laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המכביה העשרים-ואחת

המכביה העשרים-ואחת שנערכה בין 14 ביולי ל-25 ביולי 2022,‏ היא המהדורה ה-21 של משחקי המכביה. השתתפו בה כ-10,000 ספורטאים מכ-60 מדינות שהתחרו בכ-3,000 תחרויות ב-42 ענפי ספורט שונים. משחקי המכביה נערכו בישראל. כמו כן, שולבו במכביה הופעות אמנים, אירועים ופעילויות למשפחה בכל רחבי ישראל. אירוע הפתיחה התקיים ב-14 ביולי באצטדיון טדי בירושלים, במעמד נשיא המדינה יצחק הרצוג, ראש הממשלה יאיר לפיד, נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, ספורטאים אורחים מרחבי העולם, אמנים וכ־30 אלף צופים. טקס הסיום התקיים לראשונה באמפי פארק "לייב פארק" בראשון לציון ב-25 ביולי. את לפיד המכביה הדליקו האלופים האולימפיים מאולימפידאת טוקיו - לינוי אשרם וארטיום דולגופיאט. עד להדלקה נשאו אותו חמישה ספורטאים נוספים: אבישג סמברג המדליסטית האולימפית בטוואקנדו, אלופת אירופה בשחייה אנטסיה גורבנקו, האלופים הפאראלימפיים בשחייה עמי דדאון ואיאד שלבי ושחקן הבייסבול היהודי-אמריקני איאן קינסלר. יושב ראש המכביה ה-21 היה אריק זאבי. הוקם מתחם ספורט לכל המשפחה בחוף פולג נתניה, הכולל אזור לתחרויות ספורט, פעילויות לילדים, הופעות ודוכני מזון. בנוסף, תחרויות ואירועים נוספים התקיימו ב: אשדוד (קריקט), גזר (סופטבול), שרונה (רכיבה על סוסים), גני תקווה (סיף), דלית אל-כרמל (בדמינטון), חדרה (ג'ודו, קראטה ואופניים נגד השעון), חיפה (כדורסל, קטרגל וכדורעף), ירושלים (כדורעף, ריצה, הוקי קרח, טניס, אתלטיקה, הרמת משקולות, כדורסל כיסאות גלגלים, קטרגל, כדורסל וכדורגל), נוף הגליל (כדורגל), נתניה (כדורסל, כדורגל, קטרגל, כדורעף, שחייה, משחה של אלופים, נינג'ה, כדורמים ורוגבי), פתח תקווה (כדורשת), קיסריה (גולף), רמת גן (פאדל), רמת השרון (טניס), רעננה (בייסבול, נטבול, סקווש, כדורת דשא, טניס שולחן) וערים נוספות. תערוכת צילומים בנתב"ג "ישראל חוגגת ספורט – אז והיום", צילומים היסטוריים לצד צילומים עכשוויים, מאירועי ספורט מיוחדים לאורך שנות המכביה. את שיר הנושא של המכביה "קרנבל" ביצעו הצמד סטטיק ובן אל תבורי. מדיה וקבצים בנושא המכביה העשרים-ואחת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המכביה Super User, משלחות - מכביה 21, באתר www.maccabiah.com ישראל חוגגת ספורט: המדריך המלא לאירועי המכביה ה-21, באתר ynet, 8 ביוני 2022 קובי ליברמן, מביידן ועד הדלקת הלפיד: המכביה יצאה לדרך, באתר ynet, 15 ביולי 2022 מכביה - מכביה 21, באתר www.maccabiah.com
פלוריאן הארטהרץ

פלוריאן הארטהרץ (בגרמנית: Florian Hartherz; נולד ב-29 במאי 1993 באופנבך שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת פודבסקידזי ביילסקו-ביאלה מליגת העל הפולנית. הארטהרץ גדל במחלקות הנוער של קיקרז אופנבך, SpVgg דיטשהיים, SG רוזנהו אופנבך, איינטרכט פרנקפורט ו-וולפסבורג. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות המילואים של וולפסבורג ושל ורדר ברמן. ב-28 בינואר 2012 ערך הארטהרץ את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, בתיקו 1-1 נגד באייר לברקוזן במסגרת עונת 2011/2012 בבונדסליגה. בסך הכל ערך עשר הופעות במדי ורדר ברמן במסגרת הבונדסליגה. ב-2 בספטמבר 2013 חתם הארטהרץ בפאדרבורן 07 מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך במועדון 46 הופעות ליגה במסגרת הבונדסליגה והבונדסליגה השנייה, והבקיע שער אחד. ב-1 ביולי 2016 חתם בארמיניה בילפלד מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך 116 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. בתום עונת 2019/2020 העפילה ארמיניה בילפלד לבונדסליגה. ב-4 באוגוסט 2020 חתם הארטהרץ בפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה. בסך הכל ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-21 ביוני 2022 חתם הארטהרץ על חוזה לעונה אחת במכבי נתניה מליגת העל הישראלית. בפברואר 2023 חתם בפודבסקידזי ביילסקו-ביאלה מליגת העל הפולנית. מדיה וקבצים בנושא פלוריאן הארטהרץ בוויקישיתוף פלוריאן הארטהרץ, באתר Transfermarkt פלוריאן הארטהרץ, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) פלוריאן הארטהרץ, באתר Soccerway פלוריאן הארטהרץ, באתר WorldFootball.net פלוריאן הארטהרץ, באתר FootballDatabase.eu מוטי פשכצקי, ‏רשמי: פלוריאן הארטהרץ חתם במכבי נתניה, באתר ערוץ הספורט, 21 ביוני 2022 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פלוריאן הארטהרץ".
