laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פלוגיסטון

פלוגיסטון (מיוונית: φλογιστόν; נגזר מן המילה φλόξ, "להבה") הוא שמו של חומר היפותטי חסר צבע, חסר טעם וריח, שעל פי "תאוריית הפלוגיסטון", נמצא בכל גוף בר בעירה ומשתחרר במהלך הבעירה. ההיפותזה בדבר קיומו הוכחה כשגויה. את תאוריית הפלוגיסטון הגה יוהאן יואכים בכר במאה ה-17, כדי להסביר את תופעת הבעירה, והיא שלטה במדע הכימיה מאמצע המאה ה-17 עד אמצע המאה ה-18. לפי התאוריה, כל גוף בר בעירה מכיל את הפלוגיסטון, אשר בתנאים מסוימים הופך לאש. כלומר, כל חומר בר בעירה מכיל בתוכו את האש, אולם במעין מצב צבירה שהוא כלוא בו, ואילו הבעירה היא מעבר האש למצב חופשי. לחלקיקי הפלוגיסטון יש מסה והם יכולים לעבור מחומר לחומר. למרות שהצליחה לאחד תופעות כימיות רבות, להסבירן ולספק ניבויים איכותיים וכמותיים[דרוש מקור], תאוריית הפלוגיסטון הוחלפה על ידי תאוריית החמצן של אנטואן לבואזיה, במאמרו "הרהורים על הפלוגיסטון" (Reflexions sur le Phlogistique) מ-1783. אחת הבעיות הראשונות בתאוריות הפלוגיסטון היה פרדוקס הקאלקס. הבעיה נבעה מכך שבתהליך הקלצינציה, שבו קולים מתכת בכלי סגור, התוצר שוקל יותר מהמתכת המקורית. לפיכך, מתבקש שמשקלו של הפלוגיסטון שלילי! המדען רוברט בויל הסביר זאת בכך שחלקיקי פלוגיסטון מן האש חודרים דרך הכלי ועוברים אל המתכת. למעשה, כאשר מחממים את המתכת, חמצן אטמוספירי נקשר למתכת, ומכאן העלייה במשקלה. לבואזיה הראה, באמצעות ניסויים מבוקרים, כי ההסבר של תאוריית הפלוגיסטון לעלייה במשקל המתכת הוא לקוי. לבואזיה שם פיסת בדיל בכלי אטום, הוציא ממנו את רוב האוויר על ידי חימום קל, שקל את הכלי עם המתכת, וחימם אותו באש. לאחר מכן שקל לבואזיה שנית את הכלי, וגילה כי לא חלה עלייה במשקל המערכת (בניגוד לתאוריית הפלוגיסטון, שלפיה חימום המתכת מלווה במעבר של חלקיקי פלוגיסטון אליה). לאחר מכן הוא פתח את הכלי ושקל אותו שנית, ומצא שיש הפרש בין משקל הכלי המקורי למשקל החדש. משקל המתכת לבדה אכן עלה, ובכמות זהה לעלייה המאוחרת במשקל הכלי. לבואזיה טען ששני ההפרשים הללו נובע מהאוויר (ולאחר מכן מן החמצן) שנספג למתכת. אולם, המשקל הכולל של המערכת (האוויר, הכלי והמתכת) נותר קבוע. תאוריית החמצן של לבואזיה סיפקה הסבר משכנע לתהליכים כאלה, כמו גם לאחרים, ולכן נחשבה לתאוריה עדיפה. ניתן לייחס את הצלחתה של תאוריית החמצן גם לעובדה שלבואזיה פיתח מערכת טקסונומית חדשה ומקיפה לחומרים, שזכתה לפופולריות. אימוצה של מערכת זאת חייב את הנחת קיומו של החמצן. תאוריית החמצן שהציע לבואזיה עברה שינויים מרחיקי לכת מאז הוצעה לראשונה, אבל הכימיה המודרנית עדיין שותפה לחלק גדול מהנחות היסוד שלה. נדרש זמן עד שביטול הפלוגיסטון הפך לנחלת הכלל. הכימאי ג'וזף פריסטלי המשיך לדבוק בתאוריית הפלוגיסטון עד סוף ימיו. הנרי קוונדיש פקפק בנכונות השינוי בפרדיגמה, אך מרבית הכימאים בני אותה תקופה דחו את תאוריית הפלוגיסטון והעדיפו את הסבריו של לבואזיה. פלוגיסטון, דף שער בספרייה הלאומית calcination, britannica ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טוקנטינס (נהר)

