laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פייטרו לוקטלי

פייטרו אנטוניו לוקטלי (איטלקית: Pietro Antonio Locatelli;‏ 3 בספטמבר 1695 - 30 במרץ 1764) היה מלחין וכנר איטלקי. לוקטלי נולד בברגמו שבאיטליה. כילד פלא בנגינת כינור נשלח לרומא ללמוד אצל ארכאנג'לו קורלי. לא הרבה ידוע על פעילותו בשנים הבאות, פרט לכך שהשתקע לבסוף באמסטרדם בשנת 1729, ושם נפטר. לוקטלי היה וירטואוז בכינור. נאמר עליו שמעולם לא ניגן צליל שגוי – פרט לפעם אחת, כשהזרת שלו החליקה ונתקעה בגשר של כינורו. חידושיו בטכניקת הנגינה הביאו עליו ביקורת מצד בני דורו בכל הנוגע ליפי הצליל. מבקרי מוזיקה בני זמנו השוו אותו שלא לטובתו עם כנרים אחרים, שנפלו ממנו ללא ספק בחדשנות ובהשפעה. הטכניקה של לוקטלי עודנה מהווה אתגר לכנרים עד ימינו אלה. יצירותיו של לוקטלי נכתבו בעיקר לכינור. יצירתו החשובה ביותר היא כנראה "אמנות הכינור", אופוס 3, קובץ של שנים-עשר קונצ'רטי לכלי זה, הכוללים עשרים וארבעה קפריצ'י קשים לביצוע מבחינה טכנית - הם יכולים לשמש כקדנצות מורחבות, אבל כיום נהוג לנגן אותם בנפרד מן הקונצ'רטי. לוקטלי כתב גם סונאטות לכינור ולבסו קונטינואו, (אופוס 6, וחלק מאופוס 8), טריו סונאטות, (אופוס 5 וחלק מאופוס 8), קונצ'רטי גרוסי (אופוס 1 ו-7) וקובץ סונאטות לחליל ולבאסו קונטינואו (אופוס 2), שבמבנה שלהן מופיעים מאפיינים, שיתרמו בשנים הבאות לגיבוש צורת הסונאטה. כן ניכרת בהם תזוזה לעבר סגנון הגאלאנט בשפע הקישוטים, הסינקופות והמקצבים המשתנים במלודיה. גם סדרת דואטים לשני חלילים יוחסה לו בטעות. מקובל היום לנגן סונאטה שלו לצ'לו (שהיא עיבוד מהמאה ה-19 לפרקים מסונאטות שונות שלו לכינור ולבאסו קונטינואו עבור צ'לו ופסנתר). ביצירותיו המוקדמות ניכרת השפעת קורלי, ואילו היצירות המאוחרות קרובות יותר לויולדי בסגנונן. בקונצ'רטי גרוסי אופוס 1 בולט הקונטרפונקט בחיוניותו ומרחיק מעבר לדגם של קורלי אל מסורת הקונטרפונקט הרומאית. החומרה המייחדת קונצ'רטי אלה נעלמת ברבים מן הקונצ'רטי אופוס 4 ו-7, שבהם ניכרת נטייה ברורה לקונצ'רטו סולו. בסונאטות לכינור אופוס 6 ו-8 מגיע לוקטלי אל פסגת יצירתו, במיזוג בעל אופי אישי ביותר של כשרונותיו הווירטואוזיים ככנר עם יכולותיו כמלחין, שהציג את המגמות המתקדמות ביותר בסגנון התקופה. לוקטלי מוכר אולי לקהל המאזינים של ימינו הודות ליצירה שאיננה קיימת למעשה. הרומן הראשון בסדרת "אוברי-מטורין" של פטריק אובראיין מתחיל בשורה המפורסמת: "חדר המוזיקה בבית המושל בפורט מאהון, מתומן גבוה ונאה, שתקרתו נתמכת בעמודים, היה מלא בפרק הראשון החוגג של הרביעייה בדו מז'ור של לוקטלי." למעשה, לא ידוע שלוקטלי חיבר איזה שהן רביעיות. היצירה הקאמרית ששימשה לתמונה זו בעיבוד לסרט "אדון ומפקד" הייתה, לאמיתו של דבר, חמישייה בדו מז'ור של לואיג'י בוקריני. מדיה וקבצים בנושא פייטרו לוקטלי בוויקישיתוף פייטרו לוקטלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פייטרו לוקטלי, באתר ספוטיפיי פייטרו לוקטלי, באתר AllMusic (באנגלית) פייטרו לוקטלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) פייטרו לוקטלי, באתר Discogs (באנגלית) פייטרו לוקטלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פייטרו לוקטלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) דאנינג, גרוב אלברט דאנינג, "פייטרו אנטוניו לוקטלי" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
