laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
M96

M96 (נקראת גם NGC 3368) היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים אריה, הנמצאת במרחק של כ-35 מיליון שנות אור מכדור הארץ. היא מהווה חלק מקבוצת גלקסיות הנקראת על שמה וכוללת גם את M95 ואת M105, כמו גם מספר גלקסיות עמומות יותר. M96 התגלתה ב-20 במרץ 1781, יחד עם הגלקסיה הסמוכה M95, על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן. מאשן דיווח על תגליתו למסיה, שצפה בה ב-24 במרץ וצירף אותה לקטלוג מסיה כשהוא מתאר אותה כ"ערפילית ללא כוכבים" ליד M95, כאשר שתיהן נמצאות באותה נטייה כמו של רגולוס, ומזכירות את הזוג M84 ו-M86, אותן גילה כשבוע קודם. ויליאם הרשל צפה ב-M96 ב-11 במרץ 1784 וציין שהיא בהירה ודומה ל-M95, אבל המרכז הבהיר שלה פחות מופרד מהערפיליות שמקיפה אותו וקצת גדול יותר והיא עדיין מזכירה שביט, אבל פחות מאשר M95. ג'ון הרשל צפה בה מספר פעמים בין השנים 1826 ו-1831 וציין שהיא בהירה מאוד, גדולה, עגולה ומאורכת ובהירותה גדלה בפתאומיות במרכזה. המבנה הספירלי שלה התגלה כבר ב-1850 על ידי ויליאם פרסונס. ב-9 במאי 1998 התגלתה ב-M96 הסופרנובה היחידה שנצפתה בה עד היום, סופרנובה 1998bu מסוג Ia, שבשיאה הגיעה לבהירות נראית מדרגה 12. M96 נמצאת כ-4.25 מעלות מצפון-מזרח לכוכב ρ (רו) באריה, כ-9.4 מעלות ממזרח לרגולוס וכ-7.6 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב θ (תטא) באריה. עם בהירות נראית מדרגה 9.25 ניתן לראותה באמצעות משקפת איכותית כאשר תנאי הצפייה טובים. באמצעות טלסקופ חובבים ניתן לראותה בקלות ולהבחין בגרעין הבהיר יותר משאר הגלקסיה ובצורתה האליפטית ובאמצעות טלסקופ בינוני ניתן להבחין גם במבנה הספירלי של זרועותיה. במרחק של כ-40 דקות קשת ממערב-דרום-מערב ל-M96 נמצאת M95 ו-M105 נמצאת כ-50 דקות קשת מצפון-צפון-מזרח לה. M96 היא הבהירה והגדולה מבין מספר גלקסיות השייכות לקבוצת אריה I שנקראת גם קבוצת M96 על שמה. בקבוצה חברות גם M95‏, M105 ו-NGC 3384 וכן גלקסיות עמומות יותר שקשות לצפייה באמצעות ציוד חובבים. מישור הספירלה של M96 נטוי בזווית של 55 מעלות ביחס לקו הראייה אליה כך שהיא נראית אליפטית ולא עגולה. מסתה של M96 מוערכת בכ-‎8×1010‎ מסות שמש, כשביעית ממסת שביל החלב וגודלה הזוויתי כ-7.6 דקות קשת שקול לקוטר של כ-77,000 שנות אור, כשלושה רבעים מקוטר שביל החלב. ליבת הגלקסיה נראית צהבהבה ומכילה בעיקר כוכבים זקנים, אך מוקפת בטבעת שבה ניתן להבחין בגושים כחלחלים שבהם מתרחשת יצירת כוכבים חדשים. נראה שבמרכזה נמצא חור שחור שמסתו כ-‎7.5×106‎ מסות שמש. זרועותיה של M96 נראות מעוותות וקרועות, ככל הנראה תוצאה של מפגש עם גלקסיה אחרת מהצביר וזו התוצאה של פעולת כוחות הכבידה עליה. לפי מחקר שנעשה ב-2010, לפני כ-1.2 מיליארד שנים התנגשה M96 בגלקסיה NGC 3384 וכתוצאה מהתנגשות זו נוצרה טבעת ענק של מימן נייטרלי (אזור H I) בקוטר של כ-650,000 שנות אור המקיפה את NGC 3384 ואת M105 הסמוכות וממנה יוצאת שלוחה המגיעה עד ל-M96. הטבעת התגלתה בשנות ה-80 על ידי תצפיות בגלי רדיו, אבל רק תצפיות באור על-סגול גילו את הקשר בינה ובין M96. מדיה וקבצים בנושא M96 בוויקישיתוף M96 באתר SEDS (באנגלית) M96, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: M96 NED: M96 R. Stoyan, S. Binnewies & S. Friedrich: Atlas of the Messier Objects: Highlights of the Deep Sky N. Nowak, J. Thomas, P. Erwin, R. P. Saglia, R. Bender & R. I. Davies: Do black hole masses scale with classical bulge luminosities only? The case of the two composite pseudobulge galaxies NGC 3368 and NGC 3489 L. Michel-Dansac, P.A. Duc, F. Bournaud, J.C. Cuillandre, E. Emsellem, T. Oosterloo, R. Morganti, P. Serra & R. Ibata : A collisional origin for the Leo ring
