laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שלום ברגר

הרב שלום ברגר (נולד ב-4 בפברואר 1960) הוא רב ומחנך ישראלי. נולד וגדל בארצות הברית. למד ב"ישיבת רבינו חיים ברלין" בברוקלין אצל הרב יצחק הוטנר, ובישיבת הר עציון אצל הרבנים אהרן ליכטנשטיין ויהודה עמיטל. לאחר מכן, עבר לישיבה יוניברסיטי, שם עשה תואר ראשון במתמטיקה ותואר שני בחינוך, וסיים את הסמכתו לרבנות. לאחר מכן עבר למכללת ברוך, ועשה תואר שני במנהל ציבורי. לפני המעבר לישראל בשנת 1991, לימד בבית הספר פריש ולאחר מכן בתיכון HAFTR, שם שימש כמנהל הדרכה. בארץ לימד בBMT ובמדרשת לינדנבאום. בשנת 1998, החל לעבוד במרכז לוקשטיין לחינוך יהודי, אוניברסיטת בר-אילן. בשנים האחרונות[דרושה הבהרה], הרב ברגר כותב במרכז קורן/שטיינזלץ, שם שימש כעורך התוכן הבכיר של התלמוד האנגלי קורן/שטיינזלץ. בנוסף, מכהן כדיין בבית הדין לגיור רבני של מכון צומת באלון שבות. בשנת 1998, כשעבד ב-BMT ובמדרשת לינדנבאום בירושלים, הגיב למהפכת האינטרנט שעדיין הייתה בתחילתה, על ידי הקמת פורום שמטרתה הייתה ליצור קהילת תרגול מקוונת למחנכים יהודים ברחבי העולם, שיוכלו לשתף פעולה זה עם זה בנושאים דחופים לעולם החינוך היהודי, ולפתח יחד תוכניות לימודים. מרכז לוקשטיין לחינוך יהודי, מבית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן הסכים לארח את הפורום, שקיבל את השם "לוקשטיין". הפורום עד היום, משמש כמשאב מידע ותמיכה למחנכים יהודים ברחבי העולם. הרב ברגר הוא העורך והמייסד של כתב העת של מרכז לוקשטיין. כתב העת נועד להגביר את החשיפה של מחנכים יהודים למחקר כללי ולהתקדמות בחינוך ולהתמקד ביישום של ממצאים אלו על עולם החינוך היהודי. עבודת הדוקטורט של הרב ברגר עוסקת בהשפעות פער השנים של בוגרי תיכון צעירים אמריקאים רבים בתוכניות לימוד ברחבי ישראל. ככל שתוכניות הלימוד השנתיות בישראל התרחבו והתפתחו, עלו שאלות לגבי השפעתן של תוכניות אלו על הקהילה היהודית האמריקאית. המחקר מצא, כי הרוב הגדול של הסטודנטים חוזרים לצפון אמריקה, וממשיכים בתוכניות הקולג' שלהם. המחקר פורסם כחלק מהספר "להתהפך". סיים לאחרונה[דרושה הבהרה] כתיבת ביאורים על מחזור שלם של לימוד הדף היומי המבוססים על פירושו של הרב עדין אבן-ישראל שטיינזלץ לתלמוד הבבלי. הרב שימש כחוקר תולדות הרב שטיינזלץ, כעורך תוכן בכיר של התלמוד האנגלי קורן/שטיינזלץ. כיהן כרב המחנה במחנה המושבה (IO) במשך שנים רבות, וקרא בפומבי להכרה וריבוי התמיכה במחנות הקיץ היהודיים כחלק ממערכת החינוך היהודית. הרב ברגר מנחה קבוצות של סטודנטים במסעות מורשת יהודית במזרח אירופה, והוא תומך בקיום מסעות כאלו כחלק מחוויה חינוכית יהודית רחבה. הוא דן בהשפעה של טיולים אלה בפורומים ומאמרים חינוכיים. הרב שלום ברגר, באתר תורת הר עציון הרב שלום ברגר, באתר gratz.edu (באנגלית) מאמר ב-VBM על פרשת וירא, באתר archive.org (באנגלית) הרב שלום ברגר, באתר torahleadership.org (באנגלית) סט הספרים, באתר korenpub.com האתר הרשמי ארכיון LookJED, באתר lookstein.org A Year of Study in an Israeli Yeshiva Program: Before and After Today’s Daf, steinsaltz.org Koren Publishers Jerusalem#Koren Talmud Bavli Are Jewish summer camps a luxury? Ferziger, Adam S. (2011). "Holocaust, Hurban, and Haredization: Pilgrimages to Eastern Europe and the Realignment of American Orthodoxy". Contemporary Jewry. 31: 25–54. doi:10.1007/s12397-010-9060-5.