ריו טוקנטינס (Rio Tocantins) הוא נהר בברזיל. הנהר מתחיל ברמה הברזילאית, אוסף בדרכו את מימי יובלו הגדול, נהר ארגואייה וממשיך לזרום עד הישפכו למפרץ פארה. הנהר יפה לשיט רק בחלקו העילי ובחלקו התחתי. בחלקו התיכון אשדות רבים שמסילת ברזל עוקפת אותם. הוא נשפך למפרץ פארה בשפך רחב של כ-12 ק"מ ובו אי הנהר הגדול ביותר בעולם, איליה דו בננל. על הנהר נמצא סכר טוקורוי הענק. הנהר עולה במחוז ההררי הקרוי פירנאוס, מערבית למחוז הפדרלי, אבל מקורותיו הקיצוניים-דרומיים של היובל המערבי שלו, נהר ארגואייה, נמצאים במדרונות של סרה דוס קייאפוס. נהר הארגואייה זורם 1,670 ק"מ לפני ההתמזגות עם הטוקנטינס, כאשר הוא כמעט שווה לו בנפחו. מלבד היובל העיקרי, הריו דוס מורטס, לארגואייה יש עוד עשרים סעיפים קטנים יותר היוצאים ממנו. בדרכו לשפלה, יוצר הארגואייה תדירות מפלים ואשדים, או מתעקל באלימות דרך ערוצים סלעיים. שני יובלים אחרים, המרניאו והפרנטינגה אוספים אליהם כמות עצומה של מים מהרמות שמקיפות אותם, בייחוד בדרום ובדרום-מזרח. מדיה וקבצים בנושא טוקנטינס בוויקישיתוף טוקנטינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הקורפוס הראשון (הולנד)

הקורפוס הראשון (בהולנדית: 1e Legerkorps) היה קורפוס של צבא הולנד אשר פעל בין השנים 1952–1995. עם הקמתה של ברית נאט"ו ב-1949, החליטה ממשלת הולנד על הקמת כוח צבאי גדול שיאפשר להולנד לתרום את חלקה לברית. ב-1952 הוקם הקורפוס והוצב בתחילה בהולנד עצמה. ב-1955 הצטרפה גרמניה המערבית לנאט"ו, ונעשה ברור שהמלחמה הבאה תתרחש בשטח מדינה זו. אי לכך, נדרשו כל המדינות חברות הברית לתרום את חלקן לכוח הגנה משותף שהוצב בארץ. הולנד שלחה את הקורפוס הראשון, שהוצב כחלק מקבוצת הארמיות הצפונית במישור הצפון גרמני. עם סיום המלחמה הקרה, בטל הצורך בהגנה על גרמניה, והולנד פינתה את חייליה חזרה למולדת. הקורפוס הראשון פורק ב-1995. Webpage on 1st Korps, 1985 Inventaris van het archief van de stafonderdelen van het 1e legerkorps en de daaronder ressorterende divisies, (1945-1947) 1949-1994 (gahetna.nl) Alter, Fritz. "Gliederung und Stationierung der niederländischen Streitkräfte in Deutschland im Jahre 1989" (PDF). Relikte.com. נבדק ב-15 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה)
אוטו זייץ

אוטו זייץ (בגרמנית: Otto Seitz; ‏11 ביוני 1911 - 24 באוקטובר 1974) היה גנרל אוסטרי אשר שימש כראש המטה הכללי השני של צבא אוסטריה לאחר מלחמת העולם השנייה. זייץ נולד בזאגרב שבאימפריה האוסטרו-הונגרית ב-11 ביוני 1911. ב-1929 הוא התגייס לצבא אוסטריה, והפך ללוטננט ברגימנט הרגלים האלפיני ה-12 בטירול. ב-1937 הוא הצטרף לקורס מטכ"ל. לאחר האנשלוס הוא הצטרף לוורמאכט הגרמני ונשלח עם חבריו ללמוד באקדמיית המלחמה בברלין. לאחר סיום לימודיו מילא תפקידי מטה ומנהלה שונים. הוא השתתף במערכה על צרפת כחלק מהדיוויזיה ה-205, ולאחר מכן השתתף במבצע ברברוסה כקצין קישור מטעם גרמניה במטה הכללי של צבא רומניה. ב-1942 הוא הוצב במטה הדיוויזיה ההררית ה-7 שהוצבה בפינלנד. הוא השתתף בקרבות בחבל קרליה ובחצי האי קרים, ולאחר מכן הועבר לחזית המערבית. הוא נלכד בכיס פאלז, ועד סוף המלחמה הועבר בין מחנות שבויים בבריטניה ובקנדה. לאחר שחרורו מהשבי פנה לחיים האזרחיים, אולם ב-1952 הצטרף לשלטונות הכיבוש באוסטריה וסייע בהקמת ז'נדרמריה B. ב-1955 הוא הפך לראש מחלקת הארגון במשרד להגנה לאומית. ב-1958 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור, ומונה למפקד כוחות הצבא במערב אוסטריה. ב-1 ביולי 1961, מונה זייץ, שהועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, לראש מדור III, מדור המנהיגות הצבאית של המשרד הפדרלי להגנה לאומית. כאשר הגנרל ארווין פוסנגר פרש בהפגנתיות בסוף 1970 מתפקידו כראש המטה הכללי, המונה זייץ למחליפו תוך שהוא ממשיך לשמש בשאר תפקידיו. זייץ פרש מהצבא ב-30 בנובמבר 1971. הוא נפטר בפתאומיות מהתקף לב במהלך נהיגה בחבל מלטל שבקרינתיה. Stefan Bader: An höchster Stelle. Die Generale des Bundesheeres der zweiten Republik. Wien 2004, S. 324 ff.
ואסילי ורשצ'אגין (צייר)

