וילהלם קרל, דוכס אוראך

וילהלם קרל, דוכס אוראך (בגרמנית: Wilhelm Karl von Urach; ‏30 במאי 1864 – 24 במרץ 1928), היה נסיך גרמני, אשר היה מועמד לכמה כתרי מלוכה באירופה, ואף נבחר לתקופה קצרה כמלך ליטא בשם מינדאוגאס השני. בנוסף היה וילהלם קרל גנרל בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם הראשונה. וילהלם קרל נולד ב-30 במאי 1864 במונקו, לוילהלם, דוכס אוראך ולפלורסטין, נסיכת מונקו, בתם של פלורסטאן הראשון, נסיך מונקו ומארי קרוליין ז'יבר דה לאמץ. בשנת 1869 מת אביו, ווילהלם קרל ירש את תאריו. וילהלם קרל בילה את רוב שנות ילדותו במונקו, שם נהגה אמו פלורסטין לנהל את הממשלה במהלך המסעות האוקיאוגרפיים המורחבים של אחיינה, אלבר הראשון, נסיך מונקו. בשנת 1883 התגייס וילהלם קרל לצבא האימפריה הגרמנית, ובשנת 1912 מונה למפקד הדיוויזיה ה-26 (וירטמברג ה-1). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-13 (וירטמברג) במסגרת הארמייה החמישית, והשתתפה במערכה על הגבולות בבלגיה ובצרפת. בנובמבר 1914 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בפולין והשתתפה במתקפת גורליצה-טרנוב ובנסיגה הגדולה. באוקטובר 1915 הועברה הדיוויזיה לבלקן, שם השתתפה בלחימה בסרביה, ובדצמבר אותה שנה הועברה לחזית המערבית, שם השתתפה בקרב איפר השני, ולאחר מכן בקרב על הסום. ב-5 בינואר 1917 מונה וילהלם קרל למפקד הקורפוס ה-64, אשר הוצב בגזרה הדרומית של החזית המערבית, ופיקד עליו עד סוף המלחמה. מכיוון שללואי, נסיך הכתר של מונקו לא היו ילדים חוקיים, היה אמור וילהלם קרל לרשת אותו לאחר מותו. אולם, כדי להבטיח שדבר זה לא יתממש, חוקק לואי חוק בשנת 1911 אשר מכיר בבתו הלא חוקית שרלוט כיורשת העצר של מונקו, ובשנת 1918 העביר חוק נוסף לשינוי החוקים כדי לאפשר אימוץ יורש בעל זכויות ירושה. שרלוט אומצה רשמית על ידי לואי בשנת 1919, והפכה לשרלוט לואיז ז'ולייט גרימלדי, נסיכת מונקו ודוכסית ולנטיניוס. בשנת 1913 היה וילהלם קרל מועמד לראשות נסיכות אלבניה, ואף נתמך על ידי הפלגים הקתולים בצפון אלבניה, אולם לבסוף נבחר לתפקיד וילהלם מוויד, אחיינה של אליסאבטה, מלכת רומניה. בשנת 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה עלתה הצעה להקים מחדש את דוכסות לורן, ולהעמיד את וילהלם קרל בראשות הדוכסות, אולם ההצעה לא יצאה לבסוף אל הפועל. כמו כן וילהלם קרל קיווה להתמנות כיורשו של וילהלם השני, מלך וירטמברג, אולם לבסוף מונה לתפקיד יורש העצר קרובו אלברכט, דוכס וירטמברג. ב-4 ביוני 1918 הזמינה מועצת ליטא את וילהלם קרל להיות מלך ליטא, ואכן וילהלם קרל הסכים, וב-11 ביולי הוא נבחר למלך בשם מינדאוגאס השני, מלך ליטא. אולם, בחירתו של וילהלם קרל הייתה שנויה במחלוקת, וממשלת גרמניה סירבה אף היא להכיר בבחירתו. וילהלם קרל לא ביקר מעולם בליטא, והוא נשאר בטירת ליכטנשטיין מדרום לשטוטגרט, שם החל ללמוד את השפה הליטאית, אולם ב-2 בנובמבר אותה שנה, כשניכר בבירור תבוסת האימפריה הגרמנית במלחמה, ביטלה מועצת ליטא את ההחלטה על המלכתו, והכריזה על המדינה כרפובליקה. לאחר המלחמה הקדיש וילהלם קרל את חייו לפעילות מדעית, ובשנת 1922 אף הגיש דוקטורט מטעם אוניברסיטת טיבינגן על הגאוגרפיה העירונית של רויטלינגן. ב-24 במרץ 1928 מת וילהלם קרל בעת שהותו ברפאלו באיטליה, והוא נקבר בכנסיית ארמון לודוויגסבורג. ב-4 ביולי 1892 התחתן וילהלם קרל עם אמליה, דוכסית בבוואריה, בתם של קרל תאודור, דוכס בבוואריה וסופיה, נסיכת סקסוניה, ממנה נולדו לו 9 ילדים: מריה גבריאלה, נסיכת אוראך (1893–1908) אליזבת, נסיכת אוראך (1894–1962), התחתנה עם קרל, נסיך ליכטנשטיין, דודו של פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין קרולה, נסיכת אוראך (1896–1980) וילהלם, נסיך אוראך (1897–1957), התחתן בנישואים מורגנטיים עם אליזבת טוירר קרל גרו, דוכס אוראך (1899–1981), התחתן עם גבריאלה, רוזנת ולדבורג-זיל מרגרטה, נסיכת אוראך (1901–1975) אלברכט, נסיך אוראך 1903–1969), התחתן עם רוזמרי בלקאדר, ולאחריה התחתן עם אוטה וולדשמידט אברהרד, נסיך אוראך (1907–1969), התחתן עם איניגה, נסיכת טורן וטקסיס מכטילד, נסיכת אוראך (1912–2001), התחתנה עם פרידריך קרל, נסיך הוהנלוהה-וולדנבורג-שילינגספירסט בשנת 1912 מתה אשתו הראשונה, וב-26 בנובמבר 1924 התחתן וילהלם קרל בשנית עם וילטורד, נסיכת בוואריה, בתם של לודוויג השלישי, מלך בוואריה ומריה תרזה מאוסטריה-אסטה, אך לא היו לו ילדים ממנה. מדיה וקבצים בנושא וילהלם קרל, דוכס אוראך בוויקישיתוף