חסיאל ריברו

חסיאל ריברו פרננדס (בספרדית: Jasiel Rivero Fernández; נולד ב-31 באוקטובר 1993) הוא כדורסלן קובני המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר במכבי תל אביב מליגת העל בכדורסל והיורוליג. לאחר ששיחק בנוער במדי קפיטלינוס דה הוואנה מהליגה הקובנית ערך ריברו את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-1 בינואר 2016 במדי אסטודיאנטס קונקורדיה (אנ'). בעונת 2018/19 שיחק במדי בוקה ג'וניורס (אנ') מליגת העל הארגנטינאית (אנ'). ב-9 בספטמבר 2019 חתם ריברו בסן פבלו בורגוס מליגת ה-ACB הספרדית, ומילא חלק משמעותי בשתי הזכיות של הקבוצה בליגת האלופות בכדורסל ב-2020 וב-2021, אז גם נבחר לחמישיית העונה השנייה. ב-15 ביולי 2021, על אף התעניינות מצד מועדונים כמו פנאתינאיקוס, חתם ריברו בוולנסיה מהליגה הספרדית והיורוליג, והתאחד עם מאמנו בבורגוס, ז'ואן פניארויה. ב-30 ביולי 2023 חתם ריברו לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת במכבי תל אביב מליגת העל בכדורסל והיורוליג. ריברו ייצג את קובה באליפות האמריקות בכדורסל 2015, והעמיד ממוצעים של 18.8 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-0.5 אסיסטים. חסיאל ריברו, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) פרופיל, באתר פיב"א החדש פרופיל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל עמרי מנהיים, ‏האריס נבחר לחמישיית העונה בליגת האלופות, באתר ערוץ הספורט, 5 במאי 2021 Panathinaikos showing strong interest in Jasiel Rivero, Eurohoops, ‏7 ביולי 2021 Jasiel Rivero leaves Burgos, signs with Valencia, Eurohoops, ‏15 ביולי 2021 עמרי מנהיים, ‏צהוב חדש: מכבי תל אביב החתימה את חסיאל ריברו, באתר ערוץ הספורט, 30 ביולי 2023 פרופיל, באתר אליפות האמריקות בכדורסל 2015
גוריצה

גוריצה (בסלובנית: ND Gorica) הוא מועדון כדורגל סלובני מהעיר נובה גוריצה שבסלובניה. הקבוצה זכתה באליפות ליגת העל הסלובנית בעונות 1996, 2004, 2005 ו-2006, וכן זכתה בגביע הסלובני בעונות 2001, 2002 ו-2014 והייתה סגנית מחזיקת הגביע בעונת 2005. הישג השיא של הקבוצה באירופה היה הגעה לשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות, בו הודחה על ידי מונקו. אליפות סלובניה: 4 1996, 2004, 2005, 2006 הגביע הסלובני: 3 2000/2001, 2001/2002, 2013/2014 אתר האינטרנט הרשמי של גוריצה פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל הקבוצה באתר Soccerway ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא סלובניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל בוליביה

סמל בוליביה כולל שלט אצולה שסביבו דגלי בוליביה, רובים מסוג מוסקט, ענפי זית וקונדור האנדים. סביב מגן האבירים העגול ישנה רצועה שבחלקה התחתון עשרה כוכבים, ובחלקה העליון שם המדינה. בתוך המגן מתואר נוף טיפוסי של הארץ - ברקע הר הסרו ריקו (השוכן בקרבת העיר פוטוסי) שמעליו זורחת השמש, ובחזית למה העומדת במישור ליד עץ ואלומת שיבולים. המישור וההרים מייצגים את פני הארץ של בוליביה, הלמה היא הסמל הלאומי של המדינה, והעץ והשיבולים מסמלים את המשאבים הכלכליים של המדינה. משני צידי מגן האבירים שלושה דגלי בוליביה מכל צד, וכן שני זוגות רובי מוסקט המסמלים את מאבקה של בוליביה לעצמאות. ענפי הזית מסמלים שאיפה לשלום, והקונדור מסמל הן חירות והן את הנכונות להגן על המדינה. לעיתים מוחלפים רובי המוסקט בשני תותחים מכל צד. מדיה וקבצים בנושא סמל בוליביה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא בוליביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
