laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1910 בקולנוע

ערך מורחב – 1910 18 במרץ – יוצא לאקרנים בארצות הברית העיבוד הקולנועי הראשון של הרומן "פרנקנשטיין" מאת מרי שלי בהפקת אולפני אדיסון. אחד מסרטי האימה הראשונים, ומשתתף בו השחקן צ'ארלס אוגל בתפקיד המפלצת. 6 במאי – יומן קולנוע על הלוויה של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת צולם בצבע (Kinemacolor). זה היומן הראשון שצולם בצבע. יולי – צילום של קרב האיגרוף בין ג'ק ג'ונסון לג'יימס ג'פריס גורם למהומות גזע, ומוחרם בדרום ארצות הברית. הבמאי סידני אולקוט מאולפני קאלם הוא האמריקאי הראשון שיוצר סרט מחוץ לארצות הברית. פלורנס לורנס היא שחקנית הקולנוע הראשונה ששמה צוין בפומבי. היא מכונה לעיתים קרובות "כוכבת הקולנוע הראשונה". נוסדה חברת British Pathé שהפיקה יומני חדשות לקולנוע וסרטי תעודה בממלכה המאוחדת עד לשנת 1970. "1812" "Abraham Lincoln's Clemency" "Afgrunden", סרט דני בכיכובה של אסטה נילסן. "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" "Der Alpenjager" "As It Is In Life", בבימויו של ד. וו. גריפית', בכיכובה של מרי פיקפורד "Bebe" (סדרת סרטים) "מזמור חג המולד" "A Day in the Life of a Coal Miner", בהפקתו של צ'ארלס אורבן "The Family Doctor" "פרנקנשטיין" "The Fugitive", בבימויו של ד. וו. גריפית' "Funeral Of Edward VII" "The House with Closed Shutters", בבימויו של ד. וו. גריפית' "Den Hvide Slavehandel", בבימויו של אוגוסט בלום "In Old California", בבימויו של ד. וו. גריפית', הסרט ההוליוודי הראשון "In the Border States", בבימויו של ד. וו. גריפית' "The Johnson–Jeffries Fight" "The Lad from Old Ireland", בבימויו של סידני אולקוט "Making Christmas Crackers" "New York of Today", בהפקת אולפני אדיסון "רמונה", בבימויו של ד. וו. גריפית', בכיכובה של מרי פיקפורד "Teddy Roosevelt Returns From Africa" "Slippery Jim", בבימויו של פרדיננד זקה "Thunderbolt" "הלילה השנים עשר" "The Unchanging Sea", בבימויו של ד. וו. גריפית' "Le Vitrail Diabolique", בבימויו של ז'ורז' מלייס "What the Daisy Said", בכיכובה של מרי פיקפורד "White Fawn's Devotion", בבימויו של ג'יימס יאנג דיר "Wilful Peggy", בבימויו של ד. וו. גריפית', בכיכובה של מרי פיקפורד "הקוסם מארץ עוץ" לאה ביירד – "Jean and the Waif" קרלייל בלקוול – "אוהל הדוד תום" (סרט קצר) אלינור קיינס – "The New Boss of Bar X Ranch" (סרט קצר) מרגריטה פישר – "There, Little Girl, Don't Cry" (סרט קצר) הלן גרדנר – "How She Won Him" (סרט קצר) הוט גיבסון – "Pride of the Range" אליס ג'ויס – "The Deacon's Daughter" ג'. וורן קריגן – "A Voice from the Fireplace" (סרט קצר) מיי מארש – "רמונה" (סרט קצר) אסטה נילסן – "The Woman Always Pays" (סרט קצר) מייבל נורמנד – "Indiscretions of Betty" וולאס ריד – "The Phoenix" (סרט קצר) מרין סאיס – "הלילה השנים עשר" (סרט קצר) נורמה טלמאדג' – "The Household Pest" פרל וייט – "The Missing Bridegroom" (סרט קצר) מדיה וקבצים בנושא 1910 בקולנוע בוויקישיתוף 1910 בקולנוע, בביצוע Scott Lord :The Abyss (Urban Gad,Afgrunden, Denmark 1910), סרטון באתר יוטיוב
תומר יוספי

