laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עמוס אוריון

עמוס אוריון (1947–1980) היה עבריין ישראלי שפעל בשנות ה-60 ונסיבות הירצחו זכו לפרסום רב. נולד בשם אנדז'יי ווינובסקי. אוריון הועסק מ-7 באוקטובר 1971 בחברת האבטחה "ברינקס". ב-27 באוקטובר הגיע למשרד החברה, לאחר העבודה, חמוש באקדח גנוב במטרה לבצע שוד. הוא נתקל שם בדב ליבנה, קצין מבצעים בחברה. בין השניים התפתח עימות ובמהלכו ירה אוריון בליבנה. אוריון נלכד לאחר מספר ימים והואשם בשוד וברצח.. טוביה אושרי ורחמים אהרוני מינו לו את עורך דינם, אורי קידר. השניים אף נכחו בבית המשפט במהלך הדיונים. הוא הורשע ונידון למאסר עולם. עונשו הופחת לאחר שראיות שונות חיזקו את טיעוניו כי ייתכן ולא הוא ירה את הכדור שנורה. בין אוריון לשרה דנוך, ילידת כרם התימנים, היה קשר רומנטי לפני שנאסר. בזמן שאוריון ישב בכלא התפתח בין דנוך לאושרי קשר רומנטי ונולדה להם בת. עם שחרורו מהכלא ב-1980 בעקבות חנינה, פנה אוריון, עם חברו העבריין עזר כהן, אל טוביה אושרי ואל רחמים אהרוני ("גומדי"), מראשי "כנופיית הכרם", שנודעו בציבור כחברים ב"רשימת ה-11" - רשימה של יעדי מודיעין המשטרה המבוקשים ביותר בעולם הפשע הישראלי. אוריון דרש מגומדי ואושרי "דמי שתיקה" בסך 300,000 דולר, בטענה כי הם האחראים הישירים לרצח דב ליבנה, וכי הוא ישב לחינם בכלא ולא גילה את דבר מעורבותם, כביכול. השניים הזמינו את אוריון וכהן לבת ים, למפעל "בר בקר" שבבעלותם, ושם, על פי פסק הדין במשפטו של אהרוני, ירה בהם אושרי למוות. לאחר הרצח, שזכה לכינוי "הרצח הכפול", בותרו הגופות והוטמנו בחולות אשדוד. לאחר זמן מה נמצאו הגופות, והוחל בחקירה לאיתור הרוצחים. שני המעורבים ברצח, אושרי ואהרוני, נמלטו לחו"ל. אושרי חזר מחו"ל ונעצר, ואהרוני נלכד באיטליה והוסגר לישראל. השניים הועמדו לדין, הורשעו ברצח, ונידונו למאסר עולם. עונשם נקצב והם שוחררו לאחר כ-20 שנה. סיפור חייו של אוריון, מילדותו העשוקה ועד מותו המזעזע, תועד בספר מאת יעל לוטן, ובשנת 1994 בסרט תעודה שנכתב על ידי אורי רוזנווקס והופק על ידי עידו צוקרמן. בחודש ינואר 2015 הוצג הסיפור בתוכנית עובדה ששודרה בערוץ 2. יעל לוטן, חייו ומותו של עמוס אוריון, הוצאת אדם, 1982 [1] עמוס אוריון נאשם ברצח דב ליבנה, מעריב, 10 בדצמבר 1971 ראובן שפירא, נבדקים כידונים שונים בחקירת רצח אוריון ועזר, דבר, 31 ביולי 1980 האם חטפו אוריון וכהן את אושרי לפניי שנרצחו?, דבר, 20 בינואר 1981 ראובן שפירא, הסגרת אהרוני לישראל צפוייה בימים הקרובים, דבר, 14 באוגוסט 1981 ראובן שפירא, הפרקליטות";מימון" לוי סייע לאושרי בנסיון לברוח מהארץ במטוס פרטי, דבר, 26 באוקטובר 1980 יעל לוטן: עמוס אריון היה יפה ואציל נפש, מעריב, 12 בינואר 1981
אלבינה גרצ'יץ'