ארווין פון לאהוסן

גנרלמיור ארווין פון לאהוסן (בגרמנית: Erwin Heinrich René Lahousen Edler von Vivremont ‏, 1897–1955) היה ראש מנגנון החבלה הגרמני באבווהר, שירות המודיעין הצבאי, בזמן מלחמת העולם השנייה, אחד מקושרי קשר העשרים ביולי לרציחתו של אדולף היטלר ועד מפתח במשפטי נירנברג באשר לפשעי המלחמה של הוורמאכט. לאהוסן נולד באוסטריה למשפחה אריסטוקרטית, ושירת בצבא האימפריה האוסטרו הונגרית בזמן מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הפך לראש מנגנון הריגול הנגדי של אוסטריה. לאחר סיפוחה של אוסטריה לידי הנאצים, בשנת 1938 נבלע מנגנון הריגול של לאהוסן בשירות המודיעין הצבאי הגרמני, האבווהר, ולאהוסן הוכפף לראש האבווהר, האדמירל וילהלם קנריס. לאהוסן וקנריס מצאו שפה משותפת, וקנריס שיתף את לאהוסן במזימותיו להפלת המשטר הנאצי. קנריס מינה את לאהוסן לראש אחד מארבעת מדורי האבווהר, מדור II, שעסק בחבלה. לאהוסן הצטיין בהכנת האלמנטים הקשורים בחבלה בתחילת מלחמת העולם השנייה, בעת הפלישה לפולין בשנת 1939, אך בשל כך שקנריס ייחס לריגול חשיבות רבה יותר, אומנו הסוכנים המיועדים לארצות המערב יותר באלמנטים של ריגול מאשר באלמנטים של חבלה. לכך היו תוצאות שליליות מבחינת האבווהר. סוכנים שנשלחו לבריטניה נתפסו, והפכו לסוכנים כפולים. מבצע חבלה רחב היקף, המכונה "מבצע פסטוריוס", שתוכנן לפגוע במטרות בארצות הברית ביוני 1942, טורפד על ידי ה-FBI, הסוכנים נתפסו, נשפטו והוצאו להורג. ב-1943 נשלח לאהוסן לחזית המזרח, ובכך ניצל מגורל חבריו באבווהר, אשר בשלב זה הגביר מאוד את פעילותו כנגד היטלר, ובמקביל איבד את חינו בעיני המשטר הנאצי. לאהוסן טען כי גם אז המשיך בפעילות הקשורה לקשר העשרים ביולי, וכי הוא היה האיש שסיפק את הפצצה ששימשה את קלאוס שנק פון שטאופנברג, המתנקש בחיי היטלר ב-20 ביולי 1944 לניסיון ההתנקשות הכושל. לאחר כישלון הקשר נעצרו אלפי קצינים, ביניהם ראשי האבווהר וקנריס, והוצאו להורג לאחר משפט ראווה ב"בית הדין העממי" הידוע לשמצה של השופט התליין רולנד פרייזלר. היה זה מזלו של לאהוסן אשר הביא להצלתו מגל המאסרים, על אף שהפצצה הייתה מתוצרת בריטית, ומנגנון החבלה שעמד בראשו היה ידוע כמי שעושה שימוש בפצצות מסוג זה. לאחר סוף המלחמה העיד לאהוסן במשפטי נירנברג. בין השאר העיד בדבר רציחתם על ידי הוורמאכט של מאות אלפי שבויי מלחמה רוסים, ובדבר פעילויותיו הרצחניות של מנגנון האיינזצגרופן במזרח. מעדותו עולה כי קולונל גנרל בשם ריינקה, הורה, בישיבה שהתקיימה בחודש יולי 1941 כי יש להרוג את כל הקומיסרים שנפלו בשבי, כמו גם את כל מי שנראה כי עבר תהליך "בולשביזציה". בעדותו קשר לאהוסן פקודה זו לדרגים הבכירים ביותר בוורמאכט, כגנרל וילהלם קייטל, אשר אכן הוצא להורג בעקבות המשפטים והעדויות שהובאו במהלכם. מדיה וקבצים בנושא ארווין פון לאהוסן בוויקישיתוף עדותו של לאהוסן במשפטי נירנברג
Webpack

