laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אופיר שמואלי

אופיר שמואלי (נולד ב-28 ביולי 1966) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי והקשר האחורי. שמואלי מזוהה עם קבוצת בית"ר ירושלים בה גדל ושיחק חלק ניכר מהקריירה שלו. שמואלי גדל בשכונת שמואל הנביא בירושלים וכשהיה בן 7 עבר עם משפחתו לגבעת שאול. הוא גדל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים ועם עלייתו לגיל הבוגרים יצא בהשאלה לצבור דקות בקבוצת מכבי קריית גת ולאחר מכן בבית"ר רמלה אותה אימן דני נוימן, שהכיר שנהג לצרף לקבוצה שחקנים ממחלקת הנוער של בית"ר ירושלים. שמואלי אשר הציג יכולת טובה ברמלה, חזר לבית"ר בתחילת עונת 1986/1987. הוא שיחק בעיקר כמגן שמאלי וקשר אחורי והיה מאופיין במשחק אגרסיבי עם חילוצי כדור רבים באמצעות תיקול היריב ("גליץ'"), ועל כן כונה על ידי האוהדים "אופיר גליץ'". שמואלי היה שותף באותה העונה לזכייתה הראשונה בתולדות הקבוצה באליפות המדינה. כמו כן, היה שותף שמואלי בזכייתה של הקבוצה גביע המדינה בעונת 1988/1989. באותה עונה זומן שמואלי לנבחרת ישראל וערך בשורותיה הופעה מול נבחרת קולומביה באצטדיון רמת גן במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990, במשחק אשר הסתיים בתוצאה 0:0. בעונה שלאחר מכן עבר ביחד עם מאמנו דרור קשטן למכבי פתח תקווה שם נפצע בתחילת העונה, אך הרבה בהמשך לקבל דקות משחק. בעונה שלאחר מכן עבר להפועל באר שבע ובהמשך העונה לבית"ר תל אביב. בעונת 1993/1994 הגיע לקבוצת בני יהודה בהשאלה ושיחק 3 משחקים בלבד, לפני שחזר לבית"ר בחזרה. כעבור 3 עונות בלבד פרש מכדורגל. לאחר פרישתו מכדורגל בשנות ה-90, חזר בתשובה. שמואלי מנהל סניף של רשת מזון מהיר בקניון מלחה. לשמואלי חמישה ילדים. שמואלי הוא אחיה של הזמרת אביבה אבידן. בית"ר ירושלים אליפויות (1): 1986/1987 גביעי מדינה (1): 1988/1989 אלוף האלופים סגנות (1): 1988/1989 אופיר שמואלי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אופיר שמואלי, באתר Transfermarkt אופיר שמואלי, באתר FootballDatabase.eu אשר גולדברג‏, אופיר שמואלי: "מלמיליאן אמר לי 'אתה כורדי משלנו, נגדל אותך', באתר וואלה, 10 בפברואר 2023 אליעזר אבוטובול, עיתון מעריב, מדור ספורט, שמואלי בהרכב מכ. קריית גת, 21 באוקטובר 1984 עיתון מעריב, מוסף מיוחד לרגל פתיחת עונת הכדורגל, שמואלי בסגל בית"ר רמלה, 8 בספטמבר 1985 רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים, פרק שמיני, אופיר שמואלי - אופיר גליץ', עמוד 154, הוצאת Media41LTD רון עמיקם, 17 המופלאים, באתר nrg‏, 24 באוקטובר 2008 יהונתן כהן ועמית אהרנסון, כשהצלם מבריז – יהונתן ועמית אוכלים בסלפי, באתר כל העיר, 12 במרץ 2018
ארבור

ארבור (באנגלית: Erebor; נקרא גם "ההר הבודד" או "ההר האבוד") הוא הר בדיוני בלגנדריום של טולקין בו שוכנת ממלכת גמדים בארץ התיכונה. על ארבור השתלט הדרקון הרשע סמאוג, ומסע כיבושו מחדש מהווה את עלילת הספר "ההוביט". ארבור נבנתה על ידי הגמדים, מלך הגמדים הראשון היה דורין בן האלמוות, לאחר מכן שלטו בה דורין השישי, נאין הראשון, תריין הראשון, תורין הראשון, גלואין הראשון, אואין הראשון, נאין השני, דין הראשון, תרור (המייסד), ותריין השני. בזמן שליטתו של תריין