laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ניקולס קריסטוף

ניקולס קריסטוף (באנגלית: Nicholas Donabet Kristof; נולד ב-27 באפריל 1959 בשיקגו) הוא עיתונאי ופובליציסט אמריקאי, פרשן ב-CNN ובעל טור ב"ניו יורק טיימס", זוכה שני פרסי פוליצר. קריסטוף כותב טור ב"ניו יורק טיימס" מאז נובמבר 2001, והוא מרבה לסקר נושאים הקשורים לזכויות אדם וקונפליקטים מזוינים במדינות העולם המתפתח, במיוחד באפריקה ובאסיה. קריסטוף גדל בחוה חקלאית ביאמהיל אשר במדינת אורגון. שני הוריו, לאדיס וג'יין היו פרופסורים באוניברסיטת מדינת פורטלנד. קריסטוף החל כבר בתיכון לערוך את העיתון של בית הספר המקומי. הוא למד באוניברסיטת הרווארד ועבד בעיתון האוניברסיטה הרווארד קרימסון. הוא סיים את לימודיו בהרווארד ב-1981 והמשיך בלימודי במשפטים באוניברסיטת אוקספורד עם מלגת רודז. בין השנים 1983-4, למד ערבית באוניברסיטה האמריקאית בקהיר. קריסטוף שימש כמתחמה בעיתון וושינגטון פוסט בשתי חופשות קיץ עד שהצטרף לעיתון הניו יורק טיימס בשנת 1984. בתפקידיו הראשונים שימש ככתב כלכלה, וככתב בלוס אנג'לס, בהונג קונג, בבייג'ינג ובטוקיו. הוא התקדם עד לתפקיד עורך שותף בפועל של העיתון ואחראי על מהדורת יום ראשון. בשנת 1990 זכה בפרס פוליצר על סיקורו של המחאות בסין כנגד השלטון ודיכויין. בשנת 1994 הוא פרסם ספר China Wakes: The Struggle for the Soul of a Rising Power על עבודתו בסין בשנים 1988-1993. הבמאי האמריקאי אריק דניאל מצגר צילם סרט דוקומנטרי אודותיו, בשם "Reporter". הבמאי התלווה לקריסטוף בקיץ 2007 לקונגו ולדארפור. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס בשנת 2009. בשנת 2009 הוענק לו פרס דייטון לספרות שלום. בשנת 2009 הוא פרסם ספר Half the Sky בו מתואר תפקיד הנשים בחברה בת זמננו תוך התמקדות בנושא זנות, אונס, חינוך נשים וכו'. פרק מיוחד בספר הוקדש לפרשה של מח'תאראן ביבי. בשנת 1988 נישא לשירלי וודוון, והם מתגוררים באזור ניו יורק. הוא אב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא ניקולס קריסטוף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניקולס קריסטוף (באנגלית) ניקולס קריסטוף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טוריו באתר הניו יורק טיימס
ונגיונים

הונגיונים (vangiones או wangiones) היו שבט ממוצא גרמאני שמוצאו בעמק הריין העילי. מאוחר יותר התיישב השבט באזור גאליה בלגיקה. שמם מתועד בשם הרומי של ורמיזה (וורמס) בתקופה הרומית: augusta vangionum. הרומים, ככל הנראה, גירשו את הוונגיונים ממקום מושבם לפני שנת 14 לפנה"ס בה יוסדה ורמיזה על ידי דרוסוס. קיומם של הוונגיונים מתועד גם בכיתוב המציין את הקוהורטה הונגיונית הראשונה. ישנן מספר תעודות נוספות וכן כתובות קברים המציינות את הוונגיונים כיחידה שבטית מובחנת, לפחות מבחינת השיוך הצבאי הרומי, עד אמצע המאה השנייה לספירה. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נעמה חן