Webpack הוא מאגד מודולים חינמי בקוד פתוח עבור ספריות ג'אווה סקריפט. הוא מיועד בעיקר לג'אווה סקריפט, אבל ניתן לעשות בו שימוש לצורך כל סוגי הקבצים המשמשים לפיתוח בצד הלקוח כולל HTML‏ CSS ותמונות, אם כלולות החבילות המתאימות. Webpack אוסף מודולים חיצוניים ומייצר מהם קבצים מקומיים המייצגים אותם, ומאפשר לעשות בהם שימוש ללא ייבוא בפועל של המודולים שנמצאים בשימוש. Webpack מייצר גרף תלות המאפשר למפתחי אינטרנט להשתמש בשיטה מודולרית למטרות פיתוח יישומי האינטרנט שלהם. Node.js נדרש לשימוש ב-webpack. שתי טכניקות דומות נתמכות על ידי webpack כשמדובר בפיצול קוד דינמי. הגישה הראשונה והמומלצת היא להשתמש בתחביר import() התואם את תקן ה-ECMAScript עבור ייבוא דינמי. הגישה הפחות מומלצת, היא להשתמש בתחביר require שנמצא בשימוש בעיקר ב-CommonJS. Webpack מציעה גם שרת מקומי, לצורכי פתוח, המאפשר ניפוי שגיאות בזמן אמת. בשילוב של Babel ניתן גם לכתוב קוד בתקן מודרני שאינו נתמך בדפדפנים ישנים, ולקבל בסוף קובץ של קוד הנתמך בכמעט כל הגרסאות של הדפדפנים. המודול מופעל משורת הפקודה בפקודה webpack. ניתן להוסיף הגדרות שונות באמצעות הוספת דגלים (flags), או שניתן להגדיר אותו באמצעות קובץ תצורה ששמו webpack.config.js. קובץ זה מגדיר כללים, תוספים וכו' עבור פרויקט בו הוא נמצא. באמצעות הקובץ האמור webpack ניתנת להרחבה באמצעות כללים המאפשרים למפתחים לכתוב משימות מותאמות אישית שהם רוצים לבצע בעת חיבור קבצים יחד. בכדי למנוע בעיות מטמון של הדפדפן שיגרמו לאי רענון לקובץ החדש ניתן להוסיף גיבוב ליניארי לשם הקובץ בכל פעם שהמודול רץ. להלן דוגמה לקובץ הגדרות: const path = require("path");//here you must use require syntax module.exports = { mode: "development", //you can chhose "prodoction" when building for production or add to the build script "webpack --mode production" entry: { bundle: path.resolve(__dirname, "src/index.js"), //here we make it should choose "bundle" for the filename you can choose what ever you would like }, output: { path: path.resolve(__dirname, "dist"), //choose the folder name for builded files, here i choosed "dist" filename: "[name].js" /*you can use instead "[name].[contenthash].js" to add hash to file to help for caching, you can even specify the name instead for example "bundle.[contenthash].js */, clean: true, //in case of hashing which cretas new file every time you need to add this line to clean the old file every time assetModuleFilename: "[name][ext]", //for images }, devtool: "source-map", //create source map if wanted - helps debog the code devServer: { //all the settings for dev server static: { directory: path.resolve(__dirname, "dist"), }, port: 3001,//deafault port if no specifacion is 8080 open: true, hot: true, compress: true, historyApiFallback: true, }, module: { rules: [ { //rule for scss files compiled throgh webpack test: /\.scss$/, use: ["style-loader", "css-loader", "sass-loader"], }, { //rule for using babel to compile for old browser versions test: /\.js$/, exclude: /node_modules/, use: { loader: "babel-loader", options: { presets: ["@babel/preset-env"], }, }, }, { //rule for imag compiling test: /\.(png|svg|jpg|jpeg|gif)$/i, type: "asset/resource", }, ], }, plugins: [], }; מדיה וקבצים בנושא Webpack בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Webpack (באנגלית) Webpack, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Releases · webpack/webpack". נבדק ב-2022-02-22.
