גדעון (ההגנה)

גדעון הייתה יחידת הקשר הכללית של "ההגנה" בתקופת המנדט הבריטי, הייתה אמונה על קיום קשר הרדיו בין הארץ לחוץ לארץ, באמצעות אוניות או מתחנות ביבשה. הקשרים-אלחוטאים של "ההגנה" נקראו בשמם המחתרתי - "גדעונים". יחידת "גדעון" הוקמה באפריל 1937 ובראשה עמד שמחה אבן-זהר שמונה על ידי מטכ"ל "ההגנה". את תנופתה הגדולה קיבלה היחידה לאחר מלחמת העולם השנייה עם הירתמות היישוב היהודי למבצעי הבריחה וההעפלה של היהודים ניצולי השואה. מערכת קשר הרדיו הייתה קיימת עוד בשנות העשרים, אך פרוץ המרד הערבי הגדול (1936–1939) והתרחבות ההתיישבות היהודית ברחבי הארץ יצרו צורך במערכת קשר יעילה שתאפשר העברת ידיעות במהירות רבה. לראשונה מופעל קשר אלחוטי (חד־סטרי, מהחוף לספינה) אל ספינת המעפילים "פוסידון" ב' על ידי ה"גדעונים" (אלחוטני ההעפלה). ספינת המעפילים הראשונה ממנה הופעל קשר דו־מגמי הייתה "אטראטו" א', בנובמבר 1938. הגדעוני על הספינה היה גרישא (צבי) שוטוב. רשת קשר הרדיו של הגדעונים הייתה אחת משלוש רשתות רדיו עצמאיות שהשתייכו ל"הגנה" והיא פעלה באופן מחתרתי. הרשת נאלצה להתאים את דרכי ההתקשרות שבין הגורמים השונים לאילוצים של פעילות מחתרתית. מבחינה מקצועית האחריות והפיקוד על האלחוטנים היו של שירות הקשר הארצי של "ההגנה", החל מסוף שנת 1945 בפיקודו של יאן (יעקב ינובסקי ינאי) . בשנת 1945 היו לשירות הקשר 24 תחנות בבירות שונות באירופה ובארצות ערב. עם קום המדינה הפכו התחנות האלה ברוב בירות אירופה כתחנות רשמיות של השגרירויות הישראליות (במסגרת התח"ל). בסוף שנת 1945 הוציא המטה הכללי של ה"הגנה" פקודה על כפיפות "גדעון" לשירות הקשר, וזו לשונה: הרשת באירופה מתנהלת על ידי המחלקה הכללית בארץ. באירופה יתמנה מרכז מטעם המחלקה. למרכז כפיפות כפולה: מוסד המרכזי המנהל את העניינים באירופה. למחלקה בארץ. המוסד המרכזי באירופה יקבע את הצרכים בתחנות, את מקום התחנות, ואת הצרכים ב"גדעונים" לליווי, ואת ענייני ביטחון התחנות. המחלקה תקיים את התחנות, תקבע את העובדים, תנהל את המעבדות, תנהל את הדרכת העובדים. כל הגדעונים הנשלחים לאירופה עומדים לרשות המרכז מטעם המחלקה. הוא אחראי לקביעת מקומו של כל אחד מהם לאימונו ולטיפול בו. {המרכז הראשון היה משה ירושלמי (זיק), שכינויו היה "מריו}. המחלקה מכינה עובדים ומעבירה אותם לחו"ל בהתאם לצרכים הנקבעים על ידי המוסד המרכזי באירופה. {המוסד לעלייה ב'} על יד המרכז יהיה חבר עובדים לצרכיי אימון, עבודת מעבדות, פיקוח, בהתאם לצורך. בכל ארץ, בה נמצאת או תקום תחנה, יתמנה על ידי המוסד המרכזי באירופה איש-ממונה על התחנה מבחינה עניינית. עליו הדאגה לקביעת המקום, סדרי הזהירות וכו'. לעובדי התחנות בארצות כפיפות כפולה: לממונה בארץ הזאת מטעם המוסד המרכזי. למרכז