-13), Karol G, Anuel AA - Culpables, נבדק ב-2019-05-10 KarolGVEVO (2018-09-13), Karol G, Anuel AA - Culpables, נבדק ב-2019-05-10 YouTube Stats of Karol G, Anuel AA - Culpables, kworb.net
רוזנות פורטוגל

רוזנות פורטוגל (בפורטוגזית: Condado de Portugal) הייתה רוזנות שהתקיימה באזור צפון פורטוגל בין השנים 868–1071, ושוב בין השנים 1096–1139, ואשר היוותה את הבסיס להקמת ממלכת פורטוגל. המורים השלימו את כיבוש הבזק של חצי האי האיברי תוך שנים ספורות. לנוצרים, מאידך, נדרשו 500 שנים להשלמת הרקונקיסטה, מעת שהחלו להשיב מלחמה שערה. תהליך הדרגתי זה הביא להקמתן של ממלכות נוצריות קטנות, שהלכו והתעצמו ככל שהתקדמו הנוצרים דרומה, במהלך הרקונקיסטה. הראשונה מבין ממלכות אלה אשר קמו, אסטוריאס, נחלקה בין בניו של המלך אלפונסו השלישי, עם מותו. כך קמו בנוסף הממלכות קסטיליה ולאון. מאוחר יותר הופיעו בזירה גם ממלכת נווארה, ממלכת אראגון וממלכת גליסיה. בשנת 868 כבש וימרה פרס את אזור פורטו, במהלך מלחמות הרקונקיסטה, וקיבל את השליטה באזור כרוזנות מאלפונסו השלישי, מלך אסטוריאס. במהלך השנים לאחר מכן התרחבה הרוזנות, אשר הייתה כפופה לממלכת לאון, ובחלק מהזמן לממלכת גליסיה, אולם בשנת 1071 ביטל גרסיה השני, מלך גליסיה את הרוזנות, בעקבות קרב פדרוסו, שבו הביס את הרוזן נונו מנדס, ושטחיה שולבו בממלכתו, תוך שהוא מוסיף לתאריו את התואר "מלך פורטוגל". בשנת 1096 מסר מלך לאון וקסטיליה אלפונסו השישי את השליטה על דוכסות פורטוקלה לחתנו אנרי מבורגונדי. רוזנות זו, שנהנתה ממידה נדיבה של אוטונומיה, אף כי הייתה כפופה לממלכת לאון, הייתה הגרעין העוברי לממלכת פורטוגל. אנריקה הנהיג את החבל מתוך שאיפה לזכות באוטונומיה מלאה. עם מותו בשנת 1112, רוזנות פורטוקלה נהנתה מעצמאות רבה יותר. עתה, שלטה הלכה למעשה אלמנתו, תרזה מלאון, רוזנת פורטוגל על רוזנות פורטוקלה. היא שימשה כעוצרת, בהיות בנה אפונסו אנריקש קטין. מדיניותה של תרזה דמתה לזו של בעלה: חיזוק מרקם החיים ברוזנות וחתירה לעצמאות מלאה. תרזה עיטרה עצמה בתואר "מלכה", תוך שהשתדלה להתמודד עם המשברים הדיפלומטיים החריפים אליהם נקלעה הרוזנות. השפעתם של האצילים הגליסיים בענייני הרוזנות הייתה רבה ואלה גרעו ממעמדה, צמצמו את כושר השפעתה, ובמידה רבה הכתיבו לה את אופן האצלת הסמכויות בניהול ענייני הרוזנות. עם הגיעו של אפונסו אנריקש לגיל 14, הוא עוטר כאביר וסיגל לעצמו מנהגים מלכותיים. מעמדם המועדף של האצילים הגליסיים אצל תרזה, כשברקע אדישותם המופגנת של האצילים ואנשי הכנסייה ברוזנות, הכשירו את הזירה למרד ברוזנות, בהנהגתו של בנה אפונסו אנריקש. מלחמה פרצה בין אפונסו אנריקש לאמו הרוזנת תרזה. בשנת 1128, הובסו חילותיה של תרזה בקרב סאו מאמדה, והיא נאלצה לגלות מהאדמות בהן שלטה במשך 15 שנים. בעיתוי זה, הכריז אפונסו אנריקש על עצמאותה של רוזנות פורטוקלה ועתה הפכה זו לממלכה עצמאית. מלך לאון וקסטיליה אלפונסו השביעי לא השלים עם אובדן השליטה על פורטוקלה. אי לכך, נאלץ אפונסו אנריקש להמשיך בלחימה נגד חילותיו של אלפונסו ובמקביל ניהל גם מערכה נגד המורים בדרום. ב-25 ביולי 1139, הביס אפונסו אנריקש את המורים בקרב אוריקה. בגיבוי ההנהגה בנסיכות, הוא הכריז על עצמאותה של פורטוגל כממלכה והוכתר למלך תחת השם אפונסו הראשון. כך, נוסדה רשמית ממלכת פורטוגל, תחת מלכות השושלת הראשונה של הענף הפורטוגזי של בית בורגונדי הצרפתי. מדיה וקבצים בנושא רוזנות פורטוגל בוויקישיתוף
תחנת הרכבת שינג'וקו