TNT (חברה)

TNT היא חברת אופנה אורבנית לנוער בישראל מבית הוניגמן. החברה הוקמה בשנת 1999. עד 2007 שלטה בכ-20% מהשוק הישראלי עם 57 סניפים. בנוסף פתחה סניפים ברומניה וברוסיה. בתחילת שנת 2018, קבוצת הוניגמן, שהחזיקה בחברת TNT, נקלעה לקשיים שנבעו, לטענתה, בשל שינויים בדפוסי הצריכה של הישראלים, בהם קניות מוצרי אופנה באינטרנט; נסיעות זולות לחוץ לארץ ורכישות בחו"ל, וכן בשל עליית שכר המינימום, עלויות שכירות גבוהות בקניונים, שם ממוקמים רוב סניפי החברה, ותחרות משמעותית בענף האופנה. במאי 2018, מכרה הוניגמן את הרשת לאיש העסקים אלי חיאדרה תמורת 2 מיליון ש"ח. הוא צירף אליו מספר שותפים, מהם נפרד לאחר תקופה קצרה. המהלך לא צלח והחברה בהליכי סגירה הדרגתיים. אתר האינטרנט הרשמי של TNT Ynetnews (2007-06-20). "TNT branch opens in Romania". Ynetnews (באנגלית). נבדק ב-2022-06-19. אורנה יפת, שנה לאחר שהחליפה ידיים: רשת האופנה TNT נסגרת, באתר כלכליסט - www.calcalist.co.il, ‏2019-05-10 ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אטלנטיס

אטלנטיס (ביוונית: Ἀτλαντὶς νῆσος - אטלנטיס ניסוס; מילולית: "האי של אטלס") הוא אי אגדי המוזכר בכתביו של הפילוסוף היווני אפלטון. מיקומו כמתואר בכתבים היה "מעֵבר לעמודי הרקולס" (כלומר ממערב למצר גיברלטר, מנקודת המבט היוונית). בשניים מבין הדיאלוגים של אפלטון, "טימאיוס" ו"קריטיאס", המתנהלים בין מורה לתלמידו, הסביר אפלטון כי הידע על אודות אטלנטיס הגיע מהמדינאי סולון, אשר שמע על האי מכוהן מצרי, שהפליג בהסבריו על תרבות מפותחת שהתקיימה כ-9,000 שנה לפני זמנו (כלומר כ-11,600 שנה לפני זמננו), והייתה מתקדמת בהשוואה לכל תרבות אחרת בתקופתה. אותה תרבות כבשה את כל עמי המזרח התיכון, למעט תושבי אתונה, ורשמה הישגים טכנולוגיים מדהימים. וכך תיאר אפלטון: "והיה אי ששכן לפני המצר שאותו אתם מכנים בשם עמודי הרקולס. האי הזה היה גדול יותר מלוב ומאסיה גם יחד, והוא הוביל לאיים אחרים. מאיים אלה יכולת לעבור את כל היבשה הנגדית, שהקיפה את הים האמיתי, שכן ים זה, הנמצא בין מצרי הרקולס, אינו אלא נמל, ויש לו כניסה צרה, אבל אותו הים האחר הוא ים אמיתי, והארץ המקיפה אותו - בצדק תיקרא יבשה." בהמשך סיפר אפלטון שזעמו של זאוס, אבי האלים, החריב את היבשת ברעידת אדמה או התפרצות הר געש, וזאת בשל חמדנותם ואנוכיותם של תושביה. לפי הדעה הרווחת במחקר, סיפור אטלנטיס היה משל שסיפר אפלטון בדומה ל"משל המערה של אפלטון", אך לא ברור אם הוא היה מבוסס (לפחות בחלקו) על סיפורים שאפלטון הכיר. ישנה סברה לפיה אגדת אטלנטיס מבוססת על חורבן התרבות המינואית העתיקה. מרכזה היה באי כרתים והיא נחרבה מסיבות לא ידועות בוודאות בסמוך להתפרצות הגעשית של האי סנטוריני. היוונים קראו לים שמעבר למצר גיברלטר "ים אטלס" ("הים האטלנטי", או במינוח המודרני: "האוקיינוס האטלנטי"). זהו גם שמו ומקומו של האי בסיפורו של אפלטון. לפי אפלטון, הוא התקיים שם בעבר הרחוק. במהלך ההיסטוריה היו שהחשיבו סיפור זה לעובדתי, והיו ניסיונות רבים לאתר את אטלנטיס המקורית. הועלו מספר השערות באשר למיקומה האפשרי. אף אחת מהשערות אלה אינה מבוססת על ממצאים מדעיים כלשהם. היו שניסו למקם את אטלנטיס בסמוך למצר גיברלטר, בצפון מערב אפריקה או בקבוצת האיים האזוריים. לפי דבריו של אפלטון, אטלנטיס הייתה אי באוקיינוס האטלנטי. בהמשך אף הורחבה