אלבינה גרצ'יץ' (בקרואטית: Albina Grčić; נולדה ב-13 בפברואר 1999), ידועה גם בשמה הפרטי אלבינה, היא זמרת קרואטית. ב-18 במאי 2021, גרצ'יץ' ייצגה את קרואטיה באירוויזיון 2021. בשנת 2015, גרצ'יץ' היא השתתפה בעונה השנייה של "X Factor סרביה". לאחר שלב האודשין, חבר השופטים החליט להקים להקה עם גרצ'יץ' ועוד ארבע בנות. גרצ'יץ' סירבה והודחה מהתחרות. בשנת 2019, גרצ'יץ' השתתפה בעונה השלישית של "The Voice קרואטיה" וזכתה במקום השלישי. לאחר ההשתתפות בתוכנית, גרצ'יץ' חתמה חוזה הקלטות עם חברת יוניברסל מיוזיק גרופ. ב-16 באוקטובר 2020, הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Imuna na strah", שהגיע למקום ה-11 במצעד הסינגלים הקרואטי. ב-14 בדצמבר 2020, רשות השידור הקרואטית הכריזה על גרצ'יץ' כאחת מ-14 האמנים שישתתפו בקדם הקרואטי לאירוויזיון 2021. ב-13 בפברואר 2021, גרצ'יץ' זכתה בקדם עם השיר "Tick-Tock". זמרות נוספות שהשתתפו בקדם הן ברנרדה ברונוביץ' ונינה קראליץ'. ב-18 במאי 2021, גרצ'יץ' ביצעה את השיר בחצי הגמר הראשון של התחרות וכשלה בניסיונה להעפיל לגמר. מדיה וקבצים בנושא אלבינה גרצ'יץ' בוויקישיתוף אלבינה גרצ'יץ', ברשת החברתית פייסבוק אלבינה גרצ'יץ', ברשת החברתית אינסטגרם אלבינה גרצ'יץ', סרטונים בערוץ היוטיוב אלבינה גרצ'יץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלבינה גרצ'יץ', באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אלבינה גרצ'יץ', באתר ספוטיפיי אלבינה גרצ'יץ', באתר AllMusic (באנגלית) אלבינה גרצ'יץ', באתר MusicBrainz (באנגלית) אלבינה גרצ'יץ', באתר דיזר אלבינה גרצ'יץ', באתר Discogs (באנגלית) אלבינה גרצ'יץ', באתר Genius אלבינה גרצ'יץ', באתר טיידל (באנגלית) Albina zna što želi: Severinine pjesme nikad ne bih pjevala Albina Grčić je odustala od X Factora VIDEO: BUJICA EMOCIJA NA POČETKU NOVE SEZONE 'THE VOICEA' Bilo je i suza, Massimo ostao zapanjen: Ja s 18 godina nisam znao pjevati tako dobro kao ti ŠTO RADE FINALISTI 'THE VOICEA' NAKON ŠTO SU SE UGASILE KAMERE 'Uvijek treba ostati svoj i nikada ne odustajati od onog što jako želimo' HR TOP 40 Week 48 2020 Croatia: Albina To Eurovision 202
Tick-Tock (שיר של אלבינה גרצ'יץ')

"Tick-Tock" (בעברית: "טיק-טוק") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הקרואטית אלבינה גרצ'יץ'. השיר יצג את קרואטיה באירוויזיון 2021. ב-17 בפברואר 2020, דמיר קדז'ו ניצח בקדם הקרואטי לאירוויזיון 2020, ונבחר לייצג את ארצו בתחרות עם השיר "Divlji vjetre". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. לאחר מכן, רשות השידור הקרואטית הודיעה כי קדז'ו לא ייצג את מדינתו באירוויזיון 2021, וכי המדינה תערוך קדם. ב-26 באוקטובר 2020, רשות השידור הקרואטית פתחה את ההרשמה לקדם, שנסגרה ב-10 בדצמבר. ב-13 בפברואר 2021, השיר "Tick-Tock" זכה בקדם עם 198 נקודות, ונבחר לייצג את קרואטיה באירוויזיון 2021. ב-18 במאי 2021, גרצ'יץ' ביצעה את השיר בחצי הגמר הראשון של התחרות וכשלה בניסיון להעפיל לגמר. השיר היה השיר הראשון שהצבעות חבר השופטים והקהל היו בעשירייה הראשונה, שלא העפיל לגמר. סרטון השיר "Tick-Tock" באתר יוטיוב שגיא בן נון‏, בעקבות התפשטות הקורונה: בוטל אירוויזיון 2020, באתר וואלה, 18 במרץ 2020 "Albina nije u finalu Eurosonga!". 24sata (בקרואטית). 19 במאי 2021. ארכיון מ-18 במאי 2021. נבדק ב-18 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Tick-Tock
אורה נגבי

