laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אישור על משכורת וניכוי מס (טופס 106)

אישור על משכורת וניכוי מס - טופס 106 הוא מסמך המונפק למס הכנסה על ידי המעסיק במדינת ישראל לצורך תיאום מס, המסמך מסכם את נתוני ההכנסה וניכויי המס של העובד במהלך שנת המס הרלוונטית. הטופס משמש כאחד המסמכים החשובים בחייו הפיננסיים של כל עובד, מכיוון שהוא מרכז מידע על המשכורת, הניכויים וההפקדות לקופות פנסיה או קרנות השתלמות שבוצעו בשנה עבור העובד. בטופס 106 נכללים, בין היתר, פרטים כמו חודשי העבודה במהלך השנה, פירוט ההפקדות שביצע המעסיק והעובד לקופות פנסיה או לקרנות השתלמות, מספר נקודות הזיכוי של העובד ופרטים נוספים הקשורים להכנסות ולניכויים שנעשו במהלך שנת המס. הטופס משמש למגוון מטרות, כאשר העיקריות שבהן היא הגשת בקשה להחזר מס והצגת אישור הכנסות במקרים בהם נדרש העובד להוכיח את גובה הכנסתו. מדובר במסמך קריטי להוכחת הכנסה לצורכים שונים, כולל הליכים משפטיים, בקשות למשכנתאות, הלוואות וכדומה. עובדים שעבדו ביותר ממקום עבודה אחד במהלך שנת המס עשויים לקבל טופס 106 מכל אחד ממעסיקיהם. כמו כן, במקרה של שינוי בתיק הניכויים של העובד באמצע השנה על ידי המעסיק, ישנה האפשרות לקבל שני טפסי 106 מאותו מעסיק, כאשר כל טופס מכיל מידע חלקי בלבד. במקרה של קבלת מספר טפסים, עשוי להיות צורך בביצוע תיאום מס, ובמקרה שלא בוצע תיאום, ייתכן ויגבה מס ביתר שניתן לבקש כהחזר בסוף שנת המס. המעסיק מחויב להנפיק ולמסור את טופס 106 לעובד עד לתאריך ה-31 במרץ של השנה שלאחר שנת המס הנוגעת. חשיבותה של הוצאת הטופס בזמן נובעת מהצורך של העובד להשתמש במסמך למטרות שונות, והימנעות ממסירתו בזמן עלולה להביא לקשיים משפטיים ופיננסיים לעובד. בהתאם לנהלים המקובלים ולדרישות החוק בישראל, טופס 106 מהווה כלי מרכזי בניהול החשבונאי והפיננסי של עובדים, והמעסיקים נדרשים להקפיד על הנפקתו ומסירתו באופן שוטף ומדויק. המעסיק מחויב להנפיק ולמסור את טופס 106 לעובדים שלו. הדרך המומלצת לקבלת הטופס היא על ידי פנייה ישירה למעסיק. התהליך הוא הפשוט והיעיל ביותר לקבלת הטופס, עם הכמות הקטנה ביותר של בירוקרטיה מעורבת. לרוב, המעסיקים ישלחו את הטופס במייל או בדואר, לעיתים עם חתימה רשמית של החברה או מחלקת השכר, לאישור ולהצגת הנתונים המדויקים והרשמיים שנרשמו במהלך שנת המס. המידע הנוסף מספק הבהרות חשובות על אפשרות קבלת מספר טפסי 106 והדרך בה ניתן לקבל את הטופס מהמעסיק, מהווה חלק חשוב מהנהלים הקשורים לתיאום פיננסי ומס של עובדים בישראל. אישור על משכורת וניכוי מס - טופס 106 באתר רשות המיסים טופס 106 באתר כל זכות טופס 106 להחזרי מס: מהו טופס 106 ואיך משיגים אותו - finupp, באתר finupp.meitavdash.co.il
ניר מישורי לב-טוב

ניר מישורי לב-טוב (נולד ב-1971) הוא שופט ישראלי, נשיא בתי משפט השלום במחוז צפון. מישורי לב-טוב נולד בישראל בשנת 1971. בשנת 1989 סיים את לימודי התיכון בבי"ס ליאו באק בחיפה. עם סיום לימודי התיכון התגייס לצה"ל. בשנת 1997 סיים בהצטיינות תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת חיפה ועבר התמחות בפרקליטות המדינה במחוז חיפה, במחלקה הפלילי עד לשנת 1998. באותה שנה הוסמך כעורך דין. בשנת 2002 סיים בהצטיינות לימודי מוסמך במשפטים באוניברסיטת בר-אילן. בשנים 1998–2014 שירת במשטרת ישראל במגוון תפקידים במערך החקירות והתביעות. בפברואר 2014 מונה לכהן כשופט של בתי משפט שלום במחוז הצפון ובמרץ 2014 החל לכהן כשופט בית משפט השלום בטבריה. ביוני 2016 מונה כסגן נשיא בתי משפט השלום במחוז הצפון ובאוקטובר 2022 מונה לכהונת נשיא בתי משפט השלום במחוז צפון. מדיה וקבצים בנושא ניר מישורי לב-טוב בוויקישיתוף ניר מישורי לב-טוב, באתר הרשות השופטת השופטים המשודרגים - הרשימה המלאה, באתר ערוץ 7 הודעה על מינויו של השופט ניר מישורי לב-טוב לתפקיד נשיא בתי-משפט השלום במחוז צפון, gov.il
גיטרה פורטוגזית