תאוריה זו לטענה שמקורן של כל התרבויות המודרניות הוא בתרבות אחת שבאי עתיק במרכזו של אוקיינוס זה. המחקר המודרני הראה שלא היה בעבר אי גדול במרכז האוקיינוס, וכן שזמני ודרכי יצירת התרבויות השונות שונים מאלו הנדרשים מהתאוריה. למוריה מו (יבשת דמיונית) מיתוסים של מבול אומברטו אקו, תולדות האגדות - סיפורם של מקומות אגדיים, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2016, הפרק "אטלנטיס, מו ולמוריה", עמ' 180–219. גרג ג'נר, שאל היסטוריון - תשובות מרתקות לשאלות מפתיעות, כתר ספרים, 2022, הפרק "לא נמאס לך מאנשים שאומרים, 'אטלנטיס היא ההוכחה שיש חייזרים'?", עמ' 31–38 מדיה וקבצים בנושא אטלנטיס בוויקישיתוף אגדה אבודה (אורכב 01.11.2005 בארכיון Wayback Machine), מאת אורי קציר כתבה על התפרצות "אטלנטיס", ב"נשיונל ג'אוגרפיק" (באנגלית) יבשת אטלנטיס, באתר "הידען" אטלנטיס (עיר אגדית), דף שער בספרייה הלאומית אטלנטיס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) מהי היבשת האבודה אטלנטיס?, באתר אנציקלופדית אאוריקה
פטר סטמבוליץ'

פטר סטמבוליץ' (בסרבית: Петар Стамболић, הגייה על פי האלפבית הפונטי הבין-לאומי: [pětar stambǒliːt͡ɕ]; 12 ביולי 1912–21 בספטמבר 2007) היה פוליטיקאי סרבי קומוניסטי ששירת כראש ממשלת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה מ-1963 ועד 1967, וכנשיאה בשנים 1982–1983. סטמבוליץ' נולד בברזובה, מחוז איוואניצה, ממלכת סרביה. הוא למד בפקולטה לחקלאות של אוניברסיטת בלגרד. הייתה לו קריירה ארוכה במפלגות סרביות ויוגוסלביות. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה חייל בכוחות הפרטיזנים הקומוניסטים. ההיסטוריה המרשימה שלו בצבא כוללת את התקפת הפרטיזנים על העיר סייניצה (אנ'), שהייתה באותה עת מעוזו של לגיון קרמפלר (אנ') מהאס אס. האחיין של סטמבוליץ', איוואן סטמבוליץ', היה ראש ממשלת הרפובליקה הסוציאליסטית של סרביה. סטמבוליץ' שירת כנשיא הוועדה המרכזית של המפלגה הסרבית הקומוניסטית בין השנים 1948–1957. במהלך הזמן הזה שימש גם ראש ממשלת סרביה (1948–1953), ולאחר מכן שירת כיו"ר הפרלמנט הסרבי עד 1957, וכנשיא האספה הפדרלית של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה מ-26 במרץ 1957 ועד 29 ביוני 1963. הוא שירת גם כנשיא המועצה המנהלת הפדרלית של יוגוסלביה מ-1963 עד 1967, וכנשיא יוגוסלביה ב-1982–1983. סטמבוליץ' מת בבלגרד שבסרביה בשנת 2007. מדיה וקבצים בנושא פטר סטמבוליץ' בוויקישיתוף בתקופת הרפובליקה פדרציית עיתונאי יוגוסלביה, 762–765, סקירה של אירועים בין לאומיים, כרך 33, עמ' 15 http://scindeks-clanci.ceon.rs/data/pdf/0353-9008/2011/0353-90081131247Z.pdf https://books.google.com/books?id=CTIlDwAAQBAJ&pg=PA123 https://books.google.com/books?id=yHCdDwAAQBAJ&pg=PT270 סלובודן סטנקוביץ', סוף עידן טיטו: הדילמות של יוגוסלביה, 1981, עמ' 138, מסת"ב 978-0-81797-362-9 https://www.danas.rs/drustvo/umro-petar-stambolic/
נדז'דה מיכאילובה