אורה נגבי (18 ביוני 1929 – 28 במאי 2024) הייתה ארכאולוגית ישראלית, פרופסור בחוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום באוניברסיטת תל אביב. נגבי נולדה בתל אביב לבן ציון ברודצקי ודבורה ברודצקי (לבית פרנקל) שעלו ארצה כחלוצים בראשית העלייה הרביעית. היא למדה בבית הספר היסודי תל נורדאו ובגימנסיה שלווה בעיר. אמהּ נהרגה בביתם ברחוב דב הוז בהפצצה של חיל האוויר המצרי על תל אביב בראשית מלחמת העצמאות. לאחר המלחמה החלה נגבי ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים. בתחילה תכננה להתמחות בחקר המוזיקה הערבית, אבל בהשפעת קורס שלמדה אצל ליאו אריה מאיר פנתה ללימודי ארכאולוגיה. נושא עבודת הגמר שלה לתואר מוסמך, משנת 1956, היה "כלי הפולחן בארץ-ישראל בתקופה הכנענית והישראלית". נושא הדוקטורט שלה, משנת 1963, היה "צלמיות המתכת הכנעניות בארץ-ישראל ובסוריה". שתיהן נכתבו בהנחיית נחמן אביגד. הדוקטורט שימש בסיס לספרה Cannanite Gods in Metal שסקר וקטלג באופן מקיף יותר מ־1,700 צלמיות כנעניות, מחמישים אתרים ארכאולוגיים בישראל ומחוצה לה, כאלף מתוכן מגבל שבלבנון (אנ'). נגבי לימדה בחוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום באוניברסיטת תל אביב, החל מייסודו, על ידי יוחנן אהרוני, ועד צאתה לגמלאות. היא השתתפה בחפירות ארכאולוגיות רבות; עמדה בראש חפירות הצלה אחדות, ובהן במצד גבעת שפירא; ניהלה בשיתוף עם אברהם בירן את החפירה בתל ציפור, ובשיתוף עם זאב הרצוג את חפירות תל מיכל והייתה שותפה לפרסום ספר על החפירות. כמו כן חפרה עם הרצוג בתל גריסה ("תל נפוליאון" ברמת גן). היא לקחה חלק בחפירה בטומבה טו סקורו (גר') שבקפריסין, בראשות אמילי ורמיול (אנ') מאוניברסיטת הרווארד. פועלה של נגבי התמקד בעיקר בחקר הארכאולוגיה של תקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל. היא חקרה את כלי החרס שנתגלו בחפירות, וכללו כלים שיוצרו בארץ, ולצדם כלים שיובאו לארץ מקפריסין, יוון ומצרים. נוסף על כך התמחתה בחקר חפצי המתכת בני התקופה ובעיקר פסלוני המתכת שהציגו את דמויות האלים הכנעניים. היא התעניינה בקשרים בין הלבנט, קפריסין ואיי הים האגאי בתקופות הברונזה והברזל ועסקה בהתפשטותם של הפיניקים באגן הים התיכון. היא הייתה נשואה לבוטנאי משה נגבי (2008–1927) והתעניינותה בתרבות המינואית סחפה גם אותו. השניים כתבו יחד מאמרים אחדים בתחום הארכאובוטניקה שעיקרם צמחי תרבות – הכרכום התרבותי והשושן הצחור – המיוצגים בציורי קיר מינואיים מאקרוטירי (תירה) ומכרתים ובציור רצפה דומה שהתגלה בתל כברי. אורה נגבי, דף שער בספרייה הלאומית פרופ' אורה נגבי ז"ל - מודעות אבל עיתון הארץ, באתר מודעות אבל עיתון הארץ, ‏29 במאי 2024 שוב הופצצה תל־אביב, הארץ, 10 ביוני 1948 Ora. Negbi, CANAANITE GODS IN METAL: AN ARCHAEOLOGICAL STUDY OF ANCIENT SYRO-PALESTINIAN FIGURINES., www.amazon.com צו־מניעה נגד המשך החפירות בחולון, דבר, 18 ביולי 1975 מידע לציבור על מצד גבעת שפירא, נספח ארכיאולוגי - גבעת שפירא, מצד, באתר רשות העתיקות, ‏2002 שאול הון, ⁨"גבעת נפוליון" היתה... נמל כנעני־פלישתי, מעריב, 19 ביולי 1988 Cyprus: An Island Culture: Society and Social Relations from the Bronze Age to the Venetian Period 1842174401, 9781842174401, dokumen.pub (באנגלית) M. and O. Negbi, Domestication of Ornamental and Aromatic Plants in the Aegean : the Case of the Madonna Lily II, Petros M. Nomikos and the Thera Foundation, 2000, עמ' 593-602
הפיגוע המשולב בשער שכם (2016)

