laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלאונורה פרוכסקה

מריה כריסטיאנה אלאונורה פרוכסקה (בגרמנית: Marie Christiane Eleonore Prochaska;‏ 11 במרץ 1785 – 5 באוקטובר 1813) הייתה גרמנייה, אשר התחזתה לגבר והתגייסה לצבא הפרוסי. היא נהרגה במהלך קרב גרדה והפכה לגיבורה עממית בגרמניה. פרוכסקה נולדה בפוטסדאם ב-11 במרץ 1785. אביה היה קצין זוטר במשמר המלכותי הפרוסי ומשפחתה הייתה ענייה מאוד. לאחר מות אמה, אביה לא היה מסוגל לגדל אותה בעצמו, ולפיכך שלח אותה לבית היתומים הצבאי בפוטסדאם שם הועסקה כמשרתת. מגיל צעיר היא גילתה עניין רב בצבא ופיתחה שנאה עזה לנפוליאון בונפרטה. ב-1813 היא התחזתה לגבר בשם אוגוסט רנץ והתגייסה לצבא הפרוסי. היא הוצבה בגדוד היגרים ה-1 שהיה חלק מהפרייקור של ליצו. היא שרתה בתחילה כמתופפת ובהמשך הפכה ללוחמת. היא נפצעה במהלך קרב גרדה כאשר ניסתה להגן על אחד מחבריה, ורופאי השדה מיהרו לטפל בה. הם גילו לתדהמתם שהיא אישה ומיהרו לפנות אותה לבית חולים בדננברג היא מתה מפצעיה כעבור שלושה שבועות, ב-5 באוקטובר 1813. אחד מחבריה של פרוכסקה, פרידריך כריסטוף פורסטר, שהפך לימים להיסטוריון צבאי נודע, סיפר לימים גרסה אחרת למותה של פרוכסקה. לפי פורסטר, פרוכסקה איבדה את נשקה בתחילת המתקפה, אולם כאשר הבחינה שחבריה מתחילים לסגת, היא לקחה תוף צבאי שהושאר מאחור, והסתערה בעזרתו על החיילים הצרפתים. פרוסטר טען שהוא עצמו פחד להשתתף במתקפה הפזיזה, אולם פרוכסקה ניגשה אליו ולחשה לו "לויטננט, אני ילדה" במטרה לעודד אותו להצטרף אליה. סיפורו של פורסטר זכה לפרסום רב, אולם הוא נפסל במחקר המודרני כלא-אמין. סיפורה של פרוכסקה לא ייחודי. ידוע על נשים רבות נוספות שהתחזו לגברים ושרתו בצבא הפרוסי. המפורסמות שבהן הן פרדריקה קריגר, אסתר מנואל, ואנה לירינג. עם זאת, מותה ההרואי בקרב הפך אותה לגיבורה עממית בפרוסיה, והיא זכתה לכינוי "ז'אן ד'ארק של פוטסדאם". מחזות וספרים רבים נכתבו על סיפורה. המפורסם שבהם הוא "אלאונורה פרוכסקה" שנכתב בידי יוהאן פרידריך לאופולד דאנקר והולחן בידי לודוויג ואן בטהובן. המחזה עצמו אבד במהלך השנים, אולם המוזיקה שבטהובן כתב עבורו השתמרה. מדיה וקבצים בנושא אלאונורה פרוכסקה בוויקישיתוף אלאונורה פרוכסקה בספרייה הלאומית הגרמנית Eleonore Prochaska Kurzer Lebenslauf Veronika Bock und Ulrich Biermann: 11.03.1785 - Geburtstag von Eleonore Prochaska WDR ZeitZeichen vom 11. März 2020. (Podcast) Eleonore Prochaska bei Frauenorte Niedersachsen אלאונורה פרוכסקה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סכר איליסו