ואסילי ורשצ'אגין (ברוסית: Василий Верещагин;‏ 13 בינואר 1835 – 22 באוקטובר 1909) היה צייר דיוקנאות, צייר היסטורי ומאייר רוסי. אביו, פיוטר פרוקופוביץ' (1795–1843) וסבו, פרוקופי דנילוביץ' (1764–1811 לערך) היו ציירים. אחיו, פיוטר ורשצ'אגין ומיטרופן הפכו גם הם לציירים. שיעורי האמנות הראשונים שלו הוא קיבל מאביו בזמן שלמד בבתי הספר הציבוריים. הוא גם עבד עם סבו מצד אמו, צייר אייקונים מקומי בשם איבן באבין. בשנת 1856, הוא נרשם לאקדמיה האימפריאלית לאמנויות ולמד אצל אלכסיי מרקוב. הוא נשאר שם שש שנים וזכה במדליית זהב על ציורו של "סופיה מליטא בחתונת בנה, וסילי העיוור".[2] מאוחר יותר, הודות למלגה מהאקדמיה, הוא הצליח ללמוד באירופה, במיוחד ברומא, שם העתיק את ציורי הציירים המפורסמים וזכה במדליית זהב בתערוכה הבינלאומית בפריז ב-1867. עם שובו לסנט פטרסבורג ב-1869, הוא הציג שני ציורים גדולים עם מספר דיוקנאות וצבעי מים, ומונה לפרופסור להיסטוריה וציור דיוקנאות באקדמיה, תפקיד שמילא במשך עשרים שנה.[2] בשנה שלאחר מכן, הוא יצר עיטורים על נושאים משירה עממית רוסית בארמונו של הנסיך ולדימיר. בשנת 1873, הוא קיבל מדליית זהב נוספת בתערוכת וינה, ועשה עבודות דקורטיביות נוספות בקתדרלת ישו המושיע (1875–1879) ובקתדרלה של קייב. ב-1891 הוא הוציא לאור אלבום, ובו דיוקנאות של אנשים וסצנות בולטות מההיסטוריה, שהפך פופולרי מאוד. לאחר שבריאותו החלה להתדרדר, הוא מסר ציורים רבים, וחלקם של אחיו פיוטר, ל"מוזיאון התעשייה והמדע" בפרם, במטרה ליצור שם מחלקה נפרדת לאמנות. לילה בגולגתא,1869 ביקור אסיר, 1868 נערה עם ענבים, 1865 מדיה וקבצים בנושא ואסילי ורשצ'אגין בוויקישיתוף Верещагин, русские живописцы". Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary: In 86 Volumes (82 Volumes and 4 Additional Volumes). St. Petersburg. 1890–1907 Верещагин Василий Петрович - Биография, www.biografija.ru
אליפות אירופה בבייסבול 2021

אליפות אירופה בבייסבול 2021 הייתה טורניר בייסבול בין-לאומי שאורגן על ידי קונפדרציית הבייסבול האירופית. האליפות נערכה ב-12–19 בספטמבר 2021 בטורינו, איטליה. הזוכה בטורניר הייתה הולנד, שזכתה בו בפעם ה-24. ישראל סיימה את התחרות במקום השני, הישג השיא שלה בתחרות. 12 הנבחרות שהשתתפו באליפות אירופה 2019 העפילו אוטומטית לטורניר. ארבע נבחרות נוספות, רוסיה, אוקראינה, סלובקיה ויוון, העפילו מטורניר מוקדמות שכלל 17 נבחרות. אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בבייסבול 2021 ליאן וילדאו, גמר אליפות אירופה בבייסבול: ישראל הפסידה להולנד, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 20 בספטמבר 2021
סמל צפון אירלנד