דרמטופיברומה

דרמטופיברומה ידועה גם כהיסטיוציטומה (באנגלית: Dermatofibroma, Histiocytoma) היא התעבות שפירה של העור. צורתה של הדרמטופיברומה בדרך כלל דמוית מעגל בקוטר של 5 - 10 מילימטר והיא מופיעה בדרך כלל ברגליים. צבעה משתנה והוא לרוב בגווני חום. הדרמטופיברומה מופיעה בדרך כלל אצל נשים. יחס גברים נשים בהם נצפתה דרמטופיברומה הוא 1:4. דרמטופיברומה אינה נרפאת מעצמה וללא הסרתה היא תלווה את האדם עד מותו. מרבית בני האדם שיש להם דרמטופיברומה יבחרו שלא להסירה מאחר שאין לה כל השפעה פונקציונלית וגם הביטוי החיצוני שלה בדרך כלל אינו בולט ויזואלית. במקרים מעטים בהם הדרמטופיברומה בולטת פיזית מעל פני העור שסביבה ומהווה פגם אסתטי - יוסר באמצעות ניתוח עור פשוט בהרדמה מקומית. הסיבה הגורמת לדרמטופיברומה אינה ידועה אולם קיימת סברה לפיה היא מתרחשת באזור בו היה פצע קטן או גירוי בעור לרבות עקיצות יתוש. הדרמטופיברומה עלולה להיות דומה בצורתה הפיזית להתעבות ממאירה הנקראת דרמטופיברומה פרוטרוברנס. מדיה וקבצים בנושא דרמטופיברומה בוויקישיתוף Dermatofibroma (also known as histiocytoma) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פארק ולנטינו

פארק ולנטינו (באיטלקית: Parco del Valentino) הוא פארק ציבורי מפורסם בעיר טורינו, לאורך נהר הפו. שטחו של הפארק הוא 500 דונם והוא השני בגודלו בעיר. בפארק מצויים, בין השאר, גן בוטני, ארמון קסטלו די ולנטינו ובורגו מדיאוולה - כפר קטן ומצודה ששוחזרו מימי הביניים. הפארק העירוני מוכר לתושבי פיימונטה כסמל העיר בדומה למולה אנטונליאנה. מקורו של שם הפארק אינו ידוע בוודאות. אחדים סבורים כי במקור "ולנטינו" היה שם רומאי עתיק. אחרים סבורים כי המקור הוא מימי הביניים, יש גם כנסייה, הנושאת שם זה. יסודו של הגן הוא במרחב של ארמון "קסטלו דה ולנטינו", שהוקם במאה ה-16. רק במאה ה-19 הפך הגן בתור פארק ציבורי. היה זה הודות לאדריכל הנוף הצרפתי בארילה דשאן (Barrilet-Dechamps) שראה בו פרויקט בעל סגנון רומנטי. כאשר נערכה בטורינו התערוכה האיטלקית הגדולה (Esposizione Generale Italiana) בשנת 1884 הפך הגן לעיירה מימי הביניים, שכללה את כל המאפיינים לעיר מאותה תקופה תוך דגש לאלמנטים של בנייה מהמחוזות פיימונטה ומוואלה ד'אאוסטה, כולל מספר רב של מצודות משוחזרות. בפארק התקיימו תערוכות נוספות לצמחים ולפרחים "פלור 1961" (Flor 1961). תערוכה נוספת התקיימה בו לרגל 100 שנים לאיחוד איטליה. בגן מצויות ערוגות פרחים. יש גן סלעי וגן הררי עם מפלים, מזרקות ופלגי מים. המזרקה המפורסמת בגן היא של האדריכל קרלו צ'פי, (la fontana del Ceppi ) שהוקמה בשנת 1898 בסגנון הרוקוקו. היא הוקדשה לחודשי השנה וכך הבריכה המקיפה את המזרקה מחולקת לפי חודשי השנה. בשנים האחרונות הפארק הפך למוקד לריצת ג'וגינג ולרכיבת אופניים. בלילה הוא אינו נחשב למקום בטוח. מדיה וקבצים בנושא פארק ולנטינו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק ולנטינו (באיטלקית)
אנסיקלופדיה אספאסה

