laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חיים דים

חיים דים (11 בספטמבר 1928, כ"ו באלול ה'תרפ"ח – 20 ביולי 1967, י"ב בתמוז ה'תשכ"ז) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, לוחם ומפקד בפלמ"ח ובצה"ל. מפקד יחידה 30, מג"ד בחיל השריון, סמח"ט וסגן מפקד אוגדה 38 במלחמת ששת הימים. חיים דים נולד בפשמישל בפולין, ליהודה וגיזלה דים. היה נצר למשפחת כ"ד דורות של רבנים חשובים. אביו, ד"ר לפילוסופיה מאוניברסיטת וינה, חינכו לציונות. למד בבית ספר יסודי ואחר הצהרים למד לימודי קודש ועברית. למד בבית ספר תיכון ברוסיה, עקב גירוש משפחתו על ידי הנאצים. תקופה זו חיו בדוחק בנדודים. עם סיום מלחמת העולם השנייה חזר לפולין והצטרף לתנועת נוער ציונית, ניסה לעלות לארץ ונתפס על ידי הבריטים. נכלא בקפריסין שם הצטרף לפלמ"ח ומשם הגיע לארץ ישראל. במלחמת העצמאות לחם בשורות הפלמ"ח בגדוד הרביעי בחטיבת הראל. בסיומה היה מפקד מחלקה. מיד לאחר המלחמה נשלח לבית הספר לקצינים. חיים נודע כמפקד נועז, בעל מעוף ודמיון. פיקד על יחידה 30, יחידה מיוחדת שפעלה נגד המסתננים. במסגרת שירותו ביחידה גם יצא למסע בפטרה עם סגנו אהרון קמארה[דרוש מקור]. על בסיס יחידה 30 הוקמה יחידה 101. לאחר מכן עבר לחיל השריון והיה בין בוניו ומיסדיו של חיל זה. במבצע קדש היה סגן מפקד גדוד 9 ובהמשך ממלא מקום מפקד בגדוד. לאחר מכן פיקד על גדוד 61 ובהמשך מונה לראש ענף תורת לחימה במפקדת גייסות השריון. בשנת 1959 נשלח לפו"ם ונחשב בין המצטיינים במחזורו. היה מפקד קורס קציני שריון ומפקד קורס מפקדי פלוגות בחיל השריון. לאחר שפיקד על גדוד טנקים 82 בחטיבה 7 נשלח לשנת לימודים והשתלמות לקורס שריון מתקדם במרכז השריון של צבא ארצות הברית בפורט נוקס, קנטקי בארצות הברית לאחר מכן מונה סמח"ט חטיבה 37 וחטיבה 200. דים עסק רבות בתורת הלחימה של השריון והיה בין מומחי הגייס בתחום הסיור המשוריין. לפני מלחמת ששת הימים מונה לראש מה"ד תו"ל במחלקת הדרכה תחת אריק שרון שהיה ראש מחלקת הדרכה בצה"ל. בפרוץ מלחמת ששת הימים היה ראש המטה באוגדה 38 של אריאל שרון, אחת משלוש האוגדות שלחמו בסיני. דים תכנן את קרב אום כתף במלחמת ששת הימים שנערך בין צה"ל והצבא המצרי, במתחם המבוצר שבאום כתף בחלקו המזרחי של חצי האי סיני. הכוח הישראלי, בפיקוד אריאל שרון, הצליח לכבוש את המתחם הנמצא ממזרח לצומת אבו עגילה לאחר שבמהלך הקרב שילב בהצלחה מסגרות גדולות של שריון וחיל רגלים בסיוע יחידות הנדסה, תותחנים וחיל אוויר תוך שימוש בהונאה צבאית ובתחבולנות. הקרב נחשב לאחד המוצלחים בתולדות צה"ל ונלמד לאחר מכן באקדמיות צבאיות ברחבי העולם. בתום מלחמת ששת הימים הוענקה לו דרגת אלוף-משנה על ידי הרמטכ"ל יצחק רבין. נפטר לאחר המלחמה בי"ב בתמוז תשכ"ז, 20 ביולי 1967. בן 38 בפטירתו. התגורר בשכונת נווה מגן ברמת השרון. הניח אשה, יהודית דים, בן ובת. בדברי ההספד אמר האלוף אריק שרון: את חיים ז"ל הכרתי תקופה ארוכה, אך