גיטרה פורטוגזית (בפורטוגזית: guitarra portuguesa) היא כלי מיתר בעל שנים-עשר מיתרי מתכת (שישה זוגות של מיתרים). זהו אחד מכלי הנגינה הבודדים שעדיין משתמשים במפתחות כיוון פרסטון. בכלי הנגינה משתמשים בעיקר לז'אנר המוזיקלי פאדו. ישנם שני דגמים עיקריים: ליסבון - אשר מיועד בעיקר לליווי זמרות וקואימברה - המכוון נמוך יותר ובעל גוף גדול יותר ומיועד בעיקר לליווי זמרים. בגיטרה פורטוגזית מנגנים בעזרת מפרטי ציפורניים מיוחדים בשם unhas (ציפורניים בפורטוגזית), על האגודל והאצבע המורה. מדיה וקבצים בנושא גיטרה פורטוגזית בוויקישיתוף
אפרול

אפרול (באיטלקית: Aperol) הוא אפריטיף איטלקי מריר העשוי מגנציאנה, ריבס וצ'ינכונה, בין שאר המרכיבים. יש לו גוון אדום מרהיב. שמו בא מהמילה אפרו (apero), מילת סלנג צרפתית לאפריטיף. אפרול נוצר במקור בשנת 1919 על ידי לואיג'י וסילביו ברביארי לאחר שבע שנים של ניסויים. המשקה לא זכה לפופולריות נרחבת עד לאחר מלחמת העולם השנייה. הוא הופק לראשונה על ידי חברת ברביארי (Barbieri), שבסיסה בפדובה, אך כעת מיוצר על ידי קבוצת קמפרי. על אף שיש לו טעם וריח כמו לקמפרי, לאפרול יש אחוז אלכוהול של 11% - פחות ממחצית מזה של קמפרי (25% או 28.5%). יש להם אותה תכולת סוכר, ואפרול פחות מר בטעמו. צבעו של הקמפרי הוא הרבה יותר כהה. לאפרול שנמכר בגרמניה היה אחוז אלכוהול של 15% במשך זמן מה, כדי להימנע מתקנות החקיקה הגרמנית לפיקדון על מיכלים, אך מאז 2021, הוא נמכר עם אחוז אלכוהול של 11%. השפריץ, קוקטייל האפריטיף, נעשה לעיתים קרובות באמצעות אפרול. התוצאה ידועה בשם Aperol Spritz. גרסה נוספת היא ה-Aperol Sour. מאז אפריל 2010, אפרול נותן החסות הרשמי של מרוצי אופנועי גרנד פרי, הגרנד פרי של מרוצי האופנועים. לאפרול הייתה שותפות עם מנצ'סטר יונייטד כשותפה רשמית של המועדון מינואר 2014 ועד סוף עונת 2016/2017. צ'ינזאנו צ'ינאר פרנט אתר האינטרנט הרשמי של אפרול (באיטלקית, באנגלית, בצרפתית, בצ'כית, ביפנית, בגרמנית, בסלובקית ובספרדית) מדיה וקבצים בנושא אפרול בוויקישיתוף סלקט "How the Aperol Spritz Became the Summer's Hottest Drink". 24 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) Tim McKirdy (4 ביוני 2018). "The Difference Between Campari and Aperol, Explained". Vine pair. {{cite web}}: (עזרה) "Home | Aperol". אורכב מ-המקור ב-2012-10-19. נבדק ב-2008-03-03. "Aperol.com Main Page". אורכב מ-המקור ב-2011-04-11. נבדק ב-2011-04-04. "Man Utd drown sorrows with Aperol spirits sponsorship". Reuters.com. 10 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
בוזוקי אירי