המחלקה. תקציב מרכזי יועמד לרשות המחלקה לתקופה מסוימת, בהתאם לצרכים שייקבעו. תקציב זה יהיה טעון בדיקה במידה שיוטלו על המחלקה תפקידים נוספים. בתחומי התקציב רשאית המחלקה לעבוד מבלי להזדקק לאישורים נוספים. בשנים 1945–1948 היו חלק ניכר מה'גדעונים' באוניות המעפילים חברי פלמ"ח שהושאלו מיחידותיהם לצורך מילוי המשימה. הם שובצו לתפקידם בהתאם לקביעת 'המוסד', שנעשתה בתיאום עם יעקב (יאן) ינובסקי (ינאי), ראש שירות הקשר הארצי ב'הגנה'. ב־65 ההפלגות של אוניות מעפילים שהצליחו לפרוץ את הסגר הבריטי או שנלכדו בידי הבריטים באותן שנים, פעלו 56 'גדעונים'. באחדות מההפלגות תיפקדו באונייה שני 'גדעונים'. חלק מהם השתתף במהלך התקופה ביותר מהפלגה אחת. משה ירושלמי היה מפקדם הראשון של ה'גדעונים' באירופה. במחצית 1946 הוא שב ארצה ומונה כמפקד רשת 'גדעון' ואלחוטני ההעפלה בארץ. את מקומו באירופה מילא פרץ ברם, ובהמשך מיכאל (מייק) הררי. ה'גדעונים' עברו קורסים קצרים בטכנאות ובתיקון מכשירים, וצוידו בחלקי חילוף למקרה הצורך. לימים קיבלו מכשיר נוסף כרזרבה. ההעפלה לארץ, הן לפני מלחמת העולם השנייה והן אחריה, נעשתה באופן בלתי-לגאלי, כשספינות המעפילים של ההגנה הובאו במסגרת המוסד לעלייה ב'. מבצע העפלה זה הצריך יצירת מערכת קשר אלחוטית בין ספינות העפלה, נמלי היציאה, המטה באירופה והמטה בארץ. תחנות האלחוט של הגדעונים פעלו בזמנים שונים באזורים רבים: במזרח התיכון, אירופה ובארצות הברית בעיקר למען יצירת קשר בין ספינות המעפילים לבין הארץ. לפיכך, הגדעונים היו צריכים להתמודד עם האתגרים הבאים: עקב פעילותן החשאית מוקמו תחנות הרדיו באזורים מבודדים ובסביבה שאינה מתבלטת. מיקומן הבעייתי של התחנות מנע לעיתים מתיחת אנטנות מחוץ לדירות שבהן הן פעלו (טיב הקליטה הוא אופטימלי באופן זה). תחנות הרדיו מוקמו בדירות קטנות על מנת שלא יעוררו חשד. על אף שעלויות החשמל שנדרשו להפעלת רדיו היו נמוכות, צריכת החשמל באותן דירות היו גבוהות מהצפוי. דירות אלו היו נתונות למעקב בעקבות העלייה בצריכת החשמל. שידור ממדינות שנתפסו כידידותיות לא התאפשר, לכן תחנות מסוימות שימשו כתחנות קליטה (קליטת מסרים) בלבד. המסרים הגיעו לתחנות אלו מספר פעמים ביום, לעיתים ללא אישור לגבי קליטתם. רוב הגדעונים פעלו ברשת תחנות הרדיו ביבשה. להלן רשימת התחנות החשאיות ביבשה שפעלו משנת 1942 ועד הקמת המדינה: הגדעונים שירתו גם כאנשי קשר על אוניות הרכש של ההגנה, שהביאו נשק ותחמושת מאירופה למדינה שבדרך. לאחר הקמת מדינת ישראל, הפכה רשת התקשורת של הגדעונים לרשת התח"ל (תחנות חוץ לארץ), בשלב ראשון התח"ל היה שייך למשרד החוץ, ולאחר מכן למוסד. מייסד התח"ל היה משה ירושלמי. חלק גדול מה'גדעונים' שהפליגו באניות המעפילים בשנים 1945–1948 היו חברי