במחצית השנה האחרונה, ובעיקר כששרת כסגני במפקדת האוגדה במלחמת ששת הימים ובתקופה שלפניה, הכרתיו מקרוב. עמדתי על תכונותיו כמפקד, כחבר וכאדם ולמדתי להעריכו ולהוקירו. במשך תקופה זו עשה את הנדרש ממנו והרבה מעל זאת – בעז רוח, בדבקות ובנאמנות ללא סייג, בעקשנות ומסירות ללא גבול. בימים הקשים והגורליים ביותר היה ליד ימיני וחלקו בהשגת הניצחון היה רב. הובא למנוחת בבית הקברות הצבאי בקריית שאול. קורות החיים של חיים דים, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
פט גלסינגר

פטריק פול "פט" גלסינגר (באנגלית: Patrick Paul "Pat" Gelsinger; נולד ב-1961) הוא מהנדס חשמל ומנהל אמריקאי בתעשיות החומרה והתוכנה, מנכ"ל אינטל החל מפברואר 2021, וקודם לכן מנכ"ל חברת התוכנה VMware מאז ספטמבר 2012. גלסינגר גדל בחווה בפנסילבניה. בשנת 1979, בגיל 18, התחיל לעבוד בחברת אינטל כטכנאי בקרת איכות, והמשיך לעבוד בחברה במשך כשלושים שנה. במהלך עבודתו באינטל קיבל בשנת 1983 תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת סנטה קלרה ובשנת 1985 קיבל תואר שני בהנדסת חשמל מאוניברסיטת סטנפורד. עבד באינטל בין השאר כארכיטקט של המעבד אינטל 80486, כסגן נשיא ומנהל קבוצת Digital Enterprise Group, כמנהל טכנולוגיות ראשי (CTO). יזם את כנס המפתחים של אינטל (Intel Developer Forum). בספטמבר 2009 עבר לחברת EMC, שם ניהל את קבוצת מוצרי תשתיות המידע (Information Infrastructure Products). בספטמבר 2012 מונה למנכ"ל חברת VMware. בעת ששימש בתפקיד זה רכשה החברה חברות ישראליות אחדות. ב-15 בפברואר 2021 החל לשמש כמנכ"ל חברת אינטל. הוא יושב ראש של תנועת Transforming the Bay with Christ, שפועלת להידוק הקשר בין תושבי מפרץ סן פרנסיסקו ובין הכנסייה. Programming the 80386, ‏1987 (יחד עם ג'ון קראופורד). Balancing Your Family, Faith, & Work, ‏2003. The Juggling Act: Bringing Balance to Your Faith, Family, and Work, ‏2008. מדיה וקבצים בנושא פט גלסינגר בוויקישיתוף פט גלסינגר, באתר dblp טל זמיר, גיק, וורקוהוליק וידיד העובדים: זה האיש שנבחר להוביל את אינטל, באתר כלכליסט, 14 בינואר 2021 רביב גולן, "היום ישראל היא גרסה קטנה של אינטל", באתר "ידיעות אחרונות", 7 במאי 2021 Pressman, Aaron (13 בינואר 2021). "Who is Intel's new CEO, Pat Gelsinger". Fortune. נבדק ב-15 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Business, Jordan Valinsky and Clare Duffy, CNN. "Intel ousts CEO and names successor". CNN. נבדק ב-2021-01-14. יוסי הטוני, ‏פט גלסינגר, VMware: "ישראל חשובה לאסטרטגיה של החברה; עד סוף השנה נגייס עשרות עובדים", באתר "אנשים ומחשבים", 10 ביוני 2013 Brigham, Katie (2018-11-10). "Religious leaders are trying to get more Bay Area residents to church — and they're using tech marketing tactics in their quest". CNBC (באנגלית). נבדק ב-2021-01-15.
