laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
החזית הבלארוסית השלישית

החזית הבלארוסית השלישית הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש פולין וגרמניה, תוך שהיא משתתפת לבסוף בכיבוש ברלין. ב-24 באפריל 1944 שונה שמה של החזית המערבית לחזית הבלארוסית השלישית, ולמפקדה מונה איוואן צ'רניאחובסקי. החזית השתתפה במבצע בגרטיון ובקרב על ממל, ובחורף 1945 השתתפה בקרבות בפרוסיה המזרחית שבמהלכם נהרג איוואן צ'רניאחובסקי, והוחלף על ידי אלכסנדר ואסילבסקי. ב-15 באוגוסט 1945, הפכה החזית לפיקוד בלארוס. איוואן צ'רניאחובסקי (24 באפריל 1944 - 18 בפברואר 1944) אלכסנדר ואסילבסקי (יוני 1944 - נובמבר 1944) איוואן בגרמיאן (נובמבר 1944 - 15 באוגוסט 1945) החזית הבלארוסית השלישית
עונת 1965/1966 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 1965/1966 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה עונתה ה-12 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 14 קבוצות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל גבת ובית"ר תל אביב. העונה הסדירה החלה ב-22 באוקטובר 1965 הסתיימה ב-3 ביוני 1966 בניצחון של הפועל תל אביב בפעם השנייה ברציפות ובפעם הרביעית בתולדותיה. בהתאם לתוצאות העונה מכבי קריית מוצקין ובית"ר תל אביב ירדו ליגה. גביע המדינה בכדורסל 1965/1966 מידע מאתר מנהלת הליגה אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, - עמוד 114
יחסי אפגניסטן–קטר

יחסי אפגניסטן–קטר הם היחסים הדיפלומטיים, הרשמיים, ונכון ל-2022, המלאים שבין האמירות האיסלאמית של אפגניסטן לבין מדינת קטר. קטר היוותה גורם מייעץ לאפגניסטן ולארצות הברית במלחמת אפגינסטן. היחסים בין קטר לממשל האפגני הם יחסים טובים, קטר נוהגת לגנות את הטליבאן ואת פעולות הטרור הרבות שהוא ביצע ומבצע. בשנת 2013, כאשר חאמיד כרזאי נשיא אפגניסטן הגיע לביקור בקטר, תקף אמיר קטר את הטליבאן ושוחח עם הנשיא על תהליך השיקום מהמלחמה ועל היחסים בעתיד. קטר פיתחה קשרים ההדוקים לאורך השנים עם הטליבאן. את שעריה פתחה קטאר לארגון הטרור כבר ב-2013, אז הזמינה את מנהיגיו הגולים לדוחא, על מנת להקים שם לשכה מדינית – במהלך שזכה לברכת הנשיא האמריקני ברק אובמה. אותה לשכה מדינית של הטליבאן בדוחא הייתה זו שייצגה אותו במשא ומתן שהתנהל בתקופתו של הנשיא דונלד טראמפ, ואשר הוביל להסכם בין הטליבאן לארצות הברית ("הסכם דוחא") על נסיגתה מאפגניסטן. בחסות הנסיגה זו, שהנשיא הנוכחי ג'ו ביידן התעקש להוציא לפועל, הצליחו האיסלאמיסטים להשתלט על אפגניסטן. ארצות הברית הברית ומדינות רבות אחרות העבירו באופן זמני את הדיפלומטים שלהם הקשורים לאפגניסטן לדוחא. שר החוץ הקטארי שיח' מוחמד בין עבדולרחמן אל־תאני היה השר הראשון מממשלה זרה שנסע לקאבול מאז השתלטות הטליבאן. אף על פי כן, קטר לא הכירה בשלטון הטליבאן. בספטמבר 2022 אמר שר החוץ הקטרי "ייעצנו לקהילה הבינלאומית לארגן תוכנית לקידום אפגניסטן, שכוללת את התנאים הנדרשים עבורה מההנהגה הנוכחית באפגניסטן". How Qatar came to host the Taliban It’s Complicated: The Relationship Between Afghanistan, Pakistan, and the Taliban Afghanistan recalls envoy from Qatar Relation Between Afghan-Qatar Expanding המתווכת של הטליבאן: קטאר קוצרת שבחים מהעולם, באתר ynet, 5 בספטמבר 2021 ג'ורנל, וול סטריט (2021-09-15). "הטליבאן רוצה הכרה בינ"ל. למדינות שדנות עימו יש מחשבות אחרות". Globes. נבדק ב-2022-10-08. "Qatar urges west to engage with Taliban to stem crisis in Afghanistan". Financial Times. 2022-05-29. נבדק ב-2022-10-08. אלמס, דין שמואל (2022-10-08). "כך המדינה הענייה בעולם מרוויחה מהמלחמה בין רוסיה ואוקראינה". Globes. נבדק ב-2022-10-08.
ראיון קירוב