The Loveliest Time

The Loveliest Time הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן, שיצא ב-28 ביולי 2023 על ידי 604, סקולבוי ואינטרסקופ רקורדס. הוא משמש כאלבום המשך ל-The Loneliest Time שיצא בשנת 2022, הכולל שירים שיועדו לאלבום המקורי. קדם לו הסינגל "Shy Boy". בפברואר 2020, בזמן שיצאה לסיבוב ההופעות "The Dedicated Tour", ג'פסן החלה לאסוף חומרים לאלבום האולפן השישי שלה. במהלך מגפת הקורונה היא הפכה חלל משרדי ישן בביתה בלוס אנג'לס לסטודיו ביתי. היא הקליטה למעלה מ-65 שירים לאלבום ורק מעטים מהם הגיעו ל-The Loneliest Time. עם זאת, אלבום המשך הוכרז לאחר 9 חודשים, בשם The Loveliest Time, בהפקתם של מפיקים כמו רוסטאם באטמנגליג'. הסינגל "Shy Boy" יצא כמה שבועות לפני ההכרזה שלו, ב-23 ביוני 2023. הערות "Shy Boy" מסמפל את השיר "Midas Touch" של להקת מידנייט סטאר, שנכתב על ידי בועז ווטסון וג'ון וויליאמס. מידע על האלבום The Loveliest Time באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Loveliest Time באתר AllMusic האלבום The Loveliest Time באתר Discogs האלבום The Loveliest Time באתר ספוטיפיי Kaplan, Ilana (5 באוגוסט 2022). "Carly Rae Jepsen: More than a Feeling". Crack. ארכיון מ-21 בדצמבר 2022. נבדק ב-16 במאי 2023. {{cite web}}: (עזרה) LaPierre, Megan (6 ביולי 2023). "Carly Rae Jepsen Confirms The Loneliest Time B-Sides Collection Featuring Rostam". Exclaim!. נבדק ב-6 ביולי 2023. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) Anderson, Carys (5 ביולי 2023). "Carly Rae Jepsen Teases New Album The Loveliest Time with Production from Rostam". Consequence. ארכיון מ-6 ביולי 2023. נבדק ב-6 ביולי 2023. {{cite web}}: (עזרה) LaPierre, Megan (15 ביוני 2023). "Carly Rae Jepsen Sets 'Shy Boy' Release Date". Exclaim!. ארכיון מ-15 ביוני 2023. נבדק ב-6 ביולי 2023. {{cite web}}: (עזרה)
קרנניים

קַרְנָנִיִּים (שם מדעי: Ceratophyllaceae) הם משפחה קוסמופוליטית של צמחים בסדרה Ceratophyllales במערכת בעלי פרחים. המשפחה כוללת 6 מינים בסוג חי אחד בלבד, קרנן (Ceratophyllum) שנמצא בדרך כלל בבריכות, ביצות ונחלים שקטים באזורים טרופיים ובאזורים ממוזגים. זוהי המשפחה היחידה שקיימת בסדרה Ceratophyllales, והמינים נקראים בדרך כלל קרננים. הקרננים גדלים שקועים במים לחלוטין, בדרך כלל, אם כי לא תמיד, הם צפים על פני השטח, ואינם סבילים לבצורת. משפחת הקרנניים נחשבה לקרובת משפחה של נופריים ונכללה בסדרה נופראים (אנ') במערכת הקרונקוויסטית (אנ'), אך מחקרים הראו שהיא אינה קשורה קשר הדוק לנופריים או לכל משפחת צמחים קיימת אחרת. כמה פילוגנטיקות מולקולריות מוקדמות העלו שזוהי קבוצה אחות (אנ') לכל בעלי הפרחים האחרים, אך מחקרים עדכניים יותר מצביעים על כך שזוהי קבוצה אחות לדו-פסיגיים אמיתיים (אנ'). מערכת APG III (אנ') מיקמה את המשפחה בסדרה משלה, ה-Ceratophyllales מערכת APG IV (אנ') מקבלת את הפילוגנטיקה המוצגת להלן: המשפחה Montsechiaceae שנכחדה המכילה את הסוג Montsechia (אנ') הוצבה גם היא בסדרה Ceratophyllales. המשפחה