laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האגודה הישראלית לסוכרת

האגודה הישראלית לסוכרת (א.י.ל.) נוסדה בשנת 1954 במטרה לשפר את רווחתם לבריאותם של חולי הסוכרת, לקדם מחקר רפואי על המחלה ולקיים פעילות למניעתה. האגודה הוקמה בשנת 1954, על ידי ארבעה מייסדים: ד"ר לודביג נלקן, ד"ר הרמן וולפסון, ד"ר לבני ופרופ' א.מ. כהן. כיום באגודה כ-12,000 חברים, בהם רופאים, אחיות ומומחים שונים. האגודה מספקת שירותים שונים בהם מידע רפואי וכללי דרך אתר האינטרנט של האגודה והפורומים בו ומוציאה לאור את ביטאון א.י.ל. כארבע פעמים בשנה. האגודה מפעילה קו טלפוני חם לייעוץ. האגודה יוזמת מפגשים וכנסים מקצועיים. מפעילה ניידת לאיתור מוקדם של סוכרת וקורסים שונים לבעלי מקצוע ולחולי סוכרת. האגודה חברה באגודה הבינלאומית לסוכרת ובפורום האירופאי והעולמי של האגודות לסוכרת. יו"ר האגודה הוא פרופ' מרדכי רביד. פיתוח המחקר המדעי במטרה להביא לשיפור איכות הטיפול הדרכת הצוות הרפואי, הפרא-רפואי (סיעוד, דיאטה) ושאר נציגי הסקציה המדעית בסוכרת ובסיבוכיה הדרכת הסוכרתיים להיות חלק מהצוות המטפל ולקחת אחריות על בריאותם הקמת סניפים ברחבי הארץ כדי לאפשר, שירות קרוב לבית הקמת א.י.ל. צעיר עבור ילדים וצעירים מגיל 0 עד 25 חינוך לבריאות חולים סוכרתיים באמצעות פרסום, הרצאות, ימי בריאות, הדרכה וקבוצות תמיכה הפקת פרסומים מדעיים לסקציה המדעית הענקת מלגות מחקר עידוד יצרני ויבואני מזון ואביזרי עזר לייבא ולייצר מוצרים מותאמים לצורכי הסוכרתיים שיוכרו באמצעות "תו-האגודה" האגודה לסוכרת נעורים אתר האינטרנט הרשמי של האגודה הישראלית לסוכרת רותם שטרקמן, רוני לינדר-גנץ, "גדל פה דור של אנשים חולים. כל ילד שלישי בישראל יפתח סוכרת עד גיל 50", באתר TheMarker‏, 20 ביולי 2017 האגודה הישראלית לסוכרת, דף שער בספרייה הלאומית
שטר חוב

שטר חוב הוא שטר המהווה הבטחה ללא תנאי ערוכה בכתב מאת אדם לחברו, חתומה בידי עושה השטר, בה הוא מתחייב לפרוע לאדם פלוני או לפקודתו, או למוכ"ז, עם דרישה, או בזמן עתיד קבוע או ניתן לקביעה, סכום מסוים בכסף. בניגוד לשטר חליפין, שטר חוב אינו פקודה מאת אדם א' (המושך) לאדם ג' (הנמשך) הדורשת מהנמשך לשלם סכום כסף לאדם ב' (האוחז). במקום זאת, לשטר חוב יש שני צדדים: אדם א' (העושה, שהוא החייב) ואדם ב' (האוחז, שהוא הנושה). על אלו יכולים להתווסף צדדים נוספים, כגון ערב. הוראות פקודת השטרות בדבר שטרי חליפין חלות, ככלל, גם על שטרי חוב. לפיכך, מרבית הדינים החלים על שטרות בכלל, לרבות הסחרות, שהיא האפשרות להעביר את השטר מהנושה המקורי (הנפרע) לנושה חדש (אוחז כשורה), חלים גם על שטרי חוב. אף ששטרי חוב נפוצים פחות מאשר שטרי חליפין (בעיקר שיקים), גם שטרי חוב נפוצים למדי, בפרט בתור בטוחה בעסקאות שונות. באותם מקרים, צד לחוזה מעניק לצד שכנגד שטר חוב. על פי המוסכם בחוזה, יכול האוחז לממש את שטר החוב במקרה של הפרת החוזה. ככל שטר, שטר החוב הוא עסקה עצמאית, שתוקפה אינו תלוי בעסקת היסוד. לפיכך, האוחז יכול לפעול למימוש השטר (בין אם ישירות מול העושה ובין אם, במקרה של קושי במימוש בדרך הראשונה, באמצעות ההוצאה לפועל), מבלי שידרש להוכיח שעסקת היסוד לא קוימה. ייתכן מקרה בו עסקת היסוד קוימה אך האוחז פונה למימוש השטר. במקרה כזה, העושה זכאי להימנע מפרעון השטר ובכלל זאת, הוא רשאי לטעון טענת "פרעתי" בהוצאה לפועל, או להגיש התנגדות לביצוע שטר שתועבר לדיון בבית משפט. מדיה וקבצים בנושא שטר חוב בוויקישיתוף שטר חוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שטר חליפין, דף שער בספרייה הלאומית סעיף 84(א) לפקודת השטרות [נוסח חדש], נ"ח תשי"ז 12 (להלן: פקודת השטרות). סעיף 90(א) לפקודת השטרות.
