laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
התינוק מאופראן

התינוק מאופראן הוא רומן היסטורי העוסק במעשה קידוש השם המוני ומתאר את סיפור עלייתם על המוקד בשנת 1795 לערך של יהודי אופראן, קהילה עתיקה בדרום מרוקו, שעל פי המסורת הייתה קיימת שם עוד מתקופת בית שני. את הרומן כתב אשר כנפו, והוא ראה אור בשנת 2000, בהוצאת בימת קדם. במסגרת התחקיר נסע המחבר למרוקו והגיע לדרומה, לעיירות תיזנית ואופראן. בשנת 2016 יצאה מהדורה נוספת של הספר עם כריכה חדשה מאוירת בידי הצייר חי כנפו. החיים בעיירה הקטנה אופראן שבדרום מרוקו מתנהלים על מי מנוחות, עד שמושל חדש ובעל אמביציות משתלט עליה באמצעות צבא קטן. המושל ממנה לקאדי צעיר שאפתן וקיצוני, ששואף להשליט דת האסלאם על היהודים, ומוצא תואנות להתנכל להם. היהודים מקבלים אורכה של שבעה ימים כדי להמיר את דתם, אך מסרבים ולבסוף כחמישים מגברי היהודים מועלים על המוקד שהוצת בככר העיירה, בעוד הנשים והילדים ממלטים את עצמם לעיירות הסמוכות. יצחק קדוש מכלוף הרב יהודה אפריאט הקאדי שייך עלי המושל בו האליס הספר תורגם לצרפתית בהוצאת L'HARMATTAN ולערבית על ידי עבד אל רחים, בהוצאת אוניברסיטת אגאדיר. תקציר של הספר, אתר "ברית" מופע בין-תחומי המבוסס על "התינוק מאופראן"(הקישור אינו פעיל), בימת קדם התינוק מאופראן, באתר OCLC (באנגלית) ידיעה על התרגום (ערבית)
אנסון רייני

אריה אנסון פרנק רייני (באנגלית: Anson Frank Rainey;‏ 11 בינואר 1930 - 19 בפברואר 2011) היה בלשן וארכאולוג אמריקאי-ישראלי. פרופסור לתרבויות המזרח התיכון ולבלשנות שפות שמיות באוניברסיטת תל אביב. רייני נולד בדאלאס שבטקסס. בין השנים 1947–1955 למד לתואר ראשון בלימודי דת ולתואר שני במקרא ותאולוגיה. בין השנים 1955–1964 למד היסטוריה ולימודי הים התיכון בארצות הברית ובישראל וקיבל תואר דוקטור. בהמשך הצטרף לסגל אוניברסיטת תל אביב, ומ-1970 כיהן שם כפרופסור חבר; מ-1981 כפרופסור מן המניין. לימד גם כפרופסור מן החוץ באוניברסיטת בר-אילן, באוניברסיטת בן-גוריון ובמכללת אורות. פרסם מאמרים וספרים רבים בתחומי מחקרו, והיה ממניחי היסודות למחקר הגאוגרפיה ההיסטורית בארץ ישראל. כן ניהל כמה חפירות ארכאולוגיות ביניהן: תל מיכל, תל באר שבע ועוד. מחקרו הגדול היה חקר מכתבי אל-עמארנה. בשנת 1970 פרסם מהדורות נוספות ומעודכנות שכללו לוחות נוספים שנחשפו באתר החפירות או נמצאו באוספים פרטיים הוא שתרגם מחדש את הלוחות שלא נכללו בפרסומו של יורגן אלכסנדר קנודטזון מתעודה א"ע 359 ועד א"ע 379. בשנת 1996 פרסם רייני ארבעה כרכים הדנים בלשון מכתבי אל עמרנה. ב-1980 עבר תהליך גיור ונטל את השם "אריה". התגורר בשערי תקווה, היה נשוי ואב לבן. ב־19 בפברואר 2011, נפטר רייני לאחר מחלה קשה ונקבר בבית העלמין בברקן. השאיר אחריו את אשתו ציפורה כוכבי-רייני, ד"ר לשפות שמיות עתיקות ומרצה במכללה האקדמית בית ברל, ואת בנם יוני. אשתו המשיכה את המפעל של רייני וב-2005 פורסם ספרה "למלך אדוני - מכתבי אל-עמארנה" הכולל 350 מכתבים מתורגמים לעברית. מדיה וקבצים בנושא אנסון רייני בוויקישיתוף אנסון רייני, ברשת החברתית Goodreads אנסון רייני, דף שער בספרייה הלאומית פרופ' רייני אנסון, באתר אוניברסיטת תל אביב הספרים של אנסון רייני, באתר "סימניה" אליה שילה, ההיסטוריון פרופ' אריה רייני אנסון הלך לעולמו, באתר ערוץ 7 יגאל לוין, פרופ' אנסון פ' רייני - דברים לזכרו, באתר המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה, אוניברסיטת בר-אילן קורות חיים באתר המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה, אוניברסיטת בר-אילן רשימת פרסומיו באתר המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה, אוניברסיטת בר-אילן Among the Last of the Titans: Aspects of Professor Anson Rainey’s Life and Legacy (1930-2011) (באנגלית) מאמר לזכרו - משה ענבר, לפתח חטאת רובץ, באתר הארץ, 1 באפריל 2011 נדב נאמן, תעודות עמארנה בין מחקר היסטורי לממצא ארכאולוגי זמנים 101 עמוד 4, 2008 מקור ראשון, מוסף דיוקן, 1 באפריל 2011.
