laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מירוסלב סטוך

מירוסלב סטוך (בסלובקית: Miroslav Stoch; נולד ב-19 באוקטובר 1989 בניטרה, צ'כוסלובקיה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת שחקן הכנף בקבוצת הכדורגל פאוק סלוניקי מליגת העל היוונית ובנבחרת סלובקיה. בינואר 2013 הוענק לו פרס פושקש - פרס השער היפה ביותר, על שערו באחד ממשחקי הליגה הטורקית. בהצבעת הגמר, גבר סטוך על שניים מהכוכבים הגדולים ביותר בעולם הכדורגל - רדאמל פלקאו מקולומביה וניימאר הברזילאי. מירוסלב סטוך החל את הקריירה שלו כשחקן צעיר במועדון המקומי של עיר הולדתו, ניטרה. כשהיה בן 15 בלבד, כבש שלושער במשחק נערים עד גיל 17 והוחלט להעלותו לקבוצה הבוגרת של המועדון. עקב חוקי ליגת העל הסלובקית, לא היה יכול סטוך להשתתף במשחקי הקבוצה הבוגרת עד אשר מלאו לו 16 שנים. במלאת לו 16, ערך סטוך את הופעת הבכורה שלו בניטרה, כשבאותו הזמן הוא כבר היה מחוזר על ידי מספר קבוצות גדולות באירופה. בשנת 2006 לאחר שכיכב בטורניר בינלאומי, הוחתם סטוך בקבוצת הצמרת האנגלית, צ'לסי. בעונתו הראשונה במועדון שיחק סטוך בקבוצת הנערים עד גיל 18, ובסוף השנה סיים כמלך השערים של הקבוצה אף על פי שברוב המשחקים הוא שיחק באגף. עונה לאחר מכן, הוקפץ סטוך לקבוצת המילואים של המועדון ואף היה קרוב להופעת בכורה בקבוצה הראשונה, אך זו הגיע רק בעונה שלאחר מכן. ב-30 בנובמבר 2008, ערך סטוך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה כשנכנס בדקה ה-80 במקומו של דקו, במשחק הליגה האנגלית נגד ארסנל. אחרי עונה זו, שבה שיחק בחמישה משחקים בלבד, הושאל סטוך לטוונטה אנסחדה מליגת העל ההולנדית. במהלך עונה זו, היה סטוך בורג חשוב במערך הקבוצה, ופתח בהרכב הראשון כמעט בכל משחק רשמי. הוא כבש תריסר שערים בכל המסגרות, ועזר לקבוצה לזכות באליפות ראשונה בתולדותיה. עונה לאחר מכן חתם סטוך על חוזה לארבע שנים בפנרבחצ'ה הטורקית תמורת שכר של 5.5 מיליון אירו. ב-28 ביולי 2010, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מוקדמות ליגת האלופות נגד יאנג בויז ברן השווייצרית. באותה עונה, זכתה פנרבחצ'ה באליפות ה-18 בתולדותיה, כשסטוך תורם שישה שערים ב-46 הופעות. בשנתיים שלאחר מכן, זכה סטוך עם הקבוצה בשני גביעי מדינה. בעונת 2013\2014 הושאל סטוך לפאוק סלוניקי היוונית. כעבור שנה הושאל לאל-עין מאיחוד האמירויות הערביות. בעונת 2015/2016 הושאל לבורסאספור הטורקית. ב-11 באוגוסט 2017 חתם בסלביה פראג הצ'כית. ב-29 ביוני 2019 חזר סטוך לפאוק סלוניקי וחתם לשלוש שנים. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה ערך סטוך ב-10 בפברואר 2009, כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 במשחק נגד אוקראינה. את שערו הראשון הוא כבש ביוני של אותה שנה, במשחק נגד סן מרינו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. סטוך היה אחד מ-23 השחקנים שזומנו לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010 שנערך בדרום אפריקה, כשבסופו הודחה סלובקיה בשמינית הגמר על ידי הולנד. מדיה וקבצים בנושא מירוסלב סטוך בוויקישיתוף מירוסלב סטוך, באתר Transfermarkt מירוסלב סטוך, באתר Soccerway מירוסלב סטוך, באתר BDFutbol מירוסלב סטוך, באתר WorldFootball.net מירוסלב סטוך, באתר National Football Teams מירוסלב סטוך, באתר FootballDatabase.eu ‏ Poles enjoying home comforts, באתר אופ"א‏, 24 במרץ 2006 ‏ Stoch Stars in FC Twente title Triumph!, באתר chelsea.vitalfootball.co.uk‏, 2 במאי 2010
ג'וזף סטפנו