פלמ"ח. שמות ה'גדעונים' שפעלו באותה תקופה הם: אבידור ישראל בן-יעקב (יעקובוביץ) זאב גריף (נורקין) פנינה טוק (בק) רחל מאיר יונה פייס יהודה ראפ מרגוט אביטל אסתר בן-ישי עזריאל גרשוני נעמי טיר מאיר מוזס קרין פינקרפלד-מאיר איה ראשוני נרי אבינועם יונה בן-מרדכי (מראד) אברהם דודו יהודה טרטקובר (זיו) רות מונדרר מנחם פלוס לובה רבינוביץ יעקב אבידוב (שיינבלום) אהרון בן-עמי מנחם דוחן יפה יהל (סברוביץ) יוכבד מופת (מויפס) יוכבד פלש משה רובינשטיין רענן אבן-זהר (פינקלשטיין) שמחה בעל-קורא משה דוידי צבי יוסף ליפשיץ גד מיזלס ישעיהו עובד שדה רוזן (דודוביץ) צפורה אדם אבינועם (קופרשטיין) בצר (ליכמן) רחל דיין רות ינאי (ינובסקי) יעקב מיזלס רפי פייג פתחיה רוזן (הנזי) שלמה אדם-זופרנסקי מוניה בר-גיורא (גרצר) אמנון דרור (פינסקי) צפורה יעקובי צבי מיכאלי-מיכאליס יעקב פפיש שרה רוזנברג פרץ אלנתן (קונירש) צבי בר-מאיר (פיפרברג) חיה הילדסהיימר חוה יפה יוסף מיכאלי-קלר אהרון פפרטקין (פורת) חיים רונן (אריאלי) עדה אדמוני יחיאל ברויאר יצחק הלל (גולדווטר) סם יצחקי (ברנצווייג) מנחם מילר מילטון פקטה יקותיאל רופא מלכה אור (אורבוך) אביגדור ברם פרץ הלל (מאירוב) רות ירון (ירדני) אלישבע מימון (וסרמן) בנימין פרידלנדר חיים רז-רייזר נפתלי אלנתן רבקה ברנדייס שרגא הלפרין שולה ירושלמי משה מימון (מחניימי) דרורה פרלמן רות ריזר (פלץ) רות אורן (אורנשטיין) ראובן ברקוביץ (ברקו) בני הקטין יצחק ישראלי (לוסטיג) יוסף מלכין שרה צידון יואש ריינס בתיה בוכוול (הכט) מרים גדרון (הוז) תמר הר אברהם ישראלי (נתן) ליכובסקי מנור נחום צימר יצחק ריינס מאיר ארנון (ארנובסקי) ראובן גוטפריד שלמה הרמן אלזה כהן (קאהן) מקס נבו יהודית צפריר ידידיה רייס אברהם ארצי רפאל גולדווסר אברהם הררי מייק כהן זלמן נבל משה קאהן מקסי שבתאי אברהם אלרום אריאלה גולדיס (ברזילי) חיים ווהל יוכבד כהן חבקוק נחמני גבריאל קאופמן (שייקוביץ) מרגלית (מילה) שדה עובד אמיתי צבי גולן יצחק ויץ (אינגבר) שולמית כהן שרגא נימצוביץ' יוסף קוברסקי אליהו שוטוב גרישא (צבי) אשל (שוהם) תמר גורביץ-ארלוזורוב שולמית ורדי אריאל כרמל (קרוכמל) צבי נפחא ביבה (חביבה) קוזלובסקי חיה שחר (גפן) תמר אפרתי (צ'ינינסקי) גרשון גורדון (גדרון) מוסיק זאבי מרגוט כרמלי (קלירס) שושנה נמרי דבורה קונפינו (סרני) הגר שטרן (שביט) יחזקאל בורשטין נחמן דוד גורדין מישה (מיכאל) זוהר עלי כשדן רבקה נצר יעקב קוסוביצקי שרה שי צדיק ארזי יגאל גורן (גוטהלף) מרגה זחובסקי אהרון לב רות סייג (צאיג) יצחק קופשטיין (אבינועם) אדם שילוח (שלוכאור) חנן אפשטיין שלומית (הלוי) גורן (גרינבלט) אורי זיבנר (סלוצקין) שרה לביא (ליפשיץ) שלמה סינקלר דב קורנגולד צבי שינבלום אהרון בורשטיין שלמה גירון