laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מטרפה

מטרפה היא כלי מטבח מתחום המגדנאות והבישול, שנועד לערבוב מהיר ולהקצפה (החדרה מבוקרת של בועות אוויר) של נוזלים שונים כדוגמת ביצים, חלמונים וחלבונים ושמנת. ישנן שלוש גישות עיצוב שונות, במטרה להשיג את תנועת הבחישה המהירה של המטרפה הדרושה לערבוב ולהקצפה: מטרפה ללא חלקים נעים, המסתמכת על סיבוב מהיר של האמה האוחזת בה. מטרפה שכזו בנויה כמספר לולאות מתכת או פלסטיק האגודות יחדיו בקצה ידית. הלולאות עשויות מוטות דקיקים בחתך עגול בעלי גמישות קפיצית, המאפשרים לטרוף במהירות את התערובת מבלי לגרום לנזק לקערה המכילה אותה כאשר המטרפה הולמת בדפנותיה. ישנם שני סוגי מטרפות שכאלה: מטרפה בעלת מוטות דקים להקצפות קלות, ומטרפה בעלת מוטות עבים למסות צמיגיות, שהשימוש בה נעשה נדיר מאוד. מטרפה שכזו מתאימה בעיקר כדי לערבב היטב בלילות דלילות ולא כדי להקציף קצפת (בגלל מהירות איטית והתעיפות מהירה של שרירי האמה) ולא כדי לערבב בלילות כבדות וסמיכות מדי (בגלל עדינות לולאות המטרפה הן עלולות להתעוות או להישבר ובגלל קפיצותן הן מתקשות להתמודד עם בלילה צמיגה מדי). מטרפה ידנית, המסתמכת על סיבוב ידית ארכובה בקצה העליון, כדי לסובב מערכת גלגלי שיניים המאיצים את מהירות הסיבוב. מטרפה שכזו אוחזים ביד אחת ומסובבים בשנייה את ידית הארכובה. למטרפה שכזו יש אחד, שניים או שלושה "זרים" בתחתיתה, הסבים סביב צירם ומשמשים לטריפת התערובת. הזר עשוי שתי לולאות צולבות, מפסי מתכת דקים. מטרפה שכזו מתאימה בעיקר לטריפה של בלילות דלילות ולהקצפת קצפת (בגלל מהירות הסיבוב הרבה שמשיגה מערכת גלגלי השיניים) אך איננה מתאימה לבלילה סמיכה מדי (בגלל שהמהירות שמשיגה מערכת גלגלי השיניים באה על חשבון הכח שבו מסובבת הארכובה את הזרים). מטרפה חשמלית, הנסמכת על מנוע חשמלי בעל מהירות משתנה. מטרפה שכזו חוסכת מאמץ פיזי, אך מחירה יקר יותר והיא דורשת חיבור לרשת החשמל. מטרפות שכאלה מגיעות ככלי מטבח בפני עצמן או כחלק ממיקסר חשמלי. מטרפה שכזו נפוצה במטבחים ביתיים וודאי במטבחים תעשייתיים. המטרפה החשמלית דחקה כמעט לחלוטין את המטרפות הידניות מהמטבח, בשל המאמץ שהיא חוסכת ובשל יכולת הטריפה המהירה והחזקה שלה.
אדם סילבר

אדם סילבר (באנגלית: Adam Silver; נולד ב-25 באפריל 1962) הוא עורך דין יהודי-אמריקאי, ונציב (קומישינר) של ליגת ה-NBA. הוא נכנס לתפקידו במקום דייוויד סטרן ב-1 בפברואר 2014. סילבר נולד בניו יורק למשפחה יהודית, לאב עורך דין, שותף בחברת עורכי דין בינלאומית, "Proskauer Rose". בשנת 1984 סיים את לימודיו באוניברסיטת דיוק. בשנים 1984–1985 הוא עבד כעוזרו של חבר הקונגרס, לס אוקיין. בשנת 1988 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת שיקגו. לאחר מכן עבד בחברת עורכי דין בניו יורק, וגם שימש כעוזר משפטי של שופט בבית משפט בניו יורק. סילבר החל לעבוד ב-NBA בשנת 1992, בהתאם להצעה שקיבל מדייוויד סטרן. הוא עבד בכמה תפקידים, עוזר של הקומישנר, היה סגן ולאחר מכן מנהל של NBA Entertainment. בשנת 2003 הופיע סילבר ברשימת האנשים המשפיעים של "טיים מגזין" ושל "CNN". סילבר הופיע כמה פעמים ברשימת 100 האנשים בספורט של "Sporting News". סילבר יזם את השימוש הנרחב בהילוכים חוזרים בסופי משחקים, ואת שינוי הפורמט של סדרת הגמר מ-2-3-2 ל-2-2-1-1-1, כמו בסדרות פלייאוף אחרות. סילבר גם ניהל משא ומתן עם ארגון השחקנים שהוביל לחתימת הסכם עבודה, והיה מעורב בחתימת הסכמי שידורי טלוויזיה. ב-25 באוקטובר 2012 בחרה הנהלת הליגה פה אחד בסילבר, בהמלצת סטרן, להחליף את סטרן במועד פרישתו, ב-1 פברואר 2014. ב-29 באפריל 2014 החליט סילבר להשעות לצמיתות את דונלד סטרלינג, הבעלים של לוס אנג'לס קליפרס, בשל התבטאויותיו הגזעניות. החלטה זו זכתה לשבחים רבים. מג'יק ג'ונסון אמר שסילבר הפגין יכולת מנהיגות נהדרת. מדיה וקבצים בנושא אדם סילבר בוויקישיתוף אדם סילבר, ברשת החברתית אינסטגרם שגיא רפאל‏, היורש: אדם סילבר, הקומישינר החדש של ה-NBA, באתר וואלה, 1 בפברואר 2014 סמי זליקסון, אגף כוח אדם: אדם סילבר מגיע לתפקיד הכי חשוב ב-NBA, באתר nrg‏, 28 בינואר 2014 אדם סילבר: נבדוק אפשרות להביא משחק NBA לישראל, באתר ערוץ הספורט, 15 בפברואר 2014 ynet ספורט, דונלד סטרלינג הורחק מה-NBA לכל ימי חייו, באתר ynet, 29 באפריל 2014 אלון שאול, ‏לברון: תודה ששמרת על הליגה הגדולה והיפה שלנו, באתר ONE‏, 30 באפריל 2014 שרון דוידוביץ', הגיבור החדש של אמריקה / פרשת סטרלינג, באתר ynet, 30 באפריל 2014
תסוגה לממוצע

