laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שרה ברטון

שרה ג'יין ברטון (באנגלית: Sarah Burton; נולדה ב-1974) היא מעצבת אופנה בריטית, המכהנת (2014) כמנהלת הקריאטיבית של בית האופנה אלכסנדר מקווין. היא עיצבה את שמלת הכלה של קתרין מידלטון לחתונתה עם הנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג' באפריל 2011. בשנת 2012 הופיעה ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר של טיים מגזין. ברטון נולדה בצ'שייר שבבריטניה. למדה אופנה בקולג' סנטרל סיינט מרטינס לאומנות ועיצוב בלונדון. בשנת 1996 התמחתה בבית האופנה אלכסנדר מקווין עד לסיום לימודיה. לאחר מכן חזרה לעבוד במשרה מלאה בחברה. בשנת 2000 מונתה לראש מחלקת נשים, בתקופה זו עיצבה שמלות עבור מישל אובמה, קייט בלאנשט, ליידי גאגא וגווינת' פלטרו. לאחר מותו של מקווין ב-2010 מונתה ברטון למנהלת הקריאטיבית. בספטמבר 2010 הציגה ברטון בפריז לראשונה קולקציית נשים שעיצבה בעצמה. ב-29 באפריל פורסם כי ברטון עיצבה את שמלת הכלה לחתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון. ברטון עיצבה גם את שמלתה של השושבינה, פיפה מידלטון. ב-28 בנובמבר 2011 זכתה ברטון בפרס מעצבת השנה בטקס פרס האופנה הבריטי (אנ'). ביוני 2010 זכתה בתואר דוקטור לשם כבוד באוניברסיטת מנצ'סטר, בה למדה בעבר. בשנת 2012 זכתה בתואר "קצינת מסדר האימפריה הבריטית" (OBE) בשל תרומה לתעשיית האופנה הבריטית. Helen Wigham‏, Sarah Burton, ווג, 1 ביוני 2011 (באנגלית) שרה ברטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שרה ג'סיקה פארקר, The World's 100 Most Influential People: 2012, טיים מגזין, 18 באפריל 2012
מוסא

מוסא הוא שם פרטי ושם משפחה, מקורו בשם משה. האם התכוונתם ל... ג'בל מוסא – הר בדרום חצי האי סיני אשר לפי מסורת נוצרית מזוהה כהר סיני, שעליו ניתנה התורה לעם ישראל ג'בל מוסא (מרוקו) – הר בצפון מרוקו ואדי מוסא – עיירה במחוז מעאן שבדרום ירדן עיון מוסא – נווה מדבר במערב חצי האי סיני סמוך לקצהו הצפוני של מפרץ סואץ אישים אדריס מוסא – ראש המועצה המקומית בכפר כמא במשך כשמונה חודשים בשנים 1969 – 1970 אחמד מוסא – כדורגלן ניגרי בנו מוסא – שלושה אחים ממוצא פרסי בבגדאד של המאה ה-9 שכתבו חיבורים משותפים חשובים על מתמטיקה ומדעים, והיו ידועים בין הממציאים הגדולים של זמנם זוזו מוסא – כנר יהודי-ישראלי, מנהלהּ ומנצחהּ של תזמורת קול ישראל בערבית לשעבר יוסיף מוסא – כדורגלן ניז'רי עַמְר מוּסָא – מדינאי ופוליטיקאי מצרי קובי מוסא – כדורגלן ישראלי סעיד מוסא – ראש ממשלת בליז השלישי מוסה אישים ששמם הפרטי הוא מוסא
מוסה

מוסה הוא שם משפחה ושם פרטי. האם התכוונתם ל... אלברט מוסה – שופט יהודי-גרמני ומומחה למשפט חוקתי ומשפט אזרחי-קונטיננטלי, שסייע לקיסרות יפן בכתיבת חוקת מייג'י. אחיו של רודולף מוסה ג'ורג' מוסה – היסטוריון יהודי-אמריקני יליד גרמניה. מן החשובים שבחוקרי הנאציזם. נכדו של רודולף מוסה רודולף מוסה – מו"ל ואיל עיתונות יהודי-גרמני. סביו של ג'ורג' מוסה ואחיו של אלברט מוסה מריו מוסה – כדורגלן קרואטי מוסה עבאדי – פעיל בהצלה ילדים יהודים בדרום צרפת בתקופת השואה מוס מוסא
מוזיאון סומאיה