דגל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו

דגל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הנוכחי אומץ ב־20 בפברואר 2006. החוקה החדשה, שאושרה בדצמבר 2005 ונכנסה לתוקף בפברואר 2006, הכריזה רשמית על חזרה לדגל דומה לזה אשר היה בשימוש בשנים 1963–1971, עם שינוי קל מכחול כהה לתכלת, אשר מסמל שלום. הפס האדום באמצע הדגל מסמל את "דם הקדושים המעונים של המדינה", הצהוב את העושר של המדינה, והכוכב מסמל על "עתיד זוהר עבור המדינה". הדגל הקודם האחרון אומץ בשנת 1997. הוא דומה לדגל אשר היה בשימוש מ-1960 עד 1963. במקור, הכוכבים בצד שמאל ייצגו את ששת אזורים של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אך מאז נוספו עוד ארבעה אזורים עצמאים ועיר עצמאית אחת (קינשאסה, הבירה). הדגל מבוסס על הדגל שבמקור היה בשימוש על ידי האיגוד האפריקאי הבינלאומי של המלך לאופולד השני (ארגון שהיה אמור להיות ארגון הומניטרי, אך תפקד בעיקר בתור חזית לניצול אינטרסים כלכליים בקונגו על ידי המלך לאופולד) והונף לראשונה ב-1877. העיצוב המקורי של הדגל נוצר לכאורה על ידי החוקר המפורסם הנרי מורטון סטנלי והוא מורכב מרקע כחול עם כוכב זהוב בעל חמש פינות במרכזו, כאשר הכוכב אמור לסמל את "אור הציויליזציה" אשר בוהק כעת בעוז באפריקה האפלה. אותו עיצוב היה בשימוש בדגל של מדינת קונגו החופשית לאחר שהטריטוריה הוכרה רשמית כרכוש פרטי של המלך לאופולד השני בועידת ברלין. לאחר קבלת עצמאות מבלגיה ב-30 ביוני 1960, אותו עיצוב בסיס נשאר אך ששת הכוכבים נוספו על-מנת לסמל את ששת האזורים של המדינה באותה העת. עיצוב זה היה בשימוש רק שלוש שנים, משנת 1960 עד שנת 1963. הדגל של הרפובליקה השנייה של קונגו (שמה של הטריטוריה בתחילת שלטונו של מובוטו ססה סקו), נהיה הדגל הרשמי לאחר שמובוטו ייסד את הדיקטטורה שלו. דגל זה נמצא בשימוש משנת 1963 עד שנת 1971 והורכב מאותו כוכב זהוב אשר הוקטן ונמצא בפינת ההנפה של הדגל עם פס בצבע צהוב ואדום חוצה אלכסונית את הדגל. דגל זה שונה שוב לאחר שמובוטו החליט לשנות את שמה של המדינה לזאיר ב-1971. דגלה של זאיר (הירוק למטה) נוצר כחלק מניסיונו של מובוטו להחזיר את המדינה למדינה מאפיינים אפריקאים ונותר בשימוש עד נפילת שלטונו ב-1997. דגל האיגוד האפריקאי הבינלאומי בנוסף למדינת קונגו החופשית (1877–1908) וקונגו הבלגית (1908–1960) דגל העצמאות בשנים 1960–1963 הדגל בשנים 1966–1971 דגל זאיר (1971–1997) הדגל בשנים 1997–2003 הדגל בשנים 2003–2006 סמל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המנון הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מדיה וקבצים בנושא דגל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בוויקישיתוף דגל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אויבים

אויבים היא סדרה תיעודית העוסקת במנהיגים מהעולם המוסלמי ומשודרת בערוץ כאן 11 החל מינואר 2021. יוצרי הסדרה הם ירון ניסקי ודני ליבר. עורכים ומפיקים אחראים, שירה מרגלית ואלעד קופרמן. הסדרה בת שלוש עונות ובהן שמונה עשר פרקים, והיא כוללת ניתוח פרופיל של מנהיגים בעולם המוסלמי שנחשבים לאויבי מדינת ישראל, באמצעות מידע שנאסף על ידי קהילת המודיעין הישראלית ובה המוסד. כל פרק עוסק במנהיג אחר והוא כולל קטעי ארכיון וראיונות עם אישים שהיו קרובים אליהם, וכן אישים ישראלים שעסקו או עוסקים בהם, והיו קרובים למנהיגים באופן אישי או נפגשו עמם. בשתי העונות הראשונות של הסדרה הפרקים היו אודות מנהיגים שאינם היו בחיים בעת שידורם, אך בעונה השלישית חלק מהפרקים נעשו על מנהיגים שנכון לעת השידור, היו עדיין חיים. כמו כן, בעונה זאת נעשו מספר שינויים בפרקי העונה בעקבות מתקפת הפתע על ישראל ומלחמת חרבות ברזל. "אויבים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרקים מלאים, באתר תאגיד השידור הישראלי ניר וולף, "אויבים": חוזרים אל סדאם חוסיין ואל יאסר ערפאת, באתר ישראל היום, 13 בינואר 2021 רוצים ללמוד על סדאם וערפאת? "אויבים" היא לא בשבילכם, באתר וואלה, 13 בינואר 2021 נועם פתחי, אסקפיזם של אכזריות: "אויבים" מגבירה את הקצב, באתר ישראל היום, 7 ביולי 2022 רותה קופפר, "האדרנו מנהיגים קיצונים ונשארנו בלי שום דבר ביד", באתר כלכליסט, 13 בדצמבר 2023 שיראל דילר, ‏מה עובר בראש של נסראללה וחמינאי? עונה חדשה לסדרת הדוקו שהפכה רלוונטית מתמיד, בעיתון מקור ראשון, 3 בדצמבר 2023
