laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אול אין

אול אין הוא סרט קומדיה ישראלי שיצא ב-18 באפריל 2019. ארבעה חברי נפש בתיכון בשם מורד (שלומי קוריאט), יקי (צחי הלוי), צופי (עומר עציון) ובנסון (יוני זיכהולץ), מושפלים בשידור חי ומפסידים במשחק פוקר גורלי ליריב הגדול שלהם בבית הספר, אורן קלירס (זהר שטראוס). כעונש, מוטלים עליהם חרפה וקלון והם נותרו מצולקים. והנה צצה הזדמנות לנקמה עליה חלמו: להביס את קלירס בטורניר פוקר יוקרתי וסודי שייערך בדרום, עכשיו כל שנותר זה להגיע לשם, רצוי בחתיכה אחת. צחי הלוי - יקי ראובני שלומי קוריאט - מורד נימני יוני זיכהולץ - בנסון עומר עציון - צוּפי קירשהיימר דנה פרידר - רחלי שמעוני דינה סנדרסון - הילי רוזן מיכאל הנגבי - אליעד גולדן יעל בר זוהר - איה שיקלר זהר שטראוס - אורן קלירס מאור כהן - עבדאללה בן ארצי רביב מלול - מרקו וואה וואה יעל עמית - בובי נחמני צחי גראד - עוזי באבל "אול אין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אול אין", באתר אידיבי "אול אין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "אול אין", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אול אין טריילר באתר יוטיוב אול אין מאחורי הקלעים באתר יוטיוב אינה טוקר, "אול אין": כשמשחק פוקר הופך לעניין של חיים ומוות, באתר ynet, 18 בפברואר 2019 שמוליק דובדבני, ביקורת סרט - "אול אין": למה לא מצליחים לעשות קומדיות בישראל?, באתר ynet, 21 באפריל 2019 יאיר רוה, נסיעה לשומקום: הסרט "אול אין" הוא סימון קווי מתאר של קומדיה, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מתיאש צ'אני

מתיאש (מתיתיהו) צ'אני (במקור צינר, בהונגרית: Csányi Mátyás‏; 6 בדצמבר 1884 – 6 במרץ 1962) היה מלחין ומנצח יהודי-הונגרי. צ'אני נולד בסגד כבן רביעי ליאנוש (יוחנן) צ'אני (לשעבר צינר), בנקאי מהעיר סגד. בנעוריו החל לעבור הכשרה לרבנות, אולם בסופו של דבר זנח אותה ועבר ללימודי מוזיקה חילוניים. הוא למד בעיר הולדתו, סגד, ומאוחר יותר המשיך את לימודיו בבודפשט ובווינה . עם סיום לימודיו החל לעבוד כמנצח וכמלחין ב"תיאטרון סגד" בעיר ארד, שברומניה ובין השאר כתב אופרות, אופרטות ואוורטוריות. בין יצירותיו המפורסמות: אופרות של קלאודיוס, "פיטר אבה" (אופרה דו-אופרתית, לטקסט שלו, ואחריו הרומן של זולא רומא, שהוצג ב -1910 בארד, בתיאטרון הלאומי של סגד בשנים 1911–1919); "שיר השירים" ג. אורטוריה (1919); "מסה" ג. אופרטה, הציגה בערד בשנת 1923, בשיתוף עם גלאטה פרנץ); "ורד של אהבה" (אופרה Revu, 1923); שיר השירים עם תפילה מקראית, עמנואל לעף (Szeged, 1929). הטקסט של האופרה "המוזהב" (1934) מאת מור ג'וקאי . ב-1937 גירשה אותו ממשלת גוגה מארד, והוא שב עם משפחתו לעיר הולדתו. לאחר מלחמת העולם השנייה היגר מחדש לרומניה. צ'אני נישא לרקדנית מהתיאטרון שלו. נולדו להם שישה ילדים. בתו פירושקה (פיריקה) צ'אני, התפרסמה בעצמה כעיתונאית וכסופרת בבודפשט ונישאה לסופר Berey Géza . בתו אילונה צ'אני (לימים שוורץ) היא היחידה מבין ילדיו שעלתה לישראל. לקסיקון ספרות רומני: Főszerk. Balogh Edgár. בוקרשט: קריטריון. 1981 עולם המוזיקה ג. יומן, 1905. SZÍNHÁZ, MOZI פנים: פירוסקה צ'סני (1909–1981) דרום הונגריה, 3 בינואר 2009
אגמון חפר

