laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המלחמות הקרליסטיות

המלחמות הקרליסטיות (בספרדית: guerras carlistas, בבסקית: karlistadak) היו סדרה של מלחמות אזרחים שהתרחשו בספרד במהלך המאה ה-19. המתמודדים נלחמו על תביעות לכס המלכות, אם כי היו גם כמה הבדלים פוליטיים. מספר פעמים במהלך התקופה שבין 1833 ל-1876 התגייסו הקרליסטים - חסידיו של דון קרלוס (1788–1855), אינפנטה, וצאצאיו - לקול זעקת "אלוהים, ארץ ומלך" ונלחמו למען ספרד. מסורת (לגיטימיות וקתוליות) נגד הליברליזם, ומאוחר יותר הרפובליקניות, של ממשלות ספרד של היום. למלחמות הקרליסטיות היה מרכיב אזורי חזק (אזור הבאסקים, קטלוניה וכו'), בהתחשב בכך שהסדר החדש הטיל ספק בהסדרי החוק והמנהגים הספציפיים לאזור שנשמרו במשך מאות שנים. כאשר פרננדו השביעי, מלך ספרד מת בשנת 1833, אלמנתו, המלכה מריה כריסטינה, הפכה לעוצרת בשם בתם בת השנתיים המלכה איזבלה השנייה. המדינה התפצלה לשני פלגים הידועים ככריסטינוס (או איזבלינוס) והקרליסטים. הכריסטינוס תמכו במלכה מריה כריסטינה ובממשלתה, והיו מפלגת הליברלים. הקרליסטים לחמו עבור האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה, הטוען לכס המלכות ואחיו של פרננדו השביעי המנוח. קרלוס הכחיש את תוקפו של הסנקציה הפרגמטית משנת 1830 שביטלה את החוק הסאלי למחצה (הוא נולד לפני 1830). הקרליסטים רצו חזרה למונרכיה אוטוקרטית. בעוד שחלק מההיסטוריונים סופרים שלוש מלחמות, מחברים אחרים ושימוש פופולרי מתייחסים לקיומן של שתי התקשרויות מרכזיות, המלחמה הקרליסטית הראשונה והשנייה, המתייחסות לאירועי 1846–1849 כאל אפיזודה משנית. המלחמה הקרליסטית הראשונה (1833–1840) נמשכה יותר משבע שנים והלחימה התפרשה על מרבית המדינה בשלב זה או אחר, אם כי העימות העיקרי התרכז במולדות הקרליסטיות של חבל הבאסקים ואראגון, קטלוניה וולנסיה. המלחמה הקרליסטית השנייה (1846–1849) הייתה התקוממות קטלאנית קטנה. המורדים ניסו להציב על כס המלוכה את האינפנטה קרלוס, רוזן מונטמולין. בגליסיה, מרד בקנה מידה קטן יותר הופסק על ידי הגנרל רמון מריה נרוואאס. המלחמה הקרליסטית השלישית (1872–1876) החלה בעקבות הדחתו של מונרך שליט אחד והתפטרותו של אחר. המלכה איזבלה השנייה הודחה על ידי קונספירציה של גנרלים ליברליים ב-1868, ועזבה את ספרד בבושת פנים מסוימת. הקורטס (הפרלמנט) החליפו אותה באמדאו, הדוכס מאאוסטה (ובנו השני של מלך איטליה ויטוריו אמנואלה). ולאחר מכן, כשהבחירות בספרד של 1872 הביאו לאלימות ממשלתית נגד מועמדים קרליסטים והתרחקות מהקרליזם, החליט הטוען לכתר הקרליסטי, קרלוס השביעי, שרק בכוח הנשק הוא יכול לזכות בכס המלכות. כך החלה המלחמה הקרליסטית השלישית; היא נמשכה ארבע שנים, עד 1876. מלחמת האזרחים בספרד (1936–1939) הפכה עבור הקרליסטים למסע צלב נוסף נגד החילוניות. למרות הניצחון של הצד שלהם, הגנרל פרנסיסקו פרנקו תסכל את יומרות המונרכיזם הקרליסטי; הוא הכניס את המיליציות שלהם לצבא הלאומי ומפלגתם הפוליטית, הקהילה המסורתית, ל"תנועה הלאומית שלו", ה-FET y de las JONS. הקרליסטים כללו בעיקר מאלמנטים כפריים ומסורתיים, והצליחו יותר בתחילה בשל השימוש שלהם בטקטיקות לוחמת גרילה. עם זאת, הם הובסו בסופו של דבר על ידי הכוחות הליברלים בראשות הגנרל באלדומרו אספרטרו. מדיה וקבצים בנושא המלחמות הקרליסטיות בוויקישיתוף John Van der Kiste (2011). Divided Kingdom: The Spanish Monarchy from Isabel to Juan Carlos. History Press Limited. pp. 6–9. ISBN 9780752470832. Website of Municipality of Chantada, Galicia, in Galician "Heritage History - Products". www.heritage-history.com. נבדק ב-2023-03-09.