מוזיאון סומאיה (בספרדית: Museo Soumaya) הוא מוזיאון לאמנות במקסיקו. המוזיאון שוכן באזור נואבו פולנקו שבמקסיקו סיטי. המוזיאון מחזיק עבודות רבות של אמנים אירופיים מפורסמים, לרבות אוסף גדול של פסלים של אוגוסט רודן. במוזיאון יש אוסף של מעל 66,000 יצירות אמנות. המוזיאון נוסד על ידי איש העסקים המקסיקני קרלוס סלים והוא נקרא על שם אשתו סומאיה דומיט שנפטרה ב-1999. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון סומאיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון סומאיה מוזיאון סומאיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Harriet Alexander, ‏Carlos Slim: At home with the world's richest man, The Telegraph, 19 February 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים ובנושא מקסיקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת טאפטס

אוניברסיטת טאפטס (באנגלית: Tufts University) היא אוניברסיטת מחקר פרטית שהקמפוס הראשי שלה נמצא במדפורד (אנ') / סמרוויל (אנ'), בסמוך לבוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1852 על ידי נוצרים אוניברסליסטיים. האדמה לבניית המוסד נתרמה על ידי הפילנתרופ צ'ארלס טאפטס (אנ') על הגבעה הגבוהה ביותר במדפורד כדי לסמל את רצונו שהמוסד יהווה "אור על הגבעה". אוניברסיטת טאפטס כוללת עשרה בתי ספר בארבעה קמפוסים שונים, שלושה מתוכם במסצ'וסטס ואחד בהרי האלפים בצרפת. בין בתי הספר נמצא בית הספר למשפטים ודיפלומטיה (אנ') ע"ש פלטשר שהוא בית הספר הראשון ליחסים בין-לאומיים בארצות הברית. האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU) ובאיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA). הקמע של האוניברסיטה הוא ג'מבו, פיל אפריקאי מפורסם שעורו פוחלץ ונתרם לאוניברסיטה והוצג בה עד שנת 1975. פסל של ג'מבו נמצא עד היום במרכז הקמפוס של האוניברסיטה במדפורד-סומרוויל. בית הספר לאמנויות ומדעים (אנ') (1852) בית הספר לרפואת שיניים (אנ') (1868) בית הספר לתאולוגיה (אנ') (1869–1968) בית הספר לאמנויות יפות (אנ') (1876) בית הספר לרפואה (אנ') (1893) בית הספר להנדסה (אנ') (1898) בית הספר למנהל עסקים (אנ') ע"ש ברקר (1920–1960s) בית הספר למשפטים ודיפלומטיה (אנ') ע"ש פלטשר (1933) הקולג' הנסיוני (אנ') (1964) בית הספר לרפואה וטרינרית (אנ') ע"ש קאמינגס (אנ') (1978) בית הספר למוסמכים במדעי ביו-רפואה (אנ') (1980) בית הספר במדעי התזונה ומדיניות (אנ') ע"ש פרידמן (1981) הקולג' לאזרחות ושירות ציבורי (אנ') ע"ש ג'ונתן טיש (אנ') (2000) דירוג שאנגחאי: מקום 151–200 (2024) דירוג Times Higher Education: מקום 191 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 379 (2024) דירוג U.S. News & World Report: מקום 239 (2024) מעבר טאפטס - מעבר הרים באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה, קרוי על שם האוניברסיטה. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת טאפטס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת טאפטס (באנגלית) אוניברסיטת טאפטס, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת טאפטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת טאפטס, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת טאפטס, ברשת החברתית LinkedIn אוניברסיטת טאפטס, סרטונים בערוץ היוטיוב אוניברסיטת טאפטס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תיכון שמעון בן צבי

בית־הספר התיכון ע"ש שמעון בן־צבי (ידוע בכינוי תיכון שָׁבָ"צ) הוא בית־ספר תיכון ממלכתי ארבע־שנתי הנמצא בעיר גבעתיים. בית־הספר נוסד ב־1967, והוא קרוי על שמו של שמעון בן צבי, ראש־העיר הראשון. מנהלת בית־הספר הנוכחית היא שלומית דבדבני. בבית־הספר נלמדים כל מקצועות־החובה, ובין מקצועות־הבחירה ניתן ללמוד כימיה, פיזיקה, ביולוגיה, תקשורת, מזרחנות, ספורט, סוציולוגיה, כלכלה, פסיכולוגיה, ערבית, צרפתית, מדעי המחשב והנדסת תוכנה במסלול סייבר. בבית־הספר משתמשים במשו"ב לשמירה על קשר בין הצוות לתלמידים וההורים. בבית־הספר לומדים כיום כ־770 תלמידים. בית־הספר נוסד על ידי פנינה בר־סבר (2011 – 1918), גדעון שהרבני, נעים בן־חור ושלמה מירום. בשנים 2011–2010 פרצה מחאה בבית הספר עקב פיטוריו של מנהל בית־הספר, דוד חרותי, שכיהן בתפקידו במשך 21 שנה. חרף המחאה חרותי פוטר, עקב הביקורת שמתח עליו משרד־החינוך, לפיה בהתנהלותו של חירותי ישנם "כשלים ניהוליים ופדגוגיים". במקום חרותי, מונתה לעמוד בראש המוסד סגניתו של דוד, פנינה שטיינר, ובהמשך אלה ספיר־גונן, ששימשה בעבר סגנית המנהלת בתיכון אליאנס. רשימת בוגרי בית הספר מדיה וקבצים בנושא תיכון שמעון בן צבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תיכון שמעון בן צבי רון בן ישי, הספד לאמא, באתר ynet, 13 באוקטובר 2011 (על המייסדת והמנהלת הראשונה, פנינה בר־סבר) יואב זיתון, מנהל התיכון פגע במתקשים, וביקש חופש, באתר ynet, 9 בפברואר 2011; נועה קושרק, עיריית גבעתיים: דוד חרותי, מנהל התיכון שפוטר, הפלה תלמידים חלשים, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2010; יואב זיתון, גבעתיים: מנהל פוטר - מסתמנת שביתה ב-1.9, באתר ynet, 29 באוגוסט 2010; עינת טורס, מחיר ההצלחה: כך שדרג תיכון שב"צ את אחוזי הזכאות לבגרות, אתר nrg,‏ 2 במרץ 2011.
אורוות שלמה