קירוב (Кировский район Санкт-Петербурга) הוא שמה של נפה הממוקמת בדרום מערב העיר סנקט פטרבורג ונקראת על שמו של סרגיי קירוב, מזכיר המפלגה הקומוניסטית בלנינגרד והיה בעצם השליט הכול-יכול של לנינגרד בשנים 1926–1934. הנפה הוקמה בשנת 1917 כנפת נארווה (יורשת יחידת השיטור של הנארווה) ופטרהוף. בשנת 1934 אוחדו השניים והנפה קיבלה את שמה הנוכחי. גבול הנפה מצפון עובר עם נפת האדמירליות ועובר בנהר יקטרינהוף, ממזרח גובל בנפת מוסקבה ומדרום עם נפת קראסנוסלסקי עם נהר קראסנוסלקי ושדרות המרשל ז'וקוב. בתחומיה נמצאים: המחוז המוניציפלי קניאז'בו המחוז המוניציפלי דצ'נוי המחוז המוניציפלי אבטובו מאחז נארווה המחוז המוניציפלי של שפך קראסננקה המחוז המוניציפלי שערי ים בתחומי הנפה נמצאים גם האי הלבן, האי קאנונרסקי והאי גוטויבסקי. עד לפרוץ מהפכת אוקטובר שטחה היה קטן יותר וחציה היה חלק ממחוז נארווה. מפעל קירוב המפורסם שערי הניצחון של נארווה (הוקמו לזכר הניצחון על מלחמת 1812) הנמל הגדול של סנקט פטרבורג מדיה וקבצים בנושא ראיון קירוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראיון קירוב קירוב באתר מינהל העיר סנקט פטרבורג ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חלוקה מנהלית של מוסקבה

החלוקה המנהלית של מוסקבה (Территориальное деление Москвы) הוא מערך יחידות טריטוריאליות בגבולות בירת רוסיה המהווים מחוזות אדמיניסטרטיביים (административные округа), נפות (районы) ויישובים (поселения). העיר חולקה ל-10 אוקרוגים (מחוזות) מנהליים ול-125 נפות (או ראיונים). כל עשרת האוקרוגים נמצאים בשטח המנהלי של העיר מוסקבה, מלבד העיר זלנוגרד (מספר 10 על המפה). ביולי 2012, בעקבות הרחבת שטח העיר הוקמו 2 אוקגורים מנהליים חדשים (11 ו-12 במפה). לכל האוקרוגים והמחוזות המנהליים שלט אצולה משלהם, דגל וראש מחוז. בניגוד לערים מסוימות בצפון אמריקה ומזרח אסיה, אין במוסקבה אזורים מוגדרי גזע, כמו צ'יינטאון. מחוז מרכז מחוז צפון מחוז צפון מזרח מחוז מזרח מחוז דרום מזרח מחוז דרום מחוז דרום מערב מחוז מערב מחוז צפון מערב מחוז זלנוגרד מחוז מוסקבה החדשה מחוז טרויצק פרויקט הרחבת שטח העיר מוסקבה, שכונה מוסקבה החדשה יצא לדרך בשנת 2011 והיה פרויקט ההרחבה הגדול ביותר בתולדות מוסקבה מאחר שהביא להכפלת שטח העיר פי 2.4 משטחה המקורי על חשבון שטחי מחוז מוסקבה. הפרויקט הוצג בתקשורת ב-11 ביולי 2011 וכונה "מוסקבה החדשה" בדומה לפרויקט הבריטי "ניו דלהי" שנועד להביא למודרניזציה בעיר הבירה ההודית. בשתי המקרים הרחבת ערי הבירה נעשתה לכיוון דרום מערב. עיריית מוסקבה כינתה את הפרויקט "מוסקבה הגדולה". רעיון ההרחבה זכה לתשומת לב ציבורית גדולה ובסקר שנערך בקרב המוסקבאים, 41% תמכו בהרחבה, 41% התנגדו ו-18% נמנעו מלהביע דעה. לאחר הרחבת גבולות המחוזות, מוסקבה הפכה מהעיר ה-11 בגודלה, לעיר הששית בגודלה בעולם מבחינת שטח. אף שמבחינת גודל אוכלוסייה נותרה העיר השמינית בגודלה, מאחר שבשטחים שנוספו התגוררו פחות מ-250 אלף איש. זאת בניגוד למה שהתרחש בפרויקט הרחבת העיר ברלין; בשנת 1920 "חוק ברלין הגדולה" הביא לאיחוד ערים פרבריות, כפרים ואחוזות סביב ברלין לעיר גדולה ומורחבת, כשלאחר ההתרחבות נאמדה ב-1939 אוכלוסיית ברלין ביותר מ-4 מיליון נפש. חלוקה מנהלית של סנקט פטרבורג מדיה וקבצים בנושא חלוקה מנהלית של מוסקבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חלוקה מנהלית של מוסקבה Imagine Moscow twice as big - that's the plan ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Public Image Ltd.

