laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קלאודיו בומבה

קלאודיו ואסילה בוּמבה (ברומנית: Claudiu Vasile Bumba; נולד ב-5 בינואר 1994 בבאיה מארה שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת קישווארדה. לזכותו 3 הופעות במדי נבחרת רומניה. בומבה החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של את'לטיק קלאב סאטו מארה בעיר הולדתו. את הופעת הליגה הראשונה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון ערך ב-10 באוקטובר 2009, כשהוא בן 15 בלבד. לאחר פירוק המועדון והקמתו מחדש, סייע בומבה לקבוצה להעפיל לליגה השנייה ברומניה. בקיץ 2011 חתם בומבה בקבוצת טרגו מורש, וב-22 ביולי 2011, כשהוא בן 17 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרומנית, במשחק נגד דינמו בוקרשט. באוקטובר 2011 כבש בומבה את שער הבכורה שלו בליגה, במשחק מול ספורטול סטודנסק. את עונת הבכורה שלו במדי טרגו מורש סיים בומבה עם 29 הופעות, בהן כבש שלושה שערים שלא מנעו מקבוצתו ירידה לליגת המשנה. בקיץ 2012 הושאל בומבה לקבוצת רומא מהסרייה א' האיטלקית, תמורת 600 אלף אירו, אך הוא שיחק רק במדי קבוצת הנוער של המועדון. ב-6 בספטמבר 2012, אחרי שהחלים מפציעה, כבש בומבה שער בניצחון 1-2 על אינטר מילאנו בגמר הסופר קאפ לנוער. לאחר שנה באיטליה חזר בומבה לטרגו מורש, ובעונת 2013/2014 כבש חמישה שערים ב-24 הופעות בליגת העל הרומנית. בינואר 2015 חתם לשלוש שנים באסטרה ג'יורג'יו, אך לאחר פחות מחודש חזר לטרגו מורש בעקבות הפרת החוזה. בסך הכל בעונת 2014/2015 כבש שבעה שערים ב-29 הופעות. ב-19 ביוני 2015 הגיע בומבה לישראל וחתם לארבע שנים בקבוצת הפועל תל אביב. ב-1 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק דרבי מול מכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך בומבה ב-24 באוגוסט 2015, במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2015/2016. ב-28 בספטמבר 2015 הבקיע לראשונה במדי הפועל תל אביב, כשכבש צמד שערים בניצחון 1-3 על בני יהודה. בסך הכל ערך בעונתו הראשונה במועדון 27 הופעות בליגה, בהן כבש שני שערים. בתחילת עונת 2016/2017 כבש שער אחד בארבע הופעות בליגת העל, אך לאחר שהקבוצה נכנסה להליך של פירוק עזב את המועדון. בפברואר 2017 חזר בומבה לרומניה וחתם בקבוצת דינמו בוקרשט, ועד תום העונה כבש שני שערים בתשע הופעות בליגה. בתחילת עונת 2017/2018 ערך ארבע הופעות במדי הקבוצה, אך ב-21 בספטמבר 2017 עזב את המועדון וחתם בקונקורדיה קיאז'נה, גם היא מהליגה הבכירה ברומניה, ובמדיה כבש שבעה שערים ב-27 הופעות עד תום העונה. ב-21 ביולי 2018 חתם בומבה בקבוצת אדנאספור מליגת המשנה בטורקיה, ולאחר עונה אחת הצטרף לקישווארדה מליגת העל ההונגרית. בומבה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של רומניה, ובינואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של רומניה, במשחק נגד נבחרת טורקמניסטן. קלאודיו בומבה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל קלאודיו בומבה, באתר Transfermarkt קלאודיו בומבה, באתר Soccerway קלאודיו בומבה, באתר National Football Teams קלאודיו בומבה, באתר FootballDatabase.eu עמית גולדשטיין‏, הפועל תל אביב: קלאודיו בומבה חתם לארבע שנים, מיחאי פינטילי לשלוש, באתר וואלה, 19 ביוני 2015 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלאודיו בומבה".