נדז'דה ניקולובה מיכאילובה (בבולגרית: Надежда Николова Михайлова;‏ נולדה ב-9 באוגוסט 1962, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היא פוליטיקאית, עיתונאית ופילולוגית בולגרייה אשר כיהנה ממאי 1997 ועד יולי 2001 כשרת החוץ של בולגריה בממשלתו של איוואן קוסטוב. נדז'דה מיכאילובה נולדה בסופיה. היא רכשה השכלה תיכונית בקולג' הצרפתי שבעיר. היא רכשה השכלה אקדמית בפילולוגיה באוניברסיטת סופיה, ובהמשך עבדה כעיתונאית עצמאית. ב-1995 נבחרה לאספה הלאומית של בולגריה מטעם מפלגת איחוד הכוחות הדמוקרטיים. ב-1997 מונתה לשרת החוץ של בולגריה בממשלתו של איוואן קוסטוב. ב-1999 נבחרה לסגנית יושב ראש מפלגת העם האירופית והייתה לאדם הראשון ממזרח אירופה שכיהן במינוי זה. בין 2008–2009 כיהנה כסגנית יושב ראש האספה הלאומית של בולגריה. ב-2012 עזבה את מפלגת איחוד הכוחות הדמוקרטיים. בהמשך, כיהנה כשגרירת בולגריה לטורקיה. בין 1983–2006 הייתה נשואה לקאמן מיכאילוב ולזוג נולדו שתי בנות, ויולטה ונינה. ב-2009 נישאה במדריד לאיש העסקים הבולגרי סווטלין ניינסקי. מדיה וקבצים בנושא נדז'דה מיכאילובה בוויקישיתוף נדז'דה מיכאילובה, באתר rdp-bg.org (בבולגרית) נדז'דה מיכאילובה, באתר personi.dir.bg (בבולגרית). Nadezhda Neynski, former UDF leader and ex-foreign minister, quits UDF after rebels axed, באתר sofiaglobe.com (באנגלית).
בולוזאורוס

בולוזאורוס (שם מדעי: Bolosaurus; מילולית: "לטאת בולו") הוא סוג של זוחל נכחד מסדרת הפרוקולופונומורפה אשר התקיים במשך תחילת הפרם שלפני 289.5 עד 273.6 מיליון שנה מזמננו בצפון אסיה ובאמריקה הצפונית. סוג זוחל זה תואר בידי החוקר האמריקאי אדוארד דרינקר קופ ב-1878 על סמך שרידי מאובנים מטקסס ואוקלהומה בשטחי "החגורה האדומה של טקסס ואוקלהומה" "(Red Beds of Texas and Oklahoma). השרידים שגילה קופ כללו גולגולת חלקית ומרוסקת בעלת לסת ושרידי שיניים גדולות. ממצאים נוספים חלקיים התגלו בנהר מילבה שברפובליקת קומי, רוסיה. זוחל זה היה נמוך ודומה מעט ללטאה אך גדול יותר ובעל גולגולת חזקה עם שיניים עבות וחזקות בעלות מבנה דמוי-עלה שהותאמו לתזונה צמחית. זוחל זה חי במדבריות שהיו נפוצים בפרם וניזון מצמחייה קשיחה שמצא. מדיה וקבצים בנושא בולוזאורוס בוויקישיתוף בולוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Marcello Ruta; Juan C. Cisneros; Torsten Liebrect; Linda A. Tsuji; Johannes Muller (2011). "Amniotes through major biological crises: faunal turnover among Parareptiles and the end-Permian mass extinction". Palaeontology. 54 (5): 1117–1137
קמפילודוניסקוס

קמפילודוניסקוס (שם מדעי: Campylodoniscus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מקבוצת הטיטאנוזאורים (ולפי מספר דעות היה קרוב לקמרזאוריים) שהתקיים במשך הקרטיקון עליון של הקנומן לפני 95 מיליון שנה מזמננו בארגנטינה. כיום רוב החוקרים רואים בו טקסון מוטל בספק עקב מיעוט חומר מזהה במאובניו. הסוג תואר בידי החוקר פרידריך פון הואנה (אנ') ב-1929 תחת השם: "Campylodon", כשמשמעות שמו היא: "שן כפופה" מיוונית ("καμπυλος" - כפוף או מעוקל, "ὀδών" - שן). עם זאת השם הועבר ב-1961 לשם של דג קדום והסוג הוחלף בשם: "Campylodoniscus", כשהסיומת: "iscus" מייצגת צורת הקטנה. הסוג הכיל מין יחיד - Campylodoniscus ameghinoi, כהוקרה לחוקר הארגנטינאי פלורנטינו אמחינו (אנ'). המאובנים של הזאורופוד התגלו בתצורות באחה בארל (אנ') שבצ'ובוט והוא ידוע רק משרידים בודדים מהלסת העליונה ובהם 7 שיניים קמורות מעלה. שיעור של ממדיו בהתאם לגודל הלסת מביא לאורך של 20 מטרים ומשקל של 15 טונות לדינוזאור בוגר כשצווארו הארוך עזר לו לרעות מצמרות העצים הגבוהים. קמפילודוניסקוס, באתר GBIF (באנגלית)