האנסיקלופדיה אֵסְפַּאסַה, או בשמה הרשמי, Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (או Enciclopedia Espasa-Calpe, על שם בית ההוצאה לאור) היא אנציקלופדיה ספרדית הכוללת 72 כרכים (ממוספרים 1–70, כרכים מספר 18 ו-28 הם כרכים כפולים), שיצאה לאור בין השנים 1908 ו-1930, בנוסף לעשרה כרכי מילואים שיצאו לאור בין השנים 1930 ו-1933. בין שנת 1935 לשנת 2003, 33 כרכים משלימים יצאו, וגם מפתח-עניינים, כרך מילואים אלפביתי ואטלס, כולם מונים בסך-הכל 118 כרכים. כל אחד מהם שונה באורכו. זוהי האנציקלופדיה המודפסת הגדולה בעולם, בת 105,000 עמודים ו-165,200,000 מילים, נכון לשנת 1986. הספר Encyclopaedias: Their History Throughout The Ages מחשיב את האספאסה לאחת משלוש האנציקלופדיות הגדולות בכל הזמנים, לצד המהדורה האחת-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה והאנצ'יקלופדיה איטליאנה: "חיבור זה ראוי לציון בשל הפרטים: מפות ותוכניות של מקומות נידחים ומשניים אפילו; שחזורים ותיאורים של יצירות אמנות תחת שמן; רשימות ביבליוגרפיות ארכניות, המכסות את המחקר הבינלאומי; טיפול מילונאי מלא למילים בודדות וגם, במקרים רבים, ציון מילים זרות השקולות להן; לרוב, נושאים חשובים זוכים לטיפול ארכני, רחב-טווח במלואו." (עמוד 147) כותבי הספר, כדוגמה לרוחב ההיקף של האנסיקלופדיה, הזכירו בפתח-הדבר (עמוד vii) את העובדה שכל הסוגים הביולוגיים שהיו ידועים באותו הזמן זכו לכיסוי נרחב באנסיקלופדיה. מילים נפוצות (לא שמות נכונים) תורגמו לאנגלית, צרפתית, גרמנית, אספרנטו ולשפות אחרות. מטרת המוציאים-לאור הייתה להביא לדפוס אנציקלופדיה בשפה הספרדית, כזו שתכסה את כל הידע המדעי והטכנולוגי שהיה ידוע באותה התקופה, כמו גם את תחומי ההיסטוריה, הביוגרפיות, גאוגרפיה, אמנויות וספרות ספרד ואמריקה הלטינית. על-פי חישובי ההוצאה לאור, האנסיקלופדיה כוללת למעלה מ-165,000 עמודים ו-200 מיליון מילים. הגרסה בת 82 הכרכים גם מוערכת כבעלת למעלה מ-1,000,000 ערכים (Kister, עמוד 450). עדכונים קלים בלבד נעשו לכרכים המקוריים, כמו למשל שכתובו של ערך ה-"bicicleta" (אופניים) משנת 1910 שמנה "אקדח רגיל (אז בעל קליע אחד - המתרגם) או אקדח תופי" ברשימת החפצים שמומלץ לקחת לטיול על אופניים. בשנת 2003 יצאה גרסה ב-90 כרכים ובכריכה חדשה, שכללה את 82 הכרכים המקוריים יחד עם 8 כרכים מילואים חדשים בשם ה-"Complemento Enciclopédico 1934-2002" המספקים מידע חדש ומעודכן בסדר אלפביתי. כרכי המילואים הישנים אינם מודפסים עוד. Robert Collison, Encyclopaedias: Their History Throughout The Ages, London, Hafner Publishing, 1966 (Second Edition). Libro de los récords Guinness, page 110, 1986 Spanish edition, Ediciones Maeva, ISBN 84-86478-00-6. (The Chinese Great General Encyclopedia of Yung-lo ta tien (1403-1408) conserves only 370 of its 22,937 chapters and the 15th edition Britannica is listed as "the most ample current encyclopedia" with 43,000,000 words.) מדיה וקבצים בנושא אנסיקלופדיה אספאסה בוויקישיתוף espasa.com - אתר האינטרנט של האנסיקלופדיה אספאסה (בספרדית) עמודים סרוקים מתוך האנסיקלופדיה אספאסה אנסיקלופדיה אספאסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סובארו אימפרזה