מנחם שלח

מנחם שלח (בסרבו-קרואטית: Menahem Šelah, בסרבית בכתב קירילי: Менахем Шелах‏; 14 במרץ 1933, זאגרב ממלכת יוגוסלביה – 23 באפריל 1995, משמר העמק, ישראל) היה פרופסור להיסטוריה וחוקר תולדות יהדות יוגוסלביה. מנחם שלח נולד ב-1933 בזאגרב (שבאותה התקופה הייתה שייכת לממלכת יוגוסלביה) כרָאוּל (מנחם) שְפִּיצֶר, בן לאולגה ואברהם-אלפרד שפיצר. אביו, אברהם שפיצר יליד העיירה דוּגָה רֶסָה(אנ') הסמוכה לקרלובץ, היגר עם משפחתו לזאגרב. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה, נמלטו מנחם ומשפחתו לאיטליה. בהמשך, הועברה המשפחה למחנה הריכוז פרמונטי די טרזיה אשר הופעל על ידי הצבא האיטלקי. ב-1944 עלה בידי המשפחה לעלות לארץ ישראל המנדטורית. שלח רכש השכלה אקדמית בהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב והתמחה בהיסטוריה של יהדות יוגוסלביה, תוך הבלטת חלקה של איטליה בהצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-1995 קיבל תואר פרופסור מאוניברסיטת חיפה. מנחם שלח כתב מספר רב של ספרים ומאמרים בתחום עיסוקו. באותה השנה הלך לעולמו בקיבוץ משמר העמק ממחלת הסרטן. הוא היה נשוי לד"ר יהודית אכמון, בתו של יעקב חזן. אחד מחמשת ילדיו הוא פרופסור גדעון שלח, ארכאולוג באוניברסיטה העברית. רשימת ספריו של מנחם שלח, באתר סימניה עירית קינן, חוב של כבוד, עמודים 150–153, באתר יד בן צבי. יגאל וילפנד, חוקר שואה ישתמש בפרס לצלם ארכיון של משטרת קרואטיה, מעריב, 6 בדצמבר 1989 מנחם שלח, באתר הלקסיקון היהודי הביוגרפי של קרואטיה (בקרואטית) מנחם שלח, דף שער בספרייה הלאומית מנחם שלח, באתר albumjezreel.co.il, אוחזר ב-21 ביוני 2015.
מיכאי פינטילי

מיכאי דורו פינטילי (ברומנית: Mihai Doru Pintilii; ‏נולד ב־9 בנובמבר 1984) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הקשר האחורי. פינטילי נולד ביאשי והחל לשחק כדורגל בקבוצת אוסר לוגוג'. בשנת 2007 חתם בג'יול פטרושאני ששיחקה אז בליגת העל הרומנית, אך בסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה השנייה. בשנת 2010 חתם באינטרנציונל קורטאה דה ארגש, ובעונה לאחר מכן חתם בפאנדורי טרגו ז'יו, שם שיחק שנתיים והיה בורג מרכזי במרכז הקישור של המועדון. בקיץ 2012 חתם פינטילי בסטיאווה בוקרשט, ששילמה עבורו 850 אלף אירו. ב-2 במרץ 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק נגד גז מדאן מדיאש. פינטילי זכה בשתי אליפויות עם הקבוצה, במדיה שימש כקפטן וכבש חמישה שערי ליגה ב-53 הופעות. ב-7 ביוני 2014 חתם לארבע שנים באל-הילאל מליגת העל הסעודית, עמה הגיע לגמר ליגת האלופות האסיאתית. בינואר 2015 הושאל לפאנדורי טרגו ז'יו עד לסיום העונה. ב-19 ביוני 2015 הגיע פינטילי לישראל וחתם לשלוש שנים בקבוצת הפועל תל אביב. לקראת תחילת העונה מונה פינטילי לקפטן הקבוצה, וב-8 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו, כשפתח בהרכב הקבוצה במשחק מול בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-24 באוגוסט 2015, במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2015/2016. בסך הכל ערך פינטילי 16 הופעות בכל המסגרות במדי הפועל תל אביב. בחלון ההעברות של ינואר 2016 חזר פינטילי לרומניה וחתם לקדנציה נוספת בסטיאווה בוקרשט. ב-1 בפברואר 2020 הודיע על פרישה ממשחק פעיל, וצורף לצוות המקצועי של המועדון. ב-10 באוגוסט 2011 ערך פינטילי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה, בניצחון 1–0 במשחק ידידות נגד סן מרינו. ב-6 בספטמבר 2013 הבקיע את שערו היחיד במדי הנבחרת, בניצחון 3–0 על הונגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. בטורניר הגמר של יורו 2016 שותף