קווין ריצ'רדסון

קווין סקוט ריצ'רדסון (באנגלית: Kevin Scott Richardson, נולד ב-3 באוקטובר 1971) הוא זמר אמריקאי, הידוע בעיקר בגלל חלקו בלהקת הבנים "בקסטריט בויז". ריצ'רדסון נולד בלקסינגטון, קנטקי שבארצות הברית. בצעירותו עבר לפלורידה כדי לנסות את מזלו בעולם הבידור. ריצ'רדסון עבד כדוגמן ושחקן, והופיע במופעים שונים בדיסניוורלד. ב-1993 הצטרף ללהקת בקסטריט בויז, אליה צירף את בן דודו, בריאן ליטרל. ביוני 2006 עזב את הלהקה, כדי לנסות תחומים אחרים. ריצ'רדסון נשוי לקריסטין וויליטס, אותה הכיר במהלך עבודתו בדיסניוורלד, ולשניים בן, מייסון, שנולד ב-2007. באפריל 2012 חזר ריצ'רדסון לבקסטריט בויז. ב-2013 הוציא עם חבריו לבקסטריט בויז את האלבום השמיני שלהם In A World Like This. בנוסף לפעילותו המוזיקלית, ריצ'רדסון עוסק גם בפעילויות צדקה ובמודעות סביבתית, והוא ידוע כתומך בארגונים לשמירה על הסביבה. מדיה וקבצים בנושא קווין ריצ'רדסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קווין ריצ'רדסון (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, ברשת החברתית פייסבוק קווין ריצ'רדסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קווין ריצ'רדסון, ברשת החברתית אינסטגרם קווין ריצ'רדסון, סרטונים בערוץ היוטיוב קווין ריצ'רדסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, באתר AllMovie (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, באתר Metacritic (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, באתר ספוטיפיי קווין ריצ'רדסון, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, באתר Last.fm (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, באתר AllMusic (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, באתר דיזר קווין ריצ'רדסון, באתר Yandex.Music (ברוסית) קווין ריצ'רדסון, באתר Discogs (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, באתר Songkick (באנגלית) קווין ריצ'רדסון, באתר Genius קווין ריצ'רדסון, באתר SecondHandSongs קווין ריצ'רדסון, באתר טיידל (באנגלית) Kevin Richardson — Interview With A Backstreet Boy - ABILITY Magazine, https://abilitymagazine.com/ (באנגלית אמריקאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדר מקלין (זמר)

אלכסנדר ג'יימס (איי ג'יי) מקלין (באנגלית: A. J. McLean; נולד ב-9 בינואר 1978) הוא זמר אמריקאי הידוע בעיקר בזכות פעילותו בלהקת הבנים האמריקנית "בקסטריט בויז". מקלין נולד בווסט פאלם ביץ' בפלורידה שבארצות הברית. הוריו התגרשו כשהיה בן שנתיים. הקשר עם אביו נותק, ואמו וסביו גידלו אותו. בגיל שמונה הופיע לראשונה בתפקיד קטן בסרט האימה "Truth or Dare". ב-1990 עבר מקלין לאורלנדו עם משפחתו, וקיבל תפקיד בסדרת הטלוויזיה לילדים "Welcome Freshmen" בערוץ ניקלודאון, וכן בסיטקום "Hi Honey, I'm Home" ‏(1992). הוא נשר מבית הספר התיכון כדי לקדם את קריירת המשחק והשירה שלו. מקלין הצטרף ללהקת הבנים "בקסטריט בויז" ב-1993. אלבומה הראשון של הלהקה יצא ב-1995, והלהקה המשיכה להוציא אלבומים מצליחים ולהופיע ברצף עד שנת 2001. מ-2003 חזרו חברי הלהקה להופיע יחד והוציאו מספר אלבומים, גם לאחר פרישתו של חבר החמישייה, קווין ריצ'רדסון, ב-2006.