laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הפניקס חברה לביטוח

הפניקס חברה לביטוח בע"מ היא חברת ביטוח ישראלית העוסקת בכל תחומי הביטוח. הפניקס, חברת הביטוח הגדולה בענף מבחינת שווי שוק והיקף הנכסים נכון לשנת 2023. ראשיתה של החברה בהקמת "סוכנויות ארץ ישראליות (Israeli Insurance Agencies)" על ידי דוד חכמי, בנו של יוסף חכמי שהיה מנהל בנק ברקליס בארץ ישראל. חכמי ייצג בארץ חברות ביטוח אנגליות ובהן פניקס. ב-1949 הקים את חברת "הפניקס הישראלי" שבתחילת המאה ה-21 נמכרה על ידי ילדיו של חכמי, יוסי וניצה, ליעקב שחר וישראל קז. החברה נמצאת בבעלות מלאה של חברת הפניקס אחזקות בע"מ, שבשליטתה חברות נוספות בתחומי הביטוח, הפיננסים ועוד. ניירות הערך של חברת הפניקס אחזקות נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב ברשימת 35 החברות הגדולות במשק הישראלי. הנהלת החברה שוכנת בבית הוורד שבדרך השלום 53, גבעתיים. משנת 2009 ועד שנת 2019 שימש אייל לפידות כמנכ"ל החברה. בפברואר 2014 הוקם לראשונה ועד עובדים בחברה, אשר חתם על הסכם קיבוצי כשנתיים לאחר מכן. בשנת 2019 פרש לפידות מהתפקיד, ואייל בן סימון החליף אותו. ביוני 2015 פורסם כי נחתמה עסקה למכירת הפניקס אחזקות מידיה של קבוצת דלק לתאגיד fosun הסיני תמורת 1.8 מיליארד שקלים. בפברואר 2016 בוטלה העסקה, עקב התנגדות המפקחת על הביטוח במשרד האוצר. לאחר מספר ניסיונות רכישה נוספים בחודש נובמבר 2019 הושלמה מכירת גרעין השליטה בהפניקס אחזקות מקבוצת דלק ל-Belenus Lux S.a.r.l, המוחזקת על ידי קרנות סנטרברידג' וגלאטין קפיטל. לחברה אוסף גדול של אמנות ישראלית, שנוצר בעת שנוהלה בידי יוסף חכמי. ב-30 באוקטובר 2019 הודיעה החברה על הפסקת שיווק של ביטוחים סיעודיים פרטיים. בשנת 2021 החברה הייתה שותפה להקמת "ביזי פיננסים בע"מ". חברת הפניקס היא המשקיעה המוסדית הגדול בישראל במונחי שווי שוק, ומנהלת חסכונות פנסיה בשווי למעלה של מ-360 מיליארד ש"ח אתר האינטרנט הרשמי של הפניקס חברה לביטוח חגי עמית, התאוששות הפניקס: "חושש שלפידות מגדיל סיכונים שבסוף יביאו להפסדים", באתר TheMarker‏, 15 ביוני 2012 הפניקס הישראלי - החברה לביטוח, דף שער בספרייה הלאומית "פניקס ישראל" - חברת ביטוח ישראלית חדשה, הַבֹּקֶר, 13 בספטמבר 1949 חגי עמית, התאוששות הפניקס: "חושש שלפידות מגדיל סיכונים שבסוף יביאו להפסדים", באתר TheMarker‏, 15 ביוני 2012 אלעזר לוין, 1,000 עובדי הפניקס הצטרפו להסתדרות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 בפברואר 2014 רון שטיין ואורי חודי, ‏נחתמה עסקת מכירת הפניקס לפוסון בכ-1.8 מיליארד שקל, באתר גלובס, 21 ביוני 2015 מיכאל רוכוורגר, עסקת הענק שטורפדה: סלינגר אמרה לא - ומכירת הפניקס לסינים בוטלה, באתר TheMarker‏, 16 בפברואר 2016 ארז ליבנה, קבוצת דלק: עסקת הפניקס הושלמה בסכום של 1.57 מיליארד שקל, באתר ביזפורטל, 4 בנובמבר 2019 רשמית: הראל והפניקס מפסיקות לשווק ביטוח סיעודי, באתר ynet, 30 באוקטובר 2019 גולן חזני, עירית אבישר, ניתוחכל המוקשים בדרך להעברת הפניקס לשליטת אבו דאבי, באתר כלכליסט, 15 בדצמבר 2022 בר לביא, ‏אייל בן סימון, מנכ"ל הפניקס: "יש התעניינות גדולה בכלכלה הישראלית, אף משקיע זר לא שואל אותי על הרפורמה המשפטית", באתר גלובס
הפניקס אחזקות

