laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרוליין אליזבת, נסיכת בריטניה הגדולה

קרוליין אליזבת, נסיכת בריטניה הגדולה (באנגלית: Princess Caroline Elizabeth of Great Britain;‏ 10 ביוני 1713 – 28 בדצמבר 1757) הייתה ילדתם הרביעית ובתם השלישית של ג'ורג' השני, מלך בריטניה ושל רעייתו קרולינה, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך. הנסיכה קרוליין נולדה בארמון הרנהאוזן בהנובר. אביה היה גאורג אוגוסטוס, נסיך הנובר, בנו הבכור של גאורג לואיס, הנסיך הבוחר של הנובר. אמה הייתה קרולינה, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך, בתו של יוהאן פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך. כנכדתו של הנסיך הבוחר של הנובר, ניתן לה עם לידתה התואר הנסיכה קרוליין מהנובר. על פי חוק ההסדר 1701, היא הייתה בעת לידתה השביעית בסדר הירושה לכתר הבריטי. היא הוטבלה יום לאחר לידה בארמון הרנהאוזן. ב-1714 נפטרה אן, מלכת בריטניה, וסבה של קרוליין היה למלך ג'ורג' הראשון, ואביה היה לנסיך ויילס. בגיל שנה, התלוותה קרוליין לאימה ולאחיותיה הגדולות, הנסיכות אן ואמליה לבריטניה הגדולה, והמשפחה התגוררה בארמון סנט ג'יימס בלונדון. לקרוליין ניתן התואר נסיכת בריטניה הגדולה. ב-1722, בהוראתה של אמה, היא חוסנה נגד אבעבועות שחורות בבווריאולציה (אנ'), סוג מוקדם של חיסון שזכה לפופולריות על ידי ליידי מרי מונטגיו וצ'ארלס מייטלנד. קרוליין הייתה הילדה המועדפת על אמה, והייתה ידועה בכינוי "קרוליין אליזבת האומרת אמת". כאשר התגלעו חילוקי דעות בין ילדי המשפחה המלכותית, היו הוריה אומרים, "קראו לקרוליין, ואז נדע את האמת". על פי ד"ר ג'ון דוראן, "קרוליין אליזבת אוהבת האמת הייתה אהובה ללא סייג על ידי הוריה, ראויה לחיבה, וגמלה על כך בחיבה נלהבת. היא הייתה הוגנת, טובת לב, מושלמת ואומללה". על פי אמונה עממית, אומללותה של קרוליין הייתה בשל אהבתה לאיש חצר המלכות הנשוי, הלורד הרווי. הרווי, שהיה ביסקסואל, ניהל רומן עם אחיה הגדול של קרוליין, פרדריק, נסיך ויילס, והיה מקושר בקשרים רומנטיים עם כמה גבירות של חצר המלכות, כולל פילגשו של פרדריק, אן ויין. כאשר נפטר הרווי ב-1743, פרשה קרוליין לארמון סנט ג'יימס למשך שנים רבות עד מותה, והתירה גישה אליה רק למשפחתה ולידידיה הקרובים. היא תרמה בנדיבות למטרות צדקה. הנסיכה קרוליין נפטרה, מבלי שנישאה לאיש או ילדה ילדים, בארמון סנט ג'יימס ב-28 בדצמבר 1757, בגיל 44. היא נטמנה במנזר וסטמינסטר. מדיה וקבצים בנושא קרוליין אליזבת, נסיכת בריטניה הגדולה בוויקישיתוף דיוקנאות של הנסיכה קרוליין אליזבת, גלריית הדיוקנאות הלאומית, לונדון. קרוליין אליזבת, נסיכת בריטניה הגדולה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Lodge, Edmund (1838). The Genealogy of the Existing British Peerage: With Sketches of the Family Histories of the Nobility. Saunders and Otley. p. 5. "Yvonne's Royalty Home Page: Royal Christenings". Archived from the original on 6 August 2011. The royal princesses of England: from the reign of the George the First by Mrs. Matthew Hall, pages 114-125
מורין וילטון