הפיגוע המשולב בשער שכם (2016) היה פיגוע ירי ודקירה שבוצע בשער שכם ב-3 בפברואר 2016, ובו נרצחה לוחמת מג"ב, הדר כהן. בצוהרי 3 בפברואר 2016 הגיעו שלושה מחבלים אל שער שכם, הם החלו לדקור ולירות אל עבר לוחמי מג"ב, שתי לוחמות נפצעו קשה, והלוחמת הדר כהן ירתה באחד מהם למוות, אך מאחוריה הגיח מחבל שלישי ודקר אותה למוות, בעוד נאבקת בו וגוססת אל מותה כחודש וחצי לאחר גיוסה. שני המחבלים הנותרים נורו למוות בידי שוטרי מג"ב. הפיגוע נודע עד היום כאחד מסמלי גל הטרור הפלסטיני (2015–2016). ב-16 ביולי 2016 הרס צה"ל את בית המחבל שסייע לשלושת המחבלים לבצע את הפיגוע. המפקח פארס ראבח והלוחמים עידו נגר, הדר כהן ורווית מור קיבלו את עיטור המופת של משטרת ישראל והלוחמים בוסנה אמביליה, אסף דואק וסלמאן סאבק קיבלו את צל"ש המפכ"ל. קורות החיים של הדר כהן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון רועי ינובסקי, יעל פרידסון ואליאור לוי, הדר הצילה את חיי חברתה הלוחמת - ונרצחה, באתר ynet, 3 בפברואר 2016 אלון חכמון, נועם אמיר, ‏הדר כהן ז"ל שהתגייסה לפני כחודשיים, נרצחה בפיגוע בשער שכם, באתר מעריב אונליין, 5 בפברואר 2016 הצילו חיים / הוענקו עיטורים וצל"שים ל-51 שוטרים ואזרחים שסיכלו פיגועים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 בספטמבר 2016
קרחון דייוויס (אנטארקטיקה)

קרחון דייוויס (באנגלית: Davis Glacier) הוא קרחון באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. פני הקרחון בתרוניים ביותר. אורכו של הקרחון 15 קילומטרים. הקרחון מנקז את מידרונותיו הצפון-מערביים של הר ג'ורג' מארי. הקרחון זורם לעבר החוף של ארץ ויקטוריה, ונשפך אל הים למול הקצה הדרומי של האי לאמפלו. בשפכו, גובהו של הקרחון 152.4 מטרים מעל פני הים. הקרחון זורם על פני הים הקפוא לכיוון צפון, לאורך חופו המערבי של האי לאמפלו, ומשתלב לתוך לשון הקרח צ'יטהאם. הקרחון מופה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909, בפיקודו של ארנסט שקלטון. שקלטון נתן לקרחון את שמו. הקרחון נקרא על שמו של ג'ון קינג דייוויס (John King Davis), שהיה הקצין הראשון ולאחר מכן רב החובל של הספינה נמרוד, אשר שימשה את המשלחת. • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 399 • Matthias Bernet, Reinhard Gaupp, Diagenetic history of Triassic sandstone from the Beacon Supergroup in central Victoria Land, Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 2005, 48, pp.447-458. ffhal-00097126f • United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 148 • United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°, P 195 קרחון דייוויס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון דייוויס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד קרחון דייוויס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון דייוויס לאתרים סמוכים ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי ראו בספר Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, המפורט בפסקת "לקריאה נוספת" ראו בספר Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°, המפורט בפסקת "לקריאה נוספת"
זרם צפון קו המשווה

זרם צפון קו המשווה (או זרם קו המשווה הצפוני) הוא זרם אוקיינוס משמעותי, הזורם גם באוקיינוס השקט וגם באוקיינוס האטלנטי בכיוון ממזרח למערב בין קווי הרוחב 10° צפון ל-20° צפון. זהו הצד הדרומי של זרם סובטרופי הנע בכיוון השעון. למרות שמו, זרם צפון קו המשווה אינו מחובר לקו המשווה. בשני האוקיינוסים הוא מופרד מהזרם המשווני על ידי זרם הנגד המשווני (הידוע גם בשם זרם הנגד המשווני הצפוני), הזורם מזרחה. זרימת פני השטח מערבה בקו המשווה בשני האוקיינוסים היא חלק מהזרם המשווני הדרומי (זרם דרום קו המשווה). זרם אוקיינוס אוקיינוגרפיה פיזית מדיה וקבצים בנושא זרם צפון קו המשווה בוויקישיתוף ד"ר ארז גרטי, זרמי הים, במדור "מאגר המדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 30 באפריל 2010 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זרם צפון קו המשווה".
גיולהאזה