אקלים כיפת הקרח

אקלים כיפת הקרח הוא האקלים הקר ביותר בכדור הארץ והוא נפוץ באזורי הקטבים - קווי רוחב 65°–90° צפון וכל יבשת אנטארקטיקה. בין המדינות בהן ניתן למצוא מקומות בעלי אקלים כיפת הקרח ניתן למנות את קנדה, רוסיה ונורווגיה בארכיפלג סבאלבארד. באזורים בהם האקלים הוא אקלים כיפת הקרח, אין טמפרטורה ממוצעת חודשית מעל C°‏ 0. הטמפרטורה הממוצעת החודשית הסטנדרטית לאקלים כיפת קרח בחודשים הקרים היא בין C°‏ 30- ל־C°‏ 55-. על פי שיטת קפן לסיווג אקלים, מוגדר אקלים זה כסוג EF. אחת הסיבות לקור העז השורר בקטבים הוא המרחק הרב שנדרשות קרני השמש לעבור באטמוספירה על מנת להגיע לקטבים, והפריסה הרחבה יותר והלא־ספציפית של קרני השמש באזור זה. בשיטת קפן לסיווג אקלים, מוגדר אקלים כיפת הקרח כ־EF, והוא מוגדר כאקלים בו אין חודשים שהטמפרטורה הממוצעת בהם היא מעל C°‏ 0. אזורים כאלו ניתן למצוא באזורי הקוטב הצפוני והקוטב הדרומי, ובהרים גבוהים ביותר, למשל הימלאיה. אקלים כיפת הקרח שונה מאקלים הטונדרה בכך שבאקלים טונדרה יש עונת קיץ ברורה עם מספר חודשים שבהם עולה הטמפרטורה למעל C°‏ 0, והקיץ מספיק חם על מנת להמיס את הקרח שנוצר בחורף. המסת הקרח מונעת בעצם את היווצרותם של הקרחונים באזור. אקלים כיפת הקרח הוא הקר ביותר בכדור הארץ, ונכללים בתוכו האזורים הקרים ביותר בכדור הארץ. עם ממוצע של C°‏ 55.2-, תחנת ווסטוק שביבשת אנטארקטיקה היא המקום הקר ביותר על כדור הארץ ועם C°‏ 89.2- היא גם המקום בו תועדה הטמפרטורה הנמוכה ביותר. Yung, Chung-hoi. "Why is the equator very hot and the poles very cold?". Hong Kong Observatory. נבדק ב-2010-12-02. McKnight, Tom L; Hess, Darrel (2000). "Climate Zones and Types: The Köppen System". Physical Geography: A Landscape Appreciation. Upper Saddle River, NJ: Prentice Hall. pp. 235–7. ISBN 978-0-13-020263-5. Gavin Hudson (2008-12-14). "The Coldest Inhabited Places on Earth". Eco Worldly. אורכב מ-המקור ב-2008-12-18. נבדק ב-2009-02-08.
PDU

PDU (ראשי תיבות באנגלית של: Power Distribution Unit) הוא מכשיר המצויד ביציאות מרובות, המיועד להפצת חשמל למכשירים מרובים, הוא נפוץ במיוחד במסדי מחשבים וציוד רשת הממוקמים במרכז נתונים. מרכזי נתונים מתמודדים עם אתגרים בפתרונות הגנה על כוח וניהול. מסיבה זו מרכזי נתונים רבים מסתמכים על ניטור PDU כדי לשפר את היעילות, זמן הפעילות והצמיחה. עבור יישומי מרכז נתונים, דרישת החשמל היא בדרך כלל הרבה יותר גדולה מפסים חשמליים בסגנון ביתי או משרדי עם כניסות חשמל בגודל של 22 קילו וולט ואפילו יותר. מרבית מרכזי הנתונים הגדולים משתמשים ב-PDU עם כניסת חשמל תלת פאזית והספק חד פאזי. ישנן שתי קטגוריות עיקריות של PDU: הראשונה היא PDU בסיסי והשנייה היא "PDU חכם" או iPDU. תפקיד PDU בסיסי הוא פשוט להוות אמצעי להפצת כוח מרשת החשמל לצרכנים מרובים. מאידך, ל-iPDU יש בדרך כלל רכיב חכם המאפשר למחשבים אישיים תקשורת וניהול מרחוק של מידע על מדידת הספק, שליטה/כיבוי לשקע חשמל ו/או אזעקות. חלק מה-PDU המתקדמים מאפשרים למשתמשים לנהל חיישנים חיצוניים כגון טמפרטורה, לחות, זרימת אוויר ועוד. אל-פסק תקעים ושקעי חשמל מדיה וקבצים בנושא PDU בוויקישיתוף "Definition of: Power distribution unit". PCMag.com. Ziff Davis. נבדק ב-8 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Sentry Power Manager: Rack-Level Data Center Power Monitoring and Management". ServerTech.com. Server Technology. 2014. נבדק ב-1 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