מורין "מו" וילטון (באנגלית: Maureen "Moe" Wilton, נולדה ב-30 בנובמבר 1953) היא אצנית קנדית למרחקים ארוכים המוכרת על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית כמי שקבעה את שיא עולם במרתון ב-6 במאי 1967, עם זמן של 3:15:23 בטורונטו, אונטריו, קנדה. וילטון, שהחלה לרוץ כשהייתה בת תשע. ב-1967 היא הייתה בת 13 כשקבעה את השיא; זה היה המרתון הראשון שלה וריצה במסלול אליפויות מרתון מזרח קנדי לא סלול. זמנה שבר את השיא הקודם, שנקבע ב-1964, ביותר מארבע דקות. את וילטון אימן ת'יאן "סי" מה.(אנ') באותו היום מה השלים את המרתון הראשון שלו, ובהמשך קבע שיא גינס עבור מספר המרתונים הרבים ביותר לכל החיים. בהזמנת מה, קתרין סוויצר גם רצה את המרתון באותו יום, רק שישה עשר ימים לאחר הריצה ההיסטורית שלה במרתון בוסטון. על פי הדיווחים, וילטון סיפרה לסוויצר, שסיימה כשעה אחריה, שהיא מתעניינת בלהקת המאנקיז יותר מאשר בריצה. וילטון התחרתה באליפות העולם בגלאזגו, סקוטלנד, כשהייתה בת 15. היא הפסיקה לרוץ בגיל 17. כמבוגרת, וילטון עבדה בתעשייה הפיננסית, יש לה שני ילדים, והיא נשואה (כיום שמה מורין מנקוסו). רק כאשר בתה החלה בריצה תחרותית, וילטון חזרה לספורט ושיתפה אותה בהיסטוריית הריצה שלה. וילטון וסוויצר רצו ביחד את חצי מרתון GoodLife של טורונטו בשנת 2010, המפגש שתועד על ידי ג'ון צ'יפמן בסרט תיעודי של רדיו CBC שכותרתו "האם אמא שלי רצה אי פעם?" ספר על חייה והישגיה, "Mighty Moe: The True Story of a Thirteen-Year-Old Women's Running Revolutionary", יצא לאור ב-15 באוקטובר 2019. דמותה מוזכרת בסדרה "לא טיפוסי" בעונה הרביעית. "12th IAAF World Championships In Athletics: IAAF Statistics Handbook. Berlin 2009" (PDF). Monte Carlo: IAAF Media & Public Relations Department. 2009. p. 653. אורכב מ-המקור (PDF) ב-29 ביוני 2011. נבדק ב-26 בדצמבר 2010. {{cite web}}: (עזרה) David Giddens,, How a 13-year-old Canadian girl ran the world’s fastest marathon, CBC Sports, ‏January 10, 2017 iRun.ca | November 2009 Issue - The Pioneer, web.archive.org, ‏2011-07-06 "Books By Hal Higdon: Marathon: The Ultimate Training and Racing Guide". www.halhigdon.com. אורכב מ-המקור ב-2000-08-16. Loudin, Amanda (4 במאי 2018). "The Marathon World Record Holder the World Forgot". Outside. נבדק ב-5 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מורין וילטון".
אלכסנדר רוזנברג

אלכסנדר ניקולאייביץ' רוזנברג (ברוסית: Александр Николаевич Розенберг; נולד ב-18 באוקטובר 1967) הוא פוליטיקאי טרנסניסטרי ממוצא יהודי המכהן כראש ממשלת טרנסניסטריה מ-30 במאי 2022. אלכסנדר רוזנברג נולד ב-18 באוקטובר 1967 בליידיז'ין, ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אוקראינה. הוא קיבל תואר בהנדסת חשמל ממכללת פרידנסטרובין אנרגיה ב-1986, וב-1994 קיבל תואר דומה מהאוניברסיטה האגררית הממלכתית של מולדובה. בין 1986 ל־1988 שירת בצבא הסובייטי. ב־1994 החל לעבוד בחברה בבעלות המדינה, וב־2000 עבר לעבוד בשרד המשפטים של טרנסניסטריה. במרץ 2012 החל רוזנברג לנהל מאפייה מקומית בטירספול, בירת טרנסניסטריה. ב-20 בינואר 2022 מונה רוזנברג לשר החקלאות ומשאבי הטבע של טרנסניסטריה, וב-27 במאי 2022 מונה על ידי נשיא ואדים קרסנוסלסקי לראש ממשלת טרנסניסטריה בעקבות התפטרותו של אלכסנדר מרטינוב. המינוי נכנס לתוקף ב-30 במאי. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר רוזנברג בוויקישיתוף https://www.kikar.co.il/world-news/s7zdsr "Президент назначил Александра Розенберга главой Минсельхозприроды" [The President appointed Alexander Rozenberg head of the Ministry of Agriculture and Natural Resources]. novostipmr.com (ברוסית). 2022-01-19. ארכיון מ-2022-01-20. נבדק ב-2022-06-04. "Breakaway Moldovan Region of Transnistria Gets New PM". Balkan Insight (באנגלית). 2022-05-27. ארכיון מ-2022-05-27. נבדק ב-2022-06-04. "The proposal of the President to appoint Alexander Rozenberg to the post of Prime Minister is supported by parliamentarians". novostipmr.com. ארכיון מ-2022-06-04. נבדק ב-2022-06-04. "May 2022". rulers.org. ארכיון מ-2022-06-04. נבדק ב-2022-06-04.
שיר ההודיה