מכילה סוג חי אחד, וכמה סוגים נכחדים המתוארים מתיעוד המאובנים, כולל אחד מהצמחים המוקדמים ביותר נושאי פרי (בצורת זירעון), צמח המים המתוקים מתצורת דקוטה (Dakota formation) Donlesia מהקרטיקון התחתון. קרנן (Ceratophyllum) Ceratostratiotes - נכחד Donlesia - נכחד מדיה וקבצים בנושא קרנניים בוויקישיתוף קרנניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קרנניים, באתר ITIS (באנגלית) קרנניים, באתר NCBI (באנגלית) קרנניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קרנניים, באתר Tropicos (באנגלית) קרנניים, באתר GBIF (באנגלית) קרנניים, באתר IPNI (באנגלית) Christenhusz, M. J. M.; Byng, J. W. (2016). "The number of known plants species in the world and its annual increase". Phytotaxa. 261 (3): 201–217. doi:10.11646/phytotaxa.261.3.1. Angiosperm Phylogeny Group (2016). "An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG IV". Botanical Journal of the Linnean Society. 181 (1): 1–20. doi:10.1111/boj.12385. Angiosperm Phylogeny Group (2009). "An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III". Botanical Journal of the Linnean Society. 161 (2): 105–121. doi:10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x. Kew World Checklist of Selected Plant Families Angiosperm Phylogeny Web: Ceratophyllales Gomez, Bernard; Daviero-Gomez, Véronique; Coiffard, Clément; Barral, Abel; Martín-Closas, Carles & Dilcher, David L. (2020). "Montsechia vidalii from the Barremian of Spain, the earliest known submerged aquatic angiosperm, and its systematic relationship to Ceratophyllum". Taxon. 69 (6): 1273–1292. doi:10.1002/tax.12409. Dilcher, David L.; Wang, Hongshan (בדצמבר 2009). "An Early Cretaceous fruit with affinities to Ceratophyllaceae". American Journal of Botany. 96 (12): 2256–2269. doi:10.3732/ajb.0900049. PMID 21622341. {{cite journal}}: (עזרה)
איטה וגמן

איטה וגמן (Ita Wegman;‏ 22 בפברואר 1876 - 4 במרץ 1943) ייסדה את הרפואה האנתרופוסופית יחד עם רודולף שטיינר. יחד עם אדית מריון, היא השתייכה למעגל הפנימי ביותר של מייסדי האנתרופוסופיה והסובבים את רודולף שטיינר. . ב-1921 היא ייסדה בארלסהיים את המרפאה הרפואית האנתרופוסופית הראשונה, שנקראה "מרפאת איטה וגמן". היא גם פיתחה צורה מיוחדת של טיפול בעיסוי, הנקראת "עיסוי קצבי", וטיפולים אחרים. איטה וגמן, כפי שכונתה לאורך חייה, נולדה בשם מריה איטה וגמן בשנת 1876 בקרוואנג, מערב ג'אווה, בת ראשונה למשפחה קולוניאלית הולנדית. סביב תחילת המאה ה-20 היא חזרה לאירופה ולמדה התעמלות טיפולית ועיסוי. ב-1902, כשהייתה בת 26, פגשה לראשונה את רודולף שטיינר. חמש שנים לאחר מכן, היא החלה ללמוד בבית ספר לרפואה באוניברסיטת ציריך, שם לא הופלו נשים בלימודי רפואה. היא קיבלה דיפלומה כרופאה ב-1911 עם התמחות ברפואת נשים והצטרפה למרפאה קיימת. בשנת 1917, לאחר שפתחה מרפאה עצמאית, היא פיתחה טיפול בסרטן באמצעות תמצית של דבקון בעקבות אינדיקציות של שטיינר. תרופה ראשונה זו, שאותה כינתה "ישקר", פותחה מאוחר יותר לאסקדור והפכה לטיפול משלים לסרטן בגרמניה ובמספר מדינות אחרות, ועברה ניסויים קליניים בארצות הברית. עד 1919 הייתה לה מרפאה משותפת יחד עם