Public Image Ltd.‎ או בקיצור PiL היא להקת גל חדש שהוקמה על ידי ג'ון ליידון. ג'ון ליידון - זמר. קית' לווין - גיטרה. ג'ים ווקר - תופים. ג'ה וובל - גיטרה בס. מרטין אטקינס - תופים. הלהקה החלה את דרכה כאשר ג'ון ליידון (שבאותו זמן נודע בכינוי ג'וני רוטן) פירק את להקתו הקודמת סקס פיסטולס. ליידון החליט להקים להקה חדשה שאליה הוא צירף את הגיטריסט קית' לווין (שבין היתר ניגן גם בלהקה המפורסמת הקלאש), את ג'ים ווקר ואת ג'ון וורדל (שנודע בשם הבמה שלו, ג'ה וובל). הלהקה החלה לנגן פוסט פאנק שהיה אמור להחריף את מרד הפאנק. האלבום הראשון של הלהקה שנקרא First Issue יצא בשנת 1978 ולא זכה להצלחה מרובה מצד הביקורות, למרות זאת הגיע האלבום לעשיריה הראשונה במצעדי הפזמונים בבריטניה. האלבום השני של הלהקה Metal Box שיצא ב-1979 בבריטניה היה נקודת הפריצה הגדולה של הלהקה. האלבום זכה להצלחה ענקית מצד הקהל והביקורות. הלהקה הקליטה מחדש את האלבום עם כמה שינויים קלים וקראה לו Second Edition, היא הוציאה אותו בארצות הברית שנה לאחר הקלטת האלבום המקורי. לאחר הצלחת האלבום החליטה לצאת הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית. לסיבוב ההופעות הצטרף מתופף חדש בשם מרטין אטקינס, אך בסוף סיבוב ההופעות הוא פוטר ביחד עם הבסיסט וובל. האלבום הבא של הלהקה Flowers of Romance יצא בשנת 1981 והוקלט עם נגני אולפן. ב- 1983 יצא הסינגל This Is Not A Love Song, הלהיט הגדול ביותר של הלהקה וזכה להגיע למקום החמישי במצעדי הפזמונים בבריטניה. בשנת 1984 פרש קית' לווין מהלהקה תוך כדי עבודה על האלבום This Is What You Want... This Is What You Get. לידון החליט להמשיך בפעילות הלהקה גם בלי לווין, בשנת 1987 הוא חזר לשם הבמה שלו "ג'וני רוטן" והוציא עוד מספר אלבומים. רוטן פירק את הלהקה בשנת 1993. בשנת 2009 התאחדה הלהקה למספר הופעות בבריטניה. בשנה שלאחר מכן החלה הלהקה בסיבוב הופעות עולמי, שבמסגרתו הופיעה גם בתל אביב. במאי 2012 הוציאה הלהקה את אלבומה התשיעי - This is PiL, עשרים שנה לאחר אלבומה הקודם. First Issue 1978 Metal Box 1979 Second Edition 1980 Flowers of Romance 1981 Commercial Zone 1984 This Is What You Want... This Is What You Get 1984 Album / Compact Disc / Cassette 1986 Happy? 1987 1989 9 That What Is Not 1992 This is PiL 2012 1980 Paris au Printemps - הופעה חייה 1983 Live In Tokyo - הופעה חייה 1990 The Greatest Hits, So Far - אוסף 1990 Box 1999 Plastic Box 2003 Public Image/Second Edition ג'וני רוטן סקס פיסטולס מדיה וקבצים בנושא Public Image Ltd. בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Public Image Ltd. Public Image Ltd., ברשת החברתית פייסבוק Public Image Ltd., ברשת החברתית אקס (טוויטר) Public Image Ltd., ברשת החברתית אינסטגרם Public Image Ltd., סרטונים בערוץ היוטיוב Public Image Ltd., במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Public Image Ltd., באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Public Image Ltd., באתר ספוטיפיי Public Image Ltd., באתר סאונדקלאוד (באנגלית) Public Image Ltd., באתר Last.fm (באנגלית) Public Image Ltd., באתר AllMusic (באנגלית) Public Image Ltd., באתר MusicBrainz (באנגלית) Public Image Ltd., באתר דיזר Public Image Ltd., באתר Discogs (באנגלית) Public Image Ltd., באתר Songkick (באנגלית) Public Image Ltd., באתר SecondHandSongs Public Image Ltd., באתר בנדקמפ Public Image Ltd., באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) Public Image Ltd., באתר בילבורד (באנגלית) Public Image Ltd., באתר טיידל (באנגלית) אילת יגיל, תדמית הרוקנ'רול הגדולה, באתר ynet, 1 בספטמבר 2010
HARP