אורוות שלמה הוא מבנה תת-קרקעי קדום בפינה הדרום-מזרחית של הר הבית, המורכב מקמרונות. גודלו 60 על 80 מטר, ומפלסו 12 מטר מתחת למפלס הנוכחי של ההר. בתחילת שנות התשעים ביצע וקף עבודות שיפוץ וחפירה בלתי חוקיות במבנה, אך לאחר מהומות מנהרת הכותל ניתן אישור רטרואקטיבי לעבודות אלה, ובשנת 1996 חנכו הווקף והתנועה האיסלאמית במבנה מסגד על שם מרואן, שהיה ח'ליף מבית אומיה (אביו של עבד אל-מלכ שהקים את כיפת הסלע). שורות האומנות באורוות שלמה מורכבות מאבנים בעלות סיתות-שוליים, האופייניים לבניה ההרודיאנית; אבנים אלו מצויות בשימוש משני כיום, ולא ברור אם היו גם חלק מהמבנה המקורי בימי הבית השני [דרוש מקור]. במרכז המבנה מצוי מוצא של קשת גדולה, ועל פי מיקום הקשת יש המשערים שהייתה חלק ממכלול הסטיו המלכותי שהיה בדרום הר הבית בתקופת הבית השני. רוב החוקרים סוברים שהמבנה נוסד על גבי חורבות של שרידים מתקופת הבית השני. בתחילת המחקר הארכאולוגי של הר הבית הוצע שהמבנה עצמו נוסד בימי בית המקדש השני. אומנות המבנה מורכבות מאבנים עם סיתות שוליים בסגנון ההרודיאני, וככל הנראה מקורם באבני הכותל הדרומי שהתמוטטו. בצד אחד של האבנים מופיע הסיתות המקורי מימי הבית השני, ואילו בשלוש הפאות הנוספות של האבנים נעשה סיתות שמחקה את הסיתות הקדום. מרבית החוקרים היום מתארכים את המבנה לתקופה האומאית. לדעת חוקר המקדש הרב זלמן מנחם קורן, האזור הדרומי של הר הבית לא היה מכוסה בעפר בימי הורדוס, אלא כוסה רק בתקופה הביזנטית או המוסלמית הקדומה. זאת הוא מסיק מהחפירות שנערכו על ידי הערבים במקום, ושגילו שלמבנה היה שער מסותת במקום שבו היה מכוסה עד כה בעפר, מה שמוכיח לדעתו שכל האזור הדרומי לא הוגבה בעפר על ידי הורדוס, וכי מבנה אורוות שלמה היה מבנה עלי במקורו. ראיה נוספת לדבריו מוצא הרב קורן בשרידי שער בכותל המזרחי של הר הבית, בפינה הדרומית, שנמצא באותו מפלס גובה של שערי חולדה (בקרקעית אורוות שלמה), אך מעל לפני השטח בצד החיצוני של הכותל, כך שהיה צורך במדרגות כדי להגיע לשער. מכיוון שאין טעם ליצור שער שחציו יהיה מדרגות וחציו יהיה תת-קרקעי (עד למפלס העליון), מסתבר מכאן שהשער לא היה תת-קרקעי, מכיוון שהאזור לא היה מכוסה. זאת לעומת קשת וילסון, המוליכה בדרום למפלס בגובה שאר ההר (ולא באופן תת-קרקעי), ושלדעתו הובילה לשטח מוגבה צר בלבד, בדרך להר הבית המקורי, שלפני ההרחבה. המבנה ואתו כל המבנים האחרים בדרום הר הבית, ניזוקו עקב רעידת האדמה הגדולה של שנת 1033; לאחר מכן, ככל הנראה באותה תקופה (התקופה הפאטימית), שוקם המבנה והקמרונות נבנו מחדש. כשהצלבנים כבשו את ההר, הוחזק המבנה בידי האבירים הטמפלרים של מקדש שלמה (כך כונה בפיהם המקום), ושם נהגו לקשור את סוסיהם, ומכאן שמו "אורוות שלמה". בשנת 1187 המצביא האיובי צלאח א-דין כבש את ירושלים מידי הצלבנים, וסתם את פתחיו הצפוניים של המבנה, במטרה להוציאו משימוש — אולי כחלק ממדיניות כיבושיו שבה לא רצה להשאיר כל זכר לכיבוש הנוצרי. מאז ועד לשנים האחרונות, שבהן המבנה הפך למסגד, לא היה כל שימוש במבנה זה. פרויקט סינון עפר הר הבית מדיה וקבצים בנושא אורוות שלמה בוויקישיתוף מסמך רקע בנושא עבודות החפירה בהר הבית, הכנסת - מרכז מחקר ומידע Jon Seligman, SOLOMON’S STABLES, THE TEMPLE MOUNT, JERUSALEM: THE EVENTS CONCERNING THE DESTRUCTION OF ANTIQUITIES 1999–2001, 'Atiqot 56, 2007, עמ' 33-53
המכון הצרפתי לעירוניות