תומר יוספי (נולד ב-2 בפברואר 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בהפועל באר שבע. יוספי נולד וגדל ביישוב להבים שבדרום. החל את צעדיו הראשונים בכדורגל במחלקות הילדים והנוער של הפועל באר שבע. ב-12 בינואר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים של הפועל באר שבע ובליגת העל, במשחק בו הפסידה 0–2 למכבי חיפה. ב-19 במאי 2019 כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–0 על הפועל חדרה במסגרת ליגת העל. ב-5 בינואר 2023, יוספי הושאל עד לתום העונה להפועל חיפה מליגת העל. ב-3 ביולי 2023, הושאל בשנית להפועל חיפה, לקראת עונת 2023/2024 בליגת העל. ב-26 במרץ 2019, יוספי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21, במשחקה מול גאורגיה. ב-10 בספטמבר 2019 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת הצעירה במשחק מול קזחסטן. בשנים 2019–2020, צבר יוספי 11 הופעות ו-3 שערים לזכותו במדי הצעירה. ב-14 במרץ 2024 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, על ידי המאמן הלאומי אלון חזן. הפועל באר שבע גביע המדינה: 2019/2020, 2021/2022 אלוף האלופים: 2022 תומר יוספי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל תומר יוספי, באתר Transfermarkt תומר יוספי, באתר Soccerway תומר יוספי, באתר WorldFootball.net תומר יוספי, באתר FootballDatabase.eu ‏יוספי: "כמעט התעלפתי כשבן שהר קבע מהפך מול אינטר", באתר ספורט1, 23 באפריל 2020 ליאב נחמני, תומר יוספי הושאל להפועל חיפה, במועדון טוענים שאוהדים הותקפו, באתר ישראל היום, 5 בינואר 2023 מוטי פשכצקי, ‏חיכיתי לזה מאז שאני ילד, הגשמתי חלום, באתר ערוץ הספורט, 19 במאי 2020 יניב טוכמן‏, פורסם הסגל לאיסלנד: עידו שחר ותומר יוספי זומנו לראשונה, באתר וואלה, 14 במרץ 2024
לינור גורליק

לינור יוליה גורליק (נולדה ב-9 ביולי 1975 בדנייפרופטרובסק, אוקראינה) היא סופרת, משוררת, מסאית, מחזאית ומתורגמנית ישראלית-רוסית הכותבת בעיקר בשפה הרוסית. יצירותיה יוצאות הדופן כוללות 20 ספרי סיפורת, שירה וספרי ילדים. גורליק היא מבין ראשוני הסופרים הרוסיים שזכו לפרסום ברשת האינטרנט שם היא פעילה עד היום ומאז 2014 משמשת כעורכת ראשית של פורטל Booknik.ru המוקדש לספרות ותרבות יהודיים. גורליק כותבת סיפורים קצרים שמשקפים את האבסורד בחיים ברוסיה הפוסט-סובייטית. בנוסף, גורליק חוקרת ומלמדת תאוריית אופנה במחלקה למדעי הרוח ב- Russian State University ובבית הספר הגבוה לכלכלה במוסקבה. גורליק תרגמה לרוסית את ספריו של אתגר קרת. גורליק נולדה ב-1975 בדנייפרופטרובסק, וב-1989, בתחילת גל העלייה הגדול עברה לישראל. ב-1994 סיימה לימודי מחשבים באוניברסיטת בן-גוריון והחלה לעבוד כמתכנתת ומנהלת שיווק בתחום ההייטק. בשנת 2001 חזרה למוסקבה, שם החלה להתפרסם והפכה לסופרת מוכרת. ב-2014, על רקע קשיים שהשלטונות ברוסיה החלו להערים על אזרחים זרים שביקשו לעבוד שם גורליק חזרה לישראל. כיום חיה ועובדת במוסקבה ובתל אביב. נשואה לוולדימיר ארמילוב. עד כה ספריה טרם תורגמו לעברית. 2003 - פרס Triumph Young Award, פרס רוסי עצמאי בגין הצטיינות בספרות ואמנות 2012 - Portal Award, פרס בינלאומי עבור ספרות פנטסיה וביקורת. ליזה רוזובסקי, בחו"ל הם זוכים להצלחה עצומה. בישראל הם חיים באלמוניות גמורה, באתר הארץ, 9 ביולי 2020 מדיה וקבצים בנושא לינור גורליק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לינור גורליק (ברוסית), (באנגלית) לינור גורליק, ברשת החברתית פייסבוק לינור גורליק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לינור גורליק, ברשת החברתית אינסטגרם לינור גורליק, ברשת החברתית פייסבוק (ברוסית) Linor Goralik, joseph brodsky fellowship fund, ‏2016 Linor Goralik, Live Journal Found Life, Columbia University Press Maya Vinokour, THE VOICES OF LINOR GORALIK, Music & Literature, ‏28.11.2017
