laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משה גרשון פלדשטיין

משה גרשון פלדשטיין (כ"ט בחשוון ה'תרל"ט, 25 בנובמבר 1878, בריסק – י"ט באייר ה'תרצ"ג, 15 במאי 1933, ורשה), שנודע בשם העט ר' משה, היה עיתונאי, פיליטוניסט, משורר, ופעיל ציוני יהודי-פולני. בעל המדור "בקרן זווית" בעיתון "הצפירה" ממייסדי אוצר התיישבות היהודים. משה גרשון פלדשטיין נולד בבריסק (ברסט) שבליטא (האימפריה הרוסית) בכ"ט בחשוון ה'תרל"ט (25 בנובמבר 1878), למשפחה יהודית שומרת מצוות. הוא לא התחנך ב"חדר" אלא בביתו עם מורים שבאו ללמדו. כבר בצעירותו נתפס לרעיון התחייה הלאומית, שלאורו הלך כל ימי חייו. בגיל 18, לאחר שנפטרה אמו, עזב את בריסק ועבר לגור בסוסנוביץ (בעקבות קבלת משרה בבנק) ובנוסף לכך שם הכיר את חיים נחמן ביאליק ואף גרו ביחד. לאחר מכן, עבר לעיר ורשה בעקבות משרה חדשה בבנק, שם התגורר עד למותו - בורשה הקים בית ספר, יסד את בית הכנסת "שערי ציון" בעיר ועד יום מותו היה ראש הוועד בבית כנסת זה, כתב לעיתון הצפירה, היה פעיל ציוני משמעותי בעיר, ייסד והיה חבר דירקטוריון של "אוצר התיישבות היהודים". הוא נפטר בי"ט באייר ה'תרצ"ג (15 במאי 1933) ונקבר בחלקת הסופרים בבית הקברות היהודי בעיר. ארכיונו שמור במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים. בבגרותו היה פעיל ציוני בפולין, השתתף בקונגרס הציוני הפולני השלישי ואף הוצב במקום ה-30 של הרשימה המאוחדת של ציוני ורשה. בנוסף לכך, הקים את גימנסיית "חינוך" בוורשה שחרתה על דגלה לימודים בשפה העברית. נמנה עם מייסדי "אוצר התיישבות היהודים", ארגון של הקונגרס הציוני העולמי. תחילה פרסם משה גרשון את יצירותיו בעיתון פליוטונים. בנוסף לכך ר' משה היה בעל המדור "בקרן זווית" שבעיתון הצפירה. במדור הביע את תמיכתו ברעיון הציוני ואף כתבי העת שלו זכו להיות על גבי העמוד הראשי בגיליונות "הצפירה": על הנסיעות. אל נא תתנו אותי לאיש יושב אהל, אשר לא יצא מפתח ביתו החוצה. הרבה ארצות כבר ראיתי, במדינות רבות כבר עברתי, ראיתי דברים, אשר לא ראו אותם הנוסעים, והתיירים המפורסמים ואני עודני אז נער. על אחת מנסיעותיי אלה אספר לכם הפעם : בכל שנה היינו נוסעים לזמן קצר לארץ פרס. היינו נוסעים לא בקרון, ולא בעגלה, ולא במסילת ברזל, ולא באונייה, לא על גביי גמלים, ולא על גביי חמורים, כי אם באופן פשוט ונוח מאוד. ליל פורים בית המדרש בעל הקריאה מתחיל : "ויהי בימי אחשורוש" ואנחנו תיכף מרגישים שהננו יוצאים לארץ רחוקה. נשאים על גביי כנפי הרוח. ה"לנדשאפט" משתנה מן הקצה אל הקצה. עירנו, שבה אנחנו מבלים את כל ימי השנה, הולכת ונעלמת מן העין. ואנחנו ביעף מעוף, עוברים לארץ אחרת. כל אשר מסביב משתנה וגם מצב רוחנו בקרבנו נהיה אחר. הנר חצר גינת הביתן, והנה המשתה ויין מלכות וכלי זהב, כלים מכלים שונים... ויושבים אנחנו על מיטות זהב וכסף, והרצפה היא של בהט וששת ידר ומחרת. מסביב "חור כפרס ותכלת אחוז בחבלי בוץ וארגמן על גלילי כסף ועמודי שיש... — ר' משה, בקרן זווית: על הנסיעות, הצפירה, 18 במרץ 1927 בשנת 1903, כאשר היה בן 26, נישא לאסתר לבית יפה והזוג היו הורים לשלושה: בנימין פלדשטיין, חיים פלדשטיין ועזרא פלדשטיין. בתו של בנימין, ורדה אלשיך, היא שופטת ישראלית בדימוס. ארכיון אוסף משה פלדשטין., בספרייה הלאומית
אודינת