אגמון חפר הוא פארק בעמק חפר שנחנך בשנת 2017. שביל השרון עובר ליד הפארק. הפארק בשטח של 300 דונם כולל אגם ומצוי כקילומטר וחצי דרומית לקיבוץ עין החורש, על גדות נחל אלכסנדר שבעמק חפר. על השטח בו קיים כיום האגם, היו בעבר שטחי ביצה. לאחר שהוקם הקיבוץ נבנו סמוך אליו בריכות דגים על שטחי הביצות שיובשו. ברבות השנים הפסיק הקיבוץ להפעיל את בריכות הדגים והן נותרו נטושות. יוזמה של רשות ניקוז ונחלים השרון בסיוע תורמים לקק"ל מקנדה הביאה להקמת הפארק. בפארק מוקד קינון של ציפורים, צומח ובעלי חיים ייחודיים החיים בסביבתו, ותחנת מחקר לחקר ציפורים. באגם ניתן לראות עופות מים, ברווזים וצבי ביצה. בנוסף, ניתן לפגוש ביונקים שונים הנמצאים בסביבת האגמון, כתן זהוב, שועל מצוי, חתול ביצות, נמייה מצויה, גירית מצויה, חזיר בר ונוטרייה. ישנה גם אוכלוסיית צבים רכים הנמצאת בסביבת הפארק. בפארק שביל הליכה, וכן סככות צפרות. אגמון חפר אגמון חפר אגמון חפר גשר מעל נחל אלכסנדר אגמון חולה מדיה וקבצים בנושא אגמון חפר בוויקישיתוף אגמון חפר, ברשת החברתית פייסבוק עילם טייכר, לאגמון חולה נולד אח קטן במרכז הארץ: אגמון הציפורים עמק חפר, באתר Xnet‏, 29 במרץ 2017 ירון צ'רקה, אגמון חפר: לנדוד עם השקנאים בעמק, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2019 צחי אבנור, אגמון חפר 2021, פליקר אגמון חפר – iNature, באתר inature.info
I Am... Yours

I Am... Yours (בעברית: אני שלך) הוא רצף ההופעות הראשון של ביונסה. סדרת ההופעות התרחשה בנבדה שבלאס וגאס על מנת לקדם את אלבומה השלישי I Am... Sasha Fierce. סדרת ההופעות כללה 4 הופעות בין התאריכים 30 ביולי 2009 ל-2 באוגוסט 2009. בין היתר, שרה ביונסה בסדרת המופעים הללו שירים כמו "Say My Name", "Déjà Vu", "Halo" ועוד. המופעים כונו כמופעמים אינטימיים ונחשבו לגסים יותר מאשר הופעות קודמות שלה. הרעיון של מופעים אלה היה לעשות מסע לאורך כל הקריירה של הזמרת שבא לידיי ביטוי ברשימת השירים של ההופעות אשר כללה שירים מכל הזמנים כולל התקופה בה הייתה חברה בלהקת הדסטניז צ'יילד. ביונסה הופיעה מול קהל של 1,500 איש סך הכל בכל המופעים כאשר היא מלווה בלהקת הנגניות שלה "Suga Mamam" אשר ליוותה אותה בסיבוב ההופעות השני שלה. ההופעות זכו לביקורות חיוביות מהמבקרים ששיבחו את האינטימיות של המופעים, את היכולות הווקאליות של ביונסה, את התזמורת ואת השילוב של מוזיקת ג'אז ופאנק במופע. ההצלחה של המופעים גרמה לביונסה להוסיף מופעים נוספים. לאחר המופעים הזמרת שחררה מארז מיוחד הכולל מארז כפול של דיסק ו-DVD של המופע (אשר הוקלט במופע של 2 באוגוסט) בשם I Am... Yours: An Intimate Performance at Wynn Las Vegas ב-23 בנובמבר 2009. המארז הכיל הקלטה של המופע עצמו ביחד עם דיסק אשר מכילים את הביצועים של המופע וקטעי מאחוריי הקלעים. מאוחר יותר המופע שודר בטלוויזיה בספיישל טלוויזיוני מיוחד. מדיה וקבצים בנושא I Am... Yours בוויקישיתוף WebCite query result, www.webcitation.org Melissa Arseniuk, Encore: Two-night stay no longer needed to see Beyoncé - Las Vegas Sun Newspaper, lasvegassun.com, ‏2009-07-14 (באנגלית)
מרידיאן ראשי

