laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנה, נסיכת הסן

אנה, נסיכת הסן (בגרמנית: Anna von Hessen und bei Rhein;‏ 25 במאי 1843 – 16 באפריל 1865), הייתה אשתו של פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין. אנה נולדה ב-25 במאי 1843 בבסונגן שהשתייכה להדוכסות הגדולה של הסן, לקרל, נסיך הסן, ולאליזבת, נסיכת פרוסיה, בתם של וילהלם, נסיך פרוסיה ומריה אנה, נסיכת הסן-הומבורג. בצעירותה הייתה אנה מועמדת לנישואין עם אדוארד, נסיך ויילס, אולם לבסוף הוא התחתן עם אלכסנדרה, נסיכת דנמרק. ב-4 ביולי 1864 התחתנה אנה עם פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ממנו נולדה לה בת אחת - אנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (1865–1882). שבוע לאחר הלידה מתה אנה בשוורין, כתוצאה מזיהום לידה. מדיה וקבצים בנושא אנה, נסיכת הסן בוויקישיתוף
אליפות איטליה בכדורגל 1910/1911

אליפות איטליה בכדורגל 1910/1911 הייתה העונה ה-14 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-27 בנובמבר 1910 והסתיימו ב-11 ביוני 1911. בתחרות השתתפו 13 קבוצות. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. פרו ורצ'לי זכתה באליפות בפעם השלישית בתולדות המועדון. בשלב הראשון של התחרות התקיימו תחרויות אזוריות. פיימונט-לומברדיה-ליגוריה התחרות התקיימה בהשתתפות 9 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. פרו ורצ'לי זכתה במקום הראשון והתקדמה למשחק האליפות. ונטו - אמיליה-רומאניה התחרות התקיימה בהשתתפות 4 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. ויצ'נצה זכתה במקום הראשון והתקדמה למשחק האליפות. משחקי הגמר התקיימו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ ונערכו ב-1 ביוני וב-18 ביוני. פרו ורצ'לי ניצחה 3:0 ו-2:1 ובכך זכתה באליפות. נתונים מאתר rsssf
נחל נקרות

נחל נקרות הוא נחל אכזב באזור מכתש רמון הנשפך אל נחל הערבה. הנחל נקרא בערבית ואדי אלג'ריר ("הנחל הגורר"). הוא נקרא כך בשל הגומחות הרבות שנחצבו על ידי השיטפונות בדפנות הקניון. נחל נקרות הוא מן הגדולים שבנחלי הר הנגב. אורכו כ-60 ק"מ ושטח אגן הניקוז שלו כ-1,000 קמ"ר. בקירותיו של הנחל שכבות של אבן חול נובית מתקופת הקרטיקון התחתון. הנחל מישורי מאוד ורק חלק קטן ממנו צר. קיים בנחל עיקול המכונה "פרסת נקרות", שבו תחום הנחל בין קירות מצוקיים של סלעי גיר. בסיומה של פרסת נקרות נדחס הנחל למעוק צר שאורכו כ-200 מ', עומקו כ-10 מ' ורוחבו מטרים ספורים. לעיתים, הקרקע של המעוק מוצפת במים עמוקים לאחר שיטפונות החורף. ערך מורחב – מצד נקרות מצד נקרות הוא מבנה נבטי ומצד רומי ששימש כעמדת שמירה ושוכן על גדת נחל נקרות. העמדה הוקמה על ידי הנבטים כדי להגן על דרך הבשמים. לאחר השתלטות האימפריה הרומית על דרכי המסחר הנבטיות, המקום נעזב. בתקופה הרומית הקדומה, המצד שימש כתחנות שיירות נבטית, בתקופה הרומית המאוחרת שימש כמצד רומי ונקודת שמירה. סמוך למושב עין יהב, במרחק כקילומטר אחד ממזרח לכביש הערבה, נבנה לרוחב הנחל סכר עפר. הסכר נועד להשהות באפיקו את מי השיטפונות, כדי שיחלחלו אל אפיק מי התהום. בצד הדרומי של הנחל נמצאת מערה קטנה הנקראת "מערת נקרות" שגובהה מטר וחצי עם חול ים בתוכה. כתוצאה מהתחתרות מי השיטפונות בבסיס המצוק, נוצרה המערה. המערה צרה וארוכה. הנחל מתחיל בקרבת שפתו הדרומית- מזרחית של מכתש רמון כ-2.5 ק"מ צפונית- מערבית לפסגת הר עודד. הנחל זורם בקער בין קמר רמון וקמר עריף. ערוץ הנחל רחב ומדרונותיו מתונים וכלי רכב יכולים לעבור בו עד למקום שבו נחל נקרות חוצה את כביש מצפה רמון-אילת. נחל נקרות עובר בקער עד נקודת חיבורו עם נחל רמון. בהמשך הוא חוצה את כביש מצפה רמון-אילת ומתלכד עם נחל רמון. בהמשך נחל נקרות זורם דרומה, מזרחה ולבסוף צפונה. הנחל חוצה את קו השבר של רמון וחוצה את כביש הערבה, נמשך כ-4 ק"מ עד התלכדותו עם נחל הערבה. דרך עפר מהנחל מובילה לנחל חדב. בין השנים 1981-1982 רודולף כהן ערך חפירות ארכאולוגיות באתר. במסגרת החפירות נגלו על רצפת החדרים של המבנה הנבטי כלים קרמיים הכוללים קערות מצוירות, נרות וסירי בישול האופייניים למאה הראשונה לספירה. באותן חפירות נמצאו מטבעות נבטים של הקיסר אלגבאלוס. מדי פעם נצפים בנחל עדרי יעלים וערודים. בנחל יש כמה עצי שיזף, ויש צמחייה מדברית אופיינית ודקלים קטנים. מערת נקרות מדיה וקבצים בנושא נחל נקרות בוויקישיתוף מערת נקרות מתוך עמוד ענן פורום אתר טיולי- נחל נקרות נחל נקרות מתוך אתר ארץ הצבי טיול בפרסת נקרות ומכתש רמון מתוך אתר מפה פרסת נקרות מתוך iNature מנחם מרקוס (עורך), מדריך ישראל החדש, אנציקלופדיה: מסלולי טיול, הר הנגב והערבה, כרך 15, הוצאת: ידיעות אחרונות, כתר ומשרד הביטחון, 2001, עמ' 165-166
אליפות איטליה בכדורגל 1911/1912