רייאנה ברנאווי

רייאנה ברנאווי (בערבית: ريانة برناوي) היא חוקרת ביו-רפואית ואסטרונאוטית סעודית, שנבחרה למשימת אקסיום 2 כמומחית משימה על ידי ועדת החלל הסעודית. בחירתה הוכרזה רשמית ב-12 בפברואר 2023. ברנאווי היא אחת משני הסעודים הראשונים ששוגרו לתחנת החלל הבינלאומית. היא המריאה אל תחנת החלל הבינלאומית במשימת החלל הפרטית השנייה בהיסטוריה במאי 2023. ברנאווי היא האסטרונאוטית הערבייה הראשונה בחלל. ברנאווי היא בעלת תואר ראשון במדעי הביו-רפואה מאוניברסיטת אוטגו בניו זילנד. היא גם בעלת תואר שני במדעי ביו-רפואה מאוניברסיטת אלפייסל, שם חקרה תאי גזע של סרטן השד. לברנאווי ניסיון של תשע שנים בחקר תאי גזע סרטניים. כשנבחרה למשימה היא עבדה כטכנאית מעבדת מחקר בבית החולים ומרכז המחקר קינג פייסל למומחים בריאד. במסגרת המשימה בחלל היא ערכה ניסויים בתחום התמחותה. בפברואר 2023, ערב הסעודית פרסמה כי ברנאווי תצטרף לעלי אל-קרני, אסטרונאוט סעודי נוסף, למשימה שתימשך 12 ימים בתחנת החלל הבין-לאומית. שני האסטרונאוטים הסעודים שוגרו לחלל בחללית דרגון של חברת SpaceX, במאי 2023, במסגרת המשימה הפרטית השנייה של אקסיום ספייס. בתחנת החלל פגשו האסטרונאוטים הסעודים את סולטן א-ניאדי, שטס לחלל במרץ למשימה בת חצי שנה בתחנת החלל הבין-לאומית במסגרת משימת SpaceX Crew-6. הטיסה הייתה אמורה להמריא ב-8 במאי 2023 אך נדחתה ל-22 במאי. זו הייתה משימת החלל הפרטית השנייה בהיסטוריה. המשימה נמשכה 12 ימים. החללית שוגרה ממרכז החלל קנדי של נאס”א בפלורידה על גבי משגר פאלקון 9 של SpaceX. הטיסה המריאה ב-21 במאי 2023 ונחתה בתחנת החלל הבינלאומית ב-22 במאי למשימה שנמשכה 8 ימים. יחד איתה המריאו פגי ויטסון, ג'ון שופנר ועלי אל-קרני. החללית נחתה בחזרה בכדור הארץ ב-30 במאי 2023 בשעה 22:04. מדיה וקבצים בנושא רייאנה ברנאווי בוויקישיתוף רייאנה ברנאווי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רייאנה ברנאווי, ברשת החברתית LinkedIn "Saudi Arabia to send its first woman astronaut into space". The Independent (באנגלית). 2023-02-14. נבדק ב-2023-02-14. Alaeva, Liliia (2023-02-14). "Saudi Arabia will send a woman into space for the first time". Журнал The Universemagazine Space Tech (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-14. "In Line with Vision 2030, the Kingdom Returns to Space by Sending a Male and Female Astronaut to the International Space Station The official Saudi Press Agency". www.spa.gov.sa. נבדק ב-2023-02-14. ynet; AFP (2023-02-14). "אסטרונאוטית מסעודיה תשוגר לחלל באביב". Ynet. נבדק ב-2023-04-17. [1] Mike Wall (2023-02-13). "SpaceX to launch 1st Saudi woman to space on private Ax-2 mission". Space.com (באנגלית). נבדק ב-2023-02-14. הסעודית הראשונה והאסטרונאוטית המנוסה ביותר: נחשף מועד משימת החלל הפרטית השנייה, באתר www.maariv.co.il Who is Rayyanah Barnawi, first Saudi woman to voyage in space?, Hindustan Times, ‏2023-04-07 (באנגלית) אסטרונאוטית סעודית ראשונה תשוגר הלילה לחלל: "כבוד גדול" - וואלה! חדשות, באתר וואלה!, ‏2023-05-21 Jackie Wattles, SpaceX Axiom 2 mission returns from space station, CNN, ‏2023-05-30 (באנגלית)
גבריאל מור