אינטראקטיביות

אינטראקטיביות הוא מונח המציין את היכולת של המערכת ליצירת דיאלוג עם מפעיליה. אינטראקטיביות היא טכנולוגיה חווייתית המהווה חלק מרכזי בחיי היומיום במאה ה-21. פעולות אינטראקטיביות יכולות להיות גלישה באינטרנט, הורדת רינגטון לסלולרי, הזמנת סרטים, קניית מוצר באינטרנט וכיוצא בזה. בעידן האינטראקטיביות לכל גולש קיימת היכולת להגיב לכתבה בעיתון ובאינטרנט, להביע את עמדתו, להשפיע על כיוון הדיון ולצור שיחה עם גולשים אחרים בנושא. בכל תרחיש אינטראקטיבי מתקיימת אינטראקציה אך לא בכל מצב בו קיימת אינטראקציה מתקיימת אינטראקטיביות. דוגמה קלאסית לתרחיש אינטראקטיבי היא דיאלוג. דו-שיח בין לפחות שני משתתפים מייצג את התפיסה שבו תגובה גוררת תגובה במעגל אין סופי. לעומת לחיצה על כפתור בטלוויזיה בה אנו באים במגע עם חפץ אבל לא מופעלים בחזרה, רק מפעילים. הדיאלוג הזה יכול להיות קולי, תנועתי, צבעוני, צורני ומחשבתי. כל משחק מחשב, הוא למעשה דו-שיח של המשתתף עם סביבתו או עם מציאות מדומה בה הוא נמצא. העקרונות הבסיסיים של הדיאלוג מתקיימים ומבטיחים עניין, תשומת לב, ריגוש ואתגר. מאפיינים של אינטראקטיביות: דו-שיח, העברת מידע וקבלת מידע באותו זמן. שילוב של תקשורת ומחשב. תקשורת המעודדת שיווק ישיר. שילוב על הממד הבידורי, יצירתי, חווייתי, מחשבתי לממד התועלתי. תפיסה של קהל התקשורת כמפעיל בררן. תקשורת המבוססת על עושר של תכנים דינמיים. ביטול השליטה הבלעדית של המוען. תקשורת המבוססת על שוק דמוקרטי. מגוון מצבי צריכה ושימוש. התקשורת האנושית היא הדוגמה הבסיסית ביותר של תקשורת אינטראקטיבית הכוללת שני תהליכים שונים, תגובה שיוצרת תגובה הדדית, אינטראקטיביות היא התקשורת בין בני אדם. בהקשר של תקשורת בין אדם לבין חפץ, אינטראקטיביות מתייחסת להתנהגות אינטראקטיבית של החפץ כפי שהמשתמש האנושי חווה אותו. לדוגמה, האינטראקטיביות של ה-iPod לא מתבטאת ביכולת לנגן מוזיקה, או בקיבולת האחסון, אלא בהתנהגות של ממשק המשתמש שלה על ידי המשתמש. זה כולל את הדרך בה אתה מזיז את האצבע על גלגל הקלט שלו, בדרך זו מתאפשר לך לבחור שיר ברשימת ההשמעה ושליטה על עוצמת הקול. עובר אורח יכול לדמיין איך זה יהיה להשתמש בחפץ על ידי צפייה באחרים המשתמשים בו, אבל רק באמצעות השימוש בפועל, הוא "ירגיש" באופן מלא את האינטראקטיביות. זאת בשל האופי של החוויה האינטראקטיבית. הדבר דומה להבדל בין צופה ברכב למישהו שנוהג בו בפועל, רק אז ניתן לחוש כיצד רכב זה שונה מאחרים. באמצעות כלים אינטראקטיביים הפועלים על פלטפורמות שמבוססות על טכנולוגיה חווייתית ויצירתית ניתן לרגש, למשוך, לרכז, להפעיל ולשכנע למשל קהל מבקרים אשר מגיעים לאירועים לצור "דיאלוג" עם המוצר או השרות אותו אנו מעוניינים לשווק, ככל שכמות הדיאלוגים גדלה כך גדלה התועלת למשתתפים השונים, תופעה הידועה יותר בשמה "אפקט הרשת". פעילויות ומשחקים אינטראקטיביים מהווים גורם משיכה חזק ביותר ומתאימים לפעילויות במגוון רחב של סגמנטים שיווקיים כגון: תערוכות, אירועים, כנסים, פעילויות קד"מ ומרכזי מבקרים. במדעי המחשב, אינטראקטיביות מתייחסת לתוכנה המקבלת ומגיבה לקלט מבני אדם, למשל, נתונים או פקודות. תוכנה אינטראקטיבית כוללת את התוכניות הפופולריות ביותר, כגון מעבד תמלילים או גיליון אלקטרוני ויישומים. לשם השוואה, תוכניות אינטראקטיביות הפועלות ללא מגע יד אדם, דוגמאות אלה כוללות מהדרים המבצעים עיבודי אצווה. אם התגובה היא מורכבת מספיק אזי המערכת מבצעת אינטראקציה חברתית ומערכות מנסות להשיג זאת באמצעות יישום של ממשקים חברתיים. כמו כן, יש את הרעיון של סוגים של אינטראקציה עם המשתמש, כמו ממשק משתמש עשיר. הידוד קולנוע אינטראקטיבי דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "אינטראקטיביות, הידוּדיות", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות
מפת אורביס טרארום

מפת אורביס טרארום (בלטינית: Orbis Terrarum; מילולית: "עיגול הארצות") או מפת T-O היא סוגה של מפות עולם (מפה מונדי) אשר צוירו בימי הביניים כדי לתאר את מראהו של העולם הידוע באותה עת. לעיתים מפות אלה נקראות "מפות ביאטיניות" על שם מפת ביאטוס - אחת הדוגמאות הראשונות של מפה מסוג זה, אשר צוירה על ידי ביאטוס מליבאנה, נזיר ספרדי בן המאה השמינית. העולם המוכר בימי הביניים, כפי שהוא מתואר בכתביו של המלומד הספרדי איזידור מסביליה, בן המאה השביעית, בפרק 14 של ספרו "אטימולוגיאה", היה מחולק לשלוש יבשות: העולם המיושב עגול, כמו מעגל עגול, כמו גלגל... ומסיבה זו האוקיינוס המקיף אותו אף הוא עגול. העולם מחולק לשלושה חלקים: האחד נקרא אסיה, השני אירופה והשלישי אפריקה. — פרק 14, אטימולוגיאה בכתביו של אריסטו מחולק העולם למספר אזורי אקלים. מפות אורביס טרארום מתייחסות רק למחצית העליונה של הארץ, לאזור האקלים הממוזג הצפוני לפי השקפה זו. חלקים אחרים של הארץ נחשבו בלתי אפשריים למגורי אדם, ולכן לא צוירו. בין היבשות מפרידים ימות ונהרות בצורת האות T - כאשר רגל האות היא הים התיכון, ושתי זרועותיה של האות הן הנהרות הנילוס והדון (המכונה גם טאנאיס). במפות מופיעה אסיה בראש המפה (היינו המפה פונה לכיוון מזרח, ולא לכיוון צפון), אירופה בצדה השמאלי התחתון של המפה ואפריקה בצדה הימני התחתון. ירושלים מופיעה במרכז המפות ונחשבת למרכז העולם. מרבית מפות אלה היו סכמטיות, ולא מפורטות, אולם צוירו מפות מפורטות בשיטה זו, המציגים אתרים, ערים ואירועים היסטוריים שונים. מפת עולם מתוך ביאטוס סן-סוור, שנת 1050 לערך. מפה מהמאה ה-12 מפה מתוך La Fleur des Histoires שצוירה בין השנים 1459–1463. מפת בונטינג, מציגה את העולם כתלתן ואת ירושלים במרכזו. שנת 1581, המבורג. מפה מונדי מדיה וקבצים בנושא מפת אורביס טרארום בוויקישיתוף Orbis a rotunditate circuli dictus, quia sicut rota est [...] Undique enim Oceanus circumfluens eius in circulo ambit fines. Divisus est autem trifarie: e quibus una pars Asia, altera Europa, tertia Africa nuncupatur.
משה הלל הירש

הרב משה הלל הירש (נולד בי' בחשון ה'תרצ"ז, 26 באוקטובר 1936) הוא ראש ישיבת סלבודקה בבני ברק וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה. מנהיג הציבור החרדי-ליטאי לצד הרב דוב לנדו. נולד בארצות הברית לדוד יצחק ומינדה, שהיגרו לשם מהונגריה וניהלו קייטרינג. בהמשך עלו הוריו בעקבותיו לישראל. למד בישיבת רבנו יעקב יוסף ולאחר מכן למד בישיבת לייקווד בראשות הרב אהרן קוטלר, אותו מחשיב הרב הירש לרבו המובהק. במהלך לימודיו בישיבה התיידד עם הרב אפרים זורייבין. בשנת תשכ"ג נשא את אביגיל, בתו של הרב מרדכי שולמן, ראש ישיבת סלבודקה. לאחר כחמש שנים עלה לישראל ולמד בכולל סלובודקה. בגיל 35 החל במסירת שיעורים בישיבה. בשנת תשמ"ב (1982), לאחר פטירת חותנו, מונה לראש הישיבה, לצד גיסיו הרב נתן צבי שולמן והרב עמרם זקס. ראשי ישיבה נוספים שמונו הם הרב דוב לנדו והרב ברוך רוזנברג. עמד בראש ארגון 'המשיבים' המממן ומדריך מאות משיבים הפזורים מטעמו בישיבות גדולות ליטאיות בישראל, וכן מנחה את ארגון לב שומע שנותן מענה לבחורים ובחורות מתקשים. הרב הירש היה ממקורביו של הרב שטיינמן. באב ה'תשע"ב, אוגוסט 2012, מונה לחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה ומהעשור השני של המאה ה-21 הוא מרבה לעסוק בענייני