אודינת מלך תדמור (בארמית: 𐡠𐡣𐡩𐡮𐡶; ערבית: أذينة Uḏaina; בערך 220 – 267) היה מייסד שושלת של האימפריה התדמורית קצרת הימים, שמרכזה היה בתדמור שבסוריה. אודינת מכונה במקורות היהודיים "בן נצר". "נצור" מתועד בכתובות תדמוריות כאחד מאבות השושלת התדמורית. באיגרת רב שרירא גאון מסופר על פפא בן נצר, שליט תדמור, שהחריב את נהרדעא בשנת תק"ע למניין השטרות, שהיא שנת ד'י"ט, 258-259 לספירה. עם זאת יחיעם שורק סבור, בניגוד למקובל עד אליו בספרות המחקר, שפפא בר נצר שהחריב את נהרדעא אינו אודינת המפורסם אלא נסיך השייך לשושלת הזאת. התלמוד מביא את בן נצר כדוגמה למצב ביניים בין מלך וליסטים, ובכך מיישב סתירה בין ברייתות. ההלכה קובעת שאשת איש שנבעלה אסורה לבעלה אלא אם כן היה זה אונס. ברייתא אחת טוענת שאישה שנשבתה בידי מלכות ונבעלה מותרת לבעלה ואם נשבתה בידי ליסטים אסורה לבעלה, וברייתא אחת גורסת ההפך. התלמוד מתרץ שהמקרה בו אסורה לבעלה הוא כאשר השובה הוא בן נצר, כלומר מצב ביניים בין מלכות לליסטות, מקור אחד מתייחס לזה כאל ליסטים ומקור שני מתייחס לזה כאל מלכות. רש"י מבאר ש"בן נצר - לסטים היה ולכד עיירות ומלך עליהם ונעשה ראש לסטים" והסיבה שאישה שנשבתה לו אסורה לבעלה היא "סברה מינסב קא נסיב לה (=הוא נושא אותה לאישה) ונבעלת ברצון". במדרש רבה מופיע בן נצר כפרשנות לאחת מהקרניים של החיה הרביעית בחלום דניאל. המדרש מפרש את תפילת יעקב, "הצילני נא מיד אחי מיד עשו", כתפילה לעתיד על הצלת צאצאי יעקב מצאצאי עשו. בדברי חז"ל צאצאי עשו הם רומא העתיקה והנצרות והם הנמשל של החיה הרביעית בחלום דניאל. מדברי המדרש מסיק הרמב"ן שבן נצר היה בזמן האימפריה הרומית, שהיא תקופת החיה הרביעית. הרמב"ן העלה השערה שהוא נבוכדנצר אך דחאה לאור דברי המדרש. מדיה וקבצים בנושא אודינת בוויקישיתוף אודינת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יחיעם שורק, מי החריב את נהרדעא?, ציון לז, תשל"ב, עמ' 117-119 תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף נ"א, עמוד ב' בראשית רבה עו ו יהודה איזנברג, ישראל ואדום, באתר דעת בפירושו לסוגיה בכתובות, היברובוקס.
מטה משה

בחומש שמות מסופר על מטה משה, מקלו של משה, שבו עשה חלק מעשר המכות ובו הכה את הסלעים להוציא מהם מים. על מטה זה מופיעות אגדות רבות במדרשי חז"ל. המטה מוזכר לעיתים גם כמטה האלוהים. בעת ההתגלות הראשונה למשה, נהפך המטה לנחש לאחר שהשליכו ארצה בציווי ה', ולאחר שאחז בזנבו והרימו הפך שוב למקל. את הנס הזה הוא ביצע שוב אצל פרעה באמצעות מטה אהרן והפעם הפך לתנין (המילה תנין בלשון התנ"ך מתארת כל סוג זוחל, אך גם כן הכוונה לנחש). חרטומי פרעה עשו זאת גם הם במטותם, ומקלו של אהרן בלע את מטותם. לאורך עשר המכות השתמש משה במטה כמה פעמים, לפי ציוויו של ה': במכת דם משה מאיים על פרעה שיכה על מי היאור "במטה אשר בידי", וכן מופרש בהמשך ספר שמות (ראה להלן) שמשה הכה במטהו את היאור. אמנם בתיאור ההכאה עצמו מוזכר גם אהרן ולפי רוב הפרשנים המסורתיים הוא מי שהכה בפועל. במכת ברד הטה משה את המטה לעבר השמים. במכת ארבה נטה את ידיו על ארץ מצרים, במכת חשך נטה את המטה לעבר השמים. לעומת זאת, במכות צפרדע וכינים, השתמש אהרן במטהו שלו. בסיפור הכאת הצור, המופיע בחומש שמות (י"ז 1-7), מצווה ה' את משה לקחת "את מטך אשר הכית בו את היאור" ולהכות את הצור. משה עושה כמצווה ומוציא מים לעם. לעומת זאת בסיפור הדומה בבמדבר (כ' 1-13) ה' מצווה את משה ואהרון "קח את המטה... ודברתם אל הסלע לעיניהם", משה מדבר