גבריאל מור (באנגלית: Gabriel Moore;‏ 1 בינואר 1785 – 6 באוגוסט 1844) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל אלבמה החמישי בשנים 1829–1831. גבריאל מור נולד במחוז סטוקס שבקרוליינה הצפונית, למשפחה ממוצא אנגלי וצרפתי. ב-1810 הוא עבר להאנטסוויל שבאלבמה. מור כיהן אז כחבר בבית המחוקקים של הטריטוריה, וב-1821 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-1827 הוא נבחר לכהונה נוספת בבית הנבחרים. מור היה הנציג השני של אלבמה בבית הנבחרים והנציג הראשון של מחוז הבחירה הראשון לקונגרס של המדינה. הוא היה אחד מארבעת המתמודדים בבחירות וניצח לאחר שזכה ב-67.57 אחוזים מקולות הבוחרים. ב-1823 הוא היה המועמד היחיד מטעם מחוז הבחירה וזכה בכל 3,304 הקולות. בבחירות של 1825 הוא היה אחד משני המועמדים כאשר התמודד מול קלמנט קומר קליי וניצח אותו לאחר שזכה ב-71.12 אחוזים מהקולות. ב-1829 התמודד מור בבחירות על משרת מושל אלבמה ללא יריב שניצב מולו וייצג את סיעת הג'קסונים במפלגה הדמוקרטית. ב-1831, לאחר שחלפו שנתיים מתוך תקופת כהונתו בת ארבע השנים, הוא התפטר כדי להתמודד בבחירות לסנאט של ארצות הברית. בעקבות התפטרותו הוא הוחלף בנשיא הסנאט של אלבמה, סמואל מור (לא היו קשרי משפחה בין השניים). תקופת כהונתו של מור בסנאט הייתה מוצלחת והוא שירת בו שש שנים לצד ויליאם רופוס קינג. בבחירות של 1837 הוא נוצח על ידי ג'ון מקינלי, שקדם לו בכהונה בסנאט. לאחר תום כהונתו בסנאט עבר מור ב-1843 להתגורר ליד אגם קאדו שבטקסס. גבריאל מור נפטר בביתו ב-6 באוגוסט 1844. הוא נטמן בחלקת הקבר המשפחתית שבקאדו. מדיה וקבצים בנושא גבריאל מור בוויקישיתוף גבריאל מור באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) גבריאל מור, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) גבריאל מור באתר OurCampaigns (באנגלית) גבריאל מור באתר The Political Graveyard (באנגלית) גבריאל מור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Moore, Gabriel". OurCampaigns. נבדק ב-14 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה)
עלי אל-קרני

עלי אל-קרני (בערבית: علي القرني, נולד: מרץ 1992) הוא אסטרונאוט סעודי, שנבחר לטוס לחלל על ידי ועדת החלל הסעודית. בחירתו הוכרזה רשמית ב-12 בפברואר 2023. אל-קרני הוא אחד משני הסעודים הראשונים שטסו לחלל. הוא המריא במשימת החלל הפרטית השנייה בהיסטוריה Axiom mission 2 של חברת אקסיום ספייס. הטיסה שוגרה לחלל בחללית דרגון של חברת SpaceX, הטיסה המריאה ב-21 במאי 2023 ונחתה בתחנת החלל הבינלאומית ב-22 במאי למשימה שנמשכה 8 ימים. יחד איתו המריאו פגי ויטסון, ג'ון שופנר ורייאנה ברנאווי.החללית המריאה ממרכז החלל קנדי של נאס”א בפלורידה. החללית נחתה בחזרה בכדור הארץ ב-30 במאי 2023 בשעה 22:04. אל-קרני בעל תואר ראשון במדעי האווירונאוטיקה מאקדמיית המלך פייסל. הוא קפטן בחיל האוויר המלכותי הסעודי, שם הוא מטיס מטוסי F-15SA. הוא רשם 2,387 שעות טיסה. מדיה וקבצים בנושא עלי אל-קרני בוויקישיתוף עלי אל-קרני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) In Line with Vision 2030, the Kingdom Returns to Space by Sending a Male and Female Astronaut to the International Space Station אסטרונאוטית סעודית ראשונה תשוגר הלילה לחלל: "כבוד גדול" - וואלה! חדשות, באתר וואלה!, ‏2023-05-21 ynet; AFP (2023-02-14). "אסטרונאוטית מסעודיה תשוגר לחלל באביב". Ynet. נבדק ב-2023-04-17. הסעודית הראשונה והאסטרונאוטית המנוסה ביותר: נחשף מועד משימת החלל הפרטית השנייה, באתר www.maariv.co.il Who is Rayyanah Barnawi, first Saudi woman to voyage in space?, Hindustan Times, ‏2023-04-07 (באנגלית) Jackie Wattles, SpaceX Axiom 2 mission returns from space station, CNN, ‏2023-05-30 (באנגלית)