המרידיאן הראשי (באנגלית: Prime meridian) הוא קו האורך הראשון במערכת הקואורדינטות הגאוגרפיות ומסומן במספר 0. המרידיאן הראשי יכול היה באופן תאורטי להתחיל בכל מקום במפה, בניגוד לקו המשווה אשר קבוע בהתאם לציר הסיבוב של כדור הארץ. בשל כך לאורך ההיסטוריה השתמשו חברות שונות במיקום שונה כמרידיאן הראשי. במהלך המאה ה-19 התגבשה הסכמה לעבור לשיטה אחידה של קואורדינטות גאוגרפיות, אך נותרה מחלוקת בשאלה איזו עיר תעמוד בקו האפס: פריז או לונדון. בועידת המרידיאן הבינלאומית (1884) נבחר קו גריניץ', שעובר בכפר גריניץ' הנמצא ברובע גריניץ' שבלונדון, אנגליה. הנקודה שבה מצטלב המרידיאן הראשי עם קו המשווה (בקואורדינטות 0°N 0°E﻿ / ﻿0°N 0°E﻿ / 0; 0) זכתה לכינוי נאל איילנד. מדיה וקבצים בנושא מרידיאן ראשי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מילאן אצ'ימוביץ'

מִילָאן אָצִ'ימוֹבִיץ' (בסרבית קירילית: Милан Аћимовић, בסרבו-קרואטית: Milan Aćimović;‏ 31 במאי 1898, פינוסאווה, בלגרד רבתי, ממלכת סרביה – 25 במאי 1945, רכס זֶלֶנְגוֹרָה בבוסניה, יוגוסלביה הדמוקרטית הפדרלית) היה פוליטיקאי סרבי, משתף פעולה עם הנאצים, אשר כיהן כשר הפנים מטעם ממשלת הבובות של מילאן נדיץ' - ממשלת ההצלה הלאומית במלחמת העולם השנייה בשלהי 1944, לאחר שחרור בלגרד על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו, הצטרף לכוחות הצ'טניקים ונהרג בקרב עם כוחות הפרטיזנים. מילאן אצ'ימוביץ' נולד בעיירה פינוסאווה הסמוכה לבלגרד, אשר הפכה ברבות הימים לפרבר שלה. ב-1923 סיים תואר במשפטים באוניברסיטת בלגרד. בשלהי 1938 מונה לשר הפנים של ממלכת יוגוסלביה. הוא קיים קשרים הדוקים עם הנס הלם הנספח המשטרתי הגרמני בבלגרד וככל הנראה שימש לו מודיע. בפברואר 1939 הודח מכהונתו והושם במעצר בית. הוא שוחרר באוגוסט 1940. ב-1 במאי 1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית מינו הנאצים ממשלת קומיסרים זמנית ואצ'ימוביץ' מונה לראש הממשלה ולקומיסר לענייני פנים. לאחר תחילת פעולות הגרילה נגד הגרמנים החליטו שלטונות הכיבוש להקים מחנה ריכוז לאסירים פוליטיים. האראלד טורנר ראש המנהל האזרחי מטעם הגרמנים הנחה את אצ'ימוביץ' להקים את מחנה הריכוז באנייצה וזה הטיל את הביצוע בפועל על דראגומיר יובאנוביץ'. אצ'ימוביץ' נחשב לפוליטיקאי "אפור" ולא זכה לאהדה ציבורית רחבה ועל כן מינו הגרמנים את הגנרל מילאן נדיץ' לראש "ממשלת ההצלה הלאומית" ואצ'ימוביץ' מונה רשמית לשר הפנים. אצ'ימוביץ' תמך בסתר במחתרת הצ'טניקים. הגרמנים חשדו בו ובפעולותיו, ולבסוף ב-10 בנובמבר 1942 הועבר מתפקידו ובמקומו מונה הקולונל טנסיה דיניץ'. עם זאת, נותר בקשרים טובים עם השלטונות הגרמניים. באוקטובר 1944 שחררו כוחות הפרטיזנים של טיטו את בלגרד ואצ'ימוביץ' נמלט מהעיר. הוא הצטרף לכוחות הצ'טניקים ומצא את מותו בקרב מול כוחותיו של יוסיפ ברוז טיטו ברכס זֶלֶנְגוֹרָה אשר באזור בוסניה. מדיה וקבצים בנושא מילאן אצ'ימוביץ' בוויקישיתוף ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 286, 303-302. מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמוד 50.
איי ABC