פרויקט HARP (ראשי תיבות: High Altitude Research Project) היה מיזם שאפתני, במימונן של ארצות הברית וקנדה, שהוביל המהנדס ג'רלד בול. מטרתו של המיזם, הייתה ליצור תותח-על שבאמצעותו יהיה ניתן לשגר לוויינים לחלל. הישג השיא של הפרויקט נרשם במהלך ניסוי שבוצע בשנת 1966. במסגרת הניסוי שוגר פגז במשקל 180 ק"ג לגובה של 180 ק"מ. זהו שיא שלא נשבר עד היום. הפרויקט בוטל בעקבות רצונה של קנדה להיבדל מארצות הברית, שהייתה מסובכת במלחמת וייטנאם. ב-23 במרץ 1918, החלו פגזי ארטילריה גרמניים להלום בעוצמה רבה בפריז, בירת צרפת. ההשערה הראשונית של הצבא הצרפתי בנוגע למקור הירי, גרסה כי אלו נורו מספינות אוויר, אך סיורים של הצבא הצרפתי לא מצאו ראיות שאיששו השערה זו. הירי לכיוון פריז בוצע בתדירות נמוכה, אך גרם לאבדות רבות בנפש. ב-29 במרץ 1918, פגע פגז שנורה מתותח פריז ישירות בכנסייה וגרם למותם של 91 בני אדם. עד סוף המלחמה, נכשלו הצרפתים בזיהוי מקור הירי. לאחר המלחמה התברר כי תותחים אלו הושמדו בידי מפעיליהם.. בשנת 1965, נפגש בול עם גרמניה, קרובת משפחתו של פריץ ראוזנברגר, ראש מחלקת הפיתוח בחברת קרופ שייצרה את תותח פריז. היא הביאה לבול כתבי יד שגילתה בתוך הארכיון המשפחתי, שבו היה מפורט תיאור של התותח הגדול, מפרט של חלקיו ושל אופן פעולותיו. בול השתמש במסמך זה, יחד עם מידע רב שמצא הצבא האמריקאי על תוכנית הV-3 של הצבא הגרמני כבסיס לספר שכתב בנושא תותחי העל הגרמנים. לאחר שבול עיין בתוכניות תותח ה-V3, החליט כי ברצונו לצאת לפרויקט בהובלתו בו ייבנה תותח על בעל יכולת שיגור פגזים מחוץ לאטמוספירה. בול פרש את חזונו בפני ממשלות ארצות הברית וקנדה והצליח לגייס את תמיכתן. ב-1961 החל בול לבצע ניסויי ירי בתותח בקוטר של 130 מ"מ. במהלך הניסויים, התותח ירה פגז ניסוי לגובה של כ-39,000 מטרים (130,000 רגל). בשנת 1962 הצליח התותח לירות פגז במשקל של כ-150 ק"ג, לגובה של 66,000 מטר, במהירות לוע של כ-3000 מטר בשנייה. בשנת 1965, נבנה תותח על בקוטר של 44 ס"מ, עם אורך קנה של כ-5 מטרים, שהועמד כמעט במאונך. במהלך שנת 1966 נבחנה אמינות הכלי ובוצעו בכלי ניסויים אינטנסיביים. שיאו של הפרויקט היה ב-18 בנובמבר 1966, כאשר במהלך הניסוי, נורה פגז מדמה לוויין. הפגז שקל 180 ק"ג והגיע לגובה עצום של כ-180 ק"מ. זהו שיא שלא נשבר עד היום. לאחר הניסוי טען בול, כי אם יחמש את התותח בטיל בעל דלק מוצק, יוכל לירות טיל במשקל 90 ק"ג למרחק של 4000 ק"מ, או לגובה של 250 ק"מ. בכך טען, למעשה, כי התותח שלו מגיע ליכולות של טיל בליסטי לטווח בינוני. ערך מורחב – פרויקט בבל לאחר ביטול הפרויקט, נדד בול ברחבי העולם. לבסוף, השתקע בעיראק, תוך שימוש בידע שצבר במהלך פרויקט HARP, במטרה לבנות תותח על, שכונה תותח בבל. תוכניתו של בול הייתה לבנות תותח באורך של 150 מטר שישקול 2100 טון ויהיה בעל קוטר של מטר. תוכנית זו נגוזה, לאחר שבול נורה על ידי מתנקש בשנת 1990, בפעולה שיוחסה למוסד. ג'רלד בול תותח פריז V-3 מדיה וקבצים בנושא HARP בוויקישיתוף תותח פריז באתר First World War.com תותח פריז, באתר אנציקלופדיית המדע תותח פריז, באתר אסטרונאוטיקס המוסד המבצעים הגדולים עמ' 237-238
דייוויד בויל, רוזן גלאזגו השביעי