מסד 19 אינץ'

מסד מחשוב או מסד 19 אינץ' (באנגלית: inch rack‏-19) הוא מסגרת או מארז תקני להתקנת מספר מודולי ציוד אלקטרוני. לכל מודול יש לוח קדמי ברוחב 19 אינץ' (48 סנטימטרים), ומכאן שמו. הרוחב של 19 אינץ' כולל את הקצוות או "האוזניים" הבולטות מכל צד של הציוד, ומאפשרים את הידוק המודול למסגרת המתלה בעזרת ברגים. השימושים הנפוצים כוללים שרתי מחשב, ציוד טלקומוניקציה, חומרת רשת, ציוד ייצור אור-קולי, PDU וציוד מדעי. מסד מחשוב (rack) סטנדרטי בגובה 42u, ברוחב 600 מילימטרים ובעומק 914.6 מילימטרים. מסדים מתקדמים יכולים להגיע עם מגוון תכונות, כמו מיקום משתנה של המודולים, חסימת סאונד, מיזוג אוויר פנימי, ועוד. מרכז נתונים מדיה וקבצים בנושא מסד 19 אינץ' בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אוזבקיסטן–לטביה

יחסי אוזבקיסטן–לטביה (בלטבית: Latvijas-Uzbekistānas attiecības, באוזבקית: Oʻzbekiston – Latviya munosabatlari) הם היחסים הדיפלומטיים שבין לטביה לאוזבקיסטן. שתי המדינות כוננו יחסים ב-3 בנובמבר 1992. שתי המדינות היו רפובליקה סוציאליסטית סובייטית של ברית המועצות משנת 1940 עד 1991. ללטביה יש שגרירות בטשקנט שמוסמכת גם לטג'יקיסטן וטורקמניסטן, ובה אסטוניה מנפיקה אשרות לאוזבקיסטן. לאוזבקיסטן יש שגרירות בריגה שמוסמכת גם לליטא. שתי המדינות חברות במלואן בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה. אוזבקיסטן היא אחת השותפות העיקריות לשיתוף פעולה של לטביה באזור מרכז אסיה. לצד התפתחות היחסים, לטביה, כמדינה חברה באיחוד האירופי, תומכת בהידוק היחסים של האיחוד האירופי עם מדינות אזור מרכז אסיה בפרט ויישום האסטרטגיות של האיחוד האירופי במרכז אסיה בכלל. לטביה ואוזבקיסטן יש בדרך כלל יחסים פוליטיים וכלכליים טובים. הדיאלוג בין המדינות מתפתח בהתמדה בשנים האחרונות, ובדרך כלל נציג מכל אחת מהמדינות מבקר בשנייה לעיתים קרובות. נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב (1995, 2004, 2013) נשיא לטביה ואלדיס זאטלרס (2008) נשיא לטביה אנדריס ברזינש (2014) מדיה וקבצים בנושא יחסי אוזבקיסטן–לטביה בוויקישיתוף Ministry of Foreign Affairs of Latvia: Diplomatic Missions, web.archive.org, ‏8 במרץ 2012 UZBEKISTAN (Tashkent) | Ministry of Foreign Affairs, vm.ee (באנגלית) elations between Latvia and Uzbekistan, www.mfa.gov.lv Asian tyrant pays Latvia a visit, www.baltictimes.com Latvian President to Visit Uzbekistan, Trend.Az, ‏5 באוקטובר 2008 (באנגלית) OFFICIAL VISIT OF THE PRESIDENT OF LATVIA ANDRIS BĒRZIŅŠ TO UZBEKISTAN, Baltics Sotheby's Realty, ‏18 ביוני 2014 (באנגלית)
הרמן פון קאולבך

הרמן פון קאולבך (בגרמנית: Hermann von Kaulbach‏; 26 ביולי 1846 - 9 בדצמבר 1909) היה צייר גרמני של בית הספר במינכן. קולבך היה בנו של הצייר וילהלם פון קולבאך. במקור היה סטודנט לרפואה באוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן, אך, בהשראת אביו, עזב את בית הספר כדי ללמוד ציור. בשנת 1867 הוא הפך לתלמידו של קרל פון פילוטי. בהשפעתו התמסר קאולבך כמעט לחלוטין לנושאים היסטוריים. בסופו של דבר, הוא התפרסם בעיקר בזכות דיוקנאות הילדים שלו. הוא ערך שני מסעות לימוד לרומא, ב-1880 וב-1891. בשנת 1886 מונה לפרופסור לציור היסטוריה באקדמיה לאמנות יפה במינכן. בשנת 1906 פרסם ספר תמונות, עם ילדים כמוטיב, שנמכר ב-135,000 עותקים. הוא היה נשוי לסופי שרול, בתו של חרט, ונולדו להם שלושה ילדים. רבות מיצירותיו מוצגות במוזיאון בבאד ארולסן (מקום הולדתו של אביו). מכתביו