סמל צפון אירלנד הוענק לממשלת צפון אירלנד בצו מלכותי של המלך הבריטי בשנת 1924 לאחר שאירלנד נפרדה מהממלכה המאוחדת. הסמל, כמו גם דגל צפון אירלנד, עוצבו על ידי נוויל וילקינסון בשנת 1923, והשימוש בסמל אושר באפריל 1924 על ידי ממשלת צפון אירלנד, לאחר קבלת הצו המלכותי. הסמל כולל שני תומכים שנוספו לסמל בשנת 1925: אריה (סמל אנגליה) ואייל (סמל אלסטר) המחזיקים את שלט האצולה האריה אוחז בדגל בו מצויר שעליו נבל מוזהב על רקע כחול ואילו האייל אוחז בדגל אלסטר (ללא הסמל המרכזי) במרכז שלט האצולה צלב אדום על רקע לבן, ובמרכזו כוכב לבן בן שישה קצוות שעליו יד אדומה (היד האדומה של אלסטר). מעל הכוכב - כתר אדוארד הקדוש המסמל את בית המלוכה הבריטי. בשנת 1971 נוסף לסמל המוטו בלטינית, על ידי קולג' האבירים של לונדון: "Quis separabit?" - "מי יפריד בינינו" אשר שימש גם כמוטו של מסדר האבירות של פטריק הקדוש. בשנת 1973 עם פיזור בית הנבחרים של צפון אירלנד הופסק השימוש הרשמי בסמל, ומאז נעשה שימוש בסמל הממלכה המאוחדת - בשינוי אחד - בסמל בו נעשה שימוש בצפון אירלנד מצויר אייל היוצא ממגדל. דגל צפון אירלנד מדיה וקבצים בנושא סמל צפון אירלנד בוויקישיתוף
פיוטר ורשצ'אגין

פיוטר ורשצ'אגין (ברוסית: Пётр Верещагин;‏ 14 בינואר 1834 – 16 בינואר 1886) היה צייר נוף ונוף עירוני רוסי בסגנון אקדמי. הוא היה הראשון שצייר נופי הטבע של הרי אורל. אביו, פיוטר פרוקופוביץ' (1795–1843) וסבו, פרוקופי דנילוביץ' (1764–1811 לערך) היו ציירים. אחיו, ואסילי ורשצ'אגין ומיטרופן (1842–1894) הפכו גם הם לציירים. הוא לא היה קשור לצייר הצבאי הידוע, וסילי ורשצ'אגין. אביו היה המורה הראשון שלו. מאוחר יותר למד אצל סבו מצד אמו, צייר אייקונים מקומי בשם איבן באבין. מ-1858 עד 1865, הוא נרשם לאקדמיה האימפריאלית לאמנויות, שם המדריך המשפיע ביותר שלו היה סוקרט וורוביוב, צייר נוף שבילה שנים רבות באיטליה. תערוכתו הראשונה הייתה באקדמיה בשנת 1860 ולאחר מכן קיבל מספר מדליות כסף. בשנים אלו הציג גם ציורים של נופים עירוניים, החל ממוסקבה ועד טאלין. הוא סיים את לימודיו כ"אמן, תואר שלישי" ועבד כמורה בלודז'; אז חלק ממחוז וילנה. ב-1870 הוא ויתר על ההוראה ונסע במשך שנה, וצייר. לאחר מכן, הוא חזר לסנט פטרבורג. בשנת 1873 הוא זכה בתואר "אקדמי". מאוחר יותר הציג בתערוכות בינלאומיות וברוסיה, והשתתף בתערוכת המאה בפילדלפיה ובתערוכה יוניברסל (1878) בפריז. בשנים 1875 ו-1876 עבד גם עבור רשת הרכבות של אורל, שרטט סצנות לאורך נהר צ'וסוביה, כהכנה להארכת מסילת הברזל לשם. במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה הוא צייר את הקרבות של חיילים רוסים בבלקן ובשובו יצר פנורמה של הקרב . מראה באקו מהים, 1872 המזח בנהר נייבה נוף הקרמלין, 1879 מדיה וקבצים בנושא פיוטר ורשצ'אגין בוויקישיתוף Directory of the Imperial Academy of Arts 1915, p. 36. Верещагин Петр Петрович | это... Что такое Верещагин Петр Петрович?, Словари и энциклопедии на Академике (ברוסית)
אלכסנדרה פופ