ג'וזף סטפנו (באנגלית: Joseph Stefano;‏ 5 במאי 1922 - 25 באוגוסט 2006) היה תסריטאי ובמאי אמריקאי. סטפנו החל לכתוב תסריטי קולנוע ב-1950. לפני כן שיחק בהפקות תיאטרון מסחריות וכתב שירי פופ. הסרטים הראשוניים להם כתב את התסריט היו סרטים אמנותיים שהופקו במקור לטלוויזיה. ב-1959 כתב את התסריט לסרט "הסחלב השחור" בבימויו של מרטין ריט. ב-1960 הוזמן על ידי אלפרד היצ'קוק לחבר את התסריט ל"פסיכו". משהיה הסרט להצלחה קופתית, נתבקש על ידי היצ'קוק לחבר את התסריט לסרטו החדש "הציפורים". בשנות השבעים, סטפנו כתב כמה פרקים לפרנסתו ב"מסע בין כוכבים". ב-1990 נשכר על ידי אולפני יוניברסל לכתוב תסריט לסרט "פסיכו 4: ההתחלה". סטפנו, שלא אהב את שני הסרטים הקודמים בסדרה, "פסיכו 2" ו"פסיכו 3" הפך את מערכת היחסים ההרסנית בין נורמן בייטס לאמו לנושא המרכזי של הסרט. ב-1998 שב לכתוב לקולנוע כשחיבר את תסריט הרימייק ל"פסיכו" שבוים על ידי גאס ואן סנט, אם כי חלק על דרך הבימוי של ואן סנט. ג'וזף סטפנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'וזף סטפנו, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ג'וזף סטפנו, באתר AllMovie (באנגלית) ג'וזף סטפנו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אליפות אפריקה בכדורגל נשים

אליפות אפריקה בכדורגל נשים (באנגלית: Africa Women Cup of Nations) היא טורניר כדורגל נשים בינלאומי הנערך בין החברות ב-CAF, התאחדות הכדורגל של אפריקה. הטורניר נערך בכל שנתיים החל משנת 1991. לאורך רוב שנות הטורניר, היה הפרש גדול בין נבחרת ניגריה לבין שאר נבחרות היבשת שהתחרו נגדה, כאשר בכל שבעת הטורנירים הראשונים היא זכתה. בשנת 2008 הגיע השינוי, ונבחרת גינאה המשוונית הדיחה את ניגריה בחצי הגמר וזכתה בסופו של דבר בטורניר כולו. ארבע שנים לאחר מכן, היא זכתה שוב בטורניר וביססה את עצמה כאחת הנבחרות הטובות באפריקה. מאז הקמתה, משמשת האליפות כטורניר המוקדמות לגביע העולם לנשים. בשני הטורנירים הראשונים של האליפות, רק הזוכה הייתה מעפילה לגביע העולמי. בטורניר השלישי הוחלט שגם האלופה וגם סגניתה מעפילות אוטומטית לגביע העולמי, ואילו בשנים שאחר כך התווסף מקום גם לנבחרות שסיימו במקום השלישי (2015) והרביעי (2023). מדיה וקבצים בנושא אליפות אפריקה בכדורגל נשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אפריקה בכדורגל נשים (באנגלית) אליפות אפריקה בכדורגל נשים המשחק הופסק בדקה ה-73, והתואר נזקף לטובת ניגריה.
סטיבן זאיליאן

סטיבן זאיליאן (באנגלית: Steven Zaillian; נולד ב-30 בינואר 1953) הוא תסריטאי, במאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. היה מועמד לפרס האוסקר ארבע פעמים, מתוכן זכה פעם אחת בלבד בשנת 1993, על כתיבת התסריט לסרט "רשימת שינדלר" שביים סטיבן ספילברג. זאיליאן נולד בפרזנו, קליפורניה, ארצות הברית, והוא אחד מבניו של ג'ים, שדר חדשות ברדיו. למד מדעי המדינה באוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו והחל לכתוב תסריטים תחילה לפרנסתו בלבד. זאיליאן הוא ממוצא ארמני ומתגורר כיום בלוס אנג'לס. התסריטים המפורסמים להם היה שותף: "רשימת שינדלר" כאמור, "חניבעל", "סכנה ברורה ומיידית", (1994), "כל אנשי המלך" (2006), "נערה עם קעקוע דרקון" (2011), "האירי" (2019) ו"עד במנוסה" (2021). בשנת 2016 הוא הפיק, כתב וביים את סדרת הטלוויזיה "ליל האירוע" ששודרה ב-HBO. בשנת 2019, פורסם כי זאיליאן יביים, יכתוב ויפיק את סדרת הטלוויזיה "ריפלי" (אנ') המבוסס על דמותו של טום ריפלי, גיבור של סדרת רומני מתח ופשע מאת הסופרת פטרישיה הייסמית'. את ריפלי יגלם השחקן האירי אנדרו סקוט. הסדרה עלתה לצפייה ב-4 באפריל 2024 בשירות הסטרימינג נטפליקס. סטיבן זאיליאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סטיבן זאיליאן, באתר AllMovie (באנגלית) סטיבן זאיליאן, באתר Box Office Mojo (באנגלית) סטיבן זאיליאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Jordan Moreau, Emmy Awards 2024 Winners List: ‘Shogun’ Dominates With 18 Wins, and ‘The Bear’ Cooks Up 11, Variety, ‏2024-09-16 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנובה מיוזיק

