אייל זוסמן

אייל זוסמן (נולד ב-27 באוגוסט 1974) הוא שחקן, מוזיקאי ויוצר ישראלי. אייל זוסמן נולד וגדל בחיפה, דור שביעי בישראל מצד אביו. בנם של בנימין זוסמן, יליד חיפה, יו"ר רשת בתי אבות בחיפה ויהודית זוסמן, ילידת ירושלים, מורה. לזוסמן אחות הגדולה ממנו ושני אחים תאומים הקטנים ממנו. בצה"ל שירת ביחידה 8200. בתום שירותו הצבאי עבר לתל אביב, בה הוא מתגורר ופועל עד היום (2021). בהיותו בן עשר שיחק בתיאטרון חיפה בהצגה "מלחמת טרויה לא תהיה", בבימויו של מיכאל גורביץ' ובהצגה "יאנוש קורצ'אק יומן מן הגטו", בבימויה של נולה צ'לטון, שהוקרנה בטלוויזיה. בנעוריו שיחק בתפקיד הראשי בסרטה של רותי פרס "אחותו של הנריק" (1988), לצידה של אביטל דיקר, על פי סיפור קצר מאת יהושע קנז. בחטיבת הביניים עירוני ה' הקים קבוצת תיאטרון ובמשך שלוש שנים העלו 3 הצגות אותן כתב, ביים ובהן שיחק. בהמשך עבר לתיכון ויצו לאמנויות וסיים בגרות בתיאטרון. זוסמן בוגר תואר ראשון בהצטיינות מהחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב (2001-1998). בתקופת לימודיו כתב את המחזה "יונה הנביא" שהוצג בתיאטרון אוניברסיטת תל אביב, עליו זכה בפרס התרבות של עיריית חיפה. בתום לימודיו הקים עם חבריו ללימודים את "קרמשניט", אנסמבל סטנדאפ וקומדיה דל'ארטה, שהעלה שתי הצגות שרצו ברחבי ישראל. שיחק בהצגות ובטלוויזיה, בין השאר בתיאטראות החאן והקאמרי, במחזמר פיטר פן; בטלנובלה החצר ובסדרות מָנָאיֶיכּ ואנדרדוגס. שימש כמנחה של קרקס מדראנו בסיבוב הופעותיו בארץ. השתתף כשחקן יוצר בקבוצות פרינג' שונות, יחד עם הבמאים הדס עפרת ואריאל אפרים אשבל. הוא ממייסדי קבוצת אנסמבל פספורט והוגה שם הקבוצה. במסגרתה שיחק בהצגות "פספורט", "האזרח ק'" (בתפקיד הראשי) ו"לאה", עליו זכה בפרס קיפוד הזהב 2019 בקטגוריית שחקן המשנה, בה הוא מבצע חמישה תפקידים. כיום זוסמן לומד בימוי והוראת התיאטרון בסמינר הקיבוצים. בתקופת נעוריו זוסמן הקים להקה בשם "שירלי קיבלה 2", כשהשיר "תל אביב חיפה" הוקלט לאוסף של להקות צעירות. הם הרבו להופיע בחיפה והצפון והתפרקו בתקופת הצבא. עם שחרורו מצה"ל עבר לתל אביב עם להקה חדשה שהקים, "האצבעות". הלהקה הופיעה ברחבי הארץ כולל בפסטיבל ערד, בלוֹגוּס ובעיר הבירה בחיפה בחימום של להקת סקאנק אנאנסי. בשתי הלהקות היה הסולן, כתב את המילים והיה שותף ללחנים. בפברואר 2021 יצא סינגל ראשון מאלבום משותף שלו עם עמיר לב – "ציפור גן עדן". באפריל 2021 יצא הסינגל השני, דואט עם עמיר לב, "הרוח כבר שטה". בהמשך יצאו עוד 2 סינגלים מתוך הפרויקט: "ים חברים" ו- "כשתגיעי". ב-27 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "שנות אור" עם עמיר לב. באוגוסט 2023 יצא האלבום המשותף, "מסע לארצות החום". בשנת 2006 ייסד זוסמן יחד עם יוצר הקומיקס אמיתי סנדי את "התחרות הישראלית לקריקטורות אנטישמיות", שבה הורשו להשתתף רק ציירי קריקטורות יהודיים, כתשובה לתחרות קריקטורות אַנְטִישֵׁמִיּוּת על השואה שנפתחה באיראן עקב פרשת קריקטורות מוחמד בדנמרק. לתחרות הוגשו 160 קריקטורות. חבר השופטים כלל את יוצר הקומיקס האמריקאי זוכה הפּוּלִיצֶר ארט ספיגלמן, הבמאית עדנה שביט, המשורר מֵאִיר וִיזֶלְטִיר, הקריקטוריסט עמוס בידרמן ויוצר הקומיקס אורי פינק, ובחר את הקריקטורה "כנר על הגג" של אהרון כץ לקריקטורה הזוכה. בשנת 2009 יצא "חדר הלבשה", סרטו התיעודי של זוסמן, אותו הפיק וביים ביחד עם ניסן כץ. הסרט מתעד את המתרחש בחדרי הלבשה של משחקי כדורגל ברחבי העולם כולל במקומות כמו נפאל, זנזיבר ונצרת. הוא שודר בערוץ 8 ובערוצי טלוויזיה בעולם בהם הטלוויזיה הציבורית בברזיל ובשווייץ והשתתף