וגם לאחר שחזר חבר הלהקה ב 2012 הלהקה נחשבת לאחת מלהקות הבנים המצליחות ביותר בהיסטוריה, עם מכירות של מעל 130 מיליון אלבומים ברחבי העולם. באפריל 2002, בעונה 2 של "הלם סטטי" (קריקטורת 2000–2004), הופיע בתפקיד אורח בתוכנית. שם הפרק שבו השתתף הוא "מרומית". הוא גם הופיע כמועמד לתואר בעונה הראשונה של GUTS בניקלודיאון. הופיע עם ה"בקסטריט בויז" ב"ארתור", ב"רחוב סומסום", ב"סברינה המכשפה הצעירה" וב"סאטרדיי נייט לייב". בנוסף בשנת 2003 הופיע אי ג'יי בתוכנית של אופרה וינפרי ודיבר על ההתמכרות שלו לסמים ואלכוהול ועל הדיכאון שתקף אותו באותו זמן, ואיך הלהקה וחבריו עזרו לו להשתקם ולחזור לעצמו. במקביל לפעילותו בלהקה, מקלין יצר לעצמו אלטר אגו, דמות בשם "ג'וני נו ניים", והופיע לעיתים תחת שם זה עם שירי סולו. בשנת 2011 הוציא אלבום סולו ראשון בשם "Have It All". לאורך השנים סבל מקלין מהתמכרויות לאלכוהול ולסמים, ואושפז מספר פעמים. מקלין נישא לרושל דיאנה קרידיס ב-17 בדצמבר 2011. ב-2012 נולדה למקלין ילדה ראשונה בשם האווה ג'יימס מקלין. ב-2022 השתתף מקלין בגרסת ה-VIP של תוכנית המציאות "המרוץ לדראג של רו פול", "המרוץ לדראג של רופול: VIP" בשם פופי לאב וניצח. הוא בחר בארגון "Trans Lifeline " לקבל 100,00 דולר בגלל זכייתו בתוכנית. אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר מקלין האתר הרשמי של מקלין אלכסנדר מקלין, ברשת החברתית פייסבוק אלכסנדר מקלין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלכסנדר מקלין, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסנדר מקלין, ברשת החברתית טיקטוק אלכסנדר מקלין, סרטונים בערוץ היוטיוב אלכסנדר מקלין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר מקלין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אלכסנדר מקלין, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אלכסנדר מקלין, באתר ספוטיפיי אלכסנדר מקלין, באתר AllMusic (באנגלית) אלכסנדר מקלין, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלכסנדר מקלין, באתר Discogs (באנגלית) אלכסנדר מקלין, באתר Songkick (באנגלית)
היינץ פנחל

היינץ (חיים) פֶנחֶל (גרמנית: Heinz Fenchel;‏ 11 בספטמבר 1906 – 1988) היה אדריכל ומעצב פנים ישראלי, זוכה פרס רוקח לאדריכלות לשנת 1961 על תכנון הספרייה הצרפתית בפסז' הוד בתל אביב. היינץ פנחל נולד בשנת בברלין בירת גרמניה, למשפחה יהודית חילונית של סוחרים. בברלין גם עבר את הכשרתו כאדריכל באקדמיה לאמנות בשרלוטנבורג. את ראשית דרכו עשה כאדריכל בחברת הפקת הסרטים "אופא", שנחשבה לחברה החשובה ביותר באירופה בשנות ה-20. בעקבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עזב פנחל את ברלין בשנת 1934 ועבר להתגורר ולעבוד בצרפת. לאחר מכן נדד לאוסטריה, צ'כוסלובקיה ופולין. באותה העת, התמחה בעיצוב פנים ובתכנון בתים פרטיים. בשנת 1937 עלה פנחל לארץ ישראל והתיישב בתל אביב, אך לא הצליח להשתלב בשוק העבודה המקומי. אחת מעבודותיו הבולטות באותה העת, היה עיצוב בית הקפה פילץ ברחוב הירקון - שהיה לשם דבר בעיר תל אביב. בשנת 1941 הוזמן לעמאן על ידי עבדאללה הראשון, מלך ירדן, לתכנן מחדש את ארמונו בעיירה שונה הדרומית(אנ') בעבר הירדן, אל מול יריחו. תחת פיקוחו של פנחל עבד גם האדריכל נתן ברין - כך שהפרויקט היה כולו בידיים עבריות. במקביל תכנן בעיר בתים פרטיים לעשירי הממלכה. עבודתו החשובה והידועה ביותר של פנחל היא מלון דן תל אביב על חוף הים של תל אביב (1950–1953). בשנת 1961 זכה בפרס