שתי רופאות נוספות. בשנת 1920 רכשה קרקע בארלסהיים, שם פתחה מרפאה משלה, "המכון הקליני-תרפיוטי". מספר רופאים נוספים הצטרפו למכון, שצמח בהתמדה במהלך השנים הבאות כמרכז הראשון לרפואה אנתרופוסופית. בשנת 1922 היא ייסדה בית טיפולי לילדים נפגעי נפש, Haus Sonnenhof, אף הוא בארלסהיים, והייתה שותפה למעבדה פרמצבטית, Weleda, שהפכה מאז ליצרנית משמעותית של תרופות ומוצרי בריאות. בשנה שלאחר מכן ביקש רודולף שטיינר מווגמן להצטרף למועצה המנהלת של האגודה האנתרופוסופית בדורנאך שבשווייץ. היא גם ניהלה את המדור הרפואי של מרכז המחקר בגיתיאנום. יחד, וגמן ושטיינר כתבו את מה שהיה אמור להיות ספרו האחרון של שטיינר, Extending Practical Medicine (מהדורות מוקדמות יותר פורסמו בתור Fundamentals of Therapy), שנתן בסיס תאורטי לרפואה החדשה שהם פיתחו. הספר נכתב בחלקו בזמן שווגמן טיפלה בשטיינר, שכבר היה חולה סופני. וגמן ייסדה כתב עת רפואי חדש, Natura. בשנת 1936 פתחה המרפאה מרכז שני באסקונה, שווייץ. זמן קצר לאחר מכן התגלו חילוקי דעות בין וגמן לשאר חברי המועצה המנהלת, ווגמן התבקשה לעזוב את המועצה. בנוסף, היא ומספר תומכים ביטלו את חברותם באגודה האנתרופוסופית עצמה. אולם העבודה הרפואית פרחה, ווגמן נסעה רבות, והתמיכה בתנועה גדלה במהירות והרחיבה את גבולות הרפואה. בתקופה זו היא הייתה פעילה במיוחד בהולנד ובאנגליה. וגמן נפטרה בארלסהיים ב-1943, בגיל 67. מדיה וקבצים בנושא איטה וגמן בוויקישיתוף Paull, John (2018) "A Portrait of Edith Maryon: Artist and Anthroposophist", Journal of Fine Arts, 1(2):8-15. Markus Schmet, Geschichte, www.klinik-arlesheim.ch (ב־) Kienle, Kiene and Albonico, Anthroposophic Medicine, Schattauer 2006 National Cancer Institute, Mistletoe extracts
כוחות המשטרה

כוחות המשטרה (בנורווגית: Polititroppene, בשוודית: Polistrupperna) היו כוחות מיוחדים שהוקמו בידי שוודיה במהלך מלחמת העולם השנייה. כוחות אלו הורכבו מגולים נורווגים שנמלטו מארצם מאימת גרמניה הנאצית. כוחות המשטרה אומנו וצוידו בידי השוודים במטרה לסייע בשמירת הסדר בנורווגיה של אחרי המלחמה. לקראת סוף המלחמה הם אף השתתפו בשחרור פינמרק. ב-1940 נכבשה נורווגיה בידי גרמניה הנאצית לאחר מערכה אכזרית. נורווגים רבים שלא רצו לחיות תחת השלטון הנאצי, נמלטו לשוודיה השכנה, שנותרה נייטרלית עד סוף המלחמה. רבים מהם היו אנשי הכוחות המזוינים של נורווגיה. עד סוף המלחמה הגיעו לשוודיה כמעט 50,000 פליטים נורווגים. ב-1942 נסע הארי סדרמן ראש המרכז השוודי הלאומי לזיהוי פלילי, לביקור בלונדון שם שהתה הממשלה הנורווגית הגולה. סדרמן נפגש עם שר המשפטים הנרווגי טרי וולד שהציע לו להקים כוח משטרתי מיוחד שיורכב מחיילים נורווגים. באופן אישי, סדרמן גילה אהדה לרעיון, אך ממשלת שוודיה סרבה לאשר אותו בשל מדיניות הנייטרליות שלה. עם זאת, בפברואר 1943 שינתה ממשלת שוודיה את טעמה, והחליטה לספק לפליטים הנורווגים נשק ומאמנים. המהלך נעשה בתיאום עם הממשלה הנורווגית הגולה, ומטרתו המוצהרת הייתה הקמת כוח משטרה גדול שיוכל לשמור על הסדר בנורווגיה לאחר שהגרמנים ייסוגו ממנה, וכן להעמיד לדין נורווגים ששיתפו פעולה עם הגרמנים. הכוחות הראשונים אומנו בחשאי מצפון לסטוקהולם. רק ב-2 בנובמבר 1943 הוציאה ממשלת שוודיה הצהרה רשמית על כך, וב-3 בדצמבר של אותה שנה הוציאה הצהרה נוספת על פיה במסגרת התכנית יאומנו 9,500 חיילים נורווגים. עם זאת, ממשלת שוודיה הורתה לחלק את הנורווגים בין מחנות שונים, וקבעה שלא יהיו יותר מ-500 חיילים בכל מחנה. רק בארבעה מחנות הותרו אימוני ירי, ורק לשליש מהחיילים סופק נשק בפועל. במקביל, הקימה שוודיה את הבריגדה הדנית - כוח צבאי שהורכב מגולים מדנמרק. לקראת סוף שנת 1944, החליטה מפקדת בעלות הברית לנסות לשחרר את פינמרק - המחוז הצפוני ביותר בנורווגיה. 