M95

M95 (נקראת גם NGC 3351) היא גלקסיית מוט ספירלית בקבוצת הכוכבים אריה, הנמצאת במרחק של כ-32.5 מיליון שנות אור מכדור הארץ. M95 התגלתה ב-20 במרץ 1781, יחד עם הגלקסיה הסמוכה M96, על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן. מאשן דיווח על תגליתו למסיה, שצפה בה ב-24 במרץ וצירף אותה לקטלוג מסיה כשהוא מתאר אותה כ"ערפילית ללא כוכבים" ליד הכוכב 53 באריה ושאורה עמום מאוד. ויליאם הרשל צפה ב-M95 ב-11 במרץ 1784 וציין שהיא בהירה, גדולה, עם גרעין בהיר יותר מהשוליים שנראה כמו כמה כוכבים, ומוקף בערפיליות בצורה שמזכירה שביט. ג'ון הרשל צפה בה מספר פעמים בין השנים 1825 ו-1831 וציין שהיא בהירה ועגולה ובהירותה גדלה בהדרגה לכיוון המרכז. רק ב-1918 אחרי שצולמה בחשיפה ארוכה במצפה הכוכבים ליק, התגלה המבנה הספירלי שלה על ידי הוברט קרטיס. ב-16 במרץ 2012 התגלתה ב-M95 הסופרנובה היחידה שנצפתה בה עד היום, סופרנובה 2012aw מסוג II, שבשיאה הגיעה לבהירות נראית מדרגה 13. M95 נמצאת כ-3.7 מעלות מצפון-מזרח לכוכב ρ (רו) באריה, כ-8.75 מעלות ממזרח לרגולוס וכ-8.25 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב θ (תטא) באריה. עם בהירות נראית מדרגה 9.7 קשה לראותה באמצעות משקפת ונדרשים לשם כך משקפת איכותית ותנאי צפייה מיטביים. באמצעות טלסקופ חובבים ניתן לראותה בקלות ולהבחין בגרעין הבהיר יותר משאר הגלקסיה, אך במבנה הספירלי שלה ניתן להבחין רק באמצעות טלסקופ מקצועי. במרחק של כ-40 דקות קשת ממזרח-צפון-מזרח ל-M95 נמצאת M96 ו-M105 נמצאת כ-1.3 מעלות מצפון-מזרח לה. מישור הספירלה של M95 כמעט ניצב לקו הראייה אליה כך שניתן להבחין במבנה המלא שלה. אורך המוט המרכזי שלה כ-1.5 דקות קשת השקולות לאורך של כ-14,000 שנות אור. סביב המוט הזרועות הספירליות הדוקות וכמעט נסגרות לצורת טבעת. ליבת הגלקסיה מוקפת בטבעת קטנה יותר שקוטרה כ-2,000 שנות אור ובה ניתן להבחין באזורי H II שבהם מתרחשת יצירת כוכבים חדשים. מסתה של M95 מוערכת בכ-‎5×1010‎ מסות שמש, כעשירית ממסת שביל החלב וגודלה הזוויתי כ-7 דקות קשת שקול לקוטר של כ-45,000 שנות אור, כמחצית מקוטר שביל החלב. M95 שייכת לקבוצת הגלקסיות אריה I שנקראת גם קבוצת M96 על שם הגלקסיה הגדולה והבהירה ביותר בקבוצה. חוץ מ-M95 ו-M96, חברות בקבוצה גם M105 ו-NGC 3384 וכן גלקסיות עמומות יותר שקשות לצפייה באמצעות ציוד חובבים. מדיה וקבצים בנושא M95 בוויקישיתוף M95 באתר SEDS (באנגלית) M95, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: M95 NED: M95 R. Stoyan, S. Binnewies & S. Friedrich: Atlas of the Messier Objects: Highlights of the Deep Sky H. D. Curtis: Descriptions of 762 Nebulae and Clusters Photographed with the Crossley Reflector, Publications of Lick Observatory, vol. 13, p. 27 D. Alloin & J. L. Nieto: On the inner ring of HII regions in NGC 3351, Astronomy & Astrophysics Supplement Series, vol. 50, Dec. 1982, p. 491-504
יחסי כווית–קטר