דייוויד בויל, רוזן גלאזגו השביעי (באנגלית: David Boyle, 7th Earl of Glasgow; 31 במאי 1833 – 13 בדצמבר 1915) היה קצין בצי המלכותי הבריטי ומושל ניו זילנד בין השנים 1892 – 1897. דייוויד בויל היה בנו של פטריק בויל, בנו הבכור של לורד דייוויד בויל. אמו הייתה מרי פרנסס אלפינסטון-דרלימפל, בתו של סר רוברט דרלימפל-הורן-אלפינסטון. ב-1890 הוא ירש את תואר הרוזנות. בויל שירת בצי המלכותי הבריטי במהלך מלחמת קרים ובמהלך מלחמת האופיום השנייה. הוא שימש כמפקד הספינה אה"מ ניובה (HMS Niobe) שנהרסה ב-1874. הוא פרש מהצי בדרגת קפטן. בויל כיהן כמושל ניו זילנד בין השנים 1892 – 1897. הוא היה בן דודו של מושל קודם של ניו זילנד, סר ג'יימס פרגוסון. עם שובו לבריטניה הוענק לו תואר ברון כדי שיוכל להיכנס לבית הלורדים. הוא גילה עניין רב בענייניה של העיר גלאזגו. ב-1901, לרגל יובל 450 השנים לאוניברסיטת גלאזגו, הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים. הלורד גלאזגו מת בדצמבר 1915 בגיל 82. מדיה וקבצים בנושא דייוויד בויל, רוזן גלאזגו השביעי בוויקישיתוף "Earl of Glasgow, GCMG". The Governor-General. Retrieved 12 November 2010. Mennell, Philip (1892). "Wikisource link to Glasgow, His Excellency the Right Hon. David (Boyle), Earl of". The Dictionary of Australasian Biography. London: Hutchinson & Co. thepeerage.com David Boyle, 7th Earl of Glasgow
המחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי (מוסקבה)

המחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה (ברוסית: Центральный административный округ) הוא אחד מ-12 המחוזות האדמיניסטרטיביים (מנהליים) של העיר מוסקבה. ממוקם במרכז העיר וכולל 10 נפות. במחוז שוכנים מספר תיאטראות, כמעט כל תחנות הרכבת של העיר ומרבית משרדי הממשל של הפדרציה הרוסית וכך גם הקרמלין, בית ממשלת רוסיה, הדומא ומועצת הפדרציה. חלק גדול מהמחוז מורכב מבנייני משרדים ובשטחו נמצא גם המע"ר העירוני "מוסקבה סיטי". ארבאט בסמאני זאמוסקבורצ'יה קראסנוסלסקי משצ'אנקה פרסננסקי טברסקי טגנקה חמובניקי יאקימנקה בראש המחוז עומד הפרפקט ולדימיר גוברדובסקי. בניין הנהלת המחוז אתר האינטרנט הרשמי של המחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי
אומגה