אנובה מיוזיק (באנגלית: Anova Music) היא חברת תקליטים ישראלית. החברה הוקמה בשנת 2006 על ידי המוזיקאית ענת דמון ואיש העסקים יהושע (שוקי) גולדווסר, ומייצגת מגוון אמנים ישראליים. בשנת 2007, מונו המוזיקאים יאיר יונה ושוקי פרי להקים ולנהל את אנובה מיוזיק. בשנת 2010 עזב יונה את החברה ואילו פרי נשאר בתפקידו. רשימת אמנים המיוצגים באנובה ובמותג BLDG5 Records נכון ל-2014. רוקפור The Secret Sea (לשעבר עמית ארז והסיקרט סי) אפרת בן צור LessAcrobats דנסקי Tiny Fingers Underwater Firemen ועדת חריגים סודה פבריק לולה מארש Helfer Totemo Garden City Movement אתר האינטרנט הרשמי של אנובה מיוזיק אתר האינטרנט הרשמי של BLDG5 Records אנובה מיוזיק, ברשת החברתית פייסבוק אנובה מיוזיק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנובה מיוזיק, סרטונים בערוץ היוטיוב אנובה מיוזיק, באתר בנדקמפ BLDG5 Records, באתר בנדקמפ ליה פן, הארות שוליים: לייבל האינדי אנובה תופס גובה, באתר הארץ, 2 במרץ 2011 עינב שיף‏, יאיר יונה עוזב את אנובה, באתר וואלה, 26 ביולי 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אהרן ישעיה שפירא

הרב אהרן ישעיה שפירא (נפטר בכ"ה בסיוון תשמ"א, 1981) היה מראשי ישיבת תורה ודעת בארצות הברית. נולד בפינסק לרב יעקב יצחק חסיד קרלין. למד בישיבת מיר ולאחר מכן נסע לישיבת גרודנה ללמוד מרבי שמעון שקופ. רבי שמעון העריכו ומסר לו את כתביו להגהה ובראשית ספרו שערי יושר כותב: ”ואפריון נמטיה להבחור הנעלה חו״ב מר אהרן ישעי׳ נ״י, אשר עבד עבודה תמה להעתיק אח הכתב־יד בכתב נקי כיד ה׳ הטובה עליו, ולא היה קורא בו כקורא להגיה — ויגע ושנן כל ענין היטב עם בני גילו...”". במספר מקומות מביא רבי שמעון מדברי תורתו. לאחר שלוש שנים חזר לישיבת מיר. רבי ברוך בר ליבוביץ' שלח לו שיבוא לערוך את כתביו אך ראשי ישיבת מיר לא אישרו לו לצאת שוב מהישיבה. בזמן מלחמת העולם השנייה נמלט מרוסיה ובשנת תש"א היגר לארצות הברית, שם התקבל לכהן כר"מ בישיבת תורה ודעת. בתפקיד זה (בהמשך בתואר "מראשי הישיבה") כיהן למעלה מ-40 שנה. חלק מחידושו תורתו ושיעוריו יצאו לאור. היה ממנהיגי חסידות קרלין-סטולין בארצות הברית, והיה מקורב לאדמו"רים מקרלין רבי יעקב חיים ורבי יוחנן. כמו כן, העביר מסורות וניגונים מחסידות קרלין ברוסיה. השאיר בן וחמש בנות. מחתניו: הרב צבי שכטר, ראש הכולל בישיבת רבי יצחק אלחנן; והרב ירוחם גיפטר, בנו של הרב מרדכי. הרב אהרן ישעיה שפירא בכתב העת הפרדס.
הרשל

האם התכוונתם ל... אישים: ג'ון הרשל – מתמטיקאי ואסטרונום אנגלי, בנו של ויליאם ויליאם הרשל – אסטרונום ומלחין אנגלי קרוליין הרשל – אסטרונומית גרמניה-אנגליה, אחותו של ויליאם אחר: טלסקופ החלל הרשל – טלסקופ חלל של סוכנות החלל האירופאית אישים ששמם הפרטי הוא הרשל הרשל'ה
לוטה שלין