שקף (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שקף – מושב עובדים במועצה האזורית לכיש שקף (מצגת) – עמוד בודד במצגת שקפים שקף (הקרנה) – יריעה דקה ושקופה המיועדת להצגה באמצעות מטול שקפים
ברנדון ויליאמס

ברנדון פול בריאן ויליאמס (באנגלית: Brandon Paul Brian Williams; נולד ב-3 בספטמבר 2000 במנצ'סטר) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת המגן השמאלי במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת אנגליה עד גיל 21. ויליאמס הוא בוגר האקדמיה של יונייטד, כאשר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך בספטמבר 2019. ויליאמס טס יחד עם הקבוצה הראשונה של יונייטד למשחק הגומלין בפריז נגד פ.ס.ז' במסגרת ליגת האלופות במרץ 2019, אך לבסוף לא נכלל בסגל הסופי למשחק. הופעת הבכורה שלו בקבוצה התרחשה במסגרת גביע הליגה האנגלי ב-25 בספטמבר 2019, עת עלה מהספסל נגד רוצ'דייל. הופעת הבכורה שלו בהרכב התרחשה כשבוע אחר כך, ב-3 באוקטובר 2019, במשחק חוץ במסגרת שלב הבתים בליגה האירופית, נגד א.ז. אלקמאר, במשחק בו קבוצתו סיימה בתיקו 0–0, כאשר ויליאמס משלים את כל 90 הדקות. כשבועיים אחר כך, ב-17 באוקטובר 2019, חתם ויליאמס על חוזה ארוך טווח בקבוצה, עד יוני 2022. הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג התרחשה מספר ימים לאחר מכן, כאשר עלה לשחק בדקה האחרונה של תוספת הזמן במשחק מול ליברפול באולד טראפורד, במקום הקשר אנדראס פריירה. מספר שבועות אחר כך, בעקבות ההשעייה של אשלי יאנג, והפציעה של לוק שו, השחקנים הקבועים בעמדתו בסגל הקבוצה, ערך ויליאמס את הופעת הבכורה שלו בהרכב הקבוצה במסגרת הליגה, כאשר שיחק 90 דקות והוחלף, בתוספת הזמן (על ידי הבלם מרקוס רוחו), במסגרת ניצחון הבית של הקבוצה, 3–1 נגד ברייטון אנד הוב אלביון. שבועיים אחר כן, ויליאמס כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 3–3 מול שפילד יונייטד. ב-23 באוגוסט 2021 הושאל ויליאמס לנוריץ' סיטי לעונה אחת. ויליאמס קיבל את זימון הבכורה שלו לנבחרת אנגליה עד גיל 20 ב-30 באוגוסט 2019, לפני צמד משחקי הנבחרת מול הולנד ושווייץ. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה ערך במשחק שבוע אחר כך, ב-5 בספטמבר 2019, משחק מול הולנד באצטדיון הביתי של שרוסברי טאון, משחק שנגמר בתוצאה 0–0. מדיה וקבצים בנושא ברנדון ויליאמס בוויקישיתוף ברנדון ויליאמס, ברשת החברתית אינסטגרם ברנדון ויליאמס, באתר Transfermarkt ברנדון ויליאמס, באתר Soccerway ברנדון ויליאמס, באתר BDFutbol ברנדון ויליאמס, באתר WorldFootball.net ברנדון ויליאמס, באתר FootballDatabase.eu
Mfaker Halak Min

Mfaker Halak Min (בערבית: مفكر حالك مين, ובעברית: מי אתה חושב שאתה) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הלבנונית מליסה. האלבום יצא לאור ב-23 ביולי 2008, על ידי חברת התקליטים רוטנה. מתוך האלבום יצא הלהיט "Habibi" (בערבית: "حبيبي"), שזכה להצלחה במדינות שונות ברחבי העולם. לאחר שהוציאה את אלבום הבכורה שלה Baddi Mennak על ידי חברת התקליטים הידועה עלם אל פן, הוחלט כי את אלבום האולפן השני שלה היא תוציא על ידי חברת התקליטים רוטנה, תוך שגם הסינגלים שיצאו מתוכו (שלושה בסך הכול) יצאו על ידה ועל ידי חברות תקליטים נוספות כמו הרינג רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים בסך הכול: "Mfaker Halak Mein",‏ "Taalali Awam" ו-"Habibi - Somebody Call My Name". האלבום Mfaker Halak Min באתר ספוטיפיי Mfaker Halak Mein, נבדק ב-2020-07-11 ميليسا = Melissa* - مفكر حالك مين, Discogs (באנגלית) Melissa* Feat. Dr Alban* - Habibi, Discogs (באנגלית)