יחסי כווית–קטר הם היחסים הדיפלומטיים, הרשמיים והמלאים שבין מדינת קטר למדינת כווית. שתי המדינות הן מדינות ערביות, דוברות ערבית וחברות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ הפרסי. כווית וקטר נחשבות לידידות הטובות ביותר בעולם הערבי והיחסים בין שתי המדינות טעונים. עקב ההיסטוריה הדומה מאוד של שתי המדינות: שלטון של מדינה אחרת, מלחמה וכיבוש של הבית הנוכחי והפיכה למדינת חסות, שחרור המדינה מידי האליטה או האימפריה השליטים. דוגמה למחווה בין שתי המדינות, היא נוכחותו של אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני, בטקס לכבוד יום העצמאות של כווית בשגרירות בקטר, וכאשר הייתה הנסיגה של מדינות המפרץ הפרסי מנציגויות בקטר, הרי שהיחסים בין השתיים היו יחסים שקטים וחמים. ביוני 2017 הודיעה כווית על ניתוק היחסים עם קטר. الخالد: العلاقات الكويتية ـ القطرية مبنية على أسس قوية قوامها الأخوة والمصير المشترك أمير قطر يحضر احتفالية السفارة الكويتية في واشنطن تاريخ النش קטר: "ניתוק הקשרים מצער; ההאשמות על תמיכה בטרור חסרות בסיס"
ג'בל א-נור

ג'בל א-נור (בערבית: جبل النور, תעתיק מדויק: ג'בל אלנור, בתרגום לעברית: הר האור) הוא הר הנמצא סמוך לעיר מכה, באזור חג'אז שבערב הסעודית. ג'בל א-נור, שגובהו 640 מטרים בלבד, הוא אחד מהאתרים התיירותיים ביותר במכה ובעל משמעות דתית רבה באסלאם. המסורת המוסלמית מספרת, כי כאשר מוחמד היה בן 40 (שנת 610 לספירה על-פי המשוער), הלך להתבודד במערת חראא (غَار حِرَاء) הממוקמת בג'בל א-נור במסגרת מנהג התחנות' (מנהג בו תושבי ערב הקדומה היו מתבודדים הרחק ממקום מגוריהם, בעיקר בסביבה הררית במטרה לערוך חשבון נפש, וגם לתת צדקה לעניים). באחד מימי התחנות' בעודו מתבודד במערה בהר, ועל פי הסיפור המופיע בקוראן, נגלה אל מוחמד בלילה (לילה המכונה "ליל הגורל" - "לילת אל-קדר") המלאך ג'יבריל (המזוהה עם המלאך גבריאל מהמסורות היהודית והנוצרית). קובץ החדית' הידוע "צחיח אל-בוח'ארי" (صحيح البخاري) מספר כך: "... אז בא אליו המלאך גבריאל ואמר: קרא! קרא בשם ריבונך אשר ברא, ברא את האדם מטיפת דם קרוש, קרא, הן ריבונך הוא רב חסד, אשר לימד בקולמוס, לימד את האדם את אשר לא ידע". הפסוקים האחרונים (מהמילים: "קרא בשם ריבונך" ואילך) מופיעים בקוראן כ"סורת אל-עַלַק" (סורת טיפת הדם או הדם המעובה (או 'סורת הדם הקפוא') מס' 96; תרגומו של אורי רובין). מדיה וקבצים בנושא ג'בל א-נור בוויקישיתוף הכניסה למערת חראא אנשים נכנסים למערה הקוראן, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, תשס"ה 2005.
מארק ליב

מארק ליב (בגרמנית: Marc Lieb; נולד ב-4 ביולי 1980) הוא נהג מרוצים גרמני המתחרה עבור קבוצת פורשה באליפות העולם במרוצי סיבולת. במהלך הקריירה זכה 4 פעמים באליפות סדרת הלה מאן האירופית ו-4 פעמים במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג, ובשנת 2016 זכה במרוץ 24 השעות של לה מאן. ליב נולד ב-4 ביולי 1980 ובגיל 12 החל להשתתף במרוצי הקארטינג. בשנת 1995 עבר להתמודד בקטגוריית המכוניות החד מושביות כאשר השתתף באליפות פורמולה רנו 1800 הגרמנית, ובשנה שלאחר מכן סיים את האליפות במקום השני בטבלה. בשנת 1998 עבר להתמודד באליפות פורמולה רנו 2000 הגרמנית, ובשנת 1999 השתתף בפורמולה רנו יורוקאפ וסיים במקום השלישי. בשנת 2000 הצטרף לנבחרת הנערים של פורשה בתחרות הקאררה קאפ ובסוף העונה סיים במקום החמישי. בעונת 2001 סיים במקום השביעי בקאררה קאפ ובנוסף בשנה זו השיג פודיום בסבב המרוצים הבינלאומי פורשה סופרקאפ. בשנת 2002 זכה מארק ליב באליפות הקאררה קאפ לאחר שניצח 4 מרוצים במהלך העונה. בשנת 2002 החל לשמש ליב נהג קבוצת אלכס ג'וב רייסינג והתמודד עבורה במרוץ 12 השעות של סברינג ובמרוץ פטי לה מאן שנערך באטלנטה לצד הנהגים השותפים טימו ברנהרד ויורג ברגמייסטר. ליב וצוותו נחלו אכזבה בסופו של דבר לאחר שנאלצו לפרוש בשני המרוצים. בשנת 2003 חתם ליב על חוזה לנהיגה עבור קבוצת המרוצים של פורשה וזכה עימה באליפות העולם למכוניות GT של ה-FIA לצד הנהג