"שיר ההודיה" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי מרדכי זעירא ב-1945 בדרכו לשירות בבריגדה היהודית. זעירא קיבל את ההשראה לשיר מהשקדיות שראה בדרכו לכן השיר נחשב לאחד משירי ט"ו בשבט. ב-1942 התנדב מרדכי זעירא לצבא הבריטי וב-1944 עם הקמת הבריגדה היהודית הצטרף אליה. בפברואר 1945, לאחר חופשה בארץ עם משפחתו, נשלח זעירא, יחד עם חיילים נוספים, למחנה הבריגדה במצרים ב"בורג' אל ערב" והוצב בגדוד הראשון. את דרכו למצרים עשה זעירא על מסילת הרכבת שעברה ברצועת עזה, צפון סיני, קנטרה וקהיר. הנסיעה שהתקיימה באביב עברה בין מטעי שקדים פורחים שנתנו לזעירא את ההשראה לכתיבת מילות "שיר ההודיה" המבטא געגועים לארץ ישראל. עם הגיעו לקהיר הלחין זעירא את המוזיקה לשיר ושלח את הדף עם מילות השיר והלחן לאשתו שרה שנשארה בארץ ישראל וחתם עליו "קהיר 19.2.1945". בתקופת שהותו עם הבריגדה במצרים ובאיטליה לימד זעירא את החיילים והפליטים שפגש את השיר. בתקופת שירותו היה זעירא גם חלק מלהקת הבריגדה, מעין זה, שביצעה, בין השאר, את שיר ההודיה. השיר מורכב משלושה בתים: הבית הראשון מתרכז בעזיבת ארץ ישראל האהובה הבית השני מתרכז בשירות מחוץ לארץ ישראל הבית השלישי מתרכז בחזרה לארץ ישראל המוטיבים המרכזיים בשיר: השיר כאמור פותח במוטיב פריחת השקדיה המלווה את המשורר במסעו הרחק מא"י: "לִוִּית אוֹתִי, אַרְצִי, בְּלֹבֶן שְׁקֵדִיָּה" המשורר לוקח את השיר על המראות והזכרונות איתו להשמיעו בנכר: "לְהַשְׁמִיעוֹ הַרְחֵק, הַרְחֵק מִגְּבוּלוֹתַיִךְ" המשורר מציין שקהל היעד לשיר הם בעצם אחיו, חיילי הבריגדה מא"י והפליטים: "וְרִבְבוֹת אַחַי, בָּנַיִךְ הַטּוֹבִים" בסוף השיר מדבר המשורר על הגעגועים ומייחל לחזרתם של כולם לארץ ישראל: "וְעֵת נָשׁוּב, אַרְצִי, שְׂבֵעֵי גַּעְגּוּעִים" השיר בוצע על ידי מספר רב של אמנים וביניהם מיכל טל, רוחמה רז, יהורם גאון, חיים משה, לאה שבת, אריק סיני, עוזי מאירי ועוד. במלחמת ששת הימים חיברו שמוליק רוזן ואפי נצר את השיר "שוב לא נלך". זעירא הצביע על כך שהלחן של השורה האחרונה של שיר זה דומה מאוד לשורה האחרונה בשיר ההודיה. לאחר מותו של זעירא ב-1968 תבעה משפחתו את אפי נצר על גנבה ספרותית וזכתה בחלק מהתמלוגים מהשיר. מילות השיר "שיר ההודיה" והאזנה לו, באתר זמרשת שיר ההודיה, באתר של אורי הייטנר, 1 בפברואר 2015 נאוה בודק-אחירון, "שיר ההודיה" - על הילד יובל זעירא שנפרד מאביו שהתנדב לבריגדה, באתר ערוץ 7, 24 בינואר 2024 "שיר ההודיה" בביצוע יהורם גאון, סרטון באתר יוטיוב "שיר ההודיה" בביצוע מיכל טל, סרטון באתר יוטיוב "שיר ההודיה" בביצוע עוזי מאיר, סרטון באתר יוטיוב "שיר ההודיה" בביצוע אריק סיני, סרטון באתר יוטיוב הבריגדה נלחמה באיטליה במרץ-אפריל 1945 ולאחר סיום המלחמה עסקו חייליה במשימות שיטור וממשל, בטיפול בפליטים היהודים ובסיוע לארגון הבריחה להעביר יהודים לארץ ישראל שיר ההודיה, באתר הספרייה הלאומית השיר ידוע יותר בגלל השורה "ראי רחל ראי"
אושגולי