1,300 מהשוטרים הנורווגים בשוודיה קיבלו פקודה לנוע אל פינמרק ולחבור שם לכוח נורווגי גולה אחר שהגיע מבריטניה, ולכחות הצבא האדום שכבשו את קירקנס והתקדמו צפונה. שחרור פינמרק נמשך עד סוף אפריל 1945. הגרמנים נסוגו בזהירות תוך שהם משאירים מאחור אדמה חרוכה. שאר נורווגיה נותרה תחת כיבוש גרמני, ושוחררה רק עם כניעת הצבא הגרמני ב-8 במאי. עם סיום המלחמה, צעדו כוחות המשטרה משוודיה לנורווגיה וסייעו בשמירת הסדר במדינה ובמעצרם של משתפי פעולה נורווגים. מדיה וקבצים בנושא כוחות המשטרה בוויקישיתוף אתר נורווגי העוסק בכוחות המשטרה אתר שוודי המוקדש לכוחות הנורווגים בשוודיה במלחמת העולם השנייה
הוברט קוש

הוברט קוש (באנגלית: Hubert Kós; נולד ב-28 במרץ 2003) הוא שחיין הונגרי, אלוף העולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-200 מטר גב, אלוף אירופה (רומא 2022) ושיאן עולם לנוער במשחה ל-200 מטר מעורב אישי. הוא מתאמן באוניברסיטת המדינה של אריזונה. באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה במאי 2021 הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:58.12 דקות, בשלב חצי הגמר קבע שיא עולם חדש לנוער של 1:56.99 דקות. באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט הוא סיים במקום 20 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:58.47 דקות ובמקום 13 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:34.91 דקות, כשחיין שלישי הוא שחה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 51.94 שניות. באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני 2022 הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:57.26 דקות ובמקום 12 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:15.44 דקות. באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:57.22 דקות, לפני אלברטו רצטי מאיטליה (1:57.82 דקות) וגבריאל לופס מפורטוגל (1:58.34 דקות). נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.33 שניות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:13.77 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.84 דקות. באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא לאומי חדש של 1:54.14 דקות, לפני האלוף היוצא ראיין מרפי מארצות הברית (1:54.83 דקות) ורומן מיטיוקוב משווייץ שקבע שיא לאומי חדש של 1:55.34 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בשיא לאומי חדש של 53.11 שניות ובמקום 11 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.83 שניות. 100 מטר פרפר: 51.33 שניות (2022) 100 מטר גב: 53.11 שניות (2023), שיא הונגריה 200 מטר גב: 1:54.14 דקות (2023), שיא הונגריה 200 מטר מעורב אישי: 1:56.99 דקות (2021), שיא עולם לנוער 400 מטר מעורב אעישי: 4:13.50 דקות (2022) 100 מטר גב: 51.81 שניות (2022) 200 מטר גב: 1:52.45 דקות (2022) 100 מטר מעורב אישי: 52.82 שניות (2022), שיא הונגריה 200 מטר מעורב אישי: 1:52.87 דקות (2021) 400 מטר מעורב אישי: 4:03.16 דקות (2021) מדיה וקבצים בנושא הוברט קוש בוויקישיתוף הוברט קוש, באתר olympedia.org הוברט קוש, באתר Swimrankings