סכר איליסו (בטורקית: Ilısu Barajı ve Hidroelektrik Santrali) הוא סכר הידרואלקטרי בטורקיה, על גדות נהר חידקל כ-65 ק"מ מגבולה עם סוריה ועיראק. הסכר הוקם כחלק של פרויקט פרויקט דרום-מזרח אנטוליה במסגרתו מתוכנן להקים כ-20 סכרים על נהרי חידקל ופרת. בניית הסכר החלה בשנת 2006. לאור בעיות סביבתיות קשות, צורך בפינוי תושבי האזור רבים והצפת שטחים נרחבים, גופים מאירופה עזבו את הפרויקט והוא מומן מתקציב המדינה. במהלך חפירות הצלה באזור התגלה בין היתר אתר ארכאולוגי בונצ'וקלו טרלה. במהלך הפרויקט באזור נבנו 52 ק"מ כבישים, גשר זמני באורך 110 מ' וגשר קבוע באורך 250 מ'. גובה הסכר היא 135 מטר. כל העבודות היו מתוכננות להסתיים בשנת 2015, אך הפרויקט לא עמד ביעד. מילוי מאגר מים שמתוכנן לכלול 10 מיליארד מטר מעוקב של מים החל בשנת 2019 ויחידות לייצור חשמל החלו לפעול במהלך שנת 2020. בסך הכל בתחנת כוח הותקנו שש יחידות ייצור חשמל בהספק של 200 מגוו"ט כ"א. זה הופך את תחנת כוח זה לאחד הגדולות בטורקיה. בעקבות הפעלת הסכר החלו בעיות בסכר מוסול שבעיראק וממשלת עיראק פנתה לטורקים בדרישה להפסיק את בנייה אך ללא הצלחה. מדיה וקבצים בנושא סכר איליסו בוויקישיתוף תיאור הפרויקט תיאור תחנת הכוח
פדרו דה פיליפה

פדרו דה פיליפה (בספרדית: Pedro de Felipe; ‏ 18 ביולי 1944, מדריד – 12 באפריל 2016, מדריד) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת הבלם במספר קבוצות בספרד. פדרו דה פיליפה נולד במדריד והגיע לקבוצת ריאל מדריד בשנת 1964 בגיל 20. כבר בעונתו הראשונה הוא שולב במשחקי הליגה העלוניה וזכה באליפות הליגה. בספטמבר 1967 אחרי ששיחק שלוש משחקים בעונה החדשה הוא נפצע וחזר להרכב רק לאחר ניתוח. הוא המשיך לשחק עבור ריאל עד לשנת 1972 כאשר עבר לאספניול ממנה פרש בגיל 34. דה פיליפה היה שחקן קשוח בהגנה. בשנת 1969 לאחר התקלות איתו, מיגל אנחל בוסטייו שהיה כוכב המשחק עזב את המגרש ולמעשה לא הצליח להתאושש מהפציעה. בהיותו בריאל, דה פיליפה זכה באליפות 5 פעמים ובעונת 1965/66 זכה בגביע אירופה. דה פיליפה ערך הופעה בודדת במדי נבחרת ספרד במשחק ידידות נגד טורקיה. מדיה וקבצים בנושא פדרו דה פיליפה בוויקישיתוף פדרו דה פיליפה, באתר Transfermarkt פדרו דה פיליפה, באתר BDFutbol פדרו דה פיליפה, באתר National Football Teams פדרו דה פיליפה, באתר FootballDatabase.eu https://www.hugedomains.com/domain_profile.cfm?d=losblanquillos.com
וורצל

האם התכוונתם ל... אליזבת וורצל – סופרת אמריקאית אסתר שטרייט-וורצל – סופרת ישראלית ישראל וורצל (פ. חובב) - עיתונאי חרדי
LUM!X