אליפות איטליה בכדורגל 1911/1912 הייתה העונה ה-15 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-24 בספטמבר 1911 והסתיימו ב-5 במאי 1912. בתחרות השתתפו 14 קבוצות. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. פרו ורצ'לי זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדות המועדון. כשלב מוקדם, קבוצת קאזאלה התמודדה נגד "רסינג מילאנו" על הזכות להשתתף בליגה וניצחה 1:1 ו-1:0. בהמשך התקיימה תחרות אזורית כמו בעונה הקודמת. פיימונט-לומברדיה-ליגוריה התחרות התקיימה בהשתתפות 10 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. פרו ורצ'לי זכתה במקום הראשון והתקדמה למשחק האליפות. ונטו - אמיליה-רומאניה התחרות התקיימה בהשתתפות 4 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. ונציה זכתה במקום הראשון והתקדמה למשחק האליפות. משחקי הגמר התקיימו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ ונערכו ב-28 באפריל וב-5 במאי. פרו ורצ'לי ניצחה 6:0 ו-7:0 ובכך זכתה באליפות עונה שנייה ברציפות. נתונים מאתר rsssf
נחל שני

נחל שני (בערבית: وادي أبو أليك – ואדי אבו עלאליק, "נחל שני") הוא נחל אכזב קניוני באזור הרי אילת הנשפך אל נחל רחם והוא אחד מהנחלים הארוכים והגדולים באזור הרי אילת. אורכו של נחל שני כ-13 ק"מ. מקורות הנחל במדבר סיני באזור בקעת הירח וג'בל קרין אלעתוד, ממנו זורם הנחל מזרחה. ליד החלק הדרומי של הר שני נכנס הנחל לתחומי ישראל, ומכאן הוא נבלע בתוך נקיק צבעוני של אבן חול - הקניון האדום - ממנו נמשך הנחל מזרחה בקטע קניוני רחב, תחילה בין קירות אבן העשויים מחול, ובהמשך בין צוקי גיר זקופים. בערוץ הנחל מפלים ומחסומי סלעים. הנחל מתחבר אל נחל רחם. בחיבור נחשפים בקרקעית ובצלעותיו, העשויים מגיר, ריכוזים גדולים של מאובנים. בנקודת השפך של נחל שני לנחל רחם, נגלית דרך עפר שראשיתה בבאר אורה שבדרום. שביל מסומן עובר לאורך ערוצו של נחל שני מן הקניון האדום עד מפגש הנחלים שני ורחם. נחל שני (בערבית: ואדי אבו עלאליק) נקרא כך בגלל צבעה של אבן החול אשר הנחל חתור בה. ערך מורחב – הקניון האדום קניון המהווה חלק מערוצו של נחל שני המגיע מצידו, נבלע בתוך נקיק צבעוני של אבן חול אדומה שהמים חתרו בה ופתחו מעבר צר העטור בציורי קיר שהטבע יצר. בנחל שני דרום יש צמחייה רבה, עצי שיטת נגב ומינים רבים של שיחים (כגון: ענת המדבר, אכילאה ריחנית, קזוח עקום וכוכב ריחני), ובניגוד לכך בצפון מזרח נחל שני לאורך כל מורדות הר עוזיהו צמחייה מדברית דלילה (כמו: שיחי רותם המדבר, מלוח קיפח, צלף) המהווה מקור מזון לבעלי החיים המסתובבים באזור זה. ניתן לצפות בבעלי חיים כמו יעלים המגיעים לאזור זה לקבלת מקור מזון מהצמחייה המדברית של נחל שני. מסלולי טיולים, נחל שני דרום - הקניון האדום, באתר מינהלת הטיולים, ‏23/09/2015 מרכז ההכנה לטיולים, קניון אדום - נחל שני, באתר צופים ברשת, ‏לא ידוע תיירות ערבה, מסלול נחל שני דרומי והקניון האדום, מאמרים: רשת הפצת מאמרים מקצועיים תיירות ערבה, מסלול נחל שני דרומי והקניון האדום, מאמרים: רשת הפצת מאמרים מקצועיים
נחל ימין