אוּשְׁגּוּלִי (בגאורגית: უშგული) הוא השם של קבוצת כפרים השוכנת ברכס אנגורי בסוואנתי עילית שבגאורגיה. ארבעת הכפרים הם: זִ'בִּיאָנִי (גאו'), בגובה של 2,100 מטרים מעל גובה פני הים צְ'וִויבִּיָאנִי (גאו') צָ'זָ'שִׁי (אנ') מוּרקְמֶלִי (גאו') בכל אחד מארבעת הכפרים הללו נמצאים מספר מבנים שהוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1996, כחלק מההכרזה על חבל הארץ ההיסטורי סוואנתי עילית. בהכרזה של אונסק"ו נאמר כי ההיסטוריה של הכפרים נמשכת לאורך של יותר מ-2,000 שנים. גובהם הרב גרם לבידודם משאר גאורגיה. כתוצאה מכך נשתמרו בהם רבות מהמסורות הדתיות והתרבותיות של הסוואנים. הכפרים שוכנים למרגלות פסגתו של ההר שחארה, שהוא ההר הגבוה ביותר בגאורגיה ואחד הגבוהים ביותר בהרי הקווקז. גובה הכפרים באושגולי הוא בין 2,086 ל-2,200 מטרים, והם נחשבים לחלק מהכפרים הגבוהים ביותר באירופה. במשך שישה חודשים בכל שנה הכפרים מכוסים בשלג, ולעיתים קרובות לא ניתן להגיע אליהם ממסטיה בגלל סגירת דרכי תחבורה. באזור מתגוררות כ-70 משפחות (200 תושבים בקירוב), ויש בו בית ספר קטן. בכפרים יש מגדלי מצור רבים בסגנון סוונתי, וקפלת אושגולי הנמצאת בראש גבעה ליד הכפרים מתוארכת למאה ה-12. בספרו "כפר בפרשת דרכים" יצר הסופר הגאורגי צ'אטאראשווילי תמונה של החיים באושגולי, שמבוססים על מערכת יחסים של 10 שנים עם אנשי הכפר. זִ'בִּיאָנִי צְ'וִויבִּיָאנִי צָ'זָ'שִׁי מוּרקְמֶלִי מדיה וקבצים בנושא תמונות אושגולי בוויקישיתוף אושגולי באתר סוואנתי-גאורגיה רולנד טופצ'ישווילי, אזורי הרים בגאורגיה, באתר ספריית הפרלמנט הלאומית של גאורגיה
לאון דה ויטה דה האלן

הברון לאון אלפונס ארנסט ברונו דה ויטה דה האלן, נולד בשם לאון דה ויטה (בצרפתית: Léon Alphonse Ernest Bruno de Witte de Haelen;‏ 12 בינואר 1857 - 15 ביולי 1933) היה קצין וגנרל בצבא בלגי ששירת במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא ידוע במיוחד בפיקוד על דיוויזיית הפרשים הבלגית בקרב האלן ב-1914. דה ויטה נכנס לאקדמיה הצבאית המלכותית ב-1874. הוא הועלה לדרגת תת-לוטננט ב-1878. בשנת 1880, הוא ביקש העברה לחיל הפרשים והוצב ברגימנט הרובאים הרכובים השני. הוא קיבל את ה-Brevet d'état-major‏ (BEM) בשנת 1887, ובין 1906 ל-1910 שירת כמפקד גדוד המדריכים הראשון. הוא החזיק בפיקוד על חטיבת הפרשים השנייה בין 1910 ל-1913 ופיקד על דיוויזיית הפרשים החדשה שהוקמה כאשר בלגיה נפלשה על ידי גרמניה ב-1914. הוא הועלה לדרגת לוטננט-גנרל באוגוסט 1914, 6 ימים בלבד לפני שפיקד על הדיוויזיה שלו בקרב האלן. הניצחון הבלגי בקרב, שזכה לכינוי "קרב הקסדות הכסופות" על שם קסדות הפרשים שנותרו בשדה הקרב לאחר הלחימה, היה אירוע חשוב במערכה. ב-1915 הוא מונה למפקח הכללי של הפרשים, תפקיד בו החזיק עד 1919. בלגיה הנזר הגדול של מסדר לאופולד בלגיה הקצין הגדול של מסדר הכתר בלגיה צלב המלחמה הבלגי שוודיה מסדר החרב המלכותי צרפת צלב המלחמה 1914–1918 בריטניה הקצין הגדול של מסדר האמבט בריטניה מדליית היובל של המלך ג'ורג' החמישי
ביום מסה