נעמה חן (נולדה ב-26 במאי 1986) היא מנחה, שדרנית וקריינית פרסומות. חן נולדה ברעננה, שם גדלה ולמדה בין היתר במגמת תקשורת בתיכון אוסטרובסקי. התגייסה לגלי צה"ל והחלה לקריין במספר תוכניות עד אשר קיבלה את הגשת התוכנית "שתיקת הכבישים" בגלגלצ באופן קבוע. היא המשיכה להגיש אותה גם לאחר סיום שירותה הצבאי ב-2009. בשנים 2010–2016 הגישה את התוכנית היומית "מתגלגלים" בגלגלצ המשודרת בין השעות 16:00–18:00, בעריכת אביעד רוזנבוים. בשנת 2012, לאחר שינויו של לוח שידורי התחנה, הורחבה התוכנית עד לשעה 19:00. בינואר 2016 סיימה את הגשת התוכנית ואת עבודתה בגלגלצ. בשנים 2011–2012 שימשה כמגישת מבזקי חדשות בחברת החדשות של ערוץ 2 בטלוויזיה ובאינטרנט. בשנת 2014 החלה להנחות את תוכנית האקטואליה "מדברים על זה" בערוץ 2 בשידורי "רשת", לצידו של שי גולדן. התוכנית ירדה מהאוויר בשנת 2015, לקראת מיתוג מחודש של הרצועה היומית של רשת בערוץ 2. בנוסף, היא קריינית פרסומות, ברדיו ובטלוויזיה. משנת 2014 היא מרצה במסלול הרדיו של בית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל בשומרון. החל מינואר 2016, משמשת כמגישת התוכנית "אקו לייף" בתחנת הרדיו eco99fm, וכאחראית הפרויקטים של רדיו ללא הפסקה 103FM. בדצמבר 2016 החלה להגיש את מהדורת הבוקר טוב ברדיו 103fm ומשמשת בתפקיד זה לסירוגין עם פנינה בת-צבי.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא נעמה חן בוויקישיתוף נעמה חן, ברשת החברתית פייסבוק נעמה חן, ברשת החברתית אינסטגרם נעמה חן, ברשת החברתית LinkedIn ערן סויסה, גלגלצ: נעמה חן עוזבת את "שתיקת הכבישים", באתר nrg‏, 22 ביוני 2009 רן בוקר, "שי גולדן תקע לרן שריג סכין בגב", באתר ynet, 6 בינואר 2014 מדברים על זה עכשיו זה רשמי: שי גולדן ונעמה חן - הקלטת התוכנית הראשונה של "מדברים על זה" בהגשתה של חן מיה מנע‏, נעמה חן מצטרפת ל-eco99 ו"רדיו ללא הפסקה", באתר וואלה, 14 בינואר 2016
מוזיאון החלל הרוסי

מוזיאון החלל הרוסי (ברוסית: Мемориальный музей космонавтики; נקרא גם: "מוזיאון הרפתקאות החלל" או "המוזיאון לזכר הקוסמונאוטים") הוא מוזיאון במוסקבה, רוסיה, המוקדש לחקר החלל. הוא ממוקם בתוך בסיס אנדרטת כובשי החלל בנפת אוסטנקינו. המוזיאון מכיל מגוון רחב של תערוכות בנושא החלל, ומודלים המאפשרים לחקור את ההיסטוריה של הטיסה והאסטרונומיה בחקר החלל וגם טכנולוגיות בתחום החלל, וחלל בתחום האמנות. על פי לוח התיירות הרוסי באוסף המוזיאון ישנם כ-85,000 פריטים שונים, ו-300,000 מבקרים בשנה הקמת האנדרטה החלה בשנת 1964 אולם מוזיאון החלל שבתוכו נפתח רק שבע שנים מאוחר יותר. בטקס הפתיחה שהתקיים ב-10 באפריל 1981 לציון 20 שנה לטיסתו של יורי גאגרין לחלל, שהפך להיות האדם הראשון שהגיע לחלל, הוכרז "יום יורי גאגרין" בטקס מיוחד. במקור המוזיאון התמקד באופן כמעט בלעדי על תוכנית החלל הסובייטית עם נושאים מרכזיים כגון הקוסמונאוטים הסובייטיים: "יורי גגרין וסרגיי קורוליוב, והחלליות ספוטניק ו-סויוז. ב-"יום הקוסמונאוטים" 2009 נפתח המוזיאון מחדש לאחר שלוש שנים של שיפוץ ושל שיקום וגם שילש את שטחו והוסיף אגפים חדשים המוקדשים לתוכניות החלל ברחבי העולם, כולל ארצות הברית, אירופה, סין וגם של תחנת החלל הבינלאומית המוזיאון מציג כעת תערוכות פעילות, כמו כן שופצה גם שדרת הקוסמונאוטים המחברת את המוזיאון והאנדרטה עם תחנת הרכבת התחתית של מרכז התערוכה של כל רוסיה. המוזיאון הוא אחד האהובים על סטודנטים ברחבי העולם וגם אחד האטרקציות התיירותיות של העיר. אנדרטת כובשי החלל שדרת הקוסמונאוטים מדיה וקבצים בנושא מוזיאון החלל הרוסי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון החלל הרוסי (ברוסית ובאנגלית)
אנדריאה פטקוביץ'