נחל ימין הוא נחל בהר הנגב הצפוני, מיובלי נחל חתירה. מקור שם הנחל הוא בעקבות שמו הערבי של הנחל, ואדי אל ימן, כלומר הדרומי. אורך נחל ימין הוא 11 קילומטר. הנחל מתחיל באמצע מישור ימין, סמוך לקריה למחקר גרעיני. משם יורד הנחל לכיוון דרום, תוך כדי הוא אוסף בדרך את נחל זרוע ואת נחל אצבע הבאים ממורדות רכס חצרה. לאחר שהנחל עובר כ- 8 קילומטר, הוא חוצה את דרך מעלה העקרבים, בדרום מישור ימין. לאחר חציית הדרך מתחתר הנחל בסלעי הגיר של רכס חצרה ויוצר קניון עמוק ומצוקי, שבו יש מפל בגובה כ-100 מטר. נחל ימין מתחבר לנחל חתירה במרחק 3 קילומטר ממזרח לעין ירקעם. בתחילה במישור יש שיחים מפוזרים, המישור החולי הוא שריד לתקופה שהייתה לפני היווצרות הבקע הסורי אפריקאי. בהתחלת הנחל האפיק מתון, אבל אחרי מרחק קצר הוא יורד במפל לערוץ קניוני, ובמסלול רואים שילוב של מצוקים וחולות. ישנה דיונה בגדה המערבית של האפיק, ובצד המזרחי יש אבן חול. בנחל ימין ישנם שני גבים גדולים במשטח סלע משופע. הגבים מלאים במשך חודשים אחרי שיטפונות באזור ובשנים גשומות יש נביעה עונתית. בחודשים מרץ ואוקטובר ניתן למצוא פריחה עונתית בנחל, במיוחד אירוס ירוחם וחבצלת הנגב. מדיה וקבצים בנושא נחל ימין בוויקישיתוף מנחם מרקוס, אנציקלופדיה מפה: כל היישובים וכל האתרים בישראל, כרך 3, מפה, 2000, עמ' 181 נחל ימין – מעלה פלמ"ח, באתר טבע ונופים בישראל
רנארס קאופרס

רנארס קאופרס (לטבית: Renārs Kaupers, נולד-1 בספטמבר 1974) הוא זמר פופ וכותב שירים לטבי. קאופרס נולד בילגבה. הוא סיים תואר בעיתונאות מאוניברסיטת לטביה. ב-1989 ייסד עם חבריו לספסל הלימודים את להקת "בריינסטורם" שבה הוא משמש כסולן וממנה קיבל את עיקר פרסומו. הוא אף כותב רבים משירי הלהקה. ביחד עם הלהקה הוא ייצג את מדינתו באירוויזיון 2000. ב-2001 זכה בפרס הקולנוע הלטבי עבור סרט שהשתתף בקטגוריית השחקן הטוב ביותר. באותה שנה הגיש את הניקוד הלטבי באירוויזיון. ב-2003 הנחה את האירוויזיון שנערך בריגה, וב-2005 הנחה את אירוע הספיישל שיר היובל באירוויזיון. בנוסף, שימש כנציג הלטבי בצוות השיפוט של קדם האירוויזיון האסטוני ב-2003. ב-2005 הוענק לו עיטור "הכוכב הלבן" מטעם ממשלת אסטוניה וב-2008, עיטור "שלושת הכוכבים" של מדינתו. ב-2007 שיחק בסרט "גאורג", סרט ביוגרפי על הזמר האסטוני גאורג אוס. הוא נשוי ואב לשלושה בנים. מדיה וקבצים בנושא רנארס קאופרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רנארס קאופרס רנארס קאופרס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רנארס קאופרס, באתר MusicBrainz (באנגלית) רנארס קאופרס, באתר Discogs (באנגלית) רנארס קאופרס, באתר Genius
אינגוסטראך

אינגוסטראך (ברוסית: Ингосстрах) הוא שמה של חברת ביטוח רוסית, אחת מהגדולות בתחומה במדינה. בעבר בבעלות האוליגרך אולג דריפסקה באמצעותחברת האלמנט הבסיסי. החברה הוקמה ב-16 בנובמבר 1947 בתור המינהל לביטוח חוץ ממלכתי (Главного управления иностранного страхования СССР, כשאינגוסטראך מהווה ראשי התיבות של שמה המלא ברוסית) ופעלה כמחלקה ממשלתית לביטוח. בשנת 1972 אורגנה מחדש כחברת ביטוח ממשלתית. בשנת 1992 הופרטה. מאז התפרקות ברית המועצות מהווה לחברת מניות ציבורית הנסחרת בבורסת מוסקבה. מדיה וקבצים בנושא אינגוסטראך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אינגוסטראך אינגוסטראך, ברשת החברתית פייסבוק אינגוסטראך, ביישום טלגרם אינגוסטראך, ברשת החברתית אינסטגרם אינגוסטראך, ברשת החברתית VK Сафронов Михаил Арсеньевич — пресс-портрет Кругляк Владимир Петрович — пресс-портрет Белов Юрий Арнольдович — пресс-портрет Щербаков Вячеслав Иванович — пресс-портрет
נחל גוב