תסוגה לממוצע או רגרסיה לממוצע היא תופעה טבעית המתגלה במגוון רחב של תחומים, בין אם בטבע ובין אם מעשה ידי אדם. בבסיסה, משמעות התופעה היא כי כאשר מתרחשים שני אירועים עוקבים שביניהם קיים מתאם חיובי כלשהו, הרי שאם האירוע הראשון יהיה קיצוני ביחס לממוצע, הרי שהאירוע העוקב יהיה, בהסתברות גבוהה, בעל ערך קרוב יותר לממוצע. הדוגמה הקלאסית לתופעה זאת (אשר הייתה גם הראשונה שנחקרה) הנה הקשר בין גובה הורים לגובה צאצאיהם: ככל שגובה ההורה חורג בצורה קיצונית יותר מהממוצע, כן גדלה ההסתברות שגובה הצאצא יהיה קרוב יותר לממוצע מזה של ההורה. הסיבה המקובלת לתופעה זו היא שאירועים מורכבים ממספר משתנים - חלקם קבועים וחלקם אקראיים. בעוד שהחלק הקבוע מעמיד את התופעה על ערך שאינו משתנה, הרי שההסתברות שהחלק המשתנה יקבל ערך קיצוני נמוכה במיוחד, ולכן הסיכוי שתופעה כזאת תקרה בשני מופעים רצופים נמוכה. דוגמה לרגרסיה לממוצע - כאשר מפיקים סרט המשך לסרט שהצליח בקופות, קיימת הסתברות גבוהה שסרט ההמשך יצליח פחות, היות שהצלחת הסרט הראשון חרגה בצורה קיצונית מהממוצע. בתחום הסטטיסטיקה נעשה שימוש נרחב בתופעה זו לניבוי. התופעה התגלתה ונחקרה לראשונה בידי המדען האנגלי סר פרנסיס גולטון, אשר פרסם את ממצאיו בשנת 1886. כשל רגרסיה דניאל כהנמן, לחשוב מהר, לחשוב לאט, הוצאת מטר 2013 ורדה ליברמן ועמוס טברסקי, חשיבה ביקורתית, האוניברסיטה הפתוחה 1996 מדיה וקבצים בנושא תסוגה לממוצע בוויקישיתוף מאמר מאת פרופ' יעקב ריטוב, האוניברסיטה העברית תסוגה לממוצע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תסוגה לממוצע, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנצ'סטר 62