איי ABC ‏(ABC islands) קבוצת איים בים הקריבי, הקרויה על פי האות הראשונה בשמותיהם: ארובה (Aruba), בונייר (Bonaire) וקוראסאו (Curaçao). שלושת האיים משתייכים לממלכת ארצות השפלה של הולנד. ארובה וקורסאו הם טריטוריות אוטונומיות. הולנדית הייתה השפה הרשמית באיים במשך רוב ההיסטוריה שלהם. אנגלית הפכה לשפה הרשמית באנטילים ההולנדים בשנת 2007. יש הסבורים שאיי ABC התגלו לראשונה על ידי אחד הקפטנים של כריסטופר קולומבוס, אלונסו דה איידה (אנ')‏ (Alonso de Ojeda), אשר הגיע לראשונה לקוראסאו במאי 1499. הוא אמר שהוא כינה את האיים "איי הענקים" (Las Islas de los Gigantes) בשל מראם של התושבים הילידים. באופן רשמי הם התגלו על ידי אמריגו וספוצ'י, כאשר הקרטוגרף שלו חואן דה לה קוזה ביצע לראשונה רישומים לאיים. המתיישבים הספרדים הראשונים באי, שלא הצליחו למצוא בו זהב, חטפו את רוב הילידים על מנת שיעבדו עבורם כעבדים בהיספניולה. ב-1527 הקימו הספרדים ממשל עבור האיים והדת הקתולית הפכה דומיננטית באיים. בשנת 1634 הולנד נלחמה בספרד על השליטה על באיים. ההולנדים ניצחו במלחמה ובעקבות כך האיים עברו לשליטה הולנדית. חברת הודו המערבית ההולנדית פיתחה את האזור, והקימה נמל מרכזי בקוראסאו. לביטול סחר העבדים ב-1863 הייתה השפעה הרסנית על כלכלת האיים, אף על פי שהכלכלה שבה והתעוררה עם גילוי הנפט בוונצואלה בתחילת המאה ה-19, ובעקבות כך האיים הפכו לבתי זיקוק גדולים. האיים הפכו לחלק מהאנטילים ההולנדיים ב-1954, והולנד העניקה לאיים אוטונומיה פוליטית בתוך ממלכת הולנד. בשנת 1986 ארובה נפקדה מהאנטילים ההולנדים והפכה למדינה נפרדת בתוך הממלכה. עם פירוק האנטילים ההולנדים ב-10 באוקטובר 2010, זכתה קוראסאו למעמד דומה לארובה. בונייר הפכה לרשות מוניציפלית של הולנד, אם כי כיום היא שומרת על מעמדה כטריטוריה מעבר לים של האיחוד האירופי. מדיה וקבצים בנושא איי ABC בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא איים ובנושא הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחיאל מיכל שטיינברג

יחיאל מיכל שטיינברג (1864–1949) היה נגר ומחלוצי תעשיית הקרמיקה בישראל, יליד האימפריה הרוסית. יחיאל מיכל שטיינברג נולד בשנת 1864 בסוחובולי שבמחוז הורדנה, האימפריה הרוסית (כיום בלארוס) לאביו, צבי סצ'ילה, ולאמו חיה שרה לבית בוברי מסוחוליב. הבית היה מסורתי. עם זאת הושפע שטיינברג מן הביל"ויים ושאף לעלות לארץ ישראל בעקבותיהם. ע"פ סוזי אבן ההחלטה להתיישב בארץ-ישראל נולדה לאחר שראה את חברו מוכה למוות בידי רוסי אנטישמי. לשם כך הכשיר עצמו במלאכת הנגרות. ערב עלייתו שינה את שם משפחתו ל'שטיינברג', שהיה שמו של האדם ממנו קנה את הדרכון. האו הלך ברגל אל נמל קונסטנצה שברומניה ומשם הפליג בשנת 1884 לארץ-ישראל. בשנת 1886 הגיעה לארץ-ישראל ארוסתו, גיטל בת אליהו בנעט. השנים התחתנו והתיישבו בירושלים. בשנת 1896 עברו להתגורר ביפו ואחר כך בנוה צדק. בשנת 1898 היגרו לחדרה, שם שימש מיכל כקבלן לבניית צריפי המתיישבים. בשנת 1901 רכש 56 דונם במושבה מוצא. באותו זמן רכשו גם אחיו, ירחמיאל ושלמה רכשו קרקעות במוצא. בתחילה הקים יקב ואורוות שמוקמו בקולוניה. באותה תקופה נסעו יחיאל ואחיו ירחמיאל לדרום אפריקה ולקונגו, במטרה לחפש פרנסה. עם שובו, החל להקים בית אבן במוצא ועשה ניסיון להקים מפעל לאריחים יחד עם דוד ילין ויחיאל מיכל פינס, ובעזרתו של מהנדס בשם אלטר גרינברג, מפעל לרעפים מחומר שאתר סמוך למוצא - דג'וויר. לאחר כשנתיים של ניסיונות ייצור כושלים נזנח הרעיון. בשנת 1923 הקים שטיינברג מפעל לרעפים ולבנים, בעזרת מומחה שהובא ממצרים. המפעל פעל במבנה המכונה "הבית האדום". במאורעות תרפ"ט (1929) שימש המפעל שימש מקום מפלט לתושבי מוצא. בית המשפחה נבזז, אחיו ירחמיאל נפצע ו-11 אנשים, בהם רבים מבני משפחת מקלף, השכנה, נהרגו באכזריות. בעקבות הטבח עבר יחיאל להעסיק יהודים בלבד, מלבד כמה ערבים שעבדו אצלו מראשית התקופה. במרד הערבי הגדול (1936), שהו יחיאל ומשפחתו במצרים. בית החרונת ניזוק, אולם שטיינברג בנה אותו מחדש. שטיינברג יצר קרטל עם מפעל הרעפים שפעל במתחם שנלר, ובמסגרתו תיאמו שני המפעלים את מחיריהם. בשנות ה-50 של המאה ה-20 שכר את מבנה המפעל אדם בשם טוביה בראון, שהפעיל אותו עד לשנת 1959. דוד תדהר (עורך), "יחיאל מיכל שטיינברג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 576 יחיאל מיכל שטיינברג, הכחשה, דבר, 25 באוגוסט 1933 גיל גורדון, "גגות מתעופפים ברוח": כניסתם של רעפים ותעשיית החרסית לארץ ישראל, זמנים: רבעון להיסטוריה, סתיו 2006, גיליון 96 סוזי אבן, זיכרונות, כנרת זמורה ביתן, אור יהודה, 2009 ראו: סוזי אבן, זיכרונות, כנרת זמורה ביתן, אור יהודה, 2009, עמ' 38 ראו: סוזי אבן, זיכרונות, כנרת זמורה ביתן, אור יהודה, 2009, עמ' 53-52 ראו: סוזי אבן, זיכרונות, כנרת זמורה ביתן, אור יהודה, 2009, עמ' 39-38 ראו: גורדון, גיל, "גגות מתעופפים ברוח" : כניסתם של רעפים ותעשיית החרסית לארץ ישראל, זמנים: רבעון להיסטוריה, סתיו 2006, גיליון 96; גורדון מתארך את תאריך הקמת המפעל לשנת 1880, אולם שטיינברג הגיע לארץ ישראל רק בשנת 1884. ראו: סוזי אבן, זיכרונות, כנרת זמורה ביתן, אור יהודה, 2009, עמ' 55-53 ראו: נחום תשבי, אפשריות של השקעות בארץ, הַבֹּקֶר, 6 בנובמבר 1940 וגם: ילקוט האיגוד למחקר קרמי מס 2-3, חיפה, חשון, תשי"ב-נובמבר 1951, עמ' 51 ראו: סוזי אבן, זיכרונות, כנרת זמורה ביתן, אור יהודה, 2009, עמ' 63-60
Like a Virgin & Other Big Hits!