פינטילי בשני משחקים בשלב הבתים, ובסך הכל ערך 43 הופעות במדי נבחרת רומניה. סטיאווה בוקרשט אליפות רומניה: 2012/2013, 2013/2014 הסופר קאפ הרומני: 2014 גביע הליגה הרומנית: 2015/2016 מדיה וקבצים בנושא מיכאי פינטילי בוויקישיתוף מיכאי פינטילי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מיכאי פינטילי, באתר Transfermarkt מיכאי פינטילי, באתר Soccerway מיכאי פינטילי, באתר WorldFootball.net מיכאי פינטילי, באתר National Football Teams מיכאי פינטילי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ענבל מנור, ‏להתחיל מחדש: הסיפור המדהים של פינטילי, באתר ONE‏, 19 ביוני 2015 עמית גולדשטיין‏, הפועל תל אביב: קלאודיו בומבה חתם לארבע שנים, מיכאי פינטילי לשלוש, באתר וואלה, 19 ביוני 2015 נדב צנציפר, הפועל ת"א: מיכאי פינטילי מונה לקפטן, באתר ynet, 27 ביולי 2015
סטורוז'ינץ

סטורוז'ינץ (באוקראינית: Сторожинець, ברומנית: Storojineţ, בפולנית: Storożyniec, ביידיש: סטראָזשניץ) היא עיר במחוז צ'רנוביץ, אוקראינה. היישוב הוזכר לראשונה במסמך שנכתב על ידי רומן השני שמתוארך ל-18 בפברואר 1448, ייעודו של היישוב היה הגנה על הגבול ליד הנהר סירט. ב-1774 בוקובינה ואיתה סטורוז'ינץ עברה לידה של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בראשית המאה ה-19 בעיר החלו להתיישב אוסטרים וגרמנים, החלו להיפתח בתי ספר ששפת ההוראה בהם הייתה גרמנית, רומנית ואוקראינית. החל מהחצי השני של המאה ה-19 התחיל גידול דמוגרפי של העיר, ב-1854 סטורוז'ינץ קיבלה מעמד של עיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה העיר לידיה של ממלכת רומניה. ב-1940 העיר נכבשה על ידי הצבא האדום, אך זמן קצר לאחר מכן נכנסו לעיר כוחות גרמניים ורומניים. לאחר מלחמת העולם השנייה הפכה לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. ערך מורחב – חסידות סטרוז'ניץ על פי מפקד האוכלוסין של האימפריה האוסטרו-הונגרית מ-1880 התגוררו בעיר 1,601 יהודים שהיוו 32.8 אחוזים מכלל האוכלוסייה. לקראת 1910 מספר היהודים הגיע ל-4,832 שהיוו 48.3 אחוזים מכלל אוכלוסייה. בין מלחמות העולם התגוררו בעיר כ-2,500 יהודים, שהיוו כרבע מכלל אוכלוסיית המקום. ב-1940 העיר נכבשה על ידי הצבא האדום, שנה מאוחר יותר שבו אליה הרומנים יחד עם הגרמנים. מיד לאחר חזרתם החלו מעשי טבח והשפלה ביהודי העיר וסביבתה, בהם נרצחו אלפי יהודים. שבועיים לאחר מכן רוכזו יהודי העיר הנותרים בגטו שהוקם בה, ממנו גורשו עד אוקטובר 1941 למחנות ולגטאות בשטח טרנסניסטריה, בהם נספו כ-90% מהם. אוכלוסיית סטורוז'ינץ לפי שנים: אובידיו קראנגה, סורוז'ינץ, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 773–775), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא סטורוז'ינץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטורוז'ינץ סטורוז'ינץ (Storojineţi), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם על סטורוז'ינץ (ברוסית) על יהודי סטורוז'ינץ ב-jewishgen (באנגלית) סטורוז'ינץ (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית על יהודי סטורוז'ינץ ב-jewishgen (באנגלית) סטורוז'ינץ (Storojineţi), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם Publikationstelle Wien, Die Bevölkerungzählung in Rumänien, 1941, Viena 1943 Перепись населения СССР 1959, 1970, 1979 и 1989 годов
הורישני פלבני