שרלוט אווה שלין (שוודית: Charlotta Eva Schelin;‏ נולדה ב-27 בפברואר 1984) המוכרת בשם לוטה שלין, היא כדורגלנית עבר שוודית ששיחקה כחלוצה. שלין זכתה חמש פעמים בתואר כדורגלנית השנה בשוודיה והיא מלכת השערים בכל הזמנים של נבחרת שוודיה. לוטה שלין נולדה בפברואר 1984 בפרברי סטוקהולם, וכשהייתה ילדה עברה משפחתה לגטבורג. כבר מגיל צעיר הביעו היא ואחותה הגדולה קמילה, התעניינות רבה בכדורגל ושיחקו יחדיו בקבוצות הנערות שבעיר. מלבד כדורגל, עסקה שלין גם בטניס שולחן, אתלטיקה קלה וסנואובורד, אך בסופו של דבר החליטה להשקיע את מרב המאמצים בכדורגל. כשהייתה נערה מתבגרת, החלו להופיע לה בעיות בעמוד השדרה, והרופאים אף המליצו להפסיק לעסוק בספורט. שלין לא ויתרה, התחילה בסדרת אימונים אינטנסיבית, ועד גיל 17, כל פציעותיה נרפאו. בשנת 2001, כשהיא בת 17 בלבד, ערכה שלין את הופעת הבכורה בקבוצת גטבורג מליגת העל השוודית. מהר מאוד קיבלה שלין מעמד של אחת מכוכבות הקבוצה, אך פציעה מאוגוסט 2002 השביתה אותה לשנה וחצי. בשנת 2004, לאחר החזרה מהפציעה, זכתה שלין בפרס פריצת השנה בליגה, לאחר שכבשה 14 שערים ב-15 משחקים לטובת גטבורג. בעקבות יכולתה הטובה, זכתה שלין להצעות רבות מקבוצות בכירות משוודיה ומארצות הברית, אך היא החליטה להישאר בביתה שבגטבורג. למרות זאת, לאחר הופעתה הטובה בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת בייג'ינג ב-2008, היא החליטה לעבור לאולימפיק ליון מהליגה הצרפתית. עם ליון זכתה שלין בחמש אליפויות ופעמיים בליגת האלופות, וביססה את מעמדה כאחת משחקניות הכדורגל המצליחות בעולם. בשנת 2013, היא נבחרה לכדורגלנית השנה בליגה הצרפתית, והייתה לשחקנית הזרה הראשונה שזוכה בפרס זה. ב-16 במרץ 2004, במשחק נגד צרפת במסגרת גביע אלגארבה, ערכה שלין את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת. בהמשך השנה, היא אף זומנה לסגל הנבחרת לטורניר הכדורגל של אולימפיאדת אתונה. במהלך הטורניר היא שותפה בשלושה משחקים כמחליפה, אך לא הצליחה לכבוש שערים. שנתיים לאחר מכן, בגביע אלגארבה 2006, שלין תיפקדה כשחקנית המפתח של הנבחרת השוודית והובילה אותה עד למקום השלישי. בעקבות ביצועיה בטורניר, היא זכתה בפעם הראשונה בפרס כדורגלנית השנה בשוודיה. באותה שנה, היא אף נבחרה לחלוצת השנה בליגה העל השוודית. אל גביע העולם ב-2011, הגיעה שלין ככוכבת הבלתי מעורערת של הנבחרת השוודית. שלין הצליחה לעמוד בציפיות הרבות והובילה את השוודיות לזכייה במדליית הארד, תוך כדי שהיא כובשת שני שערים ואף נבחרת להרכב הטורניר. באותה שנה, היא נבחרה בפעם השנייה לכדורגלנית השנה בשוודיה ואף סיימה במקום השישי בקרב על תואר כדורגלנית השנה בעולם של פיפ"א. מדיה וקבצים בנושא לוטה שלין בוויקישיתוף לוטה שלין, באתר Soccerdonna (בגרמנית) לוטה שלין, באתר Soccerway לוטה שלין, באתר WorldFootball.net לוטה שלין, באתר FootballDatabase.eu אתר אוהדים
טרזן (סרט, 2013)

טרזן (באנגלית: Tarzan) הוא סרט הנפשה גרמני-צרפתי לכל המשפחה, בבימויו של הבמאי הגרמני ריינהרד קלוס. הסרט יצא לאקרנים ב-25 ביולי 2013. בחלק מרוחק של אפריקה, בחיפוש מינרלים נדירים במערה, יזם צעיר בשם ג'ון גרייסטוק ואשתו אליס, נספים בהתרסקות מטוס טרגית, ומשאירים אחריהם תינוק רך בשם ג'ון גרייסטוק ה-III, שמחולץ על ידי קופת אדם בשם קאלה. התינוק מקבל את השם "טרזן" (לבן עור) ולומד את דרכי הטבע עד להיותו גבר צעיר וחזק. בגיל 14, טרזן נתקל בפעם בראשונה בבן מינו, נערה יפה ואמיצה בשם ג'יין פורטר, שמבקרת באפריקה עם אביה, חוקר הטבע. לאחר מכן, ג'יין עוזבת, וטרזן כמה לראות אותה שוב. המנהיג הוותיק של שבט הגורילות נפטר, ואת מקומו יורש קוף כסוף גב אכזרי בשם טובלאט, שמגרש את טרזן. משוטט לבד, טרזן נתקל בהריסות המטוס, ומפעיל בטעות אות לחברה של אביו המנוח. ויליאם קלייטון, מנהל בכיר, אכזרי ושאפתן ב"תעשיות גרייסטוק", שוכר את ג'יין ואת אביה עם שכירי חרב, על מנת שיהרסו את המערכת האקולוגית כולה. ג'יין, בתקווה לשבש את התוכנית, מתחברת מחדש עם טרזן והופכת למטרה עבור קלייטון וטובלאט. כדי שיוכל לעמוד בפני האתגרים הקטלניים שקלייטון וטובלאט הציבו בפניו, טרזן חייב להשתמש באינטואיציה החייתית והשכל האנושי שלו על מנת להציל את ביתו ואת האישה שהוא אוהב. "טרזן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טרזן", באתר AllMovie (באנגלית) "טרזן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טרזן", באתר אידיבי "טרזן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הטיזר הראשון לסרט, סרטון באתר יוטיוב דורון פישלר‏, אל תרד מהעץ: "טרזן" - עדיף להתעלם ולהעמיד פנים שהפיאסקו הזה לא קרה, באתר וואלה, 13 במרץ 2014 Promo Posters and Synopses for TARZAN 3D and THE IMPOSSIBLE; First Synopsis for THE MORTAL INSTRUMENTS: CITY OF BONES
סינדרין