השני תקף הדרקון סמאוג. תריין ותרור נהרגו במכרות מוריה בקרב מול הגובלינים. בנו של תריין, תורין צינת-אלון הוביל תריסר גמדים חזרה לארבור: דאולין, באלין, פילי, קילי, דורי, נורי, גלואין (אביו של גימלי), אואין, ביפור, בופור ובמבר. הללו נעזרו בהוביט בילבו בגינס ובמכשף גנדלף. זאת במטרה לכבוש מחדש את ארבור. תורין שלט בה כמה ימים ולאחר שהוא מת יחד עם פילי וקילי שלט בה בנו של נאין: דיין השני מגבעות הברזל, תורין השלישי ודורין השביעי. בארבור נמצא אוצר עצום של זהב ואבני חן, אך לעושר הזהב גם מחיר שלילי. הזהב גרם למלכי ארבור לחלות ב"קדחת הזהב": הם הפכו אובססיביים לזהב ולאוצרות ארבור עד כדי כך שהם מוכנים לסכן הכול בשבילם. ישנו דבר אחד שמלכי ארבור יכולים לסכן את כל הזהב בשבילו: ה"ארקנסטון" - היא האבן האהובה עליהם ביותר, אבן חן יפה וזוהרת, וחשיבותה הביאה להקדמת קרב חמשת הצבאות. תורין לקה אף הוא בקדחת הזהב אך הצליח להתגבר עליה ונהרג בקרב חמשת הצבאות. מאז דיין לא לקה במחלת הזהב אף מלך ממלכי ארבור. מלבד קדחת הזהב היו לאוצרות ארבור עוד תוצאה שלילית וקטלנית במיוחד: סמאוג הדרקון הרשע תקף את ארבור כדי לזכות בזהב וגמדים רבים נהרגו במלחמה מולו. כל גמדי ארבור שנשארו בחיים ברחו למוריה, שם ראו את נפילתם של תרור ותריין בקרב אך הם הביסו את אזוג וצבא האורקים שלו. הקרב מול סמאוג: סמאוג הגיע לארבור, הרס אותה, ושכן שם 60 שנה. קרב אזנולביזר: גמדי ארבור נדדו עד שהגיעו למוריה שם נלחמו בגובלינים. קרב חמשת הצבאות: 13 גמדים חזרו לארבור לאחר 60 שנה, תורין כעס על בילבו בגינס, שגנב את ה"ארקנסטון" מן האולם הראשי ונתן אותה לברד הקשת, דבר שגרם להקדמתו של קרב חמשת הצבאות בין צבא תושבי עיר האגם, צבא האלפים וצבא הגמדים בהנהגת דיין מגבעות הברזל. לאחר מכן גילה גנדלף שהאורקים מגיעים וכל הצבאות התאחדו מול צבאות האורקים והביסו אותם. ארבור שוכנת בצפון מזרח הארץ התיכונה. מצפון גבעות הברזל, מול אסגארות' והרי יער-אופל, וממזרח יער-אופל. מארבור לעיר האגם יש נהר שחוצה את ארבור עד להר הבודד. בהר הבודד עומדים פסלים מאבן (על אחד מהם נמצאות מדרגות סודיות אשר מובלות לפתח סודי שהשמש מאירה עליו קרן חזקה וקטנה בשביל לדעת איפה להכניס את המפתח. פתח זה נבנה על ידי תרור ותריין והוא מוביל לאולם הראשי של ההר הבודד) תושבי ארבור הם גמדים ואין בה גזעים אחרים מלבדם.      – מלכי עם דורין       – מת בקרב המסע לארבור באנציקלופדיה של ארדה ההר הבודד באנציקלופדיה של ארדה ארבור באנציקלופדיה של ארדה
הארדנברך

הארדנברך (בהולנדית: ‏Hardenberg‏Ⓘ‏) היא עיר במחוז אוברייסל שבהולנד. העיר קיבלה את זכויותיה בשנת 1362 מאת הבישוף של אוטרכט, יאן ואן ארקל. שביל ההליכה פיטרפד (Pieterpad) החוצה את הולנד מצפון לדרום, עובר דרך הארדנברך. מדיה וקבצים בנושא הארדנברך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הארדנברך משרד הסטטיסטיקה של הולנד ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שרה בק-סבטיצקי