קרן פול

קרן פול (באנגלית: Karen Ann Poole; נולדה ב-8 בינואר 1971) היא זמרת-יוצרת בריטית. קרן פולי נולדה בלונדון למשפחת מוזיקאי. בתחילת הקריירה היא הייתה שרה עם אחותה בדואט Alisha's Attic. הרכב של אחיות זכה להצלחה באירופה והוציא שלושה אלבומים, כאשר אחד מהם זכה למעמד אלבום פלטינה. האחיות נפרדו בשנת 2004 והחלו בקריירה נפרדת. קרן פולי זכתה לפרסום נוסף ככותבת שירים לזמרים מפורסמים כמו קיילי מינוג, לילי אלן, שוגאבייבז, ואני. שירים רבים של קרן פולי הגיעו לטופ 20 במצעד השירים בבריטניה. בשנת 2015 היא כתבה מחזמר ביחד עם לילי אלן. קרן פול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרן פול, ברשת החברתית אינסטגרם קרן פול, סרטונים בערוץ היוטיוב קרן פול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קרן פול, באתר AllMusic (באנגלית) קרן פול, באתר MusicBrainz (באנגלית) קרן פול, באתר דיזר קרן פול, באתר Yandex.Music (ברוסית) קרן פול, באתר Discogs (באנגלית) קרן פול, באתר SecondHandSongs
מטאליק בלוז

מטאליק בלוז הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של דני ורטה (נוקיו), שצולם בהמבורג ובתל אביב ויצא לאקרנים בשנת 2004. הסרט דורג במקום השני (אחרי הכלה הסורית) ברשימת הצפייה של סרטי הקולנוע בישראל בשנת 2005 עם כ-50,000 צופים. הסרט עוסק ביחסי גרמניה–ישראל, בטראומת השואה ובזיכרון הקולקטיבי הישראלי דרך סיפור מסעם של שני סוחרי מכוניות ישראלים. שמואל (אבי קושניר), בן לניצולי שואה, ועוזרו סיסו (משה איבגי) רוכשים מערבי המזדמן למגרש המכוניות רכב מפואר מסוג "לינקולן קונטיננטל לימוזין" וזאת לאחר שהתברר להם שהמכונית נדירה ושערכה בגרמניה רב. השניים שחולמים על התעשרות מהירה נוסעים לגרמניה יחד עם המכונית. כשהם מגיעים, סיסו מתקשה להסתדר בלא שום ידע באנגלית או בגרמנית. השניים מגלים לאכזבתם שלא כל רכב שמור ומטופח יכול להחשב לרכב אספנים והמחיר המוצע להם עבורו נמוך משמעותית ממה שקיוו להרוויח. מנקודה זו ואילך הצרות נופלות על השניים בזו אחר זו. שמואל מאבד את הארנק שלו ורכבם מושחת בידי גנבים. כשהם נותרים כמעט חסרי כול, הם מוכנים להיפטר מהמכונית במחיר קנייתה ולו רק כדי להציל את כספם ובעיקר את כבודם. השתלשלות האירועים מעמידה את חברותם של השניים במבחן ומבהירה לשמואל, בן הדור השני לשואה, שהוא לא מצליח להפריד בין גרמניה של היום לגרמניה הנאצית. בשנת יציאתו היה הסרט מועמד לפרסי אופיר בקטגוריות הסרט, השחקן הראשי, שחקן המשנה, התסריט והעריכה הטובים ביותר. הסרט זכה בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר (משה איבגי). בנוסף, זכה הסרט בפרס התסריט בפסטיבל הקולנוע ירושלים. כמו כן, הסרט פתח את פסטיבל הסרטים הישראלי בפריז והוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, מונטריאול, ורשה, ליסבון, ולנסיה, מוסקבה, סן פרנסיסקו וסיאטל. "מטאליק בלוז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מטאליק בלוז", באתר AllMovie (באנגלית) "מטאליק בלוז", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מטאליק