סִינְדַרִין (Eglathrin; באנגלית: Sindarin) היא שפה מתוכננת שפותחה על ידי ג'.ר.ר. טולקין, ובלגנדריום שלו מדוברת על ידי האלפים (בני־הלילית/העלפים). נכתבת בכתב הטנגוואר (אנ') או הקירת (אנ'). דקדוקה מושפע בעיקר מוולשית. השפה דוברה בעיקר על ידי עלפי הסינדר בדוריאת, אוסיריאנד והפלס. קווניה מדיה וקבצים בנושא סינדרין בוויקישיתוף תרגום מעברית לסינדארין בתרגום יאנדקס ארדאלאמביאון – אתר על שפות הארץ־התיכונה מאמר על סינדארין ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מעבר לאופק

האם התכוונתם ל... מעבר לאופק (מחזה) – מחזה מאת יוג'ין או'ניל 1492: מעבר לאופק – סרט המתאר את גילוי אמריקה על ידי כריסטופר קולומבוס מעבר לאופק (כתב עת) – כתב עת לנושאי חלל בעברית מעבר לאופק (ספר) – ספר של דני שלום מכ"ם מעבר לאופק (אנ') – מכ"ם המשתמש באטמוספירה לעקיבה אחר עצמים מעבר לאופק
מילאן (ג'ורג'יה)

מילאן (באנגלית: Milan) היא עיירה במחוזות דודג' וטלפייר במדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית. בעיירה מתגוררים כ-1,012 תושבים (2000). שטחה של העיר הוא 8.3 קמ"ר, מתוכם 8 קמ"ר שטחי יבשה ו-0.32 אחוז שטחי מים. במפקד אוכלוסין של שנת 2000, התגוררו בעיר 1,012 תושבים, 326 משקי בית ו-215 משפחות המתגוררות בעיירה. צפיפות האוכלוסייה הייתה 124.9 בני אדם לקמ"ר. בנוסף לכך, מפקד האוכלוסין מציג את הפילוג הגזעי של מילאן, 64.7% לבנים, 34.88% אפרו-אמריקאים ו-0.40% מגזעים אחרים. ב-28.8% מתוך 326 משקי הבית בעיירה יש ילדים מתחת לגיל 18, 52.5% הם זוגות נשואים שמתגוררים ביחד, 10.7% משפחות חד הוריות ללא אב, ו-34.0% הם לא משפחות. 18.2% מכלל העיירה הם קטינים, 14.9% בני 18 עד 24, 32.1% בני 25 עד 44, 21.6% בני 45 עד 64 ו-13.1% הם בני 65 ומעלה. חציון הגילאים הוא 36. על כל 100 נשים ישנם 154.9 גברים ועל כל 100 נשים בנות 18 ומעלה ישנם 166.2 גברים. חציון ההכנסה למשק בית הוא 25,461 דולר וחציון ההכנסה למשפחה הוא 33,438 דולר. לגברים יש חציון הכנסה של 28,750 דולר לעומת 18,750 דולר של נשים. ההכנסה הממוצעת לנפש אחת היא 12,451 דולר. כ-19.8% משפחות וכ-22.8% מכלל האוכלוסייה הם מתחת לקו העוני, וכולל גם 29.7% מבני הנוער מתחת לגיל 18 וכ-28.8% מבני 65 ומעלה. מדיה וקבצים בנושא מילאן בוויקישיתוף
המצור השישי על גיברלטר