Like a Virgin & Other Big Hits! הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת מדונה אשר יצא לאור ב-10 באוקטובר 1985 על ידי חברות התקליטים האחים וורנר–פיוניר וסייר רקורדס. המיני-אלבום הופץ ביפן בלבד, אך הופץ גם בארצות הברית בשנת 2016 במסגרת "יום התקליט הבין-לאומי". כמה עשורים לאחר צאתו, הצליח המיני-אלבום להתברג במקום ה-98 במצעד האלבומים העכשוויים של בילבורד. המיני-אלבום כולל בתוכו שלוש גרסאות רמיקס לשיריה של מדונה משני אלבומיה הראשונים, Madonna ו-Like a Virgin. בנוסף לכך, הוא כולל את הגרסה המקורית של השיר "Holiday", אשר לקוח מתוך אלבומה הראשון, Madonna. הרמיקסים לשירים נעשו על ידי המפיק ג'ון "ג'ליבין" בניטז אשר עבד עם הזמרת בעבר. המיני-אלבום לא זכה להצלחה רבה, אך כאשר יצא לאור מחדש בארצות הברית ב-2016 צבר תאוצה, והצליח להיכנס למקום החמישי במצעד האלבומים הפיזיים של בילבורד, למקום השלישי במצעד אלבומי הדאנס/אלקטרוני, ולמקום השמיני במצעד אלבומי ה-Tastemaker. מידע על האלבום Like a Virgin & Other Big Hits! באתר MusicBrainz נייל רוג'רס, רג'י לוקאס, ג'ון "ג'ליבין" בניטז Chart Search | Billboard, www.billboard.com
הרי סקנדינביה