לוקה מיכלמאייר (בגרמנית: Luca Michlmayr), הידוע בשם הבמה LUM!X (נהגה "לומיקס"), הוא די-ג'יי ומפיק מוזיקלי אוסטרי. מיכלמאייר החל להפיק מוזיקה בעצמו בגיל 11. על ידי העלאת בוטלגים ושירים מקוריים ל-SoundCloud ויוטיוב. הרשת השוודית העצמאית Bounce United מצאו אותו והחתימו אותו. במאי 2018 הוציא מיכלמאייר את סינגל הבכורה שלו Underground, אותו הפיק בשיתוף עם המוזיקאי הספרדי מוחא. לרגל הגעה ל-700 אלף מנויים בערוץ היוטיוב הרשמי של Bounce United, הוא הפיק את השיר Bounce United (700K). בתחילת 2019, הלייבל השוודי Nelation הוציא לאור את הסינגלים Jägermeister ו-Waiting for Me, שיצאו במקור ב-SoundCloud וביוטיוב ב-2017. לאחר שהבוטלג שלו של השיר Monster של Meg & Dia הפך לפופולרי ביוטיוב, הוא הוציא לאור רמיקס לשיר עם המוזיקאי האיטלקי גברי פונטה והוציא את הגרסה החדשה כסינגל באמצעות Spinnin Records. בכך הוא השיג את פריצת הדרך הבינלאומית שלו והצליח למקם את עצמו במספר מצעדי סינגל אירופיים. עבור יותר מ-400,000 יחידות שנמכרו מהסינגל בגרמניה, מיכלמאייר השיג עם אלבומו Bundesverband Musikindustrie תקליט פלטינה. עם יותר מ-70 שבועות במצעד הסינגלים הגרמני, Monster הוא גם אחד השירים שנשארו הכי הרבה זמן במצעד הסינגלים הגרמני. בינואר 2020 הוא הוציא, שוב יחד עם פונטה, מוקבי ו-DTE, את הסינגל The Passenger (LaLaLa), גרסת כיסוי לשיר באותו השם של איגי פופ, שגם התמקם במצעד הסינגלים הגרמני והאוסטרי והעניק לו מספר פרסי הקלטות. שיתוף פעולה שלישי עם פונטה, שכותרתו "Scare Me", התפתח בספטמבר 2020. כאן עבד גם עם המפיק האמריקאי KSHMR ו-Kara. באוגוסט 2021 הוציא לאור את הסינגל Champion, ששימש כהמנון הרשמי של פלייאוף League of Legends בקיץ 2021. השיר נוצר בשיתוף עם Orange Inc ו-Séb Mont. השיר Trick or Treat יצא בעקבותיו באוקטובר 2021, שהופק בשיתוף עם צמד הדיג'יי והמפיקים המוזיקליים השווייצרי Molow. ב-8 בפברואר 2022 נבחר לייצג את אוסטריה באירוויזיון 2022 שייערך בטורינו, איטליה ביחד עם הזמרת פיה מריה עם השיר "Halo"‏. ב-10 במאי 2022 ביצעו מריה ו-LUM!X את "Halo" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. הם נכשלו בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. מאוחר יותר התברר כי אוסטריה דורגה במקום ה-15 בחצי הגמר עם 42 נקודות. מדיה וקבצים בנושא LUM!X בוויקישיתוף LUM!X, ברשת החברתית אינסטגרם LUM!X, סרטונים בערוץ היוטיוב LUM!X, באתר ספוטיפיי LUM!X, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) LUM!X, באתר Last.fm (באנגלית) LUM!X, באתר AllMusic (באנגלית) LUM!X, באתר MusicBrainz (באנגלית) LUM!X, באתר דיזר LUM!X, באתר Discogs (באנגלית) LUM!X, באתר Genius "Austria: DJ LUM!X and Pia Maria to Eurovision 2022". Eurovoix (באנגלית). 8 בפברואר 2022. נבדק ב-8 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 1 result – these are the lucky qualifiers, ‏10th May 2022
ג'ון טולן