אלכסנדרה "אלכס" פופ (בגרמנית: Alexandra Popp; נולדה ב-6 באפריל 1991) היא כדורגלנית גרמניה ומחזיקת מדליית זהב אולימפית, המשחקת בעמדת חלוצה בוולפסבורג שבבונדסליגה לנשים ובנבחרת גרמניה. זכתה עם הקבוצות בהן שיחקה שלוש פעמים בליגת האלופות, 7 פעמים באליפות גרמניה ו-11 פעמים בגביע הגרמני. במהלך השנים נבחרה פעמיים לשחקנית השנה בליגה הגרמנית והחל משנת 2019 היא הקפטנית של הנבחרת. פופ החלה לשחק בקבוצת כדורגל מעורבת לבנים ובנות בסילשדה ושיחקה בה עד גיל 14. משם עברה לשחק בקבוצת רקלינהאוסן למשך שלוש עונות. ב-2008, בגיל 17, קיבלה הצעות ממספר קבוצות צמרת בהן אולימפיק ליון אך בחרה להצטרף לדיסבורג 2001 מהבונדסליגה. כבר בעונתה הראשונה בקבוצה זכתה איתה בליגת האלופות וגם בגביע הגרמני. בעונה שלאחר מכן זכתה שוב בגביע הגרמני וסיימה עם קבוצתה כסגנית אלופת גרמניה. ב-2012 עברה לשחק בוולפסבורג וכבר בעונתה הראשונה בקבוצה זכתה בטרבל שכלל זכייה בליגת האלופות, באליפות ובגביע הגרמני. גם בעונתה השנייה זכתה בליגת האלופות ובמהלך העשור שנשארה בקבוצה זכתה בעוד 6 אליפויות ושמונה גביעים. פופ שיחקה בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה וזכתה באליפות אירופה לנערות עד גיל 17 בשנת 2008. באותה שנה הגיעה עם נבחרתה למקום השלישי בגביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 17. ב-2010 זכתה עם הנבחרת בגביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 20 כשהבקיעה בכל משחק של הנבחרת הגרמנית. היא סיימה כמלכת השערים ונבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר. בנבחרת הבוגרת ערכה את הופעת הבכורה ב-2010 רשמה 118 הופעות והבקיעה 57 שערים. היא השתתפה במונדיאל 2011, במונדיאל 2015, שם סיימה עם נבחרתה במקום הרביעי, וכן במונדיאל 2019. במשחקים האולימפיים ב-2016 זכתה עם הנבחרת במדליית הזהב. דיסבורג 2001 ליגת האלופות (1): 2008/2009. הגביע הגרמני לנשים (2): 2008/2009, 2009/2010. וולפסבורג ליגת האלופות (2): 2012/2013, 2013/2014. אליפות ההבונדסליגה לנשים (7): 2012/2013, 2013/2014, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2021/2022. הגביע הגרמני לנשים (9): 2012/2013, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022. נבחרת גרמניה עד גיל 17 אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17: 2008 גביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 17: מקום שלישי ב-2008 נבחרת גרמניה עד גיל 20 גביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 20: 2010 נבחרת גרמניה גביע אלגארבה: 2012, 2014 המשחקים האולימפיים: מדליית זהב, 2016 במהלך השנים זכתה בתארים אישיים רבים וביניהם התארים האלו: השחקנית הטובה ביותר באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17 - 2008. השחקנית הטובה ביותר בגביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 20 - 2010. מלכת השערים בגביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 20 - 2010. שחקנית השנה בליגה הגרמנית: 2014, 2016. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרה פופ בוויקישיתוף אלכסנדרה פופ, באתר Soccerdonna (בגרמנית) אלכסנדרה פופ, באתר Soccerway אלכסנדרה פופ, באתר WorldFootball.net אלכסנדרה פופ, באתר FootballDatabase.eu
פיטר אינג, ברון אינג