ציבור, בהקמת ישיבות, ברישום לסמינרים, בנושא תעסוקת נשים ובנושא הטלפונים הכשרים. היה מעורב גם במשבר שפילג את ישיבת חדרה, בסוגיית ההתייצבות של בחורי ישיבות בלשכת הגיוס. הרב הירש נחשב לאחד המנהיגים הרוחניים של הציבור הליטאי. לרב הירש ולאשתו שני ילדים. בתו נשואה לרב בן ציון חדש (בנו של הרב נפתלי חדש, משגיח של ישיבת אור אלחנן), המשמש כר"מ בישיבה. בנו הרב אהרן מסייע לאביו בניהול הישיבה ואחראי על קבלת התלמידים החדשים. אחיו הוא הפילוסוף פרופסור אלי הירש מאוניברסיטת ברנדייס העוסק בין היתר במטפיזיקה ובפילוסופיה של ההלכה. אחותו נשואה לרב פסח סגל, בנו של הרב יהודה זאב סגל (מנצ'סטר) מדיה וקבצים בנושא משה הלל הירש בוויקישיתוף "הלכה כבית הלל" כתבת פרופיל על הרב הירש, פורסמה במקור בעיתון משפחה 20 בנובמבר 2013 אלי ביתאן, ‏המורד הנצחי והאאוטסיידר מאמריקה כבשו יחד את הנהגת הציבור הליטאי, בעיתון מקור ראשון, 30 ביוני 2023 שרי רוט, הקרב על ‘הטלפונים הכשרים’ הכריע מי ינהיג את הציבור הליטאי? באתר חרדים 10 "הלכה כבית הלל" כתבת פרופיל על הרב הירש, פורסמה במקור בעיתון משפחה (שבועון) 20 בנובמבר 2013 משה ויסברג, עולם הישיבות: הגר"מ שפירא פותח ישיבה חדשה, באתר בחדרי חרדים, 5 באפריל 2021 ישראל כהן, ‏הגרמ"ה הירש למנהלי הסמינרים: 'לפעול בצורה מחושבת', באתר כיכר השבת, 7 במרץ 2017 פרסום ראשון: הגרמ"ה הירש: "יש לקבל כל תלמידה לסמינר" - בחזית, באתר בחזית, ‏4 באוקטובר 2020 ראש הישיבה חשף: תעסוקת הבנות מדירה שינה, באתר בחדרי חרדים, 12 במאי 2018 אבי רבינא, ‏הגרמ"ה הירש התריע: 3 הסכנות לנשים - במקומות עבודה, באתר כיכר השבת, 4 במרץ 2019 חנני ברייטקופף, ‏2 רבנים ייאבקו ב'שיאומי' בישיבות; בחורים מאוימים בסילוק, באתר כיכר השבת, 6 בדצמבר 2020 אברמי פרלשטיין, בצל קרב הבלימה: הגרמ"ה הירש ביקר אצל הגראי"ל וימריא לארה"ב, באתר בחדרי חרדים, 6 ביוני 2017 מנדי גרוזמן, מאבקי ירושה: הליטאים מחפשים את המנהיג הבא, באתר nrg ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
The Beatles Stereo Box Set

The Beatles Stereo Box Set היא קופסת סט עם כל אלבומי האולפן של הביטלס (בגרסת סטריאו). הסט יצא ב-9 בספטמבר 2009, אותו היום שבו יצא משחק הווידאו The Beatles: Rock Band וגם קופסת סט נוספת של אלבומי הביטלס בגרסת מונו (The Beatles In Mono). את שתי הקופסאות הוציאו חברות הקלטה רבות כמו: EMI, טריידנט סטודיוז, אולימפיק, אפל רקורדס ועוד. זוהי קופסת אוסף הדיסקים הרביעית של הביטלס לאחר הוצאת שתי הקופסאות The Beatles Collection ו-The Beatles: The Collection. הסט כולל גם את האלבום Past Masters, שהוא אלבום כפול עם כל הסינגלים שלא הופיעו באף אלבום. הסט כולל גם דיסק DVD של סיפורים דוקומנטריים על עשיית האלבומים. ב-7 בדצמבר 2009 יצא עם הסט התקן USB בצורה דמוית תפוח, הכולל סרטונים שונים. לעומת הסט הזה, יצאה קופסה דומה בשם John Lennon Signature Box, שכוללת אלבומי אולפן של ג'ון לנון ודברים נוספים. כמו כן, יצאו קופסאות נוספות, כמו: The Beatles Box Of Vision ,John Lennon Box Of Vision ו-Bob Dylan Archive. (1963) Please Please Me (1963) With The Beatles (1964) A Hard Day's Night (1964) Beatles for Sale (1965) Help!‎ (1965) Rubber Soul (1966) Revolver (1967) Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (1967) Magical Mystery Tour (1968) The Beatles (1969) Yellow Submarine (1969) Abbey Road (1970) Let It Be (1962-1970) Past Masters אלבום כפול שהוא בעצם שני האלבומים Past Masters, Volume One ו-Past Masters, Volume Two.