נחל גוב (בערבית: ואדי אל-ג'וף) הוא נחל אכזב באורך של 8 ק"מ בהר הנגב הצפוני היורד בצד מעלה עקרבים אל נחל צין, הנמשך דרך הערבה אל ים המלח. שם הנחל מגיע משמו הערבי: ואדי אל-ג'וף. פירוש השם הערבי הוא "הנחל החודר לעומק" (בטן האדמה או התהום) או "הנחל היבש", על שם הקניון העמוק שהנחל יוצר. נחל גוב מתחיל בפרשת מים של רכס חצרה, סמוך לכביש מעלה עקרבים הממשיך אל הדרך העולה למצפה המכתש הקטן. מכאן נמשך הנחל בעמק מתון היורד דרומה, בין מדרונות סלעי גיר, כאשר כביש מעלה עקרבים מלווה אותו. לאחר כ-2 ק"מ פונה הנחל מערבה אל מדרגת הכפיפה התלולה של קמר חצרה, היורדת אל נחל צין. לאחר כ-500 מטר הנחל יורד במפל גבוה. מיד אחר כך הוא פונה דרומה ונכנס אל קניון עמוק, החתור בין מצלעות הסלע הנטויות שבמדרון המזרחי של רכס חצרה. אורך קטע קניוני זה כ-2 ק"מ,. כ-200 מטר לפני שפכו של הנחל אל נחל צין, צומח באפיק הנחל עץ טרופי נדיר בארץ ובמיוחד בנגב, הנקרא מורינגה רותמית. בנוסף לעץ הנדיר הזה, על גב רכס חצרה ולקראת מוצאו של הנחל לבקעת צין צומחים עצי שיטה ושזיף. במהלך דרכו של הנחל, הוא יוצר נקיק עמוק וצר שאורכו כמה מאות מטרים, עומקו כ-15 מטר ורוחבו 3-4 מטר. בנקיק זה קיימים שלוש מכתשות גדולות ועמוקות, המתמלאות בחורף במים עמוקים. תופעה זו נקראת גם גבים. מטיילים בנגב, יעקב עיני וערן דורון, מדרשת שדה בוקר בשיתוף טבע הדברים, עמ 144. מדיה וקבצים בנושא נחל גוב בוויקישיתוף זאב וילנאי, אנציקלופדיית אריאל לידיעת הארץ, עם עובד, 1969 מנחם מרקוס ויובל אלעזרי, אנציקלופדיה מפה, הוצאת אנציקלופדיות, 2001 ספי בן יוסף, מדריך ישראל החדש, הוצאת ידיעות אחרונות
נחל ממשית