שרה בק-סבטיצקי (במקור: Sara Chaya Beck;‏ נולדה ב-3 בדצמבר 1954) היא פרופסור מן המניין לאסטרופיזיקה באוניברסיטת תל אביב. חוקרת היווצרות כוכבים, צבירי כוכבים וגלקסיות. עוסקת רבות בתצפיות חלל בתחום האינפרא-אדום. שרה-חיה בק (בהמשך שרה בק-סבטיצקי) נולדה בוושינגטון ב-1954 ללאונרד נורמל בק ופרנסס סלמה בק (גריף לפני הנישואין). החלה את לימודיה האקדמאים ב-1972, סיימה תואר ראשון בהנחייתו של דייוויד וילקינסון בפיזיקה באוניברסיטת פרינסטון ב-1976. השלימה תואר שני באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1980 ואת הדוקטורט שנה לאחר מכן, ב-1981. המנחה לתואר שני ודוקטורט של בק היה צ'ארלס טאונס. לאחר השלמת הדוקטורט, התקבלה למשרת עמית מחקר באוניברסיטת קורנל, תפקיד אותו מילאה עד שנת 1984. לאחר מכן קיבלה שרה בק משרת מרצה בכיר באוניברסיטת נורת'ווסטרן ועבדה במוסד זה בין השנים 1984 ל-1987. ב-1987 עברה לישראל, בה קיבלה משרת מרצה בכיר באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1999 קיבלה תואר פרופסור. במקביל לעבודתה באוניברסיטת תל אביב, שימשה כעמיתה אורחת ב-JILA, אוניברסיטת קולורדו בין השנים 1993 ל-1994 וכמדענית אורחת במרכז לאסטרופיזיקה הארוורד-סמיתסוניאן בין השנים 2000 ל-2001. נישאה בדצמבר 1976 לבנימין סבטיצקי, שנהיה גם הוא לימים פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב. לזוג נולדו שלושה ילדים: שולמית, אלישע ובת-שבע. שרה בק חוקרת במספר תחומים הקשורים לשלבים ראשונים בחיים של כוכב, צבירי כוכבים וגלקסיות קטנות. נושאי מחקרה המרכזיים הם: היווצרות כוכבים כבדים שביל החלב ובגלקסיות אחרות. קינמטיקה של לידת כוכבים - ספקטרוסקופיה ברזולוציה גבוהה של ענני גז המיוננים על ידי כוכבים צעירים. סופר-ערפיליות הנראות ברדיו ובאינפרא אדום - צבירי כוכבים צפופים, לידתם והתפתחותם. אסטרו-כימיה של גלקסיות בשלבי יצירת כוכבים מואצת. ב-2000 פרסמה שרה בק כתבה בכתב עת מדע פופולרי סיינטיפיק אמריקן בנושא גלקסיות ננסיות. ב-2002 יחד עם מספר חוקרים מארצות הברית פרסמה מחקר בכתב העת Nature בו דיווחו החוקרים על צביר כוכבים ענק הנמצא מחוץ לגלקסיית שביל החלב ומחזק על ידי כבידה עצמית. ביוני 2015 פרסמה בכתב העת Nature מחקר נוסף יחד עם חוקרים מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בו החוקרים הציעו פתרון אפשרי לשאלת היווצרותו של אותו צביר כוכבים עליו דיווחו שנים קודם. שרה בק היא חברה באיגוד האסטרונומי הבינלאומי (IAU), בו השתתפה במספר וועדות. חברה באיגוד האסטרונומיה האמריקאי (American Astronomical Society). ב-1993 כתבה פרק לספר The Nearest Active Galaxies, ב-2003 פרק לספר Mass-Transfer Induced Activity in Galaxies וב-2012 פרק לספר Amazing Light. פרס קוסקה, אוניברסיטת פרינסטון - 1976 מלגת הנשיא, אוניברסיטת קורנל - 1981 מלגת אלון - 1988 דף אישי באתר אוניברסיטת תל אביב דף הבית של שרה בק רשימת פרסומים, אתר ADS רשימת פרסומים, אתר מצפה הכוכבים על שם וייז Sara Chaya Beck, אתר http://prabook.org David Todd Wilkinson בוויקיפדיה האנגלית שרה חיה בק, אתר phdtree דף הבית של פרופסור סבטיצקי, אתר אוניברסיטת תל אביב דף אישי באתר אוניברסיטת תל אביב כתבה באתר cosmos.phy כתבה באתר סיינטיפיק אמריקן An extragalactic supernebula confined by gravity, אתר Nature Astronomers discover colossal star cluster, אתר israel21c Highly efficient star formation in NGC 5253 possibly from stream-fed accretion, אתר Nature דף של שרה בק, אתר IAU שרה בק, אתר google books שרה בק, אתר google books שרה בק, אתר google books