מנצ'סטר 62 (אנגלית: .Manchester 62 F.C) הוא מועדון כדורגל, המשחק בליגת העל בגיברלטר. המועדון זכה ב-7 אליפויות וב-3 גביעים. המועדון הוקם כמועדון מחווה לקבוצת הכדורגל האנגלית מנצ'סטר יונייטד. המועדון נוסד בשנת 1962. שם המועדון היה מועדון כדורגל מנצ'סטר יונייטד גיברלטר. השם ניתן למועדון לאחר שהמנג'ר של מנצ'סטר יונייטד באנגליה מאט באזבי נתן אישור להשתמש בשם המועדון. בשנת 1975 זכה באליפות הראשונה. בשנת 1977 זכה באליפות ובגביע. בשנת 1979 זכה באליפות. בשנת 1980 זכה באליפות ובגביע. בשנים 1984, 1995, 1999 זכה באליפות. בשנת 2000 שונה שם המועדון למועדון כדורגל מנצ'סטר יונייטד יורובט. בשנת 2002 שונה שם המועדון לשם המקורי מועדון כדורגל מנצ'סטר יונייטד גיברלטר. בשנת 2003 זכה בגביע של גיברלטר. בשנת 2009 שונה שם המועדון למועדון כדורגל מנצ'סטר יונייטד דיג'יבט. בשנת 2013 שונה שם המועדון לשם הנוכחי מועדון כדורגל מנצ'סטר 62. בעונת 2013/2014 נערך בגיברלטר לראשונה טורניר גביע הליגה. המועדון הגיע לגמר גביע הליגה והפסיד לקבוצת לינקולן. בעונת 2014/2015 השתתף בשלב הבתים וסיים את הבית במקום האחרון ולא עלה לשלב חצי הגמר. אליפות גיברלטר: 7 1974/1975, 1976/1977, 1978/1979, 1979/1980, 1983/1984, 1994/1995, 1998/1999 הגביע של גיברלטר: 3 1976/1977, 1979/1980, 2002/2003 גביע פפה רייס (גביע הסופרקאפ הגיברלטרי): 2 2003, 2006 מדיה וקבצים בנושא מנצ'סטר 62 בוויקישיתוף מנצ'סטר 62, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
גאליס - המסע לאסטרה

גאליס - המסע לאסטרה הוא סרט הרפתקאות, אקשן ופנטזיה אשר מבוסס על סדרת הטלוויזיה המצליחה "גאליס" של חברת דורי מדיה דרסט, ערוץ הילדים ו-HOT. את הסרט יצרו במאי הסדרה עודד רז ותסריטאי הסדרה דוד דהן ועידו דרור. עלילת הסרט עוסקת בדמויות הראשיות מהסדרה - יונתן, דני, ליעם, הוגו ויולי. הסרט יצא לאקרנים ב-7 באוגוסט 2014, ובסוף השבוע הראשון שלו מכר כ-50,000 כרטיסים. בעקבות הצלחת הסרט הוציאו מגזין מיוחד לסרט, ומספר של מוצרים כגון: מחברת של הסרט, קלסר של הסרט, די.וי.די של הסרט ועוד. לסרט יצא אף שיר נושא מיוחד הנקרא "כמו כל יום" בביצוע עידן חביב. ב-11 במאי 2016, ערוץ הילדים ב-HOT וב-yes הקרינו את הסרט בבכורה בערוץ. למחרת, יום העצמאות, הוקרן הסרט פעם נוספת. ב-3 באוקטובר אותה שנה הסרט הוקרן בערוץ 2. בשיא תהילתו, נקלע יונתן (תובל שפיר) להרפתקה באסטרה - עולם מקביל לכדור הארץ, ופוגש בדמויות המקבילות לחבריו, שמשוכנעות שהוא הרמס, המיועד והגיבור של אסטרה, שישחרר את הארץ מידי אגיר, שליט אכזר ששיעבד את תושבי אסטרה, והכריח אותם לעבוד במחנות עבודה. המפגש עם חבריו הישנים ועם טיקה (אליאנה תדהר) – כפילתה של דני ביקום המקביל ואהובתו המיתולוגית מלמד אותו שיעור על הנהגה, חברות, ובעיקר על אהבה. "גאליס המסע לאסטרה" זכה להצלחה רבה וביקורות חיוביות רבות. הסרט מכר בסופ"ש הראשון שלו בקולנוע כ־50,000 כרטיסים ולבסוף הגיע למכירה של כ־200,000 כרטיסים ונחשב לשובר קופות של שנת 2014. הסרט הועמד ל"פרס אופיר". בעקבות הצלחת הסרט הוצאה הודעה רשמית ממדיה פארן כי בשנת 2016 יצא סרט המשך, שלא יתקשר לעלילה של סרט זה. הסרט נקרא גאליס: קונקט ויצא לאקרנים ב-14 באפריל 2016. עלילת הסרט שונה מעלילת "גאליס - המסע לאסטרה" ולא מתרחשת באותו עולם, אך כן מתרחשת בעולם מקביל. "גאליס - המסע לאסטרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גאליס - המסע לאסטרה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "גאליס - המסע לאסטרה", באתר אידיבי "גאליס - המסע לאסטרה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "גאליס - המסע לאסטרה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גאליס - המסע לאסטרה באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע ולטלוויזיה "גאליס - המסע לאסטרה" ב-7 באוגוסט בבית הקולנוע באתר פרוגי, 22 ביוני 2014, מערכת פרוגי "גאליס: המסע לאסטרה - מסע ללא מוצא", באתר דה מרקר, 8 באוגוסט 2014 יונתן ריגר, ‏הסרט "גאליס" כבש את המסכים בארץ בסוף השבוע האחרון, באתר ‏מאקו‏, 11 באוגוסט 2014 הורים, תתכוננוהיסטריה: המסע של כוכבי גאליס, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 10 באוגוסט 2014 שמוליק דובדבני, "גאליס: המסע לאסטרה": מתבגרים באופן TV, באתר ynet, 10 באוגוסט 2014 גלי פיאלקוב, לא רק יפים: "גאליס - המסע לאסטרה", באתר הארץ, 7 באוגוסט 2014 אמיר בוגן, המסע לקולנוע: עודד רז על הסרט של "גאליס", באתר ynet, 24 באוגוסט 2014 גילי איזיקוביץ, סדרת הילדים גאליס תהפוך לסרט, באתר הארץ, 22 ביוני 2014 עכבר העיר, גאליס - המסע לאסטרה, באתר הארץ לי-אור אברבך, ‏מתי תפסיקו להגיד ששוק ההפקה בבעיה? "אף פעם", באתר גלובס, 13 באוגוסט 2014 עכבר העיר, שוברי קופות: "גאליס" ו"צבי הנינג'ה" מפתיעים, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2014 נירית אנדרמן, מה צפוי בסרט השני שיופק על פי הסדרה "גאליס"?, באתר הארץ, 28 ביוני 2015
עבירה (יהדות)