גיולהאזה (בהונגרית: Gyulaháza) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בגיולהאזה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,929 ובשנת 2020 רק 1,886 תושבים. יהודים החלו להתיישב בגיולהאזה במחצית המאה ה-18. רובם עסקו במסחר, בעיקר בשיווק תוצרת חקלאית. לאחר הקרע ביהדות הונגריה בעקבות קונגרס יהודי הונגריה בין השנים 1868–1869, הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי. משנת 1885 הקהילה הייתה כפופה לקהילת קישווארדה. בשנת 1940, בעקבות "החוקים היהודיים" שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והחברה, נפגעה פרנסת יהודי הכפר והם סבלו ממעשי בריונות, כגון ניפוץ חלונות בתיהם. בשנת 1941 נשלחו 15 צעירים מהכפר לעבודות כפייה. בשנת 1944, לאחר כניסת הגרמנים להונגריה, הועברו כל יהודי הכפר לגטו בקישווארדה שם רוכזו יחד עם כ-7,000 יהודי המחוז, ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. אחרי המלחמה חזרו לגיולהאזה 15 יהודים ששרדו. הם מצאו את בניין בית הכנסת הרוס. חיי הקהילה לא חודשו. מדיה וקבצים בנושא גיולהאזה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיולהאזה "גיולהאזה", באתר JewishGen (באנגלית) קהילת גיולהאזה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי ספר זיכרון לקהילת קליינווארדיין והסביבה תיעוד יהודים מגיולהאזה שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
יקה (כפר)

יקה (בהונגרית: Jéke) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. הכפר נהרס בזמן הפלישה המונגולית לאירופה ולאחר מכן יושב מחדש. יהודים חיו ביקה בתקופות זמן שונות ומשנת 1885 היהודים בכפר היו כפופים מבחינה קהילתית לקהילת קישווארדה. ישנם יהודים מהכפר שנרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא יקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יקה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי ספר זיכרון לקהילת קליינווארדיין והסביבה תיעוד יהודים מיקה שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
סונן א-נסאאי

סונן א-נסאאי (בערבית: سنن النسائي) הוא אוסף של חדית' שנאסף ואוגד על ידי האימאם אל-נסאאי. הספר הוא אחד מששת ספרי החדית' החשובים ביותר בקרב המוסלמים הסונים, הנקראים אל-כותוב א-סיתה. הספר מכיל כ-5,270 מסורות, המחולקות ל-52 פרקים. הפרקים מחולקים לפי נושאים, והם עוסקים בנושאים מגוונים הקשורים להלכה האסלאמית, כגון טומאה וטהרה, צלאה, זכאה, חג', ועוד. צחיח אל-בוח'ארי צחיח מוסלם סונן אבן מאג'ה סונן אבו דאוד ג'אמע אל-תרמיד'י thequranexplorer Al-Sunan al-Sughra | Project Gutenberg Self-Publishing - eBooks | Read eBooks online, www.self.gutenberg.org Sunan an-Nasa'i - Sunnah.com - Sayings and Teachings of Prophet Muhammad (صلى الله عليه و سلم), sunnah.com
קקצ'ה

קקצ'ה (בהונגרית: Kékcse) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בקקצ'ה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,624 ובשנת 2020 רק 1,421 תושבים. יהודים חיו בקקצ'ה בתקופות זמן שונות ומשנת 1885 היהודים בכפר היו כפופים מבחינה קהילתית לקהילת קישווארדה. ישנם יהודים מהכפר שנרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא קקצ'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קקצ'ה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי ספר זיכרון לקהילת קליינווארדיין והסביבה תיעוד יהודים מקקצ'ה שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
סיטרואן רוזאלי