בוזוקי אירי (באירית: búsúcaí) הוא כלי מיתר המבוסס על הבוזוקי היווני (ביוונית: μπουζούκι). בוזוקי הטטרצ'ורדו היווני החדש יותר (4 זוגות של מיתרים) הוכנס למוזיקה המסורתית האירית באמצע שנות ה-60 על ידי ג'וני מויניהאן מלהקת הפולק Sweeney's Men, אשר כיוון אותו מחדש מהכיוון היווני המסורתי שלו C³F³A³D⁴ ל-G²D³A³D⁴ ,כפי שהיה לו בעבר על המנדולינה שלו. אלק פין, תחילה בלהקת Cana ולאחר מכן ב-De Dannan, הציג את הבוזוקי הטריכורדו היווני (3 זוגות של מיתרים) הראשון למוזיקה האירית. בתחילת שנות ה-70, אנדי אירווין, שהיה חבר ב-Sweeny's Men עם ג'וני מויניהן, נתן בוזוקי טטרצ'ורדו יווני לטכנאי גיטרה שלו, שהחליף את מיתרי האוקטבה התחתונים של G ו-D במיתרים אוניסוניים, ובכך חיזק את התדרים הנמוכים שלהם. זמן קצר לאחר מכן, בביקור עם אירווין בבית המלאכה של פיטר אבנט, הזמין לוני בוזוקי בן 4 זוגות מיתרים. זה היה הבוזוקי הראשון שנבנה במיוחד עבור מוזיקה אירית. מאז, הכלי הותאם על ידי בוני כלים רבים לסגנונות איריים מסורתיים ואחרים של מוזיקת עם. נגנים ישראלים בולטים הם אהוד נתן מלהקת קטיפה שחורה וזיו תמרי. מדיה וקבצים בנושא בוזוקי אירי בוויקישיתוף
סלקט

סלקט (באיטלקית: Select) הוא אפריטיף איטלקי, שנוצר בשנת 1920 בוונציה על ידי המזקקה ".Fratelli Pilla & C" וכיום מיוצר על ידי .Gruppo Montenegro S.r.l סלקט נהוג להגיש בוונציה עם פרוסקו ומי סודה בתור ה-Venetian Spritz (השפריץ הוונציאני) המקורי. הסיפור של "Select Aperitivo" החל כשהאחים מריו וכן ויטוריו פילה, שהיו להוטים לתרום לחידושה של ונציה שלאחר מלחמת העולם הראשונה, הקימו את .Fratelli Pilla & C, חברה שהמתמחתה בייצור משקאות חריפים. סלקט נוצר להגשה בפני עצמו, בתוספת סודה או סלצר, או מעורבב בקוקטיילים רבים ושונים. לטענת חלקם, הוונציאנים אומרים ש-Spritz Veneziano "הולך" עם סלקט. בשנת 1954 נרכשה סלקט על ידי Distilleria Jean Buton ולאחר מכן נטמעה בתוך Gruppo Montenegro, שעדיין מייצרת אותו לפי המתכון המקורי. המתכון של סלקט משלב יחד מתכון סודי של 30 עשבי תיבול ארומטיים וצמחים בוטניים, כולל גרגרי ערער, על המאפיינים הבלסמיים והפרחוניים שלהם, ושורשי ריבס מעובדים בנפרד, המספקים תווים מרירים עזים לאיזון. גרגרי הערער עוברים תהליך ריכוך וזיקוק מיוחד במיכל נחושת. הנוזל המתקבל הוא אדום בצבע אודם עמוק. בוונציה המנהג הוא להגיש סלקט שפריץ עם סודה ופרוסקו ולקשט בזית. בשנת 2018 עוצב מחדש בקבוק הסלקט, האיור שואב השראה מהתווית המקורית של שנות ה-20 ומשלב מספר אזכורים להיסטוריה שלו, כולל המקור הוונציאני, שנת היצירה ושמם של האחים פילה. העיצוב החדש כלל גם את הזכוכית האייקונית בעלת הגבעולים הארוכים המהווה את הסמל האולטימטיבי של השפריץ האיטלקי. סלקט הוצג במספר מערכונים שהופקו עבור תוכנית הטלוויזיה האיטלקית Carosello. הפופולרי ביותר מהם הוא האנימציה שיצרו האחים פאגוט, חלוצי ההנפשה בשפה האיטלקית. קמפרי שפריץ אתר האינטרנט הרשמי של סלקט (באיטלקית ובאנגלית) (IT, EN) האתר הרשמי, selectaperitivo.it/en "Select aperitivo". Difford’s Guide. "Select APERITIVO". Wonderland.com. 2 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה) "The Glass Guide to Summer Drinking". Glass Magazine. "Christmas and New Year's Eve cocktail recipes you can make at home". The Week. "An Interview With Rudi Carraro, Brand Ambassador Of Select". Forbes.com. "8 best spritz cocktails to enjoy during the heatwave". The Independent. 25 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Venetian Spritz". Olive Magazine. "Select Aperitivo's new design celebrates the brand's origins". Foodbev.com.
בית בלגיה