הורישני פלבני (באוקראינית: Горішні Плавні; עד 2016 נודעה בשם קומסומולסק, באוקראינית: Комсомольськ) היא עיר במחוז פולטבה, אוקראינה. במקום שבו התגלו מצבורים גדולים של עפרת ברזל הוחלט להקים מפעל להפקתו. במקום שבו הוקם המפעל הוקמה גם קומסומולסק. ב-1972 קומסומולסק קיבלה מעמד של עיר. ב-2016, כחלק ממהלך כולל לשינוי שמות מקומות הקשורים לשלטון הקומוניסטי באוקראינה, שמה של העיר שונה להורישני פלבני. אוכלוסיית הורישני פלבני לפי שנים: מדיה וקבצים בנושא הורישני פלבני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הורישני פלבני ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולג בלוחין

אולג ולדימירוביץ' בלוחין (ברוסית: Олег Владимирович Блохин; נולד ב-5 בנובמבר 1952) הוא כדורגלן ומאמן עבר, ששיחק בדינמו קייב ונבחרת ברית המועצות, ואימן את נבחרת אוקראינה בכדורגל. בלוחין נחשב אחד מגדולי השחקנים בהיסטוריה של הכדורגל הסובייטי. הוא שיאן ההופעות ומלך השערים של נבחרת ברית המועצות. בלוחין זכה בפרס כדור הזהב לשנת 1975 ובפרס כדורגלן הזהב של אופ"א כשחקן הכדורגל הטוב ביותר באוקראינה ב-50 השנים האחרונות (1954–2003). אולג בלוחין נולד בקייב, אוקראינה (בעבר ברית המועצות) לאב רוסי ואמא אוקראינית. שני הוריו היו ספורטאים בצעירותם - אביו היה אלוף קייב בריצת 100 ו-200 מטר ואמו הייתה אלופת ברית המועצות בריצת 100 מטר משוכות ובקרב חמש. אולג שיחק מגיל צעיר מאוד בקבוצת הנוער של דינמו קייב ובגיל 17 הצטרף לקבוצת הבוגרים של המועדון, בה שיחק ברוב הקריירה שלו. בלוחין הוא שיאן ההופעות של דינמו קייב עם 433 הופעות ומלך השערים שלה בכל הזמנים עם 211 שערים. בלוחין שיחק גם בנבחרת ברית המועצות והופיע במדיה ב-112 משחקים, שיא הופעות בנבחרת לשחקן סובייטי. הוא גם מלך השערים בכל הזמנים של הנבחרת הסובייטית עם 42 שערים. עם הנבחרת השתתף בשני מונדיאלים - 1982 ו-1986. בלוחין שיחק גם 12 משחקים במדי הנבחרת האולימפית של ברית המועצות וזכה עמה במקום שלישי בשתי אולימפיאדות רצופות - ב1972 וב1976. רוב ימיו הוא כונה "האביר של דינמו". בשנת 1988 היה בלוחין לשחקן הכדורגל הסובייטי הראשון שהורשה ועבר לשחק בחו"ל בקבוצות פורוורטס שטייר (אוסטריה) ואריס לימסול (קפריסין). בשנת 1990 פרש בלוחין ממשחק פעיל. בשנים 1990-2002 אימן מספר קבוצות בליגה היוונית. בשנת 2002 חזר לאוקראינה, שם נבחר לחבר פרלמנט מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אוקראינה. כעבור שנה פרש מהפוליטיקה ומונה כמאמן נבחרת אוקראינה. בשנת 2006 הצליח להוביל את נבחרת אוקראינה לראשונה למונדיאל. באותו טורניר הגיעה נבחרתו עד לשלב רבע הגמר, בו הפסידה 3-0 לנבחרת איטליה. בדצמבר 2007, לאחר שנבחרת אוקראינה לא הצליחה להעפיל לאליפות אירופה, פרש מאימון הנבחרת. לאחר פרישתו מאימון הנבחרת עבר בלוחין למוסקבה, שם אימן במשך שנה את קבוצת מועדון הכדורגל מוסקבה. בשנת 2009 מונה למנהל אדמיניסטרטיבי של קבוצת צ'רנומורץ אודסה. באביב 2011 מונה שוב לתפקיד המאמן הראשי של נבחרת אוקראינה, לקראת טורניר היורו אותו אירחה לצד פולין. בטורניר נחלה נבחרת אוקראינה אכזבה כשהודחה בשלב הבתים, מה שגרם לבלוחין לסיים את תפקידו ולחזור לאמן את דינמו קייב. אולג בלוחין היה נשוי לאירינה דריוגינה (אנ'), אלופת עולם לשעבר בהתעמלות אמנותית. הזוג התגרש בתחילת שנות ה-90. מנישואין אלו נולדה בתו אירינה (1983). בסוף שנות ה-90 התחתן בלוחין בשנית. מנישואיו השניים יש לו שתי בנות - אנה (2001) ויקטרינה (2002). דינמו קייב גביע אירופה למחזיקות גביע (2): 1974/75, 1985/86 אליפות ליגת העל הסובייטית (8): 1970/71 ,1973/74 ,1974/75 ,1976/77, 1979/80 ,1980/81 ,1984/85 ,1985/86 גביע ברית המועצות בכדורגל (5): 1973/74 ,1977/78, 1981/82 ,1984/85, 1986/87 ברית המועצות מקום שלישי באולימפיאדת מינכן: 1972 מקום שלישי באולימפיאדת מונטריאול: 1976 גביע יוון בכדורגל (2): 1989/90 ,1991/92 שחקן כדור הזהב (1): 1975 כדורגלן השנה בברית המועצות (3): 1973 ,1974 ,1975 מלך השערים של ליגת העל הסובייטית (5): 1972, 1973, 1974, 1975, 1977 כדורגלן הזהב של אוקראינה (1): 2004 מדיה וקבצים בנושא אולג בלוחין בוויקישיתוף אולג בלוחין, באתר Transfermarkt אולג בלוחין, באתר National Football Teams אולג בלוחין, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