ג'ון ויקטור טולן (באנגלית: John Victor Tolan; נולד בשנת 1959) הוא היסטוריון של הדתות ושל היחסים בין התרבויות דוברות הערבית והלטינית במהלך ימי הביניים. טולן נולד בעיר מילווקי בשנת 1959. הוא למד לתואר ראשון בלימודים קלאסיים באוניברסיטת ייל. הוא למד לתואר שני ודוקטורט בהיסטוריה באוניברסיטת שיקגו. את הפוסט-דוקטורט שלו השלים בשנת 2001 במסגרת בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה בפריס. טולן לימד והרצה באוניברסיטאות בצפון אמריקה, אירופה, אפריקה ובמזרח התיכון ושימש פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת נאנט בצרפת. הוא ניהל תוכנית המחקר האירופאית RELMIN, במסגרתה בחן את מעמדם המשפטי של מיעוטים דתיים במרחב האירופאי-ים-תיכוני במהלך המאות ה-5 עד ה-15. טולן חבר במספר אגודות ואיגודים אקדמיים. כמנהל Maison des Sciences Homme על שם Ange Guépin בנאנט הוא מתאם מטעם המכון לפלורליזם דתי ואתאיזם. ב-2013 מונה חבר באקדמיה אירופאה (אנ'), המשמשת כגוף מתאם בין סוכניות מחקר אירופאיות שונות. בספרו Faces of Muhammad מ-2019 טולן עסק בשאלה שהטרידה משכילים יהודים במרכז אירופה בשלהי המאה ה-19, כאשר ביקשו לחדש את פני היהדות ברוח ההשכלה. לטענת טולן, התגברות האנטישמיות במרכז אירופה בעקבות האמנסיפציה דחפה הוגי דעות יהודים לחקור דרכים חדשות להשתלבותם בחברה האירופאית שהמשיכה לראות בהם גורם זר. אחדים החלו ללמוד את ההיסטוריה המוקדמת של האסלאם והנביא מוחמד, ובמיוחד את תקופת תור הזהב של התרבות היהודית בערים כמו בגדאד, או קורדובה שבספרד המוסלמית. בפרק בספרו שעוסק בתקופה זו, טולן כתב שהעניין באסלאם בא לידי ביטוי, בין השאר, בבניית בתי כנסת חדשים בהשפעת הסגנון ה"מורי", אבל גם בחיפוש אחר פרקטיקות רוחניות חדשות, מותאמות לתהליכי החילון באירופה באותה תקופה. אברהם גייגר למשל השווה את המסורות המקראיות והתלמודיות לטקסט הקוראני והגיע למסקנה שהאסלאם קרוב ברוחו ליהדות יותר מאשר הנצרות, וכי הנביא מוחמד, בניגוד לטענה הרווחת בפולמיקה היהודית והנוצרית, לא היה מתחזה. טולן כתב גם כי היהדות מימשה את הפוטנציאל המלא שלה כאשר הייתה משולבת בציוויליזציה הערבית וכך נוצר מודל מונותאיסטי נקי מהשפעות, שיכל לשמש בסיס לתנועה הרפורמית ביהדות. ביחד עם חברו ללימודים, גוסטב וייל, השניים למדו את השפה הערבית. וייל ביקר באלג'יריה, קהיר ואיסטנבול, ודווח ממסעותיו לעיתונים בגרמניה. עם שובו לשם פרסם את מחקרו על השירה הערבית, תרגומיו, וכן ביוגרפיה של הנביא מוחמד. גם וייל, בדומה לגייגר, האמין שמוחמד לא היה מתחזה אלא מתקן חשוב, ששאף להחזיר את האמונה המונותאיסטית לשורשיה האברהמיים. גישה זו אומצה גם על ידי חוקר היהדות ממוצא הונגרי, יצחק יהודה גולדציהר. ב-2008 זכה בפרס Diane Potier-Boès Award של האקדמיה הצרפתית ב-1995 זכה בפרס American Endowment for the Humanities Europe and the Islamic world: A history (Oxford: Oxford Princeton University Press, 2013) Faces of Muhammad: Western Perceptions of the Prophet of Islam from the Middle Ages to Today (Princeton: Princeton University Press, 2019) Geneses: A Comparative Study of the Historiographies of the Rise of Christianity, Rabbinic Judaism, and Islam (London / New York: Routledge, 2019) היסטוריה של הדתות חכמת ישראל עמוד המחבר באתר אמזון Christel DUMONTIER, TOLAN John, Maison des Sciences de l'Homme (MSH) (ב־) Tolan, John Victor., Faces of Muhammad: Western Perceptions of the Prophet of Islam From the Middle Ages to Today, ISBN 0-691-16706-0 Islamic Judaism? | John Tolan, נבדק ב-2022-02-08
Pump Up the Jam

Pump Up the Jam הוא שיר של ההרכב הבלגי טכנוטרוניק. הוא יצא כסינגל ב-18 באוגוסט 1989 והיה להיט עולמי. הוא הגיע למקום הראשון בבלגיה, איסלנד, פורטוגל וספרד וזימבבואה. הוא גם הגיע למקום השני בבריטניה ב-1989 ובבילבורד הוט 100 בארצות הברית בתחילת 1990. השיר זכה מאוחר יותר לדרגת פלטינה משולשת. "Pump Up the Jam" תואר כמיזוג של אלמנטים של היפ הופ ודיפ האוס, כדוגמה מוקדמת לז'אנר ההיפ האוס, ונחשב לשיר ההאוס הראשון שהפך ללהיט בארצות הברית. הסולנית של טכנוטרוניק, יא קיד קה, הייתה בתחילה בצל הדוגמנית הקונגולזית פלי קילינגי, המופיעה בקליפ של השיר והופיעה על עטיפת האלבום הראשון למטרות שיווק. יא קיד קה זכתה בסופו של דבר להכרה בסיבוב הופעות בארצות הברית ועל עטיפת אלבום חדשה שהציגה אותה במקום פלי קילינגי. "Pump Up the Jam" זכה להצלחה במצעדים בכמה יבשות. הוא הגיע למקום הראשון בבלגיה, איסלנד, פורטוגל, ספרד וזימבבואה. בנוסף, הסינגל הגיע למקום השני באוסטריה, פינלנד, יוון, הולנד, שווייץ, בריטניה וגרמניה המערבית. במצעד הסינגלים הבריטי, הוא הגיע למקום השני בשבוע השישי שלו ב-1 באוקטובר 1989. באירופה הוט 100 הסינגל הגיע למקום השלישי באותו חודש. מחוץ לאירופה, "Pump Up the Jam" הגיע למקום הרביעי בקנדה, והגיע למקום הראשון במצעד RPM Dance/Urban. הוא גם הגיע למקום הראשון במצעד ה-Billboard Hot Dance Club Play ובמצעד Cash Box Pop Singles. במצעד הבילבורד הוט 100 הוא הגיע למקום השני, כאשר למקום הראשון הגיע השיר "How Am I Supposed to Live Without You" של מייקל בולטון. באוסטרליה ובניו זילנד, הסינגל הגיע למקום הרביעי. בשנת 2005, השיר עבר רמיקס על ידי המפיק DJ D.O.N.S, והגיע למקום הראשון במצעד הריקוד הבריטי. הגרדיאן הציגו את השיר ב-A history of modern music: Dance ב-2011. בשנת 2020, מגזין Slant דירג אותו במקום ה-40 ברשימת 100 שירי הריקוד הטובים ביותר בכל הזמנים. מידע על היצירה "Pump Up the Jam" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Pump Up the Jam" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Pump Up the Jam" באתר Discogs סרטון השיר "Pump Up the Jam" באתר יוטיוב Owen, Frank (במרץ 1990). "Belgium in the House". Spin. 5 (12): 21. ISSN 0886-3032. {{cite journal}}: (עזרה)
Tie Your Mother Down

