רוסטוק (סיירת, 1912)

רוסטוק (בגרמנית: SMS Rostock) הייתה סיירת קלה מסדרת קרלסרוהה שנבנתה על ידי הצי הקיסרי הגרמני. הייתה לה אוניית אחות אחת, קרלסרוהה; הספינות היו דומות מאוד לסיירות הקודמות מסדרת מגדבורג. האונייה הונחה ב-1911, הושקה בנובמבר 1912 והושלמה בפברואר 1914. חמושה ב-12 תותחי 10.5 ס"מ SK L/45, לרוסטוק הייתה מהירות מרבית של 28.5 קשרים (52.8 קמ"ש) וההדחק שלה היה 6,191 טון (6,093 טון ארוך) במעמס מלא. רוסטוק שירתה בצי הים הפתוח כמובילת שייטות ספינות טורפדו במשך כל הקריירה שלה. היא שירתה עם המיסוך לסיירות המערכה של קבוצת הסיור I במהלך פעולות נגד החוף הבריטי וקרב שרטון דוגר. היא הוקצתה למסך של צי הקרב במהלך קרב יוטלנד ב-31 במאי – 1 ביוני 1916. היא השתתפה בפעולות גדולות ביוטלנד והעסיקה לעיתים קרובות כוחות קלים בריטיים, שבשיאו היא טורפדה על ידי משחתות זמן קצר לאחר חצות. היא נגררה על ידי ספינות טורפדו גרמניות, אך למחרת בבוקר עלתה הסיירת אה"מ דבלין על הספינות הנסוגות. הגרמנים הציבו מטענים על סיפון רוסטוק והורידו את הצוות לפני שדבלין הגיעה למקום. אורכה של רוסטוק היה 142.2 מטר (467 רגל), רוחב האונייה היה 13.7 מ' (45 רגל) והיה לה שוקע קדמי של 5.38 מ' (17.7 רגל). הדחק האונייה היה 6,191 טון (6,093 טון ארוך) במעמס מלא. מערכת ההנעה שלה כללה שני סטים של טורבינות קיטור של Marine שהניעו שני מדחפים בקוטר 3.5 מטר (11 רגל). הם תוכננו להעניק 26,000 כוחות סוס (19,000 קילוואט), אך הגיעו ל-43,628 כוחות סוס (32,533 קילוואט) בשירות. אלה הופעלו על ידי שנים עשר דוודים על בסיס פחם מסוג Marine ושני דוודים על בסיס נפט. אלה העניקו לספינה מהירות מרבית של 29.3 קשרים (54.3 קמ"ש). רוסטוק נשאה 1,300 טון של פחם, ועוד 200 טון של מזוט שהעניקו לה טווח שיוט של כ-5,000 מיילים ימיים (9,300 ק"מ) במהירות של 12 קשרים (22 קמ"ש). לרוסטוק היה צוות שכלל 18 קצינים ו-355 מלחים. הספינה הייתה חמושה בסוללה ראשית של 12 תותחי 10.5 ס"מ (4.1 אינץ') SK L/45 במקבעים בודדים. שניים הוצבו זה לצד זה קדימה על צור החרטום, שמונה מוקמו באמצע האונייה, ארבעה משני הצדדים, ושניים זה לצד זה מאחור. התותחים היו בעלי הגבהה מקסימלית של 30 מעלות, מה שאפשר להם לירות במטרות לטווח עד 12,700 מטרים (41,700 רגל). סופקו להם 1,800 פגזים, 150 פגזים לכל תותח. היא הייתה מצוידת גם בזוג צינורות טורפדו בקוטר 50 סנטימטרים (19.7 אינץ') שקועים בגוף על צד הרוחב עם חמישה טורפדות. היא גם יכלה לשאת 120 מוקשים. האונייה הייתה מוגנת על ידי חגורת שריון בקו המים בעובי 60 מילימטרים (2.4 אינץ') באמצע האונייה. לצריח הניתוב היו דפנות בעובי 100 מילימטרים (3.9 אינץ'), והסיפון היה מכוסה בלוח שריון בעובי עד 60 מ"מ. רוסטוק הוזמנה תחת שם החוזה "ארזאץ גייר" והונחה במספנת Howaldtswerke בקיל ב-1911. היא הושקה ב-12 בנובמבר 1912; בעת השקתה, היא הוטבלה על ידי ראש עיריית רוסטוק, ד"ר מגנוס מאסמן. לאחר השלמת עבודת ההצטיידות, הוכנסה האונייה לצי הים הפתוח ב-5 בפברואר 1914. לאחר כניסתה לשירות בפברואר 1914, הוצבה רוסטוק כמנהיגת שייטת ספינות טורפדו בצי הים הפתוח. ב-24 בינואר 1915, רוסטוק היוותה חלק מהתמיכה בסיירות המערכה בקבוצת הסיור הראשונה בפיקודו של אדמירל פרנץ פון היפר במהלך גיחה להשמדת כוחות קלים בריטים שפעלו ליד שרטון דוגר. הספינה הפליגה עם שלוש סיירות קלות נוספות ו-19 סירות טורפדו. רוסטוק וכמה מסירות הטורפדו הוטלו למסך את האגף השמאלי של שייטת סיירות המערכה. הקבוצה הגרמנית נתקלה בחמש סיירות מערכה בריטיות, וכתוצאה מכך