המכון הצרפתי לעירוניות (IFU) הוא מכון מחקר ולימוד אקדמי המתמחה בתכנון עירוני ומכשיר גם תלמידים בתחום של "תכנון אזורי" לתואר שני. המכון ממוקם בקמפוס אוניברסיטת מארן לה ואלה - מזרח פריז על יד פריז, צרפת. בנוסף המכון מכשיר תלמידים גם לתואר שלישי. המכון הוקם בשנת 1969 תחת המחלקה לתכנון במרכז הניסויים של אוניברסיטת ואנסן וכמה עשורים לאחר הקמתו של המכון לתכנון עירוני של פריז שהוקם בשנת ה1919 על ידי המרצים "מישל שואי, פרנסואה קוקרי, ופייר מרלן" בעקבות תביעתם של 431 סטודנטים באוניברסיטה שלמדו תכנון ערים להקים מחלקה עצמאית ללמוד הנושא. בשנת 1985 קיבל המכון מעמד רשמי ולאחר שבשנת 1980 עבר מבניין האוניברסיטה השמינית של פריז בסן דני אל הקמפוס הנוכחי במטרה לפתח את העיר החדשה מארן לה ואלה שהוקמה ממזרח לפריז. במהלך שנת 2014 מתוכנן לעבור המכון לתכנון עירוני של פריז אל המתחם ולהיות מחלקה תחתיו ותחת המשרד לאיכות הסביבה הצרפתי. מדיה וקבצים בנושא המכון הצרפתי לעירוניות בוויקישיתוף
מורט דרוקר

מורט דרוקר (באנגלית: Mort Drucker;‏ 22 במרץ 1929 – 9 באפריל 2020) היה קריקטוריסט ואמן קומיקס יהודי-אמריקאי, שנודע בעיקר כאחד המאיירים הבולטים ביותר והפורים ביותר ב"מד מגזין", במשך למעלה מחמישה עשורים. דרוקר נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק, למשפחה יהודית. בילדותו למד בתיכון ארסמוס הול שבברוקלין, שם הכיר את ברברה, לה נישא זמן קצר לאחר סיום לימודיה. דרוקר החל לעבוד בתחום הקומיקס ב-1947, בגיל 18, כאשר הפך לעוזרו של האמן ברט ויטמן, ועבד איתו על פיתוח הקומיקס "דבי דין" (Debbie Dean). בהמשך הצטרף לצוות המאיירים של DC קומיקס, שם עסק בריטוש איורים (retoucher). בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 החל לאייר כפרילנסר. בסתיו 1956 הצטרף דרוקר לצוות המאיירים של מד מגזין, והפך לאחד מהמאיירים הבולטים והמזוהים ביותר עם המגזין. לאורך השנים נודע במיוחד בקומיקס הפארודי שאותו נהג ליצור על סרטים עלילתיים בולטים וסדרות טלוויזיה בולטות. דרוקר אייר עבור מד מגזין במשך יותר מ-50 שנים, והיה לאמן שאייר עבור המגזין במשך תקופת הזמן הרצופה הארוכה ביותר. בנוסף לעבודתו במד מגזין, אייר דרוקר לאורך השנים גם עבור מגזינים נוספים, בהם טיים מגזין וניוזוויק. משנת 1984 ועד 1987 יצר בשיתוף פעולה עם ג'רי דומאס את רצועת הקומיקס היומית "בנצ'לי" (Benchley), שהתפרסמה בעיתונים יומיים. לאורך השנים המשיך לאייר עבור DC קומיקס, ואייר גם ספרי ילדים, כרזות של סרטים, ועטיפות אלבומים של מוזיקאים שונים. נפטר בביתו בניו יורק. מדיה וקבצים בנושא מורט דרוקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מורט דרוקר יצירותיו של דרוקר עבור מד מגזין בשנים 1957–2011 מורט דרוקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מורט דרוקר, באתר MusicBrainz (באנגלית) מורט דרוקר, באתר Discogs (באנגלית) http://www.reuben.org/ncs/members/bios/Drucker.jpg "Mad about Mort: Caricaturist Mort Drucker of Mad Magazine talks about his technique". NJ.com. נבדק ב-29 בספטמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "TIME Magazine Cover: Battle for the Senate - Oct. 26, 1970". TIME.com. נבדק ב-29 בספטמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "TIME Magazine Cover: Bobby Riggs - Sep. 10, 1973". TIME.com. נבדק ב-29 בספטמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Hoberman, J. (2020-04-09). "Mort Drucker, Master of the Mad Caricature, Is Dead at 91". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-04-10.
MI-VAL