הרי סקנדינביה הם רכס הרים שחוצה את חצי האי סקנדינביה מצפון-מזרח לדרום-מערב לאורך 1,700 קילומטרים. הקצה המערבי של רכס ההרים צונח הישר לתוך הים הצפוני והים הנורווגי, ויוצרים את הפיורדים של נורווגיה, ואילו החלק הצפון-מזרחי של הרכס מתפתל בהדרגה לכיוון פינלנד. בצפון הם מהווים את הגבול בין נורווגיה לשוודיה. ההרים אינם גבוהים במיוחד, אך הם תלולים מאוד במקומות מסוימים, מה שלעיתים נותן להם מראה מרהיב ודרמטי - גלדהפיגן בדרום נורווגיה היא הפסגה הגבוהה ביותר בחלק הצפוני של יבשת אירופה (כ-2,469 מטרים מעל פני הים), קיבניקיז היא הפסגה הגבוהה ביותר בצד השוודי, (כ -2,104 מטרים מעל פני הים), ואילו הלטי היא הפסגה הגבוהה ביותר בפינלנד (כ-1,324 מטרים מעל פני הים). רכס הרי סקנדינביה הם חלק מהאורוגנזה של קלדוניה (אנ') שהיה קיים לפני 400 מיליון שנים. הרכס במצבו הנוכחי נוצר בעקבות התנגשות בין הלוח הטקטוני הצפון-אמריקני לבין הלוח הטקטוני הבלטי (אנ') לפני 70 מיליון שנים. מדיה וקבצים בנושא הרי סקנדינביה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים ובנושא סקנדינביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רכס באטסון

רכס באטסון (באנגלית: Butson Ridge) הוא רכס הרים סלעי, ובו מספר פסגות המכוסות קרח, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. שיא גובהו של הרכס בגובה של 1,305 מטרים מעל פני הים. הרכס מהווה את הדופן הצפונית של קרחון נורת'איסט. הרכס ממוקם בין קרחון מקקלארי וקרחון נורת'איסט שבחוף פאלייר. הרכס מופה לראשונה בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, תחת הנהגתו של ג'ון ריימיל. הרכס מופה בשנית על ידי סקר שטחי החסות של איי פוקלנד בין השנים 1948–1946. הרכס נקרא על שמו של דוקטור ארתור ריצ'רד ססיל באטסון (Dr Arthur Richard Cecil Butson), רופא משלחת סקר החסות של איי פוקלנד, אשר ביולי 1947 הציל אחד מחברי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה אשר נפל לבקע קרחוני. • Damien Gildea, Antarctic Peninsula - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide רכס באטסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס באטסון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רכס באטסון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור רכס באטסון קורות חייו של ארתור ריצ'רד ססיל באטסון מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האוסטרלי מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי קורות חייו של באטסון
Smishing

סמישינג (באנגלית: Smishing) הוא ניסיון לגנבת מידע רגיש על ידי התחזות לגורם מהימן באמצעות הודעות טקסט הנשלחת אל הטלפון הסלולרי. השם הוא נגזרת מהמילים הודעת טקסט (SMS) ופישינג. הודעות הטקסט הנשלחות אל הקורבן מהוות פיתיון להורדת אפליקציות זדוניות ולחשיפת פרטי הזדהות ונתונים רגישים באמצעותם יכול התוקף לבצע פעולות בשמו של הקורבן. הודעות הטקסט מעוצבות כך שיראו לגיטימיות ולא יעוררו את חשדו של הקורבן בעת המעבר אל האתר הזדוני לצורך מילוי פרטיו האישיים או לשם הורדת אפליקציה מתחזה. האתרים הזדוניים אליהם מועבר הקורבן הם אתרים המתחזים לחברות כרטיסי אשראי, בנקים, ספקי דואר אלקטרוני ועוד. על מנת להתגונן מהתקפות אלה יש לגלות ערנות ולפעול על פי מספר כללים: יש להימנע מלחיצה על קישורים המתקבלים בהודעות טקסט, גם אם הן נשלחו מגורם מוכר. יש להימנע מהזנת פרטים אישים בהגרלות שונות ובאתרי אינטרנט שנפתחו בכפייה. הורדת יישומים תבוצע דרך החנות המקוונת Google Play בעבור מכשירי אנדרואיד וחנות App Store בעבור מכשירי iOS. הונאה פישינג גנבה תרמית זכייה בפרס שופרסל, מקדונלד'ס וסלקום: כל ההונאות - איך נמנעים ומה עושים אם נפלתי? באתר eset הגר בוחבוט, הודעת SMS מטרידה: 'צילמתי אותך, שלם לי', באתר ynet, 6 בפברואר 2019 מייקי לוי‏, "מנסים לגנוב מכם את פרטי האשראי": כיצד מתגוננים מפני הודעות הסמס הזדוניות?, באתר וואלה, 26 באוגוסט 2018 רן בר-זיק, מה אנחנו יכולים ללמוד מהשיעור המפחיד שקיבלו מנויי הכללית, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2018 מיכל רז-חיימוביץ', ‏אלפים קיבלו הודעות פישינג. איך ניתן לזהות אותן?, באתר גלובס, 26 באוגוסט 2018 איך נזהרים מהונאת פישינג? באתר בנק דיסקונט צוות ESET ישראל, ESET - מתקפות הפישינג מגיעות לסמארטפון שלכם, באתר www.eset.co.il The Free Dictionary Team, SMiShing, The Free Dictionary גילי כהן, חמאס חדר לטלפונים של חיילים באמצעות דמויות פיקטיביות של נשים צעירות, באתר הארץ, 11 בינואר 2017 שיטת הריגול החדשה של חמאס נחשפת, באתר ערוץ 7 קיבלתם סמס חשוד? אל תלחצו על הקישור, באתר ישראל היום What Is Smishing?, us.norton.com (באנגלית) Protect Yourself from "SMiShing", McAfee Blogs, ‏2012-02-22 (באנגלית) (ארכיון)
הר קאילאש