תחנת הרכבת שינג'וקו (ביפנית: 新宿 駅) היא תחנת רכבת גדולה ברובע שינג'וקו שבטוקיו, יפן. התחנה משמשת כאמצעי התחבורה במטרופולין טוקיו ואף מחוץ לעיר. בתחנה פעילים רכבות בין עירוניות, רכבות פרווריות, וקווי רכבת תחתית. על פי ספר השיאים של גינס התחנה היא מרכז התחבורה הגדול והעמוס ביותר בעולם, עם ממוצע של 3.64 מיליון איש ליום. בתחנה עצמה יש 36 רציפים כולל רציפי הרכבת התחתית של טוקיו, ועוד 17 רציפים אליהם ניתן לגשת דרך מעברים תת־קרקעיים המקשרים ל־5 מבנים נוספים ללא פתח כניסה נפרד. בבניין התחנה הראשי יש מעל 200 יציאות אל הרחובות סביב התחנה. תחנת הרכבת שינג'וקו נפתחה בשנת 1885 על ידי חברת "Akabane-Shinagawa". באותה העת שינג'וקו הייתה עיר קטנה וגודל התחנה היה בהתאם. מה שהוביל להגברת התנועה בתחנה היה פתיחתם של הקווים: קו צ'ו (1889), קו קיו (1915) וקו אודאקיו (1923). בשנת 1993, בעקבות הצורך בהרחבת התחנה התקשרה הממשלה עם המהנדס העירוני היפני, קנסבורו קונדו על מנת לתכנן את המבנה. תוכניותיו שכללו בניית חזית חדשה ומפוארת בצד המערבי הושלמו ב־1941. תוכניתו של קונדו הייתה גם להאריך את קו טוקיו טוהקו למסוף תת־קרקעי חדש בצד המערבי של התחנה ובניית מבנה תת-קרקעי בצד מזרח־מערב של התחנה שישרת את קו סיבו ואת הקווים של חברת טוקיו קוסוקו (כיום: מטרו טוקיו), ואילו קווי קיו ואודאקו ישתמשו במסופי קרקע שממערב לתחנת ג'יי אר. תוכניות אלה הושעו עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, אך השפיעו על הבנייה הנוכחית של אזור התחנה. שירות הרכבת התחתית החל בסופו של דבר בשנת 1959 במפלס התת־קרקעי של התחנה. מדיה וקבצים בנושא תחנת הרכבת שינג'וקו בוויקישיתוף
ואגאשהוטה

ואגאשהוטה (בהונגרית: Vágáshuta) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה שנים רבות מ-120 תושבים בשנת 1990 עד ל-88 תושבים בלבד בשנת 2023. במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים ובמקום קיימות מצבות יהודיות. אתר האינטרנט הרשמי של ואגאשהוטה (בהונגרית) מדיה וקבצים בנושא ואגאשהוטה בוויקישיתוף נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מיקום המצבות היהודיות בואגאשהוטה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
החזית העממית לשחרור פלסטין - מבצעים חיצוניים