משה בן ארוש

משה בן ארוש (נולד ב-22 במרץ 1962) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי והקשר האחורי בבית"ר ירושלים והפועל ירושלים, וכיום מנהל מקצועי בקבוצת בית"ר נורדיה ירושלים. בן ארוש נולד בשכונת מוסררה שבירושלים, וגדל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים, ועלה לקבוצה הבוגרת בעונת 1980/1981 יחד עם אלי אוחנה ואבי כהן. בתקופתו במחלקת הנוער שיחק בן ארוש בעמדת הבלם בנוער, אך בבוגרים הרבה לשחק בעמדת הקשר האחורי, מאחר שעמדה זו הייתה מאוישת על ידי חנן אזולאי הוותיק. לעיתים תופקד בן ארוש כמחליפו של אזולאי בעמדת הבלם. בן ארוש ניחן בבעיטות חזקות. בעונת 1984/1985 כבש שער בבעיטה מ-35 מ' במשחק נגד מכבי נתניה באצטדיון בלומפילד ששימש אז את הקבוצה במשחקיה הביתיים. בן ארוש היה בורג מרכזי בעונת האליפות הראשונה של בית"ר ירושלים בעונת 1986/1987 וכן בזכייה בשלושה גביעי מדינה בין השנים 1984-1989. בן ארוש שיחק בבית"ר 10 עונות רצופות (למעט עונת השאלה בהפועל ירושלים בעונת 1987/1988), וצבר 183 הופעות ו-6 שערים. כמו כן, שימש בן ארוש כקפטן בחלק מהעונות. בעונת 1990/1991 עבר בן ארוש ליריבה העירונית, הפועל ירושלים, ועזר לה לעלות לליגת הבכירה בעונת 1995/1996. לאחר מכן פרש ממשחק פעיל. בתווך שיחק זמן קצר בהפועל פתח תקווה (כדורגל) וקרוב לשנתיים בהפועל אשדוד. בן ארוש הופיע פעם בודדת במדי נבחרת ישראל, בשנת 1990. לאחר פרישתו ממשחק פעיל עבד בתור מנהל מקצועי ואחראי מחלקת נוער במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים בין השנים 2011–2013. בעונת 2014/2015 הצטרף בן ארוש כמנהל מקצועי לקבוצת אוהדים בית"ר נורדיה ירושלים שקמה באותה עונה על מנת להילחם בגזענות והאלימות שמאפיינים את חלק מאוהדי בית"ר. בן ארוש מתגורר בצור הדסה ומשמש כמנהל אחזקה במלון אלדן בירושלים. לבן ארוש שלושה ילדים. בית"ר ירושלים אליפות המדינה (1): 1986/1987 גביע המדינה (3): 1984/1985, 1985/1986, 1988/1989 אלוף האלופים (1): 1985/1986 גביע ליליאן (1): 1984/1985 משה בן ארוש, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל משה בן ארוש, באתר Transfermarkt משה בן ארוש, באתר FootballDatabase.eu אשר גולדברג‏, "הקללות היו זוועה, סיפור קללות", באתר וואלה, 30 בספטמבר 2022 רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים, פרק שמיני, משה בן ארוש, עמוד 137, הוצאת Media41LTD משה בן ארוש באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל שבוע הבא: בית"ר נורדיה עולה למגרש באתר mynet, ‏ 12 באוקטובר 2014 רון עמיקם, 17 המופלאים, באתר nrg‏, 24 באוקטובר 2008
אילן אלהרר

אילן אלהרר (נולד ב-12 בפברואר 1970) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם בבית"ר ירושלים ומכבי יבנה. אלהרר שיחק במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים מגיל 14, ועלה לקבוצת הבוגרים של בית"ר כמחליף בסוף עונת 1987/1988. בעונה שלאחר מכן קיבל את חולצת ההרכב, תחת הדרכתו של דרור קשטן, שחזר לקדנציה שנייה כמאמן הקבוצה. אלהרר היה שותף לגביע המדינה בו זכתה הקבוצה בעונת 1988/1989. לאחר מכן עבר