הר קאילאש (בטיבטית: གངས་རིན་པོ་ཆེ) הוא הר בטיבט, הנמצא ברכס הרי ההימלאיה, הנחשב לאחד המקומות הקדושים ביותר להינדים ולבודהיסטים. בודהיסטים מחשיבים את ההר למרכז היקום (כל בודהיסט שואף להגיע לפסגת ההר), ועבור ההינדים ההר הוא משכנו של האל שיווה. ההר מהווה גם את המקור לכמה מן הנהרות הארוכים ביותר באסיה כגון האינדוס, הסוטלי והברהאמפוטרה. מדי שנה, אלפי עולי רגל מגיעים להר ושוהים לרגליו או מקיפים אותו. השביל סביב הר קאילאש הוא באורך 52 ק"מ. אין שום תיעוד ידוע של אדם שטיפס לפסגת ההר, והדבר נאסר על ידי רשויות הרפובליקה העממית של סין בגלל קדושת ההר. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של סין ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נויה גאלרי ניו יורק

הנויה גאלרי ניו יורק (באנגלית: New Gallery New York; בגרמנית: Neue Galerie New York; מילולית: "הגלריה החדשה" ניו יורק כשהמילים "הגלריה החדשה" הן בגרמנית) הוא מוזיאון לאמנות ועיצוב גרמני ואוסטרי מראשית המאה העשרים, הממוקם בבית ויליאם סטאר מילר המצוי במפגש רחוב 89 והשדרה החמישית בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. המוזיאון נוסד ב-16 בנובמבר 2001, והוא החדש מבין המוזיאונים שב"מייל המוזיאונים" בשדרה החמישית, המצוי בין רחוב 83 ועד רחוב 105 בשכונת האפר איסט סייד של האי מנהטן. המוזיאון הוקם בשל אוספיהם של שני חברים: סוחר האמנות ומארגן התערוכות סרג' סברסקי, והיזם, הפילנתרופ ואספן האמנות רונלד לאודר. השניים היו אספנים של אמנות ויצירות עיצוב גרמניים ואוסטריים של המאה העשרים. הם נפגשו ב-1967, עת שסברסקי פתח את גלריה סרג' סברסקי בשדרת מדיסון 987 אשר צברה מוניטין בהיותה הגלריה המובילה לאמנות האקספרסיוניסטית האוסטרית והגרמנית. כאשר סברסקי נפטר בשנת 1996, החליט לאודר להקים את "הנויה גאלרי ניו יורק". האוסף של נויה גלרי מחולק לשני חלקים: בקומה השנייה של המוזיאון מוצגות יצירות אמנות ואמנות דקורטיבית מאוסטריה מראשית המאה העשרים, ובהן ציורים של גוסטב קלימט, אוסקר קוקושקה ואגון שילה וחפצים דקורטיביים של אומני וינר ורקשטאט. בקומה השלישית מוצגות עבודות גרמניות שונות מאותה תקופה, כולל תנועות אמנות כגון "Blaue Reiter" ("הפרש הכחול"), " Die Brücke" ("הגשר") ואומני הבאוהאוס, ובהם יצירות של וסילי קנדינסקי, פאול קלה, ארנסט לודוויג קירכנר, ליונל פיינינגר, אוטו דיקס וג'ורג' גרוס. בשנת 2006, לאודר רכש את הציור של קלימט "דיוקנה הראשון של אדלה בלוך-באואר" (מעשה ידי גוסטב קלימט) ממריה אלטמן עבור הנויה גאלרי. מחיר הרכישה היה גבוה משיא הרכישה האחרונה שבארצות הברית - יותר מ-104.2 מיליון דולר ששולם עבור יצירתו של פיקאסו משנת 1905 "נער עם מקטרת". בעיתונות דווח כי לאודר רכש את התמונה במחיר הגבוה מ-135 מיליון דולר, שהיה הציור היקר ביותר שנמכר אי פעם עד אז. היצירה מוצגת במוזיאון מאז דצבמבר 2006. מדיה וקבצים בנושא נויה גאלרי ניו יורק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נויה גאלרי ניו יורק (באנגלית) (באנגלית) נויה גאלרי ניו יורק, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ויס ודלר, ניו יורק טיימס, הכל לכדי תמונה אקפרסיוניסטית, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2001 ההיסטוריה של המוזיאון ותיאור האוסף קורות חייו של סברסקי קארן רוזנברג, ניו יורק טיימס, האמנות שהיטלר שנא: בחזרה אל האקספרסיוניזם הגרמני, באתר הארץ, 6 במרץ 2013 רן דגוני, וושינגטון, ‏מחיר שיא תמורת ציור: רון לאודר רכש דיוקן פרי מכחולו של גוסטב קלימט תמורת 135 מ' ד', באתר גלובס, 19 ביוני 2006 ניר נתן, לוס אנג'לס, ‏רון לאודר רכש עבור מוזיאון שלו תמונה של גוסטב קלימט במחיר שיא: 135 מיליון דולר, באתר גלובס, 12 בדצבמבר 2006
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-70