ילנה ברקובה

ילנה סרגייבנה ברקובה (ברוסית: Елена Сергеевна Беркова; נולדה ב-11 במרץ 1985) היא זמרת, שחקנית, מנחת טלוויזיה, ושחקנית פורנוגרפיה רוסייה ואוקראינית. ברקובה נולדה ב-11 במרץ 1985 במורמנסק. בילדותה עברה עם משפחתה למיקולאייב. ברקובה החלה את קריירת הפורנו שלה בסוף 2003 בסטודיו Sinsational / Sineplex, המתמקד בקהל המערבי. העבודות הראשונות היו סרטים מסדרת Brittney's Perversions עם בריטני סקיי (רו'), שהיא הבמאית של הסדרה. הסרט דום 2, או איך לעשות אהבה עם ילנה ברקובה (2004, חברת SP) קיבל את הפופולריות הגדולה ביותר בשוק הרוסי. בשנת 2004 הגיעה ברקובה לאחותה בסנקט פטרבורג ממיקולאייב. עבדה באולפן מצלמת אינטרנט. במשך 56 ימים הייתה משתתפת בתוכנית הריאליטי "בית-2". ברקובה השתתפה בצילומי קליפים מסוגים שונים, לרוב בעלי אופי אירוטי ומיני. שיחקה בסדרת טלוויזיה פטרבורג העבריינית. סרט 7. חלוקה מחודשת משנת 2005. מדיה וקבצים בנושא ילנה ברקובה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ילנה ברקובה (ברוסית) ילנה ברקובה, ברשת החברתית פייסבוק ילנה ברקובה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ילנה ברקובה, ביישום טלגרם ילנה ברקובה, ברשת החברתית אינסטגרם ילנה ברקובה, ברשת החברתית טיקטוק ילנה ברקובה, ברשת החברתית VK ילנה ברקובה, סרטונים בערוץ היוטיוב ילנה ברקובה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ילנה ברקובה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ילנה ברקובה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ילנה ברקובה, באתר ספוטיפיי ילנה ברקובה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ילנה ברקובה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ילנה ברקובה, באתר Yandex.Music (ברוסית) Biography of Elena Berkova ❤️ | Essay, en.home-task.com
קולורדיזאורוס

קולורדיזאורוס (שם מדעי: Coloradisaurus; מילולית: "הלטאה של לוס קולורדס") הוא סוג של דינוזאור דמוי-זאורופוד קדום שהתקיים במשך הטריאס העליון שלפני 213 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בתצורות לוס קולורדס (אנ') שבלה ריוחה, ארגנטינה והוא תואר לראשונה בידי החוקר חוזה בונפרטה (אנ') ב-1978 תחת השם Coloradia. עם זאת שם זה כבר ניתן לסוג עש והשם הנוכחי תואר ב-1990 בידי החוקר פיטר גלטון (אנ'), לאחר שהמין היחיד בסוג – Coloradisaurus brevis נחשב למוטל בספק. ממצאיו של הקולורדיזאורוס כללו בעיקר גולגולת כמעט שלמה עם שלד חלקי שלא שומר כראוי הכולל בעיקר שרידי צלעות, חוליות, חלקים מהגפיים ואגן חלקי. מדידה של הדינוזאור מובילה שהגיע לאורך משוער של 3 מטרים ולמשקל 70 ק"ג, כך שהיה קטן מאוד ביחס לקרוביו הזאורופודים. בעבר הוא נחשב לבן למשפחת הפלטאוזאוריים אך בהמשך מחקרים פילוגנטיים העריכו שהיה קרוב יותר לסוגים: לופנגוזאורוס וגלסיאליזאורוס, להם מבנה דומה בעצמות המפרקים והירך. מדיה וקבצים בנושא קולורדיזאורוס בוויקישיתוף קולורדיזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קולורדיזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Paul, G.S. (2016). The Princeton Field Guide to Dinosaurs (2nd ed.). Princeton, NJ: Princeton University Press. p. 189. ISBN 978-0-691-16766-4.