וניירותיו נמצאים באוסף ארכיון הספרות הגרמני (חלק מהמוזיאון לספרות מודרנית) במרבאך אם נקאר. הוא קבור בבית הקברות הדרומי הישן במינכן. אף שעבודתו התקבלה בדרך כלל בצורה טובה, הוא ספג מדי פעם ביקורת על כך שהעניק יותר מדי תשומת לב לפרטים, תוך שהוא מפספס את משמעות הנושא העיקרי של הציור. דיוקנו של לוקרציה בורג'ה יצר מחלוקת משום שהוא נחשב לבוטה מדי, וגרסתו להכתרת סנט אליזבת על ידי הקיסר פרידריך השני נדחתה על ידי כמה מבקרים כ"ציור תלבושות". מותו של מוצרט תיאטרון בובות הפתעה מדיה וקבצים בנושא הרמן פון קאולבך בוויקישיתוף הרמן פון קאולבך, באתר "Find a Grave" (באנגלית) retro|bib - Seite aus Meyers Konversationslexikon: Kaulbach, www.retrobibliothek.de Quast-Benesch, Gertrude., Anton Bruckner in München, Tutzing: H. Schneider, 2006, ISBN 3-7952-1194-8 Ingrid Kussmaul: Die Nachlässe und Sammlungen des Deutschen Literaturarchivs Marbach. Verzeichnisse, Berichte, Informationen, Bd. 23. Deutsche Schillergesellschaft, Marbach am Neckar 1999
אדם פירס

אדם ג'ון פירס (באנגלית: Adam John Pearce; נולד ב-24 ביוני 1978) הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, שבו הוא מתפקד כמפיק וכדמות על המרקע. פירס הוא חמש פעמים אלוף העולם במשקל כבד של NWA, פעם אחת אלוף חבר העמים הבריטי במשקל כבד של NWA ופעם אחת אלוף העולם של PWG. כמו כן, הוא חלק מהיכל התהילה של ארגון ההיאבקות NWA ובעברו היה מאמן במתחם ה-WWE Performance Center. פירס נולד ב-24 ביוני 1978 בלייק פורסט, אילינוי. במהלך תקופת התיכון, פירס סבל מתסמונת המדור בשתי רגליו ועבר ניתוח. כתוצאה מכך, הוא הפסיק לעסוק בפעילות ספורטיבית, שבה היה לפני כן. במהלך ההחלמה שלו, הוא פגש את מאמני ההיאבקות המקצועית, סאני רוג'רס ורנדי ריצ'י והחל להתאמן עימם בנובמבר 1995. הישגים בארגון ההיאבקות All-Star Championship Wrestling – ACW אליפות במשקל כבד של ACW (פעם אחת) אליפות הטלוויזיה של ACW (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Alternative Wrestling Show – AWS אליפות במשקל כבד של AWS (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Cauliflower Alley Club פרס היאבקות (2014) הישגים בארגון ההיאבקות NWA Pro Wrestling אליפות המורשת של NWA (פעמיים) הישגים בארגון ההיאבקות Great Lakes Wrestling – GLW אליפות במשקל כבד של GLW (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Independent Wrestling Association Mid-South אליפות במשקל קל כבד של IWA Mid-South (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות National Wrestling Alliance – NWA אליפות העולם במשקל כבד של NWA‏ (5 פעמים) אליפות חבר העמים הבריטי של NWA (פעם אחת) טורניר השבת התהילה (2007) היכל התהילה של NWA‏ (2015) הישגים בארגון ההיאבקות Metro Pro Wrestling אליפות במשקל כבד של Metro Pro (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Mid-American Wrestling – MAW אליפות במשקל כבד של MAW (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Professional Championship Wrestling – PCW אליפות האוסטרלית הלאומית של PCW (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Guerrilla – PWG אליפות העולם של PWG (פעם אחת) הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI PWI דירג אותו במקום ה-44 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2008 הישגים בארגון ההיאבקות Steel Domain Wrestling – SDW אליפות המדינות הצפוניות הטלוויזיונית של SDW (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Ultimate Pro Wrestling – UPW אליפות במשקל כבד של UPW (פעם אחת) מדיה וקבצים בנושא אדם פירס בוויקישיתוף אדם פירס, ברשת החברתית פייסבוק אדם פירס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדם פירס, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית אדם פירס, באתר Online World of Wrestling