סובארו אימפרזה (Subaru Impreza) היא מכונית משפחתית מתוצרת סובארו היפנית. סובארו היא חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני ""פוג'י תעשיות כבדות בע״מ"" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社). המכונית מיוצרת משנת 1993 ועד היום. האימפרזה היא מחליפתה של סובארו ליאונה, שזכתה להצלחה רבה בישראל בשנות ה-80 של המאה ה-20. בראשית שיווקה בישראל אף כונתה האימפרזה "גרנד ליאונה" במטרה להיבנות על המוניטין של קודמתה, אך היא סבלה מהיקף מכירות נמוך בגלל מחירה הגבוה והמנוע החלש יחסית שלה. האימפרזה שווקה בישראל בתחילה רק עם מנוע 1600 סמ"ק, הנעה קדמית ותיבת הילוכים ידנית או אוטומטית. את מירב פרסומה בעולם קנתה המכונית בשל הגרסאות החזקות והספורטיביות שלה, GT,‏ STi ו-WRX, אשר מצטיינות במבנה דומה למכוניות הראלי של סובארו שזכו במרוצי ראלי רבים והן בעלות הנעה כפולה (בדגמים מאוחרים כולל מערכת DCCD - דיפרנציאל מרכזי הנשלט על ידי נהג), מנוע מוגדש טורבו ומבנה מחוזק. האימפרזות הספורטיביות זכו בעולם להצלחה רבה בשל התמורה הרבה למחירן ואילו בישראל מוצבה המכונית כמכונית משפחתית. בשנת 2005 החלה שיווקה של גרסת עם מנוע 2 ליטר. בסוף 2003 השיקה חברת סאאב השוודית את ה-9-2X, רכב שהיה מבוסס על סובארו אימפרזה ושווק בארצות הברית בלבד עד שנת 2006. עד שנת 2007 מבנה האימפרזה הבסיסי לא השתנה כמעט במהלך ייצורה פרט למתיחות פנים קוסמטיות והצעתה עם מנועי 2000 ו-1500 סמ"ק חדישים יותר. באותה שנה הוצג דגם חדש לחלוטין של האימפרזה שכלל לראשונה גרסת האצ'בק. בשנתו הראשונה הוצע הדגם באירופה בגרסת ההצ'בק בלבד. גם גרסת ה-STi הוצעה בתצורת האצ'בק בלבד בכל בעולם. בשנת 2010 הוצגה שוב גרסת סדאן של ה-STi. בישראל כונו הגרסאות הבסיסיות של האימפרזה מ-2007 עד 2013 בשם B3. בשנת 2010 החל גם שיווקה של גרסת סטיישן של ה-B3 בישראל. בשנת 2012 הוצג דור רביעי לאימפרזה, ובשנת 2013 החלו שיווקו בישראל. בשנת 2017 הוצג הדור החמישי של האימפרזה, עם עיצוב חדש לחלוטין, שהוכתרה כ"מכונית השנה" ביפן. ביוני 2021 הוצגה גרסה חדשה של דגם הספורט WRX. יואב קווה, אימפרזה STI המחודשת היא שיפור משמעותי לעומת הגרסה הקודמת, אך הקרב עם הפרחה האדומה, מיצובישי Evo8, עדיין לא הוכרע, באתר TheMarker‏, 5 בנובמבר 2004 דובי בן גדליהו, ‏נחשפה: סובארו אימפרזה החדשה - מרווחת ומצוידת יותר, באתר גלובס, 21 באפריל 2011 שרון שדה, הוזלה במחירי הגרנד־ליאונה של סובארו בגלל היקף מכירות נמוך, חדשות, 29 באוקטובר 1993 דובי בן גדליהו, ‏מבחן דרכים: אימפרזה STI, באתר גלובס, 9 באפריל 2008 קובי ליאני, אימפרזה 2.0 ליטר: האם 160 סוסים והופעה משופרת יקסמו לעם הנבחר?, באתר TheMarker‏, 7 בדצמבר 2005 אסף בר-שי, סאאב חושפת את ה-9-2X המבוססת על סובארו אימפרזה סטיישן, באתר TheMarker‏, 10 בדצמבר 2003 יואב קווה, סובארו אימפרזה מאותתת למתחרות, באתר TheMarker‏, 17 בנובמבר 2006 יואב קווה, סובארו אימפרזה STi החדשה: כשהמנוע מתחיל לדבר, באתר TheMarker‏, 17 בפברואר 2008 דניאל שמיל, יפנאוטו תשווק את סובארו אימפרזה STI המחודשת, באתר TheMarker‏, 13 ביולי 2010 דובי בן גדליהו, ‏סובארו אימפרזה מציגה את גירסת הסטיישן החדשה, באתר גלובס, 4 במרץ 2010 דניאל שמיל, סובארו החלה לשווק את האימפרזה - וכבר מורידה את המחיר, באתר TheMarker‏, 22 ביולי 2013 דובי בן גדליהו, ‏מיני מבחן: סובארו אימפרזה STI - מעל לחוק, באתר גלובס, 29 בנובמבר 2014 משפחתית חדשה בארץ: ספינת הדגל של סובארו נחתה בישראל, באתר גלובס, 13 במרץ 2017 ניר בן זקן, סובארו אימפרזה במבחן ראשון - שיפור מיתולוגי, באתר ynet, 19 במרץ 2017 ניר בן זקן, חשיפה חלקית: זו סובארו WRX הבאה, באתר ynet, 1 ביולי 2021
מיקרופדיה

מיקרופדיה היא אנציקלופדיה מקוצרת. האם התכוונתם ל... מיקרופדיה – התקציר של אנציקלופדיה בריטניקה. מיקרופדיה תלמודית – התקציר של אנציקלופדיה תלמודית.