פיטר אנתוני אינג, ברון אינג (באנגלית: Peter Anthony Inge, Baron Inge; 5 באוגוסט 1935 - 20 ביולי 2020) היה פילדמרשל בצבא בריטניה אשר שימש כראש המטה הכללי בין השנים 1992–1994, וכראש מטה ההגנה בין 1994–1997. אינג נולד בקרוידון ב-5 באוגוסט 1935. הוא למד במכללת ריקין ובאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. ב-1956 הוא התגייס לצבא בריטניה והועלה לדרגת לוטננט ב-27 ביולי 1958, הוא הוצב בהונג קונג ובגרמניה המערבית ולאחר מכן השתתף במצב החירום המלאי. ב-27 ביולי 1962 הועלה לדרגת קפטן והוצב במשרד ההגנה. ב-31 בדצמבר 1967 הוא הועלה לדרגת מייג'ור, מונה למפקד פלוגה, נשלח לצפון אירלנד והשתתף במבצע באנר. ב-31 בדצמבר 1972 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה למדריך במכללה הצבאית קימברלי. ב-1974 הוא מונה למפקד גדוד. ב-31 בדצמבר 1976 הוא הועלה לדרגת קולונל, וכעבור שלוש שנים הועלה לדרגת בריגדיר. ב-1980 הוא מונה למפקד כוח המשימה C של ארמיית הריין הבריטית. ב-1982 הוא מונה לראש מטה הקורפוס הראשון. ב-12 בינואר 1982 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-2. ב-1986 הוא מונה לראש אגף הלוגיסטיקה במשרד ההגנה. ב-8 באוגוסט 1987 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הקורפוס הראשון. ב-27 בנובמבר 1989 הוא הועבר לפקד על קבוצת הארמיות הצפונית של נאט"ו, ובמקביל שימש כמפקד ארמיית הריין הבריטית. ב-3 בינואר 1990 הוא הועלה לדרגת גנרל. בפברואר 1992 הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-15 במרץ 1994 הוא הועלה לדרגת פילדמרשל ומונה לראש מטה ההגנה. בתקופת כהונתו בתפקיד, הוא פיקח על המעורבות הבריטית במלחמת בוסניה. ב-1 באפריל 1997 הוא פרש מהצבא. עם פרישתו מהצבא הוענק לו התואר "ברון אינג" מדיה וקבצים בנושא פיטר אינג, ברון אינג בוויקישיתוף פיטר אינג, ברון אינג
היער הלאומי שישה נהרות

היער הלאומי שישה נהרות (באנגלית: Six Rivers National Forest) הוא יער לאומי של ארצות הברית השוכן בפינה הצפון-מערבית של קליפורניה. הוא הוקם ב-3 ביוני 1947 על ידי נשיא ארצות הברית הארי טרומן מחלקים של היערות הלאומיים היער הלאומי קלאמת, סיסקיו וטריניטי. שטחו 3,875 קילומטרים רבועים, והוא מכיל מגוון מערכות אקולוגיות ו-550 קילומטרים רבועים של יער ראשוני. הוא שוכן בחלקים של ארבעה ממחוזות קליפורניה, והם: בסדר יורד של שטח היער דל נורטה, המבולדט, טריניטי, וסיסקיו. היער נקרא על שם הנהרות איל (אנ'), ואן דוזן (אנ'), קלאמת, טריניטי, מד וסמית, העוברים דרך היער או בגבולותיו. ביער יש 589 קילומטרים של נהרות פראיים ונופיים, שישה אזורים בוטניים מובחנים ואזורים לשימוש ציבורי למחנאות, טיולים רגליים ודיג. החלק הצפוני ביותר של היער ידוע כ"אזור הנופש הלאומי של הנהר סמית" (Smith River National Recreation Area). מטה היער ממוקם בוואיריקה בקליפורניה. ישנם משרדים מחוזיים של שומרי יערות מקומיים הממוקמים בברידג'וויל (אנ'), גאסקט (אנ'), אורלינס, ווילו קריק (אנ'). היערות הראשוניים שבו כוללים את תת-המין החופי של אשוח דאגלס (Pseudotsuga menziesii var. menziesii), מין האלון Notholithocarpus (אנ') המכונה באנגלית Tanoak, קטלב קליפורני (אנ') ואשוח לבן. בתוך היער הלאומי שישה נהרות יש חמישה אזורי טבע בראשיתי מוכרים רשמית שהם חלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי, שניים מתוכם משתרעים בעיקר ביערות לאומיים שכנים או לתוך שטח המנוהל על ידי לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית: "אזור הטבע הבראשיתי הר לאסיק" (Mount Lassic Wilderness) "אזור הטבע הבראשיתי נורת פורק" (North Fork Wilderness) אזור הטבע הבראשיתי סיסקיו (אנ') (בשותפות עם היער הלאומי קלאמת) אזור הטבע הבראשיתי האלפים של טריניטי (אנ') (בעיקר ביערות הלאומיים טריניטי (אנ'), שסטה (אנ'), קלאמת ושטח המנוהל על ידי לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית) אזור הטבע הבראשיתי יולה-בולי איל (אנ') (בעיקר ביער הלאומי מנדוסינו (אנ'), וחלקית ביער הלאומי טריניטי או שטח המנוהל על ידי לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית) מדיה וקבצים בנושא היער הלאומי שישה נהרות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של היער הלאומי שישה נהרות (באנגלית) Warbington, Ralph; Beardsley, Debby (2002), 2002 Estimates of Old Growth Forests on the 18 National Forests of the Pacific Southwest Region, United States Forest Service, Pacific Southwest Region Trinity Alps Wilderness acreage breakdown, Wilderness.net
לילותיי