אומגה (אות גדולה: Ω, אות קטנה: ω) היא האות העשרים וארבע והאחרונה באלפבית היווני. בספרות יווניות האות שקולה כנגד המספר 800. משמעות שמה של האות היא "או" גדולה (μέγας מגאס=גדול), בניגוד ל"או" הקטנה - אומיקרון (μικρός מיקרוס=קטן). מקור שמה של האות ביוונית של ימי הביניים. בתקופה היוונית הקלאסית נקראה האות "אוֹ", בניגוד לאומיקרון שנקראה "אוּ". ביוונית עתיקה האות שימשה כחולם מלא. בשל היותה האות האחרונה באלפבית, היא מסמלת בנצרות את ישו, המצוטט בברית החדשה כאומר: ”אני אלפא ואומגה, ההתחלה והסוף, הראשון והאחרון” (הברית החדשה, חזון יוחנן, פרק כ"ב, פסוק 13). Ω מייצגת את יחידת אוהם במערכת היחידות הבינלאומית ואומגה הפוכה, ℧ {\displaystyle \mho } , מיצגת את ההופכי של אוהם (מהוא/סימנס). במתמטיקה, Ω מייצגת את קבוע אומגה. בפיזיקה, dΩ מייצגת אלמנט זווית מרחבית אינפיניטסימלי. בפיזיקת חלקיקים Ω מייצגת את הבאריון מסוג אומגה. במכניקה סטטיסטית Ω מייצגת את מספר המצבים האפשריים של מערכת נתונה. במשחקי הMother ניתן להשתמש ב־psi בדרוג Ω בפיזיקה, האות ω מייצגת תדירות זוויתית ומהירות זוויתית. במתמטיקה: בחשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי, ω מייצגת את התנודה (אנ') של פונקציה ω מייצגת את המספר הסודר האינסופי הראשון. באסטרונומיה, ω משמשת לציין בהירותו של כוכב. בפיזיקת חלקיקים ω מייצגת חלקיק מזון מסוג אומגה. בחשמל ω מסמלת את המחזוריות של מעגל חשמלי.
הלילה השנים עשר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הלילה ה-12 – חג ההתגלות הלילה השנים עשר – מחזה מאת ויליאם שייקספיר הלילה השנים עשר (חג) (אנ') הלילה השנים עשר (סרט, 1910) – סרט אילם קצר הלילה השנים עשר (סרט, 1933) – סרט קצר משנת 1933 הלילה השנים עשר (סרט, 1955) – סרט בשפה הרוסית (Dvenadtsataya noch) הלילה השנים עשר (סרט, 1966) – סרט טלוויזיה אוסטרלי הלילה השנים עשר (סרט, 1970) – סרט טלוויזיה בריטי הלילה השנים עשר (סרט, 1980) – סרט בבימויו של ג'ון גורי הלילה השנים עשר (סרט, 1986) – סרט אוסטרלי משנת 1986 הלילה השנים עשר (סרט, 1988) – עיבוד טלוויזיוני למחזה בבימויו של קנת בראנה הלילה השנים עשר (סרט, 1996) – סרט בבימויו של טרוור נאן הלילה השנים עשר (סרט, 1998) – סרט טלוויזיה בבימויו של ניקולס הייטנר תיאטרון הלילה השנים עשר – בריזביין, קווינסלנד, אוסטרליה הלילה השנים עשר (להקה) – להקת רוק אנגלית הלילה השנים עשר (אלבום) – אלבום מאת מארק נופלר ואריק קלפטון
הלילה השנים עשר (סרט, 1988)

הלילה השנים-עשר או: מה שתרצו (באנגלית: Twelfth Night, or, What You Will) הוא סרט טלוויזיה משנת 1988, עיבוד להפקה הבימתית של המחזה "הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר, בבימויו של קנת בראנה עבור להקת התיאטרון רנסאנס. הסרט שודר לראשונה בבריטניה ברשת ITV ב-30 בדצמבר 1988. הוא נוצר על ידי תיימז טלוויז'ן בשיתוף להקת התיאטרון רנסאנס. פרנסס בארבר מככבת בתפקיד ויולה וריצ'רד בריירס מופיע בתפקיד מלווליו. הצילומים נערכו על סט אחד בתוספת של גן חורפי. התלבושות הם מהתקופה הוויקטוריאנית והסיפור מתרחש בתקופת חג המולד. מייקל ברוק כתב על ההפקה באתר screenonline של מכון הסרטים הבריטי (BFI) ושיבח במיוחד את הופעתו של בריירס. "מלווליו שלו הוא תענוג, עובר בצורה חלקה מצדקנות יהירה על התהוללות שאינה במקום לאשליה עצמית מגוחכת כשהוא מצהיר על אהבתו בעודו לבוש בגרביים צהובים". כריסטופר רייבנסקרופט – אורסינו קרוליין לאנגריש – אוליביה ג'יימס סקסון – סר טובי בלץ' ג'יימס סימונס – סר אנדרו אגיצ'יק פרנסס בארבר – ויולה כריסטופר הוליס – סבסטיאן וקוריו ריצ'רד בריירס – מלווליו ג'וליאן גרטסייד – ולנטין שון פרנדרגסט – פביאן אביגיל מק'קרן – מריה טים ברקר – רב חובל ואנטוניו אנטון לסר – פסטה "הלילה השנים עשר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הלילה השנים עשר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Michael Brooke "Twelfth Night (1988)", BFI screenonline
פבדה