נחל ממשית (בערבית: כֻּרְנוּבּ) הוא נחל אכזב הנמצא באזור הר הנגב, מהצפוניים בנחלים שם. הנחל עובר כחמישה ק"מ מהעיר דימונה. נחל ממשית הוא שמורת טבע והוא קרוי על שמה של העיר הסמוכה ממשית. נחל ממשית מתחיל דרכות בהר דימון, בחלקה המזרחי של העיר דימונה. הנחל יורד לכיוון מזרח אל העיר הנבטית-ביזנטית ממשית. עד לעיר ממשית, הנחל זורם במישור חולות רחב. נחל ממשית מתחתר בקניון עמוק כשהוא חוצה את קמר הר ציד-הר רותם. בהמשך דרכו דרומה, חובר נחל ממשית אל נחל חתירה, מיובליו של נחל צין, היורד דרך הערבה אל ים המלח. סכרים בנויים באפיק נחל ממשית, למרגלות העיר ממשית. נחל ממשית קרוי על שמה של העיר הנבטית הסמוכה, ממשית. חלקו התחתון של הסכר הבנוי באפיק נחל ממשית הוא מהתקופה הביזנטית. כקילומטר אחד מדרום לדימונה יש בנחל תפנית בעיקול חריף, וכיום משתנה לדרום-מזרח. תפנית ככל הנראה לכיבוש נחלים ומכאן נמשך נחל ממשית במישור חולי. ערך מורחב – ממשית ממשית נמצאת כ-600 מ' מעל פני הים, קרוב אל פרשת המים שעליה נמצאת דימונה, פרשת מים בין הנחלים הנמשכים מערבה אל הים התיכון והנמשכים מזרחה אל ים המלח. מאפייניה העיקריים של העיר ממשית היא העתיקות שלה. היא נמצאת באזור הר הנגב ומיקומה מזרחית לדימונה. ממשית היא גן לאומי וניתן לבקר בו כל עונות השנה.ממשית הייתה היישוב הנבטי הקטן ביותר בנגב, כ40 דונם בלבד והמזרחי ביותר. את ממשית הקימו הנבטים במחצית השנייה של המאה הראשונה לפנה"ס. ממשית הוקמה כתחנת מסחר היושבת על דרך הבשמים המקשרת בין המדבריות של ארצות ערב ובין נמל העיר עזה וגם לירושלים ובאר שבע. שטחה של ממשית קטן, אך איכות הבניה שבה והאדריכלות המוצגת בה הם מעוררי התפלאות והשתהות. מעט החוקרים והארכאולוגים של המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 שביקרו באתר ממשית מצאו בה מעט מאוד והיו סבורים כי היא הרוסה לחלוטין ולא נשאר ממנה זכר. אך החפירות שנערכו אחרי הקמת המדינה, בהנהלת אברהם נגב, גילתה כי השרידים שנראו הם למעשה קומות עליונות ומתחתיהן נמצאים שרידים רבים של העיר עצמה. בנחל יש מסלול הליכה מסומן ומסודר. אורך המסלול הוא 3.5 ק"מ (קווי), 2.5 ק"מ (מעגלי). המסלול נמשך בין שעה לשלוש שעות. תחילת המסלול היא בכניסה לגן לאומי ממשית. סכרים בנחל מדיה וקבצים בנושא נחל ממשית בוויקישיתוף ד"ר ענת אביטל, נחל ממשית: טיול מעט אתגרי עם יופי מדברי, מצוקים, סכרים, גבים עם מים, באתר "מטיילים עם ענת" iNature, www.inature.info מנחם מרקוס, יובל אלעזרי, אנציקלופדיה מפה, הוצאת אנציקלופדיות, 2001 הספרייה הווירטואלית של מטח דע מדע, באתר www.damada.co.il (באנגלית)
יסעור אטלנטי

יסעור אטלנטי (שם מדעי: Puffinus puffinus) הוא עוף ים השייך למשפחת היסעוריים. אוכלוסייתו העולמית מונה כ-15,000 עד 30,000 פרטים ונמצאת במגמת ירידה. היסעור בינוני בגודלו. יש ניגודיות בין חלקי גופו העליונים החומים לבין חלקי גופו התחתונים שבצבע לבן. ניגודיות זו מאפיינת עופות מים רבים. מבנה גופו ארוך וגלילי, כנפיו קצרות, מוארכות ומעוגלות מעט בקצותיהן. בתחתית הכנף ישנו פס חום אלכסוני. אורך גופו 34–39 ס"מ ומוטות כנפיו 78–90 ס"מ. משקלם משנתה בהתאם לעונות השנה ומשקלם הממוצע של הפרטים אשר מזדמנים לארץ הוא 190 גרם. המעוף של היסעור המצוי הוא ייחודי וכולל תעופה גלית, מתנדנדת במחזוריות גבוהה. התעופה כוללת גם קטעי חתירה נמוכים מעם המים עם קטעי גלישה קשתיים. טפיחות הכנף שטוחות וקשיחות מאוד, כמעט ללא גמישות בפרק היד. עקב המעוף המתנדנד ניתן לראות לסירוגין את ניגודיות צבעי גופו. מזונו של היסעור הוא סרטנים ודגים. סרדינים, דגי אנשובי ודגים ממשפחת הקוליסיים מהווים הרבה ממזונו של היסעור המצוי. אמנם, מבחינה מספרית, הדגים מהווים רק שליש ממזונו של היסעור. שני השלישים הנותרים הם "חטיפי" קריל וסרטנים אחרים מסדרת "מעשירי רגל" כמו החסילון. כדי לרדוף וללכוד את מזונם, היסעורים אינם חוששים לצלול לתוך המים. חלק מהיסעורים יכולים לצלול עד עומק של 70 מטרים. היסעור מאוים על ידי בנייה ופיתוח בחופים, טרף במושבות הקינון על ידי עכברושים וחתולים, ובים עקב חיפוש מזון, ממפגש עם קרסים ואמצעי דייג אחרים של ספינות. סטטוס השימור הבינלאומי שלו אומר שעתידו בסכנה. עם זאת, בעת סכנה, אפרוחי היסעור מקיאים חומר שמנוני המדיף ריח דוחה ופוגע בטיב הניצוי של העוף התוקף. כך נוהגים גם הבוגרים בהגינם על טריטוריית הקינון. היסעור נפוץ בניו זילנד, חופי קליפורניה, איים באוקיינוס האטלנטי, לאורך חופי בריטניה וגם באיים השונים ברחבי הים התיכון, והים האדריאטי. היסעור מזדמן בישראל לאזורי חופי הים התיכון, בעיקר בחודשים אוגוסט וספטמבר. היסעורים מקננים במחילות שהם חופרים בעצמם, בנקיקים, או במושבות, לעיתים מושבות גדולות בחופים סלעיים. הם מטילים ביצה אחת בלבד. הביצה גדולה בהשוואה לגודל ההורה. משך הדגירה ממושך, יחסית לגודל הביצה. שני ההורים משתתפים בדגירה, אך חילוף המשמרות ביניהם מתרחש אחת לימים אחדים, בלילה חשוך. ההורים באים להאכיל את האפרוח רק פעם אחת במספר ימים. משקלו מגיע לכשליש יותר ממשקל הוריו לקראת סוף שהייתו בקן. לאחר מכן הוא ניטש על ידי הוריו ונותר לבדו עד שעף מהקן. היסעור המצוי דוגר בפעם הראשונה כשהוא מגיע לגיל של 5 או 6 שנים. מדיה וקבצים בנושא יסעור אטלנטי בוויקישיתוף יסעור אטלנטי, באתר ITIS (באנגלית) יסעור אטלנטי, באתר NCBI (באנגלית) יסעור אטלנטי, באתר GBIF (באנגלית) אתר הצפרות הישראלי- הכל אודות ציפורים בישראל. בר. י, ישראל קהילה נט. עוזר. פ "כרך 6- עופות/ החי והצומח של ארץ ישראל: אנציקלופדיה שימושית מאוירת". יסעור אטלנטי באתר הרשימה האדומה של IUCN יסעור מצוי, באתר הצפרות הישראלי יסעור מצוי, באתר הצפרות הישראלי יסעור מצוי, באתר הצפרות הישראלי החי והצומח של ארץ-ישראל : אנציקלופדיה שימושית מאוירת - כרך 6 - עופות, באתר כותר החי והצומח של ארץ-ישראל : אנציקלופדיה שימושית מאוירת - כרך 6 - עופות, באתר כותר החי והצומח של ארץ-ישראל : אנציקלופדיה שימושית מאוירת - כרך 6 - עופות, באתר כותר
חוות קרוקולוקו