כל לילה עם אסף הראל

כל לילה עם אסף הראל הייתה תוכנית טלוויזיה אירוח סאטירית יומית בהנחיית אסף הראל ששודרה החל מספטמבר 2004 ועד מרץ 2005 בערוץ 10. התוכנית היא תוכנית אירוח לילית ("Late Night"), המבוססת על פורמט מקובל שבו המנחה, אסף הראל, קורא מונולוג פתיחה ובו מגוון בדיחות על אירועי היום וידיעות מעיתונים. בהמשך התוכנית היו כמה פינות, העוסקות במגוון נושאים קומיים. באחת הפינות הופיעה באופן קבוע שרי גבעתי. בחלקה השני של התוכנית המנחה מראיין מספר ידוענים ואנשים המעוניינים לפרסם את יצירותיהם האמנותיות (סרטים, ספרים, מוזיקה וכו'). לתוכנית מתלווה להקה (בהנהגת שחר בלכרוביץ') שמנגנת קטעי רקע בין הפינות. ישנו גם קהל קטן בכל תוכנית. תוכניות דומות בז'אנר הן "הלילה עם ליאור שליין" ו-"The Tonight Show". התוכנית בלטה בפרובוקציות הרבות שביצע המנחה הראל. כבר בתוכניות הראשונות הספיקה הפקת התוכנית להעליב מגוון גדול של אישים, חברי כנסת ועדות. המקרה המפורסם ביותר הוא של חברת הכנסת רוחמה אברהם, שהגישה תביעת דיבה בעקבות מספר מערכונים שהופיעו בתוכנית, על אף התנצלותו של הראל. לבסוף בהסכם פשרה סוכם כי ערוץ 10 יפצה אותה בסכום של 120 אלף ש"ח והתנצלות חד-פעמית באחת מתוכניות הערוץ. אסף הראל מסר בתגובה להסכם: "אני חושש שרוב הכסף ילך לפנים, פסים בשיער, צביעה לבלונד ובגדים מהתחנה המרכזית". בתחילת חודש מרץ 2005 שודרה תוכנית ששווקה כסיום העונה, עם כוונה לשוב למסך בקיץ של אותה השנה. אולם כעבור כ-3 חודשים פורסם כי הוחלט שהתוכנית לא תשוב לעונה נוספת, וכך ירדה התוכנית מהמסך לאחר כשישה חודשים ויותר ממאה תוכניות. מעט לאחר מכן שודרה התוכנית בשידורים חוזרים בערוץ הוט בידור ישראלי. "כל לילה עם אסף הראל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כל לילה עם אסף הראל", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ביקורות ארנה קזין, אשליה של אינטימיות, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2004 מתי גולן, ‏כשבמת האירוח היא וולגרית, מה אפשר לצפות מהמוזמנים? אסף הראל לא רק אסתי מכוערת, באתר גלובס, 3 בפברואר 2005 מתי גולן, ‏עיתונאי פחדן שלי, באתר גלובס, 2 ביוני 2005 אביבה קרול, ‏הצלחה לתוכנית הלילה החדשה של אסף הראל בערוץ 10, באתר גלובס, 27 בספטמבר 2004 גל ניסים, ‏אסף הראל ללא הפסקה: רוחמה אברהם תובעת מיליון שקל מערוץ 10, באתר גלובס, 31 באוקטובר 2004 ענת באלינט, צבי הראל, ערוץ 10 ואסף הראל יפצו ב-120 אלף שקל את רוחמה אברהם, באתר הארץ, 26 במאי 2005 שירות גלובס, ‏לילה בלי הראל, באתר גלובס, 5 ביוני 2005 רועי הולר, ערוץ 10: אסף הראל לא יחזור, באתר ynet, 2 ביוני 2005
מית'וטין

מיתוטין (Mithotyn) היא להקת פאוור מטאל ופולק מטאל משוודיה. מית'וטין הוקמה בשנת 1992 על ידי כריסטיאן שוץ וסטפן וויינרהל בשם Cerberus (קרברוס, כשם הכלב התלת-ראשי השומר על שער השאול) כשבשנת 1993 שינתה הלהקה את שמה למית'וטין . מית'וטין מבססת את המוזיקה שלה על בלאק מטאל יחד עם השפעות מלודיות של מוזיקה עממית ויקינגית. השירה היא שירה בלאק מטאל אופיינית באופן יחסי, והקצב המוזיקלי נע בין קצב בינוני לבין ריפים מהירים עם דגש על אווירה הרואית. בשנת 1993 הלהקה שחררה שני דמואים In the Dead of Night ו-Behold the shields of gold. עד שנת 1997 הלהקה לא הוציאה אלבום מלא אך שחררה עוד 3 דמואים העוסקים במיתולוגיה הוויקינגית. בשנת 1997 הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה In The Sign Of The Ravens ובאותה שנה יצא אלבומה השני של הלהקה King Of The Distant Forest שקיבל ביקורות חיוביות בעולם המטאל. אלבומה השלישי של הלהקה, Gathered Around The Oaken