"Tie Your Mother Down" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שנכתב על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי. הוא הסינגל השני באלבום A Day at the Races משנת 1976. הוא יצא כסינגל בשנת 1977. בריאן מיי התחיל לכתוב את השיר באי טנריף בזמן שעבד על הדוקטורט שלו באסטרופיזיקה. מיי רצה לשנות את המילים בשיר, אך פרדי מרקיורי, לאחר ששמע את השיר, שכנע את אותו להשאיר את המילים. לאחר יציאתו ב-1976, ביצעה אותו קווין בכל סיבובי ההופעות שלאחר מכן. במופע המחווה של פרדי מרקורי ב-1992, השיר בוצע בשיתוף קווין והאורחים ג׳ו אליוט וסלאש. במהלך השנים, בריאן מיי ורוג'ר טיילור ניגנו את השיר ביחד עם פו פייטרס, כולל הופעות בטקס הכניסה של קווין להיכל התהילה של הרוק אנד רול ב-2001, וב-VH1 Rock Honors ב-2006. על אף שהשיר בוצע ברוב ההופעות, הוא זכה להצלחה בינונית במצעדים, והגיע רק ל-31 במצעד הבריטי ולמקום ה-49 במצעד האמריקאי. בשל כך, השיר לא נכלל באוסף הלהיטים הגדולים של הלהקה, אלא נכלל רק באלבום האוסף Queen Rocks יחד עם שירים "כבדים" נוספים של הלהקה. יותר מ-20 שנה לאחר יציאת השיר, הוא יצא כצד א' לשיר "No-One but You (Only the Good Die Young)", והגיע למקום ה-13 במצעד הסינגלים הבריטי. מידע על היצירה "Tie Your Mother Down" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Tie Your Mother Down" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Tie Your Mother Down" באתר יוטיוב "A Day at the Races – Queen – Songs, Reviews, Credits". AllMusic. נבדק ב-7 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
כוח לבן

כוח לבן (באנגלית: White Power) הוא ביטוי גזעני שנטבע על ידי מנהיג המפלגה הנאצית האמריקנית ג'ורג' לינקולן רוקוול. הוא השתמש בו לראשונה בוויכוח פומבי עם סטוקלי קרמיקייל, חבר בתנועת הפנתרים השחורים שטבע את הביטוי "כוח שחור" קודם לכן. הביטוי נועד להראות את עליונותם ואת כוחם של הלבנים, והוא שימש כשם עיתון של המפלגה הנאצית האמריקאית, שם ספר שכתב רוקוול, וגם ככינוי לאידאולוגיה גזענית. לאומנות לבנה היא לא יותר מניסיון לעטות רעיונות עליונות לבנים בשפה של הבדלנות הגזעית, כשם שהימין האלטרנטיבי ניסה לארוז מחדש את המחשבה הפשיסטית בצורה מודרנית יותר. כל הגרסאות הללו בנויות על תפישות נפוצות של זהות לבנה ועליונות גזעית. הם מקדמים שנאה ואלימות ככלי פוליטי תקף, הדוחים ערכים של שוויון, דו קיום ושלטון החוק לטובת כוח גולמי ופילוג אתני. נאציזם לאומנות לבנה גאווה לבנה מדיה וקבצים בנושא כוח לבן בוויקישיתוף Simon Clark, How White Supremacy Returned to Mainstream Politics, Center for American Progress, ‏1-7-2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסדר הגיבור הלאומי (בליז)