השותף סטפן אורטלי במכונית הפורשה 911. בשנה זו השתתף לראשונה במרוץ 24 השעות של לה מאן וסיים שני בקטגוריית ה-GT. בעונת 2004 החל להתמודד באליפות סדרת הלה מאן האמריקנית עבור קבוצת אלכס ג'וב רייסינג לצד הנהג השותף רומן דיומא. ליב ודיומא סיימו את העונה במקום הרביעי לאחר שהשיגו את המקום השני בקטגוריית ה-GT במרוץ סברינג וניצחו את המרוצים שנערכו בפורטלנד ובמונטריי. בספטמבר 2013 רשם מארק ליב את שיא ההקפה המהירה ביותר של מקטע הנורדשלייפה בנורבורגרינג על ידי מכונית חוקית לנהיגה בכבישים ציבוריים לאחר שהקיף את המסלול בזמן של 6:57:00 דקות ובמהירות ממוצעת של כ-180 קמ"ש במכונית הפורשה 918. נכון לשנת 2016 שיא זה עדיין לא נשבר. במקביל לקריירת המרוצים שלו החל ליב בשנת 2004 ללמוד הנדסה באוניברסיטה למדעים באסלינגן. נוסף על כך בעברו של ליב לימודי הנדסה במשך שני סמסטרים באוניברסיטת שטוטגרט עוד בטרם הפך לנהג מרוצים מקצועני. לאחר שהשלים את לימודי תואר ההנדסה החל לשלב את קריירת נהיגת המרוצים יחד עם עבודה כמהנדס במרכז המחקר והפיתוח של פורשה בעיר וייזאך. מדיה וקבצים בנושא מארק ליב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מארק ליב מארק ליב, ברשת החברתית פייסבוק מארק ליב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מארק ליב, ברשת החברתית אינסטגרם מארק ליב, באתר DriverDB לנהגי מרוצים http://www.porsche.com/usa/eventsandracing/motorsport/worksracing/worksdrivers/lieb http://press.porsche.com/news/release.php?id=812 http://www.lemans.org/en/News/marc-lieb-2-porsche-do-engineers-make-good-drivers-and-vice-versa/41281 http://www.sportscarinsider.com/the-edge/2011/5/18/sci-interview-marc-lieb.html
היינץ דרוסל

היינץ דרוסל (בגרמנית: Heinz Droßel;‏ 1916, ברלין – 2008, ואלדקירך (אנ')), היה קצין בוורמאכט, מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה. בנובמבר 1939 גויס דרוסל לוורמכט. בתקופת מלחמת העולם השנייה הגיע דרוסל לדרגת סגן. הוא שירת בחזית צרפת ולאחר מכן בחזית המזרחית. הוריו, פאול ואלפרידה, היו אנטי נאציים וסירבו להצטרף למפלגה הנאצית. דרוסל היה שותף להשקפתם האידאולוגית. בשנת 1941 שחרר דרוסל קצין סובייטי שהיה שבוי מלחמה ואפשר לו לשוב לקווי הצבא האדום. בכך הצילו ממוות שכן על פי פקודת הקומיסר היה צפוי קצין זה למוות. בהיותו בחופשה בברלין בשנת 1942 הבחין דרוסל בצעירה יהודייה בשם מריאן הירשפלד שביקשה להתאבד בקפיצה מגשר, והציל אותה. הוא נתן לה כסף, הסתיר אותה בדירתו ולאחר מכן העביר אותה למקום מסתור אחר. לאחר שנפצע דרוסל בחזית, התאפשר לו לשוב לביתו בכפר סנציג (Senzig), כ-40 ק"מ מדרום לברלין, שם גר עם הוריו. שכנו של דרוסל, ארנסט פונטהיים, גר בביתה של פרידה קונצה (Kunze), שלימים הוכרה גם היא בתור חסידת אומות העולם. ב-26 במרץ 1945 התוודה פונטהיים בפני דרוסל שהוא ועוד שלושה דיירים בבית זה הם יהודים במסתור. פונטהיים אמר לדרוסל שהוא קיבל מידע לפיו בגדו במסתתרים והם עומדים להיות מוסגרים לידי הגסטפו. אמו של דרוסל, אלפרידה, הביאה למסתתרים מזון ואז לקחה את חפציהם כדי להסתירם. המסתתרים עזבו את המסתור ודרוסל עצמו העביר בחשאי שניים מהמסתתרים לביתו בשכונת טמפלהוף בברלין. הוא הציג אותם בפני דיירי הבניין בטמפלהוף בתור ידידיו, גרמנים שדירתם נהרסה בהפצצות בעלות הברית ושאיבדו את כל רכושם. לאחר זמן מה למדו פונטהיים והוריו שהגסטפו הגיע לדירתם של המסתתרים, בשכנות לדירתם-שלהם, יום לאחר שהמסתתרים הועברו לדירות מסתור אחרות. בתחילת מאי 1945, ערב תום המלחמה, הצטווה דרוסל להתקיף עמדה של הצבא האדום וסרב פקודה. מפקדיו איימו עליו בהוצאה להורג והוא נכלא, אך ניצל עם כניעת הוורמכט, ימים מעטים לאחר מכן. לאחר המלחמה ישב דרוסל בשבי הצבא האדום תקופה קצרה ושוחרר. הוא התחתן עם היהודיה שהציל, מריאן הירשפלד. בשנת 1999 הכיר יד ושם בהיינץ דרוסל בתור חסיד אומות העולם. משפחת דרוסל מדיה וקבצים בנושא היינץ דרוסל בוויקישיתוף פעילותו של היינץ דרוסל להצלת יהודים, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארנה (מערכת הגנה אקטיבית)