בית בלגיה הוא בית הארחה ומועדון לסגל האקדמי בקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם. במקום גינה משובצת פסלים, מסעדה, חדרי אירוח וישיבות, ומתקיימים בו אירועים שונים, תערוכות והרצאות וקורסים שאינם חלק מתוכנית אקדמית רשמית של האוניברסיטה. המבנה קרוי על שמה של דונה פביולה מלכת בלגיה. המבנה הוקם בשנת 1967 על ידי הקבלן דניאל בן מנשה, על פי תוכנית של האדריכל זאב רבינא, והוא בנוי בסגנון השונה מיתר מבני גבעת רם - בניגוד למבנים הבנויים בסגנון בינלאומי בעלי קירות אנכיים ישרים, מבנה זה הוא מבנה המורכב משני מבנים מעגליים המחוברים זה לזה. המבנה תוכנן בהתייחס לשני גורמים שעמדו במקום: האחד, מאגר מים עגול ששימש את האוניברסיטה והפך להיות הבסיס של המבנה המעגלי הקטן - על מאגר המים נבנה חדר האוכל. מבנה חדר האוכל נבנה תוך התייחסות למבנים מסורתיים ירושלמיים וחלונותיו הצרים נבנו בסגנון של חרירי הירי של חומות ירושלים. השני, עץ גדול שסביבו נבנה המבנה העיקרי. המבנה העיקרי הוא בניין מעגלי, ובמרכזו חצר גדולה שבמרכזה העץ. ארקדה המכוסה קשתות מאפשרת כניסה לחצר המבנה. ביוני 2012, נפתח הבניין מחדש, לאחר ששופץ במשך שנה. ב-2019 הוסב המבנה באופן זמני לאכלוס חברת לייטריקס שנזקקה לשטח נוסף, והוא אמור לחזור לרשות האוניברסיטה העברית בשנת 2024. דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996. אתר האינטרנט הרשמי של בית בלגיה בית בלגיה (מתוך האתר הרשמי של האוניברסיטה העברית) פסלים של האמנים יעל שביט, רמי אטר, Max Turner גיא נרדי, ‏היוניקורן שכובש את המבנים ההיסטוריים של האוני' העברית, באתר גלובס, 4 בדצמבר 2021
L.A

L.A הוא שיר בביצוע הצמד הישראלי "ג'ינג'יות". תמיר אלברט כתב את השיר, ואמיר צורף הלחין אותו. השיר התפרסם במאי 1994 כסינגל מתוך האלבום היחיד שפרסם הצמד, "ג'ינג'יות" (1994). השיר הוצג כמועמד למצעד הפזמונים הישראלי השבועי של רשת ג' ב־29 במאי 1994, זכה להצלחה וצעד 15 שבועות, עד 18 בספטמבר 1994, אז יצא מהמצעד. בשיאו הגיע למקום השלישי ב־18 ביולי 1994. במצעד השנתי לשנת תשנ"ד של התחנה השיר דורג במקום ה־10. "L.A" נכלל ברשימת "1001 השירים הישראליים האהובים בכל הזמנים" שהרכיבו מוזיקאים ואנשי תעשייה בכירים ב־2015 לכבוד יום העצמאות. אמיר צורף – גיטרה "ג'ינג'יות" – כלים נוספים מיקי פלד – קולות רקע מפיקים – די. בי. הפקות, רונן בן־טל, אורי פירסט מפיקים מוזיקליים – תמיר אלברט, אמיר צורף, חזי דוידיאן מפיק מ"פונוקול" – אורן קריסטל טכנאי קול (עוזר) – פיני כהן מיקס – ראובן שפירא עריכה דיגיטלית – אוהד קרן סרטון השיר "L.A" באתר יוטיוב מילות השיר "L.A" באתר שירונט אקורדי השיר "L.A", באתר Chordu ‏"L.A" – גרסת אלבום מלאה (אודיו), באתר יוטיוב המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 29 במאי 1994, באתר פזמונט נתוני היצירה, באתר אקו"ם האלבום "ג'ינג'יות", באתר Discogs הקליפ לשיר, באתר יוטיוב המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 18 בספטמבר 1994, באתר פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 18 ביולי 1994, באתר פזמונט המצעד השנתי הישראלי של רשת ג' לשנת תשנ"ד, באתר פזמונט שי סגל נועם ברדין, ‏1001 השירים הישראלים האהובים בכל הזמנים, באתר ‏מאקו‏, 22 באפריל 2015 מאקו מיוזיק, ‏1001 השירים הישראלים האהובים בכל הזמנים – המיקסטייפ המלא, באתר יוטיוב, 22 באפריל 2015
צ'ארלס סטוקלי