פבדה אסטוריאנית, אשר לרוב מכונה פשוט פבדה (בספרדית ובאסטורית: Fabada), היא נזיד שעועית עשיר שמקורו מאסטוריאס, אך זמין ברחבי ספרד ובמסעדות ספרדיות ברחבי העולם. פבדה משומרת נמכרת במרכולים ברחבי המדינה. פבדה כוללת שעועית לבנה גדולה יבשה (המושרית לילה לפני השימוש), כתף חזיר או קותלי חזיר (בייקון), נקניק דם, צ'וריסו, ולעיתים קרובות זעפרן.  פבדה מוגשת חמה והיא תבשיל עשיר וכבד, לכן לרוב נאכלת במהלך החורף, בארוחה המרכזית של היום, ארוחת הצהריים. לרוב מוגשת כמנה ראשונה, אבל יכולה להיות גם המנה העיקרית של הארוחה. מוגשת בדרך כלל עם לחם פריך ועם סיידר אסטוריאני או יין אדום. פבדה פבדה בהגשה מסורתית בקדירת חרס בשר, נקניק דם וצ'וריסו לפבדה מדיה וקבצים בנושא פבדה בוויקישיתוף
עונת 1966/1967 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 1966/1967 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה עונתה ה-13 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 14 קבוצות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. בעונה זו התחוללו בליגה מספר שינויים בחוקי הכדורסל: הוסף חוק ה-3 שניות - שאסר שהייה ארוכה של שחקני הקבוצה היריבה באזור הצבע, כמו כן נכנס לתוקף חוק איסור על משיכת הכדור. בנוסף ועדת הכדורסל החליטה על שינויים מבניים בליגה: הליגה פוצלה לשני מחוזות צפון ודרום. ארבע הראשונות מכל מחוז עלו לבית העליות, והארבע האחרונות ירדו לבית התחתון לקרב על ההישרדות לליגה העליונה עלו אס"א תל אביב ומכבי פתח תקווה. העונה הסדירה החלה ב-22 בספטמבר 1966 הסתיימה ב-4 באוגוסט 1967 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם השמינית בתולדותיה. בהתאם לתוצאות העונה בבית התחתון ירדו אס"א תל אביב ומכבי פתח תקווה ליגה. כולל הפסד טכני 0:2 להפועל משמר העמק, עקב אי התייצבות הקבוצה למשחק. מידע מאתר מנהלת הליגה אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, עמודים 122-123
ארקט

האם התכוונתם ל... דייוויד ארקט – שחקן יהודי אמריקאי פטרישה ארקט – שחקנית אמריקאית, אחותו של דייוויד רוזנה ארקט – שחקנית אמריקאית, אחותם של דייוויד ופטרישה
אנריק קאזאסס

אנריק קאזאסס אי פיגרס (בקטלאנית: Enric Casasses i Figueres; נולד ב-9 במרץ 1951 בברצלונה) הוא משורר, מחזאי ומאייר קטלוני. אנריק נולד לאנריק קאזאסס אי סימו, כימאי ומשורר ולפפיטה פיגרס אי קרוס כימאית, משוררת ומתרגמת מספרדית לקטלאנית. קאזאסס גדל בעיקר בברצלונה ובאסקלה שבקטלוניה. בנערותו חי במשך כמה שנים בטנריפה יחד עם משפחתו. ב-1973, בתקופת שלטון פרנקו, נאלץ לגלות ממולדתו, זאת לאחר שנחשד בשותפות בפעילות לא חוקית ואנרכיסטית. הוא הגיע ראשית למונפלייה ומשם המשיך לנוטינגהאם. בשנות ה-90 חי במשך שלוש שנים בברלין. בשנת 1997, חזר לברצלונה בה מתגורר עד היום. קאזאסס עבד כמתרגם עבור עיתונים שונים. ספריו הראשונים ראו אור בשנת 1970 ובתוך כמה שנים זכה לתהילה עבור עבודותיו בקטלאנית. שירתו של קאזאסס מאופיינת[דרוש מקור: על ידי מי?] כחצופה ובועטת, שוברת מוסכמות הנכתבת באופן בו המשורר משחק עם הצלילים, הגיות ועיצורים. לרוב שיריו מאופיינים בכתיבה על רעיון אחד קונקרטי ולאורך השיר הוא מפתח אותו. הוא שואב השראה משירת ימי הביניים, סוריאליזם ומסגנון הברוק. קאזאסס מגדיר את עצמו כמעריץ של כמה סופרים, בהם ויקטור קאטאלה, מרסה רודורדה ופגס דה קלימנט.[דרוש מקור] בשנת 1973 יצא לאור ספרו הראשון:[דרושה הבהרה] "la bragueta encallada". במהלך השנים הבאות המשיך קאזאסס לכתוב, אך רק בשנת 1991 פרסם את ספרו השני: "la cosa aquella" (בעברית: הדבר ששם"). ספר זה זכה בפרס קריטיקה סרה דה-אור. בשנת 2012 הוא זכה בפרס ספרותי של ז'נרליטט דה קטלוניה. בשנים 2006 וב-2010 הוא היה שותף להוצאת אלבום של פסקל קומלד (מלחין צרפתי ממוצא קטלוני). מדיה וקבצים בנושא אנריק קאזאסס בוויקישיתוף אנריק קאזאסס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Oriol Rodriguez,Enric Casasses: "Nos tienen acojonados con la idea de que en toda revolución es inevitable que haya sangre", El Nacional, 31 de octubre de 2021 (בספרדית)
עונת 1967/1968 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 1967/1968 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה עונתה ה-14 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 14 קבוצות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה הפועל יגור ומכבי רמת גן. העונה הסדירה החלה ב-20 באוקטובר 1967 הסתיימה ב-5 ביולי 1968 בניצחון של מכבי תל אביב. בהתאם לתוצאות העונה הפועל גבעת חיים והפועל יגור ירדו ליגה. מידע מאתר מנהלת הליגה
ענת טלשיר