ארמין הלפגוט

ארמין הלפגוט (בהונגרית: Helfgott Ármin; אויפשט, 25 במאי 1878 – מוסקבה, 28 בדצמבר 1942) היה מהנדס כימיה יהודי-הונגרי, חבר ופעיל המפלגה הקומוניסטית ההונגרית. ארמין הלפגוט נולד במשפחה יהודית כבנם של בעל המלאכה בתחום העורות ליפוט הלפגוט ושל יוזפה רוזנפלד. לאחר בית הספר היסודי סיים את לימודיו בגימנסיה ריאלית. מכיוון שמצבו הכלכלי היה די קשה, הוא נתן שיעורים פרטיים כדי לעזור להוריו בנשיאת נטל לימודיו. לאחר סיום בחינות הבגרות למד ב"אוניברסיטת יוזף המלכותית לטכנולוגיה" שנקראת היום אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה, שם סיים בשנת 1901 תואר בהנדסה כימית. הוא למד באוניברסיטה אצל פרופסור וינצה ורטה, "שאף על פי שהיו רק שני סטודנטים בכיתתו, עדיין חשב שכדאי להעביר את כל ההרצאה כשהוא מדבר בקול רם, כאילו קבוצה שלמה של סטודנטים נמצאת שם." - ציטוט מפי ארמין הלפגוט. הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית בגיל צעיר מאוד. אחרי סיום לימודיו באוניברסיטה, עבד זמן מה בברלין, ואחר כך חזר להונגריה והתקבל ב"נורות ליבון וחשמל מאוחדת". הוא דיבר גרמנית טובה, גם צרפתית וקצת אנגלית. עבודתו בנורות ליבון וחשמל מאוחדת זכתה לשבחים רבים. הוא היה מהנדס מיומן ביותר. הוריו קיוו שימצא שידוך טוב, אך הוא התחתן עם נערת פועלים ענייה. ב-9 בדצמבר 1916 התחתן באויפשט עם צציליה ארדש, בתם של אנדראש ארדש ואגנש וארו. (עוד לפני נישואיו, אחותו הצעירה של ארמין הלפגוט התחתנה עם אחיו של ליפוט אשנר, מנכ"ל "נורות ליבון וחשמל מאוחדת", וזה עורר עניין גדול באותה תקופה). לארמין הלפגוט ואשתו נולדו שלושה ילדים בהונגריה: גזה הלפגוט בשנת 1910, מיקלוש הלפגוט בשנת 1912 וויקטור הלפגוט בשנת 1914 ושני ילדים נוספים נולדו בברית המועצות: פאל הלפגוט וקלרה הלפגוט. בשנת 1917 הוא היה מייסד האיגוד הלאומי לפקידי התעשייה והתחבורה (IKTOSZ), ומאוחר יותר כיהן כנשיא הארגון. כחבר בחוג גלילאו השתתף בעבודתם של מה שכונה "סוציאליסטים מהפכניים". הוא נלכד בינואר 1918 בגלל תועמלנות אנטי-מיליטריסטית ושוחרר במהלך מהפכת החרציות. באותה שנה הצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) ולמועצת הפועלים של בודפשט, משם גירשו את הקומוניסטים ב-28 בינואר 1919. הוא ארגן את ה"התאחדות לאומית של מהנדסים שכירים" (AMOSZ), ומאוחר יותר הפך למנהיג שלה. במהלך הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, היה קומיסר הייצור של "נורות ליבון וחשמל מאוחדת" ושימש חבר הדירקטוריום (מועצה מקומית בת שלושה חברים) של אויפשט. לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית נידון ל-4 שנות מאסר, אך בשנת 1922 נשלח לרוסיה הסובייטית במסגרת חילופי האסירים הסובייטי-הונגרי. שם עבד בתפקיד כלכלי. בשנת 1933 מונה למנהל תשלובת נורות הליבון של לנינגרד. הוא נעצר בשנת 1938 באשמה מפוברקת ונידון למוות. הוא מת בכלא. "ארמין הלפגוט". המוזיאון הספרותי פטפי. לקסיקון ביוגרפי הונגרי ארמין הלפגוט לקסיקון תולדות תנועת הפועלים. למהפכה הסוציאליסטית. בודפשט 1975. עמודים 245–246. ISBN 963 09 0243 5 לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו מרקו. מועדון ספרים הונגרי דיולה הבשי: מהנדס במהפכה. 1959 דיולה הבשי: האינטלקטואלים הטכניים והמדעיים שלנו בתנועה המהפכנית. מדעי הונגריה, 1959 האינטלקטואלים הטכניים ההונגרים והאוניברסיטה הטכנית בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. 1960 מסמכים נבחרים על תולדות תנועת הפועלים ההונגרית. כרך א' 1956–1969 "ארמין הלפגוט". המוזיאון הספרותי פטפי. A házasságkötés bejegyezve Budapest IV. ker. 420/1916. folyószám alatt.