מירה בן ארי (פוליטיקאית)

מירה בן ארי (נולדה ב-1971) היא פוליטיקאית ישראלית, המכהנת כראש מועצה אזורית גן רווה. מייסדת ומקימת עמותת "בדרך אל – בית ספר בטב"ע" לחינוך ילדים בעלי צרכים מיוחדים. בן ארי נולדה בשנת 1971 לרוני בן ארי (הלפרן) (צלמת, אוצרת ואמנית) ולדני (אל"ם במיל' ובעל חברה להנדסה אזרחית - "אליקים בן ארי"). נקראת על שם סבתה, מירה בן ארי, שנהרגה בקרב ניצנים במלחמת העצמאות. מירה גדלה והתחנכה במושב נטעים שבמועצה אזורית גן רווה. בשנת 1996 סיימה את לימודיה האקדמיים לתואר ראשון במשפטים. בשנת 1997, בתום תקופת ההתמחות הוסמכה לעריכת דין. בשנת 1999 הצטרפה לפרקליטות מחוז תל אביב, שם עבדה בתפקידים שונים במשך עשור, בהם כנציגת שר המשפטים בוועדה המחוזית לתכנון ובנייה מחוז דרום, עוזרת פרקליט מחוז תל אביב (אזרחי) וחברת בית הדין המשמעתי בלשכת עורכי הדין בישראל. בשנת 2009 פרשה מפרקליטות המדינה והקימה את עמותת "בטב"ע" – מסגרת חינוכית לילדים בעלי מוגבלויות. בשנת 2022 החלה לעבוד כעורכת דין בחברה המשפחתית "בן ארי". במשך השנים פעלה בן ארי במגוון מסגרות לשילוב ילדים ובוגרים בעלי מוגבלויות באופן עצמאי בחברה. בשנת 2009 הקימה את עמותת "בדרך אל – בית ספר בטב"ע" – מסגרת חינוכית משלבת לילדים בעלי מוגבלויות במושב בית עובד. בהמשך יזמה את תוכנית 'שילוב זרועות' לשילוב בעלי מוגבלויות במערכת הביטחון. התכנית מאפשרת לאנשים עם צרכים מיוחדים להתנדב בצה"ל במשך יום בשבוע, יחד עם חיילי היחידות. לתוכנית הוענק פרס הרמטכ"ל. בהמשך הקימה מסגרת נוספת בשם "בטב"ע שלנו", תוכנית להעסקת אנשים בעלי מוגבלות בשוק העבודה, בדגש על מתן שכר הולם, תוך מתן תמיכה וליווי שיקומיים בבית העסק. בשנת 2013 השתלבה בן ארי בפעילות פוליטית במועצה אזורית גן רווה ושימשה כחברת מליאת גן רווה וחברת ועדת חינוך, לצד אלה כיהנה כחברת ועדת ביקורת באגודת מושב נטעים. בחודש מרץ 2023 הכריזה בן ארי על התמודדותה לראשות המועצה האזורית גן רווה והשיקה את הקמפיין "מנהיגה בדרך חדשה". בבחירות שנערכו בפברואר 2024 נבחרה לראשות המועצה. בן ארי אם לשלושה ומתגוררת במושב נטעים. מדיה וקבצים בנושא מירה בן ארי בוויקישיתוף גיא בלטר‏, בדרך הטב"ע, באתר וואלה, 31 במאי 2009 בעלי תפקידים, באתר בית ספר בטב"ע רותי קדוש, ‏בשם האם: בנה של מירה בן ארי חוזר לסיפורי הגבורה לקראת הסרט "תמונת הנצחון", באתר מעריב אונליין, 29 בדצמבר 2021
שעת הזהב (צילום)

בצילום, שעת הזהב (באנגלית: Golden hour) היא מחזור זמן קצר מיד לאחר הזריחה או לפני השקיעה שבה אור היום נראה אדמדם ורך יותר בהשוואה לזמן בו השמש גבוהה יותר בשמיים. שעת הזהב נקראת לפעמים גם "שעת הקסם", במיוחד על ידי צלמי קולנוע וצלמים. בזמנים אלו, בהירות השמיים תואמת את בהירות פנסי הרחוב, שלטים, פנסי רכב וחלונות מוארים. פרק הזמן הקצר לפני שעת הקסם בזריחה, או אחריה בשקיעה, נקרא "השעה הכחולה". כאשר השמש נמצאת בעומק משמעותי מתחת לאופק, כאשר אור שמש שיורי ועקיף מקבל גוון כחול בעיקרו, ומתקבלת תוצאה שבה אין צללים חדים כי השמש לא עלתה או שקעה. כאשר השמש נמוכה מעל האופק, קרני השמש צריכות לחדור לאטמוספירה למרחק גדול יותר, ולהפחית את עוצמת האור הישיר, כך שיותר מהתאורה מגיעה מאור עקיף מהשמים, מה שמפחית את יחס התאורה. מבחינה טכנית זהו סוג של פיזור תאורה. יותר אור כחול מפוזר, כך שאם השמש נוכחת, האור שלה נראה אדמדם