לוקה איוואנושץ

לוּקָה אִיוָואנוּשֵׁץ (בקרואטית: Luka Ivanušec; נולד ב-26 בנובמבר 1998 בוואראז'דין שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית ובנבחרת קרואטיה. איוואנושץ גדל במחלקות הנוער של נובי מארוף, ואראז'דין ולוקומוטיבה זאגרב. בשנת 2015 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של לוקומוטיבה זאגרב במסגרת ליגת העל הקרואטית. הוא ערך 78 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים. ב-19 באוגוסט 2019 חתם איוואנושץ ב-דינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית. איוואנושץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-31 באוגוסט 2019 בהפסד של קבוצתו 0–1 להיידוק ספליט. את שער הבכורה שלו עבור המועדון כבש איוואנושץ ב-6 בנובמבר 2019 בתיקו 3–3 של קבוצתו נגד שחטאר דונצק במסגרת שלב הבתים של עונת 2019/2020 בליגת האלופות. בארבע העונות הראשונות שלו במועדון זכה בארבע אליפויות קרואטיה. והבקיע 37 שערים ב-175 הופעות במועדון. ב-25 באוגוסט 2023 חתם איוואנושץ על חוזה ל-5 שנים בפיינורד מליגת העל ההולנדית. ב-3 בספטמבר 2023 ערך איוואנושץ את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 5–1 על אוטרכט במסגרת המחזור ה-4 בעונת 2023/2024 בליגת העל ההולנדית. ב-16 בספטמבר 2023 כבש איוואנושץ את שער הבכורה שלו עבור פיינורד בניצחון 6–1 של קבוצתו על הירנפיין במסגרת המחזור ה-5 בליגה. ב-11 בינואר 2017 ערך איוואנושץ את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת צ'ילה במשחק ידידות. ב-14 בינואר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת סין במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר יורו 2020 בשנת 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר. נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר יורו 2024. דינמו זאגרב אליפות קרואטיה (4): 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023 הגביע הקרואטי (1): 2020/2021 הסופר קאפ הקרואטי (2): 2022, 2023 פיינורד הגביע ההולנדי (1): 2023/2024 מדיה וקבצים בנושא לוקה איוואנושץ בוויקישיתוף לוקה איוואנושץ, באתר Transfermarkt לוקה איוואנושץ, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) לוקה איוואנושץ, באתר Soccerway לוקה איוואנושץ, באתר WorldFootball.net לוקה איוואנושץ, באתר National Football Teams לוקה איוואנושץ, באתר FootballDatabase.eu לוקה איוואנושץ, באתר ESPN Ivanušec potpisao za Dinamo! באתר הרשמי של דינמו זאגרב, 19 באוגוסט 2019 (בקרואטית) Door onze sportredactie, Feyenoord heeft Kroatisch international Ivanusec na lang wachten eindelijk binnen, NU, ‏2023-08-25 (בהולנדית) Croatia head coach Dalić presents preliminary EURO 2024 squad באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הקרואטית, 20 במאי 2024 (באנגלית)