החזית העממית לשחרור פלסטין - מבצעים חיצוניים (בערבית: الجبهة الشعبية لتحرير فلسطين - العمليات الخارجية) או מבצעים מיוחדים (ערבית: العمليات الخاصة) או קבוצת המבצעים המיוחדים (ערבית: مجموعة العمليات الخاصة) היו שמות לארגון הטרור שהקים ודיע חדאד, לאחר שסולק מהחזית העממית לשחרור פלסטין בשנות ה-70 המוקדמות. חדאד היה ממנהיגי החזית העממית לשחרור פלסטין מאז הקמתה. אולם, לאחר חטיפת המטוסים לשדה דוסון, שנתפסה כגורם משמעותי לאירועי ספטמבר השחור, נאסר על חדאד לארגן פיגועים כנגד לא-ישראלים. חדאד סולק מהחזית העממית בשנת 1973, והקים את ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין - מבצעים חיצוניים. 30 במאי 1972 – הטבח בנמל התעופה לוד (1972) – שלושת המחבלים הגיעו במטוס אייר פראנס מפריז. סמוך לשעה 22:30 ב-31 במאי 1972 הם נכנסו לבית הנתיבות; עברו את ביקורת הגבולות וזמן קצר לאחר שהמתינו למזוודותיהם פתחו לפתע בהתקפת רימונים ויריות מנשק אוטומטי – חלקם לעבר הנוסעים אשר הגיעו עם אותו מטוס וחלקם לעבר מטוס אל על. בין ההרוגים מישראל היה פרופ' אהרון קציר (58) ראש המחלקה לפולימרים והמדען הראשי במכון ויצמן. שני מחבלים נהרגו ומחבל שלישי, קוזו אוקמוטו, ניתפס והועמד למשפט בישראל. מנהל נתב"ג לשעבר, זאב שריג, אמר כי "כל תפיסת האבטחה של נתב"ג והתעופה האזרחית של ישראל השתנתה מאותו פיגוע" 27 ביוני 1976 – שני מחבלים מהחזית העממית ושני גרמנים חברי "תאי המהפכה" חטפו מטוס אייר פראנס מנתב"ג לפריז והנחיתו אותו באנטבה שבאוגנדה, שם הצטרפו אליהם 4 מחבלים נוספים מהחזית העממית. המחבלים החזיקו בנוסעים הישראלים והיהודיים כבני ערובה. מדינת ישראל יצאה למבצע יונתן, וחילצה את החטופים.
ג'חנון

גִּ'חְנוּן (בתימנית: جَحْنُون) הוא מאכל יהודי-תימני מסורתי שמקורו ביהדות עדן, שם נקרא תחילה בשם "גִּחְנוּן". ישנן מספר סברות ותאוריות הטוענות למוצא הג'חנון וכיצד הגיע ליהודי עדן שבדרום תימן; כגון מתיישבים יהודים שהגיעו מאסיה הקטנה עם הגעת העות'מאנים גם לתימן; או, לחילופין, מאז הגעת מתיישבים יהודים ממגורשי ספרד ופורטוגל; או יהודים הודים שהתיישבו בעדן. הג'חנון לא היה בתפריט של יהודי צנעא וגם לא בתפריטם של יהודי צפון תימן.. בתימן הכינו את בצק הג'חנון מקמח מלא ו "סָאמְנֶה" - חמאה מזוקקת, שעובד וקופל מספר פעמים ליצירת בצק עלים (יחד עם מעט סוכר ומלח). לאחר יצירת השכבות הרבות, מגלגלים את הג'חנון לקוטר של כ-3 ס"מ. אופים אותו בתוך סיר באפייה איטית - בטמפרטורה נמוכה של פחות מ-100 מעלות צלזיוס במשך 8 עד 12 שעות. לעתים, לשם העשרת הטעם, שמים בסיר גם סילאן. עם עליית יהודי תימן לישראל, בהיעדר קמח מלא וחמאה, בפרט במהלך יישום תקופת הצנע בשנים הראשונות להקמת מדינת ישראל, הכינו את הג'חנון מקמח לבן וממרגרינה. בתרבות האכילה של יהודי עדן וכן במשפחות יהודיות אחרות בתימן, הכינו את הג'חנון בערב שבת, והוא נאכל ב"סעודת יצחק": כארוחת בוקר-צהריים של יום השבת. בעדן נהגו להגיש לצד הג'חנון דברי מתיקה, ובפרט ריבות, חלווה או סוכר. במטבח הישראלי אוכלים את הג'חנון במהלך כל השבוע, אם כי ישנן מכירות מרובות על-ידי משפחות מסורתיות שונות המייצרות ומוכרות את הג'חנון לסועדים שונים, בעיקר בבוקר ימי שבת, ללקוחות שהזמינו מהן מראש. בישראל, מקובל לאכול ג'חנון מתקתק בתוספת של עגבניות מרוסקות טריות, ממרח חריף כגון סחוג, וכן ביצה קשה חומה המבושלת בסיר יחד עם הג'חנון. בעשורים האחרונים, הפך הג'חנון ממאכל עדתי למאכל כלל-ישראלי, כשהוא אף נמכר כיום במכולות ובסופרמרקטים על-ידי חברות לייצור ולהפצת מזון ברחבי המדינה. מבצע על כנפי נשרים (מבצע מרבד הקסמים של צה"ל) המטבח היהודי-תימני (כסעודת יצחק: ארוחת בוקר-צהריים מסורתית של שבת) חלה כובאנה המטבח הישראלי ג'חנון תימני, באתר Cooks גרדה גלזר‏, ארוחה משפחתית: ג'חנון, באתר וואלה, 26 באוגוסט 2011 מאיפה בתימן בא הג'חנון?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה פרופסור אבשלום מזרחי, המטבח התימני, ריחן - צ'ריקובר, 2001, עמ' 87 טורקי? ספרדי? אולי הודי? מה שבטוח הג'חנון הוא, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 30 באפריל 2023 טורקי? ספרדי? אולי הודי? מה שבטוח הג'חנון הוא, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 30 באפריל 2023
טאו טאו