ברוגז אל העם ומכה בסלע - שמוציא מים. בסיכום סיפור זה נאמר כי משה ואהרון לא יכניסו את העם לארץ ישראל "יען לא האמנתם בי להקדישני לעיני בני ישראל". עונש זה, אם אמנם מדובר בעונש, היווה מוקד לדיונים אצל כל הפרשנים, והוצעו עשרות תשובות לשאלה מה היה חטאו של משה. במסכת אבות מופיע שנברא בין השמשות. בתרגום המיוחס ליונתן ובפרקי דרבי אליעזר מופיעה אגדה על מקור המטה, המזכירה את האגדה הבריטית על אקסקליבר: רבי לוי אומר, אותו המטה שנברא בין השמשות נמסר לאדם הראשון מגן עדן, ואדם מסרו לחנוך, וחנוך מסרו לנח, ונח לשם, ושם מסרו לאברהם, ואברהם ליצחק, ויצחק ליעקב, ויעקב הוריד אותו למצרים, ומסרו ליוסף בנו. כשמת יוסף ושללו ביתו, נתנה בפלטרין של פרעה, והיה יתרו אחד מחרטומי מצרים, וראה את המטה ואת האותות אשר עליו, וחמד אותו בלבו, ולקחו והביאו ונטעו בתוך הגן של ביתו, ולא היה אדם יכול לקרב אליו עוד. כשבא משה לתוך ביתו, נכנס לגן ביתו של יתרו, וראה את המטה, וקרא את האותות אשר עליו, ושלף ידו, ולקחו; וראה יתרו למשה, ואמר: "זה עתיד לגאול את ישראל ממצרים", לפיכך נתן לו את צפורה בתו לאשה, שנאמר "וַיּוֹאֶל מֹשֶׁה לָשֶׁבֶת אֶת הָאִישׁ" (שמות, ב', כ"א). — פרקי דרבי אליעזר, פרק מ' במדרשים שונים מוזכר שהמטה היה עשוי מאבן ספיר. יש דעה במדרש שמטה זה הוא מטה אהרן. בספר שיבולי הלקט מביא מאחיו רבי בנימין, שפירש את דברי ההגדה של פסח, "ובזרוע נטויה - זו החרב", שזהו השם המפורש שמכונה "מטה משה". כלומר שמטה משה היה החפצה בלבד. הסנה הבוער ספר שמות, פרק ד', פסוק כ' הפרשנים המסורתיים (למעט בכור שור) סבורים שאלו שני אירועים שונים, ואילו רוב חוקרי המקרא המודרניים רואים בהם תיאורים שונים של אותו אירוע. פרק ה', משנה ו' על ספר שמות, פרק ב', פסוק כ"א שמות רבה, פרשה כ"ו, פסקה ג' שבלי הלקט רי״ח, באתר www.sefaria.org
כל מקום ואתר

כל מקום ואתר הוא לקסיקון לידיעת הארץ, הערוך בסדר אלפביתי וכולל מידע בסיסי על כל היישובים ומרבית האתרים בעלי החשיבות (אתרים ארכאולוגיים, אתרי טבע ונוף, נחלים, מעיינות, שמורות טבע, נקודות ציון בעלות ערך היסטורי ועוד) בארץ ישראל. המידע לגבי כל מקום ואתר, הכולל נתונים גאוגרפיים, היסטוריים ודמוגרפיים, מועבר בדרך תמציתית, על ידי טקסט קצר ושורת סמלים ליד שם הערך. בשנים 1953–1967 ראו אור חמש מהדורות של פנקס הכיס להכרת הארץ לחייל "כל מקום" שהופיע בהוצאת ענף השכלה באכ"א (ובהמשך גם ב"מערכות") ביוזמתו של קצין חינוך ראשי אהרן זאב. בשנת 1978 יזם ברוך שראל מהדורה שישית, מורחבת ומעודכנת, של הספרון לציבור הרחב. המדריך, בשם כל מקום ואתר: מדריך שלם להכרת הארץ, ראה אור בהוצאת משרד הביטחון והוצאת כרטא. למדריך זה ראו אור מספר מהדורות מעודכנות במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90, חלקן נמכרו במארז פלסטיק שהכיל בנוסף למדריך גם מפות ארץ ישראל בקנה מידה 1:170,000. בנוסף לעדכון פרטים, כגון גודל אוכלוסייה, בכל מהדורה, כלל העדכון גם הוספת ערכים על יישובים שהוקמו והסרת ערכים על יישובים שפונו ונהרסו ואתרים שחדלו להיות בשליטת ישראל. בהתאם לכך, עד החזרת חצי האי סיני נכללו במדריך גם יישובים יהודיים ומספר אתרים אחרים בסיני. בשנת 2000 ערך זאב ענר מהדורה מספר שבע-עשרה של המדריך, מורחבת ומעודכנת, בשם כל מקום ואתר: מדריך לכל מקום ואתר בארץ ישראל. המהדורה כללה לראשונה מפות 1:250,000 משולבות במדריך, מפות