ברגמיצה

בֶּרגמִיצֶה (בגרמנית: Bergmütze - תרגום מילולי "כומתת הרים"), המכונה לעיתים כובע סקי או פשוט כובע אפור, הוא סוג של כובע אשר שימש בעבר (ועדיין משמש) ליחידות לוחמה הררית (גבירגסייגר) במדינות דוברות גרמנית. עיצוב זה של כובע היה בשימוש בצבא האוסטרו-הונגרי ואומץ גם על ידי הוורמאכט והאס אס. הכובע עדיין משמש כיום ביחידות הרריות בצבאות שונים, ואף נמצא בשימוש אזרחי. כובע הברגמיצה הקלאסי היה עשוי מבד או מצמר, מותאם לכל מזג אוויר ועמיד ללכלוך ומים. בצד הכובע היו מקופלות פיסות בד עגולות אשר אפשרו להגן על האזניים. בחלק מהגרסאות אף יש חתיכת בד המגנה על הצוואר ונכנסת לתוך צווארון המעיל של הלובש. ישנה רצועה מתחת לסנטר אשר מאפשרת להדק את הכובע לראשו של הלובש, מה שמועיל במיוחד במקרים של רוח חזקה הנפוצים בהרים. בצבא גרמניה על הכובעים ישנו תג בצורת פרח האדלווייס, אשר מזוהה מאוד עם החיילים ההרריים בגרמניה ובאוסטריה. כובעים אלו נכנסו לראשונה לשימוש בצבא האוסטרו-הונגרי בשנת 1868. באותה תקופה מצחיית הכובע הייתה רכה ועשויה בד דמוי מטלית. כובע זה היה בשימוש בכל יחידות זרוע היבשה, למעט הפרשים. ב-1871 הוחלפו מצחיות הבד במצחיות עשויות עור וחתוכות בצורת חצי סהר. התקנות הרשמיות קבעו כי גובה הכובע צריך להיות בין 10 ל-11 ס"מ בחזית, ובין 13 ל-14 ס"מ בחלק האחורי. עם זאת, הגובה קוצץ באופן משמעותי במהלך מלחמת העולם הראשונה. היו הבדלים בין כובעי החיילים לכובעי הקצינים שהיו מעוטרים בעיטורים שונים. כמו כן לכובע חוגרים היו מין שוליים שבמצב רגיל קופלו כלפי מעלה והוחזקו בעזרת שני כפתורים אך בתנאי קור נפתחו וכופתרו כדי להגן על הגרון והאוזניים. עם קריסת האימפריה האוסטרו-הונגרית ב-1918 מצאה עצמה הממשלה האוסטרית החדשה ללא תקציבים למדים חדשים, ולפיכך הושארו המדים הישנים על כנם ובכלל זה כובע הברגמיצה. ב-1920 בוטל הברגמיצה כחלק ממגמה של מחיקת סממנים אוסטריים מהצבא והכנסת סממנים גרמניים. ב-1933 הוחזר הברגמיצה לצבא יחד עם שאר הסממנים האוסטריים שהוסרו ממנו. לאחר מלחמת העולם השנייה הברגמיצה המשיך להיות בשימוש בז'נדרמריה האוסטרית. בשנת 2005 אוחדה הז'נדרמריה לתוך המשטרה הפדרלית של אוסטריה, ומאז הברגמיצה לא בשימוש באוסטריה. במהלך מלחמת העולם הראשונה, לחמו הגבירגסייגר האוסטריים לצד גבירגסייגר מצבא הקיסרות הגרמנית. הגרמנים השתמשו בתחילה בכובעי מצחייה פשוטים דמויי כובע מלח, אולם ב-1915, אימצו הגרמנים את הברגמיצה כמחווה של סולידריות לבעלת בריתם. עם זאת, בניגוד לברגמיצה האוסטריים שהמצחייה שלהם הייתה עשויה עור, הגרמנים השתמשו במצחייה עשויה צמר. לאחר מלחמת העולם הראשונה, הברגמיצה התחבב על מועדוני ספורט בגרמניה. הגרסה האזרחית שלו הייתה בדרך כלל בצבע אפור ירוק. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוקמו במסגרת הוורמאכט והוואפן אס אס יחידות הרריות רבות אשר קיבלו את כובעי הברגמיצה. גם חלק מיחידות הלופטוואפה וחיל הרגלים קבלו כובעים אלו. הברגמיצה של הנאצים היה בדרך כלל בצבע אפור שדה (פלדגראו) אם כי היו גם כובעים בצבע כחול. ב-1941 קורפוס אפריקה של ארווין רומל אימץ גרסה של הברגמיצה בצבע חול בהיר. לאחר המלחמה אומץ הברגמיצה בבונדסוור המערב גרמני, ואף בצבא גרמניה המזרחית. ב-1967 עבר הבונדסוור לכובע חיל מצב, אולם כעבור כמה שנים הוחזר הברגמיצה לשימוש ביחידות ההרריות. כיום משמש הברגמיצה את הבונדסוור ביחידות ההרריות אשר מרוכזות כולן תחת "בריגדת הקלעים ההררית ה-23" (Gebirgsjägerbrigade 23). כמו כן משמש הכובע בחלק מהמקרים גם את יחידות מכבי האש בגרמניה. צבעו כיום הוא אפור בהיר. הברגמיצה היה בשימוש בצבא הונגריה עם הפסקות שונות. בשנים 1914–1940 הברגמיצה היה בשימוש בצבא שווייץ, והוא עד היום נמצא בשימוש בצבא פינלנד. ב-1929 נכנס הכובע לשימוש ברפובליקה הסינית. ב-1946 הוחלט להחליפו בכובע אחר, אולם התהליך נמשך באיטיות ולא הושלם למעשה עד הקמת הרפובליקה העממית של סין ב-1949. הכובעים בצבא האוסטרו-הונגרי (בגרמנית) מידע על השימוש בכובעים בצבא האוסטרו-הונגרי אתר המוקדש לצבא האוסטרו-הונגרי היסטוריה של מדי הצבא האוסטרי