טאו טאו (ביפנית: タオタオ絵本館) היא סדרת אנימציה יפנית בת 52 פרקים שהופקה לטלוויזיה ב-1983. בישראל הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית ב-1986 ובתחילת שנות התשעים, כמו כן היא שודרה בשידורים חוזרים בערוץ ג'וניור. את שיר הפתיחה בגרסה העברית של התוכנית ביצעה אילנית. הסדרה מתמקדת בדב פנדה צעיר בשם טאו טאו המתגורר בעמק קסום בסין יחד עם אימו אמא פנדה. חברו הטוב של טאו טאו הוא קיקי הקוף. כל פרק הציג בתחילה בעיה מסוימת בה נתקל טאו טאו עם חבריו - הסדרה התמקדה בבעיות של הגיל הרך כמו קנאה לאחר, דימוי עצמי נמוך, הרצון להיות מישהו אחר, ריבים שלא זוכרים איך התחילו ועוד. בתגובה לכל בעיה או ריב אמא פנדה מספרת סיפור לילדים בעל מוסר השכל. רק בפרק האחרון לא מסופר סיפור אלא חצי חלום חצי הרפתקאה של טאו טאו וחבריו. כל הסיפורים המוצגים בסדרה הם סיפורי עם מכל העולם אשר הבולטים בהם היו החתול במגפיים (של האחים גרים) ושלושת הסנאים והנסיכה (עיבוד של הסיפור פרי באנו מאלף לילה ולילה). טאו טאו (מדובב על ידי לימור רוזנר מוז'ה) - דב פנדה צעיר. הדמות הראשית בסדרה. אמא פנדה (דובבה על ידי ענת ספיר יוגב ואורנה לביא-פלינט) - אימו של טאו טאו. קיקי (מדובב על ידי עירית דגן) - קוף צעיר. חברו הטוב של טאו טאו. אמא של קיקי (מדובבת על ידי לימור רוזנר מוג'ה). בולי (מדובב על ידי יצחק אבל) - סנאי צעיר. חברו של טאו טאו. פו - ארנב צעיר. חברו של טאו טאו. "טאו טאו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טאו טאו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טאו טאו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
מדינות ההסכמה