רוקח לאדריכלות, על תכנון הפנים של הספרייה הצרפתית "ספריית אלשיך" בקרן הרחובות דיזנגוף-פרישמן. כמו כן שימש פנחל כמעצב הפנים של רשת מלונות דן, ובין השאר תכנן את עיצוב הפנים במלון דן כרמל בחיפה (1959–1963), ואת הרחבתו של מלון המלך דוד בירושלים. פנחל שימש גם כמעצב פנים במלון איבואר בבעלות חברת "האחים מאיר", באביג'ן שבחוף השנהב בסוף שנות ה-60. אחת מעבודותיו הבולטות היא בית פרטי בליבה של תל אביב בפינת הרחובות של"ג ויהואש. משרדו של פנחל המשיך לפעול עד 1986 עם פתיחת מלון דן פנורמה חיפה. בדצמבר 2012 נפתחה במוזיאון בית ראובן בתל אביב התערוכה "מכחולו של אדריכל" (אוצרת: כרמלה רובין), המציגה את עבודתו של פנחל לאורך 60 שנים. התערוכה לוותה בספר "חיים הנץ פנחל - מעשה תשבץ מורכב". הכניסה למלון דן תל אביב, 1953-1950 בית פרטי ברחוב של"ג פינת יהואש בתל אביב נברשת בעיצוב פנחל במלון דן פנורמה בחיפה אריה ברקוביץ' וכרמלה רובין (עורכים): "חיים הנץ פנחל - מעשה תשבץ מורכב", הוצאה פרטית, 2012. מארמון שוני לספריית אלשייך, דבר, 15 בספטמבר 1961 מיכאל יעקובסון, החיים הם סרט: היינץ פנחל, האדריכל הנשכח הטוב ביותר בישראל, באתר Xnet‏, 13 בדצמבר 2012 קשת רוזנבלום, האדריכל שחצה את גבול האמנות, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2012 חיים היינץ פנחל (1906-1988), דף שער בספרייה הלאומית היינץ פנחל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) היינץ פנחל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלדד ברין, מי יבנה בית לאמיר? יהודים בונים ארמון לעבדאללה הראשון, עת-מול 245, עמ' 18-20 נפתלי לביא, חתני פרס רוקח לאדריכלות, באתר הארץ, ‏8 בספטמבר 1961 מארמון שוני לספריית אלשייך, באתר עיתון דבר, ‏15 בספטמבר 1961
האווי דורו

האוורד דווין "האווי די" דורו (באנגלית: Howard Dwaine "Howie D." Dorough; נולד ב-22 באוגוסט 1973) הוא זמר אמריקאי, חבר בלהקת הבנים המצליחה בקסטריט בויז. דורו נולד באורלנדו, פלורידה שבארצות הברית, האווי הוא האח הצעיר של קרוליין, פוליאנה, ג'ון, ואנג'י. בשנת 1993, עם הקמת הלהקה, הצטרף דורו ללהקת הבנים בקסטריט בויז. בשנת 2011 הוציא את אלבומו הראשון Back To Me. דורו אף הופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה, כגון "סברינה המכשפה הצעירה" ו"רוזוול", ודובב את דמותו של סנטה קלאוס בסדרה המצוירת "דורה החוקרת". בשנת 1998 אחותו של דורו, קרולין, מתה בגיל 38 ממחלת הזאבת. לאחר מותה הקים את קרן דורו לזאבת, שמטרתה להעלות את המודעות למחלה ולגייס כספים למאבק בה. ב-2007 הוא נישא ללי בוניאלו, ב-2009 נולד בנם, ג'יימס הוק דורו וב-2013 נולד בנם השני הולדן ג'ון דורו. ראו גם: אלבומי הבקסטריט בויז Back To Me - יצא בנובמבר 2011 מדיה וקבצים בנושא האווי דורו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האווי דורו האווי דורו, ברשת החברתית פייסבוק האווי דורו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האווי דורו, ברשת החברתית אינסטגרם האווי דורו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) האווי דורו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) האווי דורו, באתר AllMusic (באנגלית) האווי דורו, באתר MusicBrainz (באנגלית) האווי דורו, באתר Discogs (באנגלית) האווי דורו, באתר Genius ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1899 בארצות הברית