ביהדות, עבירה היא הפרה של אחת מתרי"ג מצוות או המצוות דרבנן, ובמשמעות רחבה יותר כל מה שמוגדר כעשייה נגד רצון ה'. בתורה מופיעים שלושה מושגים שונים בהקשר זה: חטא, עוון ופשע. על פי חז"ל, חטא הוא עבירה בשוגג, עוון הוא עבירה במזיד לתיאבון, ופשע הוא עבירה שמטרתה להכעיס את ה'. בתלמוד הבבלי נאמר שעבירה על מצוות לא תעשה חמורה מביטול מצוות עשה, אך עם זאת עשה דוחה לא תעשה. עוד נאמר שאדם חייב להוציא את כל ממונו כדי לא לעבור על "לא תעשה", ואילו על מצוות עשה צריך להוציא רק חמישית מנכסיו. חלוקה נוספת היא בין עבירות שבין אדם למקום לעבירות שבין אדם לחברו. בתלמוד נאמר שעבירות שבין אדם לחברו חמורות יותר, כי אין עליהן כפרה עד שירצה את חברו. בספרות המוסר מוסבר שכל עבירה שבין אדם לחברו כוללת בתוכה גם עבירה שבין אדם למקום. ערך מורחב – הענישה בהלכה על חלק מהעבירות ישנם דיני עונשין וכפרה. באופן כללי, על עבירה בשוגג יש חיוב קורבן, ואילו על עבירה במזיד (בין לתיאבון ובין להכעיס) עונש גופני, מלקות או מיתה. עם זאת, גם כאשר נהגו בפועל עונשים גופניים אלה – הם היו נדירים בשל התנאים המחמירים שנדרשו לכך. על חלק מעבירות דרבנן יש עונש מכת מרדות. בנוסף ישנם דיני קנסות, שבדרך כלל באים על היזק ממוני. העבירות נחלקות לדרגות חומרה, על פי העונש הקבוע להן בתורה. העונש החמור ביותר הוא ארבע מיתות בית דין – המדורגות גם בינן לבין עצמן על פי חומרה. העונשים הבאים בתור בדרגת החומרה הם (מן הכבד אל הקל) כרת, מיתה בידי שמיים ומלקות. חומרת העבירה מכריעה במקרה של אדם שמוכרח לעבור אחת משתי עבירות, כגון לצורך פיקוח נפש לחולה או במקרה שנאנס על ידי גויים לעבור ואין עליו חובת יהרג ואל יעבור. במקרים אלה על האדם לעבור את העבירה הקלה יותר. בתורה ובנביאים נאמר שתשובה מועילה לכל העבירות. בתלמוד ישנם סיפורים על אנשים שחטאו כל ימיהם והצליחו לחזור בתשובה. עם זאת, בתלמוד הבבלי מבואר שישנן עבירות שלא מספיקה תשובה בשביל כפרה גמורה עליהן, והן דורשות זיכוך נוסף כמו ייסורים, יום כיפור או מיתה. על עוון חילול השם אין כפרה עד למיתת האדם. עון, חטא, פשע, עברה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ל"ו, עמוד ב' פירוש רש"י על התורה, ספר שמות, פרק ל"ד, פסוק ז' תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ז', עמוד א' ראו יד מלאכי אות תקט"ו, מנחת חינוך סוף מצווה ח'. ראו עוד בנושא במאמר זה ובשיעורו של הרב אשר וייס.
אלבו

האם התכוונתם ל... אריה אלבו – כדורסלן עבר ישראלי דן אלבו – משורר וחוקר תרבות ישראלי חטיפת ג'קי אלבו – אירוע חטיפת ילד בשנת 1973 יוסף אלבו – רב ופילוסוף יהודי מספרד סנדו אלבו – כנר ומלחין רומני קארין אלבו (צר') – במאית צרפתייה, יוצרת הסרט שירת הכלות
מלוש