"לילותיי" הוא סינגל של הזמרת הישראלית יובל דיין, שיצא לאור ב-30 באוגוסט 2016, כסינגל חמישי מתוך אלבומה השני ליבי ער. השיר נכתב והולחן בידי דודי בר דוד והופק ועובד בידי גלעד שמואלי. השיר צעד במשך שישה שבועות במצעד השבועי של גלגלצ, ובמשך שלושה שבועות ברציפות נמצא במקום הראשון. במצעד השבועי של מדיה פורסט לעומת זאת, הוא נמצא רק שבוע אחד, במקום התשיעי. המצעד השבועי 20.10.2016 25 בספטמבר 2016
רב המשרתים, היפוליט

רב המשרתים, היפוליט (בהונגרית: Hyppolit, a lakáj) היה סרט קומדיה הונגרי בשחור-לבן שיצא ב-1931. זהו הסרט המדבר ההונגרי השני שצולם בקיץ 1931, הפך לאייקון, וכלל כוכבים גדולים אמיתיים. הבמאי והמפיק סטיב (אישטוואן) סקיי, שחזר מגרמניה, מלחין הלהיטים מיהאי אייזמן, גדול הצלמים ההונגריים של התקופה אישטוואן אייבן והתסריטאי קארוי נוטי, וכן שלושה שחקנים אגדיים: דיולה צ'ורטוש, דיולה קאבוש ופאל יאבור. הסיפור התבסס על מחזהו של מולייר, "גם הוא באצילים". היצירה, שנועדה במקור לבמה, אכן עובדה לבמה על ידי אישטוואן זאגון 34 שנים לאחר יציאת הסרט ושוכתבה כמחזה. הגרסה הבימתית שוחררה ב-1965. היא הוצגה בבכורה ב-10 בדצמבר בבמה הקטנה של הבמה העליזה, בבימויו של יוז'ף ז'ודי עם לאסלו קזאל (בתפקיד שניידר) וארווין קיבדי (בתפקיד היפוליט) בתפקידים הראשיים. ההצגה עדיין ברפרטואר התיאטראות בהונגריה עד היום. בשנת 2000, נבחר הסרט לקולנוע הונגרי - הטובים ביותר, ובשנת 2012, נכלל בין 53 היצירות ההונגריות הטובות ביותר שנבחרו על ידי חברי האקדמיה ההונגרית לאמנויות. אווה פניבשי (בסרט בתפקיד טרקה), למרות שלא הייתה לה קריירה בהונגריה לאחר הסרט, זכתה בחיים ארוכים, כך שהיא עדיין ראתה את השחזור הדיגיטלי של הסרט. היא נפטרה זמן קצר לאחר מכן בשנת 2009 בגיל 97. קבלן התובלה מתיאש שניידר הופך להצלחה כלכלית בן לילה, אבל עושרו הופך למר בשל העובדה שאשתו רוצה לחיות בבית חיים בורגניים ברמה גבוהה. היא מקבלת לביתה רב משרתים (butler) ששירת בעבר בביתו של רוזן. היא מצפה מבעלה שיתנהג בדרך אצילית ומכובדת. היפוליט הופך את חיי המשפחה, מסדר מחדש את הדירה, התזונה, הצוות והיחסים החברתיים. מר שניידר סובל את זה, אבל יום אחד יספיק לו..... המהנדס בֶּנֶדֶק, עובד בסתר בתובלות אצל שניידר כדי שיוכל להיות קרוב לבתו של שניידר, טרקה. עם זאת, אמה רוצה לחתן את טרקה למר מאקץ', איש ממשפחה טובה. הכנסתו של רב המשרתים, ששירת במשפחות אריסטוקרטיות, לבית המשפחה הבורגנית הנובו רישית מולידה הרבה אי הבנות והמון מצבים קומיים מצחיקים. שליש מהליהוק היו שחקנים יהודים. הבעל לעוזר המשרת: "הוא יראה כל יום שאני לא אוכל ארוחת ערב בטוקסידו, אלא בחולצת שרוול ארוך ואני אוכל בצל עם אווז צלוי. בצל עם הכל. אני אוכל בצל גם עם בצל. ואוכל את הדג עם סכין. עם שני סכינים." הבעל לאשתו: "זה בסדר שפתאום את קוראת לי מתיאש, אבל שאלבש טוקסידו לכבוד ארוחת הערב שלי, נו, זה לא יקרה!" זה היה הסרט המדבר הראשון של דיולה קאבוש. גם עם החיתוך המקביל, יוצרי הסרט העדיפו אקשן מהיר. הלהיט הגדול הראשון בתולדות הסרטים המדברים ההונגריים, היה השיר "ביי מותק, ביי" (Pá kis aranyom, pá), הושמע בסרט זה. רבים עדיין מאמינים שהיפוליט היה הסרט המדבר ההונגרי הראשון. למעשה, כמה חודשים לפני הצילומים של היפוליט, באביב 1931, אולפני הונייה כבר הפיקו את הסרט "האליל הכחול" (A kék bálvány) עם פאל יאבור. גם כן קומדיה קולנועית, אבל הסרט הוצג בבתי הקולנוע רק בספטמבר שבאותה השנה. מכיוון שהאליל הכחול לא הביא את ההצלחה המצופה, בניגוד להיפוליט, הוא נשכח במהרה. סרטים הונגריים 1896–2021 (MMA Kiadó, Bp., 2021) 57-55 עמוד מסת"ב 9786156192837 רב המשרתים, היפוליט ב-Port.hu (בהונגרית) Hangosfilm.hu מדיה וקבצים בנושא רב המשרתים, היפוליט בוויקישיתוף "רב המשרתים, היפוליט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רב המשרתים, היפוליט", באתר AllMovie (באנגלית) "רב המשרתים, היפוליט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "85 éves a Kék bálvány – 1931 | televizio.sk" (בהונגרית). 2016-09-25.
דאלאס הארט

