You Can't Read this Book

You Can't Read This Book: Censorship in an Age of Freedom הוא ספר עיון מ-2012 שנכתב על ידי העיתונאי הבריטי, ניק כהן. הספר עוסק בצנזורה המודרנית, חוקי הכוח הפלוטוקרטים ופרטיות, וחופש הביטוי. בספר נטען כי הגישה הבלתי-מוגבלת למידע מקוון ולמדיות החברתית עשויה לזרז את נפילתם של הדיקטטורים. עם זאת, נטען גם שהאנושות אינה נמצאת בעידן חופשי חסר תקדים. בספר גם נקבע כי האנושות נתונה בידי מבנים מהדקים שמסתכלים תמיד על מה שאנו אומרים, חושבים או עושים. לדברי כהן, חוקי הפרטיות (אנ') מאפשרים לעשירים לצנזר את העיתונות החופשית, והמחאה נגד הצנזורה גורמת לדיכוי הקולות של המתנגדים בשל "ההמולה שמברכת את האינטרנט כגואל הדמוקרטיה". עוד נטען כי אף על פי שהאנושות נראית יותר מושכלת מאי פעם, אם האנושות כל כך רוצה לשמור על חופש הביטוי, היא לא צריכה להתעלם מההיסטוריה שלה. אפיגרף (אנ') הספר מוקדש לכריסטופר היצ'נס: יש עימות כולל בין המוח האירוני למילולי: בין כל סוג של קומיסר ואינקוויזיטור וביורוקרט לבין מי שיודע כי לא משנה מה תפקידם של הכוחות החברתיים והפוליטיים, [כל] רעיון ו[כל] ספר צריך להיות מנוסח [היטב] וכתוב על ידי יחידים. המקור באנגלית There is an all-out confrontation between the ironic and the literal mind: between every kind of commissar and inquisitor and bureaucrat and those who know that, whatever the role of social and political forces, idea and books have to be formulated and written by individuals. הסופר הבריטי, חניף קוריישי, נתן ביקורת על הספר, וכתב כי האימה בידיעת האמת והרצון לבורות, היא תשוקה אנושית מרכזית: "אנשים לא רוצים לשמוע את עצמם, שלא לדבר על אף אחד אחר. האמת יכולה להיות כל כך מטרידה שכל שקר [אחר] עדיף. לכן, האפשרות של הסתכלות אחרת על הדברים נשללת על ידי מערכות פוליטיות, תאגידים, רשויות, בנקים, הורים ושוחרי כוח מכל הסוגים." העיתונאי האמריקאי, רוברט בראדלי, כתב באתר החדשות האמריקאי, "הפינגטון פוסט", כי הנקודה המעניינת ביותר היא ש-"ברגע שאתה נכנס למקום עבודתך, אתה כבר לא מתגורר בתוך דמוקרטיה נשלטת, אלא משועבד לדיקטטורה שיטתית שאומרת לך מתי לאכול, איפה להשתין ואיזה בגדים ללבוש. אוי ואם אתה מעז לשרוק על 'הנוהגים העסקיים' שלך! סיעת המשטרה החשאית, המכונה באהבה 'משאבי אנוש', תביא אותך לארוז חפצים, לפיטורים ולהישבר מהר יותר מאשר שהמאבטח הסובל מעודף משקל יוכל לזרוק את 'התחת הלא-שגרתי' שלך מחוץ לבניין!". החל מהמקרה של האקטביסטית ההולנדית, אייאן חירסי עלי, כהן הציג סקירה של סוגיות הצנזורה, והגיב על תקריות חשובות רבות, ביניהן גם, פרשת קריקטורות מוחמד, סיימון סינג, ג'וליאן אסאנג', חוקי לשון הרע, וכמו כן צורות חדשות של כושר ההמצאה, בכל הנוגע לאמירת אמת, כגון טוויטר. הסופר הבריטי, חניף קוריישי, כתב כי "[ה]טיעונים שכהן מתאר בצורה כה חיה הם הכרחיים וחשובים לשמוע, וכך גם העובדה שהמתח בין דיכוי לחופש לעולם לא יסתיים. זה לא כאילו יום אחד הכל יסתדר. מה שמכריע הוא שהריב אינו סגור; ולראות כי סיום מריבות הוא הגורם לאידאולוגיות חסרות חיים: הן מתנהגות כאילו רק תפיסה אחת של העולם אפשרית, כאילו ניתן להרוג את הדמיון, ושגרסאות אחרות של המציאות לא יתקבלו על הדעת." חופש אקדמי חופש העיתונות חופש הביטוי חירות המחשבה האתר הרשמי של ניק כהן You Can't Read this Book, באתר OCLC (באנגלית) Book Review by Hanif Kureishi, on The Independent 27 בינואר 2012. Review of You Can't Read This Book, by Robert Bradley, on Huffington Post 25 באוגוסט 2013. Abstract of You Can't Read This Book Euston Manifest Cfr. Book Review (אורכב 25.02.2021 בארכיון Wayback Machine), by Denis MacShane, on The Guardian & The Observer 12/02/2012. Cf. Book presentation (אורכב 15.04.2015 בארכיון Wayback Machine), on nickcohen.net Nick Cohen, You Can't Read This Book, cit., paperback ed. 2013, "Introduction" & blurb, ad hoc. ISBN 978-0007518500 Cf. Hanif Kureishi,, on The Independent 27/01/2012. Cf. Robert Bradley, "Book Review: You Can't Read This Book by Nick Cohen" (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine), Huffington Post 25/08/2013.