"ביום מסה" הוא שיר שנכתב על ידי המשורר משה טבנקין, הופיע בקובץ "שירים" שפורסם בשנת 1946. בשנת תשכ"ח, בערב שמחת תורה, 26.10.1967 התפרסם השיר בגיליון מס' 45 של "משא" - דו-שבועון ספרותי שיצא עצמאית וגם במסגרת עיתון 'למרחב'. השיר הולחן על ידי מתי כספי ונכלל באלבומו הראשון שיצא בשנת 1974. משה טבנקין היה בנו של מנהיג הקיבוץ המאוחד יצחק טבנקין, שניהם היו מעורבים מאד בהוויה הפוליטית של התנועה והמדינה. הפרסום החוזר של השיר היה כחמישה חודשים לאחר פרסומה ברבים של תוכנית אלון, של סגן ראש הממשלה, יגאל אלון, שעסקה בחלוקת שטחים שנכבשו במלחמת ששת הימים. לאור הפולמוס הציבורי סביב התוכנית, מעורבותם הפוליטית של האב והבן טבנקין, והעיתוי של הפרסום החוזר של השיר, שררה במשך שנים סברה שגויה כי השיר נכתב כנגד תוכנית אלון ומולידה יגאל אלון. לשיר ידוע ביצועו של מתי כספי שאף כתב את הלחן. ביצוע ידוע נוסף של השיר בוצע על ידי כספי ויהודית רביץ. השיר בביצוע השניים הופיע באלבומו של כספי "דואטים". בשנת 2020 חידש את השיר זאב טנא, השיר הופיע באלבומו "זה שר". בשנת 2022 הוציאה ג'ני פנקין גרסת כיסוי לשיר, במסגרת פרויקט "זיכרון אחר". ביום מסה - משה טבנקין/מתי כספי, סרטון בערוץ "מתי כספי הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 05:36) עופרה עופר אורן, השר הציע להחזיר שטחים, והמשורר כתב שיר זועם שהקליט מתי כספי, באתר Xnet‏, 20 ביוני 2020 מערכת mako מוזיקה, ‏1001 השירים הישראלים האהובים בכל הזמנים: בחירות האמנים, באתר ‏מאקו‏, 22 באפריל 2015 ביום מסה - עם יהודית רביץ - משה טבנקין/מתי כספי, סרטון בערוץ "מתי כספי הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 05:35) זאב טנא - ביום מסה 2010, סרטון בערוץ "Zeev Tene", באתר יוטיוב (אורך: 04:06)
אייל דלעת

אייל דלעת (באנגלית: Pumpkin ale) הוא סגנון פופולרי של בירה בארצות הברית. ניתן לייצר אייל דלעת באמצעות בשר הדלעת בשילוב עם לתת או דגני בירה טיפוסיים אחרים כחלק מהמחית להתססה, התורמים סוכרים מתסיסים לנוזל המופק מתהליך המעיכה במהלך בישול הבירה. ניתן לייצר אותו גם על ידי הוספת חומרי טעם וריח טבעיים או מלאכותיים לבירה המוגמרת. ניתן להוסיף טעם תבלינים כדי לעורר את הטעם של פאי דלעת, שהוא קינוח אמריקאי פופולרי לחורף. סגנונות רבים של אייל דלעת מיוצרים, כולל אייל חיוור, בירות חיטה, פורטרים וסטאוטים. האייל דלעת מיוצר לעיתים קרובות כבירה עונתית בסתיו, הוא מיוצר על ידי מספר מבשלות בירה כולל: Sea Dog Brewery Shipyard Brewing Company Saint Arnold Brewing Company Blue Moon בישול בירה מדלעת בארצות הברית החל בשנת 1771. בירת הדלעת הראשונה שנרקחה מסחרית הגיעה ממבשלת באפלו ביל בהיוורד, קליפורניה, בשנות ה-80 של המאה ה-20, המתכון היה מבוסס על מחקרי בישול שנעשו על ידי ג'ורג' וושינגטון. הפופולריות העכשווית של הבירה תוארה כחלק מ"שיגעון תבליני הדלעת", שיזם פריחה של מוצרי מזון לצריכה בטעם דלעת ותיבול דלעת, כגון Pumpkin Spice Latte שהוא משקה קפה עשוי מתערובת של טעמי תבלינים מסורתיים לסתיו (קינמון, אגוז מוסקט וציפורן), חלב מאודה, אספרסו, ולעיתים קרובות סוכר, בתוספת קצפת ותבלין פאי דלעת. רשימת מנות דלעת מדיה וקבצים בנושא אייל דלעת בוויקישיתוף Risen, Clay (11 באוקטובר 2011). "The Divisive Pumpkin Ale". Atlantic Media. The Atlantic. נבדק ב-17 ביולי 2015. {{cite news}}: (עזרה) "Buffalo Bill's Brewery (Hayward)". 6 בדצמבר 2006. {{cite web}}: (עזרה) "Pumpkin Power: The Rise and Reign of Pumpkin Beer". באוקטובר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Buffalo Bill's Brewery - Total Wine & More". www.totalwine.com. Brat, Ilan (25 בנובמבר 2014). "Haters Call Pumpkin-Spice Craze an 'Epidemic'". The Wall Street Journal. נבדק ב-17 בספטמבר 2015. {{cite news}}: (עזרה)
ארקנסו (נהר)