Table, יצא בשנת 1999. באותה שנה אף התפרקה הלהקה באופן רשמי. שניים מחברי הלהקה מנגנים בלהקת הפאוור מטאל פאלקונר. ריכארד מרטינסון (Rickard Martinsson) - שירה ובאס סטפן וויינרהל (Stefan Weinerhall) - גיטרה קרל בקמן (Karl Beckmann) - גיטרה וקלידים קרסטן לארסון (Karsten Larsson) - תופים כריסטיאן שוץ (Christian Schütz) - שירה ובאס הלנה בלאד (Helene Blad) - שירה אלבומים מלאים In the Sign of the Ravens - 1997 King of the Distant Forest - 1997 Gathered Around the Oaken Table - 1999 דמואים In the Dead of Night - 1993 Behold the Shields of Gold - 1993 Meadow in Silence - 1994 Nidhogg - 1995 Promo 96 - 1996 מית'וטין, באתר MusicBrainz (באנגלית) מית'וטין, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) מית'וטין, באתר Discogs (באנגלית)
אבנר פרץ

אבנר פרץ (נולד ב־1942) הוא חוקר של ספרות הלאדינו ותולדותיה, משורר ומתרגם. ייסד ומנהל את מכון מעלה אדומים לתיעוד שפת הלאדינו ותרבותה. עמית קרייטמן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. נולד בירושלים וגדל בשכונת מקור ברוך. בן למשפחה ענפה ששורשיה בסלוניקי. אחיו יואל פרץ עוסק בפן הסיפורי של תרבות הלאדינו. אבנר שירת בחיל התותחנים וכאיש מילואים נטל חלק בקרבות מלחמת יום הכיפורים. בשנים 1961 עד 1964 למד מתמטיקה פיזיקה לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1989 זכה בפרס ראשון ובמדליית זהב בתחרות שירה לירית בינלאומית שנערכה באיים הקנריים. הפרס ניתן לו על שירו הספניולי "לחש". שיריו מתפרסמים בפורומים נרחבים בעולם דובר הספרדית. על מחקרו בתחום הלאדינו קיבל את פרס סדן לשנת תשנ"ח מטעם קרן לבון באוניברסיטת ת"א. בשנת 1999 אצר עבור הרשות ללאדינו את תערוכת "לשון מאספמיא – חמש מאות שנות הספר בלאדינו" שהוצגה ביריד הספרים הבינלאומי בירושלים. התערוכה יצאה אחר כך לסבב בן שנתיים ברחבי ספרד. ד"ר אבנר פרץ עוסק בחישופם, פענוחם ופרסומם של כתבי יד בלאדינו (רובם בסוליטריאו – כתב חצי קולמוס) באופן המעשיר את הידע וההכרות עם המגוון שבספרות לאדינו. חומר זה מתפרסם בעשרות מאמרים מפרי עטו. ערך והוציא לאור בשנת 1999 ספר לימוד ללאדינו מאת משה שאול. פרץ כתב את המילון לאדינו-עברי המקיף ביותר, המונה כ-50,000 ערכים. המילון יצא לאור בשנת 2007. אבנר מכהן כיועץ מדעי לוועד המנהל של הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו. המילון המקיף לאדינו עברי : לשון מאספמיא / אבנר פרץ, גלדיס פימיינטה, 2007 פרסם ספרים אחדים מאוצרות הספרות בלאדינו הכוללים מחקר ותרגום אמנותי של היצירות: "פרח צחור", אנתולוגיה מוערת של רומנסות. 1989 "זר שירים מפי יהודי ספרד" בשיתוף עם ד"ר שושנה וייך-שחק. 1992 "אין קאמפוס די לה מואירטי" (במחנות המוות) מאת משה העליון. 2000 "אין טייראס די מואב אי פלשת" (בשדות מואב ופלשת) מחזה ואפוס מקראיים מאת משה העליון. 2003 "לה ב'ינייה די נבות" (כרם נבות) מחזה מקראי קלסיציסטי מאת יוסף אברהם פאפו (בולגריה 1899) 2003 "פואיזיאס", שירתו של משה דוד גאון, תרגם לעברית, ערך והקדים מבוא אבנר פרץ. 2004 "הקופלאס של יוסף הצדיק לאברהם טולידו" - עיון השוואתי ביקורתי ורב תחומי במהדורות היצירה ובחינת מיקומה על רצף הספרות היפה בלאדינו (מלווה בתרגום אמנותי של היצירה במלואה). 2005 "קלסתר קול וטרוף" מאת קלאריס ניקואידסקי, תרגם לעברית. 2007 סיניזה אי פ'ומו ("עשן ואפר") (1986) ב'ירג'יל די מאנסאנאס ("חקל תפוחין") (1996) מדיה וקבצים בנושא אבנר פרץ בוויקישיתוף מכון מעלה אדומים לתיעוד השפה הספניולית ותרבותה בין ספרות עברית לספרות לאדינו כולל תמונתו של אבנר פרץ ד"ר יצחק (איציק) לוי, אבנר פרץ, באתר יוטיוב אבנר פרץ, דף שער בספרייה הלאומית