למכבי יבנה, ועזר לה לעלות לליגה הבכירה בעונת 1990/1991. כעבור עונה נשרה הקבוצה בחזרה לליגת המשנה, ואלהרר חזר לבית"ר ירושלים בקיץ 1992. אלהרר היה שותף לאליפות של בית"ר ירושלים בעונת 1992/1993, כשפתח ב-25 משחקים מתוך 30 בעונה זו. אלהרר אף זכה בתואר השחקן המצטיין במשחק הראשון של הקבוצה אי פעם במסגרת השלבים המוקדמים של ליגת האלופות, באוגוסט 1993 נגד זימברו קישינב ממולדובה. אלהרר שיחק 9 עונות במצטבר בבית"ר ירושלים, ורשם לזכותו 123 הופעות ,9 בישולים ו-3 שערים. לאחר פרישתו מכדורגל בתחילת 1996, התמקד בחזרה בתשובה ובלימודי קודש, ונכנס לפוליטיקה. ב-1996 השתתף בתשדיר בחירות של ש"ס במסגרת הבחירות לכנסת הארבע עשרה ולראשות הממשלה. בהמשך ששימש נהגו של שר הדתות יצחק כהן ממפלגת ש"ס במשך מספר שנים. לאחר הישגה הגדול של מפלגת ש"ס בבחירות לכנסת בשנת 1999 בהן זכתה ב-17 מנדטים, קודם אלהרר להיות דובר המשרד, מהלך שלווה בביקורת רבה בעקבות מינויו ללא הליך ראוי, שבמהלכו הודה שהפעיל תחנת רדיו פיראטית. בית"ר ירושלים אליפות: 1992/1993 גביע המדינה: 1988/1989 אילן אלהרר, באתר Transfermarkt אילן אלהרר, באתר FootballDatabase.eu רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים, פרק שנים-עשר, אילן אלהרר, עמוד 194, הוצאת Media41LTD מיקי שוורץ, ספורט, מתחזקים משבת לשבת, באתר ynet, 20 באוקטובר 2011 ידיעות אחרונות, ‏דובר משרד הדתות הודה שהפעיל תחנת רדיו פיראטית, באתר גלובס, 4 בנובמבר 1999
מאיר קדוש

מאיר קדוש (נולד ב-25 בנובמבר 1965) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר והבלם בבית"ר ירושלים בה שיחק לאורך כל הקריירה שלו. קדוש נולד בירושלים להורים שעלו ממרוקו, כבן למשפחה בת שישה ילדים. גדל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים, ועלה לבוגרים של בית"ר בעונת 1984/1985. במחזור ה-19 של אותה עונה, התפרסם קדוש בעקבות אירוע חסר מזל בו החזיר כדור לשוער הקבוצה, יוסי מזרחי, אך הכדור נתקע בתוך שלולית מים, מה שאפשר לקשר מכבי חיפה, אברהם אבוקרט, לכבוש שער. קדוש המשיך לשחק בבית"ר בעונות הבאות כשרובן תפקד כקשר אחורי, ואופיין בתור שחקן שקט שלא הרבה להתראיין בתקשורת וביצע עבודה טקטית טובה. היה שותף לזכייה של המועדון בשלושה גביעי מדינה בין השנים: 1984–1989, לאליפות ההיסטורית בעונת 1986/1987, וכמו כן לאליפות בעונת 1992/1993. קדוש חווה מספר פציעות במהלך הקריירה, אך המשיך לשחק בבית"ר עד לפרישתו בסוף עונת 1994/1995. בסך הכל שיחק קדוש 11 עונות רצופות בקבוצה בהן רשם 279 הופעות ליגה. קדוש מתגורר בנווה אילן, והוא בעל מגרש מכוניות. לקדוש שני ילדים מנישואיו הראשונים וילד נוסף מנישואיו השניים. בית"ר ירושלים אליפויות (2): 1986/1987, 1992/1993 גביעי מדינה (3): 1984/1985, 1985/1986, 1988/1989 אלוף האלופים זכייה (1): 1985/1986 סגנות (1): 1988/1989 אשר גולדברג‏, "כבר סגרתי ברמלה, ואז דוביד שאל אם אני יכול לשחק בלם", באתר וואלה, 7 ביוני 2024 מכבי חיפה מול בית``ר ירושלים, באתר הרשמי של בית"ר ירושלים רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים, פרק שמיני, מאיר קדוש, עמוד 141, הוצאת Media41LTD א.מ.י עסקי רכב רון עמיקם, 17 המופלאים, באתר nrg‏, 24 באוקטובר 2008 מאיר קדוש, באתר Transfermarkt מאיר קדוש, באתר FootballDatabase.eu