מסדר הגיבור הלאומי הוא אות הכבוד הגבוה ביותר שניתן על ידי ממשלת בליז. מסדר הגיבור הלאומי ניתן על "הישג יוצא דופן ותרומה מיוחדת לבליז או לאנושות בכלל". בניגוד לאות המסדר של בליז, התואר השני בחשיבותו, שניתן להעניקו גם לאזרחים זרים, רק אזרחי בליז זכאים להיות חברי מסדר הגיבור הלאומי. האות הונהג לראשונה ב-16 באוגוסט 1991. עד לסוף שנת 2021 הוענק התואר לשלושה אנשים, שניים מתוכם קיבלו את האות לאחר מותם. ג'ורג' קאדל פרייס (2000) - "אבי האומה" פיליפ גולדסון (2008) - עיתונאי, פעיל חברתי ושר לשעבר מונרד זיגפריד מצגן Phillip Goldson Will BE Named National Hero, 7 News Belize, 3 September 2008 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מסדר הגיבור הלאומי (בליז)".
Who Can It Be Now?

?Who Can It Be Now (בעברית: מי זה יכול להיות עכשיו?) הוא שיר של הלהקה האוסטרלית Men at Work. הוא יצא באוסטרליה ב-1981, לפני הקלטת אלבום הבכורה של הלהקה, Business as Usual, שבו נכלל השיר מאוחר יותר. "?Who Can It Be Now" הגיע למקום השני במצעד הסינגלים האוסטרלי באוגוסט 1981 וזכה בדיסק זהב עבור מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים באוסטרליה. השיר הגיע גם למקום ה-45 בניו זילנד. הוא יצא בקנדה בתחילת 1982, הגיע לשיא במקום ה-8. הסינגל, הגיע למקום הראשון בישראל ובארצות הברית. "?Who Can It Be Now" היה גם להיט בבריטניה, והגיע למקום ה-45. כאחד הלהיטים הגדולים ביותר של Men at Work, הוא נכלל באלבומי האוסף של הלהקה. השיר נותר סמל פופולרי של מוזיקת גל חדש והופיע במספר אוספים של שנות ה-80. מידע על היצירה "Who Can It Be Now?" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Who Can It Be Now?" באתר יוטיוב
אשרף בנשארקי

אשרף בנשארקי (בערבית: أشرف بنشرقي'; נולד ב-24 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת הקיצוני השמאלי או בעמדת החלוץ בא-זמאלכ ובנבחרת מרוקו. בנשארקי שנולד בטאזה, מרוקו, החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל המרוקאי מגריב דה פז, כשהצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2014. במהלך שתי עונות בקבוצה, הוא רשם 52 הופעות בהם היה אחראי ל-13 כיבושים. בשנת 2016, הוא עבר לוידאד קזבלנקה בהעברה שהוערכה בכ-300 מיליון דירהם מרוקאי. הוא עזר לקבוצה לזכות בליגת האלופות האפריקאית ולהעפיל לגביע העולם למועדונים 2017. באותה העונה, הוא גם היה שותף לזכיית הקבוצה באליפות. בינואר 2018, בנשארקי חתם בשורות אל-הילאל מליגת העל הסעודית עבור 9 מיליון דולר. לעומת זאת, הוא רשם מספר הופעות מועט והושאל ללאנס מליגת המשנה הצרפתית, שם העביר את שארית עונת 2018/19. ביולי 2018, הוא הצטרף לא-זמאלכ מליגת העל המצרית בחוזה לשלוש עונות. ב-18 באוקטובר 2020, הוא הבקיע במסגרת משחק חצי הגמר הראשון מבין שניים של ליגת האלופות האפריקאית את השער הבודד בניצחון החוץ על רג'א קזבלנקה. ב-11 בנובמבר 2017, בנשארקי ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מרוקו בניצחון 0–2 על נבחרת חוף השנהב במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. וידאד קזבלנקה ליגת העל המרוקאית (1): 2016/17 ליגת האלופות האפריקאית (1): 2017 אל-הילאל ליגת העל הסעודית (1): 2017/18 הסופר קאפ הסעודי (1): 2018 א-זמאלכ ליגת העל המצרית (1): 2020/21 הגביע המצרי (1): 2018/19 הסופר קאפ המצרי (1): 2019/20 הסופר קאפ האפריקאי (1): 2020 נבחרת השנה של אפריקה (1): 2017 שחקן השנה במצרים: 2020 שחקן העונה של א-זמאלכ (1): 2020 מדיה וקבצים בנושא אשרף בנשארקי בוויקישיתוף אשרף בנשארקי, באתר Transfermarkt אשרף בנשארקי, באתר Soccerway אשרף בנשארקי, באתר National Football Teams אשרף בנשארקי, באתר FootballDatabase.eu הכישרונות ממרוקו (בערבית) אל-הילאל מחתימה את אשרף בנשארקי אשרף בנשארקי המרוקאי מצטרף בהשאלה ללאנס בנשארקי מושאל ללאנס (בצרפתית) אשרף בנשארקי עובר לא-זמאלכ המצרית (בצרפתית) א-זמאלכ משיגה ניצחון חוץ חשוב על רג'א קזבלנקה בחצי הגמר הראשון של ליגת האלופות האפריקאית ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אשרף בנשארקי".
ישמעאל ואדי