יותר. בנוסף, הזווית הנמוכה של השמש מעל האופק מייצרת צללים ארוכים יותר. המונח “שעה” משמש באופן ציורי; לאפקט אין זמן קבוע ומשתנה בהתאם לעונה ולקו הרוחב בו אנו נמצאים. “שעת זהב” נמשכת בדרך כלל 20 דקות ותלויה מאוד במזג האוויר ובמיקום. אופי התאורה נקבע על פי גובה השמש, וזמן המעבר של השמש מהאופק לגובה מוגדר תלוי בקו הרוחב של המקום ובזמן השנה. בלוס אנג'לס, קליפורניה, בשעה לאחר הזריחה או שעה לפני השקיעה, לשמש יש גובה של בערך 10–12 מעלות. עבור מיקום קרוב יותר לקו המשווה, מגיעים לאותו גובה תוך פחות משעה, ועבור מיקום רחוק יותר מקו המשווה, מגיעים לגובה תוך יותר משעה. עבור מיקום מרוחק מספיק מקו המשווה, ייתכן שהשמש לא תגיע לגובה של 10°, ושעת הזהב נמשכת במשך כל היום בעונות מסוימות. אלפנגלו (אנ') שעה כחולה (אנ') Steven Ascher, The Filmmaker's Handbook, 5th edition, 2019, p. 428. Blain Brown, Cinematography: Theory and Practice, 3rd edition, 2016, p. 283. Thomas 1973, 9–13. Bermingham 2003, 214. מדיה וקבצים בנושא שעת הזהב בוויקישיתוף צפייה בשעת הזהב היומית
דרוויש וסרווט קורקוט

דרוויש וסרווט קורקוט (Dervis and Servet Korkut) היו בני זוג מוסלמים מהעיר סרייבו שבבוסניה, אשר בימי מלחמת העולם השנייה הסתירו בביתם את היהודיה דונקיקה פאפו (Donkica Papo). בשל כך הוכרו על ידי מוסד יד ושם כחסידי אומות העולם. דרוויש קורקוט (Derviš Korkut) (נולד ב-1888) היה אוצר המוזיאון העירוני בסרייבו. הוא שלט בשפות רבות, והיה ידיד של יהודי סרייבו ובעל עניין עמוק בתרבות ובפולקלור שלהם, נושא שעליו פרסם מספר מאמרים. דונקיקה פאפו (לימים מירה בקוביץ' (Mira Baković)), ילידת סרייבו וחברת תנועת השומר הצעיר, הצטרפה בשלהי 1941 לארגון הפרטיזנים של טיטו. ב-1942 נאלצה יחידתה להתפזר והיא חזרה לסרייבו. היא קיוותה למצוא שם מחסה אצל בן משפחה, אך לא מצאה כזה. היא פגשה אדם שעבד עם אביה, והוא הביא אותה לבניין המוזיאון והפגיש אותה עם דרוויש קורקוט. קורקוט הסביר שאשתו ילדה לאחרונה בן והציע לפאפו מקלט בביתו במסווה של משרתת מוסלמית. הוא הביא אותה לביתו ושם קיבלה אותה אשתו, סרווט, בסבר פנים יפות. בני הזוג קורקוט שיכנו את פאפו בחדר בעליית הגג, הלבישו אותה בלבוש מוסלמי מסורתי והציגו אותה ככזו בפני אורחיהם. פאפו שהתה עם משפחת דרוויש חמישה חודשים. במהלך זמן זה היא הצליחה ליצור קשר עם כמה מבני משפחתה בעיר אחרת. הזוג דרוויש סייע לה להשיג היתר נסיעה והיא עזבה והצטרפה אל משפחתה. בהמשך חזרה פאפו לשירות בין הפרטיזנים, שם שירתה כאחות עד סוף המלחמה. בתם של בני הזוג קורקוט, למיה (Lamija), נישאה למוסלמי בקוסובו. בשנת 1999 היא עזבה את קוסובו לאחר פרוץ המלחמה שם והגיעה לישראל. שם היא נפגשה עם בנה של מירה פאפו, שקיבל בחום את בת האנשים שהצילו את אמו. ב-14 בדצמבר 1994 הכיר יד ושם בדרוויש ובסרווט קורקוט כחסידי אומות העולם. במהלך המלחמה הגיעו אנשי מבצע רוזנברג, ארגון שהוקם על ידי הגרמנים כדי לבזוז את אוצרות התרבות והאמנות של היהודים, למוזיאון סרייבו כדי להחרים את הגדת סרייבו המפורסמת מהמאה ה-14 שהוחזקה בו. קורקוט אמר להם שגרמנים כבר לקחו את ההגדה והם קיבלו את סיפורו. בפועל ההגדה הוסתרה בביתו של קורקוט. לאחר המלחמה הוא החזיר אותה למוזיאון העירוני. דרוויש וסרווט קורקוט, באתר יד ושם (באנגלית) רונן דורפן, ההגדה ששרדה הכל, באתר ישראל היום, 11 באפריל 2014 לפי גרסה אחרת מי שהונה את הגרמנים היה מנהל המוזיאון יוז'ו פטרוביץ' (מקור: הכתבה מישראל היום).