בפסטיבלים רבים וזכה בפרס סרט הדוקו המבטיח בפסטיבל הטלוויזיה מיפ-דוק קאן (אנ'). הוא בוגר קורס מפיקים/במאים בסורבון, פריז מטעם האיחוד האירופי. הוא בוגר קורס קריאייטיב תרצה גרנות ACC ומאז שנת 2007 עובד בפרסום כרַעֲיוֹנַאי, אסטרטג ומנהל קריאייטיב. משמש כבעלים של סוכנות "אסימון קריאייטיב – כשתתקשר תגדל". ב-2009 נולד בנו הבכור מאור זוסמן. ב-2012 לאחר מאבק של שנה וחצי בנו נפטר מסרטן בבית חולים בניו יורק. כיום מתגורר עם בת זוגו תמי אילת, ונולד להם בן. 2000 - פרס התרבות של עיריית חיפה על כתיבת המחזה "יונה הנביא" 2009 - פרס סרט הדוקו המבטיח "חדר הלבשה" בפסטיבל הטלוויזיה מיפ-דוק קאן (אנ') (ביחד עם ניסן כץ) 2019 - פרס קיפוד הזהב לשחקן המשנה בהצגה "לאה" 2020 - מועמד לפרס אופיר על ליהוק הסרט "שאיפה לחיים" (יחד עם ירדן שטרסברג) מדיה וקבצים בנושא אייל זוסמן בוויקישיתוף אייל זוסמן, ברשת החברתית פייסבוק אייל זוסמן - כותב שירים, באתר פייסבוק ריקי רט, "להיות סבא שכול זה כאב שאין לו סוף", מגזין דיוקן, מקור ראשון, 19 בנובמבר 2019 ליזה שיפרין, ‏"בלי כינורות ובלי רופאים, רק אבא וילד בחדר", באתר ‏מאקו‏, 23 בספטמבר 2012 מעריב, 2 במאי 1986 מעריב, 6 במאי 1986 יותם פלדמן, יהודונים אנחנו, באתר הארץ, 5 באפריל 2006 מעריב, 17 ביוני 1988 מעריב, 22 ביוני 1988 קו"ח קצרים, באתר של זוהר יעקובסון קו"ח קצרים, באתר אנסמבל פספורט ישראלית - פרויקט נשים חברתי מרב יודילוביץ', סימפוזיון בינלאומי לתיאטרון יהודי באוניברסיטת ת"א, באתר ynet, 16 במאי 2005 נקמתה של אשתי, באתר הבמה פיטר פן, באתר אישים מנאייכ, באתר אישים אנדרדוגס, באתר אישים נחלה, באתר הבמה גרעינים, באתר הבמה מיכאל הנדלזלץ, "פספורט": קולאז' מרתק על פליטים, באתר הארץ, 29 באפריל 2014 עכבר העיר, פרסי עכבר העיר 2014: ההצגות הטובות של השנה, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2014 האזרח ק', באתר פרס קיפוד הזהב "ציפור גן עדן", באתר פטיפון השיר "ציפור גן עדן", בתוכנית "אחד בתשע" בהנחיית יואב יפת, ערוץ כאן 88, 28 ביוני 2020 (מדקה 10:00 עד 16.50) נירית אנדרמן, שום איראני לא יביס אותנו, באתר הארץ, 19 בפברואר 2006 נירית אנדרמן, ארט ספיגלמן ישפוט בתחרות היהודית לקריקטורות אנטישמיות, באתר הארץ, 19 במרץ 2006 יובל סער, היהודי שמצייר קומיקסים אנטישמיים, וגאה בזה, באתר הארץ, 9 בפברואר 2012 מרב יודילוביץ', נבחר הזוכה בתחרות הקריקטורות האנטישמיות, באתר ynet, 6 באפריל 2006 אריק שכטר, Laughing atOurselves, באתר וורדפרס, 23 בפברואר 2006 חן רוזנק‏, מבקיעים עד לקאן, באתר וואלה, 10 במאי 2007 מטין בילמן, קאן, קאן נולדתי, כאן נולדו תוכניותיי, באתר ynet, 1 באפריל 2009 מאבקו לחיים של מאור זוסמן הקטן, חברת החדשות, 17 ביולי 2012 איתי גל, אחרי מאבק ארוך: מאור בן ה-3 נפטר מסרטן, באתר ynet, 22 בספטמבר 2012 המחזה "לאה", באתר פרס קיפוד הזהב אינה טוקר, פרסי אופיר: "אסיה" מוביל במספר המועמדויות, באתר ynet, 22 בספטמבר 2020 "מיתוס", ארכיון הקאמרי, באתר הבמה מחזה חלום, באתר הבמה "נקמתה של אשתי", באתר פרס קיפוד הזהב נקמתה של אשתי, באתר סקפינו ההצגה "החיים הם חלום", באתר של מיכאל גורביץ' כלבלב- קרב רב, באתר תמונע ננו שבתאי, הנפש של "לאה" מדברת על ואל נפש האדם, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2018 היה או לא היה, באתר אישים מדלת לדלת, באתר הרשות השנייה מרב יודילוביץ', קארלובי וארי: סטודנטים ישראליים קצרו פרסים, באתר ynet, 30 באוגוסט 2004 אלנבי רומאנס, באתר אישים שאיפה לחיים, באתר ספר הקולנוע הישראלי חדרי הלבשה, באתר טופיה תקשורת