יורם בן-פורת

יורם בן-פורת (1937 – 18 באוקטובר 1992) היה כלכלן ישראלי ופרופסור לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים. בן-פורת שימש כרקטור האוניברסיטה העברית ולאחר מכן נשיאה. כמו כן היה מנהל מכון פאלק ונשיא האגודה הישראלית לכלכלה. בן-פורת נולד בשנת 1937 בתל אביב. בשנת 1957 החל את לימודיו לתואר ראשון בכלכלה ומזרח תיכון באוניברסיטה העברית, ובשנת 1966 סיים תואר שני, כשנושא התזה שלו היה כוח העבודה הערבי בישראל. הוא שימש כעוזר הוראה ליהודה גרונפלד, ובשנת 1967 הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית. בן-פורת המשיך ללימודי דוקטורט באוניברסיטת הרווארד, שם למד אצל סיימון קוזנץ. בשנת 1979 מונה למנהל מכון פאלק למחקר כלכלי בישראל. בשנת 1988 מונה לרקטור האוניברסיטה, ובשנת 1990 מונה לנשיא האוניברסיטה העברית. בשנות השמונים היה פעיל בתנועת שלום עכשיו. ב-18 באוקטובר 1992 התנגשה בכביש הערבה משאית סמיטריילר במכוניתו בעת שנסע לחופשה באילת עם משפחתו. נהג המשאית, חייל בשירות סדיר, פגע במכונית בעת ניסיון עקיפה. שלושת הנוסעים במכונית – יורם, אשתו יעל כהן בן-פורת (מרצה בחוג לפילוסופיה באוניברסיטה העברית) ובנם יהלי בן החמש – נהרגו והובאו לקבורה זה לצד זה בהר המנוחות בירושלים. נהג המשאית הורשע בהריגה. לבן פורת היו עוד שלושה ילדים מנישואים קודמים לנטע (לימים אשתו של פרופ’ מיכאל ברונו): איתי, אורי ורוני. לזכרו הוקמה "קרן בן-פורת", המקיימת הרצאה שנתית לזכרו ועורכת ערבי עיון וכנסים בינלאומיים. כמו כן מעניקה האוניברסיטה העברית את "פרס נשיא האוניברסיטה לחוקר צעיר מצטיין ע"ש יורם בן-פורת". כוח העבודה הערבי בישראל, ירושלים: המכון למחקר כלכלי בישראל על-שם מוריס פאלק, 1966. (הספר בקטלוג ULI) המהפך שלא היה: אידאולוגיה ומדיניות כלכלית 1977–1981, ירושלים: מכון מוריס פאלק למחקר כלכלי בישראל, 1982. יורם בן-פורת, עמנואל מרקס, שמעון שמיר, מחנה פליטים בגב-ההר, תל אביב: מכון שילוח (אוניברסיטת תל אביב), 1974. יורם בן-פורת (עורך), המשק הישראלי – חבלי צמיחה, תל אביב: עם עובד, 1989. יורם בן-פורת, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה יורם בן-פורת, דף שער בספרייה הלאומית Joseph Finklestone, Obituary: Professor Yoram Ben-Porath, The Independent, 26 October 1992 Yoram Ben-Porath, 55; A Top Israeli Academic, New York Times Reuben Gronau, Yoram Ben-Porath: The Economist, the Friend, Journal of Labor Economics 12(1) Part 2, קרן בן-פורת, באתר מכון פאלק מינויים חדשים באוניברסיטה העברית, על המשמר, 3 באוגוסט 1967 המצבה ומקום הקבר של יורם בן פורת, באתר "פרויקט גלעד" (הקישור אינו פעיל, 12 בנובמבר 2018) הספר הסרוק באתר הספריה הלאומית – ישראל
מפת הרפורד

מפת הרפורד (בלטינית: Hereford Mappa Mundi) היא מפת עולם (מפה מונדי) בסגנון מפת אורביס טרארום משנת 1300 לערך. המפה מוצגת כיום בקתדרלת הרפורד בהרפורד שבאנגליה, והיא המפה הגדולה ביותר ששרדה מימי הביניים עד ימינו. על המפה חתום ריצ'רד מהולידנגהאם ולפורד כיוצרה (המכונה גם "ריצ'רד דה בלו"). המפה מצוירת על קלף אחד, ומידותיה 158 ס"מ על 133 ס"מ. המפה מצוירת בדיו שחור, אדום, זהב, כחול וירוק. הצבעים כחול וירוק משמשים לתיאור ימים ונהרות, למעט הים האדום הצבוע בצבע אדום. במרכז המפה, בתוך מעגל, ממוקמת העיר ירושלים, כאשר בראש המפה כיוון מזרח, ובקצה העליון של המפה גן עדן מוקף במעגל. אירופה, בצדה השמאלי התחתון של המפה, מסומנת בצבעי אדום וזהב, ואפריקה בצדה הימני התחתון של המפה. המפה מבוססת על מפת