רזולוציית 2K

רזולוציית 2K (באנגלית: 2K resolution) הוא מונח כללי למכשירי תצוגה או תוכן אשר נפרסים בה אופקית כ-2,000 פיקסלים. הסטנדרט הדומיננטי בתעשיית הקרנת סרטים, Digital Cinema Initiatives לפלט ברזולוציה בפורמט 2K הוא של 2048x1080. בטלוויזיה ובערוצי מדיה אחרים, 1920x1080 היא רזולוציית ה-2K הנפוצה ביותר, אך בדרך כלל היא מכונה HD. בתעשיית הקולנוע, רזולוציית 2K מתייחסת באופן מסורתי לסריקה דיגיטלית של סרט 35 מ"מ ברזולוציה ברוחב של כ-2,000 פיקסלים. בדרך כלל זו רזולוציה של 2048x1556, אך הממדים המדויקים משתנים בהתאם ליחס הרוחב-גובה והגודל של אזור הסריקה. רזולוציית 2K נוספת שנפוצה בקולנוע היא 2048x1080. זוהי הרזולוציה של פורמט 2K שתוקן על ידי DCI במפרטי מערכת הקולנוע הדיגיטלי שלהם בשנת 2005. הרזולוציה של תוכן הווידאו המובלע תומך בתקן SMPTE 428-1, אשר קובע את הרזולוציות הבאות עבור הפצת 2K: המונח "2K" עצמו הוא גנרי, הוא לא הוטמע על ידי DCI ואינו מתייחס ספציפית לתקן DCI 2K. השימוש במונח "2K" קדם לפרסום תקן DCI. הרזולוציה 1920x1080 כונתה גם כרזולוציית 2K על ידי ארגוני תקנים אחרים, כמו NHK Science & Technology Research Laboratories ו-ITU Radiocommunication Sector (שהיו מעורבים בסטנדרטיזציה של 1080p HDTV ו-4K UHDTV). במוצרי צריכה, רזולוציה של 2560x1440 מכונה לעיתים קרובות באופן שגוי "2K" אך פורמט זה ופורמטים דומים מסווגים בדרך כלל כרזולוציות של 2.5K. 1440p יחס רוחב-גובה 21:9 רזולוציית 8K James, Jack (2006). Digital Intermediates for Film and Video. Focal Press. p. 125. ISBN 978-0-240-80702-7. נבדק ב-19 באפריל 2014. {{cite book}}: (עזרה) "Digital Cinema System Specification" (PDF). Digital Cinema Initiatives. 10 באוקטובר 2012. אורכב מ-המקור (PDF) ב-27 במאי 2016. נבדק ב-2 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה) Swinson, Peter R (בנובמבר 2005). "DCI and OTHER Film Formats" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-03-03. נבדק ב-2015-04-02. {{cite web}}: (עזרה) Ascher, Steven (2007). The Filmmaker's Handbook: A Comprehensive Guide for the Digital Age. Penguin. pp. 189, 714. ISBN 978-045-2-286-788. נבדק ב-29 במרץ 2015. {{cite book}}: (עזרה) "Digital Cinema System Specification Version 1.2 with Errata as of 30 August 2012 Incorporated" (PDF). Digital Cinema Initiatives, LLC. 10 באוקטובר 2012. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-05-27. נבדק ב-29 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) SMPTE 428-1-2006: D-Cinema Distribution Master - Image Characteristics, Society of Motion Picture and Television Engineers (SMPTE), 29 בספטמבר 2006 {{citation}}: (עזרה) "Defining_2K_and_4K". www.cinematography.net. 2004-03-25. ארכיון מ-2018-12-22. נבדק ב-2021-08-18. "CGTalk | 2K Film Resolution". forums.cgsociety.org. 2003-06-24. ארכיון מ-2018-12-22. נבדק ב-2021-08-18. "what resolution/ratio/frame rate? : Cinema 4D". forums.creativecow.net. 2002-09-26. ארכיון מ-2018-04-30. נבדק ב-2021-08-18. "JOURNALS | Broadcast Technology | NHK STRL". www.nhk.or.jp. 2021-08-17. ארכיון מ-2021-08-17. נבדק ב-2021-08-18. "ITU-R BT.2245-6" (PDF). www.itu.int. 2021-08-17. p. 18. ארכיון (PDF) מ-17 אוג' 2021. נבדק ב-2021-08-18. {{cite web}}: (עזרה) Michael Hession (16 באפריל 2012). "BlackMagic Cinema Camera: Whopping 2.5K Resolution for Under $3000". Gizmodo. {{cite web}}: (עזרה) "Scarlet-W Dragon Operation Guide V7.4.0" (PDF). RED Digital Cinema. 11 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