ואנצ'ה שיקוב

ואנצ'ה שיקוב (במקדונית: Ванче Шиков; נולד 19 ביולי 1985 בקבדרצי, יוגוסלביה) הוא כדורגלן מקדוני המשחק באקדמיה פאנדב בעמדת הבלם. שיקוב החל את קריירת הכדורגל שלו בטיקבש בליגה השלישית של מקדוניה. בשנת 2002, עבר לשחק בשקודה קסנתי היוונית, שיחק 55 משחקים והבקיע שני שערים. בשנת 2006 נקנה על ידי אולימפיאקוס אבל הושאל למשך 5 חודשים לקרקירה מקורפו, בה שיחק 13 משחקים והבקיע שני שערים. בתום ההשאלה, חתם באופן רשמי כשחקנה של אולימפיאקוס באתונה. אחרי ששיחק שלוש שנים בקבוצת אתניקוס אחנס בקפריסין, חתם שיקוב ב-2011 בקבוצת ווהלין לוצק. ב-2014 עבר לקבוצת אוסטריה וינה. מדיה וקבצים בנושא ואנצ'ה שיקוב בוויקישיתוף ואנצ'ה שיקוב, באתר Transfermarkt ואנצ'ה שיקוב, באתר Soccerway ואנצ'ה שיקוב, באתר WorldFootball.net ואנצ'ה שיקוב, באתר National Football Teams ואנצ'ה שיקוב, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נווה נאמן

נווה נאמן היא שכונה בעיר הוד השרון, הממוקמת בגבולו הדרומי של מושב ירקונה וממערב למושב עדנים, השכונה נוסדה בשנת 1951. שטח האדמה עליו שוכנת השכונה הייתה בבעלות קאדי ערבי שהציע את אדמתו למכירה. הקרן הקיימת לישראל הייתה מעוניינת בקנייתה, אך האדמה נמכרה לבסוף לגרמנים תושבי ארץ ישראל. הגרמנים נטעו פרדס, חפרו באר מים ובנו בריכת מים. אולם עם השנים נזנח הפרדס ושטחו עמד שומם, עד אשר החלו בבניית השכונה. בחנוכה בשנת 1951. המתיישבים הראשונים היו עולים חדשים מפוני מעברת רמתיים. בשטח השכונה ישנו בית ספר יסודי, תיכון, מכולת שכונתית, גני ילדים, סניף דואר, גינות ציבור, אזור תעשייה וקניון שרונים. ב-23 באוגוסט 1950 נרצחה תמר אורן בת ה-19, (בת למושב ירקונה הסמוך), על ידי מסתננים ערבים ליד מיקום השטח שיועד לשכונה. בתחילה נקראה השכונה "נווה תמר" על שם הנרצחת, אולם בהמשך שונה השם ביוזמת הסוכנות היהודית שהחליטה לקרוא לשכונה על שם הלורד משה נאמן מאנגליה, אשר תרם כספים לפיתוחה של השכונה. עיריית פתח תקווה קיבלה פנייה במסגרתה הוצע שהשכונה תצורף לשטח שיפוטה, אך היא סירבה. המועצה המקומית רמתיים הסכימה לקבל את השכונה וזו צורפה לאזור שיפוטה, ולאחר איחודה יחד עם שאר המושבות, כפר הדר, רמת הדר ומגדיאל לכדי יצירת העיר הוד השרון, הפכה נווה נאמן אף היא לחלק מן העיר. שמות הרחובות בשכונה סמליים ומנציחים אישים מתקופת החשמונאים ייתכן ובהמשך להנחת אבן הפינה לשכונה בחג החנוכה. שמות הרחובות בשכונה: אלכסנדר הגדול, אלעזר, אנשי הכנסת הגדולה, אפק, החשמונאים, המכבים, הרקון, התמר, יהודה, יהונתן, יוחנן, מודיעין, מרים החשמונאית, מתתיהו, שלומציון ושמעון הצדיק. שושנה צינגל מדיה וקבצים בנושא נווה נאמן בוויקישיתוף שכונת נווה נאמן, באתר הוד השרון שכונת נווה נאמן באתר שורשים הוד השרון
ואלדיביה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פדרו דה ואלדיביה – קונקיסטאדור ספרדי ומושל צ'ילה הראשון. ואלדיביה – בירת מחוז לוס ריוס בצ'ילה, נקראת על שמו של פדרו דה ואלדיביה. רעידת האדמה בוואלדיביה (1960) – רעידת אדמה שמוקדה היה בצ'ילה. ואלדיביה (נהר) – נהר בצ'ילה, נקרא על שמו של פדרו דה ואלדיביה. ואלדיביה (פרובינציה) – פרובינציה במחוז לוס ריוס בצ'ילה. חורחה ואלדיביה – כדורגלן צ'יליאני.