נהר ארקנסו (באנגלית: Arkansas River) נמצא בדרום מערב ארצות הברית, והוא אחד מהיובלים הראשיים של נהר המיסיסיפי. אורכו הוא 2,350 ק"מ, שטח אגן הניקוז שלו 435,123 קמ"ר וספיקתו 1,147 מ"ק לשנייה. כיוונו הכללי של הנהר הוא מזרחה ודרום-מזרחה. ראשית הנהר בהרי הרוקי שבקולורדו והוא עובר במדינות קולורדו, קנזס, אוקלהומה וארקנסו. ויצ'יטה, קנזס טולסה, אוקלהומה ליטל רוק, ארקנסו מדיה וקבצים בנושא ארקנסו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארמז

אַרמַז (בגאורגית: არმაზი אַרמַזִי) הוא אבי האלים במיתולוגיה הגאורגית. פולחן ארמזי היה מקובל מהמאה הרביעית לפנה"ס עד למאה הרביעית לספירה. ההיסטוריון סטרבו, בתחילת המאה הראשונה לפני הספירה, מביא את סיפורו של ארמזי. על פי המיתולוגיה הגאורגית, מוצג ארמזי בצורת חייל עשוי זהב, גובהו 30 מטר, עיניו ירוקות, ובידו הימנית הוא מחזיק חרב. המקורות הגאורגיים, מתארים באופן מדויק, את הפסטיבל הפגני ההמוני במצחתה בירת כארתלי, שאף המלך עצמו משתתף בו. כשהנינו הקדושה, האישה שניצרה את הגאורגים (יחד עם המלך מיראן), נכנסה למצחתה, וראתה את החגיגה השנתית של פסטיבל ארמזי, היא החלה להתפלל, והפסל נשרף מפגיעת ברק. מנזר הצלב ჯვრის მონასტერი במצחתה נבנה במקור לכבוד ארמזי. מאוחר יותר עם הגעת הנצרות לגאורגיה הפך המקום למקום פולחן נוצרי. לארמזי ישנן מקבילות גם במיתולוגיות אחרות. תכונותיו זהות לאלה של ארמזד (Armazd) מהמיתולוגיה הארמנית. יש המזהים את ארמזי גם עם אל הירח בפנתאון החיתי. אחרים טוענים כי זו הגרסה הגאורגית לאל הפרסי אורמזד (ormazd). Georgia: In the Mountains of Poetry by Peter Nasmyth מדיה וקבצים בנושא ארמז בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה ובנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניכוי

ניכוי פירושו הפחתה וחיסור – בעיקר מסכום כסף. האם התכוונתם ל... ניכוי מס במקור – חובה החלה על משלם לנכות מס הכנסה מהתשלום למוטב, ולהעביר לרשויות המס את הסכום שנוכה ניכוי (מההכנסה החייבת) – הקלת מס באמצעות הקטנת ההכנסה החייבת הוצאה מותרת בניכוי – הוצאה שנעשתה במהלך פעילות של יחיד או תאגיד, והיא מנוכה מהכנסותיו בעת חישוב מס הכנסה שהוא חייב בו ניכוי שליש – הקלה בעונשו של אסיר באמצעות הפחתת שליש תקופת מאסרו
סכר נווג'דו