1899 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 123 שנה מיום היווסדה. הנשיא: ויליאם מקינלי (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: גארט הוברט (המפלגה הרפובליקנית) עד 21 בנובמבר, התפקיד לא היה מאויש החל מ-21 בנובמבר פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 4 בפברואר – מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים פורצת במנילה. 6 בפברואר – הסנאט מאשר את הסכם השלום בין ספרד לארצות הברית 12 ביוני – טורנדו הורס לחלוטין את העיר ניו ריצ'מונד שבויסקונסין. באירוע נהרגים 117 אנשים ונפצעים מעל ל-200 אנשים. 17 בינואר – אל קפונה, גנגסטר אמריקאי (נפטר ב-1947) 29 באפריל – דיוק אלינגטון, מוזיקאי ג'אז אמריקאי (נפטר ב-1974) 10 במאי – פרד אסטר, שחקן קולנוע ורקדן אמריקאי (נפטר ב-1987) 12 ביוני – פריץ אלברט ליפמן, ביוכימאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה (נפטר ב-1986) 17 ביולי – ג'יימס קאגני, שחקן קולנוע אמריקני (נפטר ב-1986) 21 ביולי – ארנסט המינגוויי, סופר אמריקאי וחתן פרס נובל לספרות 1954 (התאבד 1961) 25 בדצמבר – המפרי בוגרט, שחקן אמריקאי (נפטר ב-1957) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 21 בנובמבר – גארט הוברט, סגן הנשיא ה-24 של ארצות הברית (נולד ב-1844) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1898 בארצות הברית

1898 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 122 שנה מיום היווסדה. הנשיא: ויליאם מקינלי (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: גארט הוברט (המפלגה הרפובליקנית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 1 בינואר – יצירת הכרך ניו יורק, על ידי איחוד מוניציפלי של מנהטן, ברוקלין, קווינס, הברונקס וסטטן איילנד לכדי עיר אחת 15 בפברואר – ספינת המלחמה האמריקאית מיין (USS Maine) מתפוצצת במפרץ הוואנה, מה שמביא לפרוץ מלחמת ארצות הברית–ספרד 19 באפריל – הקונגרס של ארצות הברית מעביר חוקים ומכריז על קובה כמדינה חופשית ועצמאית וכי לארצות הברית אין דרישות על שטחה 10 ביוני – מלחמת ארצות הברית–ספרד: הנחתים האמריקאים נוחתים במפרץ גואנטנמו בקובה, ובתוך חודש מפרקים את המושבה הספרדית האחרונה בחצי הכדור המערבי 21 ביוני – גואם הופכת לטריטוריה של ארצות הברית 25 ביולי – מתחילה פלישת ארצות הברית לפוארטו ריקו כשחיילים אמריקאים נוחתים במפרץ גואניקה 10 בדצמבר – חוזה פריז שם קץ למלחמת ארצות הברית–ספרד 9 באפריל – פול רובסון, זמר ופעיל פוליטי אפרו-אמריקאי (נפטר ב-1976) 26 בספטמבר – ג'ורג' גרשווין מלחין יהודי אמריקאי (נפטר ב-1937) 7 באוקטובר – אלפרד ואלנשטיין, צ'לן ומנצח אמריקאי, (נפטר ב-1983) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 19 בנובמבר – דון קרלוס ביואל, קצין בצבא ארצות הברית. (נולד ב-1818) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה

איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה (בגרמנית: Deutscher Industrie und Handelskammertag, בראשי תיבות: DIHK), הוא ארגון-גג של לשכות מסחר ותעשייה אזוריות בגרמניה וברחבי העולם, שנועד לקדם את קשרי הכלכלה של גרמניה עם מדינות שונות. הארגון הוקם ב-15 במאי 1861. כיום משתייכות לארגון ה-DIHK כל לשכות המסחר והתעשייה ברחבי גרמניה (ה-IHKs), בהן חברים, על פי חוק, כל עסק וכל מפעל בגרמניה (מלבד פרילנסרים, אומנים ועסקים חקלאיים). האיגוד מייצג מעל שלושה מיליון מפעלים ועסקים גרמניים, קטנים וגדולים; לשכת המסחר הגדולה ביותר היא זו של מינכן, המייצגת מעל 350 אלף מפעלים ועסקים. מרכז האיגוד ממוקם בבית גרמניה, ברלין. במקביל מתפקד ה-DIHK בראש הרשת הכלל-עולמית של לשכות מסחר דו-לאומיות גרמניות - AHKs, הכוללות 120 משרדים ב-80 מדינות ברחבי העולם. DIHK והלשכות החוץ-גרמניות נועדו לקדם את היחסים הכלכליים הדו-לאומיים של גרמניה עם מדינות אלו. הלשכות ברחבי העולם מספקת מגוון רחב של שירותים לחברות המצטרפות אליהן, בהם מידע עדכני על שווקים חדשים הקשורים בגרמניה, הנפקת רשימות של כתובות ועזרים, שיווק, ייעוץ עסקי וסיוע באיתור מפיץ או שותף אסטרטגי. לשכת המסחר והתעשייה ישראל-גרמניה היא ארגון שנועד לקדם את קשרי הכלכלה של גרמניה וישראל, ופועל כחלק מארגונים דו-לאומיים דומים של DIHK ברחבי העולם. הלשכה נוסדה בישראל ב-1967, וב-1995 זכתה להכרה רשמית על ידי ארגון ה-DIHK. הלשכה מהווה מוקד שירותים בו מצטלבות דרכיהן של חברות ישראליות וגרמניות מכל ענפי המשק. חברות ישראליות רבות הצטרפו ללשכה לאורך השנים, מגמה המשקפת את חשיבותה של גרמניה כמעצמה כלכלית מובילה באיחוד האירופי וכבת-ברית של ישראל באיחוד. משרדי הלשכה ממוקמים בתל אביב. נשיאי הלשכה הנבחרים הם לרוב אנשי עסקים ותעשייה. בשנת 2000 נבחר לתפקיד הדיפלומט אבי פרימור. כיום מכהן מיכאל פדרמן כנשיא הלשכה. מדיה וקבצים בנושא איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה, ברשת החברתית פייסבוק איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה, ברשת החברתית אינסטגרם איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה, ברשת החברתית LinkedIn איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר איגוד לשכות המסחר והתעשייה בגרמניה אתר לשכת המסחר והתעשייה ישראל-גרמניה ביטאון לשכת המסחר והתעשייה ישראל-גרמניה (באנגלית)
קנטוריה

קנטוריה (בלטינית Centuria, מהמילה centum שפירושה מאה, ברבים centuriae) היה מושג בעל שתי משמעויות בתקופת רומא העתיקה, משמעות צבאית ומשמעות פוליטית. על פי החלוקה המיוחסת לרומולוס, אוכלוסיית רומא הייתה מחולקת לשלושה שבטים (tribus) עתיקים: הרמנס, טיטיאס ולוקרס. בראש כל שבט עמד טריבון (Tribunus). כל שבט היה מחולק ל-10 קנטוריות (centuriae) בראשן עמד קנטוריון. כל קנטוריה הייתה מחולקת ל-10 דקוריות בראשן עמדו דקוריו. גופים המרכיבים את "אספת הקנטוריות" (comitia centuriata). המלך השביעי, סרוויוס טוליוס חילק את אוכלוסיית העיר בחלוקה על פי עושר ובחלוקת משנה לקנטוריות. חלוקה זו הייתה תקפה בתקופת הרפובליקה הרומית. בתוך הקנטוריות עצמן בוצעה גם חלוקה על פי גיל, בין Iuniores (גברים בגילאי 17–45) ו-Seniores (גילאי 46–60). חלוקה זו הבהירה את אופייה הצבאי של ההתארגנות האזרחית. הצעירים נשלחו לחזית בעוד המבוגרים נשארו במעין תפקיד "משמר הבית". קנטוריה הייתה היחידה הבסיסית של חיל הרגלים בצבא הרומי. היחידה מנתה 100 איש בפיקודם של קנטוריון (או צנטוריון), אופטיאוס שהוא השני בדרגה לקנטוריון, והטסראריוס, שהוא השלישי בדרגה לקנטוריון ואחראי על השמירה בלילה. כל קנטוריה חולקה ל-10 חוליות. חיילי כל החוליה חלקו את הבקתה או האוהל בהם חיו. בנוסף לכך, הם התאמנו, לחמו ואכלו יחדיו. לאחר הרפורמות של גאיוס מריוס פיקד שר המאה (הקנטוריון) על