הפניקס אחזקות בע"מ היא חברת החזקות ישראלית, שניירות הערך שלה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב. אחזקות עיקריות של החברה (בהתאם לדו"ח הכספי ליום 30 ביוני 2011): בעלות מלאה בחברת הביטוח "הפניקס חברה לביטוח בע"מ". בעלות מלאה בחברת "הפניקס השקעות ופיננסים בע"מ", שבשליטתה: חברת אקסלנס השקעות בע"מ (אקסלנס נשואה), שהיא בית השקעות הפועל כחברה ציבורית (78.43%). מהדרין בע"מ (41.42%) - חברה בעלת החזקות בתחום החקלאות, ובמיוחד בתחום פירות ההדר בעלות מלאה בחברת האשראי החוץ בנקאי גמא ניהול וסליקה בע"מ - חברת שירותים פיננסיים בתחום כרטיסי האשראי. בעלות חלקית בחברת "עד 120 מרכזי מגורים לאוכלוסייה המבוגרת בע"מ". באמצעות הפניקס סוכנויות ביטוח 1989 בע"מ, מחזיקה הקבוצה בסוכנויות ביטוח, בשיעורי החזקה שונים. החל מאפריל 2022 מחזיקה 26% מפרטנר תקשורת. החברה נמצאה בשליטתה של קבוצת דלק בע"מ, שהחזיקה כ-55% מהבעלות בחברה. ביוני 2015 פורסם כי נחתמה עסקה למכירת הפניקס אחזקות מידיה של קבוצת דלק לתאגיד fosun הסיני תמורת 1.8 מיליארד שקלים. בפברואר 2016 בוטלה העסקה, עקב התנגדות המפקחת על הביטוח במשרד האוצר. לאחר מספר ניסיונות רכישה נוספים בחודש נובמבר 2019 הושלמה מכירת גרעין השליטה בהפניקס אחזקות מקבוצת דלק ל-Belenus Lux S.a.r.l, המוחזקת על ידי קרן השקעות פרטיות סנטרברידג' וגלאטין קפיטל. יו"ר הדירקטוריון של החברה הוא בנימין גבאי ומנכ"ל החברה הוא אייל בן סימון. אתר האינטרנט הרשמי של הפניקס אחזקות הפניקס אחזקות בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב הפניקס אחזקות בע"מ, באתר "מאיה" הפניקס אחזקות בע"מ, באתר גלובס הפניקס אחזקות, באתר Crunchbase (באנגלית) הפניקס אחזקות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. אתר מהדרין אתר גמא רון שטיין ואורי חודי, ‏נחתמה עסקת מכירת הפניקס לפוסון בכ-1.8 מיליארד שקל, באתר גלובס, 21 ביוני 2015 מיכאל רוכוורגר, עסקת הענק שטורפדה: סלינגר אמרה לא - ומכירת הפניקס לסינים בוטלה, באתר TheMarker‏, 16 בפברואר 2016 ארז ליבנה, קבוצת דלק: עסקת הפניקס הושלמה בסכום של 1.57 מיליארד שקל, באתר ביזפורטל, 4 בנובמבר 2019
טארט טאטן

הטארט טאטן הוא טארט תפוחים הפוך שמתאפיין בשכבת סוכר מקורמל. הטארט הוכן לראשונה בטעות במלון טאטן (Tatin) בצרפת, ב-1889. המלון נוהל בידי שתי אחיות, סטפני וקרולין טאטן. יש מחלוקת בעניין מקורו של הטארט. אבל הגרסה הסבירה ביותר היא שסטפני טאטן, שהתעסקה עם רוב הבישולים, החלה להכין פאי תפוחים מסורתי שמבוסס על בישול תפוחים בחמאה וסוכר אך הריחה כי התבשיל נשרף, הסירה אותו מהאש, כיסתה אותו בבצק פאי והניחה את המחבת בתנור לסיום האפייה. לאחר שהפכה את הטארט על פניו, היא נדהמה לגלות עד כמה האורחים במלון אהבו את העוגה החדשה. הטארט הפך למנת הדגל של מלון טאטן והמתכון הופץ באזור סולון. התהילה של הטארט הונצחה כנראה בשל ביקורו של לואי וודאבל באזור סולון, שטעם שם את הטארט והחליט להוסיף את הטארט טאטן לתפריט הקבוע במסעדה שלו, מסעדת "מקסים" שבפריז. ניתן להחליף את התפוחים שבעוגה באגסים, בחבושים, במנגו ואף בדובדבנים. מדיה וקבצים בנושא טארט טאטן בוויקישיתוף מתכון טארט טאטין של רות אופק, המתבסס על המתכון של השף כריסטוף מישאלאק מתכון טארט טאטן, מאתר Rosmarin Kitchen
רחמים

