מדריד (קהילה אוטונומית)

קהילת מדריד (ספרדית: Comunidad de Madrid) היא אחת מ-17 הקהילות האוטונומיות המרכיבות את ספרד. היא ממוקמת בלב חצי האי האיברי וגובלת בקסטיליה ולאון מצפון ובקסטיליה-לה מנצ'ה מדרום. בירתה, מדריד, משמשת גם כבירת ספרד, ומאכלסת כמחצית מאוכלוסיית הקהילה האוטונומית. בתקופת האימפריה הרומית, השטח שבו נמצאת כיום הקהילה האוטונומית של מדריד היה בעל חשיבות מועטה. אחרי כיבוש האזור על ידי המוסלמים, השטח היה חלק מממלכת קסטיליה. במאה ה-16 פליפה השני מלך ספרד הפך את העיר מדריד לעיר בירתו. מאוחר יותר מחוז מדריד היה לחלק מקסטיליה החדשה. עם תהליך הרכבתן של הקהילות האוטונומיות מ-50 מחוזות ספרד, שהתרחש בשנים 1979–1983, מחוז מדריד היה אמור להיות חלק מהקהילה האוטונומית קסטיליה-לה מנצ'ה שהתבססה על "קסטיליה החדשה", עם מעמד מיוחד הנובע מהיות העיר מדריד בירת ספרד. אולם מכיוון שהייתה לכך התנגדות בשאר המחוזות שעמדו להתאגד לקסטיליה-לה מנצ'ה, הוחלט לא להכליל בה את המחוז. אחרי שגם רעיונות להכלילו במסגרת קסטיליה ולאון, או להקים מחוז פדרלי, בדומה לוושינגטון די. סי. לא התממשו, הוחלט שהפרלמנט הספרדי ינצל סעיף בחוקה המאפשר לו להעניק למחוז מעמד רגיל של קהילה אוטונומית, למרות שבניגוד לקהילות אחרות (כולל כאלה שהורכבו ממחוז בודד) לא היה למחוז ייחוד היסטורי. קהילת מדריד שוכנת במרכז המסטה (Meseta), הרמה המכסה את רובה של ספרד. רוב פני הקרקע הם מישוריים, בגובה ממוצע של כ-600 מטר. בחלק הדרום-מזרחי ישנם הרים נמוכים ועמקים קטנים. רכס ההרים סיירה דה גואדרמה (Sierra de Guadarrama) תוחם את הקהילה לאורך גבולה עם קסטיליה ולאון, ובאזור הררי זה ישנן פסגות שגובהן עולה על 2,000 מטר. שטחה של קהילת מדריד הוא חלק מאגן הניקוז של נהר הטחו (הארוך שבנהרות חצי האי האיברי), ומשום כך הנהרות החשובים בקהילה הם יובלים של הטחו. אחד מיובלים אלו הוא נהר החרמה (Jarama), החוצה את הקהילה מצפון לדרום. נהר זה ויובליו הם נהרות קצרים עם זרימה דלילה אך עם גאות גבוהה. המים בקהילת מדריד הם מהטובים באירופה, וזאת הודות לתנאים הגאולוגיים של סיירה דה גואדרמה, משם נובעים הנהרות. ההרים ברכס זה משופעים בגרניט, סלע קשה המותיר מעט מאוד שאריות במים ומבטיח בכך שיהיו זכים. האקלים בקהילת מדריד הוא אקלים ים תיכוני. חודשי החורף הם קרים באופן מתון, עם טמפרטורות מינימום מתחת ל-8ºC. לעיתים קרובות בלילה יש קרה, ופעמים אחדות במהלך השנה אף יורד שלג. חודשי הקיץ הם חמים, עם טמפרטורות ממוצעות מעל ל-24ºC וטמפרטורות מקסימום מעל ל-35ºC. באזורים הגבוהים של סיירה דה גואדרמה הטמפרטורות נמוכות יותר והמשקעים מרובים יותר. אוכלוסיית מדריד גדלה בהתמדה מאז המאה ה-19: מכ-475 אלף תושבים בשנת 1857 לכ-6 מיליון בשנת 2006, כאשר בין השנים 1981–2005 קצב הגידול היה גבוה מהממוצע הארצי. בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 מדריד הפכה למרכז תעשייתי מהמעלה הראשונה, מה שמשך אליה מהגרים רבים, הן מאזורים פחות מפותחים של ספרד והן (מאז שנות ה-90) מארצות אחרות. כיום (2005), כ-13% מאוכלוסייתה הם מהגרים זרים (מעל הממוצע הארצי שעומד על כ-8.5%), כאשר למעלה ממחציתם מגיעים מארצות אמריקה הלטינית, והשאר מגיעים מאירופה, מצפון אפריקה וממזרח אסיה. קהילת מדריד היא אחת הקהילות האוטונומיות העשירות ביותר בספרד. היא נהנית מצמיחה כלכלית גבוהה יחסית לשאר ספרד, ומושכת אליה את חלק הארי של ההשקעות הזרות במדינה. שיעור האבטלה עומד על כ-6.63% (2005). ענפי התעשייה העיקריים בקהילת מדריד הם מטלורגיה, תעשיית פלדה, תעשיות כימיות, ציוד תחבורה, בניית מטוסים ועוד. כמו כן, מדריד היא מקום משכנן של מספר חברות חשובות (ספרדיות וזרות), ביניהן ניתן למצוא את אריקסון, טלפוניקה, מיקרוסופט ו-IBM. אתר האינטרנט הרשמי של מדריד (בספרדית) מדריד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)