Old Enough!

Old Enough! (ביפנית: はじめてのおつかい, בתרגום חופשי לעברית: השליחות הראשונה שלי) היא תוכנית מציאות יפנית ששודרה באופן לא סדיר עוד משנת 1991 בערוץ הטלוויזיה היפני ניפון TV. התוכנית מתארת, בדומה לתוכניות דוקומנטריות, את מאמציהם של פעוטות היוצאים למשימות שונות בכוחות עצמם – משימות כגון קניית מצרכים במכולת, משלוח חבילות – כאשר אליהם מתלווה צוות הצילום של התוכנית. החל משנת 2022 התוכנית משודרת ברחבי העולם בנטפליקס. התוכנית הייתה במקור חלק מהתוכנית "טסואיסקי" ששודרה בערוץ NTV מאפריל 1988 עד מרץ 1994, אך לאחר שהתוכנית הסתיימה, היא החלה להיות משודרת באופן לא סדיר כתוכנית מיוחדת בת שעתיים עד שלוש תחת השם "Hajimete no Otsukai". ספר התמונות של יוריקו צוצוי ואקיקו היישי אשר פורסם תחת אותו השם (ופורסם באנגלית תחת השם "Miki's First Errand") היווה את ההשראה להשקת התוכנית. רוב הילדים שמנסים לבצע משימות שונות במהלך התוכנית הם בני 3 עד 6, אך במקרים נדירים השתתפו גם ילדים בגיל שנה עד שנתיים. מכיוון שההורים בעצם אינם מספקים פתקים לילדים, אלא רק מספרים לילדיהם באופן מילולי מה הם צריכים לעשות, ישנם מקרים רבים בהם ילדים שוכחים לקנות פריטים מסוימים או מבצעים טעויות שונות. בשנים האחרונות מופק ספיישל חורף של התוכנית (המשודר ביום ב' הראשון של חודש ינואר או ביום ההתבגרות) וכמו כן מופק גם ספיישל קיץ (המשודר ביום הים) פעמיים בשנה. בנוסף לפרקים חודשים בסדרה, צוות ההפקה של הסדרה מפיק גם פרקים מסוג "עשרים שנים מאז..." המתמקדים במשתתפי עבר בתוכנית ומספרים מה קרה להם מאז. בתוכנית השתתף גם ילד שמאז הספיק להפוך להורה והחליט לשלוח גם את ילדו לשליחות בפרקים חדשים של התוכנית. מאז 31 במרץ 2022 התוכנית מופצת באופן בינלאומי בנטפליקס. הילדים המשתתפים בתוכנית נבחרים לאחר תהליך מיון ממושך. לפני הצילומים צוות התוכנית וההורים בודקים את מסלולי השליחויות של הילדים, בודקים כדי למנוע סכנות ומפגש עם אנשים שעלולים להיות מסוכנים, וכל האנשים בשכונות או בכפרים שבהם מצולמת התוכנית מיודעים מבעוד מועד על הכוונה לצלם את התוכנית באותם מיקומים. צוות הצלמים וצוות הבטיחות מלווים את הילדים מקרוב לאורך צילום פרקי התוכנית. אתר האינטרנט הרשמי של Old Enough! (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של Old Enough! (באנגלית) "Old Enough!", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Old Enough!", באתר נטפליקס Grabar, Henry (2022-04-11). "How Japan Built Cities Where You Could Send Your Toddler on an Errand". Slate Magazine (באנגלית). נבדק ב-2022-04-12. St. Michel, Patrick (2022-04-12). "Surprise Netflix hit 'Old Enough!' proves Japanese TV is good enough for Western viewers". The Japan Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-04-12. "Old Enough: the Japanese TV show that abandons toddlers on public transport". the Guardian (באנגלית). 2022-04-07. נבדק ב-2022-04-12. "Yes, the 'Old Enough!' Kids Really Think the Camera Crew Are 'Electricians'". Tudum (באנגלית). 2022-04-29. נבדק ב-2022-05-14. "Netflixで「はじめてのおつかい」。「ミッドウェイ」4月配信". AV Watch (ביפנית). 2021-03-28. נבדק ב-2022-04-02.