גאיה גור אריה

גאיה גור אריה (נולדה ב-22 בנובמבר 1995) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית. גאיה גור אריה גדלה בגבעת עדה והופיעה לראשונה בטלוויזיה בגיל 12, במסגרת פרויקט "ילדים יוצרים סרטים" 2008 בערוץ הילדים, בסרט "מאומצת" בתפקיד שירן, יחד עם כיתתה. היא בוגרת מגמת תיאטרון. שירתה בתור מש"קית חינוך. בשנת 2012 קיבלה את תפקיד אלינור וקסלר בסדרה "יומני החופש הגדול" בערוץ דיסני ישראל לצופי Yes, והייתה שחקנית אורחת בעונתה השנייה של הטלנובלה המצליחה "ויולטה" בערוץ דיסני ארגנטינה, בתפקיד ליבי, רקדנית שהגיעה מישראל. בשנת 2014 שבה לשחק את דמותה של אלינור, בתפקיד אורח בעונה הראשונה של סדרת ההמשך ל"יומני החופש הגדול" - "כוכב הצפון". בשנת 2016 החלה לגלם את אמה קליין ב"נעלמים", סדרת המתח לנוער, של HOT וניקלודיאון (עונה 1)/ טין ניק (עונות 2–4). ב-2016 גילמה את שיר הדר, בתו של צביקה הדר, בסדרה הקומית של ערוץ 2 ברשת - "לצבי יש בעיה". ב-2017 גילמה את ורדינה שעשוע ב"מועדון החנונים: הסרט". ב-2017 גם גילמה את קארין במחזה "ספינינג" שנכתב בהשראת "הקומה הראשונה" מתוך הספר "שלוש קומות" מאת אשכול נבו בתיאטרון הבימה. ב-2018 החלה לשחק בסדרת הנוער "טרנינג". באותה שנה שיחקה במיני סדרה "מעורבבים". ב-2020 הצטלמה ככוכבת התוכנית "שוסטר ושוסטר" לצידו של מיכאל הנגבי במקום שירה נאור. ב-2022 החלה לשחק בסדרת הנוער "זיגי" בשנת 2024 לוהקה להחליף את גל מלכה בתפקיד ניקול במחזמר סוף העולם שמאלה. היא צמחונית מאז גיל 14 מטעמים אידאולוגיים. מדיה וקבצים בנושא גאיה גור אריה בוויקישיתוף גאיה גור אריה, ברשת החברתית אינסטגרם גאיה גור אריה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גאיה גור אריה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שירלי וייל- אברמוביץ', ‏משנה עולמות: גאיה גור אריה כובשת עוד יעד, באתר מעריב אונליין, 10 במרץ 2019 יואב תמר, גאיה גור אריה: "עכשיו אני קצת נעלמת כדי שאוכל לחזור בגדול" באתר "פרוגי", 20 ביוני 2021. השאלון עם גאיה גור אריה, באתר ‏מאקו‏, 18 בינואר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמל התעופה הבין-לאומי ברזיליה

נמל התעופה הבין-לאומי ברזיליה-פרזידנטה ז'וסלינו קוביצ'ק (בפורטוגזית: Brasília–Presidente Juscelino Kubitschek International Airport) הוא נמל תעופה המשרת את ברזיליה, בירת ברזיל. הנמל הוא השני בגודלו בברזיל לאחר נמל התעופה ריו דה ז'ניירו. במקום שוכן גם בסיס חיל האוויר הברזילאי. עם הקמת העיר ברזיליה הוחלט הצורך על הקמת נמל תעופה שישרת אותה. ב-1955 נבנה נמל תעופה זמני ששכן היכן שנמצאים כיום מסוף תחנת האוטובוסים ותחנת הרכבת של ברזיליה. ב-6 בנובמבר 1956 החלו העבודות על הנמל הנוכחי. מסלול הנחיתה שתוכנן להיות באורך 3,300 מטרים היה בהתחלה באורך של 324 מטרים וטרמינל הנוסעים נבנה מעץ. ב-2 באפריל 1957 המטוס הנשיאותי היה לכלי הטיס הראשון שנחת בנמל התעופה. טקס הפתיחה נערך ב-3 במאי של אותה שנה. ב-1965 האדריכל אוסקר נימאייר הציע פרויקט להחלפת הטרמינל הקיים, אך לאור הפיכת 1964 בברזיל החונטה הצבאית שתפסה את השלטון בחרה בפרויקט שהציע טרסיו פונטנה פאצ'או, אדריכל של חיל