עונת 1948/1949 ב-BAA

עונת 1948/1949 היא העונה השלישית של ליגת ה-BAA. בסיום העונה התמזגה ליגת ה-BAA עם ליגת ה-NBL כדי לייצור את ליגת ה-NBA, כך שעונה זו נחשבת גם השלישית בתולדות ה-NBA. לפני תחילת העונה הצטרפו ל-BAA ארבע קבוצות: פורט ויין פיסטונס, אינדיאנפוליס ג'טס, מיניאפוליס לייקרס ורוצ'סטר רויאלס, מה שהעמיד את מספר קבוצות הליגה על 12 בסך הכול. העונה הסתיימה עם זכייתה של מיניאפוליס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את וושינגטון קפיטולס בתוצאה 4-2. הדראפט בעונה זו התקיים ב-10 במאי 1948 בשיקגו, אילינוי. בבחירה הראשונה בחרה קבוצת פרובידנס סטימרולרס את אנדי טונקוביץ', ששיחק בסך הכול 17 משחקים בליגת ה-BAA לפני שפרש. שחקנים בולטים מדראפט זה כוללים את חברי היכל התהילה דולף שייז (בחירה רביעית), בובי וונזר (10) והארי גלאטין (סיבוב שני), כמו גם את האולסטארים ג'ק קולמן וביל גייבור. ‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף. סגל האלופה, מיניאפוליס לייקרס: ג'ורג' מייקן, ג'ים פולארד, הרם שייפר, ארני פרין, דון קרלסון, טוני ג'ארוס, ג'ק דוואן, דוני פורמן, ג'וני יורגנסן, וייטי קאהן וארל גרדנר. מאמן ראשי: ג'ון קנדלה. סיכום עונות ה-NBA, באתר nba.com סיכום עונת 1948/1949, באתר nba.com מיניאפוליס לייקרס זוכה באליפות עונת 1949, באתר nba.com רשימת הנבחרים בדראפט 1948, באתר basketball-reference.com
משה מאיר פראג

הרב משה מאיר הלוי פראג (י"א בשבט תרפ"ו, 26 בינואר 1926 – י"ב בתמוז תשס"ג, 12 ביולי 2003) היה ראש כולל שומרי החומות בירושלים. נולד לרב שמעון פראג ולרחל לאה בת הרב יצחק אייזיק וחנה ביילא (שניהם נכדי הרב יצחק אייזיק חבר). אביו היה בנו של הרב אברהם אהרן פראג מחבר סדרת הספרים "נרות אהרן", שהיה חתנו של הרב משה נחום ולנשטיין מחבר הספר בני משה וראב"ד בבית הדין של העדה החרדית. בילדותו למד בתלמוד תורה שומרי החומות שבירושלים. ובבחרותו היה מתלמידיה הראשונים של ישיבת סלבודקה בבני ברק. בתקופה זו למד אצל הרב אברהם ישעיהו קרליץ ה"חזון איש". לאחר מכן חזר ללמוד בירושלים בישיבת עץ חיים אצל הרב איסר זלמן מלצר. כמו כן למד אצל הרב יצחק זאב סולובייצ'יק. בשנת תשי"ב (1952) זכה בפרס משרד הדתות שחולק ל-18 "עילויי הישיבות". באלול שבאותה שנה נישא לשרה הינדא, בת הרב חיים יהודה לייב וצביה אוירבך. לאחר נישואיו התגורר בבית חמיו בשכונת נחלת צדוק הסמוכה לשכונת שערי חסד בירושלים ולמד בישיבת שער השמים, בתקופה זו זכה (מאי 1956) בפרס לחידושי תורה בכתב של משרד הדתות. בהמשך התמנה כר"מ בישיבת כרם ביבנה ולאחר תקופה עבר ללמד במתיבתא הגדולה בית הראש"ל בירושלים. בזמן זה ייסד שיעור קבוע באחד מבתי הכנסת בשכונת רחביה, הסמוכה לשכונת נחלת צדוק. הוא המשיך להעביר שיעור גם לאחר שעבר להתגורר בשכונת גבעת שאול. בה התגורר עד לפטירתו. מיד עם הגיעו לשכונת גבעת שאול החל למסור שיעור בתלמוד מידי שבת בשבתו בבית הכנסת נר ישראל - זופניק הסמוך לביתו. בשנת תש"ל (1970) נקרא לכהן כראש כולל שומרי החומות בירושלים, תפקיד אותו נשא עד לפטירתו. בד בבד עם ראשות ה"כולל" החל לעסוק בהוצאה לאור של ספרי אבותיו "נרות אהרון", ושו"ת "בני משה", כמו כן עזר לגיסו הרב ראובן מלמד לערוך את הספר "מליץ יושר" על המסילת ישרים. ב-29 באוגוסט 1985 נדקר פראג בגבו ליד שער שכם. הוא נשאר משותק עד יומו האחרון, במשך כשמונה עשרה שנה. עקב דקירה זו הוצרך לטיפולים רפואיים בחו"ל ושהה שם מספר חודשים, אז הפסיק למסור את שיעורו הקבוע בשכונת רחביה.