ערים מורחבות וצבעוניות, לוח תקופות בתולדות ארץ ישראל ומילון מונחים בארכאולוגיה ובתולדות ההתיישבות לצד עדכון, הרחבה ועריכה-מחדש של כל הערכים במדריך. גם מהדורה זו עודכנה פעמים אחדות, ומהדורה 20 יצאה לאור בשנת 2005. ברוך שראל – יוזם ההוצאה המורחבת של מהדורת 1978 הארכאולוגים זאב ייבין ואדם דרוקס – חיברו את ערכי האתרים הארכאולוגיים במהדורת 1978, ששימשו בסיס לכל מהדורות שלאחר מכן הארכאולוגים גבי ברקאי ודן בהט – בדקו ועדכנו את תחום הארכאולוגיה במהדורות המתקדמות הבלשן אבא בנדויד – קבע את שיטת תעתיק השמות הערביים יהודה זיו אריה יצחקי זאב ענר – העורך הראשי של מהדורת 2000 "כל מקום ואתר" באתר "כותר" (הטקסט המלא מוצג רק למנויים) מידע על כל מקום ואתר בקטלוג הספרייה הלאומית
רובין הודון

רובין הודון, ידוע בישראל גם כ"האודן" (באנגלית: Robin Hawdon, נולד ב-28 במרץ 1939 בניוקאסל-אפון-טיין, אנגליה) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע ומחזאי אנגלי. רובין נודע בשנות השישים כשחקן בסדרות טלוויזיה כמו ‘Compact’, ‘Flying Swan’, ‘Robin’s Nest’, וכן בסרטי קולנוע. שיחק, בין השאר גם בסיטקום ‘Chalk and Cheese’ לצדו של מייקל קרופורד. הקריירה הקולנועית שלו פרצה בעיקר הודות להשתתפותו בסרט "When Dinosaurs Ruled the Earth" (כשהדינוזאורים שלטו על כדור הארץ) שבו שיחק תפקיד של אדם קדמון. שיחק בהמשך בתיאטראות בלונדון ובפרובינציה תפקידים מרובים - מהמלט והנרי החמישי ועד הנרי היגינס. בשנים 1983–1986 שימש כמנהל התיאטרון המלכותי בבאת'. מאוחר יותר הקדיש עצמו יותר לכתיבת מחזות. יצירותיו הראשונות זכו בהצלחה מסחרית בתיאטרון המפסטד ובפסטיבלים לתיאטרון בזלצבורג ופסטיבל אדינבורו. רובין הודון נשוי לשילה, פסיכותרפיסטית וסופרת, ולזוג שתי בנות. הוא מתגורר לסירוגין בבאת', בדרום צרפת ובאוסטרליה. טארה Zeta One 1969 בתפקיד ג'יימס וורד Burke and Hare 1972 בתפקיד לורד אנגוס מקפי Bedazzled 1967, בתפקיד המורה לנבל רנדולף 1962 We Joined the Navy "The Day the Earth Caught Fire" 1961 1965 - Barn Dance (ריקוד האסם) תיאטרון המפסטד, לונדון 1967 -The Secret (הסוד) בפסטיבל זלצבורג וקינג'ס לין 1970 -The Hero(הגיבור) - בפסטיבל אדינבורו 1974-1973 The Mating Game (משחק חיזור) - רץ זמן ממושך בתיאטרון אפולו, לונדון, הוצג במעל שלושים ארצות ברחבי עולם 1976 There's a Small Hotel (יש מלון קטן) פארסה צרפתית, הועלה בצרפת, גרמניה וסקנדינביה 1979 -1980 People (אנשים) מחזמר, תיאטרון ריצ'מונד אורנג' טרי, התיאטרון המלכותי וינדזור 1985-1983 Birthday Suite (דירת יום ההולדת) הועלה ברחבי אירופה The Old Devils 1989 -(השדים האלה) עיבוד של הרומן של קינגסלי אמיס, תיאטרון קלויד Revenge (נקמה)- תיאטרון רדגרייב, התיאטרון המלכותי וינדזור וברחבי אירופה 1992 - Don't Rock the Boat תיאטרון רדגרייב 2002-1994Perfect Wedding (חתונה מושלמת) 1997-1991Don't Dress for Dinner (אל תתגנדר בשביל ארוחת ערב) (לפי המחזה של מארק קאמולטי) Pyjama pour Six - תיאטרון אופול, תיאטרון דאצ'ס, לונדון, הועלה בגרמניה, סקנדינביה, הולנד 2000 God and Stephen Hawking(אלהים וסטיבן), התיאטרון המלכותי באת' 2002 Shady Business (עסקים אפלים) War A Surfeit of Lovers /Panic (עם הוקרה לז'ורז' פדו) (פאניקה) חתונה מושלמת (Perfect Wedding) הועלה בהבימה, בשנת 2006, בבימוי