הקנטוריה, יחידה שהורכבה משמונים חיילים, כל קוהורטה הורכבה משש קנטוריות. בקוהורטה הראשונה היו רק חמישה שרי מאה, וכל לגיון הורכב מעשר קוהורטות, כך שבכל לגיון היו 59 שרי מאה. הלגיון כלל 60 קנטוריות של חיל רגלים כבד, מגובה על ידי כח-עזר של הוליטים (חיל רגלים קל). הלוחמים היו אמורים לצייד את עצמם בכלי הנשק הנדרשים ולכן חיל הרגלים הכבד היה מורכב מאנשי הקנטוריות (הפוליטיות) העשירות יותר ואילו חיל הרגלים הקל מאנשי הקנטוריות הפוליטיות העניות יותר. בסוף 1936, במהלך מלחמת האזרחים בספרד חילקו עצמם המתנדבים לבריגדות הבינלאומיות לקנטוריות, שמנו כל אחת כ-100 מתנדבים. כך למשל הקנטוריה על שם טום מאן התמזגה עם הקנטוריה על שם ארנסט תלמאן לתוך הבטליון תלמאן. תשעא חברה ומשטר ברפובליקה הרומית - המהפכה של סרוויוס טוליוס מאתר קורס חברה ומשטר ברפובליקה הרומית באוניברסיטת חיפה
1897 בארצות הברית

1897 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 121 שנה מיום היווסדה. הנשיא: גרובר קליבלנד (המפלגה הדמוקרטית) עד 4 במרץ, ויליאם מקינלי (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: עדלי סטיבנסון (המפלגה הדמוקרטית) עד 4 במרץ, גארט הוברט (המפלגה הרפובליקנית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 4 במרץ – ויליאם מקינלי מושבע כנשיא ה-25 של ארצות הברית. 16 ביוני – מתחילה בהלת הזהב באלסקה עם גילוי זהב בבוננזה קריק 25 ביולי – הסופר ג'ק לונדון מפליג כדי להצטרף לבהלת הזהב של קלונדייק, שם יכתוב את ספריו הראשונים 31 באוגוסט – תומאס אלווה אדיסון רושם פטנט על הקינטוסקופ, מקרן הקולנוע הראשון 1 בספטמבר – בבוסטון נחנכת הרכבת התחתית הראשונה בצפון אמריקה 11 בפברואר – אמיל פוסט, מתמטיקאי אמריקני (נפטר ב-1954) 27 בפברואר – מריאן אנדרסון, מוזיקאית אמריקאית (נפטרה ב-1993) 26 ביולי – פול גאליקו, סופר אמריקאי (נפטר ב-1976) 25 בספטמבר – ויליאם פוקנר סופר אמריקאי (נפטר ב-1962) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1896 בארצות הברית

1896 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 120 שנה מיום היווסדה. הנשיא: גרובר קליבלנד (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: עדלי סטיבנסון (המפלגה הדמוקרטית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 4 בינואר – יוטה הופכת למדינה ה-45 של ארצות הברית 18 במאי – בית המשפט העליון של ארצות הברית פוסק בעניין פלסי נגד פרגוסון וקובע שמדיניות "נפרד אך שווה" אינה עומדת בניגוד לחוקה 26 במאי – צ'ארלס דאו מפרסם לראשונה את מדד דאו ג'ונס 3 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1896: הסנאטור הרפובליקני ויליאם מקינלי מביס את הסנאטור הדמוקרטי ויליאם ג'נינגס ברייאן בבחירות לנשיאות ארצות הברית 30 בנובמבר – המפלצת של סיינט אוגוסטין: מתגלה פגר של תמנון ענק אשר נשטף לחופי סיינט אוגוסטין שבפלורידה. 4 בינואר: יוטה הופכת למדינה ה-45 של ארצות הברית 3 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1896: הסנאטור הרפובליקני ויליאם מקינלי מביס את הסנאטור הדמוקרטי ויליאם ג'נינגס ברייאן בבחירות לנשיאות ארצות הברית 30 בנובמבר: המפלצת של סיינט אוגוסטין: מתגלה פגר של תמנון ענק אשר נשטף לחופי סיינט אוגוסטין שבפלורידה. 