צ'ארלס קלארק סטוקלי (באנגלית: Charles Clark Stockley;‏ 6 בנובמבר 1819 – 20 באפריל 1901) היה פוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר הסנאט של דלאוור בשנים 1873–1877, וכמושל דלאוור ה-45 בשנים 1883–1887. צ'ארלס סטוקלי נולד ליד העיירה ג'ורג'טאון שבדלאוור כבנם של ג'ייהו והאנה רודני קולוק סטוקלי. בשובו מלימודיו בפילדלפיה ב-1839, הוא לימד במשך שבע שנים בבית ספר, ופתח חנות כלבו בעיירה מילסבורו. עיסוקו העיקרי היה חקלאות בשטחי הקרקעות הרחבים שהיו בבעלותו. בסופו של דבר הוא היה לאחד ממגדלי האפרסקים המרכזיים במזרח מחוז סאסקס. ב-1859 נשא סטוקלי לאישה את אלן אנדרסון, ולשניים נולדה ילדה אחת. סטוקלי שימש כגזבר של מחוז סאסקס, וב-1856 היה לשריף של המחוז. הוא נבחר כחבר הסנאט של דלאוור, וכיהן בו בשנים 1873–1877. במושב האחרון של הסנאט הוא היה יושב ראש הבית. כמעט שמונה שנים לאחר מכן גייסו אותו הדמוקרטים כמועמד המפלגה למשרת מושל דלאוור. לאחר שהביס את מועמד המפלגה הרפובליקנית, אלברט קארי, הוא כיהן כמושל מ-16 בינואר 1883 ועד 18 בינואר 1887. הרוב במפלגה הדמוקרטית עדיין הגדיר את עצמו אז כ"מפלגה של האנשים הלבנים", ועדיין קידמו סדר יום שמתח ביקורת על זכות הבחירה של האפרו-אמריקאים, כ"מדיניות בלתי שפויה של השקעה בגזע בור ונחות עבור הזכויות המקודשות להצבעה". על כל פנים, משחלפו אז עשרים שנה לתום מלחמת האזרחים האמריקאית, הושמעו הקולות הראשונים בעד סובלנות. בפרישתו, ציין סטוקלי ש"האזרחים השחורים שלנו משפרים את זכויותיהם באמצעות מאמצים ראויים לשבח כדי לרכוש לעצמם בתים וחינוך לילדיהם. הדעה הקדומה נגד הענקת זכות הצבעה עבורה נעלמת במהירות, ואני בטוח שעד מהרה היא תעלם כליל". צ'ארלס סטוקלי נפטר בביתו שבג'ורג'טאון ב-20 באפריל 1901. הוא נטמן בכנסיית סנט פול האפיסקופלית שבעיר. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 231-232. צ'ארלס סטוקלי באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) צ'ארלס סטוקלי באתר The Political Graveyard] (באנגלית) צ'ארלס סטוקלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פטון

האם התכוונתם ל... אישים: אלן פטון – סופר ופוליטיקאי דרום אפריקאי ג'ון פטון – פוליטיקאי ועורך דין בן המאה ה-19 מווירג'יניה. כיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית ג'ורג' פטון האב – קולונל בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. בנו של ג'ון פטון ג'ורג' פטון (עורך דין) – עורך דין, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי ששימש כפרקליט המחוזי של מחוז לוס אנג'לס וראש העיר הראשון של סן מרינו, קליפורניה. בנו של ג'ורג' פטון האב ג'ורג' פטון – מצביא אמריקאי במלחמת העולם השנייה, בנו של עורך הדין ג'ורג' פטון ג'ורג' פטון הרביעי – מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית, בנו של המצביא ג'ורג' פטון ויל פטון – שחקן קולנוע אמריקאי מייק פטון – מוזיקאי אמריקאי פולה פטון – שחקנית קולנוע אמריקאית צ'ארלי פטון – מוזיקאי אמריקאי שיבון פטון – שחיינית אוסטרלית אחר: פטון (טנק) – סדרת טנקים אמריקאית הקרויה על שם ג'ורג' פטון (M60 פטון, M48 פטון, M47 פטון) פטון (סרט) – סרט קולנוע מ-1970 על גנרל ג'ורג' פטון פיתון (פירושונים) פטן (פירושונים)
עמודי הזית