MI-VAL (אם-איי ואל) היא יצרנית רכב ואופנועים איטלקית, שפעלה בין השנים 1950–1968. מושבה היה בברשה, לומברדיה. החברה נוסדה ב-1950 על ידי אטורה מינגנטי, בעיירה גארדונה ואל טרומפיה (אנ') הסמוכה לברשה. שמה "MI-VAL" נגזר במקור מראשי התיבות "Minganti-Valtrompia" ("מיניאנטי-ואלטרומפיה"). תוכנית הפעילות של MI-VAL הייתה מבוססת מלכתחילה על ייצור של אופנועים זולים וחזקים, שהתבססו על דגמים של חברת מסרשמיט הגרמנית. על בסיס המודל הראשון שייצרה החברה, "T–125"‏ Mi-Val Mivalino (Mivalino), שהיה בעל מנוע שתי פעימות, בנפח 172 סמ"ק, נוצרה סדרה של גרסאות זהות בבסיסן, שהוענק להן מראה שונה באמצעות שדרוגים אסתטיים ושיפורים טכניים קטנים. דבר שאִפשר לחברה להציע מגוון רחב של מוצרים תוך השקעה נמוכה בעיצוב ובפיתוח. אופנועי MI-VAL הפכו להיות הנפוצים ביותר באיטליה המרכזית והצפונית, הם נהנו ממחיר סביר, מתחזוקה וציוד פשוטים, וממגוון גדול יחסית של עיצובים שיכל לקלוע לטעמם של אנשים בגילאים שונים ובעלי טעם שונה. ההצלחה המסחרית גרמה למינגנטי להתרחב לייצור רכבים תלת גלגליים, ואופנועים בעלי מנוע ארבע פעימות ונפח גדול יותר. הייצור בפועל החל ב־1954 והתנהל במשך שנה אחת בלבד. ב־1955, הופסק הייצור. הופסק. עם מותו של מינגנטי, והמשבר שפקד את תעשיית האופנועים באיטליה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, נמכרה חטיבת המכוניות של MI-VAL לחברת "ברטה", שהעניקה לראשי התיבות MI-VAL משמעות חדשה: Metalmeccanica Italiana, Val Trompia. חטיבת האופנועים המשיכה להתקיים כשברשותה מלאי גדול של אופנועים; היא פעלה בשוק למרות הפסקת הייצור, עד גמר מלאי האופנועים בשנת 1968. מדיה וקבצים בנושא MI-VAL בוויקישיתוף
וולה

האם התכוונתם ל... גבריאל וולה – קונטרבסיסט ומורה ישראלי קסאבייה ולה – פוליטיקאי צרפתי קרלוס ולה – כדורגלן מקסיקני שטפן וולה – היסטוריון גרמני וולה (ורשה) – אחד מרובעי ורשה ואלה (פירושונים)
גינת וינר