ביאטוס מעשה ידי ביאטוס מליבאנה, ועל כן היא דומה מאוד למפת אבסטורף שאף היא מבוססת על אותה מפה. במרכז המפה: ירושלים, ועליה סימן צלב. גן עדן, מוקף חומה ועיגול של אש. הגנגס. האי האגדי טאפנה. ייתכן שהכוונה לסרי לנקה או סומטרה. הנהרות אינדוס וחידקל. הים הכספי, "ארצם של גוג ומגוג" בבל ונהר פרת. המפרץ הפרסי. הים האדום (צבוע בצבע אדום). תיבת נח. ים המלח, סדום ועמורה, נהר הירדן, הזורם מתוך ים הגליל; ומעליהם: אשת לוט. מצרים והנילוס. הנילוס או "הים המשווני" ומעברו השני האנטיפודס - "ארץ הענקים" בצידה השני של הארץ. ים אזוב ונהרות דון ודניפר; מעליהם: גיזת הזהב. קונסטנטינופול; ולשמאלה דלתא נהר הדנובה. הים האגאי. הדלתא של הנילוס והמגדלור של אלכסנדריה. נורווגיה. יוון ובה הר האולימפוס, אתונה וקורינתוס. כרתים ובה המינוטאור והלבירינת העגול שלו. הים האדריאטי; איטליה ובה רומא, לידה רשום ההקסמטר: Roma caput mundi tenet orbis ena rotundi (רומא בראש, שולטת בעולם). סיציליה וקרתגו. סקוטלנד. אנגליה. אירלנד. האיים הבלאריים. מצר גיברלטר. מפה מונדי מדיה וקבצים בנושא מפת הרפורד בוויקישיתוף תיאור המפה אתר קתדרלת הרפורד
Acta Mathematica

Acta Mathematica הוא כתב עת מדעי מתמטי המפרסם מחקר מקורי בכל תחומי המתמטיקה. כתב העת הוקם על ידי המתמטיקאי השוודי גוסטה מיטאג-לפלר בשנת 1882 והוא יוצא לאור על ידי מוסד גוסטה לפלר בשוודיה, מכון מחקרי מתמטי השייך לאקדמיה המלכותית השוודית למדעים. משנת 2006 כתב העת מודפס ומשווק על ידי הוצאת שפרינגר. עורך כתב העת הוא פרופסור אנדרה ביורנר (Anders Björner). מדיה וקבצים בנושא Acta Mathematica בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Acta Mathematica אתר כתב העת ב-springer.com
Journal of the Chemical Society

Journal of the Chemical Society הוא כתב עת מדעי לכימיה, אשר יצא לאור מ-1849 ועד 1996. כתב העת יצא לאור לראשונה בשנת 1849 על ידי האגודה הכימית, ואשר תחילה נקרא Quarterly Journal of the Chemical Society. עם איחודה של האגודה הכימית בשנת 1980 עם עוד מספר אגודות נוצרה החברה המלכותית לכימיה, אשר מוציאה כיום לאור את כתב העת. אתר האינטרנט הרשמי של Journal of the Chemical Society (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של Journal of the Chemical Society ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפת ביאטוס

מפת ביאטוס (Beatus) או מפה ביאטנית (Beatine) היא מפת עולם (מפה מונדי) מסוג אורביס טרארום אשר צוירה על ידי הנזיר הספרדי ביאטוס מליאבנה בהתבסס על כתבים של הקדוש הנוצרי איזידור מסביליה, כתביו של הגאוגרף תלמי ועל התנ"ך. כתב היד המקורי מעשה ידי ביאטוס אבד, אולם מספר העתקים של המפה שרדו עד ימינו. המפה הופיע כחלק מההקדמה של ספרו השני של ביאטוס "הערות על חזון יוחנן" ("הערות על האפוקליפסה"). מטרתו של ביאטוס הייתה ליצור מפה מדויקת המתארת את העולם, ולהציג את מסעותיהם של השליחים בעולם. ביאטוס התבסס בציור המפה על ספר בראשית, והניח כי העולם הוא עולם שטוח, וכי יש "מים אשר מעל לשמים" ו"מים אשר מתחת לשמים" כמתואר בספר בראשית. העולם השטוח מכיל יבשה במרכזו המוקפת אוקיינוס, והיבשה מחולקת לשלוש יבשות: אסיה (המחצית העליונה של היבשה), אפריקה (הרביע הימני התחתון) ואירופה (הרביע השמאלי התחתון). בין היבשות מפרידים ימים ונחלים: הים התיכון במרכז חלקה התחתון של המפה, מפריד בין אירופה לבין אפריקה, הנילוס והים האדום (הצבוע בצבע אדום) מפריד בין אפריקה לאסיה, והים האיגאי ונהר הרון מפריד בין אירופה ואסיה. במרכז המפה ממוקמת העיר ירושלים שנחשבה לטבור העולם (ombilicum mundi). ביאטוס ממקם את גן העדן בקצה העליון של המפה, בצד מזרח. מגן העדן יוצאים ארבע נהרות: חידקל, פרת, פישון וגיחון. בגן העדן מתוארים אדם וחוה כאשר חווה שולחת ידה לאכול את פרי העץ. מדיה וקבצים בנושא מפת ביאטוס בוויקישיתוף