מרסלה טמר

מרסלה טדסקי דה אראוחו טמר (בפורטוגזית: Marcela Tedeschi de Araújo Temer‏; נולדה ב-16 במאי 1983) היא רעייתו של נשיא ברזיל ה-37 מישל טמר, והייתה הגברת הראשונה של ברזיל משנת 2016 עד 2018. מרסלה טמר נולדה ב-16 במאי 1983 בפאוליניה שבמדינת סאו פאולו. היא בתם של קרלוס אנטוניו דה אראוחו ונורמה טדסקי. היא למדה בתיכון בפאוליניה, ולאחר מכן החלה לעבוד כפקידת קבלה במשרדי העיתון "או מומונטו". בשנת 2002, בגיל 19, היא זכתה בתחרות היופי המקומית "מיס פאוליניה". לאחר מכן זכתה גם בתחרות המדינתית "מיס סאו פאולו". באותה שנה היא השתתפה בוועידה של התנועה הדמוקרטית הברזילאית אשר בה פגשה לראשונה את עורך הדין והפוליטיקאי מישל טמר המבוגר ממנה ב-43 שנה. השניים נישאו בטקס קטן ב-23 ביולי 2003. בשנת 2009 היא השלימה תואר במשפטים מטעם "פאדיספ" (Fadisp) - בית ספר פרטי יוקרתי בסאו פאולו. ב-1 בינואר 2011 הושבע בעלה כסגן נשיא ברזיל, ומרסלה הפכה לגברת השנייה של ברזיל. בטקס השבעתה היא זכתה לתשומת לב רבה בברזיל ומחוצה לה בשל יופייה הרב ופער הגילאים הבולט בינה לבין בעלה. תשומת לב ראשונית זו, גרמה לה להישאר מחוץ לאור הזרקורים לאורך כל תקופת כהונתו של בעלה כסגן הנשיא. ב-31 באוגוסט 2016 הודחה הנשיאה דילמה רוסף, ומישל טמר הפך לנשיא הזמני עד הבחירות הבאות. בתקופה זו, מרסלה פעלה למען מטרות חברתיות שונות. ב-31 בדצמבר 2018 סיים בעלה את כהונתו. למרסלה ומישל טמר ישנו בן אחד, מישל פילו, אשר בתקשורת הברזילאית נודע בכינוי "מישלזיניו". בתקופה בה הייתה הגברת הראשונה של ברזיל, נוצרה למרסלה תדמית של "עקרת בית צנועה". תדמיתה זכתה לביקורת רבה מצד פמיניסטיות ברזילאיות, שזעמו על המעבר של ברזיל ממדינה שבהנהגתה עומדת אשה, לממשלה בעלת תדמית שמרנית. מדיה וקבצים בנושא מרסלה טמר בוויקישיתוף מרסלה טמר, ברשת החברתית אינסטגרם "Conheça um pouco da vice-primeira-dama Marcela Temer e da irmã Fernanda Tedeschi" "Marcela Temer: bela, recatada e "do lar" VEJA.com" "Foi uma atração forte". "Temer quer mulher longe dos holofotes" "Para Marcela Temer, diferença de idade para o marido não importa". "Marcela Temer: bela, recatada e "do lar" VEJA.com" "The Hilarious Feminist Backlash To Brazil's Impeachment Fallout"
רוסנגלה לולה דה סילבה

רוסנגלה לולה דה סילבה (בפורטוגזית: Rosângela Lula da Silva;‏ נולדה ב-27 באוגוסט 1966) היא הגברת הראשונה של ברזיל ורעייתו של נשיא ברזיל ה-39, לואיס אינסיו דה סילבה. במקצועה היא סוציולוגית. רוסנגלה נולדה בעיר אוניאו דה ויטוריה שבמדינת פרנה ב-27 באוגוסט 1966. בילדותה עברה משפחתה לבירת המדינה קוריטיבה. ב-1983 היא הצטרפה למפלגת הפועלים הברזילאית. ב-1990 החלה ללמוד מדעי החברה באוניברסיטה הפדרלית של פרנה. בתקופה זו היא נודעה בכינוי ג'אנג'ה, אשר בו היא מוכרת בברזל עד ימינו. לאחר סיום לימודיה היא נשכרה לעבודה בתחנת הכוח ההידרואלקטרית שבסכר איטאיפו. היא הייתה עוזרת למנהל הכללי ומתאמת התוכניות המגובות לפיתוח בר קיימא. ב-2012 היא עברה לעבוד כיועצת תקשורת עבור חברת האלקטרוניקה אלטרובראס בריו דה ז'ניירו. ב-2016 חזרה לעבוד בסכר איטאיפו. כחברת