גינת וינר היא גן ציבורי הממוקם בין רחוב דיזנגוף ורחוב מנדלשטם בצפון הישן של תל אביב. זוהי אחת מגינות הכיס אשר נבנו בתוכנית גדס, ושוכן בה עץ הפיקוס הגדול בעיר. גינת וינר הוקמה במסגרת תוכנית גדס, שתוכננה בשנים 1927–1929 על ידי מתכנן הערים הסקוטי סר פטריק גדס. גדס השתמש בתכנונו בעקרונות עיר הגנים, הכוללים גנים ציבוריים גדולים וקטנים השזורים במרקם העיר, ותכנן "גינות כיס" הנחבאות בין הבתים. גינת וינר, אשר נמצאת בתוכניות המקוריות, היא דוגמה לכך. לפני הקמת הגינה שכן במקום "בית באר". המבנה נבנה מעל באר שנחפרה כנראה להשקיית כרם שהיה במקום לפני הקמת השכונה. מאוחר יותר הוסב המבנה לטיפת חלב. בגינה שוכנים כיום עץ הפיקוס הגדול והעתיק בתל אביב, פסל ברונזה של ברנרד רדר "אשה עם כדור ופירמידה" מ-1959 (תרומת אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות), מבנה טיפת חלב, גינת כלבים ומגרש משחקים. ב-1987 נקראה הגינה על שם ג'נה וינר (שרף) בעקבות תרומת משפחתה. ב-2017 הסתיים שיפוץ כולל של הגן במסגרתו נבנתה מחדש טיפת חלב ובנוסף גני ילדים. אילן ליאור, כך ניצל הפיקוס הענק של תל אביב, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2014 ליאור קסוס, תושבי צפון תל אביב הישן מוחים נגד כריתת החורשה שבגן ג'נה וינר, מגזין טיים אאוט תל אביב, 1 בספטמבר 2014.
969 (תנועה)

969 היא תנועה לאומנית בודהיסטית המתנגדת למה שהיא תופסת כהתפשטות האסלאם במיאנמר, מדינה בודהיסטית ברובה. התנועה היוותה ומהווה השראה לפעולות נרחבות בתוך ומחוץ לגבולות מיאנמר כחלק ממלחמת תרבות לדידם עם האסלאם. בתקשורת העולמית התנועה זכתה ליחס ביקורתי, ה "Straits Times" אף כינה אותה קבוצה נאו-נאצית אשר אחראית על הפצת רגשות אסלמופובים. [דרוש מקור] כמה חברי איחוד הפטריוטים של מיאנמר הם גם חברים בתנועת 969. אשין ויראת'ו, נזיר בודהיסטי בורמזי, נחשב להוגה דעות חשוב בתנועה. נאמר עליו שכאמצעי מאבק בהשתלטות אסלאמית, הוא תומך בחרמות כנגד חנויות בבעלות מוסלמים. ויראת'ו טוען כי למעשה הבודהיסטים הם הנרדפים על ידי האסלאם וכי תנועה 969 אינה אלימה כלל. ביוני 2013, ויראת'ו הופיע על עמוד השער של TIME עם הכותרת הביקורתית "הפנים של הטרור הבודהיסטי". ויראת'ו טוען להגנתו כי "אתה יכול להיות מלא אהבה ואדיבות אך אינך יכול לישון לצד כלב שוטה ואכזר", בהתייחסו לבעיית אלימות מוסלמים בארצו. מיאנמר ראתה בפרסום TIME פוגעני כלפי בודהיזם ככלל ואסרה על פרסום אותו גיליון בה. Andrew R.C. Marshall, Special Report: Myanmar gives official blessing to anti-Muslim monks, Reuters, ‏4 במאי 2013
ניו באסקט ברינדיזי

ניו באסקט ברינדיזי (באיטלקית: New Basket Brindisi), היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר ברינדיזי שבדרום איטליה, המתמודדת בסרייה A וביורופקאפ. הקבוצה נוסדה ב-1945 תחת השם "ליברטאס ברינדיזי" (משנת 1977 בשם "פלאקנסטרו ברינדיזי") והשתתפה לראשונה בסרייה A בעונת 1957/58. בסך הכל שתי קדנציות. בעונת 1986/87 התפרקה הקבוצה לאחר ירידה לליגה השלישית. בעונת 1991/92 הוקמה הקבוצה מחדש תחת השם הנוכחי והעפילה לליגה הבכירה בסיום עונת 2009/10 בה השתתפה במשך עונה אחת וירדה לליגה דואה מהמקום ה-16. בעונת 2011/12 זכתה הקבוצה בגביע של ליגה דואה (הליגה השנייה) בנוסף להעפלה לליגה הבכירה. בעונת 2013/14 סיימה הקבוצה במקום החמישי, בנוסף להגעה לחצי גמר הגביע האיטלקי. בעונת 2014/15 משתתפת הקבוצה לראשונה בשלב הבתים של היורוצ'לנג'. בעונת 2015/2016 מתמודדת הקבוצה במסגרת היורוקאפ. משחקיה הביתיים נערכים מאז 1981 בארמון הספורט פנטסוליה (Palazzetto dello Sport Elio Pentassuglia) (על שמו של כדורסלן הקבוצה בעבר), המכיל 3,534 מקומות ישיבה. הכינוי של הקבוצה הוא "כוכב הדרום" (Stella del Sud). סרייה A: רבע גמר: 2014 הגביע האיטלקי: חצי גמר: 2014 מדיה וקבצים בנושא ניו באסקט ברינדיזי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניו באסקט ברינדיזי
בודו באלה סנה