סיטרואן רוזאלי (בצרפתית: Citroën Rosalie) היא מכונית משפחתית גדולה מפוארת שיוצרה במספר תצורות גוף מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, אשר יוצרו בין השנים 1932–1938 בצרפת. סדאן – 4 דלתות, 6 חלונות צד סדאן – 4 דלתות, 4 חלונות צד. קופה – 2 דלתות. קבריולה – 2 דלתות. מסחרית. טנדר. יוצרו 113,084 יחידות. מנוע: מנוע בנזין קדמי-אורכי. סוג הנעה: הנעה אחורית. בשנת 1934 עברו דגמי "רוזאלי" מתיחת פנים. דגם "8CV" אופיין במנוע ארבעה צילינדרים של 1,452 סמ"ק, והניע את הגלגלים האחוריים. תיבת ההילוכים שלושה הילוכים הציגה סינכרום בשני הטווחים הגבוהים יותר, והבלימה סופקה על ידי בלמי תוף על כל ארבעת הגלגלים. אורכו של המכונית היה 4.27 מטר והציע מהירות מרבית של 90 קמ"ש. ב-4 שנות הייצור האחרונות של הדגם הוחלף הדגם לדגם "7UA". דגם "10CV" הציע מנוע בעל ארבעה צילינדרים של 1,767 סמ"ק ומהירות מרבית של 100 קמ"ש. אורכו 4.57 מטר. הדגם זכה להצלחה מסחרית גדולה. ב-4 שנות הייצור האחרונות של הדגם הוחלף הדגם לדגם "11UA". דגם "15CV": אורך גוש המנוע של 6 הצילינדרים הצריך מכסה מנוע מוארך בסגנון "מצנפת", אורכו הכולל של הרכב היה 4.72 מטר. ניתן היה לרכוש סוגי גוף ותצורות שונות. "סיטרואן רוזאלי" דגם "15CV" "סיטרואן רוזאלי" דגם "8CV" "סיטרואן רוזאלי" "סיטרואן רוזאלי" "סיטרואן רוזאלי" "סיטרואן רוזאלי", שנת 1933 - קבריולה "סיטרואן רוזאלי", שנת 1933 - קבריולה "סיטרואן רוזאלי", שנת 1937 - טנדר "סיטרואן רוזאלי" סדרה "7UB" - מסחרית "סיטרואן רוזאלי", סדרה "7UB", שנת 1935 - מסחרית סיטרואן סיטרואן סוג B15 מדיה וקבצים בנושא סיטרואן רוזאלי בוויקישיתוף סיטרואן רוזאלי, סרטון באתר יוטיוב "סיטרואן רוזאלי" citroenorigins.co.uk/en/cars/rosalie "סיטרואן רוזאלי" citroen-rosalie "סיטרואן רוזאלי" rosalie-citroen.com "סיטרואן רוזאלי" secret-classics.com/en/citron-rosalie "סיטרואן רוזאלי" מסחרית - תמונה pinterest.com/pin/543246773776030585
אילאש מוריבה