ישמעאל ואדי (באנגלית: Ishmael Wadi; נולד ב-19 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן זימבבואי המשחק בעמדת החלוץ ב-JDR סטארס מליגת המשנה הדרום-אפריקאית ובנבחרת זימבבואה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ב-7 בספטמבר 2021, ואדי רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת זימבבואה בהפסד 1–0 לנבחרת אתיופיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. שערו הראשון במדי זימבבואה הגיע ב-14 בינואר 2022 בהפסד 2–1 לנבחרת מלאווי במסגרת שלב הבתים של גביע אפריקה לאומות 2021. ישמעאל ואדי, באתר Transfermarkt ישמעאל ואדי, באתר Soccerway ישמעאל ואדי, באתר National Football Teams ישמעאל ואדי, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
למור פאנר מסואלה

למור פאנר מסואלה (שם מדעי: Phaner furcifer) הוא מין של פרימט מהסוג למור פאנר, החי באי מדגסקר. הלמור נקרא על שמו של חצי האי מסואלה, שנמצא בטווח תפוצתו. אורך הגוף והראש של למור זה הוא 27 עד 28 סנטימטרים, בתוספת הזנב שאורכו 28 עד 37 סנטימטרים. משקלו של הלמור הוא 300 עד 500 גרמים והוא בעל פרווה בצבע חום-אדמדם. הלמור חי בקבוצות קטנות. בנובמבר או בדצמבר נולד צאצא יחיד. הלמור חי ביערות הגשם של צפון ומזרח מדגסקר, וניזון בעיקר מלשד של עצים, צוף פרחים, גמלי שלמה, חגביים, לטאות קטנות וזחלי חרקים. הטורפים של הלמור הם טורפי מדגסקר, כמו הפוסה, חנק קרקע מלגשי ועופות דורסים. על פי הרשימה האדומה של IUCN הלמור נמצא במצב השימור סכנת הכחדה, עקב בירוא יערות, ציד ושרפות. הפארק הלאומי מרוג'ג'י מדיה וקבצים בנושא למור פאנר מסואלה בוויקישיתוף למור פאנר מסואלה, באתר ITIS (באנגלית) למור פאנר מסואלה, באתר NCBI (באנגלית) למור פאנר מסואלה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) למור פאנר מסואלה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) למור פאנר מסואלה, באתר GBIF (באנגלית) למור פאנר מסואלה באתר הרשימה האדומה של IUCN Mammal Species of the World - Browse: furcifer, www.departments.bucknell.edu
שבת הלבשה