סכר נוּוֹג'דוּ (בסינית: 糯扎渡大坝, פין-יין: Nuòzhādù dàbà) הוא סכר סוללה על המקונג ביונאן שבדרום-מערב סין. הסכר מתנשא לגובה של מעל 261 מטרים, ויוצר מאגר עם קיבולת רגילה של 21.749 מיליון מטרים מעוקבים של מים, בגובה של 812 מטרים מעל פני הים. מטרת הסכר היא הפקת חשמל בשיטה הידרואלקטרית יחד עם בקרת שיטפונות וזרימה. הסכר תומך בתחנת כוח עם תשעה גנרטורים, כל אחד בהספק של 650 מגה-וואט. כושר הייצור הכולל של תחנת הכוח הוא 5,850 מגה-וואט. בניית הפרויקט החלה ב-2004; הגנרטור הראשון של הסכר חובר לרשת החשמל ב-6 בספטמבר 2012 והגנרטור האחרון ביוני 2014. הבנייה והניהול של הפרויקט בוצעו על ידי "Huaneng Power International Ltd". בעלת זיכיון לבנות, להחזיק ולהפעיל סכרים הידרואלקטרים בקטע של נהר המקונג בסין. מדיה וקבצים בנושא סכר נווג'דו בוויקישיתוף "Nuozhadu Hydropower Project" (PDF). Chinese National Committee on Large Dams. נבדק ב-6 בינואר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Yunnan's largest hydroelectric dam goes online". Go Kunming. אורכב מ-המקור ב-6 בינואר 2019. נבדק ב-15 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה) Harris, Michael. "Last turbine unit in operation at Chian's 5,850-MW Huaneng Nuozhadu hydropower plant". Hydro World. נבדק ב-19 בנובמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
רפאלה אספוזיטו

רפאלה אספוזיטו (בלועזית: Raffaele Esposito באיטלקית מבוטא: raffaˈɛːle eˈspɔːzito) היה שף איטלקי שחי במאה ה־19 והיה הבעלים של טברנה בנאפולי בשם "Pizzeria di Pietro e basta così" ("הפיצריה של פייטרו וזה הכל") שנוסדה ב-1780 על ידי פייטרו קוליצ'יו. אספוזיטו נחשב בעיני אחדים לאבי הפיצה המודרנית. בשנת 1889, פיצה עדיין לא הפכה למאכל פופולרי או ידוע ונאכלה בדרך כלל על ידי אנשים עניים כדרך לנצל מרכיבים שונים שאחרת היו מתבזבזים. באותה תקופה, אספוזיטו נחשב ליצרן הפיצה המוביל בעיר נאפולי. לפי אגדה פופולרית (אך מוטלת בספק), אספוזיטו התבקש להכין פיצה לנסיכה מרגריטה מסבויה, שנסעה לנאפולי עם מלך איטליה אומברטו הראשון. אספוזיטו ואשתו התקבלו למטבחי המלוכה שם התבקשו להכין את המנה הזו כראות עיניהם. אספוזיטו ראה שציפוי השום המסורתי אינו מתאים לחיך המלכותי, במקום זאת הכין שלוש פיצות שונות, שהאחרונה שבהן השתמשה בשילוב של עגבניות, גבינת מוצרלה ובזיליקום כדי לחקות את האדום, הלבן והירוק של דגל איטליה.כמה מקורות טוענים שזו הייתה הפעם הראשונה בה הוכנה פיצה עם גבינת מוצרלה. המלכה מרגריטה, שמעולם לא אכלה פיצה לפני כן, כל כך נהנתה מהמנה שהיא ביקשה ממנהלת שירותי השולחן שלה לשלוח לאספוזיטו מכתב ולשבח את הפיצות שלו, וקבעה שהן "נמצאו טעימות". אספוזיטו השתמש בהמלצה זו כדי לקדם בהצלחה את המסעדה שלו, וקרא לפיצה שהמלכה הכי נהנתה ממנה, "פיצה מרגריטה". אגדת הפיצה מרגריטה נחשבת להיסטוריה שקרית, שכן פיצה שנעשתה עם אותן תוספות כבר הייתה קיימת בנאפולי בין השנים 1796 ו-1810. ככל הנראה האירוע הזה הפך את הפיצה למפורסמת, ומאז היא שמרה על פופולריות. בגלל הניסויים של אספוזיטו עם מרכיבים וההצגה של הפיצה, וכן הכנת המנה המוצלחת שלו עבור המלכה מרגריטה, יש המכנים את אספוזיטו "אבי הפיצה המודרנית". המסעדה של אספוזיטו עדיין קיימת במקום בו היא נוסדה על ידי פייטרו קוליצ'יו, ב-Salita Sant'Ana di Palazzo 1/2, למרות ששמה הנוכחי הוא Pizzeria Brandi. המכתב המלכותי המשבח את הפיצה של אספוזיטו מוצג במסעדה. מחקר מאוחר יותר הטיל ספק באגדה זו, ערער את האותנטיות של מכתב ההכרה המלכותי, והצביע על כך שאף כלי תקשורת מהתקופה לא דיווח על ביקור כביכול, וכי גם הסיפור וגם השם מרגריטה קודמו לראשונה בשנות ה-1930–1940. מדיה וקבצים בנושא רפאלה אספוזיטו בוויקישיתוף BBC Food - Was margherita pizza really named after Italy's queen?, web.archive.org, ‏2012-12-31 דוד שושן, בלי להתכוון? כך מושפעת הקולינריה האיטלקית מצבעי הדגל של איטליה, באתר הארץ, 24 באפריל 2023 פנסו, רונית (2008-05-22). "ואלה תולדות הפיצה". Globes. נבדק ב-2024-01-29. Stradley, Linda (2004). "History and Legends of Pizza".
שלפק