חיים זיו רות לביא (למברגר) ישעיהו סירבלה (הירש) חוה קיני (קולמן) זכריה שינבלום אריה בורשטיין שלום גלעדי בלה זיפשטיין ויקטור לביא לאה סירני חנה קיני שושנה שמר עדה בן-חיים מנשה גלר לובה זמיר (זיסר) אביבה לוטן (לוציאן) שמשון סנדלר דני קינן (קנטי) אהרון שמשון לזרובסקי בלוך חיים גניזי שמואל חוביבה שמשון לוי מינצי גד עופר רות (חייקין) קינן אהרון שני (שינא) אליהו ארנון (פיצ'ביץ) יוסף גפנר (גפן) בנימין חטנה רן לוי עובדיה עמיר (זבלודובסקי) רחבעם קירשנר גבריאל שפינגרן (מנוא) יוחנן בית-דין צבי גרואג (שנברג) תמר חיטרון (בסלבסקי) חביבה לוין- הלוי צבי ד"ר עמית אהרון קלברש בנימין (בני) שפיצר ראובן בכר אברהם גרוס ראובן חייקינד אריה לוין גורדונה ענב (טריביטש) עזריאל קלירס (כרמלי) שושנה שפירא יעקב בלצן חנוך גרזון יוסף חן (חייקין) נועה לזרובסקי יוסף עציון (צויגנבאום) גרשון קלר (יותם) מנחם שפירא תמר בלקין ירחמיאל גרינפלד יונה חפץ (יפה) אפרת ליכובסקי אברהם פורת (פרטקין) חיים קלר מנחם שקד מיכאל שריד חיים בינט מאיר מקס דוידוביץ (רוזן) ציפורה טולידאנו יצחק לימוני יהודה פזי יצחק קמינר נתן תנורי משה (מוסה) אדמון-רפפורט שמואל רגלינסקי (זרחי) רות טרייביש (עינב) עזריאל לשנר אריה ראובן ארנון (יוסף) תנחלסון אברהם בן-ציון דינור (עורך), ספר תולדות ההגנה, הוצאת מערכות, ג, א, עמ' 86. א. זהר ומ. פעיל, הפלמ"ח הימי, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2001 א. מוניה, קשר אמיץ: עלילות שירות הקשר של ההגנה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1986 ג. שריג, הגדעונים באניות העפלה, המרכז לתולדות כוח המגן, אפעל, 1988 שבתי טבת, הגדעונים, תל אביב הוצאת מערכות, מהדורת ידיעות אחרונות, 1968 שולמית לסקוב, לפנים: פרקי זיכרונות מארץ ישראל שלפני מלחמת העולם השנייה, בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשע"א 2010. דניאל רוזן, גדעונים: מפעילי הקשר האלחוטי בשירות המדינה שבדרך, העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב, 2018 הגדעונים, באתר ההעפלה והרכש חברי הגדעונים ומפקדם, באתר הפלמ"ח ה"גדעונים" - רשימת שמות החברים, באתר הפלמ"ח גדעונים (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר פלמ"ח הגדעונים, באתר העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב הספר הגדעונים, דניאל רוזן, באתר העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב להיות גדעונית במחתרת של ההגנה, אתר "רגעים היסטוריים" הגדעונים, באתר הפלי"ם ההעפלה והרכש חברי הגדעונים ומפקדם, באתר הפלמ"ח דניאל רוזן, גדעונים, ישראל: העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב, 2017 ה"גדעונים" - רשימת שמות החברים, באתר הפלמ"ח