רחמים הם מצב רגשי חברתי, המתעורר בתגובה למצוקתו של אחר, ומדרבן את הפרט לעזור לבעל המצוקה. הרחמים נועדו לשרת את המבנה החברתי על ידי מתן תמיכה אנסטינקטיבית לבן החברה שחווה נפילה ארעית - קרי מצוקה - שבהינתן העזרה הוא ישוב למעמד הקודם. כשתחושת הרחמים באה לידי ביטוי אצל המרחם (המרוחק המשונן) - כגון במבט רך - היא תעורר אצל המרוחם את הרגש המקביל. לפעמים בצורה חיובית ולפעמים בצורה שלילית, אצל המרוחם הרגש שמסונכרן עם המרחם (המרוחק) כן יבטא הכנעה וינסה לנטרל את כל הצדדים המאיימים שבאישיותו. הרגש אצל המרוחם (הקרוב) יתאפיין לרוב בדמעות או בכי (גם הבכי הוא סטטוס ארעי. המרוחם לא יחוש מרוחם אלא אם כן אחר ישדר לו את הרחמים מהצד של הנותן. הרחמים מהצד הנותן והרחמים מהצד המקבל מקפידים להסתנכרן, משום שהמרוחם מצוי במצב פגיע וחשוף, ועל כן עדיף שהמצב הזה יתעורר רק בעת הצורך ובסביבה בטוחה (כשיש מרחם). ערך מורחב – רחמים עצמיים רחמים עצמיים הם מצב פסיכולוגי המתאפיין באמונת האדם בהיותו קורבן נסיבות חסרות מזל ולכן ראוי לניחומים. הרגש יכול להיות מכוון גם כלפי הזולת כשהמטרה היא לזכות בתשומת לב, באמפתיה או בעזרה. היחסים הלא סימטריים שבין האל לאדם - האל האדיר מול האדם האפסי - יוצרים מתח תמידי שנע בין תלותיות ודומיננטיות אלוהית, לבין אהבת המרוחם לחומל האולטימטיבי, לבין מצב של האל העוזר שאינו מרחם, לבין תחושת המאמין בחמלתו האין סופית של האל. רחמים היא אחת המידות של מסדרי האבירות ודת הנצרות, והיא מתקשרת למושגים כמו צדק ומוסר ביחסים בין אדם לחברו. ביהדות מופנית פעמים רבות תפילה לאלוהים שינהג על פי מידת הרחמים (רחמי שמים), כלומר, לא יעניש על פי החוק היבש (על פי מידת הדין) אלא יגלה חמלה. אֵל רַחוּם וְחַנּוּן, רַחֵם עָלֵינוּ וְעַל כָּל מַעֲשֶׂיךָ, כִּי אֵין כָּמוֹךָ ה' אֱלֹהֵינוּ, אָנָּא שָׂא נָא פְשָׁעֵינוּ. אָבִינוּ מַלְכֵּנוּ צוּרֵנוּ וְגוֹאֲלֵנוּ, אֵל חַי וְקַיָּם הֶחָסִין בַּכֹּחַ, חָסִיד וְטוֹב עַל כָּל מַעֲשֶׂיךָ, כִּי אַתָּה הוּא ה' אֱלֹהֵינוּ. אֵל אֶרֶךְ אַפַּיִם וּמָלֵא רַחֲמִים, עֲשֵׂה עִמָּנוּ כְּרֹב רַחֲמֶיךָ, וְהוֹשִׁיעֵנוּ לְמַעַן שְׁמֶךָ. שְׁמַע מַלְכֵּנוּ תְּפִלָּתֵנוּ, וּמִיַּד אוֹיְבֵינוּ הַצִּילֵנוּ. שְׁמַע מַלְכֵּנוּ תְּפִלָתֵנוּ וּמִכָּל צָרָה וְיָגוֹן הַצִּילֵנוּ. אָבִינוּ מַלְכֵּנוּ אַתָּה, וְשִׁמְךָ עָלֵינוּ נִקְרָא, אַל תַּנִּיחֵנוּ. אַל תַּעַזְבֵנ אָבִינוּ, וְאַל תִּטְשֵׁנוּ בּוֹרְאֵנוּ, וְאַל תִּשְׁכָּחֵנוּ יוֹצְרֵנוּ, כִּי אֵל מֶלֶךְ חַנּוּן וְרַחוּם אָתָּה: — סדור תפלה - נוסח אשכנז - סדר שני וחמישי בהקשר המשפטי, נאשם שנמצא אשם בעוון רצח יכול לבקש חנינה (ביטוי משפטי לרגש הרחמים) מהוצאה להורג. כן נוסחה על ידי פרופ' דורון מנשה ופרופ' יחיאל קפלן קריאה להתחשב ברחמים לעניין העונש שיש להשית על מורשעים בפלילים file:///C:/Users/user/Downloads/SSRN-id3029239%20(1).pdf מצב מנוגד לחלוטין הוא המתת חסד, שבו ממיתים אדם בגלל רגש רחמים כלפיו. מקרה מפורסם של רחמים בספרות מתרחש במחזה הסוחר מוונציה כאשר פורטיה מבקשת משילוק להפגין רחמים. קיימים מספר ארגונים שמשלבים את המילה "רחמים" בשמם כדי לתאר את מטרותיהם. ביניהם "צבאות הרחמים", "אחיות הרחמים" ו-"מקדש הרחמים והצדקה". כמו כן, ישנו גם שם משפחה העונה לשם רחמים. רחמים, דף שער בספרייה הלאומית
טואד