גיחון (נהר מקראי)

גיחון הוא נהר מקראי המוזכר בספר בראשית. על פי המסופר בספר בראשית, הושקה גן העדן על ידי נהר שהתפצל לארבעה נהרות: "וְנָהָר יֹצֵא מֵעֵדֶן לְהַשְׁקוֹת אֶת-הַגָּן; וּמִשָּׁם יִפָּרֵד וְהָיָה לְאַרְבָּעָה רָאשִׁים. שֵׁם הָאֶחָד פִּישׁוֹן--הוּא הַסֹּבֵב אֵת כָּל-אֶרֶץ הַחֲוִילָה אֲשֶׁר-שָׁם הַזָּהָב. וּזְהַב הָאָרֶץ הַהִוא טוֹב; שָׁם הַבְּדֹלַח וְאֶבֶן הַשֹּׁהַם. וְשֵׁם-הַנָּהָר הַשֵּׁנִי גִּיחוֹן--הוּא הַסּוֹבֵב אֵת כָּל-אֶרֶץ כּוּשׁ. וְשֵׁם הַנָּהָר הַשְּׁלִישִׁי חִדֶּקֶל, הוּא הַהֹלֵךְ קִדְמַת אַשּׁוּר; וְהַנָּהָר הָרְבִיעִי הוּא פְרָת. — ספר בראשית, פרק ב', פסוקים י'–י"ד בעוד שהפרת והחידקל הם נהרות שמיקומם ידוע כיום, ושמתמזגים לנהר אחד בעיראק, אין הסכמה על זהותם של הגיחון והפישון. הזיהוי המרכזי בקרב החוקרים הוא שהגיחון הוא הנילוס הזורם בשטחה של כוש המקראית, שאין ספק ומחלוקת ביחס לזיהויה במרכז אפריקה, ועל פי הפסוק בבראשית, אותה סובב נהר הגיחון. הסברה מעלה כי הנילוס יחד עם אחד הנהרות עטברה-תכזה שבעת העתיקה נקרא בשם "נילוס" או הנילוס הכחול, הוא נהר הגיחון. ספר היובלים מזהה את הנילוס ואחד מיובליו לעיל כגיחון. המסורת האתיופית מזהה את הנילוס הכחול עם נהר הגיחון והמעיינות הנמצאים בקרבת מוצאו מאגם טאנה אף קרואים "גיון". סברות נוספות מעלות קשר אטימולוגי בין שמו של אזור גוג'ם שבאתיופיה לבין השם גיחון. סברות אחרות מזהות את אזור הנהר עם העיר השומרית כיש, שנמצאת במסופוטמיה (עיראק של ימינו), או עם נהר אמו דריה, אשר כונה בשל כך בערבית "גיח'ון", כאשר על פי סברה זו ארץ כוש המוזכרת בספר בראשית היא אזור הינדו-כוש בו זורם הנהר. אמנם קיים קושי בזיהוי זה, היות שארץ כוש מוזכרת פעמים רבות במקרא כמקום הסמוך לארץ מצרים. במפות ביאטוס (מפות עולם (מפה מונדי) מסוג אורביס טרארום) המבוססות על המפה אשר צוירה על ידי הנזיר הספרדי ביאטוס מליאבנה בהתבסס על כתבים של הקדוש הנוצרי איזידור מסביליה, כתביו של הגאוגרף תלמי ועל התנ"ך. החל הנוהג לצייר את גן העדן בראש המפה (כאשר כיוון מזרח היה בראש המפה, ותחת גן העדן מוקמה יבשת אסיה) ולמקם את ארבעת הנהרות היוצאים ממנה ביבשת אסיה בהתאמה, דבר אשר מיקם את כל ארבעת הנהרות באזור עיראק של ימינו. היו שרצו לקשר בין נהר הגיחון למעיין הגיחון. כך הרמ"ה חולק על רש"י שאומר שאין קשר בין השניים. יש שהסבירו את דעתו בכך שמקורות הגיחון בירושלים מגיעים מנחל הגיחון. Alfons Ritler, "Takkaze" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: O-X, Harrassowitz, 2010, ISBN 3447062460, p. 823-825 משמעות שם הנהר "תכזה" הוא "נהר" בהתייחס ליאור של המקרא יובלים, פרק ח', פסוקים י"ח-ל"ו Edward Ullendorff, Ethiopia And The Bible, Oxford University Press, 1968, ISBN 0197260764, p. 2 ספר ישעיהו פרק כ', פסוקים ג'-ה'. שם פרק מ"ג, פסוק ג. שם פרק מ"ה פסוק י"ד. שם פרק מ"ו, פסוק ט'. ספר יחזקאל פרק כ"ט, פסוק י'. שם פרק ל', פסוק ד', ועוד רבים. הובא בעין יעקב, מסכת הוריות י"ב כריתות ה, ב ערוך לנר כריתות שם. כלי יקר (לאניאדו) מלכים א' לג, ביאורי הרד"ל על פרקי דרבי אליעזר פרק כ' אות ל'. גם בפרקי דרבי אליעזר ובזוהר פרשת בא דף לה, ובתוספתא תענית פרק א', גם משמע כדברי הרמ"ה.