מלוֹש (או וו לישה) בתחום המגדנאות, הוא חלק של מערבל מזון הנועד לשם לישת בצק בלבד. מלושים ביתיים מאפשרים לישה של בצק מכ-1 ק"ג בצק, ובהתאם ליכולת המנוע של המערבל. במאפיות ובקונדיטוריות המקצועיות, עשוי המלוש מיציקת ברזל או סגסוגת ברזל המצופה כרום, ומיוצר בכמה גדלים: מלוש חצי-תעשייתי, המיועד ל-50 ק"ג קמח; ומלוש תעשייתי המיועד ללישת 60–300 ק"ג בצק. לישת בצק באמצעות מלוש מתבצעת במהירות נמוכה או בינונית, וזאת כדי ליצור תערובת אחידה של המרכיבים, ובמקרה של בצק שמרים, כדי לקשור יחד את מולקולות הגלוטן ולספק חמצן לשמרים. חלק מהמלושים מחוברים לדוד קבוע. לאחרים יש דוד נשלף כעגלה המאפשר את העברתו לשטח הייצור וחיבורו למעלית מיוחדת המרימה אותו, וזאת על-מנת שהבצק יישפך אוטומטית למערך הייצור. ניתן להוסיף גם מד טמפרטורה דיגיטלי למלושים על מנת לדעת את טמפרטורת הבצק. כיום רוב המלושים המקצועיים עשויים נירוסטה. כוח המנוע של המלוש מאפשר לו לפתח את רשת הגלוטן שבבצק לרמה גבוהה מאוד. קשה מאוד, כמעט ובלתי אפשרי, להגיע לתוצאה זו בעת לישה ידנית. ככל שרשת הגלוטן מפותחת יותר הלחם עתיד לתפוח יותר, ולכן לחם תעשייתי יכול להגיע לנפח גבוה יותר מלחם ביתי. אך ככל שנפח הלחם גדל, טעמו של הלחם פוחת. מסיבה זו, ומתוך רצון למקסם את טעמו של הלחם, קיימת מגמת חזרה ללישה איטית במאפיות צרפתיות ובמאפיות "בוטיק" ברחבי העולם. לא נהוג ללוש בצק במהירות גבוהה, שכן אז מסתכנים בהרס הבצק. רשת הגלוטן של בצק שנלוש זמן רב מדי במהירות גבוהה קורסת, וכתוצאה מכך מתחיל הבצק להפריש את המים שנאצרו בו. במקרה כזה לא ניתן להשתמש בבצק. בלישה ידנית כמעט ובלתי אפשרי להגיע למצב זה. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישראל אחת

ישראל אחת היא רשימה שהוקמה על ידי מפלגת העבודה בראשותו של אהוד ברק לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה. הרשימה המאוחדת כללה את מפלגת העבודה, את מימד, ואת מפלגת "גשר" של פורשי הליכוד בראשות דוד לוי. מטרת הקמת הרשימה הייתה למצב את העבודה כמפלגת מרכז הזוכה לתמיכה מרבדים שונים בציבור. בבחירות ב-1999 זכתה ישראל אחת זכתה ב-26 מנדטים: היא הייתה למפלגה הגדולה ביותר בכנסת אך כמות המנדטים הייתה נמוכה מ-33 המנדטים שצפו לה הסקרים ומהדרוש להרכיב קואליציה יציבה. אהוד ברק, ראש "ישראל אחת", שנבחר לראשות הממשלה בבחירות הישירות, בנה ממשלה וקואליציה שהתבססה על "ישראל אחת" בצירוף ש"ס, מרצ, מפד"ל, יהדות התורה, מפלגת המרכז וישראל בעליה. קואליציה זו החלה להתפורר כבר בחודשים הראשונים מאז הקמתה וקרסה לגמרי בעקבות נסיעתו של ברק למשא ומתן עם יאסר ערפאת בקמפ דייוויד בקיץ 2000. בעקבות התנגדות "גשר" לתוצאות הוועידה התפרקה הרשימה וגשר אף תמכה במועמדתו של אריאל שרון בבחירות 2001. מאז הפירוק ועד הבחירות לכנסת השמונה עשרה (2009) רצה הרשימה תחת השם עבודה-מימד. לאחר קריסת המפלגה נחקר ברק ומספר ממקורביו ב"פרשת עמותות ברק" בחשד כי ביצעו עבירות על חוק מימון מפלגות במהלך קמפיין הבחירות של ישראל אחת. המערך (השני) סיעת ישראל אחת בכנסת החמש־עשרה, באתר הכנסת
בליזארד (קומיקס)