מדינות ההסכמה הוא שם כולל למדינות אשר לחמו במלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז והיו לצד המנצח במלחמה. מדינות אלה לא היו מאוגדות מתוקף ברית אחת ויחידה, אלא לחמו במשותף – חלקן מתוקף בריתות חתומות, חלקן מתוקף מלחמה באויב משותף וחלקן מתוקף תמיכה הדדית. מתוך כלל המדינות ניתן למנות שש אשר מילאו תפקיד מרכזי במהלך המלחמה: בריטניה, צרפת, הקיסרות הרוסית, סרביה, ממלכת איטליה וארצות הברית. מקורו של השם "מדינות ההסכמה" הוא בהסכמה המשולשת – ברית צבאית לא רשמית בין צרפת, רוסיה ובריטניה, אשר כוננה מתוקף ההסכמים הדו-צדדיים בין המדינות והייתה לברית הנגד לברית המשולשת של הקיסרות הגרמנית, האימפריה האוסטרו-הונגרית ואיטליה. השם "ההסכמה המשולשת" נגזר מ"ההסכמה הלבבית", כינויה של הברית בין בריטניה לצרפת מ-1904. איטליה הייתה מאז 1882 בעלת ברית לאימפריה הגרמנית והאוסטרו-הונגרית, אך היו לה תוכניות משלה נגד שטחים אוסטריים בדרום טירול, איסטריה ודלמטיה, והבנה סודית עם צרפת שאיינה למעשה את התחייבויותיה לבעלות בריתה. היא הצטרפה למדינות ההסכמה ב-23 במאי 1915, והכריזה מלחמה נגד גרמניה 15 חודשים לאחר מכן. לאחר מהפכת 1917 החליט השלטון הקומוניסטי ברוסיה לפרוש מהמלחמה, וחתם על הסכם שלום נפרד עם גרמניה. אך ארצות הברית הצטרפה לברית ובכך הגדילה את כוחה מאוד ותרמה תרומה גדולה לניצחון הברית במלחמה. האימפריה הבריטית ומושבותיה (אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה, מושבות הכתר הבריטי, קנדה, האימפריה ההודית וניו פאונדלנד) צרפת ומושבותיה האימפריה הרוסית (פרשה מהמלחמה לאחר המהפכה הקומוניסטית בנובמבר 1917) איטליה (הצטרפה באפריל 1915, עד אז שמרה על נייטרליות אף על פי שהייתה חתומה על ברית עם גרמניה ואוסטרו-הונגריה) בלגיה ומושבותה (קונגו) סרביה מונטנגרו רומניה (הצטרפה לאחר חתימת הסכם בוקרשט באוגוסט 1916 - פרשה במאי 1918) אירופה: יוון (הצטרפה במאי 1917) פורטוגל ומושבותיה ארמניה (הצטרפה עם הקמתה במאי 1918. הארמנים מרדו נגד העות'מאנים קודם לכן). צ'כוסלובקיה (הצטרפה ב-1918. לגיון צ'כוסלובקי השתתף במלחמה עוד בטרם הוקמה המדינה). המדינות הזעירות אנדורה וסן מרינו, שהצטרפה יחד עם איטליה במאי 1915. צפון אמריקה: ארצות הברית (הצטרפה באפריל 1917) אמריקה הלטינית (מדינות אלה הצטרפו בשלהי המלחמה, אחרי ארצות הברית): בוליביה (הצטרפה באפריל 1918) ברזיל (הצטרפה באוקטובר 1917) קוסטה ריקה (הצטרפה במאי 1918) קובה (הצטרפה באפריל 1918) אקוודור (הצטרפה בדצמבר 1917) גואטמלה (הצטרפה באפריל 1918) האיטי (הצטרפה ביולי 1918) הונדורס (הצטרפה ביולי 1918) ניקרגואה (הצטרפה במאי 1918) פנמה (הצטרפה בדצמבר 1917) פרו (הצטרפה באוקטובר 1917) אורוגוואי (הצטרפה באוקטובר 1917) אסיה ואפריקה: סיאם (תאילנד, הצטרפה ביולי 1917) יפן סין (הצטרפה באוגוסט 1917) ליבריה (הצטרפה באוגוסט 1918) מלחמת העולם הראשונה בעלות הברית מעצמות המרכז הגורמים למלחמת העולם הראשונה תוצאות מלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא מדינות ההסכמה בוויקישיתוף בנימין נויברגר, הפאשיזם האיטלקי: אידאולוגיה ופוליטיקה, עמ' 8-10
סרגון

האם התכוונתם ל... סרגון מאכד או סרגון הגדול (המאה ה-23 לפנה"ס) - מייסד האימפריה האכדית סרגון הראשון (אנ') - מלך אשור בין השנים 1920–1881 לפסה"נ בערך סרגון השני (המאה ה-8 לפנה"ס) - מלך אשור, מחריב ממלכת ישראל סרגון נטוורקס – חברת הייטק ישראלית איגור סרגון – איש צבא רוסי בורהאן סרגון – כדורגלן טורקי
ביאטה לוסמן

ביאטה לוסמן (בשוודית: Beata Losman; נולדה ב-27 ביוני 1938) היא ארכיונאית שוודית. לוסמן נולדה במאלמה ואמה הייתה ספרנית. ב-1961 סיימה תואר בגטנבורג, ב-1965 גמרה תואר שני בהיסטוריה וב-1960 קיבלה דוקטורט מטעם אוניברסיטת גטנבורג. ב-1962 החלה להיות מועסקת בסניף של הארכיון הלאומי השוודי בגטנבורג. מ-1981 ועד 1985 הייתה בעלת תפקיד במועצה למחקרים במדעי החברה (Humanities-Social Sciences Research Council). ב-1987 מונתה למנהלת הארכיון הלאומי, בנוסף היא הייתה חברה בפורום לנשים חוקרות של גטנבורג. היא כתבה מספר ספרים וביניהם ביוגרפיה של בת האצולה מרגרטה הוייטפלדט (Margareta Huitfeldt). Studentlitteratur, www.studentlitteratur.se Litteratur-sök - Historia - Kvinnohistoria - Margareta Huitfeldt. En biografi, www.rotter.se ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.