[דרוש מקור] נפטר בשבת י"ב בתמוז תשס"ג והוא בן 77, ומנוחתו בחלקת הרבנים שבהר המנוחות בירושלים. הוכר כחלל פעולות איבה, ומונצח באנדרטה בהר הרצל בלוח מס' 73. לאחר פטירתו יצאו לאור כתביו בשם שם מאיר על התורה ועל התלמוד. אחיו היו רבי בנימין זאב דיין בבד"צ אגודת ישראל ומהדיר תורני, רבי אברהם אהרן, ורבי יצחק אייזיק (חתן הרב אברהם דוד רוזנטל) דיין בבד"צ אגודת ישראל. אחיותיו נישאו לרבי ראובן מלמד מחבר הספר "מליץ יושר" על מסילת ישרים לרמח"ל, לרבי שבתי מינסקי ולרבי לוי מיבסקי. גיסו אחי אשתו הוא הרב שלמה זלמן אוירבך. ילדיו: רחל לאה אשת הרב דוד יצחק שפירא ראש ישיבת באר יעקב, צביה אשת הרב יעקב דוד אילן מראשי ישיבת כנסת יצחק בחדרה. תקציר קורות חייו בקובץ ישורון מתוך אתר היברובוקס משה מאיר פראג באתר Geni משה מאיר הלוי פרג ז"ל, באתר ההנצחה "לעד" חולקו פרסים לח"י עילויי ישיבות, שערים, 10 ביוני 1952. היום חלוקת פרסים לתלמידי ישיבות מצטיינים, הצופה, 6 במאי 1956. 29 באוגוסט: סכין בשער שכם, כותרת ראשית, 4 בספטמבר 1985
הליגה הסקוטית הראשונה

הליגה הסקוטית הראשונה (באנגלית: Scottish League One) היא הליגה השלישית בסקוטלנד. הליגה הוקמה ביולי 2013. הליגה כוללת 10 קבוצות שמשחקות נגד כל קבוצה אחרת 4 פעמים, פעמיים בבית ופעמים בחוץ. הקבוצה שמסיימת במקום הראשון זוכה בקידום אוטומטי לצ'מפיונשיפ הסקוטי, והקבוצה שמסיימת במקום ה-10 נושרת לליגה הסקוטית השנייה (הליגה הרביעית). הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 מתמודדות בפלייאוף עם מקום 9 בצ'מפיונשיפ, על הזכות לשחק בצ'מפיונשיפ הסקוטי בעונה הבאה. הקבוצה שמסיימת במקום התשיעי תתמודד עם הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 מהליגה הסקוטית השנייה על הזכות לשחק בעונה הבאה בליגה הסקוטית הראשונה. (נכון לעונת 2023/2024) אתר האינטרנט הרשמי של הליגה הסקוטית הראשונה SPFL: חשף מותגי ליגה סקוטית חדשים, באתר BBC Sport ‏, 24 ביולי 2013
הליגה הסקוטית השנייה

הליגה הסקוטית השנייה (באנגלית: Scottish League Two) היא הליגה הרביעית בסקוטלנד. הליגה הוקמה לראשונה בשנת 1994, הליגה במתכונתה הנוכחית הוקמה ביולי 2013. הליגה כוללת 10 קבוצות שמשחקות נגד כל קבוצה אחרת 4 פעמים, פעמיים בבית ופעמים בחוץ. המועדון שמסיים במקום הראשון זוכה בקידום אוטומטי לליגה הסקוטית הראשונה, והמועדון שמסיים במקום ה-10 ירד לליגת הכדורגל היילנד או לליגת הכדורגל שפלה (שתי הליגות הם הליגה החמישית). המועדונים שסיימו במקומות: 4,3,2 מתמודדים בפלייאוף עם מקום 9 בליגה הסקוטית הראשונה, והמנצח בפלייאוף עולה/נשאר ל/בליגה הסקוטית הראשונה. מקום 9 בליגה הסקוטית השנייה מתמודד בפלייאוף עם המנצח בפלייאוף בין אלופת ליגת היילנד ואלופת ליגת שפלה. (נכון לעונת 2023/2024) 1995 - פורפר אתלטיק 1996 - ליווינגסטון 1997 - אינברנס 1998 - אלואה אתלטיק 1999 - רוס קאונטי 2000 - קווינס פארק 2001 - המילטון אקדמיקל 2002 - ברצ'ין סיטי 2003 - גרינוק מורטון 2004 - סטראנרייר 2005 - גרטנה 2006 - קאודנבית' 2007 - ברוויק ריינג'רס 2008 - איסט פייף 2009 - דאמברטון 2010 - ליווינגסטון 2011 - ארברות' 2012 - אלואה אתלטיק 2013 - גלאזגו ריינג'רס 2014 - פטרהיד 2015 - אלביון רוברס 2016 - איסט פייף אתר האינטרנט הרשמי של הליגה הסקוטית השנייה SPFL: חשף מותגי ליגה סקוטית חדשים, באתר BBC Sport ‏, 24 ביולי 2013