פישון

פִּישׁוֹן הוא נהר מקראי המוזכר בספר בראשית. על פי המסופר בספר בראשית, הושקה גן העדן על ידי נהר שהתפצל לארבעה נהרות: "וְנָהָר יֹצֵא מֵעֵדֶן, לְהַשְׁקוֹת אֶת-הַגָּן; וּמִשָּׁם, יִפָּרֵד, וְהָיָה, לְאַרְבָּעָה רָאשִׁים. יא שֵׁם הָאֶחָד, פִּישׁוֹן--הוּא הַסֹּבֵב, אֵת כָּל-אֶרֶץ הַחֲוִילָה, אֲשֶׁר-שָׁם, הַזָּהָב. יב וּזְהַב הָאָרֶץ הַהִוא, טוֹב; שָׁם הַבְּדֹלַח, וְאֶבֶן הַשֹּׁהַם. יג וְשֵׁם-הַנָּהָר הַשֵּׁנִי, גִּיחוֹן--הוּא הַסּוֹבֵב, אֵת כָּל-אֶרֶץ כּוּשׁ. יד וְשֵׁם הַנָּהָר הַשְּׁלִישִׁי חִדֶּקֶל, הוּא הַהֹלֵךְ קִדְמַת אַשּׁוּר; וְהַנָּהָר הָרְבִיעִי, הוּא פְרָת. — בראשית, ב' בעוד שהפרת והחידקל הם נהרות שמיקומם ידוע כיום, ושמתמזגים לנהר אחד בעיראק, אין הסכמה על זהותם של הגיחון והפישון. הפישון מוזכר גם בספר בן סירא (פרק כ"ד פסוק 25), לצד נהר החידקל. מיקום הפישון שנוי במחלוקת. יוסף בן מתתיהו זיהה אותו עם הגנגס שבהודו, אך לא ברור לאיזה "הודו" הכוונה משום שבתקופתו היה בלבול בין הודו לאתיופיה. רש"י זיהה את הפישון עם הנילוס. אחת ההשערות היא כי הפישון הוא אחד מיובלי נילוס העטברה-תכזה שבעת העתיקה נקרא בשם "נילוס" או הנילוס הכחול. אלדד הדני מהמאה ה-9 זיהה את הפישון עם אחד מהנהרות שהוזכרו, בנימין מטודלה בן המאה ה-12 זיהה גם הוא את הנהר עם אחד מהנהרות הללו וסביר שהוא התכוון לעטברה. השערה זו היא חלק מהשערה כללית המזהה את הפישון והגיחון עם יובלי הנילוס, הם העטברה-תכזה והנילוס הכחול, ולא בהכרח בסדר זה. חוקרים אחרים מזהים אותו עם נהרות באזור מסופוטמיה הצפונית (עיראק, איראן וטורקיה של ימינו), ובהם הנהר אראס - הגדול בנהרות הקווקז; או עם הספיד רוד, נהר הנשפך אל הים הכספי (על פי זיהויו של החוקר דייוויד רול). יש המציעים לזהותו עם ואדי אל-באטן, הידוע גם בכינוי "נהר כווית". במפות ביאטוס (מפות עולם (מפה מונדי) מסוג אורביס טרארום) המבוססות על המפה אשר צוירה על ידי הנזיר הספרדי ביאטוס מליאבנה בהתבסס על כתבים של הקדוש הנוצרי איזידור מסביליה, כתביו של הגאוגרף תלמי ועל התנ"ך. החל הנוהג לצייר את גן העדן בראש המפה (כאשר כיוון מזרח היה בראש המפה, ותחת גן העדן מוקמה יבשת אסיה) ולמקם את ארבעת הנהרות היוצאים ממנה ביבשת אסיה בהתאמה, דבר אשר מיקם את כל ארבעת הנהרות באזור עיראק של ימינו. דייוויד סכלבאך, נהר הפישון נמצא אגרתו של אלדד הדני, באתר "דעת" קדמוניות היהודים, ספר א', פרק ג' Philip Mayerson, "A Confusion of Indias: Asian india and African India in the Byzantine Sources", Journal of the American Oriental Society, Vol. 113, No. 2 (Apr. - Jun., 1993), pp. 169-174 פירוש רש"י על בראשית, פרק ב', פסוק י"א Alfons Ritler, "Takkaze" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: O-X, Harrassowitz, 2010, ISBN 3447062460, p. 823-825 משמעות שם הנהר "תכזה" הוא "נהר" בהתייחס ליאור של המקרא אברהם עפשטיין, אלדד הדני - סיפוריו והלכותיו במהדורות שונות על פי כתבי-יד ודפוסים עתיקים עם מבוא והערות בצירוף מאמר על הפלשים ומנהגיהם, פרסבורג, תרנ"א, עמ' 25 ו-48 בנימין מטודלה, מסעות בנימין, הספרייה הלאומית, תשמ"ג Calvin R. Schlabach, THE PISHON RIVER--FOUND!.