ארנה (ברוסית: Арена) היא מערכת הגנה אקטיבית לטנקים. המערכת פותחה החל משנת 1993 על ידי רוסיה במטרה ליצור שכבת הגנה נוספת לטנק, בדגש על הגנה מפני טילי נ"ט מתקדמים. לטענת החברה המייצרת, הארנה מסוגלת לפעול בכל מזג אוויר ובכל שעות היממה. היא שוקלת כ-1,100 ק"ג ועלותה עומדת על כ-300,000 דולר. הרוסים טוענים כי המערכת הייתה מבצעית במלחמת צ'צ'ניה השנייה. ערך מורחב – מערכת הגנה אקטיבית לטנקים במהלך מלחמת אפגניסטן ומלחמת צ'צ'ניה הראשונה מספר רב של כלי רק"ם רוסים, ובעיקר טנקים, נפגעו כתוצאה מאמצעי לחימה נגד טנקים. הרוסים הבינו כי כלי הנשק מתוצרת רוסית שהופעלו, היו הפשוטים והזולים בארסנל. מספר רב של רקטות RPG-7 פשוטות הופעלו כנגד כלים משוריינים של הרוסים וגרמו לנזק משמעותי. בנוסף, גם טילים מונחים מתקדמים מתוצרת ארצות הברית שהופעלו, גרמו לאבדות קשות. כתוצאה מכך, הרוסים, שהחזיקו בארסנל שלהם כלי נשק נגד טנקים, מתקדמים ומשוכללים לאין שיעור מהרקטות ה-RPG-7 שהופעלו נגדם, ידעו כי גם פיתוח וייצור דור חדש של טנקים, עם שריון מתקדם יותר שבנוי מחומרים מרוכבים לא ישים קץ לאיום הממשי ששורר גם על המתקדמים שבטנקים הרוסים. לכן הוחלט ברוסיה, החל משנת 1993, לפתח וליצור מערכת הגנה אקטיבית עבור טנקים במטרה לספק להם שכבת הגנה נוספת. המערכת פועלת לזהות ולהשמיד מטרות עוינות כ-300 מעלות מסביב לטנק. חלקו האחורי של הטנק אינו מוגן. המערכת פועלת גם כאשר הצריח והטנק בתנועה, והיא יכולה לנטרל מספר איומים בזמן קצר. המערכת אוטומטית לחלוטין ומספקת הגנה גם במזג אוויר קיצוני ובתנאי ראות קשים. עקרון הפעולה של המערכת פשוט. מכ"ם המערכת, שמותקן על גג הצריח, מחפש מטרות באופן תמידי. כאשר המכ"ם מזהה מטרה עוינת הוא עובר למצב של "עקיבה" ונועל על המטרה. תוך כדי הנעילה, הוא מעביר את הנתונים למחשב המערכת, הבוחר את זמן השיגור המתאים ואת תא החימוש שישגר את חימוש הרסיסים נגד המטרה העוינת. תא החימוש מתפוצץ לפני ומעל המטרה, ושולח זרם של רסיסים, שמטרתם לחדור את המעטה החיצוני ולגרום להפלתו, או להסיט אותו ממסלולו, בצורה שתנטרל את האיום על הטנק. המערכת חכמה ויש לה יכולת לזיהוי עמית-טורף. בנוסף, המערכת לא תנעל על מטרות איטיות מדי ולא על מטרות שלא נעות לעבר הטנק, ולא תנעל על מטרות שנמצאות מעבר לרדיוס של כ-50 מטרים מהטנק. המערכת מוגנת מרסיסים וכדורים של נשק קל, ותאי החימוש לא יתפוצצו אם יפגעו. חיסרון נוסף של המערכת הוא שהיא עלולה לסכן כוחות חי"ר אם ינועו ברדיוס הקטן מ-30 מטרים מהטנק. הרוסים טוענים כי המערכת יעילה נגד כל הטילים המוכרים למערב. מעיל רוח (מערכת נשק) חץ דורבן מדיה וקבצים בנושא ארנה בוויקישיתוף סרטון המדגים את אופן הפעולה של המערכת, סרטון באתר יוטיוב מאמר באתר יד לשריון על מערכות הגנה אקטיביות לרק"ם המידע על מחיר ומשקל המערכת נלקח מהערך בוויקיפדיה האנגלית המידע על המערכת נלקח מ דיון בפורום פרש
סוג'ואו IFS