קנוניית אמבואז

קנוניית אמבואז (מרץ 1560) הייתה ניסיון כושל של ההוגנוטים ושל בית בורבון לתפוס את השלטון בצרפת. ב-10 ביולי 1559 מת אנרי השני, מלך צרפת ובנו פרנסואה השני עלה על כס המלוכה. מאורע זה היה ניצחון גדול עבור בית גיז הקתולי משום שמרי מלכת הסקוטים, אחייניתם של פרנסואה הדוכס מגיז ושל שארל, קרדינל לורן, שהיו מנהיגי הקתולים, הייתה אשתו של המלך הצעיר. בהשפעת בית גיז, אמו של המלך, קטרינה דה מדיצ'י, ששימשה כעוצרת בשם בנה, המשיכה במדיניות בעלה אנרי השני, רדפה את ההוגנוטים שרבים מהם נידונו למיתה ואחדים מהם אף הועלו על המוקד. ההוגנוטים התכוננו לתפוס את השלטון באמצעות חטיפתו של המלך פרנסואה השני ומעצרם של פרנסואה הדוכס מגיז ושל אחיו שארל, קרדינל לורן. הקשר תוכנן על ידי לואי הראשון דה בורבון, נסיך דה קונדה, ועל הקושרים נמנו, בין היתר, אנשי אצולה הוגנוטים מן הערים אורליאן, טור וליון. גאספאר דה קוליני השני, שהיה מנהיג ההוגנוטים, הביע את התנגדותו ואף מנע את השתתפות אצילי נורמנדי בקנוניה זו. בגלל תכנון כושל, שמועות על הקשר הגיעו בעוד מועד לאוזניו של שארל הקרדינל מלורן, שקרא לעזרתו את הצבא. המלך הצעיר הועבר מארמון בלואה אל ארמון אמבואז, שהיה מבוצר טוב יותר. ב-16 במרץ 1560 ניסו הקושרים לתקוף את ארמון אמבואז, אך הובסו עד מהרה. החל ב-17 במרץ כ-1200 קושרים נרצחו אחרי שנתפסו, הוצאו להורג בתלייה בחזית הארמון או הושלכו אל הנהר לואר כשהם כבולים. פרנסואה הדוכס מגיז ואחיו שארל הקרדינל מלורן חשדו בלואי הראשון דה בורבון, נסיך דה קונדה כמעורב בקשר. הוא נעצר, הופיע בפני בית הדין המלכותי, אך שוחרר מחוסר הוכחות. מאורע זה הגביר את המתח בין הקתולים לבין ההוגנוטים שהגיע לשיאו במלחמות הדת בצרפת שהחלו ב-1562 ונמשכו עד 1598. מדיה וקבצים בנושא קנוניית אמבואז בוויקישיתוף קנוניית אמבואז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סרגיי איוואנוב

גנרל-קולונל במיל' סרגיי איוואנוב (ברוסית: Серге́й Бори́сович Ивано́в. נולד ב-31 בינואר 1953, בלנינגרד) הוא מדינאי רוסי בכיר, אחד ממקורביו של הנשיא ולדימיר פוטין. איוואנוב כיהן כראש סגל הקרמלין מ-22 בדצמבר 2011 עד 12 באוגוסט 2016, כשקודם כיהן כסגן ראשון של ראש ממשלת רוסיה. שימש כממלא מקום ראש הממשלה בשנים 2005–2007 וכשר ההגנה הרוסי בשנים 2001–2007. היה חבר קבוע במועצת הביטחון של רוסיה. מעוטר במדליה "על שירות למולדת" (За заслуги перед Отечеством) דרגה 2. הוא שולט היטב בשפות אנגלית ושוודית ודובר צרפתית ונורווגית ברמה נמוכה יותר. נשוי לאירנה (נולדה ב־1953), תושבת מוסקבה ובעלת השכלה גבוהה בכלכלה. אב לשני בנים. באוגוסט 2016 מונה כנציג הנשיא המיוחד לענייני הגנת הטבע, איכות הסביבה ותחבורה. איוואנוב למד בחוג לתרגום בפקולטה לפילולוגיה באוניברסיטת לנינגרד. לאחר סיום התואר בשנת 1975 התגייס לק.ג.ב. ועבר הכשרה בארגון במינסק. לאחר מכן היה מוצב בלונדון בין 1981 ל־1983. יש האומרים שנשלח משם חזרה בגלל אישום בריגול, אך משרד הפנים הבריטי הכחיש זאת. לאחר מכן היה נציג ארגון הביון של ברית המועצות בפינלנד ואחר כך בקניה. מ־1991 עד 1998 שירת בשירות ריגול החוץ של רוסיה. ב־1998 הועבר על ידי ראש שירות הביטחון הפדרלי דאז, ולדימיר פוטין, לתפקיד ממלא המקום שלו בתחומי האנליזה והתכנון אסטרטגי. ב־15 בנובמבר 1999 מונה על ידי בוריס ילצין לתפקיד מזכיר מועצת הביטחון של רוסיה. בתפקיד הזה עלתה השפעתו הפוליטית לאחר שפוטין הפך לראש המדינה. ב־28 במרץ 2001 מונה איוואנוב לתפקיד שר ההגנה של רוסיה. על ראשית כהונתו העיב ענן כבד - התרסקות מטוס סיביר אייר בים השחור, שנורה תוך כדי תרגיל צבאי משותף לרוסיה ולאוקראינה. 