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-70 הידוע בשם טקס הבאפט"א נערך ב-12 בפברואר 2017 ברויאל אלברט הול שבלונדון, להענקת פרסים לסרטי הקולנוע הבריטיים והזרים של שנת 2016. את הפרסים מעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה לסרט הקולנוע וסרט התעודה הטובים ביותר שהוקרנו בבתי הקולנוע בבריטניה. על שמות המועמדים הכריזו ב-10 בינואר 2017 השחקנים דומיניק קופר וסופי טרנר. הסרט "לה לה לנד" היה מועמד ב-11 קטגוריות כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר (דמיאן שאזל), השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי (ראיין גוסלינג), השחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי (אמה סטון), והתסריט המקורי הטוב ביותר (שאזל). הסרטים "המפגש" ו"יצורים ליליים" היו מועמדים לתשעה פרסים כל אחד. הסרטים הבריטיים המובילים היו "אני, דניאל בלייק" של קן לואץ' והסרט "חיות הפלא והיכן למצוא אותן" הספין-אוף של סדרת סרטי "הארי פוטר" עם חמש מועמדויות כל אחת. הטקס שודר בערוץ BBC One בשעה 21:00 UTC, שעתיים אחרי קיום הטקס עצמו. סטיבן פריי הנחה את הטקס בפעם ה-12. הטקס נערך באלברט הול לראשונה מאז 1997, מכיוון שבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, שבו נערך הטקס מאז 2008 היה בשיפוצים. ההכרזה על המועמדים נערכה ב-10 בינואר 2017. הזוכים הוכרזו ב-12 בפברואר 2017. מל ברוקס Curzon טקס פרסי גלובוס הזהב ה-74 טקס פרסי אוסקר ה-89 אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-70 Shoard, Catherine (10 בינואר 2017). "Bafta nominations 2017: La La Land dances on but Arrival and Nocturnal Animals hot on its heels". The Guardian. נבדק ב-11 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Wollaston, Victoria (13 בפברואר 2017). "Baftas 2017: all the winners in one place". Wired. נבדק ב-13 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
שי להב

האם התכוונתם ל... שי להב (מוזיקאי) (יליד 1968) – זמר, קלידן ומפיק ישראלי, חבר בלהקת "מופע הארנבות של ד"ר קספר" שי להב (עיתונאי) (יליד 1969) – עיתונאי (מבקר מוזיקה), מחזאי, עורך, מגיש רדיו ותסריטאי
קונדו

קונדו (בהונגרית: Kondó) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בקונדו חיו מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא קונדו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קונדו (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אודרי (אי, אנטארקטיקה)

האי אודרי (באנגלית: Audrey Island) הוא האי הדרומי ביותר שמבין איי דבנהאם, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. האי התגלה על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1937–1934 בפיקודו של ג'ון ריימיל. ריימיל קרא לאי על שמה של אודרי, בתו של פרנק דבנהאם, חבר הוועדה המייעצת של משלחת החקר הבריטית אל ארץ גרהאם. האי אודרי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית האי אודרי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה האי אודרי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור האי אודרי מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האוסטרלי, ובאתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
האי אודרי

האם התכוונתם ל... אודרי (אי, אנטארקטיקה) – אי באיי דבנהאם שממערב לארץ גרהאם שבאנטארקטיקה אודרי (אי, אונטריו) – אי בפרובינציית אונטריו שבקנדה