התרחש קרב שרטון דוגר, שבמהלכו הוטבעה הסיירת המשוריינת בליכר. רוסטוק השתתפה בהפגזת ירמות' ולואוסטופט ב-24 באפריל 1916, כחלק מהמיסוך של קבוצת הסיור I. בזמן שסיירות המערכה הפגיזו את לואוסטופט, רוסטוק וחמש סיירות נוספות לחמו בכוח הארוויץ'. זמן קצר לאחר מכן, סיירות המערכה התערבו ואילצו את כוח הארוויץ' לסגת. לאחר מכן התנתקה השייטת הגרמנית וחזרה לנמל. רוסטוק השתתפה גם בקרב יוטלנד, ב-31 במאי 1916. היא שימשה כמנהיגת שייטת סירות הטורפדו, כשהיא הניפה את דגלו של קומודורה אנדראס מיכלזן. על השייטת הוטל למסך את שייטות אוניות המערכה של צי הים הפתוח. כשהצי הגרמני הגיע למגע בין שייטות סיירות המערכה הבריטיות והגרמניות בשעה 17:30, ניסו צמד משחתות, נסטור וניקאטור לתקוף את מערך הקרב הגרמני. רוסטוק ומספר אוניות מערכה התמודדו עם המשחתות, שאחת מהן הושבתה מהאש הגרמנית הכבדה. אוניות המערכה השמידו את המשחתות נסטור ונומאד והצוותים שלהם נאספו על ידי ספינות טורפדו גרמניות. בשעה 19:32, רוסטוק וכמה סירות טורפדו חצו את הקו הגרמני והחלו להניח מסך עשן כדי לחפות על נסיגת הצי הגרמני. כעשרים דקות לאחר מכן, ניתק מיכלזן מספר ספינות טורפדו כדי לסייע לסיירת המערכה ליצו שניזוקה קשות. עד שהצי הגרמני תפס את מערך השיוט הלילי שלו, רוסטוק הוצבה עם הסיירות הקלות של קבוצת הסיור IV בצד השמאלי של הצי. קצת לפני חצות, רוסטוק וקבוצת הסיור IV באו במגע עם שייטת הסיירות הקלות השנייה. מעט אחרי חצות, שייטת המשחתות הרביעית הבריטית תקפה את המערך הגרמני, היכן שרוסטוק הוצבה. היא הצטרפה לירי שהופנה נגד המשחתות כשהם הגבירו את התקפתם. המשחתות שיגרו מספר טורפדות לעבר הגרמנים, ואילצו את רוסטוק ושאר הסיירות להסתובב כדי להימנע מהם; זה הפנה את הספינות ישירות אל אוניות המערכה בשייטת אוניות המערכה הראשונה. רוסטוק עברה בהצלחה את המערך, אך הסיירת אלבינג נפגעה על ידי אחת מאוניות המערכה והושבתה. בכאוס של קרב הלילה, אורות החיפוש של רוסטוק האירו את המשחתת ברוק. ירי מרוסטוק ואוניות המערכה וסטפאלן וריינלנד ניתך על המשחתת הבריטית; למרות שניזוקה קשות, היא הצליחה לסגת בחזרה לנמל. הספינה הותקפה על ידי המשחתות אמבוסקייד וקונטסט; שתי האוניות ירו כל אחת טורפדו בודד בהגדרות מהירויות גבוהות בטווח של כ-1,000 יארד (910 מטרים). טורפדו אחד פגע ברוסטוק בשעה 1:30, אם כי לא ידוע איזו משחתת שיגרה אותו. רוסטוק נפגעה גם משלושה פגזי 4 אינץ' (100 מילימטרים), כנראה מהמשחתת ברוק. רוסטוק הנכה קראה למשחתת S54 להצטרף אליה; S54 החלה לגרור את רוסטוק, כאשר לפעמים היא הגיעה עד 10 קשר (19 קמ"ש; 12 מייל לשעה). לצמד הצטרפו לאחר מכן המשחתות V71 ו-V73, אשר נותקו מהשייטת כדי ללוות את רוסטוק חזרה לנמל. בסביבות השעה 03:55 ב-1 ביוני, נתקלו ארבע הספינות הגרמניות בסיירת הבריטית דבלין. שלוש המשחתות הגיעו לצד הסיירת הנכה ופינו את צוותה. מסכי עשן הונחו כדי לטשטש את זהות ספינות המלחמה הגרמניות. לאחר כעשר דקות, S54 יצאה עם הצוות של רוסטוק על סיפונה, בעוד V71 ו-V73 נשארו. מטעני הטבעה עצמית נקבעו בסיירת, אך כדי להבטיח שרוסטוק תטבע מהר יותר, שתי המשחתות ירו בסך הכל שלוש טורפדות לתוך הספינה. החרטום של רוסטוק טבע תחילה בסביבות השעה 04:25, ולאחר מכן V71 ו- V73 נסוגו לעבר שונית הורנס במהירות גבוהה. מהצוות של רוסטוק 14 אנשים נהרגו ו-6 נפצעו במהלך הקרב. במהלך הקרב, רוסטוק ירתה כ-500 פגזים 10.5 ס"מ, יותר מכל ספינה גרמנית אחרת. רוסטוק שנייה, מסדרת קלן, הושקה באפריל 1918, אך לא הושלמה לפני תום המלחמה. מדיה וקבצים בנושא רוסטוק בוויקישיתוף