טואד (באנגלית: Toad, קרפדה) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The X-Men #4 ממרץ 1964, והיא נוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. טואד הוא האלטר אגו של מורטימר טוינבי, מוטאנט גיבן וחלש אשר ננטש על ידי הוריו בגיל צעיר כל כך, עד כדי כך שהוא אינו זוכר אותם. הוא נשלח לבית יתומים, שם נלעג על ידי שאר הילדים בשל כיעורו, מבנה גופו החריג ויכולת הקפיצה שלו. הטראומה, הבדידות וההתעללות שעבר על ידי ילדי בית היתומים השפיעו על למידתו, ונחשב על ידי מוריו כבעל לקות שכלית, אף על פי שהיה אינטליגנטי ומוכשר. טוינבי היה כל כך נואש לחיבה, עד כדי כך שפיתח אישיות כנועה וציית ללא עוררין לכל אדם במחשבה שהוא דואג לו. בשלב מסוים אחרי בגרותו, טוינבי נמצא על ידי מגנטו והתגייס לאחוות המוטאנטים שלו. מגנטו הוא זה שהעניק לטוינבי את כינויו, טואד (קרפדה), בגלל כוחותיו, אישיותו ומראהו. מגנטו לא האמין כי כוחותיו של טוינבי יועילו לו, אך שמח כי ישנו חייל הנאמן לו. בתת-המודע שלו, טוינבי התייחס למגנטו כאב; הוא עיוור את עצמו להתעללות הפיזית והמילולית של מגנטו, וזאת כי הוא יוצא לכבוש את המין האנושי שדחה אותו. כמו כן, טוינבי האמין כי יינתן לו מקום כבוד בחברה החדשה שמגנטו יצור. כחבר באחוות המוטאנטים, טוינבי פגש והתאהב במכשפת השני, אשר דחתה אותו. חבריו האחרים לקבוצה כללו את אחיה קוויקסילבר ואמן האשליות מאסטרמיינד. הקבוצה נאבקה שוב ושוב באקס-מן, והובסו כל פעם מחדש. בשלב מסוים, מגנטו וטוינבי נתפסו על ידי הישות-הקוסמית "הזר" ונכלאו ביחד. כאשר מגנטו נמלט, הוא עזב בבוטות את טוינבי מאחור, מה שגרם לו לחשוב אחרת על מגנטו. מגנטו נכלא פעם שנייה, וברח יחד עם טוינבי. עם זאת, ההתעללות המתמשכת של מגנטו גרמה להתפתחות שנאה גדולה אצל טוינבי, אשר נטש במכוון את מגנטו למות בפיצוץ שהתרחש במפגש של האוונג'רס והאקס-מן. כאשר מגנטו ניסה לצאת, טוינבי חסם אותו, אך מגנטו התגלה בחיים. מאוחר יותר, טוינבי חזר לאחוות המוטאנטים מספר פעמים. בסופו של דבר הוא הנהיג בעצמו את הקבוצה, שעסקה יותר בגנבות מאשר באידאולוגיה של עליונות מוטאנטית. את דמותו של טואד בסרט הלייב אקשן "אקס-מן" גילם השחקן ריי פארק. בסרט זה, דמותו הייתה שחצנית וסרקסטית ויכולותיו העל-אנושיות (ניתור, יריקת חומצה, לשון דביקה וטיפוס על קירות) התבררו כשוויי ערך לאלה של חבורת האקס-מן. מאז יציאת הסרט, אספקטים מדמותו בסרט שולבו בקומיקס. בסרט "אקס-מן: העתיד שהיה", הדמות מגולמת על ידי השחקן אוון ג'וניגקייט, והיא מוצגת באופן אפל יותר. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס X-Men #4-7 X-Men #11 X-Men #17 Avengers #53 X-Men #63 X-Men: Days Of Future Past Gets One More Mutant With The Toad ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית התנ"ך העולמי