המצור השישי על גיברלטר (1411) היה קרב שהתנהל בין שתי ממלכות אסלאמיות, גרנדה ומרוקו, על השליטה בגיברלטר. לאחר כישלון המצור החמישי על גיברלטר בשנים 1349-1350, שהסתיים עם מותו של אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה כתוצאה ממגפת המוות השחור, הייתה קסטיליה טרודה במלחמת האזרחים הקסטיליאנית ותוצאותיה. בשנת 1369 ניצל מוחמד החמישי, סולטאן גרנדה את היסח הדעת של קסטיליה והטיל מצור על אלחסירס, עיר הנמל שבצד המערבי של מפרץ גיברלטר אותה כבש אלפונסו בשנת 1344. מוחמד החמישי הצליח לכבוש את העיר, ולאחר שהפך אותה לעיי חורבות, חתם על שלום עם אנריקה השני, מלך קסטיליה, המנצח במלחמת האזרחים. ההסכם חודש שוב על ידי יורשיו של אנריקה, חואן הראשון ואנריקה השלישי. בנקודת זמן מסוימת במהלך ההסכמים, השליטה בגיברלטר עברה מן המרינים ממרוקו, שהחזיקו בה משנת 1333, לידי אמירות גרנדה. הסיבה לכך אינה ברורה כל צרכה; יש המשערים כי העברת השליטה על גיברלטר הייתה התנאי שהציבה גרנדה בתמורה לעזרתה בדיכוי מרידות שפרצו במרוקו. בפברואר 1407, במהלך תקופת שלטונו של חואן השני, מלך קסטיליה המטורף, קרס הסכם השלום בין גרנדה לקסטיליה כתוצאה מהתנגשות קטנה בין הממלכות; צי קסטיליאני הנחיל תבוסה לכוח מורי במצר גיברלטר. השליטים של מרוקו וגרנדה נפגשו בגיברלטר והחליטו לכרות ברית ביניהם, אך הברית הופסקה לאחר זמן קצר עקב מחלוקות בין שני השליטים. חיל המצב של גיברלטר מרד בשנת 1410 כנגד סולטאן גרנדה, יוסוף השלישי, והצהיר אמונים לאבו סעיד עות'מאן השלישי, מלך מרוקו. אבו סעיד עות'מאן שלח את אחיו, שמו אבו סעיד גם כן, לגיברלטר בראש צבא שמנה 1,000 פרשים ו-2,000 חיילי רגלים. בהמשך כבש אבו סעיד מספר מבצרים באזור וכן את הנמלים של אסטפונה ושל מרבלה. מתקפת הנגד של גרנדה בשנת 1411 אילצה את אבו סעיד לשוב לגיברלטר, שם הוא מצא מקלט. בנו של יוסוף השלישי סולטאן גרנדה, אחמד, הטיל מצור על גיברלטר והצליח להכשיל מספר ניסיונות הימלטות מרוקניים. לבסוף, חייל מחיל המצב הנאמן לגרנדה סייע לצרים להיכנס. הם הסתערו על המצודה המורית והכניעו את אבו סעיד, והחזירו את השליטה בגיברלטר לידי גרנדה. הסולטאן אבו סעיד עות'מאן השלישי כתב ליוסוף השלישי שיוציא להורג את אבו סעיד בגלל חוסר הנאמנות שלו. במקום זאת, שלח יוסוף השלישי את אבו סעיד עם צבא בשביל לחולל מרידה במרוקו אך הניסיון לא צלח. Hills, George (1974). Rock of Contention: A History of Gibraltar. London: Robert Hale & Company. ISBN 0-7091-4352-4. הילס, עמ' 88 הילס, עמ' 89
תמרוד

תַמַרֻּד (בערבית: تمرد – "מרד", "מרי"), ובהגייה מצרית גם תַמַרּוֹד, היא תנועה שורשית מצרית המתנגדת לנשיא מצרים מוחמד מורסי, ששמה לעצמה מטרה לכפות על מורסי בחירות חוזרות על ידי איסוף של 15 מיליון חתימות עד ה-30 ביוני 2013 (היום בו מורסי הושבע לנשיאות מצרים). תנועת המרי החלה את דרכה ב-28 באפריל 2013. התנועה הכריזה כי אספה יותר מ-22 מיליון (22,134,460) נכון ל-29 ביוני 2013. חברי התנועה הצהירו על תמיכה במינוי נשיא בית המשפט העליון החוקתי, מאהר אל-בחיירי, להחליף זמנית את הנשיא מורסי אם זה האחרון יתפטר. ב-19 באוגוסט 2013 הודיעה תנועת המרי כי בהשראת ההצלחה במצרים היא קוראת למהפכה נגד שלטון חמאס ברצועת עזה תחת השם "המרד נגד העושק בעזה". חזית ההצלה הלאומית (מצרים) אתר האינטרנט הרשמי של תמרוד אבי יששכרוף‏, אולטימטום למורסי: התפטר מיד - או שנשבית את מצרים - וואלה חדשות, באתר וואלה, 1 ביולי 2013 Tamarod approaches 15 million signatures, באתר Egypt Independent, 01 ביוני 2013 Kefaya says Tamarod campaign is not under auspices of Kefaya movement, באתר הדיילי ניוז,‏ 30 באפריל 2013 22 מיליון איש חתמו על עצומה להדחת מורסי, באתר nrg מעריב, 29 ביוני 2013 Tamarod backs SCC president to replace Morsy, באתר Egypt Independent, 15 ביוני 2013 ראו לאחר ההצלחה במצרים: תמרוד מגיעה לרצועת עזה, אתר חדשות העולם הערבי. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה ובנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נפת אבאשה

נפת אֲבָּאֲשָׁהּ (בגאורגית: აბაშის მუნიციპალიტეტი; מילולית: אֲבָּאֲשִׁיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה, במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת מרטווילי ונפת חוני, ממזרח ודרום-מזרח בנפת סמטרדיה, מדרום ודרום-מערב בנפת לנצ'חותי וממערב וצפון-מערב בנפת סנקי. הנפה מאוכלסת ב-22,341 תושבים בצפיפות אוכלוסין של כ-69,3 איש לקמ"ר. העיר אבאשה מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. כמו כן ישנן 13 תמי: גַזַאתִי, זַאנַאתִי, קֵתִילַארִי, מַארַאנִי, סַאֵסַאקוֹבוֹ, נוֹרִיוֹ, אוֹנטוֹפּוֹ, פּירווַלִי מַאִיסִי (ה-1 במאי), סַאמִיכַּאוֹ, סוג'ונה, טקווִירִי, כּוֹלוֹבַּאנִי וצקֵמִי. עד שנת 1917 נכללה הנפה באוייזד סנקי, פלך כותאיסי. בין השנים 1917-1930 באוייזד סנקי ומשנת 1930 נפה נפרדת, כאשר בשנים 1963-1966 נכללה בנפת גגצ'קורי (כיום נפת מרטווילי). הנפה ממוקמת במישור קולכתי בגובה 20-25 מטר מעל פני הים. שטח הנפה כולל 320.8 קמ"ר מתוכם 210 קמ"ר אדמה חקלאית. בשטח הנפה זורמים הנהרות: ריוני, צחניסצקאלי, אבאשה ונוֹרְ'לָה (גאו'). מדיה וקבצים בנושא נפת אבאשה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נפת אבאשה www.abasha.ge תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת. אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge
אקשן של הורים

אקשן של הורים (באנגלית: Action Dad, בתרגום חופשי: "אבא אקשן") היא סדרת אנימציה מקורית שנוצרה על ידי אנדרו דיקמן. הסדרה נוצרה במקור בארצות הברית אך מעולם לא שודרה שם, נכון ל-2 ביולי 2013 המקום היחיד בו פורסמה הסדרה הוא באינטרנט על ידי Toon Goggles באתרים כגון יוטיוב ועוד. הסדרה נרכשה לשידור בישראל בערוץ ZOOM החדש של חיים סבן ועלתה לראשונה ב-2 ביולי 2013. הוריהם של ליז ומיק רמזי הם שני סוכנים חשאיים. אביהם צ'אק הוא סוכן ב"שוש" הפועלת למען הצדק, ואמא שלהם היא סוכנת ב"ארג" הפועלת למען הרשע. שני הסוכנים חיים בסודיות תחת אותה קורת גג יחד עם ילדיהם, נישואיהם נסתרים מידע הכלל מכיוון שבמידה ויתגלה כי הם אוהבים- הם יודחו מתפקידם. לעיתים הם אף נאלצים להילחם אחד בשני, אף בסופו של דבר הם יעשו את הכל למען הילדים. צ'אק רמזי (שמחה ברבירה) - סוכן צדק בסוכנות "שוש", הגיבור הראשי של הסדרה, בעל הומור. אנג'לה רמזי (טלי בן-יוסף) - סוכנת מרושעת בסוכנות "ארג", ידועה בשם "סוכנת אמא", מפקדת בין היתר על ברון פון טראח. ליז רמזי (עדן גמליאל) - הבת של צ'אק ואנג'לה רמזי, תלמידת תיכון. מיק רמזי (לורן סביר) - הבן של צ'אק ואנג'לה רמזי, גאון בנושא האלקטרוניקה והמחשבים. מייג'ור בריק (יורם יוספסברג) - המפקד של סוכנות שוש. סומך על צ'אק בעיניים עצומות. גברת פני (סער בדישי) - סוכנת בסוכנות שוש. הנקבה היחידה בראשי המטה בסוכנות. סלאם מקג'קסון (גילן שחף) - סוכן בסוכנות שוש. סלאם מאוד הרפתקן ומציל את צ'אק ובצרות במשימות. צעיף אדום (סער בדישי) - מפקד סוכנות ארג. ברון פון טראח (אורי זלצמן) - אחיו של צ'אק רמזי, נהוג להיקרא על ידו "ראש של כרוב", סוכן בתאגיד הרשע "ארג", ידוע כאחד שתמיד נכשל במשימותיו. שרטרוז קורטני וקורטני (לורן סביר)- שלישיית בנות פופולרית בבית ספרה של ליז. ג׳ייק - הבן של גברת פני, מאוהב בליז רמזי. "אקשן של הורים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אקשן של הורים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
האנה יונגברי