סוג'ואו IFS (בסינית: 苏州国际金融中心) הוא גורד שחקים שנמצא בעיר סוג'ואו שבמחוז ג'יאנגסו, סין. הוא כולל 92 קומות, מתנשא לגובה של 452 מטר ושטח רצפה (בכול הקומות ביחד) של 278,000 מטר רבוע. המגדל ממוקם במרכז העסקים הראשי של סוג'ואו ליד אגם ג'ינג'י. בניית הבניין החלה ב-12 במאי 2010 והסתיימה בשנת 2019. המגדל כולל חדרי משרדים ומלון. מדיה וקבצים בנושא סוג'ואו IFS בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סין ובנושא גורדי שחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגם ג'ינג'י

אגם ג'ינג'י (בסינית: 金鸡湖; בסינית מסורתית: 金雞湖; בפין-יין: Jīnjī Hú; תרגום: אגם תרנגול הזהב) הוא אגם מים מתוקים אשר ממוקם בפארק התעשייתי של סוג'ואו. שטחו של האגם הוא 7.18 קמ"ר ועומקו הממוצע נע בין 2.5 ל 3 מטר. ישנם שני איים מלאכותיים אשר נמצאים במרכז האגם. האגם, הוא אחד מהאגמים הגדולים ביותר בסין, שנמצאים בתור ערים. בחופיו הצפוניים והמערביים של האגם, ישנם שירותי קניות ובידור, ובחופים המזרחיים והדרומיים ישנם שדות ומטעים. שער המזרח הוא גורד שחקים בגובה 301.8 מטרים, הממוקם בצד המערבי של אגם ג'ינג'י. לגורד שחקים זה מבנה ייחודי, המורכב משני בניינים זהים, מתחברים בקומות העליונות ומקנים למבנה כולו מראה של שער. מרכז התערוכות הבינלאומי של סוג'ואו ממוקם בצד הצפון מזרחי של אגם ג'ינג'י, ומשתרע על שטח של 188,600 מ"ר. הוא נפתח ב-20 באוקטובר 2004 ומדי שנה מתקיימות בו עשרות תערוכות גדולות. המרכז מכיל קולנוע, בלט, מוזיאון אומנות, מרכז ללימוד אומנות, מרכז התרבות של הפארק ומרכז מסחרי. מדיה וקבצים בנושא אגם ג'ינג'י בוויקישיתוף Jinji Lake, Suzhou: How to Have Fun & Get There, www.travelchinaguide.com Holidays in Jinji Lake ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של סין ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוחאי רודיק

הרב ד"ר יוחאי ברוך רודיק (נולד בשנת ה'תשט"ז) הוא מפמ"ר מחשבת ישראל בחינוך הדתי במשרד החינוך, מחבר ספרים וחוקר הציונות הדתית. נולד בשנת תשט"ז לשמעון רודיק יו"ר סייעת המערך בחיפה וממלא מקום ראש העיר חיפה. למד בישיבת הר עציון אצל הרב יהודה עמיטל. לאחר מכן עבר לישיבת מרכז הרב ושם למד אצל הרצי"ה קוק. שירת בצה"ל בחיל שריון וקצין ביחידת חילוץ. הוסמך לרבנות. למד באוניברסיטה העברית. את תואר הדוקטורט עשה רודיק באוניברסיטת חיפה ועבודת הדוקטורט הייתה "ישיבת מרכז הרב – התפתחותה ומגמותיה החינוכיות (תרפ"א–תשמ"ב, 1921–1982)". שימש כמנהל חינוכי של בית הרב קוק בירושלים. זכה בפרס שר החינוך ליצירה, ובפרס הציונות הדתית (הגות יהודית) על עבודתו בנושא ישיבת מרכז הרב. משמש כיום כמפמ"ר מחשבת ישראל בחינוך הדתי. נחשב למומחה בתחום מחשבת ישראל ואף כתב על כך ספר. מרצה בנושאי חינוך ויהדות בציבור דתי וחילוני. בעשרות השנים האחרונות חוקר את משנת הציונות הדתית, במסגרת זו פרסם ספרים על ישיבת מרכז הרב ועל שכונת קריית משה. בנוסף פרסם ספרים שחוקרים את שורשיה האידאולוגים של תנועת גוש אמונים ואת היחס של הציונות הדתית לתוכנית ההתנתקות. כתב טור קבוע בירחון 'מגד ירחים' בהוצאת בית הרב קוק. בעבר פרסם מאמרים בבמות שונות כגון תחומין ובספרים הקשורים לחינוך הדתי. בשנת 2015 קיבל ממשרד החינוך אות הצטיינות על פועלו. נשוי לחנה ומתגורר בירושלים. חיים של יצירה: ישיבת מרכז הרב לדורותיה, חינוך, הגות ומעש, הוצאת מוסד הרב קוק (תשפ"ב, 2022). ישיבת "מרכז הרב": התפתחותה ומגמותיה החינוכיות (תרפ"א–תשמ"ב, 1921–1982). תשנ"ה. (להורדה) אמונה וגאולה – ספר במחשבת ישראל, 238 עמ'. תל אביב: מעלות, תשע"א– 2011. בשיתוף משרד החינוך. יוחאי רודיק ונאווה כהן ברוזובסקי (עורכים), קריית משה – תולדותיה של שכונה, הוצאת מוסד הרב קוק, 2008. עם ישראל חי מבט אמוני בשעת משבר: הכוונה אמונית, חינוכנית וחברתית נוכח תוכנית ההתנתקות. 