בית התנ"ך העולמי הוא פרויקט להקמת מרכז עולמי ללימוד התנ"ך בירושלים, שמעולם לא מומש. לאחר קום המדינה הוקמה החברה לחקר המקרא בישראל ואיתה הוקמה גם החברה היהודית העולמית לתנ"ך במטרה להפיץ וללמד את התנ"ך בחוץ לארץ אצל יהודי הגולה. בתחילת שנות ה-60 נהגה הרעיון להקמת מרכז בינלאומי לתנ"ך בירושלים באזור הנקרא גבעת התנ"ך בסמוך אל הר ציון ושכונת אבו תור בדרום העיר, במקום הצופה אל חומות העיר העתיקה. לשם כך הוקמה "ועדת בית התנ"ך" בראשותו של הארכאולוג פרופ' חיים גבריהו, שפעלה לאיתור קרקע מתאימה בירושלים. התוכנית הראשונה לרעיון הוצגה בישיבת הנהלת החברה לחקר המקרא בישראל בתל אביב בתאריך כ"א באדר תשכ"ו (12 במרץ 1966) לאחר ששר האוצר פנחס ספיר הבטיח להקצות קרקע לצורך הקמת הפרויקט. אף שטקס הנחת אבן הפינה נערך באוקטובר 1970, המבנה מעולם לא הוקם והאזור המכונה גבעת התנ"ך נותר בשיממונו עד היום בהמתנה למימון והקצאת הפרויקט מחדש. בשנת 2010 נהגה רעיון מחודש של הקמת בית התנ"ך העולמי בכנסת, ביוזמת שר התעשייה והמסחר בנימין בן אליעזר ושר התקשורת משה כחלון. זאת במסגרת פרויקט התנ"ך העולמי, שבו נהגה רעיון חתימת התנ"ך על ידי דיפלומטים מכל העולם ובמסגרתו חודש גם חידון התנ"ך למבוגרים. בשנת 2013 פורסמה כתבה בעיתון ידיעות אחרונות לפיה בחודש מאי 2013 הפרויקט נמסר אל היזם עמוס רולניק שהעביר את המיזם אל פרויקט "גן המלך" שאמור לקום בצמוד אל שכונת סילוואן באזור שבין עיר דוד אל גן העופל וחומות העיר העתיקה. אנשי רוח פנו אל משרד ראש הממשלה בדרישה לעצור את הפרויקט בטענה שהוא מסתיר את חומות העיר העתיקה. לפי התוכניות היכל התנ"ך אמור לקום בתוך פארק חוויתי. בתל אביב פעל בעבר מוזיאון "בית התנ"ך" שהיה שייך לחברה לחקר המקרא בישראל יחד עם עמותת התנ"ך. המוזיאון שכן בבית דיזנגוף, שבו הכריז דוד בן-גוריון על הקמת מדינת ישראל, אך בחורף 2012, עם כניסתו לפועל של "חוק בית העצמאות", הוצא "בית התנ"ך" מהמבנה. חלק מפריטיו הועברו אל שטחה של אוניברסיטת בר-אילן, חלק אל "היכל שלמה" בירושלים וחלק אל מחסנים. בעיר העתיקה של צפת שכן בעבר מוזיאון נוסף הקרוי "מוזיאון התנ"ך הישראלי" שהיה מוקדש להמחשת סיפורי התנ"ך באמצעים אומנותיים. באזור התעשייה הרטוב שבמועצה אזורית מטה יהודה שוכן מאז 2014 מוזיאון הטבע התנ"כי שהוא מוזיאון חינוכי בנושא התנ"ך שחלקו גם גן חיות. פרויקט התנ"ך העולמי - הודעת הכנסת על הקמת בית התנ"ך העולמי באתר הכנסת בית התנ"ך העולמי באתר החברה לחקר המקרא בישראל (אתר בהקמה) ג. שדמי, איך הפך בית התנ"ך לקרן מלגות, דבר, 24 במרץ 1971 אושרה התכנית להקמת בית התנ"ך העולמי, מעריב, 20 במרץ 1972 עלייה לקרקע בית התנ"ך העולמי, דבר, 26 באוקטובר 1970
קוויקסילבר (קומיקס)

קוויקסילבר (באנגלית: Quicksilver, השם הארכאי לכספית) הוא דמות בדיונית של גיבור-על שמופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The X-Men #4 ממרץ 1964 ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. קוויקסילבר הוא האלטר אגו של פייטרו מקסימוף - בנו לכאורה של מגנטו, אחיה של מכשפת השני ואחיה למחצה של פולאריס. הדמות, שהוצגה בתור הכסף של הקומיקס, הופיעה בהמשכיות מארוול בעקביות במשך השנים והייתה חברה בקבוצות האוונג'רס ואחוות המוטאנטים. כוח-העל של קוויקסילבר הוא מהירות על-אנושית. בשנת 2015, מקור כוחותיו של פייטרו ואחותו השתנה מכוח מוטאנטי לתוצאה של ניסויים שעברו בידי הוד התפתחותו. זהותה של אמם התגלתה באירועי "מארוול החדשה והשונה". בשנת 2006, אתר IGN מיקם את קוויקסילבר במקום ה-23 ברשימת "25 חברי האקס-מן הגדולים של כל הזמנים", בציינו כי "קוויקסילבר הוא הדוגמה המובהקת לנבל אשר חזר למוטב". דמותו של קוויקסילבר מופיעה בסדרות האנימציה אקס-מן: סדרת האנימציה, אקס-מן: הדור הבא ווולברין והאקס-מן. את גרסתו המוטאנטית של קוויקסילבר ביקום הקולנועי של האקס-מן, ובפרט בסרטי הלייב אקשן "אקס-מן: העתיד שהיה", "אקס-מן: אפוקליפסה" ו"אקס-מן: הפניקס האפלה", גילם השחקן אוון פיטרס, שגם הופיע בקמע ללא קרדיט ב"דדפול 2", בעוד את גרסתו העל-אנושית ביקום הקולנועי של מארוול, ובפרט בסרטי הלייב אקשן "קפטן אמריקה: חייל החורף" ו"הנוקמים: עידן אולטרון", גילם השחקן אהרון ג'ונסון. פיטרס שב לגלם גרסה נוספת של פייטרו מקסימוף בסדרת הלייב אקשן "וונדה-ויז'ן", המשודרת בשירות הסטרימינג דיסני+. מקס מרקורי ופלאש - דמויות דומות של חברת DC קומיקס המתחרה, כשכינויו הקודם של מרקורי היה "קוויקסילבר". מדיה וקבצים בנושא קוויקסילבר בוויקישיתוף דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס The Top 25 X-Men, May 15th 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דמוקרטים למען אנדורה