בּוֹדוּ בַּאלַה סָנַה (בסינהלית: බොදු බල සේනා, אנגלית: Bodu Bala Sena או BBS, תרגום: כח בודהיסטי חזק) היא ארגון סינהלי בודהיסטי לאומני בקולומבו, סרי לנקה. במהלך פוסון פויה (אירוע בודהיסטי חשוב בסרי לנקה, שקורה בעת ירח מלא של חודש יוני) הותקפו הנזיר איאגמה סאמית'ה ונהגו על ידי מוסלמים בעיר דהארגה, לאחר התקיפה קמו מהומות של קבוצת בודהיסטים, שתבעו מתחנת המשטרה לבצע פעולות מיידיות נגד האלימות. שלשה מוסלמים נעצרו והושמו במאסר עד 25 ביוני 2014 על ידי בית המשפט. המהומות לא שכחו וקבוצות נוספות הפגינו נגד האלימות המוסלמית, מהומות אשר הגיעו לכדי יידוי אבנים על שוטרים, ותקיפת חנויות של מוסלמים. שלשה פורעים נעצרו אף הם. לאחר אירועים ראשוניים אלו אורגנו הפגנות נרחבות על ידי קבוצות בודהיסטיות שונות, שקראו קריאות אנטי-אסלאמיות. מוסלמים מקומיים יידו אבנים לעברם והרוחות התלהטו. במהלך האירועים נזרקו בקבוקי תבערה לעבר חנויות ובתים של מוסלמים, וכן הותקפו מוסלמים רבים. האלימות גלשה גם לבורוואלה. לפחות 4 נהרגו ומעל 80 נפצעו. כ 8,000 מוסלמים וכ 2,000 סינהלזים נאלצו לברוח ונשארו ללא קורת גג. בתקשורת האשימו באופן נרחב את תנועת BBS בהלהטת הרוחות, אך אלו הכחישו כל אחריות למהומות.
שביל אלי כהן

שביל אלי כהן הוא מיזם להנצחת פועלו של אלי כהן, הכולל 8 תחנות ברמת הגולן, בין חמת גדר עד פאתי קוניטרה. שביל אלי כהן הוא שביל הנצחה המורכב משמונה תחנות הפזורות לאורך כביש 98 אשר קשורות לפועלו של כהן ברמת הגולן בין השנים 1962–1965. בתחנות השונות לאורך השביל ניצבות לוחיות זיכרון, עמדות מסבירן ופסלים פרי יצירתו של הפסל יובל לופן מקיבוץ גינוסר. השביל הוקם ביוזמת מדריך הטיולים גיל ברנר ונחנך ב-18 בינואר 2013. להלן רשימת התחנות לאורך השביל: מדיה וקבצים בנושא שביל אלי כהן בוויקישיתוף בעקבות שביל אלי כהן ברמת הגולן, באתר תיירות גולן שביל אלי כהן, באתר נלך משה רונן, שביל אלי כהן: טיול בעקבות המרגל שלא שב, באתר ynet, 6 בינואר 2013 רוזנזון אביבה, טיול בעקבותיו של אלי כהן ברמת הגולן, באתר Slides.co.il‏, 13 ביולי 2014
יאניס פאפאדופולוס