עמודי הזית הוא פסל סביבתי השוכן במרכזו של פארק עמודי הזית, ממזרח לקיבוץ רמת רחל. הפסל עוצב על ידי הפסל רן מורין בשנת 1991. הוא עשוי משלושה עמודים שגובהם 15 מטרים והוא נראה היטב מרחבי ירושלים. בראש כל עמוד צומח עץ זית בן עשרות שנים וענפי שלושת העצים מתחברים זה לזה. בבסיס העמודים שלוש מדרגות המובילות אליהם, ומתחת להן מערך ממוחשב הדואג לדישון עצי הזית שבראש העמודים ולהשקייתם. בכניסה לרחבת הפסל נצבים שני עצי זית נוספים הצומחים מתוך פירמידות עשויות אבנים לא מסותתות. ענפי שני העצים מתחברים זה לזה ויוצרים מעין שער כניסה לאתר. סביב הפסל נטועים כ-200 עצי זית ב-27 שורות בתוכנית מעגלית המובילה לעמודי הזית, ושלושה שבילים מרכזיים מובילים ממנו בצירים המכוונים לאתרים משמעותיים בנוף: "ציר ההרודיון", "ציר בית לחם" ו"ציר ים המלח". לדברי יוצר האתר, עץ הזית הוא "סמל לחוסן, לפוריות ולשלום". למאפיינים השונים של הפסל ישנן פרשנויות שונות: יש[דרוש מקור: מי?] הרואים בשלושת עצי הזית שבראש העמודים את שלוש הדתות – יהדות, נצרות ואסלאם, וכן[דרושה הבהרה] אלגוריה לעם ישראל, שעל אף שגורש מהארץ הוא שב לחיות בה. יש[דרוש מקור: מי?] הרואים בפסל המחשה לניתוק השורשים מהקרקע, והחייאתם באמצעות הטכנולוגיה - סמל לציונות. ישנם[דרוש מקור: מי?] המצביעים על המיסטיות של הספרה 3, כמתווה דרך-אמצע בין כוחות מנוגדים ומביאה לידי הרמוניה ושלום. דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996. מדיה וקבצים בנושא עמודי הזית בוויקישיתוף תצלומים של הפסל פסל עמודי הזית - אתר קיבוץ רמת רחל אודות הפסל באתר של הפסל רן מורין איתן לשם, בין תלפיות לצור באהר ממתין פארק שלו ודי נדיר באזור ירושלים, באתר הארץ, 6 באפריל 2022 Ran morin, Olive columns& the park of olives. ramat rachel- jerusalem ,1991
מושך

בתחום המתמטי של מערכות דינמיות, מושך (באנגלית: Attractor) הוא קבוצה של מצבים שאליהם מערכת נוטה להתפתח, עבור מגוון רחב של תנאי התחלה של המערכת. ערכי מערכת שמתקרבים מספיק לערכי המשיכה נשארים קרובים גם אם הם מופרעים מעט בעקבות רעש אקראי או הפרעה מכוונת. במערכות בעלות מימד סופי, המשתנה המתפתח עשוי להיות מיוצג אלגברית כווקטור n-ממדי. המושך הוא אזור במרחב n-ממדי. במערכות פיזיקליות, n הממדים עשויים להיות, למשל, שתיים או שלוש קואורדינטות מיקום עבור כל אחת מישות פיזית אחת או יותר; במערכות כלכליות, הם עשויים להיות משתנים נפרדים כמו שיעור האינפלציה ושיעור האבטלה. אם המשתנה המתפתח הוא דו או תלת־ממדי, ניתן לייצג את המושך של התהליך הדינמי בצורה גאומטרית בשנים או שלושה ממדיים. מושך יכול להיות נקודה, קבוצה סופית של נקודות, עקומה, יריעה, או אפילו קבוצה מסובכת עם מבנה פרקטלי המכונה "מושך מוזר". אם המשתנה הוא סקלרי, המושך הוא תת-קבוצה של קו המספרים האמיתי. תיאור המושכים של מערכות דינמיות כאוטיות היה אחד ההישגים של תורת הכאוס. מדיה וקבצים בנושא מושך בוויקישיתוף מושך, באתר MathWorld (באנגלית) Weisstein, Eric W. "Attractor". MathWorld. Retrieved 30 May 2021.
כריסטי אלטומאר

כריסטי אלטומאר (באנגלית: Christy Altomare; נולדה ב-23 ביוני 1986) היא שחקנית אמריקאית. אלטומאר נולדה בפנסילבניה, בהיותה בת חמש החלה להופיע בתיאטרון קהילתי, בגיל שתים עשרה החלה לכתוב שירים, היא למדה בבית ספר לאמנויות הבמה של אוניברסיטת סינסינטי. ב-2008 החלה להופיע במחזמר אביב מתעורר, היא שיחקה את סו סנל במחזמר "קארי" ואת סופי במחזמר מאמה מיה! המבוסס על שירי להקת אבבא. היא נבחרה לגלם את הנסיכה אנסטסיה במחזמר אנסטסיה המבוסס על סרט ההנפשה, על תפקידה הייתה מועמדת למספר פרסים, בעקבות כך היא מופיעה באופן קבוע ב"קונצרט נסיכות דיסני" (Broadway Princess Party). היא הוציאה מספר אלבומים מוזיקליים עצמאיים. אתר האינטרנט הרשמי של כריסטי אלטומאר (באנגלית) כריסטי אלטומאר, סרטונים בערוץ היוטיוב כריסטי אלטומאר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריסטי אלטומאר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
אלביון רחמני