דיוויזיית המילואים החמישית (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-5 (בגרמנית: 5. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והיא לחמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-3, שהיה חלק מהארמייה הראשונה. הדיוויזיה נטלה חלק במצור על אנטוורפן ובקרב על האיזר. בשנת 1915 היא הועברה לחזית המזרחית, שם השתתפה בין השאר בקרבות על ורשה ובמתקפת גורליצה-טרנוב בשנת 1915, ובקרב ברנוביץ' בשנץ 1916. באפריל 1917 היא הוחזרה לחזית המערבית, שם לחמה במהלך הקרב השני על האן. בשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים, ובכלל זה בקרב השני על המארן. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וב-9 בפברואר 1919 פורקה הדיוויזיה. ריכרד פויגט (2 באוגוסט 1914 – 25 בדצמבר 1914) מקס פון דירינגהופן (26 בדצמבר 1914 – 18 ביוני 1916) וילהלם פון וויינה (19 ביוני 1916 – 28 בדצמבר 1916) פרידריך פון אאוורטר (14 באפריל 1917 – 9 בפברואר 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
515 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 519–510 לפנה"ס 515 לפנה"ס – תחת המלך דריווש השני, החלה בפרס בניית עיר הקודש הרשמית פרספוליס. לפי חלק מהחוקרים בנייתה לא הושלמה, והיא לא אוכלסה מעולם. 515 לפנה"ס – אופרוניוס (צייר) יצר את ציורו המפורסם מות סרפדון, דמות באדום על כלי חרס. סביבות 515 לפנה"ס – פרמנידס פילוסוף יווני טרם סוקרטס, מורם של מליסוס וזנון מאליאה. שנת הולדתו משוערת על פי כתבי אפלטון שסיפר על ביקורו פרמנידס באתונה בגיל 65 בימי צעירותו של סוקרטס. 515 לפנה"ס – ארקיסלאוס השלישי, הוא המלך היווני-הלניסטי של קירנאיקה, ממלכה על חופה המזרחי של לוב. היה המלך השלישי לבית באטוס. נרצח בידי גולים קירנאים. 515 לפנה"ס - ליאן ווהו (בסינית 吳王僚) מלך מדינת וָוֹהוּ בסין (אנ') נרצח בידי בן שושלתו ז'אן ז'ו שבעצמו נרצח זמן קצר אחר כך. 515 לפנה"ס –פוליקרטס (יוונית עתיקה Πολυκράτης) בן אַייקוּס (Αἰάκης), טיראן (כלומר שליט עריץ) האי סאמוס מול טורקיה. הרודוטוס כתב שהיה אהוד על תושבי עיר-המדינה שבאי אף שהשתלט עליו ברצח קודמיו, וכן סיפר את מעשיית טבעת פוליקרטס על בריתו עם פרעה יעחמס השני. סברה ששנת מותו של פוליקרטס הייתה 515 לפנה"ס מבוססת על כתבי דיודור היווני, שתיארך את מות פוליקרטס בשנה הרביעית לאולימפיאדה ה-75. דברי דיודורוס מהמאה הראשונה לפני הספירה שרדו בספר. לעומת זאת, על פי הרודוטוס, פוליקרטס נרצח עשור קודם בשנת 522 לפנה"ס.
זאב הברזל

זאב הברזל (בליטאית: Geležinis Vilkas) הוא דמות מיתית מהפולקלור הליטאי. הדמות מופיעה באגדה מימי הביניים העוסקת בייסוד וילנה והדוכסות הגדולה של ליטא. האגדה הפכה לפופולרית בליטא במהלך עידן התנועה הרומנטית, וכיום משמש זאב הברזל כאחד מסמליה של ליטא המודרנית. האגדה המקורית מופיעה בספר "דברי הימים הליטאיים" שמהדורתו הראשונה נחתמה ב-1420. על פי האגדה, גדימינאס - הדוכס הגדול של ליטא, יצא לצוד במרחק של עשרה קילומטרים מבירתו דאז טרקאי. הדוכס צד שור בר גדול, אולם כבר היה מאוחר מכדי לחזור לטרקאי. לפיכך, הוא החליט לישון בלילה בעמק Šventaragis, המקום בו נשפך הנהר וילניה לנהר נריס. כאשר ישן, הוא חלם על זאב ברזל שעומד על גבעה סמוכה ומיילל "כביכול היו מאות זאבים מייללים בתוכו". כשהתעורר, קרא גדימינאס לקריוויס (איש דת פגאני) ליזדייקה, וביקש שיסביר לו מה פשר החלום. ליזדייקה טען שמשמעות החלום היא שעליו לבנות במקום עיר חדשה, שתהפוך לעיר הבירה החדשה של ליטא. גדימינאס נשמע להנחיה, ובנה במקום את העיר וילנה על שם נהר הווילניה. אתר ליטאי המוקדש לזאב הברזל