אנדריאה פטקוביץ' (בסרבית-קרואטית: Андреа Петковић; נולדה ב-9 בספטמבר 1987 בטוזלה) היא שחקנית טניס מגרמניה ממוצא סרבי. דורגה בשיאה במקום ה-9 בעולם בדירוג ה-WTA . פרש שה בשנת 2022. הייתה אלופת גרמניה בטניס לנשים בשנים 2007 ו-2009. מתאמנת תחת הדרכתו של פיטר פופוביץ' ואביה זוראן פטקוביץ'. בטורניר מיאמי שנערך במרץ 2011 זכתה פטקוביץ' להישג הגדול ביותר שלה בקריירה, לאחר ששיחקה בשלב חצי גמר בטורניר ברמת פרמייר. היא ניצחה בשלב שמינית הגמר את קרוליין ווזניאקי מדנמרק (1 בעולם) ובשלב רבע הגמר את ילנה יאנקוביץ' מסרביה (7 בעולם). בשלב חצי הגמר היא הפסידה למריה שראפובה מרוסיה (13 בעולם) ב-3 מערכות. לאחר הטורניר היא עלתה לדירוג השיא שלה, 19 בעולם. במאי היא זכתה בטורניר שטרסבורג לאחר ניצחון בגמר על מריון ברטולי מצרפת שפרשה במערכה השנייה עקב פציעה. באוקטובר הפסידה בגמר טורניר בייג'ינג לאגניישקה רדוונסקה בשלוש מערכות. מדיה וקבצים בנושא אנדריאה פטקוביץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדריאה פטקוביץ' (באנגלית ובגרמנית) אנדריאה פטקוביץ', ברשת החברתית פייסבוק אנדריאה פטקוביץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנדריאה פטקוביץ', ברשת החברתית אינסטגרם אנדריאה פטקוביץ', באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אנדריאה פטקוביץ', באתר olympedia.org אנדריאה פטקוביץ', באתר ה-WTA אנדריאה פטקוביץ', באתר ה-ITF אנדריאה פטקוביץ', באתר גביע הפדרציה ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליקה לי

לי ליקה טימוטיי זכריסון (בשוודית: Li Lykke Timotej Zachrisson; נולדה ב-18 במרץ 1986) הידועה בשם הבמה שלה ליקה לי היא זמרת אינדי פופ שוודית השרה בשפה האנגלית. אלבומה הראשון, "Youth Novels", יצא בשנת 2008, אלבומה השני, "Wounded Rhymes", יצא בשנת 2011 ואלבומה השלישי, "So Sad So Sexy", יצא בשנת 2018. ליקה לי נולדה בשוודיה ב-1986 לאב מוזיקאי ואם צלמת. כשהייתה בת 6, עברה משפחתה לפורטוגל למשך חמש שנים. בנוסף התגוררה המשפחה במרוקו, ותקופות קצרות בנפאל והודו. בגיל 19 עברה לברוקלין, ניו יורק לתקופה של 3 חודשים ושבה לשם בגיל 21 על מנת להקליט את אלבומה הראשון. בשנת 2007 הוציאה לי מיני-אלבום בשם "Little Bit" שזכה להצלחה יחסית. אלבומה הראשון, "Youth Novels", יצא בהפצה מצומצמת ב-30 בינואר 2008 ובהפצה אירופאית מורחבת ביוני של אותה השנה. האלבום זכה לביקורות טובות וליקה לי סומנה כהבטחה. בשנה זו שיתפה פעולה עם מספר אמנים, ביניהם רויקסופ וקניה וסט. שירה Possibility נכלל בפס-הקול של הסרט דמדומים 2: ירח חדש. אלבומה השני, "Wounded Rhymes", יצא בשנת 2011, קיבל ביקורות מהללות ונחשב על פי מגזינים רבים - ביניהם מגזין Q, הניו יורק טיימס והרולינג סטון - לאחד האלבומים הטובים של שנה זו. מתוך האלבום יצאו מספר שירים מצליחים, ביניהם "Get Some" ו-"I Follow Rivers". מדיה וקבצים בנושא ליקה לי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליקה לי אתר האינטרנט הרשמי של ליקה לי ליקה לי, ברשת החברתית פייסבוק ליקה לי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליקה לי, ברשת החברתית אינסטגרם ליקה לי, ברשת החברתית VK ליקה לי, סרטונים בערוץ היוטיוב ליקה לי, סרטונים באתר Vimeo ליקה לי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליקה לי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ליקה לי, באתר Metacritic (באנגלית) ליקה לי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ליקה לי, באתר ספוטיפיי ליקה לי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ליקה לי, באתר Last.fm (באנגלית) ליקה לי, באתר