בליזארד (באנגלית: Blizzard; בעברית: סופת קרח) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Strange Tales #45 מספטמבר 1963, ונוצרה על ידי הכותבים סטן לי וג'ורג' ברנשטיין והמאייר דוק הק. בליזארד הוא אלטר אגו אותו חלקו שלוש דמויות - רוברט שאפנקה, דונלד גיל ורנדל מאקלין. בליזארד הראשון היה מדען הונגרי בעל אובססיה לחיי נצח ומומחה לקריוניקה. שאפרקה עבד בתעשיות סטארק וגנב כספים ממנהל החברה, טוני סטארק. שאפרקה בנה חליפה מיוחדת, וזכה לכינוי "ג'ק פרוסט" מהעיתונאים לפני שהובס על ידי איירון מן. שאפרקה חוזר תחת הכינוי "בליזארד", נכלא, ומשוחרר על ידי אלקטרו. השניים מנסים להשתלט על מערכת העיתון "הדיילי ביוגל", אך מובסים על ידי ספיידרמן ודרדוויל. ג'סטין האמר שכר את בליזארד לצבא נבלים, ואחרי שהאמר מובס, בליזארד חוזר לזהות ג'ק פרוסט ונלחם בענק הירוק. בליזארד הראשון נהרג בידי איירון מן 2020. בליזארד השני והמוכר יותר הוא דונלד "דוני" גיל, פושע מקצועי מדלאוור שקיבל מהאמר את החליפה המקורית. גם בליזארד זה נלחם באיירון מן, ובהמשך גם באוונג'רס ובלוחמים החדשים. לבליזארד זה היה שיתוף פעולה קצר עם הקונסטריקטור ובאטרוק המזנק בין היתר, שפורק בהתערבותו של סוכן אקס. בליזארד הצטרף לקבוצת ת'נדרבולטס של חיפושית, ולאחר שסולק, תקף את הקבוצה יחד עם ברון זמו. בליזארד היה גם חלק מכוחותיו של המנדרין. במהלך עלילת אינסופיות, חזיז שחור פוצץ את פצצת טריגן והפיץ את מוטגן ערפילי טריגן בכדור הארץ. בעת שויירלווינד ובליזארד שדדו בנק, בליזארד התמוטט, וכשקם עורו נעשה לבן והוא היה מסוגל ליצור קרח גם ללא חליפה. בליזארד נלקח על ידי סוכנות S.H.I.E.L.D. למשמרת, ונותר תחת סימולציה. בליזארד השלישי עבד גם הוא בתעשיות סטארק, לפני שקיבל את החליפה מבליזארד השני באופן זמני. את דמותו של דוני גיל בסדרת הלייב אקשן "סוכני S.H.I.E.L.D." מגלם השחקן דילן מינט. דף הדמות באתר הרשמי של חברת מארוול קומיקס דף הדמות על כל גלגוליה בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייכה

האם התכוונתם ל... אַיֶּכָּה - מילה בעברית שפירושה "איפה אתה", ידועה כשאלת אלוהים לאדם לאחר חטא עץ הדעת (ספר בראשית, פרק ג', פסוק ט') בתרבות: אייכה (שיר) – שיר של שולי רנד מאלבומו נקודה טובה אייכה (ספר) – ספרו הראשון של משה שרון, רימונים הוצאה לאור אחר: אייכה (מודל) – מודל של הדרכת הורים לילדים ומתבגרים במצבי משבר. פותח על ידי ד"ר איתן לבוב מרכז אייכה – המרכז להורות מגדלת שפועל לפי מודל אייכה אתר המרכז
Aircrack-ng

Aircrack-ng היא תוכנת רשת המורכבת מרחרחן, תוכנת פריצה ל-WEP ו-WPA/‏WPA2-PSK ברשת אלחוטית של תקן 802.11. התוכנה עובדת עם כל בקר ממשק רשת אלחוטית שמנהל ההתקן שלו תומך במצב ניטור בסיסי, ויכול לרחרח חבילות בתעבורה בתקני המשנה של 802.11,‏ 802.11b‏, 802.11g,‏ ו-802.11a. התוכנה רצה על לינוקס ובגרסה זו נארזה ל-OpenWrt, בנוסף רצה התוכנה גם על חלונות. התוכנה עברה פורטינג לפלטפורמות Zaurus ו-Maemo. גרסה בסיסית נכתבה לאייפון. באפריל 2007 קבוצה באוניברסיטה הטכנית של דרמשטדט שבגרמניה פיתחה שיטת תקיפה חדשה המבוססת על פרסום מדעי שנכתב על ידי עדי שמיר על צופן ה-RC4. תוכנית מחשב זו, שנקראה "PTW", הפחיתה את מספר וקטורי האתחול שנדרשו לפענח מפתח WEP, וכללה את הכלי aircrack-ng החל מגרסה 0.9. Aircrack-ng מהווה פיצול מהפיתוח המקורי של מיזם Aircrack. אתר האינטרנט הרשמי של Aircrack-ng (באנגלית) הסבר על Aircrack-ng וכלים נוספים Aircrack-ng על בקטראק ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברבור שחור (קומיקס)