חוות קרוקולוקו היא חוות תנינים ישראלית בערבה המגדלת תניני יאור. החווה מגדלת תנינים הן לצרכים מסחריים והן לשימור והגנה על תנינים מסכנת הכחדה (גרעיני רבייה). היא משמשת גם כאטרקציה תיירותית ומציעה סיורים מודרכים בחווה הכוללים הסבר על התנינים. מקימי ומנהלי החווה הם עופר ואורית קובי. זוהי אחת מן האטרקציות המרכזיות בתיירות הערבה התיכונה. שם החווה "קרוקולוקו" מגיע מחיבור המילים "קרוקו" (קיצור למילה קרוקודיל) ו–"לוקו" (פירוש המילה בספרדית: משוגע). יחד, צירוף המילים מקבל את המשמעות "משוגע על קרוקודילים". תהליך הקמת החווה התחיל בשנת 1994 ולאחר 12 שנים נפתחה החווה בשנת 2006. מטרת החווה הייתה להגן על תנינים מסכנת הכחדה, כחלק מתוכנית של החברה להגנת הטבע וכיום יש לה גם מטרות רווחיות ותיירותיות. מטרתה העיקרית של החווה היא להחזיר את התנינים למספרם בעולם ולבטל את רצון בתי החרושת לעורות תנינים. התנינים במקום הם תניני יאור. הראשונים שבהם יובאו מאפריקה: מדובר היה בתנינים שבמקום גידולם הטבעי, היוו סכנה לאדם ואינם רצויים, כך שבמקום להרוג אותם, תפסו אותם והביאו אותם לגני חיות וחוות גידול, ביניהן קרוקולוקו. ב-2023 הועברו 15 תניני יאור מהחווה לגן החיות מדבריום בבאר שבע. שטח החווה כ-80 דונם. בחווה יש כ-2,000 תנינים מהמין תנין היאור בשלבי גדילה שונים: החל מביצים ואבקועים, עבור בצעירים ובוגרים וכלה בתנינים מבוגרים שאורכם עולה על 5 מטר. רוב התנינאים בחווה הם תניני יאור, כאלף מהם בבית התינוקות. מתחם החווה מחולק לבריכת התנינים המבוגרים מדור הרבייה הראשון שהגיע הכולל 30 תנינים, וכולל אף תנין בוגר שאורכו עולה על 5 מטר, והבריכה השנייה הכוללת מאות תנינים צעירים. כל בריכה היא בעומק 3 מטר. במקום קיימת גם מדגרה לביצי תנינים. ביצי התנינים נאספים בחווה על מנת להגדיל את כמות השורדים מבין הבוקעים. בכל עונת הטלה מוטלות בחווה כ-2,000 ביצים המצטרפות לבריכות מים אשר שטחן כ-100 מ"ר. יום אחרי ההטלה מכניסים את הביצים למדגרה ומדגירים אותן שלושה חודשים. אחוזים בודדים מהם שורדים. בעתיד מתוכנן להגיע מין נוסף של תנין - האליגטור האמריקני. ביצים במדגרה תנינים צעירים בזמן האכלה תנין צעיר החווה מציעה סיורים מודרכים ליחידים ולקבוצות בנושא תנינים עם הסברים עליהם ועל אורחות חייהם. הסיורים כוללים גם ביקור במדגרת תנינים. בשנת 2020, תנין נשך ילד בן 4 שהכניס את ידו לאחד מכלובי התנינים הגדולים בחווה, הילד פונה במצב בינוני לבית החולים סורוקה. בעל החווה נחקר באזהרה על רשלנות, בכך שהגדר אינה צפופה, וילדים יכולים להכניס את ידם באופן חופשי לתוך כלובי התנינים. מדיה וקבצים בנושא חוות קרוקולוקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חוות קרוקולוקו קרוקולוקו – חוות תנינים - עיר אובות, באתר GoArava קרוקולוקו – חוות תנינים – עיר אובות, באתר GoArava בתאריך 2015, בארכיון האינטרנט ללטף תנין ב"קרוקולוקו" – חוות התנינים, עיר אובות באתר GoNegev בתאריך 2014, בארכיון האינטרנט קרוקולוקו - חוות התנינים בערבה באתר עכבר העיר קרוקולוקו באתר מפה (הוצאה לאור) (הקישור אינו פעיל) חוות התנינים קרוקולוקו באתר Sabresim תמונות מקרוקולוקו בפליקר חוות התנינים - למשפחת קורץ באהבה, סרטון בערוץ "רוחלה קולברג", באתר יוטיוב (אורך: 06:16) "קרוקולוקו- חוות תנינים בדרך לערבה", באתר טיולי תנינים בערבה, באתר מפה. "קרוקולוקו- חוות תנינים בדרך לערבה", באתר טיולי "חוות התנינים קרוקולוקו", באתר סברסים
שאט