מושונוב פאניקה (A Surfeit of Lovers /Panic) בתרגומו של ירון פריד, בימוי:אלון אופיר, הועלה בתיאטרון הבימה, 2015 1965 Barn Dance בטלוויזיה הגרמנית והאוסטרית 1967 - The Secret בטלוויזיה הגרמנית The Mating Game ל"רנק פילמס" ולטלוויזיה הגרמנית Scotia Films ,The Battle of Trafalgar Scully ל Independent Films 2002-2000 The Big Day לפי Perfect Wedding, בטלוויזיה הגרמנית והפולנית "A Rustle in the Grass" (אל תכשכש בעשב) על מושבת נמלים The Journey (המסע) Survival of the Fittest (הישרדותם של החזקים) אתר האינטרנט הרשמי של רובין הודון רובין הודון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רובין הודון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אתר על רובין הודון באתר תיאטרון הבימה 2015
הפירמידה של אונס

הפירמידה של אוּנַס היא פירמידה שנבנתה במסגרת מתחם מבנים הממוקם בשדה הפירמידות בסקארה, ליד קהיר שבמצרים. הפירמידה נבנתה עבור הפרעה אונס (אנ'), המלך התשיעי והאחרון של השושלת החמישית במאה ה-24 לפנה"ס. משמעו של שמה העתיק, נפר סות וניס (Nfr swt Wnjs) הוא "יפים הם מקומותיו של אונס". במקור הפירמידה התנשאה לגובה של 43 מטרים, והייתה בעלת בסיס של 58 על 58 מטרים, אך כיום היא הרוסה לחלוטין. הפירמידה נחקרה על ידי לפסיוס ועל ידי פרינג, אך היה זה גסטון מספרו שלראשונה קיבל גישה לתוך הפירמידה ב-1881, שם הוא גילה כיתובים המעטרים את קירות חדרי הקבורה. כתבים אלו, יחד עם כתבים נוספים שנמצאו בפירמידות סמוכות, ידועים היום בתור כתבי פירמידות. אונס היה הפרעה הראשון שכלל רעיון זה, והוא זה שיצר את הרעיון שיחקקו מספר קסמים על קירות הקבר שלו, שמטרתם לעזור לפרעה במהלך מסעו דרך הדואט ואל החיים שאחרי המוות. רעיון זה היה נחשב כה מוצלח בעיני הפרעונים האחרים, עד כדי שהוא התפתח לכתבים בתוך ארונות קבורה בממלכה התיכונה ולאחר מכן לספר המתים מתחילת הממלכה החדשה ועד סוף תקופת מצרים התלמיית, כשכתבים חדשים החלו להופיע. בחדר הקבורה עצמו נמצאו שאריות של מומיה, הכוללות את הגולגולת, הזרוע הימנית והמותן, אך לא ברור האם הן שייכות לאונס או לא. ליד הפירמידה הראשית בכיוון צפון־מזרח, ישנם מסטבות שבהם קבורה בת זוגו של המלך. הפירמידה נבנתה בסמוך לפירמידה של ג'וסר בסקארה. דרך המעבר המוגבהת ביניהם ארכה כ־750 מטרים והייתה בעל צורה ייחודית בגלל הוואדי הסמוך לה. חלק מחומרי הבנייה נלקחו ממתחם ג'וסר. הגג של המעבר היה מכוסה מלמעלה על מנת ליצור מנהרה סגורה, למעט חריץ ארוך שהאיר את הקירות שהיו מעוטרים בתבליטים. בין כתבי הפירמידות בפירמידה נמצאה קבוצת לחשים קצרים נגד נחשים בכנענית מתועתקת לכתב חרטומים, חלקם מזכירים את גבל, ונחשב לאחד הטקסטים הקדומים ביותר שהתגלו בשפה כנענית. הדמיות של פירמידת אונס הפירמידה של אונס בשדה הפירמידות בסקארה. נית לראות את פירמידות סחמחת, אונס, ג'וסר ואוסר־כאף פירמידת אונס והמבנים המשויכים לה הפירמידה עצמה מדיה וקבצים בנושא הפירמידה של אונס בוויקישיתוף Pyramid and Mortuary Temple of Unas (באנגלית) Lehner, Mark The Complete Pyramids, London: Thames and Hudson (1997)p. 154-5 ISBN 0-500-05084-8 ראובן (ריצ'רד) שטיינר, לחשים בקדם־כנענית בכתבי הפירמידות: סקירה ראשונה של תולדות העברית באלף השלישי לפסה"נ, לשוננו ע, 2008, עמ' 15–27 "Ancient Semitic Snake Spells Deciphered in Egyptian Pyramid".