בלוז", באתר ספר הקולנוע הישראלי "מטאליק בלוז", באתר אידיבי "מטאליק בלוז", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "מטאליק בלוז", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "מטאליק בלוז" באתר קרן הקולנוע הישראלי ביקורות אורי קליין, התרפקות על קלישאות צפויות, באתר הארץ, 15 ביולי 2004 רינת אבולעפיה, ‏הטרנטה שלנו נוסעת רחוק, באתר גלובס, 15 ביולי 2004 אברהם כרמלי, איריס רביד–ימין, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 2004–2005, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, פברואר 2008, אדר א' תשס"ח, עמ' 13 אברהם כרמלי, איריס רביד–ימין, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 2004–2005, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, פברואר 2008, אדר א' תשס"ח, עמ' 20 גואל פינטו, מראש ידענו שזה סרט גרוע, אז מה?, באתר הארץ, 1 בינואר 2006
ארתור המינג

ארתור המינג (באנגלית: Arthur Heming;‏ 17 בינואר 1870 – 30 באוקטובר 1940) היה צייר וסופר קנדי, הידוע בכינוי "ההיסטוריון של הצפון" בזכות ציוריו, מאמריו וספריו על צפון קנדה. יליד פריז, אונטריו, וגדל בהמילטון, למד בעיר ניו יורק ובמושבת האמנים אולד ליים אצל פרנק דומונד, ובלונדון אצל הצייר הוולשי פרנק ברנגוין. המינג אובחן כעיוור צבעים וכתוצאה מכך עבד בעיקר בשחור לבן כמעט כל חייו, בתוספת צהוב. עם זאת, לקראת סוף הקריירה שלו, החל לצייר במגוון צבעים מלא. הוא היה חבר באקדמיה המלכותית לקנדה לאמנויות. קטלוג תערוכה בן 124 עמודים הופק על ידי מוזיאון לונדון בשנת 2013, ובו חמישה מאמרים אקדמיים, "ארתור המינג: היסטוריון הצפון". הקטלוג הופיע לאחר תערוכה רטרוספקטיבית ב־2012, שהוצגה במוזיאון לונדון. הרומנים הפופולריים ביותר שלו היו רק שלושה במספר, אך הם זכו להצלחה רבה בצורה סדרה ומאוחר יותר התפרסמו כספרים של מוציאים לאור חשובים. הרומנים שלו לא היו "ככותב כורסה", מכיוון שהמינג טייל רבות בצפון קנדה. "בין מסעותיו הצפוניים; הוא ליווה את הרפתקן הנודע קספר ויטני אל Barrengrounds, סייר עם המשטרה המלכותית הצפון-מערבית בהרים, נסע 550 מיילים ברפסודה, 1000 מיילים עם צוותי כלבים, 1700 מיילים על ידי מזחלות שלג ו- 3300 מיילים שט בקאנו." ברחבי תת-הארקטיקה של קנדה (1898) (ג'יימס ויליאמס טירל, שאויר על ידי המינג שהיה במשלחת). דרמת היערות: רומנטיקה והרפתקאות (1921, רומן). ספיריט לייק (1923, רומן). ציורי המינג של חיי הצפון (1923, ספר אמנות במהדורה מוגבלת). היער החי (1925, רומן). המינג אייר גם ספרים של סופרים אחרים, ובמיוחד אלה של הסופר ויליאם אלכסנדר פרייזר (1939-1933). משפחת המינג היגרה מבוגנור אנגליה במחצית הראשונה של המאה ה -19. אדוארד פרנסיס המינג עזב את בוגנור והתיישב ממש מחוץ לגולף, אונטריו, בשנת 1832. הוא כינה את החווה 'Bognor Lodge' והיא נמצאת שם עדיין בבעלות צאצאי משפחת המינג. המחצית הצפונית של החווה הופקעה והוצפה כדי להפוך את אגם גולף. משפחת המינג מתחברת דרך אבות אבותיה למלך הרולד המינג מדנמרק, המלך הוויקינגי האחרון של דנמרק, שהביא את הנצרות לדנמרק. בסופו של דבר הם היגרו לצרפת והתיישבו בה כשהעיירה נקראה על שם המינג. כאשר צרפת הפכה לרומית קתולית, הם שהיו פרוטסטנטים, נדדו שוב מעבר לתעלה לאנגליה. לאדוארד המינג היו חמישה בנים בקנדה המערבית. אחד מהם היה צ'ארלס המינג שהפך למנהל הדואר של הכפר הקטן סידנהאם. מכיוון שהייתה עיר הולכת