AllMusic (באנגלית) ליקה לי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ליקה לי, באתר דיזר ליקה לי, באתר Yandex.Music (ברוסית) ליקה לי, באתר Discogs (באנגלית) ליקה לי, באתר Songkick (באנגלית) ליקה לי, באתר Genius ליקה לי, באתר SecondHandSongs ליקה לי, באתר בילבורד (באנגלית) ליקה לי, באתר טיידל (באנגלית) ניב הדס, האלבום החדש של ליקה לי - כואב, אבל לא קורבני, באתר הארץ, 4 במרץ 2011 שרון מולדאבי, עשו לייק לליקה לי, 5 במרץ 2011 שרין לוי, לייקי לי • איך החדשים של Toro Y Moi וליקי לי?, באתר nana10‏, 4 במרץ 2011 ליקה לי באתר רדיו מוסיכיף 69FM.  נטעלי גבירץ, לייק לליקה לי, באתר mako, ‏5 ביוני 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית החולים ליולדות פרויד

בית החולים ליולדות פרויד היה בית חולים פרטי לרפואת נשים ובית יולדות, בהנהלת ד"ר יצחק פרויד (פריד), שפעל בשנים 1928 עד 1955 ברחוב יהודה הלוי 9 בתל אביב. במלחמת העצמאות, בעת התקפת האצ"ל על יפו, שימש כבית חולים צבאי וכמפקדה של הארגון. בבית החולים נולדו כ-30,000 ילדים הבניין נבנה ב-1924, בסגנון אקלקטי, כווילה פרטית של מנהל בנק ברקליס, שמעון מזרחי, סבו של עו"ד שמעון מזרחי, יו"ר מכבי תל אביב. ב-1928 נוספה לו קומה, ונפתח בו בית יולדות. ד"ר פרויד עלה לארץ ישראל מרוסיה. לפני עלייתו היה מנתח בצבא האדום, למד רפואה בברלין, ועבד כרופא כפרי בגרמניה וכרופא מיילד בקובנה. במשך כל שנותיו של בית החולים שימש פרויד כרופא ראשי, ואשתו ניהלה את משק הבית. באפריל 1948, במהלך מלחמת העצמאות, נעזב בית החולים בגלל הפגזת האזור. האצ"ל תפס את הבניין והפך אותו למפקדה ולבית חולים צבאי, בפיקודו של החובש הראשי של הארגון, נפתלי פרנקל, שנהרג מאוחר יותר במבצע יואב. בית החולים ליולדות נפתח מחדש ביוני 1948. בתחילת שנות ה-50 התקשה בית החולים לעמוד בתחרות עם בתי יולדות אחרים, ביניהם מוסדות ציבוריים כבית היולדות הקריה שנפתח ב-1951, והוא נסגר בפברואר 1955 אחרי שנתיים של קשיים כלכליים. הבניין משמש כיום, לאחר שיפוץ, כבית ועד מנהלי בנק לאומי לישראל. מדיה וקבצים בנושא בית החולים ליולדות פרויד בוויקישיתוף אילן שחורי, בקו הבריאות: סיפורו של הבית ברחוב יהודה הלוי 9, באתר nrg‏, 7 בדצמבר 2010 תקוה וינשטוק, כאן נולדה תל אביב, מעריב, 31 בינואר 1955 מפת תל אביב והסביבה 1958 (הדפסת 1960 ע"י מחלקת המדידות) עם ציון מיקום מבנה בית החולים (מס' 244 במפתח), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור דפנה ברמלי, ‏הספר המרתק שחוקר את תולדות הרפואה הפרטית בארץ ישראל, באתר גלובס, 8 באוגוסט 2015 מלחמת העצמאות, הפיסקה "כיבוש יפו", באתר דעת - לימודי יהדות ורוח של מכללת יעקב הרצוג בית החולים ד"ר פרויד מתכבד להודיע כי המוסד ייפתח מחדש בימים הקרובים ביותר, דבר, 11 ביוני 1948
המשבר הפוליטי בחוף השנהב (2010–2011)

המשבר הפוליטי בחוף השנהב פרץ בדצמבר 2010, בשל ניצחונו של אלאסן ואטארה בבחירות שגבר על הנשיא המכהן לוראן גבאגבו, אלא שגבאגבו סירב לפנות את כסאו והכריז כי תוצאות הבחירות פוברקו. הסכסוך הפך לעימות מזוין שגבה את חייהם של כ-1,500 בני אדם, והסתיים רק באפריל 2011 - עם התערבות כוחות צבא צרפתיים. הרקע למשבר הפוליטי בחוף השנהב, שפרץ לקראת פתיחת שנת 2011, מקורו בבחירות לנשיאות המדינה שנערכו בנובמבר 2010 ובהן ניצח אלאסן ואטארה, מנהיג סיעת הרפובליקנים. הוא גבר על הנשיא המכהן לוראן גבאגבו, אך האחרון סירב