יאניס פאפאדופולוס (ביוונית: Γιάννης Παπαδόπουλος; נולד ב-9 במרץ 1989 בסלוניקי שביוון) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת הקשר באירקליס. פאפאדופולוס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אירקליס סלוניקי, ובשנת 2006 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונת 2007/2008 עשה את עונת הפריצה שלו, כאשר שיחק גם בנבחרת הנוער של יוון, ומשך את תשומת לבן של קבוצות רבות ביוון. ב-3 ביוני 2008 חתם בקבוצת אולימפיאקוס, ששילמה עבורו כ-800 אלף אירו. ב-5 באוקטובר 2008 ערך פאפאדופולוס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, לאחר שנכנס כמחליף במקומו של דודו סראנסה בניצחון 0-2 נגד א.א.ק. אתונה. בסך הכל שיחק שלוש שנים באולימפיאקוס, אך לא זכה לדקות משחק רבות. בתקופה זו רשם 11 הופעות בנבחרת הצעירה של יוון, בהן כבש שער אחד. ביולי 2011 עבר פאפאדופולוס לדינמו דרזדן מהבונדסליגה השנייה בגרמניה. ב-12 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון הביתי מול אוניון ברלין. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך פאפאדופולוס 24 הופעות, אך בעונתו השנייה מיעט לשחק ולאחר שחוזהו הסתיים חזר ליוון וחתם באריס סלוניקי. ב-18 באוגוסט 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בהפסד נגד אפולון סמירני. ב-1 במרץ 2014 חתם פאפאדופולוס בקבוצת קרקוביה קרקוב מליגת העל הפולנית עד לסיום העונה. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך ב-17 במרץ, בניצחון הביתי 0-1 מול יאגיולניה ביאליסטוק, ושבוע לאחר מכן הבקיע את השער הבכורה שלו, בתיקו 1-1 נגד פודבסקידזי ביילסקו-ביאלה. בסיום העונה עזב בשל חילוקי דעות כספיות. ב-11 ביולי 2014 הגיע פאפאדופולוס לישראל, וחתם בקבוצת בני סכנין. ב-15 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 4-2 נגד מכבי חיפה. ב-3 בפברואר 2015 עבר להפועל עכו ועזר לה להישאר בליגה. ב-16 ביולי 2015 חתם בהפועל כפר סבא. בקיץ 2016 חזר ליוון וחתם בואריה. בקיץ 2017 חתם בנאה סלמיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית. ב-28 ביולי 2018 פאפאדופולס חזר לקדנציה שנייה באירקליס. בקיץ 2020, חתם ברודוס. ב-10 בספטמבר 2020, פאפאדופולוס חתם באירקליס. אולימפיאקוס אליפות יוון: 2008/2009, 2010/2011 הגביע היווני: 2008/2009 יאניס פאפאדופולוס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יאניס פאפאדופולוס, באתר Transfermarkt יאניס פאפאדופולוס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יאניס פאפאדופולוס, באתר Soccerway יאניס פאפאדופולוס, באתר WorldFootball.net יאניס פאפאדופולוס, באתר National Football Teams יאניס פאפאדופולוס, באתר FootballDatabase.eu
מא הואטנג

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא מא. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. מא הוּאַטֶנג (בסינית: 马化腾, פין-יין: Mǎ Huàténg; ‏נולד ב־29 באוקטובר 1971), או בכינויו המערבי פּוֹני מא, הוא איל הון מיליארדר סיני. הוא המייסד, יו"ר והמנכ"ל של אחת מחברות ההאינטרנט והטכנולוגיה הגדולות בעולם, Tencent. הונו האישי מוערך, נכון למאי 2022, בכ-37.3 מיליארד דולר. מא, בוגר אוניברסיטת שנג'ן, שהוגדר ב-2014 כאחד האנשים המשפיעים בעולם על ידי מגזין Time, ביחד עם חבריו מתקופת הלימודים לרבות טוני ג'אנג הוא הקים את Tencent בשנת 1998 כאשר המוצר הראשון שלה, תוכנת מסרים מיידיים שנקראה "Tencent QQ", הפכה במהרה לפופולרית בסין. החברה התפתחה במהרה עד שהוגדרה "התשובה הסינית ל-AOL". מא מחזיק בתפקיד מנכ"ל החברה "Tencent Holdings", אחת משלושת חברות האינטרנט הגדולות בסין (יחד עם קבוצת עליבאבא ובאידו). בסוף ספטמבר 2012 כבר היו ל QQ מעל 780 מיליון משתמשים רשומים. בינואר 2021 הוערך הונו במעל 74 מיליארד דולר. מא נולד בגואנגדונג בשנת 1971. כאשר אביו, מא צ'נשו, קיבל עבודה כמנהל נמל בשנג'ן, מא הצעיר התלווה אליו. הוא נרשם לאוניברסיטת שנזן ב-1989, וסיים את לימודיו ב-1993 עם תואר ראשון במדעי המחשב. מדיה וקבצים בנושא מא הואטנג בוויקישיתוף מא הואטנג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איך מא הואטנג בנה את אימפריית טנסנט והפך לאיש העשיר בסין, באתר טייקון, ‏1 בינואר 2021 הפרופיל של מא באתר פורבס ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרוויש (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דרוויש – איש דת מוסלמי סופי החי חיי התמסרות לדת ולהגות, לעיתים תוך כדי סגפנות אישים זכי דרוויש – משורר וסופר פלסטיני מוחמד אסמאעיל דרוויש – חבר הלשכה המדינית של חמאס, ראש מועצת השורא של חמאס מחמוד דרוויש – משורר ויוצר פלסטיני; נחשב בעיני רבים למשורר הלאומי הפלסטיני נוני דרוויש – פעילת זכויות–אדם מצרית אמריקאית סייד דרוויש – מלחין מצרי עבדאללה נימר דרוויש – מייסד התנועה האסלאמית בישראל שלום דרוויש – עורך דין, פוליטיקאי, סופר ומשורר יהודי–עיראקי–ישראלי תקוה דרוויש-לקר – כלכלנית ישראלית מוחמד דרוויש – כדורגלן ישראלי-פלסטיני.