'ארץ גאולה' – שורשיו האדיאולוגים של גוש אמונים. המכון לחקר משנת הראי"ה קוק, 1988. 208 עמודים. רשימת המאמרים של יוחאי רודיק באתר רמב"י חמישה מאמרים באתר ישיבה. מיפקד האוכלסין תחומין גיליון ד להוות גחלת הדורות מקור ראשון, כ"ט אב תשע"ה, 14.8.2015 מאמר בספר מורה לחינוך יהודי ודמוקרטי האמת והשלום אהבו בתוך מורה לחינוך יהודי ודמוקרטי עמ' 12, גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" סרטון הדרכה חינוכי למחשבת ישראל, סרטון באתר יוטיוב נוח זבולוני בכתבה על הרב ד"ר יוחאי רודיק כתבה על הספר ארץ גאולה יוחאי ברוך רודיק (1956-), דף שער בספרייה הלאומית דביר עמר, "אני נאבק חזק כדי שלא יורידו שעות בחינוך הדתי", ראיון בעיתון בשבע כתבות - הרב יוחאי רודיק, באתר ערוץ 7 עלייה בזכאות לבגרות והצטיינות מפמ"רים בחמ"ד, אתר ערוץ 7
רפובליקה אוטונומית

רפובליקה אוטונומית היא סוג של חלוקה מנהלית בדומה לפרובינציה או מדינה בפדרציה. מספר משמעותי של רפובליקות אוטונומיות ניתן למצוא בתוך מדינות ברית המועצות לשעבר, ואת הרוב ניתן למצוא ברוסיה. רבות מרפובליקות אלו הוקמו במהלך התקופה הסובייטית כחלק מרפובליקות ברית המועצות (כמו הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה) שאף הן היוו רפובליקות אוטונומיות. אזרבייג'ן אזרבייג'ן: נחצ'יבאן (1991-1993) נחצ'יבאן גאורגיה גאורגיה: הרפובליקה האוטונומית של אבחזיה אבחזיה ו-אג'ריה אג'ריה אוקראינה אוקראינה: הרפובליקה האוטונומית של קרים הרפובליקה האוטונומית של קרים אוזבקיסטן אוזבקיסטן: קאראקלפאקסטן קאראקלפאקסטן במסגרת פדרציה, חלקים נרחבים מרוסיה, הן רפובליקות בעלות אוטונומיה חלקית. להלן רשימתן: אדיגיה אדיגיה אלטאי (רפובליקה) אלטאי בשקורטוסטן בשקורטוסטן בוריאטיה בוריאטיה דאגסטן דאגסטן אינגושטיה אינגושטיה קברדינו-בלקריה קברדינו-בלקריה קלמיקיה קלמיקיה קאראצ'אי-צ'רקסיה קאראצ'אי-צ'רקסיה קרליה (רפובליקה) קרליה רפובליקת קומי קומי הרפובליקה האוטונומית של קרים קרים מארי אל מארי אל סאחה סאחה יקוטיה צפון אוסטיה - אלניה צפון אוסטיה - אלניה טטרסטן טטרסטן טובה (רפובליקה) טובה אודמורטיה אודמורטיה חקסיה חקסיה צ'צ'ניה צ'צ'ניה צ'ובשיה צ'ובשיה יוון יוון הר אתוס הר אתוס 13 הרפובליקות האוטונומיות הבאות היו טריטוריות צרפתיות באפריקה ותפקדו כאוטונומיות למחצה (הן מצוינות פה בתוספת תאריך העצמאות שלהן): הרפובליקה המרכז-אפריקאית הרפובליקה המרכז-אפריקאית (1 בדצמבר 1958) צ'אד הרפובליקה של צ'אד (28 בנובמבר 1958) דהומיי רפובליקת דהומיי (כיום חלק מ - בנין בנין) (4 בדצמבר 1958) גבון (1959–1960) הרפובליקה הגבונית (28 בנובמבר 1958) חוף השנהב רפובליקת חוף השנהב (4 בדצמבר 1958) מדגסקר הרפובליקה המלגשית ששינתה את שמה בשנת 1976 למדגסקר (14 באוקטובר 1958) מאוריטניה (1959–2017) הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה (28 בנובמבר 1958) האיגוד האפריקאי הבינלאומי הרפובליקה של מרכז קונגו אשר שמה שונה להרפובליקה של קונגו הרפובליקה של קונגו (28 בנובמבר 1958) ניז'ר הרפובליקה של ניז'ר (19 בדצמבר 1958) סנגל הצרפתית הרפובליקה של סנגל שלאחר שנה לעצמאותה הצטרפה למאלי מאלי והקימו ביחד את פדרציית מאלי פדרציית מאלי ולאחר מכן נפרדו ל סנגלסנגל ו מאלי מאלי (25 בנובמבר 1958) טוגולנד הצרפתית הרפובליקה של טוגו (22 בפברואר 1958) וולטה עילית הרפובליקה של וולטה עילית אשר בשנת 1984 שינתה את שמה ל בורקינה פאסו בורקינה פאסו (11 בדצמבר 1958) לפני שאינדונזיה קיבלה מהולנד בשלהי 1949 עצמאות, היא היוותה רפובליקה אוטונמית פדרטיבית אינדונזיה המדינות האינדונזיות המאוחדות (27 בדצמבר 1949) שווייץ היא קונפדרציה. לכל אחד מהקנטונים שלה ישנה אוטונומיה רבה. אולם, רק לחלקם ניתן השם "הרפובליקה והקנטון" ולכן הם נחשבים כרפובליקות אוטונומיות: ז'נבה הרפובליקה והקנטון של ז'נבה ז'ורה (קנטון) הרפובליקה והקנטון של ז'ורה נשאטל הרפובליקה והקנטון של נשאטל טיצ'ינו (קנטון) הרפובליקה והקנטון של טיצ'ינו ואלה קנטון ואלה וו (קנטון) קנטון וו בוסניה והרצגובינה היא פדרציה. אחת הישות במדינה, מתפקדת כרפובליקה אוטונומית: רפובליקה סרפסקה רפובליקה סרפסקה אוטונומיה ממשלת האוטונומיה גולה, בשטחה שולטת רפובליקת אבחזיה הבדלנית מאז 2014 בשליטת רוסית הקהילה הבינלאומית מכירה באוקראינה כריבון של חצי האי קרים. בשנת 2014 סיפחה רוסיה את חצי האי
רפי וולפסון

רפי וולפסון (נולד ב-8 באוקטובר 1975) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים, משמש כיום כמנכ"ל ישיבת מקור חיים וראש מערך אית"ן במילואים. בעבר היה סגן מפקד עוצבת געש. קודם לכן שימש ראש מחלקת הדרכה בזרוע היבשה ומפקד עוצבת יפתח. וולפסון נולד וגדל בפתח תקווה למשה ובת ציון. שני מתוך שישה אחים. בוגר ישיבת ההסדר במעלות. עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. שירת כסגן מפקד גדוד 198, סגן מפקד גדוד 53 וקצין אג"ם של חטיבה 188. בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 71 בחטיבה 188. בשנת 2013 מונה למפקד גדוד 196, גדוד הפיקוד בחטיבה 460, ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2015, במהלך התפקיד הוביל את הגדוד בלחימה במהלך מבצע צוק איתן, תחת פיקוד חטיבת הצנחנים. לאחר מכן שירת כסגן מפקד חטיבה 188 בין השנים 2015–2016. ב-21 ביולי 2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת יפתח, במקביל שימש כראש מחלקת הדרכה בזרוע היבשה, את תפקידיו אלו סיים בשנת 2018. בשנת 2018 מונה לסגן מפקד עוצבת געש. וולפסון בוגר פו"ם, קורס מג"דים וקורס מח"טים. הוא השתחרר משירות בצה"ל באוגוסט 2021 ומונה לשמש כמנכ"ל ישיבת מקור חיים בגוש עציון. במאי 2024 מונה לראש מערך אית"ן והועלה לדרגת תת-אלוף במיל'. וולפסון נשוי לעינת ואב לארבעה. הוא משמש כיושב ראש קהילת "לב אחים" במודיעין. אחיו, הרב חיים וולפסון, הוא ראש ישיבת ההסדר ירוחם. טקסי החלפת מפקדים ביד לשריון, אתר יד לשריון סבב מינויים בצה"ל, באתר נענע10, 13 בנובמבר 2017 חנוך דאום, פוסט מ-24 בנובמבר 2020, באתר פייסבוק
הקורפוס ה-15 (ורמאכט)

הקורפוס ה-15 (בגרמנית: XV. Armeekorps) היה קורפוס שריון של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם בינה ב-10 באוקטובר 1938 בשם "הקורפוס ה-15", והועמד תחת פיקוד הרמן הות. במהלך הפלישה לפולין, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה העשירית בפיקודו של ולטר פון רייכנאו, וכלל את הדיוויזיות הקלות ה-2 וה-3. הקורפוס השתתף בקרב מודלין, ומאוחר יותר השתתף בקרב על ורשה. במהלך המערכה על צרפת, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית בפיקודו של גינתר פון קלוגה, וכלל את דיוויזיות הפאנצר ה-5 וה-7. הקורפוס השתתף בצליחת נהר המז, ובהתקדמות לעבר תעלת למאנש. בהמשך פעל הקורפוס במהלך מבצע אדום, כחלק מקבוצת הפאנצר קלייסט בפיקודו של אוואלד פון קלייסט. ב-16 בנובמבר 1940 הפך הקורפוס לארמיית הפאנצר השלישית. הרמן הות (10 באוקטובר 1938 - 16 בנובמבר 1940) במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה הקלה ה-2 הדיוויזיה הקלה ה-3 במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות: דיוויזיית הפאנצר ה-5 דיוויזיית הפאנצר ה-7 הדיוויזיה ה-62 הקורפוס ה-15 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית