laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בישופ (קומיקס)

בישופ (באנגלית: Bishop) הוא דמות בדיונית של אנטי גיבור מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #282 מנובמבר 1991 ונוצרה על ידי הכותבים ג'ון ביירן ו-וילס פורטשיו והמאייר ג'ים לי. לוקאס בישופ נולד לפליטים אבוריג'ינים מוטאנטים בעתיד דיסטופי שבו זקיפי הסנטינל הרובוטים שולטים בעולם. בישופ היה חבר בכוח המשטרתי "אוכפי החוק של אקסבייר". הוא נסע בזמן חזרה לזמן ההווה כדי להצטרף לשורות האקס-מן – קבוצה אותה הכיר רק באגדות עולמו. אולם, היות שהיה אנטי גיבור, הוא נתקל בקשיים להשתלב במציאות הנוכחית. לאחר כמעט עשור בו היה חבר הקבוצה, בישופ הוגדר כאנטגוניסט. דמותו של בישופ הופיעה בסדרה "אקס-מן: סדרת האנימציה", לרבות בקשת הסיפור "ימי עבר עתידי". את דמותו בסרט הלייב אקשן "אקס-מן: העתיד שהיה" שמבוסס על הסיפור מגלם השחקן עומאר סי. מדיה וקבצים בנושא בישופ בוויקישיתוף דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רייצ'ל סאמרס

רייצ'ל אן סאמרס (באנגלית: Rachel Anne Summers, ידועה גם בשם אסקאני) היא בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #141 מינואר 1981 ונוצרה על ידי הכותבים כריס קלרמונט וג'ון ביירן והמאייר ג'ון רומיטה הבן. בהופעתה הראשונה של הדמות, שמה הפרטי לא נחשף, אולם בהמשך התגלה שהיא בתם של סקוט סאמרס וג'ין גריי-סאמרס מהעתיד החלופי הדיסטופי ימי עבר עתידי. היא ירשה את כוחות הטלפתיה והטלקינזיס של אמה, וחלקה בקשר מנטלי עם כוח הפניקס. לאחר מות אמה באירועי "סאגת הפניקס האפלה", רייצ'ל נטלה את שם הקוד פניקס כמחווה. בהמשך שנות פרסומה של הדמות, היא הייתה ידועה גם בכינויים מארוול גירל, רייצ'ל גריי, פרסטיג' ואמא אסקאני. משפחת סאמרס - עץ המשפחה המלא של משפחת סאמרס. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1696

שנת 1696 היא השנה ה-96 במאה ה-17. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. 1 בינואר 1696 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-10 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 2 באוגוסט – חיים בן עטר, מגדולי פרשני המקרא בתקופת האחרונים (נפטר ב-1743) 17 באוקטובר – אוגוסט השלישי, מלך פולין (נפטר ב-1763) 3 בנובמבר – טוביה בועז, בנקאי, שתדלן ופרנס יהודי־הולנדי 8 בפברואר – איוון החמישי, צאר של רוסיה (נולד ב-1666) 18 באפריל – מאדאם דה סבינייה, מחברת מכתבים צרפתיה (נולדה ב-1626) 10 במאי – ז'אן דה לה ברייר, סאטיריקן צרפתי (נולד ב-1645) 16 במאי – מריאנה מאוסטריה, בתו של פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו של פליפה הרביעי, מלך ספרד (נולדה ב-1634) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1696 התחילה ביום ז' בשבט ה'תנ"ו (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 10 ימים מוקדם יותר, ב-כ"ו בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 366 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1696 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1696‎ נפטרים ב-1696‎ מדיה וקבצים בנושא 1696 בוויקישיתוף
מייסרה מסרי

מייסרה מסרי (בערבית: ميسرة مصري; נולד ב-3 באוקטובר 1969) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע, במאי ויוצר ערבי-ישראלי. מסרי נולד בעכו. למד תיאטרון בבית-הספר למשחק "בית צבי" ושם סיים את לימודיו בשנת 1993. ידוע גם כחבר, מייסד ומנהל הרכב צוות בידור - "פתאפית אל סוכר". שהוקם בשנות השמונים בעיר עכו בצפון, עם מספר חובבנים צעירים, כגון האמנים: אוסאמה מסרי, איברהים וחליל קדורה. מסרי שיחק וביים הצגות רבות למגזר הערבי, וביניהם שיחק ב:"מנהרת הזמן" (1988), "סיפורי ג'וחא" (1989), "נשוי לשתיים" (1990), "האוטובוס" (1992), "הדיוואן" (1993), "בין החומות" (1995), "חלום ערבי" (1996). בשנת 1997 התחיל לעבוד במרכז לתיאטרון שבעיר עכו ושיחק בהצגות: "וגר זאב עם כבש" 1999, עכו 2000 - "בראי הזמן", "ליל הכללות" 2001, "בבל" 2005, "יאמה כאן" 2007, ו"חומוס ציפס סלט" (2008). בשנת 2000–2001 שיחק בסדרת הטלוויזיה: "משפחה דה לוקס" ששודרה בערוץ הראשון, לצד: בסאם זועמוט, נסרין פאעור, וענת חדיד. בשנת 2002 ביים מסרי הצגת יחיד בשם " רוק אריות ". בשנת 2004 שיחק בהצגת הילדים: "פינוקיו" בשפה הערבית שאותה גם עיבד. בשנת 2003 הנחה מסרי את תוכנית הטיולים והפנאי "שמן וזעתר" ששודרה בערוץ 33 ומשודרת כיום בשידורים חוזרים. בשנה זו שיחק מסרי גם בסרט הקולנוע: "הכלה הסורית" בתפקיד פאדי. בשנת 2007 שיחק מסרי בהצגה לילדים, שנכתבה על ידי אחיו האומן אוסאמה מסרי, מחזה בשם "הילד הרע", חלק מהשירים והלחנים במחזה זה נכתבו על ידי האמן פיראס רובי, מסרי הדגיש את רצון צוות המרכז לייצג את התיאטרון בעכו. בשנת 2008 שיחק בהצגה "חומוס ציפס סלט" שהועלתה ב"פסטיבל עכו 2008". ובה שולבו משחק, מחול, סאטירה, דרמה וביקורת חברתית העוסקת בבעיית הסכסוך הישראלי-ערבי בארץ ישראל. בשנת 2009 השתתף במופע תיאטרון ומחול בשם: "חוויה מתקנת", שנכתבה על- ידי: יואב ברתל ואביגיל רובין המתייחסת למהומות אשר התרחשו בעיר עכו בשנת 2008. במחזה זה שיחק מסרי את דמותו של מטיף דת מוסלמי. בשנת 2010 ביים הצגה קומית אשר לקחה חלק באירועי פסטיבל עכו בשם: "אסלי", המחזה עוסק בשגרת חייה של משפחת פשע. בשנת 2011 שימש כשופט מוזיקלי בתחרות שירה למגזר הערבי בשם "הערביזיון", אשר שודרה בערוץ 33, ובערוץ הראשון. לקראת סוף שנת 2011 השתתף בהצגה בשם: "הגיבור העייף" המתארת סיפור מסע היסטורי ואישי. המחזה הוצג ב"מרכז לתיאטרון עכו", בהצגה זו גילם מסרי את תפקיד 'הגיבור'. בשנת 2013 השתתף בהצגה הקומית "אנשים שונים" בערבית "ناس جناس" בימוי: נביל עזר, הפקה: המרכז לתיאטרון של עכו בשנת 2014 השתתף בהצגה קומית "השכן" בערבית ,جار وجار" בימוי: נביל עזר, במרכז לתיאטרון עכו. בשנת 2015 השתתף בסדרת טלוויזיה "סלמה", בתפקיד מסייפר עוזרו של השח'. ששודרה בערוץ הראשון בבימויו של כמיל שריף, כתיבת תסריט: דיתה גרי. בשנת 2016 שיחק ההצגה בשם "נשים חזקות" שהוצגה בתיאטרון עכו. באותה שנה ביים וניהל בשיתוף עם סמדר יערון להקת נוער צעיר בשם "הילא". אשר הופיעה במספר מקומות בארץ במחזה בשם "הילא הדור הבא". בשנת 2018 השתתף בסרט עכו חלומות בתפקיד סמיר. באותה שנה השתתף עם סמדר יערון בהצגה "הערבי האחרון" בתפקיד הערבי האחרון. מייסרה מסרי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מייסרה מסרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייסרה מסרי(הקישור אינו פעיל), באתר "המרכז לתיאטרון עכו"
1700

שנת 1700 היא השנה ה-100 במאה ה-17. 1 בינואר 1700 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-10 ימים. לפי הלוח הגרגוריאני זו שנה רגילה, שאורכה 365 ימים, אך לפי הלוח היוליאני - זו שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים, ולכן החל מ-1 במרץ 1700 הלוח הגרגוריאני מקדים את הלוח היוליאני ב-11 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 1 בינואר – רוסיה התחילה להשתמש בלוח היוליאני 26 בינואר – רעידת אדמה חזקה באוקיינוס השקט בקרבת חופי ארצות הברית/קנדה. חוזקה מוערך בכ-8.7–9.2 23 בנובמבר – ג'ובאני פרנצ'סקו אלבאני ממונה לאפיפיור קלמנס האחד עשר 8 בפברואר – דניאל ברנולי, מתמטיקאי הולנדי (נפטר ב-1782) 12 במאי – ג'ון דריידן, משורר ומחזאי אנגלי (נולד ב-1631) 15 בספטמבר – אנדרה לה נוטר, אדריכל נוף צרפתי (נולד ב-1613) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1700 התחילה ביום כ' בטבת ה'ת"ס (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 10 ימים מוקדם יותר, ב-י' בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 366 ימים - יום אחד יותר מאשר הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1700 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1700‎ נפטרים ב-1700‎ מדיה וקבצים בנושא 1700 בוויקישיתוף
שבות רחל

שבות רחל היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי, הנמנה עם יישובי גוש שילה שבחבל בנימין. באופן רשמי שבות רחל מוגדרת על ידי מדינת ישראל כשכונה של שילה, ולכן הלמ"ס מונה את תושביו בתוך אוכלוסיית שילה, אך למעשה היא מתפקדת כיישוב עצמאי. היישוב ממוקם על כביש 60 המוביל מירושלים לצומת תפוח ודרומית לכביש 505 ולכביש 5 החוצים את השומרון. בצדו המזרחי מתחבר היישוב לדרך המובילה אל כביש אלון. היישוב שוכן על צלע הר, בגובה של בין 725 ל-785 מטר והאקלים בו יבש בקיץ וקר בחורף. כקילומטר מצפון ליישוב נמצא היישוב ג'לוּד, המזוהה עם היישוב הקדום גלוֹד שבמחוז עקרבת, הנזכר בשטר יהודי מימי מרד בר כוכבא. שבות רחל נקראת על שמם של רחלה דרוק משילה ויצחק רופא מירושלים, שנרצחו בכ' בחשוון תשנ"ב (28 באוקטובר 1991) בפיגוע ירי לעבר אוטובוס בו נסעו, סמוך למקום שבו שוכן היום היישוב רחלים. היישוב הוקם כתגובה לרצח, על ידי תלמידים מישיבת ההסדר בשילה, אור לכ"ב בחשוון תשנ"ב (בלילה שבין 29 באוקטובר ל-30 באוקטובר 1991). היישוב הוגדר כמאחז בלתי מורשה בדו"ח שהוגש לממשלת ישראל על ידי עורכת הדין טליה ששון בשנת 2005. בכ"ט בשבט תשע"ב (22 בפברואר 2012), בעקבות עתירה לבג"ץ של תנועת שלום עכשיו, וכהמשך להודעת המדינה לבית-המשפט כי בכוונתה לפעול להסדרת המעמד התכנוני של היישוב, אישרה ועדת התכנון של המינהל האזרחי את התב"ע של היישוב. בפברואר 2012, אחרי שהממשלה אישרה תוספת בנוי ביישוב, דוברת מטעם הנציג העליון של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון, קתרין אשטון, גינתה את ההרחבה, באומרה שהיא הפרה של החוק הבינלאומי ושל מפת הקוורטט. ב-12 במאי 2022, אושרו לבניה ביישוב עוד 534 יח"ד. כיום (2018) מונה היישוב כ-115 משפחות. בנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נמנים תושבי היישוב יחד עם תושבי שילה. ביישוב ישנם שני בתי כנסת, אולם אירועים, וכן ספרייה ומקווה לנשים. כמו כן נמצאת בו מדרשת בינת - מדרשה תורנית לבנות ברוח חסידות חדשה. וסניף נפרד של תנועת הנוער בני עקיבא. הסמל הראשון של היישוב סמל היישוב בשנים 2004-2009 בתי אמנה המעון ביישוב מועדון היישוב מדיה וקבצים בנושא שבות רחל בוויקישיתוף שבות רחל, סרטונים בערוץ היוטיוב שבות רחל באתר המועצה אזורית מטה בנימין שבות רחל (שילה, יהודה ושומרון), דף שער בספרייה הלאומית דף לזכר רחלה דרוק, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה דף לזכר יצחק רופא, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה בג"ץ 1813/11 שלום עכשיו נ' שר הביטחון יאיר אלטמן, משרד הביטחון אישר בדיעבד 190 מבנים בשילה, באתר ynet, 22 בפברואר 2012 בני טוקר, שבות רחל: "תודה לשלום עכשיו", חדשות ערוץ 7, 24.2.2012 חדשות 2, ‏ארה"ב: "הבנייה בהתנחלויות פוגעת בסיכויי השלום", באתר ‏מאקו‏, 23 בפברואר 2012.
פוטנצה

פוטנצה (באיטלקית: ‏Potenza‏Ⓘ‏) היא בירת מחוז בזיליקטה ונפת פוטנצה שבדרום איטליה. העיר היא הבירה המחוזית הגבוהה ביותר באיטליה (819 מטר). ההתיישבות הראשונה בשם פוטנטיה הייתה ממוקמת בגובה נמוך יותר מגובה העיר כיום, כ-10 ק"מ מדרום לפוטנצה של היום. במהלך הקרבות של רומא נגד הסאמניטים והברוטיים פוטנצה הייתה נגד אויבי רומא. בקרב מטאורוס אנשי קרתגו התייאשו מהניסיונות לכבוש את איטליה, והרומאים כבשו את פוטנצה ומעמדה הופחת למעמד מושבה צבאית. במאה ה-6 העיר הועברה לידי הדוכסות הלומברדית של בנוונטו. הסרצנים הגיעו אל העיר לפני שהנורמנים הצליחו לכבוש את דרום איטליה. בשנת 1148 או 1149 רוג'רו השני, מלך סיציליה אירח בעיר את לואי השביעי, מלך צרפת, שאותו הצי הנורמני שחרר משבי הסרצנים. לאחר שהעיר נבזזה בידי פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, תושביה עדיין נותרו נאמנים לבית הוהנשטאופן, וכתוצאה מכך נחרבה כמעט לגמרי בידי שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה. ב-18 בדצמבר 1273 רעידת אדמה החריבה את העיר כמעט כליל. במהלך השנים היוותה העיר מקום למהומות נגד השליטה הספרדית, וב-1694 רעידת אדמה נוספת כמעט החריבה את העיר. עם עליית הרפובליקה הנפוליטנית לשלטון, פוטנצה הייתה אחת הערים הראשונות למרוד במלך. ב-1806 פוטנצה דוכאה בידי הכוחות הבורבונים ולאחר מכן נכבשה בידי צבא צרפת והוכתרה כבירת מחוז בזיליקטה. המלך ז'ואקים מירא שיפר את מצב החיים ומינהל החיים בעיר. ב-1848 פרץ מרד בעיר והעיר דוכאה שוב בידי הכוחות הבורבונים, ולאחר מכן ב-1857 הכתה בעיר רעידת אדמה הרסנית שלישית. ב-1860 פרץ המרד האחרון שהיה בפוטנצה, לפני שג'וזפה גריבאלדי הביא לאיחודה של איטליה. ב-1943 ספגה העיר הפצצות קשות של בעלות הברית. ב-1980 התרחשה בפוטנצה רעידת אדמה רביעית. הדואומו של סן גרארדו, ששופצה במאה ה-18. כנסיית סן פרנצסקו שנוסדה ב-1274. השער ומגדל הפעמונים בקתדרלה מתוארכים למאה ה-15. מגדל גואברה, השריד האחרון מהטירה הישנה של העיר, שכיום מאחרת תערוכות אומנות. פלאצו לופרדו שבמאה ה-17 שימש למגורי אצילים, וכיום הוא משכנו של המוזיאון הארכאולוגי הלאומי. שלושת השערים האחרונים שנותרו מחומת העיר, שכעת הרוסים: סן ג'ובאני, סן לוצ'ה וסן גרארדו. הכנסייה הרומנסקית סן מיקלה מהמאה ה-12 או ה-11. כנסיית סנטה מריה די ספולקרו. ארצות הברית דנוור, קולורדו, ארצות הברית רומניה פוקשאן, רומניה מדיה וקבצים בנושא פוטנצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוטנצה פוטנצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קורליין

האם התכוונתם ל... קורליין (אופרה) קורליין (מחזמר) קורליין (משחק וידאו) קורליין (ספר) – ספר מאת ניל גיימן קורליין ודלת הקסמים – סרט קולנוע משנת 2009 Coraline – שיר של הלהקה האיטלקית מונסקין קרוליין
כמו בלדה

"כמו בלדה" (ידוע גם במילותיו הראשונות: "אִם זֵר קוצים כואב") הוא שירו של המשורר הישראלי נתן יונתן. השיר הולחן על ידי המלחין והרופא גידי קורן, ובוצע לראשונה על ידי להקת "האחים והאחיות". אף שהשיר נכתב זמן קצר לפני מלחמת יום הכיפורים, בתודעה הציבורית קושר השיר ושירים נוספים אל אבל השכול על בנו של יונתן, ליאור, שנהרג במלחמת יום הכיפורים בסתיו 1973. לדברי נתן יונתן, חודשים מספר לאחר מלחמת יום הכיפורים, פנה אליו העורך של מדור הספרות של "מעריב", הסופר משה שמיר, וסיפר לו כי מצא אצלו שיר של יונתן וביקש לפרסמו. כיוון שיונתן חש כבוד רב אל שמיר, שהיה הראשון שפרסם את שיריו, נאות לבקשתו. השיר ששמיר פרסם היה "כמו בלדה" ולמרות היותו שיר אהבה, בעקבות הנסיבות, הוא נצרב בתודעה הישראלית כשיר זיכרון. על נסיבות הכתיבה סיפר נתן יונתן: "השיר נכתב בימים של מצוקת נפש שלא הרפתה ממני, הייתי מרבה באותם ימים לנסוע ברכבת לחיפה, בשעות ערב, והשיר הולך ומתחבר בתוכי, כמין דיאלוג מדומה, שרק האני בו מדַבּר; וכדי שלא להתפתות לביטוי פתטי, שהיה אולי הולם את מצב הרוח, לבשתי את מסכת הבלדה, שנועדה מטבע בריאתה למצבים פתטיים באמת, לרגעים הרי־גורל, ובה הכול אפשרי ואמין: הנכונות ללכת למדבר כדי ללמוד לכאוב, או לגור בין הכֵפים הקשים והבודדים – ובה גם אפשר לדבּר ללא פחד על מה ששואל הלב שיקרה לאחר שיידום: 'תגידי לי מלים יפות מבכי ואושר, הוא כנראה אהב אותי, האיש הזה'. ה'מסכה' הִכתיבה את התבנית הריתמית, התמטית, אפילו איזה לחן ליווה את הכּתיבה, כשהגעתי לכלל כתיבה. היו לשיר בתים נוספים שנמחקו, וטוב שנמחקו. בלדה קלאסית לא נוצרה כאן, וגם לא שאפתי לכך, אבל משהו מהבלדה יש". השיר בלחנו של קורן נעשה אהוב מאוד, במיוחד אצל צעירים, וזכה לעיבודים וביצועים רבים, בין השאר על ידי דודו זכאי, אייל גולן, שלומי שבת, נריה חובב, אמיר דדון, חברת ההרכב "האחים והאחיות" סוזי מילר ביחד עם הילה הררי ואחרים. לחן נוסף נכתב על ידי שלמה גרוניך. השיר בלחנו של גרוניך ליווה את סרטם התיעודי של נתן יונתן וחיים שירן, "ליאור", ששודר בטלוויזיה הישראלית. "כמו בלדה" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "כמו בלדה" באתר שירונט אורי הייטנר, מילים יפות מבכי ואושר, באתר israblog נתי גבאי, שיר האהבה שהפך לשיר זיכרון, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 1 ביוני 2022 מופע הצדעה לנתן יונתן שהתקיים בלשכתו של ראש עירית ת"א במסגרת פסטיבל הפסנתר 2002 (לאחר 5:19 דקות בסרטון), באתר "מפגש זמר" מכתב מאת נתן יונתן אל משה ידעיה, חניתה, 31.10.1983, "משיצא השיר לאור, יצא מרשותי: נתן יונתן מספר על כתיבת השיר 'כמו בלדה'", הביא לדפוס: גדעון טיקוצקי, ידיעות אחרונות, "7 לילות", 22.9.2023, עמ' 17-16 על פי ריאיון עם זיו יונתן ברשת ג' זיו יונתן מתארח ברשת גימל, 25 בינואר 2014, באתר לזכר נתן יונתן הסרט "ליאור", באתר לזכר נתן יונתן
If I Had a Hammer

If I Had a Hammer (תורגם על ידי דרורה חבקין כפטיש לו היה לי) הוא שיר מחאה שנכתב על ידי פיט סיגר ולי הייז. השיר בוצע לראשונה על ידי להקת הוויברז ב-1949 וחודש על ידי פיטר, פול ומרי ב-1962. חידוש זה הגיע לעשרת הגדולים בבילבורד הוט 100. השלישייה אף ביצעה את השיר במסגרת החלק האמנותי במצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות ב-1963. הדובר בשיר מבקש לו פטיש, פעמון וזמר, עמם יוכל להעיר ולעורר את העולם לצדק, חירות ואהבה. השיר נכתב עבור סעודה של המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית ב-3 ביוני 1949, במחאה על משפטם של חברי המפלגה שנאשמו בהפרת חוקים שנחקקו על מנת להצר את פעילותם. השיר היה להמנון של התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית, לצד We Shall Overcome ונבחר להיות "השיר של ויקיליקס". בין מבצעי השיר נמנים ארלו גאת'רי וסם קוק, וכמו כן ביצע קלוד פרנסואה גרסה צרפתית של השיר בשם Si j'avais un marteau. השיר תורגם לעברית על ידי דרורה חבקין ובוצע על ידי גאולה גיל והוא משולב בפזמון החוזר של השיר "אף אחד" של להקת הדג נחש, כמו כן בוצע השיר בגרסה שונה על ידי דורית ראובני ושדות ירוקים בזהו זה!. במהלך עונתה השלישית של "קרובים קרובים" בוצעה גרסה פארודית קצרה לשיר בפרק "אין אהבות שמחות". מידע על היצירה "If I Had a Hammer" באתר מיוזיק בריינז על השיר באתר about.com גרסה של זהו זה, סרטון באתר יוטיוב ההשראה לויקיליקס
פקודת היום לפלישה לצרפת

פקודת היום לפלישה לצרפת הייתה מסר לחיילי בעלות הברית מכל האומות מאת המפקד העליון של כוח המשלוח של בעלות הברית, הגנרל דווייט אייזנהאואר, לקראת הפלישה לנורמנדי. אייזנהאואר החל לנסח את הפקודה עוד בחודש פברואר 1944, זמן קצר לאחר כניסתו לתפקידו. היא חולקה ב-5 ביוני 1944 לאנשי חילות היבשה, הים והאוויר שיועדו להשתתף בפלישה, לפני צאתם לפעולה. בפקודה פנה אייזנהאואר אל אנשי חיל המשלוח, שעמדו לצאת על פי ניסוחו למסע צלב (Crusade) גדול, שלקראתו התכוננו בעלות הברית זה זמן רב. הוא ציין כי עיני כל העולם היו נשואות אליהם והכריז כי אנשי חיל המשלוח יהרסו, בצוותא עם אחיהם לנשק בכל החזיתות, את מכונת המלחמה הגרמנית ויכחידו את הרודנות הנאצית המושלת על העמים המדוכאים של אירופה. אייזנהאואר ציין כי משימתם לא תהיה קלה נוכח כוחו וניסיונו של אויבם, אך הטעים כי בעלות הברית כבר הנחילו לגרמנים לעת ההיא תבוסות כבדות בשדה הקרב, וכי העורף של הלוחמים העמיד לרשותם עדיפות מכרעת בנשק ועתודות גדולות של לוחמים. הוא הכריז כי האנשים החופשיים של העולם צועדים לניצחון, והדגיש כי יש לו אמון מלא ביכולת, באומץ הלב ובמחויבות של החיילים לתפקידם וכי כולם יחד לא ישלימו עם דבר זולת ניצחון מלא. אייזנהאואר סיים את פקודתו בברכת הצלחה ללוחמים ובבקשה לברכת האלוהים למשימה הגדולה והנאצלת שלפניהם. הנוסח המקורי של הפקודה נשמר כיום בספרייה הנשיאותית ע"ש אייזנהאואר בקנזס שבארצות הברית. נוסח הפקודה והקלטתה באתר צבא ארצות הברית צילום נוסח הפקודה המקורי באתר ourdocuments.gov
אלמוג (קיבוץ)

אַלְמוֹג הוא קיבוץ והתנחלות בצפון ים המלח, כ-6 ק"מ מדרום לעיר יריחו, בתחומי המועצה האזורית מגילות. הקיבוץ קרוי על שמו של יהודה אלמוג שהיה מהמתיישבים הציונים הראשונים בים המלח והיה ממייסדי מפעל האשלג בדרום ים המלח, לשם ירד בשנת 1934. אלמוג, ממיסדי "החלוץ" וגדוד העבודה ע"ש טרומפלדור, היה היושב ראש הראשון של מועצה אזורית תמר. נפטר בכפר גלעדי בשנת 1972. בינואר 1977 הוקמה במקום היאחזות נח"ל, שאוזרחה בשנת 1979 על ידי בני קיבוצים. בשנת 1987 הוקם בקיבוץ "בית הסופר", לאחר שדוקטור עמנואל וידר סיים להעתיק שחזורים מדויקים של 7 מתוך 900 מהמגילות שנמצאו בים המלח במהלך המאה ה-20. תושבי הקיבוץ החליטו להקים מוזיאון קטן להנצחת שחזוריו של וידר, ולתאר את סיפור ההתיישבות באזור ים המלח לאורך השנים. בין השנים 2003 ל-2007 המוזיאון היה סגור לקהל הרחב, והוא נפתח מחדש לאחר שהוקם צוות מדריכים מקרב תושבי המקום. כיום המוזיאון סגור. קיבוץ אלמוג עבר שינויים בתחילת שנות האלפיים והוא מוגדר היום "קיבוץ מתחדש". תהליכי קליטה מואצים הביאו להרחבת הקיבוץ ולקליטת משפחות צעירות וגרעיני תנועת "הנוער העובד והלומד". בקיבוץ חיה ופועלת קבוצת מחנכים בוגרי תנועת "דרור ישראל" העוסקים בחינוך באזור ים המלח ובירושלים. הקבוצה מונה 25 חברים שהגיעו במסגרת מסלול הנח"ל בשנת 2007 וקבעו בקיבוץ את ביתם. באפריל 2010 נהרסו באלמוג יסודות של מבנים בבנייה עבור בנים ממשיכים, במסגרת הקפאת הבנייה ביהודה ושומרון. מאז הריסת הבתים ההם נבנתה השכונה והיא נמצאת בשלבים שלפני אכלוס (13 בתים בשלב הראשון). בשנת 2014 הכפיל הקיבוץ את מספר חבריו (לאחר שנים של קיפאון). בקיבוץ נבנית שכונת הרחבה חדשה ולאחר שיוך הדירות החלו החברים לשפץ את הבתים הישנים. בשנת 2016 הוקם בקיבוץ כפר סטודנטים מטעם עמותת "קדמה" והחטיבה להתיישבות, הכפר מונה כ-30 סטודנטים אשר מתגוררים בקיבוץ ולוקחים חלק בפעילות התנדבותית בקיבוץ ובמועצה אזורית מגילות מדבר יהודה. הקיבוץ מתפרנס ממטע תמרים, גידולי שדה, רפת, לול רבייה, כפר נופש בן 81 חדרים, שירותי תיירות בצומת אלמוג ותחנת דלק ומעבודת חלק מהחברים בסביבה ובירושלים. מאז חנוכת הכביש הדו מסלולי מצומת אלמוג לירושלים הפכה הנסיעה למרכז הארץ לנוחה וקצרה יותר, דבר המסייע לפרנסתם של תושביו החדשים של הקיבוץ. ב 2022 הוקם בקיבוץ מתחם אירוח ופנאי של רשת סלינה העולמית. אלמוג - באתר המועצה האזורית מגילות אלמוג - אתר הקיבוץ אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 היאחזות אלמוג הוקמה ליד קליה, דבר, 26 בינואר 1977 דליה מזורי, בעקבות הריסת בתים: קיבוצי ים המלח נגד ברק, הדף הירוק, 29 באפריל 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באמת (שיר)

באמת הוא שירו של המשורר הישראלי מאיר ויזלטיר. התפרסם בשנות השישים, ואחר כך הוכלל באסופת שיריו: קיצור שנות השישים, שראתה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1984. "באמת" מתאפיין במחאתיות ובבוטות מופגנת שמובעת גם בשיריו האחרים של ויזלטיר, והוא עוסק בחיפוש אחר האמת תוך כדי לבטים, אבל מבלי לוותר עליה. עבור ויזלטיר האמת יכולה להיות גם אי אפשרות; ויזלטיר עשוי לקבל את ההיגד שאין אמת כלל, אבל הוא אינו מכריז על כך כמסקנה סופית. הוא מלגלג על המתנגדים לאמונה באמת וגם על המאמינים באמת לא נכונה או בלתי מציאותית. על פי המשורר, האמת, תהא אשר תהא, עלולה להיות מפחידה ואף מאיימת מאוד, להפוך לבלתי נשלטת, ולחדור לכל מקום, כלומר לתודעה האישית והציבורית, מבלי שניתן יהיה לעצור אותה; תכונות אופייניות אלו הופכות אותה, עבור חלק מבני האדם בחלק מהזמנים והמקומות, לבלתי נסבלת ולמזיקה. לכן, עבור החשים קושי מולה, היא מפחידה, מרגיזה, ואף ראויה להדברה כמו חרקים. יש אנשים שאמצעי-חיטוי כנגד האמת הם פרנסתם: הם ממליצים להשתמש בהם בוקר צהריים וערב, כי האמת, בדומה לנמלים ולמקקים, עשויה להתגלות במפתיע, בכל זמן ובכל מקום, כאילו יש מאין. אם ישנה למשורר אמת משלו, המובעת בשיר זה, הרי היא הנחישות להישיר מבט אל האמת ולהִיצמד אליה בנחישות, כל כמה שתכאב; כי אין יקרה יותר מהאמת, תהא מהותה אשר תהא, גם כאשר היא מציקה או מכאיבה. רעיונות אלו מנוסח במשפטים הפותחים של השיר: יש אנשים שמתקשים להודות באמת יש אנשים שהאמת מפחידה אותם וחוזרים ומנוסחים במהלך השיר בווריאציות שונות, המכוונות לשכנע את הקוראים באמיתות טענותו המהותית. מאז שראה אור לראשונה בשנות השישים הוזכרו פסוקים מהשיר בתרבות העברית הישראלית, ונעשה אהוד. אפרת בן-צור קוראת את "באמת", בערב הקראת שיריו של מאיר ויזלטיר, סרטון באתר יוטיוב מנחם בן, הטור הספרותי: במה מקסימה שירה מקסימה?, באתר nrg ראו למשל: באמת זהו השיר האהוב עליי ביותר בעברית, בבלוג של יהודה בלו.
The Abbey Road E.P.

The Abbey Road E.P. הוא מיני אלבום של להקת הרד הוט צ'ילי פפרז שיצא בשנת 1988. מתוך חמש הרצועות הכלולות ב-EP הזה, ארבע פורסמו בעבר באלבומי האולפן של הלהקה. הרצועה החדשה היחידה היא גרסת כיסוי לשירו של ג'ימי הנדריקס "Fire", שהופיעה בעבר בתור B-side לסינגל "Fight Like a Brave", ומאוחר יותר נכללה באלבום Mother's Milk בתור מחווה להלל סלובק, הגיטריסט המקורי של הלהקה, שמת ממנת יתר של הרואין. הלל מנגן בגיטרה ברצועה זו. עטיפת האלבום ושמו הם מחווה לאלבום Abbey Road של הביטלס. בעטיפה נראים חברי הלהקה חוצים כביש באופן כמעט זהה לעטיפה של "Abbey Road", למעט העובדה שהם ערומים, ורק גרב מכסה את איבר המין שלהם. חברי הלהקה נהגו להופיע כך בהופעותיה הראשונות של הלהקה. "Fire" (ג'ימי הנדריקס) - 2:02 "BackWoods" (פלי, ג'ק איירונס, אנתוני קידיס, הלל סלובק) - 3:06 "Catholic School Girls Rule" (פלי, קידיס, קליף מרטינז) - 1:57 "Hollywood (Africa)" (המטרס) - 5:04 "True Men Don't Kill Coyotes" (פלי, קידיס, מרטינז, ג'ק שרמן) - 3:38 מידע על האלבום The Abbey Road E.P. באתר MusicBrainz האלבום The Abbey Road E.P. באתר Discogs
גאליס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ניקוס גאליס – כדורסלן עבר יווני חי גאליס – מנכ"ל ביג מרכזי קניות גאליס (סדרת טלוויזיה) – סדרת נעורים ישראלית המשודרת בערוץ הילדים למנויי HOT גאליס - המסע לאסטרה – סרט קולנוע מסוגת דרמת נעורים מבוסס על הסדרה "גאליס" גאליס - קונקט – סרט הקולנוע השני המבוסס על הסדרה "גאליס" גאליס - הקיץ של רונה ודורי – ספר של הסופרת סמדר שיר גאליס - הכוכבים של יולי – ספר של הסופרת סמדר שיר