29 בפברואר – ויליאם ולמן, במאי, מפיק ותסריטאי קולנוע אמריקני (נפטר ב-1975) 19 ביוני – ווליס סימפסון, אשתו האמריקאית של מלך בריטניה לשעבר אדוארד השמיני, בגינה ויתר על כסאו (נפטרה ב-1986) 24 בספטמבר – פרנסיס סקוט פיצג'רלד, סופר אמריקאי (נפטר ב-1940) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 15 בינואר – מת'יו בריידי, צלם עיתונות אמריקאי, נחשב ל"אבי צילום העיתונות" (נולד ב-1822) 1 ביולי – הארייט ביצ'ר סטואו, סופרת אמריקנית, מחברת אוהל הדוד תום (נולדה ב-1811) 16 ביולי – ויליאם ראסל, המושל ה-37 של מסצ'וסטס (נולד ב-1857) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שגרירות הממלכה המאוחדת בישראל

שגרירות הממלכה המאוחדת בישראל מופקדת מטעם הממלכה המאוחדת על קידום האינטרסים של הממלכה בישראל. השגרירות שוכנת ברחוב הירקון 192 בתל אביב וממנו מתנהלת רוב הפעילות שלה, להוציא פעילות המחלקה הקונסולרית המתנהלת במבנה אחר בעיר. בנוסף לשגרירות, מחזיקה הממלכה בקונסוליה במזרח ירושלים, המייצגת את האינטרסים הבריטים ברשות הפלסטינית. שגריר הממלכה המאוחדת בישראל הוא סיימון וולטרס, שנכנס לתפקידו ב-2023. הנציגות הדיפלומטית הבריטית הראשונה בארץ ישראל הוקמה במאה ה־19, כאשר ב־1838 הוקמה תת-קונולייה בריטית בירושלים, שהופקדה על כלל התחנות הקונסולריות הבריטיות מחוף יפו לצידון, כולל עכו וחיפה. ב־1841 הפכה הקונסוליה, שהייתה כפופה לקונסוליה בביירות, לקונסוליה עצמאית. בעקבות מלחמת העולם הראשונה נסגרה הקונסוליה והנציגויות הבריטיות בארץ ישראל שהייתה בידי האימפריה העות'מאנית. כיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים במהלך המלחמה הביא את הארץ תחת שלטון בריטי ישיר. סיום המנדט הבריטי ב־15 במאי 1948 הביא את הצורך לנציגות דיפלומטית בריטית. בשלהי מאי פעל קונסול בריטי בירושלים, אך סירובה של הממלכה המאוחדת להכיר בישראל מנע הקמת נציגות קבועה. ביוני 1948 שקל שר החוץ הבריטי ארנסט בווין להקים קונסוליה בישראל, אך התנגדותו של משרד החוץ הבריטי למהלך, מחשש לפגיעה בארצות ערב, מנעה את ההתקדמות. לשכת השגריר המחלקה הפוליטית הנספחות הצבאית מחלקת מסחר מחלקת ניהול המחלקה הקונסולרית - ממוקמת ברחוב בן-יהודה 1. כחלק מפעולותיה, מארגנת השגרירות טקס אזכרה שנתי ביום הזיכרון הבריטי בנובמבר בבית הקברות הצבאי הבריטי ברמלה. יחסי הממלכה המאוחדת–ישראל שגרירות ישראל בלונדון מדיה וקבצים בנושא שגרירות הממלכה המאוחדת בישראל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות הממלכה המאוחדת בישראל שגרירות הממלכה המאוחדת בישראל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איתמר אייכנר, לראשונה: שגרירי שתי מדינות הגיעו לטקס הגשת כתב ההאמנה עם בני זוגם, באתר ynet, 20 בספטמבר 2023 Pattison, W. Keith (1983). "The Delayed British Recognition of Israel". Middle East Journal. 37 (3): 412–28. JSTOR 4326611.
שרייר

שרייר (בגרמנית: Schreier) הוא שם משפחה ממקור גרמני. האם התכוונתם ל... אישים ששם משפחתם שרייר אוטו שרייר – מתמטיקאי אוסטרי אורי שרגא פייבל שרייאר – רב גליציאני אנרי שרייר (Charrière) – אסיר צרפתי שנשפט למאסר עולם, ידוע בעיקר בשל ספרו האוטוביוגרפי פרפר ברנרד שרייר – איש עסקים יהודה שרייר – מוזיקאי ישראלי פטר שרייר – זמר טנור ומנצח גרמני אחר משפט ארטין-שרייר משפט שפותח על ידי אמיל ארטין ואוטו שרייר, דן בשדה סדור משפט נילסן-שרייר – קובע שתת-חבורה של חבורה חופשית גם היא חבורה חופשית שריר (פירושונים) שרירא