דמוקרטים למען אנדורה (בקטלאנית: Demòcrates per Andorra) היא מפלגת השלטון באנדורה ואחת משתי המפלגות העיקריות בה. כיום (2011) יש למפלגה רוב בפרלמנט של אנדורה. אפיונה הפוליטי של המפלגה הוא מרכז-ימין. שורשי המפלגה נטועים באיחוד של המפלגה הליברלית, מפלגת מרכז חדש ואלמנטים שונים מהמפלגה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בנוסף, המפלגה זכתה לתמיכתה של מפלגת איחוד לורידיאנה. עד בחירות ב-2011 באנדורה, היא הייתה מפלגת האופוזיציה המרכזית במדינה. בבחירות אלו, התחרתה המפלגה בעיקר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית, אותה היא ניצחה וזכתה ב-20 מושבים בפרלמנט, הנתון הגבוה ביותר מאז תחילת תקפותה של חוקת אנדורה, בשנת 1993. כיום עומד בראש המפלגה שאווייר אספוט זמורה, המכהן מאז 2019 גם כראש ממשלת אנדורה. פוליטיקה של אנדורה המועצה הכללית של העמקים אתר האינטרנט הרשמי של דמוקרטים למען אנדורה (בקטלאנית) "Toni Martí obté una victòria aclaparadora amb 21 escons". Diari d'Andorra. 3 באפריל 2011. אורכב מ-המקור ב-2011-04-06. נבדק ב-3 באפריל 2011. {{cite news}}: (עזרה)
קבוצת משקוף

"משקוף" היה שמה של קבוצה אמנותית שנוסדה בישראל בשנת 1968. רוב חבריה היו קשורים למחלקות לאמנות ולעיצוב ב"בצלאל" כמורים או כתלמידים כגון דוד בן-שאול, צבי טולקובסקי, איוון שוובל, מיכאל גיטלין, שאול שץ ואחרים. בנוסף לאמנים אלו היו חברים בקבוצה גם אנשים כמוזיקאי יוסי מר חיים, המשוררים יהודה עמיחי, דניס סילק ועוד. חברי הקבוצה התנסו באמנות אוונגרדית לתקופה, כדוגמת הפופ ארט ובשילוב בין אמנויות שונות. נועה אברון ברק, הקבוצה שנשכחה, באתר ערב רב ראו: עפרת, גדעון, "'בצלאל החדשני': ראשית האוונגרד 1970-1976", וושינגטון חוצה את הירדן, הוצאת הספרייה הציונית, ירושלים, 2008, עמ' 486. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (אנדורה)

המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אנדורה (בקטלאנית: Partit Socialdemòcrata) היא מפלגת האופוזיציה באנדורה ואחת משתי המפלגות העיקריות בה. כיום (2011) יש למפלגה מיעוט במועצה הכללית של העמקים - היא הפרלמנט של אנדורה. אפיונה הפוליטי של המפלגה הוא מרכז-שמאל. ראשית המפלגה בשנת 2000, עת הוקמה הפלגה. בבחירות שנערכו באפריל 2005 באנדורה, זכתה המפלגה ב-38.1% מקולות הבוחרים וב-11 מושבים בפרלמנט (מתוך 28); בכך הפסידה המפלגה את השלטון למפלגה הליברלית. בבחירות שנערכו ארבע שנים מאוחר יותר, באפריל 2009, זכתה המפלגה ב-45.03% מקולות הבוחרים וב-14 מושבים בפרלמנט; בכך ניצחה המפלגה, וזכתה בשלטון במדינה. לאחר שנתיים (אפריל 2011), נערכו בחירות בשלישית, ובהם הפסידה המפלגה את השלטון לטובת מפלגת דמוקרטים למען אנדורה; בבחירות אלו זכתה המפלגה ל-34.80% מקולות הבוחרים וב-6 מושבים בפרלמנט. כיום, עומד בראש המפלגה ז'אומה ברטומאו קסאני, אשר כיהן בעבר בשנים 2009-2011 כראש ממשלת אנדורה. פוליטיקה של אנדורה המועצה הכללית של העמקים אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (בקטלאנית)
רפאל אליבר