קלאוס קינסקי

קלאוס קינסקי (18 באוקטובר 1926 – 23 בנובמבר 1991) היה שחקן קולנוע ותיאטרון גרמני. קינסקי הופיע ביותר מ-130 סרטים, אך ידוע בעיקר בזכות אלו בהם שיתף פעולה עם הבמאי ורנר הרצוג, ביניהם: אגירה, זעם האל (Aguirre, der Zorn Gottes) מ-1972 נוספרטו הערפד (Nosferatu: Phantom der Nacht) מ-1979 פיצקרלדו (Fitzcarraldo) מ-1982. ב-1958 השתתף בסרטו של דאגלס סירק, "עת לאהוב ועת למות". ב-1962 השתתף בתור פליט יהודי בסרט "הבוגד שלא בגד", לצידו של ויליאם הולדן. בשנות ה-60' וה-70' הופיע בסרטים אירופאיים דלי תקציב, לצד השתתפות בסרטים נחשבים יותר כ"דוקטור ז'יוואגו". בתקופה זו השתתף בכמה מערבוני ספגטי, ביניהם "הצלפים" של סרג'יו לאונה, ו"השתיקה הגדולה" לצדו של ז'אן לואי טרנטיניאן. בשנת 1977 שיחק בסרט "מבצע יונתן" בתפקיד מפקד הטרוריסטים וילפריד בזה. ב-1981 שיחק בסרטו האחרון של בילי ויילדר - "חברים, חברים, אבל...". בשנת 1989 כתב וביים סרט ביוגרפי על הכנר והמלחין האיטלקי ניקולו פאגאניני, אותו גילם קינסקי בתפקידו האחרון בקולנוע. בשנת 1999, מספר שנים אחרי מותו של קינסקי, ביים הרצוג סרט על מערכת היחסים הסוערת ביניהם הנושא את השם Mein liebster Feind - Klaus Kinski, בתרגום מילולי "אויבי האהוב - קלאוס קינסקי". לקינסקי שלושה ילדים שכולם נהיו לשחקנים: פולה, ניקולאי, ונסטסיה קינסקי. מדיה וקבצים בנושא קלאוס קינסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קלאוס קינסקי קלאוס קינסקי, ברשת החברתית Goodreads קלאוס קינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קלאוס קינסקי, באתר AllMovie (באנגלית) קלאוס קינסקי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קלאוס קינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קלאוס קינסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) קלאוס קינסקי, באתר Discogs (באנגלית) קלאוס קינסקי, באתר Songkick (באנגלית) קלאוס קינסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קלאוס קינסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחקנים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדירוג העולמי של פיפ"א לנשים

הדירוג העולמי של פיפ"א לנשים הוא דירוג של נבחרות הכדורגל הלאומיות, שנקבע על ידי פיפ"א כל שלושה חודשים, מאז יולי 2003. בדירוג משתתפות 178 נבחרות. הדירוג הרבעוני נקבע לפי הישגיהן ותוצאות משחקיהן של הנבחרות עד אותו חודש. הדירוג משפיע על חלוקת הנבחרות והקבוצות לבתים במפעלים הבינלאומיים השונים. הדירוג העולמי של פיפ"א אתר האינטרנט הרשמי של הדירוג העולמי של פיפ"א לנשים (באנגלית) הדירוג העולמי לנשים באתר פיפ"א דירוג נבחרות כדורגל נשים באתר פיפ"א
פיגועי ההתאבדות במסגדי צנעא (2015)

פיגועי ההתאבדות במסגדי צנעא הייתה סדרת פיגועי התאבדות מתואמים בשני מסגדים בצנעא בירת תימן, שהתרחשה ביום שישי 20 במרץ 2015, בשעות הצהריים. היה זה הפיגוע הקטלני ביותר בתולדותיה של תימן, 142 נהרגו ו-351 נפצעו. ארגון הטרור המדינה האסלאמית לקח אחריות על המתקפה. על רקע המתיחות ששררה בתימן בתקופת ביצוע המתקפה בין מוסלמים שיעים לסונים, בעקבות אי-היציבות השלטונית המתמשכת, והשתלטות החות'ים הזיידים על צנעא בירת תימן, ביצעו אסלאמיסטים סונים קיצונים מתקפת טרור שכללה שימוש ב-4 מחבלים מתאבדים כנגד מתפללים זיידים. עם סיום תפילות צהרי יום השישי, פוצץ עצמו מחבל מתאבד במסגד אל-באדר שבדרום צנעא, מחבל נוסף המתין בשערי המסגד ופוצץ את עצמו בתוך קהל הנמלטים מהתופת שבתוך המסגד. במקביל פוצצו עצמם שני מחבלים מתאבדים במסגד אל-חשחוש בעיר. היה זה פיגוע הטרור החמור ביותר בהיסטוריה התימנית, זאת לאחר שבינואר 2015 נהרגו 40 שוטרים מתחילים בפיצוץ מכונית תופת, באקדמיה לשוטרים בצנעא. AFP, מתקפת טרור במסגדים בתימן: 137 נהרגו, באתר ynet, 20 במרץ 2015
גיבונס

גיבונס (באנגלית: Gibbons) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אורלנדו גיבונס – מלחין ונגן עוגב אנגלי בשלהי תקופת הרנסאנס כריסטופר גיבונס – מלחין ונגן עוגב אנגלי בתקופת הבארוק, בנו השני של אורלנדו גיבונס בת' גיבונס – זמרת וכותבת שירים אנגליה, חברה בהרכב פורטיסהד גיבון
מצר ויקטוריה

מצר ויקטוריה (באנגלית: Victoria Strait) הוא מצר ים בטריטוריית נונאווט שבצפון קנדה, המפריד בין האי ויקטוריה ממערב, לבין האי המלך ויליאם (King William Island) ממזרח. המצר מקשר בין תעלת מקקלינטוק (M'Clintock Channel) ולארסן סאונד (Larsen Sound) מצפונו, לבין מפרץ הנסיכה מוד (Queen Maud Gulf) מדרומו. רוחבו של המצר נע בין 80 ק"מ בנקודה הצרה ביותר ועד 129 ק"מ, ואורכו כ-160 ק"מ. המצר הוא אחד המעברים במעבר הצפון-מערבי. בסמוך לכניסה למצר (מצפון) נלכדו בים הקרח וננטשו ב-22 באפריל 1848, אה"מ "ארבוס" ואחותה אה"מ "טרור", שיצאו ב-1845 מאנגליה למסע לאזור הארקטי במשלחת בראשותו של ג'ון פרנקלין, להשלמת חקר המעבר הצפון-מערבי. ב-1967 עברה לראשונה במצר שוברת קרח – "ג'ון אֵי. מקדונלד" (John A. Macdonald). המצר קרוי על שמה של המלכה ויקטוריה, שהייתה השליטה של קנדה בין השנים 1867–1901. מצר ויקטוריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אי ארקטי בלתי מיושב ששטחו 171 קמ"ר. אי בלתי מיושב ששטחו 458 קמ"ר, השוכן במעבר בין מפרץ הנסיכה מוד (Queen Maud Gulf) למצר ויקטוריה, וקרוי על שמה של החברה הגאוגרפית המלכותית, שם שניתן לו על ידי מגלה ארצות נורווגי רואלד אמונדסן. אי בלתי מיושב ששטחו 420 קמ"ר, הממוקם במימי מפרץ הנסיכה מוד, בסמוך למעבר הדרומי של המצר וקרוי על שמה של זמרת אופרה שוודית ג'ני לינד. המסלול הוא כדלהלן (ממזרח למערב, בדרך ממפרץ באפין אל ים בופור): לנקסטר סאונד (Lancaster Sound), מצר בארו (Barrow Strait), פיל סאונד (Peel Sound), מצר פרנקלין (Franklin Strait), לארסן סאונד (Larsen Sound), מצר ויקטוריה, מפרץ הנסיכה מוד (Queen Maud Gulf), מצר דיז (Dease Strait), מפרץ קורוניישן (Coronation Gulf), מצר דולפין ויוניון ומפרץ אמונדסן (Amundsen Gulf). לחצו לצפייה במפת נתיבי ההפלגה המשוערים של האוניות במשלחתו האבודה של ג'ון פרנקלין ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קנדה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית יעקב הנרי