אלביון רחמני (באלבנית: Albion Rrahmani; נולד ב-31 באוגוסט 2000 בפודייבו שבקוסובו) הוא כדורגלן קוסוברי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ספרטה פראג ובנבחרת קוסובו. רחמני גדל במחלקת הנוער של לאפי. הוא שיחק בקבוצות הבוגרות של מינאטורי, בשקימי קורטין ומאלישבה מהליגות הנמוכות בקוסובו. ב-23 ביוני 2021 חתם רחמני על חוזה לשלוש שנים בבלקני מליגת העל הקוסובנית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 49 הופעות ליגה והבקיע 24 שערים, וזכה בשתי אליפויות קוסובו ובסופר קאפ הקוסובני. ב-7 באוגוסט 2023 חתם רחמני על חוזה שלוש שנים בראפיד בוקרשט מליגת העל הרומנית. ב-12 בספטמבר 2023 ערך רחמני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסובו, בהפסד 2-0 לנבחרת רומניה במסגרת מוקדמות יורו 2024. בלקני אליפות קוסובו (2): 2021/2022, 2022/2023 הסופר קאפ הקוסובני (1): 2022/2023 אלביון רחמני, באתר Transfermarkt אלביון רחמני, באתר Soccerway אלביון רחמני, באתר WorldFootball.net אלביון רחמני, באתר FootballDatabase.eu Zyrtare: Albion Rrahmani kalon te Ballkani באתר Telegrafi, ‏ 23 ביוני 2021 (באלבנית) Rapid l-a achiziţionat pe Albion Rrahmani באתר הרשמי של ראפיד בוקרשט, 7 באוגוסט 2023 (ברומנית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלביון רחמני".
לונאסה

לונאסה (באנגלית: Lughnasadh או Lughnasa) הוא חג גאלי שנחוג ב-1 באוגוסט או במועד סמוך לו. כיום, החג מצוין גם על ידי קבוצות נאו-פגניות כמו הוויקה. Carmichael, Alexander (1992). Carmina Gadelica. Lindisfarne Press. ISBN 0-940262-50-9. (באנגלית) Danaher, Kevin (1962). The Year in Ireland. Irish Books & Media. ISBN 0-937702-13-7. (באנגלית) MacKillop, James (1998). Dictionary of Celtic Mythology. Oxford University Press. ISBN 0-19-280120-1. (באנגלית) McNeill, F. Marian (1959). The Silver Bough. Vol. 1–4. Glasgow: William MacLellan. (באנגלית) MacNeill, Máire (2008) [1962]. The Festival of Lughnasa. Oxford University Press. ISBN 0-906426-10-3. (באנגלית) Melia, Daniel F. (ינו' 1978). "The Grande Troménie at Locronan: A major Breton Lughnasa celebration". The Journal of American Folklore. 91 (359): 528–542. {{cite journal}}: (עזרה) (באנגלית) לונאסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדברים שמאחורי השמש

"הדברים שמאחורי השמש" הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של יובל שפרמן, אשר הוקרן בבתי הקולנוע החל משנת 2006. יצחק (אסי דיין) מחליט, לאחר עשר שנים של נתק, לבקר את אביו (קונסטנטין אנטול) השרוי בתרדמת. הוא מוצא עצמו לבד בבית חולים ומתוסכל מחוסר העניין של משפחתו במצבו: אשתו, סמדי (סנדרה שדה), אמנית אנונימית המנסה להגשים את חלומה, בנו, עמית (זהר שטראוס), ילד מזדקן בן שלושים עסוק בעיקר בלבזבז את זמנו ובתו, נעמה (טלי שרון), נמצאת בתהליכי השלמה עם זהותה המינית. רק בתו הצעירה, דידוש (טס השילוני), נוהגת לבקר את סבה אותו מעולם לא הכירה, מבלי שיצחק אפילו יידע, במטרה לגלות את הסוד המשפחתי הישן - מטרה שתשנה את חיי הדמויות השונות. "הדברים שמאחורי השמש" הוא סרטו הראשון של הבמאי והתסריטאי יובל שפרמן. הסרט זכה בפרס וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים ובפרס אופיר על משחקו של אסי דיין. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי האוסקר הישראלי בקטגוריות שונות של צוות השחקנים, היוצרים וההפקה. הסרט הוקרן בפסטיבל קאן בצרפת. "הדברים שמאחורי השמש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדברים שמאחורי השמש", באתר ספר הקולנוע הישראלי "הדברים שמאחורי השמש", באתר אידיבי "הדברים שמאחורי השמש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "הדברים שמאחורי השמש", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית האתר הרשמי לסרט 'הדברים שמאחורי השמש' "הדברים שמאחורי השמש" באתר "קרן הקולנוע הישראלי" שמוליק דובדבני, הקלישאות שמאחורי הסרט, באתר ynet, 3 בדצמבר 2006
דוד דוידוביץ