ברבור שחור (באנגלית: Black Swan) הוא שמן דמות בדיונית של נבלי-על המופיעים בחוברות הקומיקס דדפול והאוונג'רס החדשים ביקום מארוול קומיקס. הדמויות הופיעו לראשונה בחוברות Deadpool #65 ו-New Avengers Vol.3 #1 ממאי 2002 ומינואר 2013, ונוצרה בידי הכותבים גייל סימון וג'ונתן היקמן והמאירים אודון סטודיוס וסטיב אפטינג, בהתאמה. ברבור שחור הוא אלטר אגו אשר חלקו שתי דמויות - מתנקש מוטאנטי ויאבאט אומן טורו. ברבור שחור הראשון, כנזכר לעיל, היה מתנקש מוטאנט ממוצא גרמני שנולד בבוואריה. בהיותו מתנקש, ברבור שחור נאבק בטאסקמאסטר, לפני שנלחם לראשונה בדדפול. ברבור שחור השתמש בניג'ו כדי לתקוף את דדפול, ובתאונה, ניג'ו קיבל חלק מכוחותיהם של דדפול ושל ברבור שחור. ברבור שחור עף מההדף לספינת דיג פורטוגזית, דדפול לקה באמנזיה וניג'ו הפך לסוכן אקס. ברבור שחור זה נהרג על ידי דדפול, טאסקמאסטר, סוכן אקס ואוטלוו, וגופתו פוחלצה כדי שלא יחזור בחיים. עם זאת, נבל-העל "קופסה שחורה" החיה את ברבור שחור, ושלח אותו ואת טום קאסידי השחור לתקוף את דדפול. במשימה זו, הוא נהרג פעם נוספת על ידי דדפול. ברבור שחור השנייה היא יאבאט אומון טורו. היא הייתה נסיכה ביקום חלופי, אשר הושמד ויאבאט הייתה הניצולה היחידה כאשר היקום שלה ויקום מקביל אחר התנגשו. יאבאט נמצאה על ידי ארגון "הברבורים השחורים", שאימנו אותה וגידלו אותה תחת שם-הקוד "ברבור שחור". כשהגיעה ליקום מארוול המרכזי, היא הייתה נחושה בדעתה להשמיד אותו כדי לעצור את ההתנגשות בין היקום המרכזי ליקום אחר. היא נעצרה על ידי האילומינטי ופיתחה רגשות תיעוב כלפי דוקטור סטריינג', לפני שנכלאה בנקרופוליס של ואקאנדה על ידי הפנתר השחור. היא שוחררה והפכה לבעלת ברית של האילומינטי. היא הצטרפה לקאבאל של נאמור, ונהרגה בפיצוץ אנטי חומר. הם התגלו בחיים, אך לא יכלו לחזור ליקום מארוול ונאלצו לסגת ליקום האולטימייט. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראיה סייקינן

ראיה סייקינן (Raija Siekkinen; ‏11 בפברואר 1953 – 7 בפברואר 2004) הייתה סופרת פינית. ראיה סייקינן נולדה בעיר קוטקה במחוז קימנלאקסו שבדרום-מזרח פינלנד ב-11 בפברואר 1953. היא למדה ספרות פינית, פולקלור ופילוסופיה באוניברסיטת הלסינקי וקיבלה את תואר הבוגר בשנת 1981. בין השנים 1981 ו-1984 עבדה כחוקרת במוזיאון המחוזי של קימנלאקסו, ומ-1984 ואילך התפרנסה מכתיבה. היא נספתה כשביתה נשרף בפברואר 2004. ראיה סייקינן כתבה חמישה-עשר ספרים, ושמונה מתוכם הם קבצים של סיפורים קצרים: "בוא החורף" (1978), "הנידונים" (1982), "מוקד החיים" (1983), "שקר קטן" (1986), "איך האהבה נולדת" (1991), "טעם מתכת" (1992), "שם יפה" (1996) ו"ימים שנקנו ביוקר" (2003). בנוסף לאלה כתבה סייקינן גם את הרומנים "האי" (1988), "מטרד בנוף" (1994) ו"זה קרה כאן" (1999) ואת ספרי הילדים "אדוני המלך" (1986), "הילדה, העץ והראי" (1987), "פאן הסקרן" (1988) ו"הדג הענק" (1991). על כתיבתה הפורייה זכתה סייקינן פעמיים בפרס המדינה הפינית (1984 ו-1992), וכן בפרס מִיקָה וָלְטַרִי (1987), בפרס רוּנֶבֶּרְג (1993), בפרס אֵינוֹ לֵינוֹ (1998) ובפרס אוֹטַוָה (2000). ביצירתה של סייקינן משמשים אירועים יומיומיים חלק מהדרמה הגדולה של החיים, והציר המרכזי של כתיבתה נע סביב מערכות יחסים בעייתיות, בראש ובראשונה בין גבר לבין אישה. האהבה, האכזבה, הכעס, הפרידה והבוגדנות הם יסודות המשולבים ביצירה זו אלה באלה, והם נדונים אגב התייחסויות היוצרת ליחסי-האנוש שכתיבתה עוסקת בהם. עולם החוויות של אישה בודדה או של אישה שנדחקה לשוליים וזיכרונות הילדות והנעורים הם שני הבסיסים העיקריים שהסופרת מסתמכת עליהם בכתיבתה. סייקינן לעולם אינה מתמקדת בחברה, אלא מפנה את זרקוריה תמיד אל היחיד. האירועים שהיא כותבת עליהם מועברים בקביעוּת דרך מסננת הדמיון העשיר, והזיכרון הסובייקטיבי תופש אותם כהתרחשויות רחוקות ומרוחקות. רגישוּת הכתיבה של סייקינן, ייחודה ועיקר מיומנותה הם ביכולתה לחדור אל מודעוּת האדם ולתאר אותה באמצעות נופי הנפש, מקומות שבירתם של הָרגשות וההקשבה למוזיקה של הבדידות. ספרה של סייקינן "האי" ראה אור בעברית בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל בשנת 2004, ולתרגום הרומן בספר מצורף תרגומו העברי של הסיפור הקצר "הנשמה מלאכותית", הלקוח מתוך הקובץ "טעם מתכת". בשנת 2011 ראה אור קובץ סיפוריה "שקר קטן" בתרגום דנה שולגה-רז ובסדרת "צפון" של הוצאת הקיבוץ המאוחד. ראיה סייקינן, ברשת החברתית Goodreads ראיה סיקינן, רעב, תירגם מפינית רמי סערי, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2009
היידו-ביהר