וגדלה ליד אוטווה עם אותו שם, צ'ארלס התבקש לשנות את שמו של המקום סידנהאם. הוא שינה את השם ל'בוגנור'. מדיה וקבצים בנושא ארתור המינג בוויקישיתוף כתבי ארתור המינג בפרויקט גוטנברג (באנגלית) Arthur Heming, web.archive.org, ‏2012-06-13 Abigail Walthausen, Tribal Life in Old Lyme: Canada’s Colorblind Chronicler and his Connecticut Exile, The Public Domain Review (באנגלית)(הקישור אינו פעיל) Royal Canadian Academy of Arts - Académie royale des arts du Canada, web.archive.org, ‏2011-05-26 Authors: Heming Arthur (sorted by popularity), Project Gutenberg
הביתה, הלוך חזור (סרט)

הביתה, הלוך חזור הוא סרט תעודה ישראלי, בבימוי של זאב גורודצקי, שיצא ב-30 בדצמבר 2012, ושודר בערוץ 2. הסרט מתעד את טיסתם של ההרכב המוזיקלי הישראלי הפרויקט של עידן רייכל לניו יורק, במסגרת סיבוב הופעות. בסרט משתתפים חברי הפרויקט: עידן רייכל עצמו, כברה קסאי, מאיה אברהם, אבי ווגדרס וואסה, רביד כחלני, גלעד שמואלי, שלום מור, ג'וקה פרפיניאן, מרק קקון, איל סלע, זיו רהב, ניב תואר ועמרי אברמוב. טלי ליברמן, הלוך חזור עם רייכל, באתר ynet, 12 בינואר 2013 הסרט לצפייה ישירה, באתר מאקו VOD ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קונפי

קונפי (בצרפתית: Confit) הוא מזון שבושל במשך זמן רב לצורך שימורו או לאכילתו המידיית. בקונפי, המזון מתבשל בצורה איטית בנוזל כשמן, שומן או מי סוכר (סירופ), בחום נמוך (עד 90 מעלות צלזיוס) בניגוד לטיגון (230-160 מעלות צלזיוס). הבדל נוסף הוא בתוצאה הסופית: בעקבות החום הגבוה בטיגון, תכולת המים במזון מתאדה במהירות והוא הופך לפריך (בעקבות תגובת מייאר). בקונפי, בעקבות הבישול האיטי והחום הנמוך שאינו מגיע לטמפרטורת רתיחה (100 מעלות צלזיוס), מתפרקות רקמות המזון אך המים אינם רותחים ואינם מתאדים והמזון המתקבל רך ונימוח. בבישול בשר, הבשר מומלח כחלק מתהליך השימור. לאחר ההמלחה והבישול בשומן, אם אוחסן במקום קריר ומוצל, הקונפי עשוי להישמר מספר חודשים או שנים. קונפי כצורת בישול מקושר עם המטבח הצרפתי. מקור השם במילה הצרפתית "confire" (לשמר או להחמיץ) שמקורה במילה הלטינית "conficere" שפירושה "לעשות, להכין, לייצר". השם ניתן בימי הביניים לפירות שבושלו בסוכר. קונפי פירות (שלמים או חתוכים) מורכב מפירות שבושלו בסוכר. על הפרי להתאחד באופן מלא עם הסוכר. מכיוון שבישול פירות גדולים (למשל מלון) דורש זמן רב, הקונפי מופק לרוב מדובדבנים, תות שדה וכו'. אף על פי שמי סוכר בריכוז נמוך הם מצע גידול (אנ') לחיידקים, בריכוז גבוה מאוד הם מונעים התפתחות חיידקים ובקטריות ובכך נשמר המזון לאורך זמן. בשר אווז ובשר ברווז מופק לרוב מרגלי החיה. כדי לשפר את טעמו ולשמרו לזמן ארוך יותר, הבשר מושרה במלח למשך הלילה לפני ההכנה. לאחר מכן מתובל הבשר בעשבי תיבול ומתבשל לאיטו כשהוא שקוע בשומן שלו. בשר הודו וחזיר מבושלים באותה השיטה. שיטה זו היא התמחות של המטבח הצרפתי (דורדון, טולוז וכו'). במסעדה, הקונפי מוגש לאחר עיבוד נוסף: הבשר נאפה להפיכת העור לפריך או מוסף לפאי. במטבח האיטלקי, קונפי מבצל, שום וצ'ילי נוצר לאחר בישול איטי וממושך בשמן זית ומעט מלח, לעיתים בתוספת עשבי תיבול כטימין ומרווה. הבישול קצר משמעותית מקונפי בשר ואורך כשעה. הקונפי המתקבל בסיום הבישול הוא בעל טעם מרוכז ומרקם רך. שימור מזון Larousse gastronomique: the encyclopedia of food, wine & cookery, Ed. Charlotte Turgeon and Nina