דאלאס הארט (באנגלית: Dallas Hart; נולד ב-14 בפברואר 1995) הוא שחקן אמריקאי, המוכר מתפקידו בתור ליאו קרוז בסדרה "אקדמיית החממה" (2017–2020) של נטפליקס. הארט נולד במישיגן שם גם גדל. מאוחר יותר הוא עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה. דאלאס החל את קריירת המשחק שלו בשנת 2011, כשהופיע בסרט הקצר "Motion Sickness". שנה לאחר מכן הופיע בסדרת הרשת"Front Seat Chronicles" ובסרט הקצר "Everybody Lies". בשנת 2013 הופיע בסדרת הטלוויזיה "We Are Men" והופיע בשני סרטים קצרים. בשנת 2014 הופיע בסרטי הקולנוע "A Matter of Faith" ו-"Ashes of Eden" והתארח בסדרת הטלוויזיה "משפחת פוסטר". בשנת 2015 שיחק בסדרת הרשת "הניסוי החברתי", שם ביים גם שלושה פרקים מתוך הסדרה. בשנת 2016 הופיע בסרטי הקולנוע "The Guest House" ו-"The Curse of Sleeping Beauty" ובסדרה "ריזולי ואיילס". בשנת 2017 החל לשחק בתפקיד ראשי של ליאו קרוז (יפת הר-לב) בסדרת דרמת הנעורים "אקדמיית החממה" מבית נטפליקס המבוססת על הדרמה הישראלית המצליחה "החממה" שנוצרה ונכתבה על ידי גיורא חמיצר.. הוא המשיך לשחק בסדרה בעונותיה הבאות עד סיומה ב-2020. בשנת 2020 שיחק בסרט הקולנוע "We Still Say Grace". דאלאס הארט, ברשת החברתית אינסטגרם דאלאס הארט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Olumide A, Dallas Hart’s biography: age, songs, ethnicity, girlfriend, net worth, Kemi Filani News, ‏4 בינואר 2022 Taylor Maple, Will 'Greenhouse Academy' Return For Season 3? Fans Are Losing It Over The Latest Finale Cliffhanger, Bustle, ‏1 בינואר 2018 We Still Say Grace (2021) - Horror Cult Films, Horror Cult Films, ‏5 במאי 2021
תשאל את המים (שיר)

"תשאל את המים" הוא סינגל של הזמרת הישראלית יובל דיין, שיצא לאור ב-27 בנובמבר 2017, כסינגל ראשון מתוך אלבומה הנושא את אותו השם. השיר עוסק בסיומה של מערכת יחסים. יובל דיין כתבה והלחינה את השיר בעצמה בעקבות שברון לשב שחוותה בעצמה. השיר עובד והופק בידי גלעד שמואלי. ב-2 בינואר 2018 שוחרר לסינגל קליפ אשר בוים בידי חן מכלוף. מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והעניק לו ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה. לינוי משעלי, ‏שלמה מאי פעם: יובל דיין בסינגל חדש ומרגש, באתר "סרוגים", 27 בנובמבר 2017 לינוי משעלי, ‏שלמה מאי פעם: יובל דיין בסינגל חדש ומרגש, באתר "סרוגים", 27 בנובמבר 2017 תשאל את המים, יוסי חרסונסקי, באתר יוסמיוסיק, ‏27 בנובמבר 2017 מדיה פורסט, ‏3 בדצמבר 2017