ג'סטיס וינסלו

ג'סטיס ג'ון וינסלו (באנגלית: Justise Jon Winslow; נולד ב-26 במרץ 1996) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד, בקבוצת ראפטורס 905 מליגת הפיתוח של ה-NBA. וינסלו נולד ביוסטון שבטקסס, בנם של רובין דייוויס וריקי וינסלו. אביו היה כדורסלן ששיחק בליגת ה-NBA ובקבוצות שונות באירופה. וינסלו החל לשחק כדורסל בכיתה ג' במועדון YMCA מקומי. הוא למד בתיכון הפרטי סיינט ג'ון שביוסטון. בשנתו הראשונה הוביל את קבוצת הכדורסל של בית הספר, בה שיחק יחד עם אחיו הגדול, לזכייה באליפות האזור לראשונה מאז 1979. במשחק הגמר קלע 43 נקודות ולקח 16 ריבאונדים. הוא זכה עם התיכון בשתי אליפויות נוספות בשנתו האחרונה בתיכון. הוא נבחר ב-2014 להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. בעונת 2014/2015 שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דיוק וזכה עמה באליפות טורניר ה-NCAA. הוא רשם בעונה זו 12.6 נקודות ו-6.5 ריבאונדים בממוצע למשחק. וינסלו נבחר במקום העשירי בדראפט ה-NBA 2015 על ידי מיאמי היט. את העונה סיים עם ממוצע של 6.4 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה ב-NBA. במהלך עונתו השנייה נפצע ונזקק לניתוח בכתפו שהשבית אותו מ-5 בינואר 2017 עד לסיום העונה. בפברואר 2020 הועבר יחד עם דיון וייטרס לממפיס גריזליס, כחלק מטרייד משולש עם מינסוטה טימברוולבס. ביולי 2020 נפצע בירך, ונאלץ להחמיץ את כל המשך עונת 2019/2020. באוגוסט 2021 חתם על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס. מ-2012 הוא חבר בנבחרות ארצות הברית הצעירות. הוא זכה עם ארצות הברית באליפות העולם עד גיל 17 שהתקיימה ב-2012 בליטא. הוא רשם בטורניר ממוצע של 9.9 נקודות ו-8.8 ריבאונדים למשחק (רביעי באליפות). באליפות העולם עד גיל 19 שהתקיימה בפראג זכה עם ארצות הברית במדליית הזהב, הוא רשם באליפות ממוצע של 9.8 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק. באליפות האמריקות בכדורסל עד גיל 18 ב-2014 שימש כקפטן במשותף עם סטנלי ג'ונסון וטיוס ג'ונס, וזכה עם ארצות הברית במדליית הזהב. הוא רשם באליפות 12.4 נקודות בממוצע למשחק. במשחק הגמר מול קנדה הוביל את הקבוצה עם 20 נקודות ו-10 ריבאונדים. מדיה וקבצים בנושא ג'סטיס וינסלו בוויקישיתוף ג'סטיס וינסלו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר אוניברסיטת דיוק Basketball Phenom Follows in Father’s Footsteps, עיתון תיכון סיינט ג'ון, 21 בנובמבר 2011 How a lifetime of competitive fire molded Justise Winslow into Knicks option, ניו יורק פוסט, 20 ביוני 2015 ממפיס מצרפת את וייטרס, וינסלו וג'נג, באתר הקבוצה, 6 בפברואר 2020 עדכון פציעתו של וינסלו, באתר הגריזליס, 21 ביולי 2020 ג'סטיס וינסלו באתר פיב"א ג'סטיס וינסלו באתר האליפות FAU18 - USA Claims 2014 FIBA Americas U18 Championship Gold Medal With 113-79 Victory Over Canada, אתר האליפות