לפנות את כסאו למרות הלחץ הבינלאומי עליו. ואטארה זכה לתמיכת מיליציית המורדים המוסלמים השולטים מצפון לקווי הפסקת האש, בעוד גבאגבו שולט בדרום הנוצרי העשיר, בו מרוכזת עיקר הפעילות הכלכלית של חוף השנהב - הכוללת נתח של שליש מייצוא הקקאו העולמי. גבאגבו מגובה בכוחות צבא ומשטרה, כמו גם מסיוע של שירותי ביטחון המדינה, בעוד ואטארה נתמך על ידי יחידות קומנדו חתרניות, אותן אלה שהיו מעורבות במלחמת האזרחים הראשונה במדינה. על רקע המשבר אירעו במדינה אירועים אלימים, שהביאו לחששות במערב מפני פרוץ מלחמת אזרחים בעלת אופי אתני. אלאסן ואטארה, הנשיא הנבחר של חוף השנהב לוראן גבאגבו, נשיא חוף השנהב בשנים 2000–2010. מלחמת האזרחים השנייה בחוף השנהב, כפי שמכונים האירועים, היא ההתנגשות בין כוחות ואטארה לכוחות גבאגו, שמתבצר בארמון הנשיאות באבידג'ן ומסרב להכיר בתוצאות הבחירות. האירועים לוו בהרג אזרחים ואנשי שני הצדדים. המאבק תפס כותרות נרחבות בעולם, בשל היותה של חוף השנהב לאחת מיצואנית הקקאו הגדולות בעולם וחשש שהמשבר יוביל לעלייה במחירי הקקאו. בינואר 2011 המשבר העמיק לכדי מאבק מזוין בין שני הנצים ובמרץ אותה שנה החמיר המשבר לכדי מלחמה של ממש, שבו מעורבים כוחות שיטור וצבא מקומיים ויחידות צבא זרות, בעיקר של צבא צרפת והאו"ם (UNOCI, משימת האו"ם בחוף השנהב). במרץ 2011, התקדמו כוחותיו של ואטארה אל הבירה אביג'אן ואז השתלטו כוחות האו"ם על נמל התעופה הבינלאומי של אביג'אן, ונטלו לעצמם את תפקידי השיטור על עיר הבירה. ב-31 במרץ ירו כוחות התומכים בגבאגבו לעבר כוחות האו"ם בקרב שנמשך שעות ובכמה חלקים בעיר. כמה שומרי שלום נפצעו. באפריל 2011 חלו התפתחויות משמעותיות במשבר שבמסגרתו, חיילי האו"ם וכוחות צבא צרפתיים סייעו למורדים, תומכיו של ואטארה, להשתלט על עיר הבירה אביג'אן. במהלך מבצע משולב של הכוחות חולצו במבצע דרמטי אנשי שגרירות ישראל, כ-10 במספר, שהתבצרו בבניין השגרירות וספגו מטחי אש כבדים, בעת שהותם בבניין. ב-11 באפריל 2011 פרצו כוחות מיוחדים של צבא צרפת לארמון הנשיאות ברובע קוקודי באביג'אן ועצרו את לוראן גבאגבו, הנשיא שמסרב להודות בתבוסתו בבחירות 2010. מיד לאחר מעצרו, הוא הועבר לידי הכוחות הנאמנים לנשיא הנבחר, ואטארה, וגבאגבו הועבר למעצר בית תחת אבטחה כבדה. ב-18 באוגוסט 2011, הואשמו לוראן גבאגבו ורעייתו סימון על ידי בית המשפט בחוף השנהב באשמת ביזה, שוד, מעילה וביצוע פשעים כלכליים. התובע בבית המשפט היה קאודיו קופי שמסר כי רעייתו של גבאגבו כבר הואשמה בשורת סעיפים בפשעי כלכלה והועברה לבית הכלא לנשים. מדיה וקבצים בנושא המשבר הפוליטי בחוף השנהב בוויקישיתוף סוכנויות הידיעות, קרבות קשים בבירת חוף השנהב: הנשיא מתבצר, באתר ynet, 2 באפריל 2011 סוכנויות הידיעות, המלחמה בחוף השנהב: טבח, אונס ושריפת כפרים, באתר ynet, 10 באפריל 2011 AFP, המשבר בחוף השנהב: השגרירות בפריז "נכבשה", באתר ynet, 27 בדצמבר 2010 סוכנויות הידיעות, קץ למלחמת האזרחים? נעצר נשיא חוף השנהב, באתר ynet, 11 באפריל 2011 סעיפי האישום נגד נשיא חוף השנהב לשעבר: פשעים כלכליים, שוד מזוין ובזיזה
ברכת הגשמים

ברכת הגשמים היא ברכת הודאה שמברכים על ירידת גשם. המקור לברכת הגשמים הוא במסכת ברכות: ”...מאימתי מברכין על הגשמים - משיצא חתן לקראת כלה”. רש"י בפירושו לתלמוד, מסביר שהאלגוריה מכוונת לשלולית מים המקפצת לקראת כל טיפה הנופלת עליה: ”שהמים קבוצים על הארץ, וכשהטיפה נופלת עליה, טיפה התחתונה בולטת לקראתה”. התלמוד מתחיל את הדיון בשאלה מתי יש לברך ברכה זו בסתירה בין משנה לברייתא. במשנה כתוב כי יש לברך ברכת הטוב והמטיב, ואילו בברייתא מובא נוסח ברכת הגשמים. במסקנת הדיון בתלמוד ישנן שתי אפשרויות להסביר את הסתירה: האפשרות הראשונה תלויה בכמות: אם יורד הרבה גשם - אז מברכים ברכת הגשמים, ואם יורד מעט - אז מברכים ברכת הטוב והמטיב. האפשרות השנייה תלויה במניע: אם יש לאדם קרקע חקלאית הזקוקה לגשם - עליו לברך ברכת הטוב והמטיב, ואם אין לו - עליו לברך ברכת הגשמים. התלמוד הירושלמי דן בשאלה של העונה בה יש לברך ברכה זו. מובאת שם מחלוקת בעניין, בין רבי יוסה בשם רבי זעירא לבין רבי תנחום. רבי יוסה אומר כי ברכה זו תוקנה רק למקרה בו הייתה בצורת וחכמים גזרו תענית, ואז כשיורד הגשם יש לברך את ברכת הגשמים. לעומתו, רבי תנחום סבור שבכל פעם שמתחיל לרדת גשם - יש לברך ברכת הגשמים. להלכה נפסק שברכת הגשמים אינה קשורה דווקא לתענית לאחר בצורת, אלא בכל פעם שיורדים גשמים יש לברך אותה. הרמב"ם פוסק בהלכות תעניות שכאשר יש בצורת והציבור מתענה ויורדים גשמים - יש לקרוא הלל, וכלל אינו מזכיר בהלכות אלו של תעניות את ברכת הטוב והמטיב או ברכת הגשמים. בהלכות ברכות, לעומת זאת, לגבי ברכת הגשמים וברכת הטוב והמטיב, הרמב"ם מקבל את החילוק של התלמוד, ואף מוסיף לו מקרה שלישי: אדם שיש לו קרקע חקלאית - מברך ברכת שהחיינו; אדם שיש לו קרקע חקלאית בשותפות עם אדם אחר - מברך ברכת הטוב והמטיב; ואדם שאין לו קרקע חקלאית משלו - מברך ברכת הגשמים. השולחן ערוך פוסק באופן שמשתמע לשתי פנים: ”אם היו בצער מחמת עצירת גשמים וירדו גשמים מברכים עליהם, אע"פ שלא ירדו עדיין כדי רביעה, משירדו כל כך שרבו על הארץ, שיעלו עליהם אבעבועות מן המטר וילכו זה לקראת זה.” בלשונו ניתן לראות כי מדובר בברכת הגשמים, שכן הוא מזכיר את ההגדרה "שיעלו עליהם אבעבועות מן המטר וילכו זה לקראת זה" הדומה מאוד בצורתה להגדרת התלמוד בנוגע ל"משיצא חתן לקראת כלה". לכאורה ניתן לראות כי הוא חולק על הרמב"ם, שכן הוא מזכיר שיש לברך את הברכה רק לאחר עצירת גשמים ולא בכל מקרה, אך הרב משה צבי נריה מפרש כי לא מדובר בבצורת ממש, אלא בכל פעם ששמחים בירידת גשמים לאחר שהם חסרו - ניתן לברך. בתלמוד לאחר שמביא את הנוסח הברכה, דן בנוגע לחתימתה: ”רבי יוחנן מסיים בה הכי: 'אילו פינו מלא שירה כים... אין אנו מספיקין להודות לך ה' אלהינו... תשתחוה, ברוך אתה ה' רוב ההודאות' - רוב ההודאות ולא כל ההודאות?! - אמר רבא: אימא 'האל ההודאות'. אמר רב פפא: 'הלכך נימרינהו לתרוייהו (נאמר את שתי האפשרויות): רוב ההודאות והאל ההודאות.” משיב הרוח ומוריד הגשם ברכת השנים ברכת עצירת גשמים, מאת הרב אליעזר מלמד באתר פניני הלכה. ברכת הגשמים, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" כתב יד, ברכת הגשמים, תאריך לא ידוע, ירושלים, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ט, עמוד ב'. כך בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ט, עמוד ב', ועל פי פירוש רש"י. תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות, פרק ט', הלכה ב'. הרב משה צבי נריה, במאמרו ברכת הגשמים, אתר דעת. משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות תעניות, פרק א', הלכה ט"ז. משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות ברכות, פרק י', הלכה ה'. שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רכ"א, סעיף א'. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
NPR

NPR‏ (National Public Radio) היא רשת הרדיו הציבורית של ארצות הברית, מלכ"ר שבסיסו בוושינגטון אשר פועל דרך 797 תחנות מקומיות ברחבי ארצות הברית. עלויות התפעול של הרשת מתבססות בעיקר על תרומות מארגונים, מעסקים ומאנשים פרטיים. הרשת נוסדה בשנת 1970 בעקבות חקיקת "חוק השידור הציבורי של שנת 1967" ("Public Broadcasting Act") אשר הוביל להקמת קואופרטיב של תחנות רדיו שאינן מסחריות במקום רשת הרדיו החינוכית שפעלה בשנים הקודמות. תחנות הרדיו המקומיות החברות ברשת NPR אינן נדרשות לשדר את כל התוכניות אותן NPR מפיקה, ולרוב הן משדרות תכנים שהופקו על ידי גורמים רבים ושונים. הרשת מפיקה ומפיצה תוכני חדשות ותרבות שונים. תוכניות הדגל של רשת NPR הן התוכנית "Morning Edition" (מהדורת חדשות הבוקר של הרשת) והתוכנית "All Things Considered" (מהדורת חדשות הצהריים של הרשת) אשר משודרות כמעט בכל התחנות המקומיות החברות ברשת NPR. תוכני הרשת זמינים להורדה בחינם גם ברשת האינטרנט, ברשתות הסלולר, ובפודקאסטים. להן רשימה חלקית של תכנים בולטים המופקים ו/או מופצים על ידי רשת NPR: תוכניות רדיו המופקות באולפני NPR בוושינגטון ובלוס אנג'לס: Morning Edition - מהדורת חדשות הבוקר בהנחיית סטיב אינסקיפ ורנה מונטאגני. Weekend Edition Saturday - גרסת יום שבת של התוכנית "Morning Edition" בהנחיית סקוט סיימון. Weekend Edition Sunday - גרסת יום ראשון של התוכנית "Morning Edition" בהנחיית ליאן הנסן. All Things Considered - מהדורת חדשות הצהריים בהנחיית רוברט סיגל, מישל נוריס ומליסה בלוק. Weekend All Things Considered - גרסת סוף השבוע של התוכנית "All Things Considered". Talk of the Nation - תוכנית אקטואליה בהשתתפות המאזינים בהנחיית ניל קונאן. Science Friday - גרסת יום שישי של התוכנית "Talk of the Nation" אשר עוסקת בנושאים הקשורים למדע בלבד בהנחיית איירה פלאטו. Tell Me More - תוכנית אקטואליה/ראיונות בהנחיית מישל מרטין. Wait Wait Don't Tell Me - חידון אקטואליה הומוריסטי בהנחיית פיטר סגל. A Way With Words - תוכנית העוסקת בשפה האנגלית בהנחיית מרתה בארנט וגרנט בארט. All Songs Considered - פודקאסט העוסק במוזיקה בהנחיית בוב בויילן. Thistle and Shamrock - תוכנית העוסקת במוזיקה קלטית בהנחיית פיונה ריצ'י. תוכניות רדיו המופקות על ידי גורמים אחרים ומופצות על ידי NPR: Car Talk - תוכנית ייעוץ לתיקון הרכב בהשתתפות המאזינים בהנחיית טום מאגליאוזי וריי מאגליאוזי. Fresh Air - תוכנית אירוח בה מתקיימים ראיונות עם סלבריטאים ומוצגים ביקורות על תוכני בידור. Latino USA - תוכנית שבועית באורך שעה וחצי על סוגיות הנוגעות לקהילה הלטינית בהנחיית מריה הינוג'וסה. On the Media - תוכנית שבועית על עיתונות, אינטרנט וחופש הביטוי. Mountain Stage - תוכנית מוזיקלית המציגה מוזיקה מגוונת, מהמסורתית ועד המודרנית בהנחיית לארי גרוס (אנ') (1983 - 2021) ולאחר מכן קתי מאטיאה (אנ') (החל מ-2021) שידור ציבורי מדיה וקבצים בנושא NPR בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של NPR (באנגלית) NPR, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) NPR, ברשת החברתית פייסבוק NPR, ברשת החברתית אקס (טוויטר) NPR, ברשת החברתית אינסטגרם
עילפון חושים