Froud. New York: Crown Publishers, 1961. The English translation of the 1938 edition. ISBN 0-517-50333-6 James, Kenneth. Escoffier: The King of Chefs. Hambledon and London: Cambridge University Press, 2002 מדיה וקבצים בנושא קונפי בוויקישיתוף עומר מילר‏, במיץ של עצמו, באתר וואלה, 24 בנובמבר 2005 קונפי – מעט סדר בנושא, בית הספר לבישול של מיכאל McMeel, Noel (2013). Irish Pantry: Traditional Breads, Preserves, and Goodies to Feed the Ones You Love. Orange-Onion Confit: Running Press of the Perseus Books Group. p. 44. ISBN 978-0762445523. ‏ Ask The Food Lab: What The Heck is Confit?, THE FOOD LAB, Serious Eats Skeat, Walter William (1923). Chaucer: The tale of the Man of Lawe, The Pardoneres Tale, The Second Nones Tale, The Chanouns Yemannes Tale. Macmiillan and Co. p. 222. ISBN 1330317475. "CONFIT : Etymologie de CONFIT". www.cnrtl.fr (בצרפתית). נבדק ב-2017-11-20.
קפה נמרוד

קפה נמרוד היא רשת בתי קפה ישראלית. הרשת הוקמה בשנת 2010 על ידי אהוד שגב וחבר ילדותו דוד אייל, לזכר אחיו של אהוד, נמרוד שגב, שנהרג במלחמת לבנון השנייה. הסניף הראשון הוקם בנמל תל אביב. בשיאה מנתה הרשת 10 סניפים שהופעלו על ידי זכיינים. בכל סניף הוצבה תמונתו של נמרוד. בשנת 2019 דווח על קשיים כלכליים אליהם נקלעה הרשת. בשנת 2020 דווח על סגירת הרשת בעקבות משבר הקורונה. חלק מזכייני הסניפים של הרשת בחרו להמשיך לפעול לאחר פירוקה כבתי קפה עצמאיים הממשיכים לשאת את השם "קפה נמרוד". רשת קפה נמרוד נסגרת: "מה שבנינו ב-14 שנים הולך להיגמר, הרמנו ידיים", באתר ‏מאקו‏, 25 ביוני 2020 מיה איידן, "מקום של הנצחה": המאבק להצלת רשת בתי הקפה שהוקמה לזכר לוחם, באתר חדשות 13, 25 ביוני 2020 רעות סהר‏, פרויקט ההנצחה הגיע לסיומו: רשת קפה נמרוד נסגרת, באתר וואלה, 25 ביוני 2020 אילנה שטוטלנד, ‏הכסא הריק: "קפה נמרוד" שהוקמה לזכר חלל צה״ל סוגרת את סניפיה, באתר מעריב אונליין, 28 ביוני 2020
יחסי איחוד האמירויות הערביות – תאילנד

יחסי איחוד האמירויות הערביות–תאילנד הם היחסים הבילטרליים בין איחוד האמירויות הערביות ובין ממלכת תאילנד. לאיחוד האמירויות הערביות שגרירות בבנגקוק, ולתאילנד שגרירות באבו דאבי. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ביניהן ב-12 בדצמבר 1975, אולם רק בינואר 1992 תאילנד הקימה קונסוליה כללית בדובאי, וזמן קצר לאחר מכן, בנובמבר 1994, גם את השגרירות באבו דאבי. באפריל 1998 איחוד האמירויות הערביות ייסדה שגרירות בבנגקוק. בשנת 2012 נחתמו בין המדינות כמה הסכמים. הראשון שבהם הוא אמנה למניעת כפל מס, הסכם כלכלה ומסחר, הסכם שירותי אוויר וכן הסכם בדבר אשרות עבודה לאזרחי שתי המדינות. בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על כ-3.7 מיליארד דולר. איחוד האמירויות הערביות ייצאה לתאילנד סחורות בשווי כולל של 2.63 מיליארד דולר, ובהן מכונות, כלי רכב וציוד חשמלי, ואילו תאילנד ייצאה לאיחוד האמירויות הערביות סחורות בשווי של 1.11 מיליארד דולר, העיקריות שבהן פנינים, מתכות, מטבעות ואלומיניום. בשנת 2015 ביקרו בתאילנד 122 אלף אזרחי איחוד האמירויות, המספר הגבוה ביותר בקרב מדינות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ. מדיה וקבצים בנושא יחסי איחוד האמירויות הערביות – תאילנד בוויקישיתוף אתר שגרירות איחוד האמירויות הערביות בתאילנד אתר שגרירות תאילנד באיחוד האמירויות הערביות אתר הקונסוליה הכללית של תאילנד באיחוד האמירויות הערביות Bilateral Agreements, שגרירות תאילנד באיחוד האמירויות הערביות Thailand exports to United Arab Emirates, Trading Economics United Arab Emirates exports to Thailand, Trading Economics Overview of Thai-UAE Bilateral Relations, שגרירות תאילנד באיחוד האמירויות הערביות