שֶאָט (מערבית: ساعد "סאעִד" - זרוע, החלק שבין המרפק לכתף), נקרא גם β בפגסוס, הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים פגסוס ומייצג את רגלו הקדמית של פגסוס. זהו כוכב משתנה שבהירות נראיתו נעה סביב דרגה 2.42 והוא נמצא במרחק של כ-196 שנות אור ממערכת השמש. שאט הוא ענק אדום מסוג ספקטרלי M2.5 II-III, מסתו מוערכת בכ-2 מסות שמש, רדיוסו יותר מפי 100 מרדיוס השמש כך שלו היה נמצא במקום השמש, הוא היה בולע את כוכב חמה ומגיע לשלושת-רבעי המרחק של נוגה מהשמש. טמפרטורת פניו היא כ-3,580 קלווין והוא קורן בעוצמה גדולה פי 330 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל הטמפרטורה הנמוכה של פניו כמעט כל קרינתו היא בתחום התת-אדום, כך שהוא שקרינתו הכוללת גדולה פי 2,500 מעוצמת הקרינה של השמש. בדומה לענקים אדומים אחרים, בהירות הכוכב משתנה באופן לא סדיר בין דרגות 2.37 ו-2.74. מדידות ספקטרוסקופיות מראות שהשכבות החיצוניות של שאט עשירות במולקולות של מים ושל פחמן חד-חמצני, דבר שאפשרי רק בכוכבים קרים יחסית. שאט באתר של ג'ים קלר שאט, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Scheat General Catalogue of Variable Stars: β Pegasi B. Arroyo-Torres, I. Martí-Vidal, J. M. Marcaide, M. Wittkowski, J. C. Guirado, P. H. Hauschildt, A. Quirrenbach & J. Fabregat: VLTI/AMBER observations of cold giant stars: atmospheric structures and fundamental parameters, Astronomy & Astrophysics, Vol. 566, id. A88, p. 7 (2014) T. Tsuji: Isotopic abundances of Carbon and Oxygen in Oxygen-rich giant stars, Convection in Astrophysics, Proceedings of IAU Symposium #239 in Prague, Czech Republic, pp.307 (21-25 August, 2006) W. J. Luyten: NLTT 55708, NLTT Catalogue (1979)
אליפות איטליה בכדורגל 1912/1913