האנה קרולינה יונגברי (בשוודית: Hanna Carolina Ljungberg;‏ נולדה ב-8 בינואר 1979 באומאו) היא כדורגלנית עבר שוודית ששיחקה בעמדת החלוצה. יונגברי נחשבה לאחת מהכדורגלניות האירופאיות הטובות בדורה, כשההוכחה לכך היא המקום השלישי בו סיימה בקרב על פרס כדורגלנית השנה בעולם ב-2003. בזמן פרישתה, הייתה יונגברי למלכת השערים של נבחרת שוודיה בכל הזמנים עם 72 שערים ב-130 הופעות. יונגברי החלה את הקריירה הבוגרת שלה כבר כשהייתה בת 15, כשהתחילה לשחק בסונאנו מליגת העל השוודית ב-1994. שנתיים לאחר מכן, ב-6 בפברואר 1996, ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת שוודיה במשחק הניצחון 0-8 על ספרד. יונגברי וחברתה לחוד השוודי, ויקטוריה סוונסון, נחשבו לאחד מצמדי החלוצות הטובים בעולם, כשהן חולקות ביניהן 140 שערים בינלאומיים (72 ליונגברי ו-68 לסוונסון). לאחר ארבע עונות בסונאנו, עברה יונגברי לקבוצת הצמרת, אומאו. באותן ימים, הייתה יונגברי אחת מהכדורגלנית המקצועיות היחידות בליגה השוודית הראשונה. בקיץ 2001, נסעה יונגברי עם נבחרתה לאליפות אירופה שנערכה בגרמניה, שם הובילה את שוודיה עד לגמר (הפסידה לגרמניה) ואף נבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר. שנה לאחר מכן, היא קבעה את שיא הכיבושים לעונה בליגה השוודית, כשהבקיעה 39 שערים ב-22 משחקים (ממוצע של 1.78 שערים למשחק), והובילה את קבוצתה לאליפות שוודיה. בעקבות הישגיה בליגה, היא נבחרה לכדורגלנית השנה בשוודיה. שנה לאחר מכן, במסגרת הגביע העולמי, היא כבשה שלושה שערים ובישלה אחד, והצליחה להוביל את שוודיה עד לזכייה במקום השני בטורניר (דירוג השיא של הנבחרת). במשחק הגמר נגד גרמניה היא כבשה את שער היתרון, אך הגרמניות הצליחו להפוך את התוצאה ולנצח 2-1. באותה שנה ובשנה שאחריה, היא זכתה עם אומאו במפעל הקבוצות היוקרתי ביותר באותן ימים - גביע אופ"א. בזכייה הראשונה היא הייתה שותפה בכירה להישג, כשלזכותה שלושה שערים במשחקי הגמר. בעקבות יכולותיה הגבוהות, קיבלה יונגברי הצעה מפתיעה מנשיא קבוצת כדורגל הגברים האיטלקית, פרוג'ה, להצטרף אליו ולחתום בקבוצה. יונגברי וסוונסון (שגם היא זכתה להצעה דומה), דחו את העסקה מחשש ל"תעלול שיווקי". ב-2007 זכתה יונגברי להופיע ביחד עם אגדות הכדורגל השוודי, תומאס ראבלי ונילס לידהולם, על בולי המדינה במסגרת חגיגות מאה שנים להתאחדות הכדורגל השוודית. באוגוסט 2009, לאחר שכבשה 196 שערים ב-227 משחקים באומאו, הודיעה יונגברי על פרישה מכדורגל עקב פציעה בברך. הפציעה הופיעה ליונגברי כבר ב-2004, אך הפעם היא ורופאיה החליטו לא להסתכן, ולכן היא נאלצה לפרוש. מיד לאחר פרישתה היא התמנתה לעוזרת מאמן באומאו, והחלה ללמוד פיזיותרפיה באוניברסיטת אומאו. היא סיימה את לימודיה ביוני 2012 והחלה לעבוד כמאמנת כושר אישית. נבחרת מקום שני בגביע העולם: 2003 גביע אלגארבה: 2001 אומאו אליפות הליגה: 2000, 2001, 2002, 2005, 2006, 2007, 2008 גביע המדינה: 2001, 2002, 2003, 2007 הסופר קאפ: 2007, 2008 גביע אופ"א: 2003, 2004 כדורגלנית השנה בשוודיה: 2002 חלוצת השנה בשוודיה: 2004-05 מלכת השערים של הליגה השוודית: 2001-02 מקום שלישי בפרס כדורגלנית השנה בעולם: 2003 מדיה וקבצים בנושא האנה יונגברי בוויקישיתוף האנה יונגברי, באתר Soccerdonna (בגרמנית) האנה יונגברי, באתר WorldFootball.net האנה יונגברי, באתר FootballDatabase.eu כתבה על ויקטוריה סוונסון והאנה יונגברי נשיא פרוג'יה: נצרף שחקנית לקבוצת הגברים, באתר ynet, 17 בספטמבר 2003