ענת טלשיר (נולדה בשנת 1957) היא עיתונאית ישראלית, הנמנית עם סגל "ידיעות אחרונות", כלת פרס סוקולוב לעיתונות בשנת 2002. נולדה בשם "ענת ינוקא" בירושלים. למדה ביסודי בבית ספר ארלוזורוב ובתיכון גימנסיה רחביה. כתבת ב"ידיעות אחרונות". זכתה בשנת 2002 בפרס סוקולוב, יחד עם צדוק יחזקאלי, על תחקירם אודות לוחמי שייטת 13 שהתאמנו בנמל הקישון המזוהם וחלו במחלת הסרטן. ספרה "אם אשכחך" יצא לאור בשנת 2010 בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, בעריכת נועה מנהיים. הספר תורגם לאנגלית (בשם "About the Night") ולגרמנית (בשם "Über uns die Nacht"). לימדה כתיבה יוצרת במכללה למינהל. נשואה לסופר ולשחקן עמוס טלשיר. לזוג שלושה ילדים והם מתגוררים ברמת השרון. אחיה, איזי ינוקא, היה שגריר ישראל בכמה ממדינות אפריקה. טלשיר יצרה שתי תוכניות טלוויזיה וסרט דוקומנטרי יחד עם צדוק יחזקאלי: אנשי הדממה, בשיתוף הבמאי שחר סגל (שידורי קשת, ערוץ 2, 2001) "חייה ומותה של עפרה חזה"', בשיתוף הבמאית שירי שחר (שידורי קשת, ערוץ 2, 2002) המלחמה הבאה, בשיתוף הבמאי דן סיטון (שידורי קשת, ערוץ 2, 2004) ענת טלשיר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" הפרופיל של ענת טלשיר, באתר אמזון (באנגלית) עלית קרפ, "אם אשכחך" מאת ענת טלשיר - כולם נותרו במקומם, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2010 בועז כהן, ‏קפה עם ענת טלשיר: "הייתי בונה תוכנית שתמריץ תלמידים לקרוא", באתר גלובס, 14 במרץ 2011 ענת טלשיר (1957-), דף שער בספרייה הלאומית ענת טלשיר, בלקסיקון הספרות העברית החדשה צדוק יחזקאלי, ענת טלשיר, צלילה ממארת, באתר ynet, 9 בדצמבר 2009 רותה קופפר‏, "אנשי הדממה", ערוץ 2, שלישי 20:30, באתר וואלה, 20 בנובמבר 2001 ארי קטורזה, פורנוגרפיה של רגשות, באתר ynet, 30 בינואר 2002 זוהר ישראל, אתה, אני והמלחמה הבאה, באתר ynet, 20 באוקטובר 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 1968/1969 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 1968/1969 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה עונתה ה-15 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה צומצמה ל-13 קבוצות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה קבוצת הפועל ניר דוד. העונה הסדירה החלה ב-8 באוקטובר 1968 הסתיימה ב-2 במאי 1969 בניצחון של הפועל תל אביב. בהתאם לתוצאות העונה הפועל משמר העמק והפועל גבת ירדו ליגה. גביע המדינה בכדורסל 1968/1969 מידע מאתר מנהלת הליגה
Voulez-Vous

Voulez-Vous (בצרפתית: האם אתה רוצה) הוא אחד משיריה הידועים של להקת אבבא. זכה במקום הראשון בבלגיה, והופיע ברשימת 10 השירים המושמעים ביותר בממלכה המאוחדת, בספרד, בצרפת, בשווייץ, בדרום אפריקה, בהולנד ובאירלנד. ההקלטות הראשונות לשיר נערכו ב-13 במרץ 1978. האלבום עצמו (שנקרא גם) Voulez-Vous יצא לאור ב-1979. ההקלטה התבצעה באולפני Polar - פעם ראשונה ללהקת אבבא. מידע על היצירה "Voulez-Vous" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Voulez-Vous" באתר SecondHandSongs Voulez-Vous by ABBA Songfacts, www.songfacts.com ABBA 40th Anniversary Timeline, www.abbatimeline.com (ארכיון) ABBA 40th Anniversary Timeline: Voulez-Vous, www.abbatimeline.com (ארכיון) ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.