שבת הלבשה הייתה שבת קבועה שהוקדשה לצורכי צדקה וחסד בקהילות טורקיה ויוון. אחת משתי שבתות מיוחדות לקהילות אלו. מנהג זה שהתקיים במאות ה-17, ה-18 וה-19, ייחד בדרך כלל את השבת שבה נקראת פרשת השבוע בפרשת מקץ, לרוב בחנוכה, למגבית וחלוקת בגדים לעניים לקראת עיצומו של החורף. אך היו קהילות שקיימו אותו בשבתות אחרות, כך למשל בקהילת איידין (שנקראה בשעתו יוזיל חיסאר, Güzelhisar) הסמוכה לאיזמיר, קיימו 'שבת הלבשה' בשבת זכור וחילקו את הבגדים בשבוע שלפני פורים. מרבית הבגדים שחולקו בשבת זו נועדו בדרך כלל לתינוקות של בית רבן ולמלמדי תינוקות עניים בתלמודי התורה בקהילה. חלוקת הבגדים נעשתה בטקס במהלך השבת, שבו הלבישו את כל נער בבגדיו החדשים, והוא ברך ברכת 'מלביש ערומים' וברכת שהחיינו. במרכז השבת נישאה דרשה מיוחדת מפי רב העיר, 'דרשת שבת הלבשה', בדומה לדרשת שבת שובה ודרשת שבת הגדול הנהוגות ברוב קהילות ישראל. יחד עם דרשת 'שבת כלה' ודרשה נוספת בשבת זכור, היו אלה חמש הדרשות הקבועות באיזמיר בשבתות במהלך השנה. במאה ה-17, התקיימה 'שבת הלבשה' גם בבודה, שהקהילה היהודית בה הייתה באותה תקופה מעורבת מאשכנזים ומיהודים ספרדים מהבלקן. המנהג נזכר בספר "שער אפרים" של רב העיר רבי אפרים הכהן. דרשות לשבת הלבשה נשתמרו בעיקר בספרי הדרוש של רבני איזמיר. בולט בהם ספרו של רבי חיים פלאג'י "צדקה חיים" (איזמיר תרל"ד) שהוקדש כולו לדרשות שבת הלבשה ובו מפורטים מנהגי השבת. חיים פלאג'י, צדקה וחיים, איזמיר, תרל"ד איתי קופר, מנהג שבת הלבשה - מקורו ומועדו, קושטא דמילתא ו, חנוכה תשפ"ג, באתר ישיבת הר עציון. איתי קופר, מנהג שבת הלבשה ותפוצתו, קושטא דמילתא ו, חנוכה תשפ"ג, באתר ישיבת הר עציון. איתי קופר, שבת הלבשה, הוצאת החכם היומי וכל ישראל חברים, דצמבר 2022. לוי יצחק קופר ואיתי קופר, הרצאה: 'שבת הלבשה' :פסטיבל צדקה שנשתכח, ספטמבר 2023. דרושים ל"שבת תשובה" ול"שבת הלבשה", שדרש רב באי רודוס בשנים תקס"ח–תק"ע, סריקת כתב יד באתר הספרייה הלאומית מכתב המתאר את המנהג ונדפס בעיתון 'שערי מזרח' בשנת 1845 מצוטט אצל: רחל סבע-וולף, "פואירטאס די לוז" <שערי אור>: העיתון 'שערי מזרח' (איזמיר, 1845-1846) כקול המבשר של ההשכלה היהודית–הספרדית, מכאן טו ואיל פריזנטי ח–ט (תשע"ה), עמ' 450 השבת השנייה הייתה השבת שלפני חג השבועות, שכונתה בשם "שבת כלה", והדרשות בה הוקדשו לעיסוק במעלת התורה ולומדיה. ראו: נחם אילן, "דרשות ל'שבת כלה': מסע ביבליוגרפי ראשוני", דב שוורץ גילה פריבור (עורכים), מישן לחדש בספר העברי, ספר זיכרון ליהושע ברזילי [=עלי ספר, כד-כה], רמת גן תשע"ה, עמ' 252-215. רבי חיים בנבנישתי, שיירי כנסת הגדולה, אורח חיים רכ"ג, הגהות בית יוסף אות ה', באתר היברובוקס. שמעון אריה ליב עקשטיין, תולדות החבי"ף, הוצאת הלוים, ירושלים תשנ"ט, עמ' 32, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום). ירון בן-נאה, ‏עיר התורה והלימוד: סלוניקי כמרכז תורה במאות הט"ז–הי"ז, פעמים 80 (קיץ תשנ"ט), עמ' 63.
ורנר ארהרד

ורנר הנס ארהרד (באנגלית: Werner Hans Erhard; נולד בתור: ג'ון פול רוזנברג, ב-5 בספטמבר 1935) הוא סופר ומרצה אמריקאי. נודע כגורו של שיפור עצמי ובהקמת רשת סמינרי האימון האישי Est (ראשי התיבות Erhard Seminars Training) שפעלה בין השנים 1971–1984. ארהרד פרש מעסקיו בשנת 1991 ומכר את הקניין הרוחני שלו לעובדי העסק ששינו את שם המותג למה שמוכר בתור חברת "לנדמרק אדיוקיישן". במשך השנים הרצה באוניברסיטאות רבות ברחבי העולם והשפיע על רבים, בהם: רוברט קיוסאקי ובנג'מין זנדר. גם הסרט "הקוסם" של ג'ואל שומאכר משנת 1978 מושפע מאוד מתורתו של ארהרד. מדיה וקבצים בנושא ורנר ארהרד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ורנר ארהרד ורנר ארהרד, ברשת החברתית פייסבוק ורנר ארהרד, סרטונים בערוץ היוטיוב על כך ראו בספרו "פייק", מאנגלית: דרורה בלישה, ישראל: מטר, 2021, עמודים 241-244. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.