מוריבה קורומה קורומה (בצרפתית: Moriba Kourouma Kourouma; נולד ב-19 בינואר 2003), המוכר בשם כאילאש מוריבה (Ilaix Moriba), הוא כדורגלן ספרדי-גינאי, המשחק בעמדת הקשר המרכזי בסלטה ויגו ובנבחרת גינאה. מוריבה נולד בגינאה, וייצג את נבחרות ספרד הצעירות. אילאש מוריבה נולד בקונקארי בירת גינאה, לאם גינאית ולאב ליברי. אילאש הוא מוסלמי אדוק. הוא ייצג את נבחרת ספרד במדי נבחרות הנוער, אך על פי הדיווחים ההתאחדויות לכדורגל בגינאה ובליבריה, פעלו על מנת שייצג את נבחרותיהן הבוגרות. דווח כי השחקן בחר לייצג את גינאה, ולערוך במדיה הופעת בכורה ביוני 2020, אך מגפת הקורונה העולמית הביאה לדחיית משחקי הנבחרות. מוריבה הגיע לברצלונה מאספניול ב-2010. הוא נחשב לאחד הכדורגלנים הטובים לדורו, ולעיתים קרובות אף שיחק בקבוצות עם שחקנים מבוגרים ממנו. כשהיה בן 15 עלה לתודעה הציבורית בזכות שלושער נגד קבוצת ריאל מדריד עד גיל 19, כולל שער מחצי מגרש. בינואר 2019, לקראת סיום חוזהו, מועדונים כמו מנצ'סטר סיטי ויובנטוס ניסו להחתימו, אך לבסוף בחר להאריך חוזה בברצלונה, עם שכר של מעל חצי מיליון אירו לעונה, כולל סעיף שחרור בן 100 מיליון אירו. בעונת 20–2019 הפך לשחקן קבוע בהרכב של קבוצת המילואים, ברצלונה אתלטיק, במסגרת הליגה השלישית. הוא כבש את שערו הראשון בניצחון 2–3 על יאגוסטרה ב-8 במרץ. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של ברצלונה ב-21 בינואר 2021 במשחק גביע המלך נגד קורנייה. הוא החליף את סרחיו בוסקטס בדקה ה-74 של המשחק שהסתיים בניצחון 2–0 אחרי הארכה. ב-13 בפברואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, כשפתח בהרכב בניצחון 5–1 על דפורטיבו אלאבס, בו בישל את השער הראשון במשחק לפרנסיסקו טרינקאו. הוא כבש את שערו הראשון בלה ליגה בניצחון חוץ 2: 0 מול אוסאסונה ב-6 במרץ 2021. ב-31 באוגוסט 2021 חתם בר.ב. לייפציג. ב-2 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 0–3 על בוכום. במדי הקבוצה בעונתו הראשונה שיחק 30 דקות ליגה בלבד. ב-28 בינואר 2022 הושאל מוריבה לוולנסיה עד לסוף העונה. ב-8 בינואר 2024 הושאל לחטאפה עד לסיום העונה. נכלל בסגל נבחרת גינאה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של גינאה לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). ברצלונה גביע המלך הספרדי: 2020/2021 הסופר קאפ הגרמני: 2023 מדיה וקבצים בנושא אילאש מוריבה בוויקישיתוף אילאש מוריבה, ברשת החברתית פייסבוק אילאש מוריבה, ברשת החברתית אינסטגרם אילאש מוריבה, באתר Transfermarkt אילאש מוריבה, באתר Soccerway אילאש מוריבה, באתר BDFutbol אילאש מוריבה, באתר WorldFootball.net אילאש מוריבה, באתר National Football Teams אילאש מוריבה, באתר FootballDatabase.eu "Así afecta el Ramadán al fútbol: el plan de los futbolistas musulmanes para jugar pese al ayuno". El Español (בספרדית). 3 באפריל 2022. ארכיון מ-16 באפריל 2022. נבדק ב-16 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה) Barca : le prometteur Ilaix Moriba dit oui à la Guinee !, Afrik foot, ‏20 במרץ 2020 (בצרפתית) Liste des 25 pour la CAN 2023 בחשבון הטוויטר הרשמי של פדרציית הכדורגל הגינאית, 23 בדצמבר 2023 (בצרפתית) 18 joueurs, 4 réservistes, voici le groupe retenu par le sélectionneur Kaba Diawara en vue des JO Paris 2024 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל הגינאית, 4 ביולי 2024 (בצרפתית)
הפיגוע בשוק הקצבים

הפיגוע בשוק הקצבים היה פיגוע טרור יהודי בישראל שבוצע ב-5 בנובמבר 1992 בשוק העיר העתיקה בירושלים, ובו רצחו ארבעה נערים פעילי תנועת "כהנא חי" פלסטיני בן 65 ופצעו שבעה אחרים. הפיגוע בוצע ביום השנה השני לרצח מאיר כהנא. הנערים טל שחר, זאב וולף, נחמיה משבאום וגרשון הרשקוביץ, נתפסו לאחר שמונה חודשים, ונגזרו עליהם עונשים של חמש עד חמש עשרה שנות מאסר בגין הרצח. באוקטובר 1992, גנבו נחמיה וגרשון רימון יד מאפוד ברכב עליו עלו טרמפ, והביאו אותו למשרדי תנועת כהנא חי. הם החליטו יחד עם חבריהם טל וזאב לבצע בו פיגוע על מנת לנקום את מותו של מאיר כהנא שנרצח כשנתיים לפני כן. מספר ימים קודם הפיגוע יצאו נחמיה וטל לבדוק את האזור וביצעו בו סיור מקדים על מנת לקבוע את המיקום המדויק בו יתבצע הפיגוע וכיצד יוכלו להימלט מהרה מהאזור. לאחר מכן סיכמו הארבעה כי זאב יזרוק את הרימון, נחמיה וגרשון יתצפתו על האזור, וכי טל יודיע בטלפון לאמצעי התקשורת בישראל על דבר הפיגוע ועל כך שבוצע על ידי אנשי תנועת "כהנא חי". עם זאת, בסופו של דבר טל לא הגיע לביצוע הפיגוע שנערך יום לאחר הסיכום, והשלושה האחרים ביצעו את הפיגוע לבדם. הם הצטיידו בכסף על מנת שיכולו לברוח לתל אביב-יפו, וכפפות על מנת שלא יישארו טביעות האצבע שלהם בזירה ועם כרטיסי טלכרד. הפיגוע בוצע בעזרת רימון יד שהרג את עבד אל-ראזק מרזוק דקידק בן 65 תושב א-ראם מצפון לירושלים. מלבדו נפגעו עוד כ-7 אחרים. הרימון נזרק מגגות השוק לכיוון סמטאות שוק הקצבים. במשך מספר חודשים לאחר הפיגוע לא נתפסו המפגעים, רק שמונה חודשים מאוחר יותר עצרו אנשי השב"כ את חברי ההתארגנות אשר הורשעו ברצח, ניסיון לרצח וקשירת קשר לביצוע פשע. הם נידונו לחמש עד חמש עשרה שנות מאסר. שניים מהם קיבלו חנינה מהנשיא עזר ויצמן כ"משקל נגד" לשחרור השייח' אחמד יאסין, ששוחרר עקב דרישת חוסיין, מלך ירדן, בעקבות ניסיון ההתנקשות בחאלד משעל. מי שהורשע כמבצע העיקרי נידון לחמש עשרה שנות מאסר ושוחרר לאחר ניכוי שליש ב-2002. פעולה זו חתמה את הגולל על הטיילת שהייתה בשוק והיא נותרה מוזנחת וכל הפתחים ממנה מטה אל השוק נאטמו. בנוסף לכך, בעקבות הפיגוע נערך דיון בכנסת ביוזמתו של חבר הכנסת, טלב א-סאנע. שבתי בנדט‏, היסטוריה של טרור יהודי: מג'ק טייטל עד גולדשטיין, באתר וואלה, 7 ביולי 2014 עידן ירון, תופעת "הטרור היהודי": אלימות פוליטית של יהודים נגד ערבים – סיווג של יחידים וקבוצות, באתר אתרו של עידן ירון, ‏22 בינואר 2019 שלי לוי, יונתן ארליך, ‏אלימות פוליטית מצד יהודים בישראל, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 17.8.05, עמ' 9 ע"פ 2796/95, 2813, 2814 פלונים נ' מדינת ישראל, פ"ד נא(3) 388 זריקת הרימון בשוק-הקצבים בעיר העתיקה, באתר הכנסת, ‏18 בנובמבר 1992
לוופטרי