היידו-ביהר (בהונגרית: Hajdú-Bihar) הוא מחוז במזרח הונגריה. ממזרח גובל המחוז ברומניה, מצפון במחוזות סבולץ'-סטמאר-ברג ובורשוד-אבאוי-זמפלן, ממערב במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק ומדרום במחוז בקש. בירת המחוז היא העיר דברצן. במחוז 21 ערים, ובסך הכול 82 יישובים. רוב אוכלוסיית המחוז גרה ביישובים עירוניים. נופו של מחוז היידו-ביהר אינו אחיד. בצפון-מזרח מאופיין הנוף בגבעות חול ובמערבו משתרע הפארק הלאומי הורטובאג'. הוא נמצא כולו במישור ההונגרי הגדול (אלפלד) וגובהו נע מ-170.5 מטר מעל פני הים בחלקו הצפוני ויורד עד ל-85 מטר מעל פני הים בקצהו הדרום-מזרחי. המחוז בשמו הנוכחי הוקם בשנת 1950 מאיחוד שני מחוזות היסטוריים – מחוז היידו ומחוז ביהר, שנוצרו בתקופת ממלכת הונגריה. מחוז היידו נכלל בשלמותו במחוז החדש בעוד רק כ-25% ממחוז ביהר ההיסטורי כלול במחוז החדש. החלק המזרחי של מחוז ביהר הועבר לרומניה בעקבות חוזה טריאנון והפך להיות מחוז עצמאי שם בשם ביהור. מדיה וקבצים בנושא היידו-ביהר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של היידו-ביהר היידו-ביהר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טבסקו (מדינה)

טבסקו (בספרדית: Tabasco; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של טבסקו; בספרדית: Estado Libre y Soberano de Tabasco) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. טבסקו נמצאת בדרום-מזרח מקסיקו, וגובלת במפרץ מקסיקו בצפון, קמפצ'ה בצפון-מזרח, גואטמלה במזרח, צ'יאפס בדרום ווראקרוס במערב. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה וייארמוסה. ישנו זן של פלפל חריף הנקרא על שם המדינה, פלפל טבסקו, וממנו מופק גם רוטב הטבסקו, אם כי רוטב זה אינו מיוצר במקסיקו. הספרדים הגיעו לראשונה לאזור מדינת טבסקו של ימינו ב-1518. כעבור שנה הקונקיסטאדור הרנאן קורטס הגיע לאזור ונלחם בשבטים הילידים. לאחר שניצח אותם, הוא קיבל 20 שפחות, כשאחת מביניהן הייתה מלינצ'ה, ששיחקה תפקיד חשוב מאוד בכיבוש מקסיקו. לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו, ב-1824 הוקמה מדינת טבסקו, כשווייארמוסה משמשת כבירתה. כעבור מספר שנים האנשים במדינה לא היו מרוצים מהממשל של מקסיקו וטבסקו פרשה ממנה מספר פעמים אך חזרה אליה סופית ב-1842. ב-1974 התגלו מצבורי נפט וגז טבעי באזור המדינה. הכסף הרב שבא מהמשאבים שימש לפיתוח תשתיות, אך המתקנים של תעשיית הנפט פגעו באיכרים, שמנהלים מאז מאבק נגד חברות הנפט. הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על הנפט, כאשר תעשיית הזיקוק היא החשובה במדינה. בין שאר התעשיות החשובות במדינה ניתן למנות את תעשיות מוצרי המזון והבקבוקים. למרות הגשמים הכבדים במדינה גורמים לשיטפונות, יש גידול משמעותי של תירס, דורה ושעועית. בנוסף מגדלים במדינה קקאו, קוקוס, תפוז, בננה וקנה סוכר. בנוסף יש במדינה שטחי מרעה גדולים, בהם מגדלים בעיקר בקר ובנוסף חזירים, כבשים ועיזים. מדיה וקבצים בנושא טבסקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טבסקו טבסקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)