78 בני אדם נהרגו באירוע, רובם עולים מרוסיה שנסעו לבקר את קרובי משפחתם בישראל. איוואנוב ניסה להסתיר את מעורבותה של רוסיה באירוע, כמו גם את העובדה שהטיל האוקראיני שהפיל את המטוס נורה מבסיס רוסי. כשר ההגנה, הוביל איוואנוב קו ניצי ביותר, בעיקר בכל הקשור להתמודדות מול איום הטרור העולמי בכלל והצ'צ'ני בפרט. בתקופת כהונתו הוא הוביל שדרוג נרחב של צבא רוסיה, ונהנה מיד חופשית שהותיר לו הנשיא פוטין בתחומי אחריותו. איוואנוב היה מהסוברים שיש לתמוך, אפילו צבאית, ברודן סרביה לשעבר סלובודן מילושביץ'. ב־14 בנובמבר 2005 מונה איוואנוב כסגן ראש ממשלת הממשלה, במקביל לתפקידו כשר ההגנה. ב־15 בפברואר 2007 שוחרר מתפקיד שר ההגנה ומונה לתפקיד סגן ראשון לראש הממשלה, עם אחריות על תעשיות ההגנה, אווירו-חלל, ננוטכנולוגיה ותחבורה. במאי 2005 בנו נהג במכונית שהייתה מעורבת בתאונת דרכים במהלכה נהרגה הולכת רגל. התיק הפלילי נסגר ללא אישום. קיימת הערכה שפרשה זו גרמה לכך שסיכוייו לרשת את פוטין כנשיא אפסו. בדצמבר 2011 מונה לעמוד בראש סגל הקרמלין. באוגוסט 2016 פוטר מתפקידו ומונה לתפקיד נציג הנשיא המיוחד לענייני הגנת הטבע, איכות הסביבה ותחבורה. סרגיי איוואנוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Kremlin.ru, הודעת אתר נשיא רוסיה על מינוי סרגיי איבנוב לראש סגל הקרמלין, 22 בדצמבר 2011
כדרלעומר

כְּדָרְלָעֹמֶר מלך עילם נזכר בתנ"ך בספר בראשית, ספר בראשית, פרק י"ד, פסוק א' כאחד ממלכי קואליציית ארבעת המלכים שהוקמה יחד עם אמרפל מלך שנער, אריוך מלך אלסר ותדעל מלך גוים, למטרת דיכוי מרד של חמשת מלכי כיכר הירדן, שכרתו ביניהם ברית על מנת למרוד במלכי מסופוטמיה שכדרלעומר עומד בראשה. ערך מורחב – מלחמת ארבעת המלכים את החמישה כדרלעומר שלט בחמשת מלכי כיכר הירדן במשך שתים עשרה שנה, אולם לאחר מכן מרדו החמישה בשלטונו, והוא מיהר לארגן כנגדם מסע מלחמה. הוא ושלושה מלכים אחרים ממסופוטמיה יצאו לכיוון כיכר הירדן, כאשר הם מכים בדרכם עמים רבים המתוארים כיושבי עבר הירדן המזרחי אשר קדמו לממלכות המאוחרות יותר של בני עמון, מואב ואדום, כמו הרפאים, החורים יושבי הר שעיר, האמורים ועוד. במלחמתם כנגד חמשת מלכי כיכר הירדן הכניעו ארבעת המלכים את המורדים, שבו מהם שבי רב ובזזו את כל רכושם. כאשר היו כדרלעומר ושלושת המלכים שעמו בדרכם צפונה אל ארצותיהם, רדף אחריהם אברהם והשיגם באזור דמשק. הוא הביס אותם ואת צבאם, והשיב את השבויים והרכוש למלכי כיכר הירדן. לאחר גילוי ספריית אשורבניפל ולימוד השפה העילמית, התברר כי משמעות שמו היא: "כֻּדֻר" - עובד, מאמין; לעוֹמר - אלה בפנתיאון העילמי. עם זאת, לא נמצא תיעוד למלך או אדם שנשא שם זה. יש חוקרים המזהים את כדרלעומר עם כודור-מבוכ (Kudur-Mabuk), אביו של וארד-סין (המזוהה עם אריוך), ואילו אחרים מזהים אותו עם Kutir-Naẖunte, אחד ממלכי עילם שהביא את פסלי בבל לארצו. יוסף בן מתתיהו, בספרו קדמוניות היהודים, גורס כי כדרלעומר היה אחד משרי הצבא של האשורים. בן מתתיהו מתאר כיצד בזזו ארבעה שרי צבא אלה את סוריה והגיעו לאזור סדום כדי להילחם עם מלכי כיכר הירדן אשר מרדו באשור. הרמב"ן בפירושו לספר בראשית מביא מדרש, לפיו כל אחד מארבעת המלכים רומז לאחת מהאימפריות הגדולות שיקומו בעולם: לפי מדרש זה, רומזת "עילם" ליוון העתיקה. אמרפל אריוך תדעל ‏Myths of Babylonia and Assyria - The Golden Age of Babylonia. פנחס ארצי, עולם התנ"ך: בראשית, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 104. יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ירושלים, מוסד ביאליק, 2002, עמ' 19. פרק י"ד, פסוק א'.