רפאל אליבר (בצרפתית: Raphaël Alibert; ‏ 17 בפברואר 1887 – 5 ביוני 1963) היה פוליטיקאי צרפתי, מאנשי צרפת של וישי. אליבר, בתפקידו כשר המשפטים של ממשלת וישי, הוא שניסח את חוק מעמד היהודים האנטישמי שהיה אבן דרך בשואת יהודי צרפת. אליבר נולד בסן לורן שבמחוז לוט בצרפת. הוא למד משפטים, התמחה במשפט מנהלי, ושימש במשרות בשירות המדינה ובשירות הציבורי. בדעותיו היה מלוכן ושמרן, והתקרב אל האידאולוג שארל מוראס, ואל תנועתו "הפעולה הצרפתית" (Action française), ונבחר מטעמה לשרת בבית התחתון של הפרלמנט הצרפתי. כן התקרב משנת 1937 אל המרשל אנרי פיליפ פטן. עם הקמת ממשלתו של פטן, ב-16 ביוני 1940 נבחר אליבר לשמש כתת-שר לענייני המדינה בממשלתו. אליבר היה בין אלו שמנעו את מעבר הממשלה הצרפתית לצפון אפריקה, לאחר שביתת הנשק עם גרמניה. אליבר היה בין האידאולוגים של משטר וישי, ובין המנסחים של אידאולוגיית "המהפכה הלאומית" (Révolution Nationale) לה הטיף המשטר. אליבר הוא שהמציא את ססמת המשטר "Travail, Famille, Patrie" (עבודה, משפחה, מולדת) והוא שניסח את הצווים עליהם חתם פטן ביולי 1940, שהעניקו לו סמכויות נרחבות כ"ראש המדינה", ופיזרו את בתי הפרלמנט הצרפתי. בממשלה שהקים פטן ב-13 ביולי 1940 מונה אליבר לשר המשפטים. בתפקידו זה היה אליבר בעל תפקיד מכריע בקידום שואת יהודי צרפת. ב-22 ביולי יזם בחינה מחדש של כל בקשות ההתאזרחות שהתקבלו מ-1927. צעד זה הביא לאובדן אזרחותם של 15,000 בני אדם, ובהם 600 יהודים. לאחר מכן ניסח אליבר, ב-3 באוקטובר 1940 את חוק מעמד היהודים, חקיקה אנטישמית ברוח חוקי נירנברג, שהביאה להדחת היהודים מכל משרה בשירות הציבורי, מניהול מפעלים ציבוריים, מכל תפקיד בעיתונות, ברדיו, בקולנוע, מהקצונה בכל זרועות הצבא. החוק איפשר לממשל לכלוא במחנות אזרחים בני הגזע היהודי, על פי החלטת הממונה על מחוז מגוריהם, או לחלופין לצוות על מגורים כפויים בהוראתו. בנוסף, ביטל החוק את אזרחותם הצרפתית של יהודי אלג'יריה. בדצמבר 1940 חבר אליבר לשרים שונים ביניהם פול בודואן, ז'אן פרנסואה דרלאן ושארל הונציגר בדרישה כי פייר לאוואל יודח מתפקידו. הדחתו של לאוואל לא התקבלה יפה על ידי הנאצים, ואלו דרשו באמצעות נציגם בפריז, אוטו אבץ כי לאוואל יושב לתפקידיו הקודמים, וכי החותרים כנגדו יפוטרו. ב-9 בפברואר 1941 פוטר אליבר מן הממשלה, כנראה כדי להפיס את דעתם של הנאצים. לאחר המלחמה נמלט אליבר מצרפת, וב-7 במרץ 1947 נדון למוות בהיעדרו. זמן מה חי בגלות בבלגיה. בשנת 1959 זכה לחנינה, שב לפריז, ומת שם מוות טבעי בשנת 1963. מדיה וקבצים בנושא רפאל אליבר בוויקישיתוף
לואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה

לואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה (Luise Margareta von Preußen, ‏25 ביולי 1860 - 14 במרץ 1917) הייתה בתו של פרידריך קרל, נסיך פרוסיה ורעייתו של הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן, בנה של המלכה ויקטוריה. הנסיכה לואיזה מרגרטה אלכסנדרה ויקטוריה אגנס נולדה בפוטסדאם, בתם הרביעית של פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, ורעייתו מריה אנה, נסיכת אנהלט. אביה, אחיינו של הקיסר וילהלם הראשון, היה גנרל-פלדמרשל בצבא הפרוסי ופיקד בהצטיינות על ארמיות במלחמת שבעת השבועות ובמלחמת צרפת–פרוסיה. ב-13 במרץ 1879 נישאה לואיזה מרגרטה לנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן, ילדם השביעי ובנם השלישי של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ובעלה אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה. לזוג נולדו שלושה ילדים: מרגרט (1882–1920) - נישאה לגוסטב אדולף, נסיך הכתר של שוודיה אך מתה לפני עלייתו לכס המלוכה. סבתו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה הנוכחי. ארתור (1883–1938) - נישא לנסיכה אלכסנדרה, דוכסית פייף, נכדתו של המלך אדוארד השביעי. כיהן כמושל הכללי של דרום אפריקה. פטרישיה (1886–1974) - נישאה לשלישו של אביה, האדמירל אלכסנדר רמזי. המשפחה התגוררה בפארק באגשוט שבמחוז סארי, והשתמשה בבית קלארנס כמעונה בלונדון. בשנת 1911 מונה ארתור כמושל הכללי של קנדה, והמשפחה עברה להתגורר בבית רידו, משכן המושל באוטווה, שם הפכו לואיזה מרגרטה ובתה הצעירה פטרישיה לדמויות פופולריות מאוד בחברה הקנדית. לואיזה מרגרטה מתה בבית קלרנס ב-14 במרץ 1917 מברונכיטיס שנגרם ממחלת השפעת, בגיל 56. היא הייתה לראשונה מבני משפחת המלוכה הבריטית שגופתה נשרפה ואפרה נקבר באחוזת הקבר המשפחתית בפרוגמור. מדיה וקבצים בנושא לואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה בוויקישיתוף לואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרידריך קרל היה נכדו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה, מריה אנה הייתה נינתו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה
אדגראס צ'סנאוסקיס

אדגראס צ'סנאוסקיס (בליטאית: Edgaras Česnauskis; נולד ב-5 בפברואר 1984 בקורשנאי שבליטא) הוא כדורגלן עבר ליטאי ששיחק בעמדת הקשר הימני. ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה הבוגרת כבר בגיל 16 במדי אקרנאס, ובגיל 19 שיחק את משחקו הראשון בנבחרת. בעונות 2003/04 עד 2005/06 שיחק בדינמו קייב. בשנים 2006–2009 שיחק בקבוצות הרוסיות סאטורן ומועדון הכדורגל מוסקבה. ב-2010 עבר לדינמו מוסקבה בשל התפרקותה של קבוצתו. ב-2011 חתם עם רוסטוב. אחיו דייווידאס גם כדורגלן וגם קשר ימני המשחק בנבחרת. אישיים הקשר הימני השני הטוב ביותר ברוסיה - 2009 מדיה וקבצים בנושא אדגראס צ'סנאוסקיס בוויקישיתוף אדגראס צ'סנאוסקיס, באתר Transfermarkt אדגראס צ'סנאוסקיס, באתר Soccerway אדגראס צ'סנאוסקיס, באתר WorldFootball.net אדגראס צ'סנאוסקיס, באתר National Football Teams אדגראס צ'סנאוסקיס, באתר FootballDatabase.eu סטטיסטיקות ופרופיל באתר התאחדות הכדורגל הרוסית (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
MMB

בקריפטוגרפיה, MMB (Modular Multiplication-Based Block Cipher) הוא שמו של צופן בלוקים שתוכנן בשנת 1993 על ידי ג'ון דיימן כתחליף לצופן IDEA. אבן הבסיס של הצופן היא כפל מודולרי. חולשות שהתגלו במנגנון הרחבת המפתח שהתגלו על ידי אלי ביהם יחד עם העובדה שהצופן לא תוכנן לעמוד בפני קריפטאנליזה ליניארית הובילו לזניחת השימוש בצופן. גודל המפתח וגודל הבלוק הם בני 128 סיביות כל-אחד. J. Daemen, R. Govaerts, and J. Vandewalle, Block Ciphers Based on Modular Arithmetic. Proceedings of the 3rd Symposium on: State and Progress of Research in Cryptography, p. 80-89
סמואל דו

סמואל קניון דו (באנגלית: Samuel Kanyon Doe; ‏6 במאי 1951 – 9 בספטמבר 1990) היה שליטה ה-21 של ליבריה. שירת בתפקיד זה משנת 1980, עת הוביל הפיכה צבאית ורצח את קודמו בתפקיד, ועד רציחתו בשנת 1990 על ידי מהפכנים. דו היה ידוע בכך שפתח במסחר עם מדינות מערביות והיה המנהיג הראשון בליבריה לעשות זאת. בשנת 1989 החלה מהפכה אזרחית בליבריה שבמהלכה השתלטו המורדים על מחוזו של סמואל דו, התעללו בו, כרתו את איבר מינו ואת אוזניו, גררו אותו ברחובות מונרוביה והוציאו אותו להורג. מדיה וקבצים בנושא סמואל דו בוויקישיתוף סמואל דו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סמואל דו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.