ויילס (אלסקה)

ויילס או קינאין (באנגלית: Wales, באינופיאק: Kiŋigin) היא עיר באלסקה, ארצות הברית. ויילס היא העיר המערבית ביותר שבארצות הברית היבשתית והיא שוכנת לחופו של ים ברינג, בכף הנסיך מוויילס. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2020, מונה אוכלוסיית העיר כ-168 תושבים. במקום נמצא נמל התעופה ויילס, ממנו יוצאות טיסות לנום של חברות התעופה ברינג אייר ורייבן אלסקה. תל קבורה של אסקימואים שמוערך שנוצר ב-500 עד 900 לספירה, התגלה על יד ויילס ובמאה העשרים ואחת הוא אתר ארכיאלוגי היסטורי וציון דרך לאומי. בשנת 1827 תיעד חיל הים של האימפריה הרוסית את כפרי האינופיאק ששכנו במקום. בשנת 1890 הקים איגוד המיסיונרים האמריקאים מיסיון בוויילס דהיום. בשנות התשעים של המאה התשע עשרה הובאו לאזור איילים וב-1894 הוקמה במקום תחנה לציד איילים. ויילס הפכה למרכז אסטרטגי לציידי לווייתנים לאורך השנים בשל מיקומה לאורך נתיבי נדידת הלווייתנים. שנות התשעים של המאה התשע עשרה היו "תור הזהב" של ויילס ובהן היא הייתה הכפר הגדול והמשגשג באזור. בשנת 1918 פגעה השפעת הספרדית באוכלוסיית ויילס ולמעשה כמעט והשמידה את הכלכלה ביישוב וחלק גדול מאוכלוסייתו. בשנת 2002 נכנסה לפעולה מערכת להפקת חשמל באמצעות רוח ובאמצעות דיזל בעיירה. ב-9 בנובמבר 2011 ויילס הוכתה סופה חזקה ביותר, בה משבי הרוח הגיעו למהירות של 143 קילומטרים לשעה. ויילס ממוקמת בקואורדינטות 168.09 מערב ו-65.61 צפון. ויילס ממוקמת בנקודה המערבית ביותר של יבשת אמריקה הצפונית, כף הנסיך מוויילס. הכפר נמצא במרחק של 179 קילומטרים צפון-מערבית לעיר נום, המרכז האזורי. האקלים בוויילס מסווג כאקלים טונדרה, סוג ET על פי שיטת קפן לסיווג אקלים. בוויילס קיים "בית ספר ויילס", שמספק שירותי חינוך החל מגן הילדים ועד כיתה י"ב. בית הספר מסונף לבית הספר המחוזי של מיצר ברינג. מדיה וקבצים בנושא ויילס בוויקישיתוף Native Village of Wales Alaska Division of Community and Regional Affairs: Wales Alaska Dispatch: Wales Image Gallery Topix: Wales News "Wales city, Alaska". Profile of General Population and Housing Characteristics: 2010 Demographic Profile Data. United States Census Bureau. אורכב מ-המקור ב-12 בפברואר 2020. נבדק ב-23 בינואר 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Alaska Taxable 2011: Municipal Taxation - Rates and Policies" (PDF). Division of Community and Regional Affairs, Alaska Department of Commerce, Community and Economic Development. בינואר 2012. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-04-25. {{cite web}}: (עזרה) "US Gazetteer files: 2010, 2000, and 1990". United States Census Bureau. 2011-02-12. נבדק ב-2011-04-23. "Climatology of the United States No. 20 1971−2000: Wales, AK". National Oceanic and Atmospheric Administration. אורכב מ-המקור (txt) ב-2012-12-14. נבדק ב-2012-02-18. "Daily Climate Summary for Wales, AK − Temperature and Precipitation". Weather.com. נבדק ב-2012-02-18. Wales, Alaska - Period of Record : 10/10/1925 to 8/31/1995 (אורכב 25.05.2017 בארכיון Wayback Machine). Retrieved November 14, 2019.
פרס עגנון לאמנות הפרוזה

פרס עגנון לאמנות הפרוזה מוענק מדי שנה מאז תשע"ז לסופרים בשפה העברית. בשנת 2016, לכבוד היובל למתן פרס נובל לספרות לש"י עגנון, החלה הענקתו של פרס עגנון לאמנות הפרוזה. זאת לאחר הפסקה של כעשור מהענקת פרס עגנון במסגרת פרס ירושלים. הפרס, בסך 40,000 ש"ח, מוענק לסופר או סופרת שכבר פרסמו שני ספרים ומעלה, ומטרתו לעודד את המשך הכתיבה האיכותית. הפרס מוענק מטעם משרד התרבות, עיריית ירושלים ובית עגנון. חבר הנאמנים של הפרס מונה בנוסף לנציגי הגופים התומכים, גם את פרופ' אריאל הירשפלד, מיכה ינון ואגי משעול. יושבת ראש חבר הנאמנים היא נשיאת בית המשפט העליון בדימוס, דורית ביניש. אתר האינטרנט הרשמי של פרס עגנון לאמנות הפרוזה