אליפות איטליה בכדורגל 1912/1913 הייתה העונה ה-16 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-20 באוקטובר 1912 והסתיימו ב-1 ביוני 1913. בתחרות השתתפו 30 קבוצות, זאת תוך שילוב קבוצות ששיחקו עד לעונה זו בליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. פרו ורצ'לי זכתה באליפות בפעם החמישית בתולדות המועדון וזאת בפעם השלישית ברציפות. כשלב מוקדם, התקיימו מפגשי העפלה וכתוצאה מהם רומא,יובנטוס רומה, נובארה, פרו רומא ורסינג מילאנו עלו למשחקים אזוריים. פיימונט - התחרות התקיימה בהשתתפות 6 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. פרו ורצ'לי וקאזלה עלו לשלב השני. ליגוריה-לומברדיה - התחרות התקיימה בהשתתפות 6 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מילאן וגנואה עלו לשלב השני. ונטו - אמיליה-רומאניה התחרות התקיימה בהשתתפות 6 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. הלאס ורונה וויצ'נצה עלו לשלב השני. בשלב השני של התחרות האזורית, 6 קבוצות קיימו סבב נוסף. נקודות במשחקים בין הקבוצות שנערכו בשלב הקודם, נחשבו גם בשלב זה. פרו ורצ'לי ניצחה בסבב זה והתקדמה לשלב הארצי. לאציו - התחרות התקיימה בהשתתפות 6 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. לאציו עלתה לשלב השני. טוסקנה - התחרות התקיימה בהשתתפות 4 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. ליבורנו עלתה לשלב השני. קמפניה - התחרות התקיימה בהשתתפות שתי קבוצות. נאפולי עלתה לשלב השני. בשלב השני לאציו ניצחה את היריבות ועלתה לשלב הארצי. משקח הגמר נערך ב-1 ביוני בג'נובה, פרו ורצ'לי ניצחה 6:0 זכתה באליפות עונה שלישית ברציפות. נתונים מאתר rsssf
תפוחית מצויה

תפוחית מצויה (שם מדעי: Linaria cannabina) היא ציפור קטנה וחומה ממשפחת הפרושים, בעלת מקור קצר ועבה. לרוב התפוחיות יש כתמים אדומים או ורודים. התפוחית שוהה בישראל באופן קבוע ונמצאת בישראל בעיקר בגולן, בגליל, בהרי הכרמל והרי יהודה. בעונת הסתיו התפוחית נמצאת בקבוצות, לעיתים יחד עם פרושים אחרים וניתן למצוא אותה במישור החוף ואף בנגב. באביב היא חוזרת לאזורי ההרים. התפוחית המצויה נמצאת בשדות בר מישוריים ופתוחים בהם עשבים ושיחים, יערות דלילים ובעיקר בקרחות ושולי היער, מטע, פרדס, כרמים, פארקים וגנים גדולים. מזונה העיקרי הוא זרעים וזירעונים ממגוון רחב של פרחים ושיחים. התפוחית מגוונת את מזונה בניצנים שונים, בפירות ובמגוון רחב של חרקים וחסרי חוליות. תוחלת החיים של התפוחית היא כתשע שנים. התפוחית המצויה היא ציפור בגודל קטן עד בינוני. לתפוחית יש גזרה דקה, זנב ארוך ומקור בצבע אפור. אורכה של הציפור הוא 13–14 ס"מ, ומשקלה הוא 15 -21 גרם. מוטת כנפיים של הציפור הוא 25.5-21 ס"מ. מקור התפוחית קצר ועבה ומתאים לאכילת זרעים. הצבע של התפוחית הוא חום. ראש התפוחית אפור וכתם בהיר בלחייה. צווארה לבנבן. הזכר בולט באביב בצבעיו הוורודים והאדמדמים הן במצחו והן בחזהו. גבו וכנפיו בצבע חום ערמוני בשאר ימות השנה. התפוחית ממין נקבה דומה לזכר אך ללא גוונים אדומים. לתפוחית יכולת שירה והיא שרה בזמן שהיא עפה. התפוחית המצויה מתרבה מאמצע אפריל עד תחילת אוגוסט. הקשר בין בני הזוג יציב ונמשך מעבר לתקופת הקינון. הזכר נוכח באופן קבוע באזור הקרוב לקן ומפגין בעלות על ידי שירתו, סימור נוצות הראש והחזה, ופרישת הכנפיים לצדדים סביב הנקבה. הקן אותו התפוחית ממין נקבה בונה מורכב מענף של עץ או שיח ומרופד בשורשים, פרווה ונוצות. הדגירה נמשכת בין 10 ל-14 ימים. הנקבה דוגרת לבד והזכר נמצא במשך זמן זה במרחק מהקן. כאשר הביצים בוקעות התפוחית מטילה בין 4–6 ביצים שצבען כחלחל-לבן, והן מסומנות בפסים ורודים או סגולים. עם בקיעת הגוזלים הזכר מאכיל את הנקבה והיא מאכילה את הגוזלים. לאחר מספר ימים שני ההורים מביאים אוכל לגוזלים הכולל גושי זרעים שרוככו בזפק והודבקו בריר. כעבור כשבועיים פורחים הגוזלים מהקן. היינצל פייטר פרסלאו, "הציפורים, מגדיר שדה שלם לציפורי אירופה והמזרח התיכון, בהוצאת "הקיבוץ המאוחד", 1975 תפוחית מצויה מתוך אתר הצפרות הישראלי, 2017 תפוחית מצויה מתוך אתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה, 2017 מדיה וקבצים בנושא תפוחית מצויה בוויקישיתוף תפוחית מצויה, באתר ITIS (באנגלית) תפוחית מצויה, באתר NCBI (באנגלית) תפוחית מצויה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תפוחית מצויה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תפוחית מצויה, באתר GBIF (באנגלית) תפוחית מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN תפוחית מצויה מתוך אתר הצפרות הישראלי, 2017 תפוחית מצויה מתוך אתר הצפרות הישראלי, 2017