עילפון חושים (באנגלית: Coma) הוא סרט מתח אמריקאי משנת 1978, בבימויו של מייקל קרייטון. הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת רובין קוק, שפורסם ב-1977. העלילה מתרחשת ברובה בבית החולים בוסטון ממוריאל. הסרט נפתח כאשר הפלה מסתבכת והחולה ננסי גרינלי מאבדת את הכרתה, ומאוחר יותר מתה. חברתה הטובה סוזן ווילר, רופאה בבית החולים (בגילומה של השחקנית הקנדית ז'נבייב בוז'ולד), חושדת כי משהו אינו כשורה בחדר הניתוח שבו נותחה ננסי. חשדותיה מתאמתות כאשר היא מגלה שניתוחים רבים שבוצעו בחדר זה "הסתבכו", וחולים רבים לא יצאו ממנו בחיים. סוזן מחליטה לחקור, והעלילה מסתעפת כאשר היא מגיעה למתקן שבו מוחזקים החולים שנכנסים לתרדמת, ומגלה כי במתקן מתבצעים ניתוחים בהם נעקרים איברים שונים מגופות המטופלים, שנמכרים בסכומים גבוהים לכל המרבה במחיר. לאחר הגילוי יוצאת הרופאה למאבק למען הצדק, ומסכנת את חייה בתהליך. השחקן מייקל דאגלס מגלם את ד"ר מארק בלואוס, בן זוגה של סוזן. בסרט מופיעים גם טום סלק ואד האריס. "עילפון חושים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עילפון חושים", באתר נטפליקס "עילפון חושים", באתר AllMovie (באנגלית) "עילפון חושים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עילפון חושים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "עילפון חושים", באתר Metacritic (באנגלית) "עילפון חושים", באתר אידיבי "עילפון חושים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אפולוניוס איש טיאנה

אפולוניוס איש טיאנה (יוונית: Ἀπολλώνιος ὁ Τυανεύς;‏ 15 לערך –100 לערך) היה פילוסוף יווני, ידוע בעיקר בתפישת עולמו השונה לעומת תקופתו המלאה בתהפוכות. רוב המידע על אפולוניוס מגיע מהספר "חיי אפולוניוס איש טיאנה" (Vita Apollonii Tyanensis) שכתב פילוסטרטוס (Lucius Flavius Philostratus), שהסתמך על מספר מקורות שלא שרדו. אפולוניוס נולד בטיאנה אשר בפרובינקיה הרומית קפדוקיה, באסיה הקטנה של התקופה הרומית, למשפחה יוונית בעלת אמצעים. אפולוניוס למד את האסכולה הפיתגוראית, יחד עם תלמידו ושותפו למסעות דמיס, שהה ולמד זמן מה באימפריה הפרתית, בגיל 20 החל 5 שנים של דומיה שאחריהן נסעו דמיס והוא דרך מסופוטמיה וממלכת פרס לתת-היבשת ההודית, שם למדו ודאנטה. כשחזר, הפך למטיף נודד, הקים חוג תלמידים ועשה נסים. הופעתו של אפולוניוס בהיסטוריה מלווה במעטה של ערפל ולא ברורה, אך הוא מוזכר בכתבים שונים בעיקר במאות הראשונות לספירה. כפילוסוף יווני נהר אפולוניוס אחר האמת היום-יומית, כמו כן ניסה להבין את המשמעות שבין בני האדם לאל וליקום. לפי דעתו של אפולוניוס האל הוא גדול, כולו אינטליגנציה, נואוס, ואינו רוצה שבני האדם יסגדו לו בתפילות ובטקסים, אלא על ידי התעמקות באינטלקט ובשכל. עצם היותו פילוסוף אשר פעל בתחילת המאה הראשונה, בתקופתו של ישו, גרמה להשוואה לעיתים קרובות בין אפולוניוס לישו מנצרת. אפולוניוס היה ידוע במעשי הניסים אשר בוצעו ללא הסבר הגיוני, ויצרו רושם רב בקרב האוכלוסייה האריסטוקראטית אשר נהרה אחריו, ובקרב פשוטי העם. פעולותיו העיקריות מצאו עניין בעיקר אל מול אנשי החברה הגבוהה במקום העיר טיאנה, דעותיו השונות והמיוחדות מצאו להן אוזן קשבת אצל האסכולה הנכבדה שבעיר, אך גם נגעו לפשוטי העם במיוחד כאשר ביצע דברים אשר נמדדו כניסים שונים ומיוחדים אשר לא נמצא להם הסבר בקרב האוכלוסייה אשר צפתה במתרחש. מדיה וקבצים בנושא אפולוניוס איש טיאנה בוויקישיתוף אפולוניוס באתר ליוויניוס (אנגלית) אפולוניוס אתר אוסף מקורות (אנגלית) אפולוניוס איש טיאנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)