מפלגת הפועלים, רוסנגלה ומנהיג המפלגה לואיס אינסיו דה סילבה, הכירו זה את זה כבר בשנות ה-90. עם זאת, הקשר הרומנטי ביניהם החל רק לאחר פטירת אשתו השנייה של סילבה מריסה לטיציה לולה דה סילבה ב-2017. כאשר סילבה נכנס למאסר בעוון שחיתות זמן קצר לאחר מכן, רוסנגלה ביקרה אותו בכלא לעיתים קרובות. ב-8 בנובמבר 2019 שוחרר סילבה מהכלא, ובאותו יום הודיעו הוא ורוסנגלה על אירוסיהם. הם נישאו בטקס קתולי ב-18 במאי 2022. הזוג מתגורר בסאו פאולו. בינואר 2023 נבחר סילבה לקדנציה שלישית כנשיא ברזיל, ורוסנגלה הפכה בכך לגברת הראשונה של ברזיל. מדיה וקבצים בנושא רוסנגלה לולה דה סילבה בוויקישיתוף רוסנגלה לולה דה סילבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוסנגלה לולה דה סילבה, ברשת החברתית אינסטגרם "Casamento de Lula e Janja é divulgado em proclamas de jornal do ABC" "Quem é Rosângela Silva, a Janja, socióloga e esposa de Lula" . "Quem é Janja e qual o papel da futura esposa de Lula na campanha do petista" JANJA LULA: saiba idade de Janja, como Lula conheceu Janja e mais informações sobre a primeira-dama, esposa de Lula "Conheça Janja, a namorada de Lula, com quem ele vai se casar" "Bispo de Blumenau fez o casamento de Lula".
סקוט הורוביץ

סקוט הורוביץ (באנגלית: Scott J. Horowitz; נולד ב-27 במרץ 1957, פילדלפיה) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. סקוט הורוביץ נולד בפילדלפיה למשפחה יהודית. לאחר סיום לימודי בית ספר בקליפורניה בשנת 1974 הוא למד באוניברסיטת קליפורניה אותה סיים בשנת 1978 עם תואר בהנדסה. בשנת 1979 הוא סיים לימודי תואר שני במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה ובשנת 1982 תואר שלישי. לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד בלוקהיד קורפוריישן בתכנון כלי טיס. בשנת 1983 הורוביץ התחיל את השירות בחיל האוויר של ארצות הברית. במשך שנתיים הוא היה טייס "מקדונל דאגלס F-15 איגל" בבסיס החיל בגרמניה. בשנת 1990 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי לאחר קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס ונותר לשרת בסיסי זה. בשנת 1991 הוא התחיל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בפרסנו. בשנת 1992 הורוביץ נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה חבר בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1996 הוא השתתף במשימת STS-75 כטייס של מעבורת החלל קולומביה (אנדרו אלן היה מפקד צוות). המטרה העיקרית הייתה להציב במסלול לוויין Tethered ולבצע ניסויים בתחומים שונים. בשנת 1997 הוא השתתף במשימת STS-82 כטייס של מעבורת החלל דיסקברי (קנת באוארסוקס היה מפקד צוות). המשימה עסקה בעבודות תחזוקה של טלסקופ החלל האבל. במשימת STS-101 במאי 2000 הוא היה טייס מעבורת החלל אטלנטיס. המעבורת עגנה בתחנת החלל הבין-לאומית וביצע מספר ניסויים. בשנת 2001 הורוביץ היה מפקד צוות של STS-105 שהתחברה לתחנת החלל בין-לאומית במעבורת החלל דיסקברי. בטיסה זו הובאו לתחנת החלל מצרכים שונים ובוצע החלפת צוות. בשנת 2004 הורוביץ עזב את נאס"א, אך כבר בספטמבר 2005 חזר וקיבל תפקיד ניהולי בצוות שעבד על טיסות עתידיות לירח. בשנת 2007 הוא פרש סופית. לאחר פרישה מנאס"א הורוביץ פעיל בתחום הכנת טיסות מאוישות למאדים. הוא נמנה עם צוות מנהל של אגודת מאדים. מדיה וקבצים בנושא סקוט הורוביץ בוויקישיתוף ביוגרפיה ריאיון עם סקוט הורוביץ