שלפק (בטורקמנית: челпек; בקזחית: шелпек; בקירגיזית: май токоч, челпек [עוגת חמאה]; באוזבקית: чалпак, באויגורית: чалпак) הוא לחם שטוח מסורתי ממרכז אסיה הנצרך בדרך כלל בכל האזור. המרכיבים העיקריים של שלפק הם קמח, חלב, סוכר, חמאה, שמנת חמוצה כגון קאימק, סודה לשתייה, מלח ושמן צמחי. הבצק מעוצב לכדורים ומטוגן בשמן צמחי חם עד שמגיע לצבע זהוב. ניתן להכין שלפק גם עם שמרים וכך הבצק נשאר רך לאורך זמן. המתכון להכנת הבצק במקרה הנתון דומה למתכון המשמש להכנת באורסאק. שלפק חשוב במיוחד ביום שישי ביום הקדוש בשבוע בעולם המוסלמי. השלפק ערוך על מנת לכבד את זכרם של המתים. לאחר האפייה, השלפקים האלה מוגשים עם גבינה, ריבה או שמנת חמוצה, בדרך כלל אחר הצהריים, עם כוס תה. שלפק זה יכול לשמש גם עם תבשילים וקארי שונים. קיציבי (מאכל דומה) צ'יבורקי חלוז' בורקס בצק מטוגן גזלמה חושור לנגוש לרסטי פסטל פורי קוטאב סאמוסה מדיה וקבצים בנושא שלפק בוויקישיתוף "Shelpek | Traditional Flatbread From Kazakhstan | TasteAtlas". www.tasteatlas.com. נבדק ב-2022-04-01. Szubierajska, Joanna (2020-03-07). "Flatbread – właściwości, skład i rodzaje flatbreadu". ekologia.pl. נבדק ב-2022-11-14. "Shelpek | Traditional Flatbread From Kazakhstan | TasteAtlas". www.tasteatlas.com. נבדק ב-2023-08-03.
נאום היונה

"נאום היונה" הוא שיר שנכתב על ידי המשורר אהוד מנור והולחן על ידי המוזיקאי נתן כהן. השיר בביצוע שלישיית הנשמות הטהורות מופיע באלבומם הנושא את שם הלהקה. את השיר כתב מנור בשנת 1973 לאחר מלחמת יום הכיפורים. בשיר היונה קוראת בנאומה לשלום. היונה מואנשת בגוף ראשון. הלחן של השיר בסגנון המחזמר שיער. המחזמר בתרגומו לעברית של מנור זכה להצלחה ברחבי הארץ. המחזמר ירד מהבמה כשפרצה המלחמה. השיר הזה הוא שיר השלום הראשון אותו כתב מנור. בהמשך יכתוב מנור שירי שלום רבים בהם "הלוואי", "עלינו ועל אהלינו", "עד מתי", "בשביל דבר אחד אין כח" ואחרים. בשנת 2005 הוציאה הזמרת יפעת בן דרור חידוש לשיר. נאום היונה, סרטון בערוץ "הנשמות הטהורות", באתר יוטיוב (אורך: 03:11) גלי מנור, רק מלה בעברית : שירי אהוד מנור בין האני לאנחנו, מכון מופ"ת, רעננה, 2021, עמ' 272 איתי שטרן, סינגולר, באתר nrg‏, 6 בנובמבר 2005