כיכר החלומות

כיכר החלומות (במקור: "כיכר המיואשים") הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של בני תורתי. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2001. הסרט זכה לתמיכה כספית מקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. באותה שנה השתתף הסרט בפרס אופיר וזכה ב-5 קטגוריות, בהן הבמאי הטוב ביותר (בני תורתי) ושחקן המשנה הטוב ביותר (יוסף שילוח). בנוסף זכה הסרט במקום הראשון בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה שבצרפת, ובפרס התסריט בפסטיבל ולנסיה בספרד. הציג באירועי תרבות רבים בישראל ובעולם ופתח בפסטיבל סרטים ישראליים בהונג קונג. מוזיקת הסרט, אותה הלחין שם טוב לוי, יצאה לאור בדיסק. הסרט מציג חיי שכונה דרומית קשת יום בתל אביב שבמרכזה פעל בעבר בית קולנוע שריכז את חיי התרבות ובעיקר את חלומות תושבי המקום. בערב יום השנה למותו של מוריס מנדבון, בעל בית הקולנוע במקום, חולם בנו ניסים (ניר לוי) חלום שבו מצווה עליו אביו המנוח לפתוח מחדש את בית הקולנוע אותו סגר לפני 25 שנה. בעקבות כך, מחליטים האחים מנדבון, ניסים וג'ורג' (שרון רג'יניאנו), למרות התנגדותה של סניורה, אמם (יונה אליאן), להקרין במקום את הסרט ההודי הקלאסי "סאנגם", בכיכובו של אליל הקולנוע ההודי ראג' קאפור. אך לפני כן עליהם לחפש ולחקור מי מחזיק בעותק הנדיר של הסרט. כל תושבי השכונה נסחפים אל ההרפתקה, שבמהלכה האחים מגלים פרטים שלא ידעו על המשפחה ועל עברם. "כיכר החלומות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כיכר החלומות", באתר AllMovie (באנגלית) "כיכר החלומות", באתר ספר הקולנוע הישראלי "כיכר החלומות", באתר אידיבי "כיכר החלומות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "כיכר החלומות", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הסרט המלא לצפייה ישירה (בתשלום) באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים "כיכר החלומות" באתר קרן הקולנוע הישראלי גואל פינטו, הייאוש נהפך לחלום, באתר הארץ, 8 במאי 2001 שי להב, שיחקו אותה, החבר'ה מהשכונה, Nrg, ‏4 במאי 2001 שוש גבאי, זו לא שכונת פאר, באתר ynet, 10 במאי 2012 חנן חבר, תמר אלאור, נזאר חסן, יוסי יונה, מתא המסוק לבית הקולנוע: פָּניה של הישראליות בסרטים כיפור וכיכר החלומות, תיאוריה וביקורת, גיליון מס' 18, אביב 2001 אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 1999–2001, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, ספטמבר 2003, עמ' 18 אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 1999–2001, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, ספטמבר 2003, עמ' 30 גואל פינטו, סרטים של תורתי ובת אדם זכו בתמיכת קרן רבינוביץ', באתר הארץ, 17 במאי 2001 אורון שמיר, עכבר העיר, יוסף שילוח: הקהל אהב, הממסד התעלם, באתר הארץ, 4 בינואר 2011 גואל פינטו, "כיכר החלומות" זכה בפרס הראשון במונפלייה, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2001 בן שלו, מפליג בים אחר, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2007