בית יעקב הנרי הוא ביתו של החבר היהודי הראשון בבית המחוקקים של קרוליינה הצפונית, יעקב הנרי (1775-1847), שנבחר לתפקידו זה ב-1808 לאחר מאבק נגד התקנה החוקתית שהייתה תקפה בקרוליינה באותם ימים, שחייבה הצהרת אמונים של נבחרי ציבור בברית החדשה, וחסמה למעשה בני דתות שאינן נצרות להיבחר לתפקידים אלו. נאומו של הנרי נגד התקנה, היה בין הביטויים הראשונים של זכויות יהודים בארצות הברית, ונחשב לאבן דרך ביחסי דת ומדינה בארצות הברית. הבית ממוקם בעיר בופרט (אנ'), שבמחוז קרטרט (אנ') בקרוליינה הצפונית, והוא נכלל ברשימת האתרים ההיסטוריים הלאומיים (ה-NRHP) (אנ'), החל משנת 1973 מדיה וקבצים בנושא בית יעקב הנרי בוויקישיתוף המסמך הרשמי להכללת הבית ברישום האתרים ההיסטוריים הלאומיים. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רומאריו פירס

רומאריו סנטוס פירס (בפורטוגזית: Romário Santos Pires; נולד ב-16 בינואר 1989) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בקונקורדיה קיאז'נה בעמדת הקשר אחורי. פירס גדל במחלקות הנוער של בוטפוגו ובואבישטה. בקיץ 2010 עבר לאולאירה ואחרי חצי שנה הוא עבר לדוקה דה קצ'יאס ובמהלך התקופה שלו שם הושאל למרסיליו דיאס ומקאה. בקיץ 2012 חתם בגלוריה ביסטריצה הרומנית. בינואר 2013 חתם בפטרולול פלוישט עימה זכה בגביע הרומני. ב-23 בספטמבר 2014 חתם במכבי נתניה. ב-21 בפברואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנתניה בניצחון 2–4 נגד הפועל באר שבע. ב-3 בפברואר 2016 עזב את מכבי נתניה שניצבה במקום האחרון בטבלה, וחתם במכבי חיפה. ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה במדי מכבי חיפה כשנכנס כמחליף במשחק הבית בניצחון 0–4 על מכבי פתח תקווה. בסיום העונה זכה עם חיפה בגביע המדינה, בניצחון 1:0 על מכבי תל אביב במשחק הגמר. לאחר הגמר שוחרר פירס מהקבוצה. בקיץ 2016 חתם במכבי פתח תקווה. רומאריו פירס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רומאריו פירס, באתר Transfermarkt רומאריו פירס, באתר Soccerway רומאריו פירס, באתר WorldFootball.net רומאריו פירס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ברזילאי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
SIOE

SIOE (ראשי תיבות של: Stop Islamisation of Europe, תרגום: לעצור את התאסלמות אירופה) היא קבוצה אשר שמה למטרה "לעצור את הפיכת האסלאם לכח פוליטי בעל משמעות באירופה". הקבוצה פעילה בדנמרק וכן ארגנה הפגנות אנטי-אסלאמיזציה באנגליה. הקבוצה נוצרה תוך איחוד של קבוצה מקומית בדנמרק שנקראה "לעצור את התאסלמות דנמרק" יחד עם פעילויות בעלות אופי דומה באנגליה. מטרת הקבוצה להתנגד ל"קיצוניות אסלאמית". הקבוצה מקדמת את המוטו האומר: "גזענות היא הצורה הנמוכה ביותר של הטיפשות האנושית, אך איסלמופוביה היא הגבוהה בחכמת החיים[דרוש מקור]". הארגון אינו מגדיר את עצמו כשמאלני או ימני. "התנועה מאמינה בחופש ומתנגדת לטוטליטריות בין אם היא נאצית, קומוניסטית, פשיסטית או האסלאם הגרוע מכל"[1]. ל-SIOE יש הפגנות אנטי-אסלאמיות קבועות והמידע אודותיהם מתפרסם באתר הרשמי של הארגון ובעמוד הטוויטר של הארגון[2]. אתר האינטרנט הרשמי של SIOE SIOE היא קבוצת פעולה הנחושה למנוע ולהפוך את יישום חוקי השריעה באירופה. כך לפי האתר הרשמי של הארגון ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.