לוופטרי (בהונגרית: Lövőpetri) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בלוופטרי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 595 ובשנת 2020 רק 486 תושבים. יהודים חיו בלוופטרי בתקופות זמן שונות והחל משנת 1867 היו כפופים לקהילת מאנדוק. ישנם יהודים מהכפר שנרצחו בשואת יהודי הונגריה. בסמוך לבית הקברות של הכפר קיים בית קברות יהודי ובו מעל ל-15 מצבות. מדיה וקבצים בנושא לוופטרי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוופטרי לוופטרי, ברשת החברתית פייסבוק נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודים מלוופטרי שנרצחו בשואה באתר יד ושם בית הקברות היהודי בלוופטרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
פסקול חיי

"פסקול חיי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. השיר יצא לאור ב-14 בפברואר 2021, על ידי חברת תקליטים NMC, כסינגל ראשון מתוך המיני-אלבום The 8. השיר נכתב והולחן על ידי טליסמאן וגלעד מרקוביץ'. השיר הוקלט באולפן הקלטות במיאמי, ארצות הברית. השיר יצא לאור כאחד מתוך שלושת השירים החדשים של אדם במיני-אלבומו The 8, אשר מכיל גם חמישה שירים שהודלפו במרוץ השנים ולא יצאו רשמית על ידי אדם. במרכז מילות השיר עומד אדם אשר שר על האישה שנפרדה ממנו ושברה את ליבו. אדם כינה את האישה כ"פסקול חייו". יוסי חרסונסקי תיאר את שם השיר כ"בחירה נדושה, שחוקה ואקראית". בנוסף כתב כי "הטקסט אינו מיוחד ומובדל מספיק משירים אחרים העוסקים בגברים שבורי לב בגין נטישת האהובה". סרטון השיר "פסקול חיי" באתר יוטיוב מידע על השיר "פסקול חיי" באתר ספוטיפיי לדף השיר באתר הספרייה הלאומית אריאל פייגלן, עומר אדם בקליפ חדש: פסקול חיי, באתר ערוץ 7 מאקו מוזיקה, ‏צו שמונה: עומר אדם שם סוף להדלפות עם אלבום חדש, באתר ‏מאקו‏, 14 בפברואר 2021 פסקול חייו: עומר אדם משחרר סינגלים יום אחרי יום ואלבום חדש, פרוגי, 14 בפברואר 2021 עומר אדם פסקול חיי, יוסי חרסונסקי, 14 בפברואר 2021 עומר אדם פסקול חיי, באתר apple (באנגלית)