דוד צבי דוידוביץ (כ"ו באדר ה'תרע"ה, 12 במרץ 1915 – כ"ח בכסלו ה'תשס"ב, 13 בדצמבר 2001) היה ראש המועצה האזורית עמק לוד (כיום, מועצה אזורית שדות דן) במשך כ-31 שנה. נולד בנירג'האזה שבהונגריה למרים ודוב. למד בישיבה של האדמו"ר מקאליב ושרת בחיל הפרשים ההונגרי. בתחילת 1943 גויס לשירות העבודה, ונשלח לבנות מסילות רכבת. בין השאר הועבר למחנה בהיידוהדהאז, לדברצן ולמפעל הלבנים בבודפשט. בסוף 1944 הוסגר על ידי ההונגרים לגרמנים, ונשלח לבוכנוואלד, משם נשלח לעבודות כפייה במשך 13 שעות רצופות כל יום, עד שחלה ברגליו ואושפז. בהתקרב האמריקאים, נשלח בצעדת מוות, שבמהלכה הצליח להתחמק והתחבא באסם תבואה. הוא הגיע למינכברג (אנ'), שם קיבל טיפול רפואי ושהה עד להחלמתו. לאחר תום המלחמה חיפש את בני משפחתו בגרמניה ובהונגריה, אך איש מהם לא שרד. ב-1945 נשא בנירג'האזה את ורה (דבורה) לבית דויטש, שאותה הכיר עוד לפני המלחמה. הם עברו יחד למחנה העקורים פלדאפינג, שם נולדה בתם הבכורה. ב-15 במרץ 1949 עלו לישראל, והשתכנו בכפר הערבי הנטוש סאפריה שנעזב במלחמת העצמאות (לימים, היישוב תוחלת). ב-1954 עברו למושב צפריה הסמוך. בצפריה ניהל משק חקלאי, ועסק בפעילות ציבורית כראש הוועד המקומי, כמדריך מתיישבים חדשים ביישובים האזור ועוד. ב-1959 נבחר לראשונה לראשות המועצה האזורית עמק לוד. כיהן בתפקידו במשך 6 קדנציות, למעלה מ-30 שנה, עד סוף 1989. בתקופתו הוקמה בתחומי המועצה אולפנת צפירה. נפטר ב-13 בדצמבר 2001 (כ"ח בכסלו ה'תשס"ב), ונקבר בבית העלמין האזורי עמק לוד ליד מושב אחיעזר. אייל הירש, דוידוביץ דבורה ורה ודוד, באתר "סיפור מקומי" האולפנה השלישית של בנ"ע נפתחה במושב "צפריה", הצופה, 28 באוקטובר 1965 קברו, באתר Billiongraves
הרנוגיים

הרנוגיים (שם מדעי: Loranthaceae) היא משפחת צמחים טפילים למחצה, המונה כ-78 מינים וכ-1078 מינים ואשר נפוצה בעיקר בארצות הטרופיות. המשפחה מיוצגת בארץ על ידי מין אחד בלבד - הרנוג השיטים. בעבר דבקון הזית שויך למשפחה זאת, אך הוא הועבר למשפחת הסנטליים. צמחים אלו מכילים כלורופיל ולפיכך הם מסוגלים לייצר בעצמם את מזונם לפיכך הם נחשבים לטפיל למחצה, אולם את המים ואת המלחים הדרושים להכנת המזון אין הם קולטים מתוך האדמה, אלא מצמחים אחרים, שעליהם הם גדלים.. מדיה וקבצים בנושא הרנוגיים בוויקישיתוף הרנוגיים, באתר ITIS (באנגלית) הרנוגיים, באתר NCBI (באנגלית) הרנוגיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הרנוגיים, באתר Tropicos (באנגלית) הרנוגיים, באתר GBIF (באנגלית) הרנוגיים, באתר IPNI (באנגלית) הרנוגיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Loranthaceae Juss, POWO plants of the World Online. Published on the Internet Loranthaceae Juss, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏12-2023 הרנוגיים, באתר צמחיית ישראל וסבבתה סנטליים, באתר צמחיית ישראל וסביבתה ABRS Flora of Australia Online Search Results, www.anbg.gov.au ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמעון פרץ

האם התכוונתם ל... שמעון פרץ (רב) (יליד 1975) – ראש ישיבת ההסדר קריית גת, רב בית הכנסת "משכן יעקב" בשכונת רובע הבנים בקריית גת ורב קהילת "באר אורה" שמעון פרץ (ראש מועצה) (יליד 1966) – ראש מועצת מיתר שמעון פרץ (שחקן) – רב, שחקן וסטנדאפיסט חרדי