האוויר הברזילאי. הטרמינל נפתח ב-1971. מאז 1990 נמצא בשיפוץ על פי הקונספט האדריכלי של האדריכל סרג'יו רוברטו פרדה, החל לקבל את צורתו הנוכחית עם טרמינל מרכזי ושני מבני "לווי": השלב הראשון כלל הבנייה של גשר-גישה למסוף נוסעים וכיסוי מתכת שנחנכו בשנת 1992 ומבנה הלווין העגול הראשון נחנך בשנת 1994. בשלב השני, מבנה הטרמינל הראשי שופץ לכלול קניון ובטרמינל המשני נפתחו תשעה גשרי עליה למטוס. בשנת 2005, המסלול השני נפתח. בחודש אפריל 2014 נפתח הטרמינל הדרומי המשמש לטיסות פנים. מאז 1999 נקרא נמל התעופה על שם נשיא ברזיל בין השנים 1956–1961 ז'וסלינו קוביצ'ק. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי ברזיליה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי ברזיליה
.qa

.qa היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בקטר. הסיומת נפתחה בשנת 1994, היא סיומת פעילה ונפוצה ביותר בעיקר בקרב תושבי קטר. סיומת זו מנוהלת על ידי Qatar-specific domain names. .com.qa - ארגונים מסחריים. .edu.qa - בתי ספר להשכלה גבוהה בקטר. .sch.qa - בתי ספר פרטיים וציבוריים בקטר. .gov.qa - ארגונים ממשלתיים. .mil.qa - משרד הביטחון. .net.qa - רשתות תקשורת נתונים. .org.qa - ארגונים ללא מטרות רווח. מדיה וקבצים בנושא .qa בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של .qa ערך זה הוא קצרמר בנושא סיומות אינטרנט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Es ist nichts Gesundes an meinem Leibe, רי"ב 25

Es ist nichts Gesundes an meinem Leibe (בעברית: אין מתום בבשרי), רי"ב 25, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-14 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-29 באוגוסט 1723. באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי. במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות. קנטטה זו הייתה השלוש-עשרה שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג, לאחר רי"ב 75, רי"ב 76, רי"ב 24, רי"ב 167, רי"ב 147, רי"ב 186, רי"ב 136, רי"ב 105, רי"ב 46, רי"ב 179, רי"ב 69א ורי"ב 77. ב-1855 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 5 של פרסומיה. סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הגלטים העוסקים בניגוד בין תאוות הבשר - החטאים, לפרי הרוח - המידות הטובות. בנוסף, נקראים פסוקים מהבשורה על-פי לוקאס העוסקים בעשרה מצורעים שריפא ישו. הלברית נכתבה על ידי יוהאן יאקוב רמבאך (Johann Jacob Rambach) או שהיא מתבססת על טקסט שלו. היא מתקשרת לפסוקי הקריאה ומשווה בין האדם לבין המצורע, במובן שכל חטאי הבשר והתשוקות גורמות לאדם להיחשב חולה. מסקנת הלברית היא שרק האמונה בישו יכולה לרפא ולהציל את האדם. החלק הראשון הוא פסוק מספר תהלים המביע רעיון דומה: "אֵין מְתֹם בִּבְשָׂרִי מִפְּנֵי זַעְמֶךָ אֵין שָׁלוֹם בַּעֲצָמַי מִפְּנֵי חַטָּאתִי". החלק האחרון לקוח ממזמור של יוהאן הרמן (Johann Heermann). הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, קורנטו, 3 טרומבונים, 3 חליליות, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה 6 חלקים: מקהלה: Es ist nichts Gesundes an meinem Leibe (אין מתום בבשרי) רצ'יטטיב לטנור: Die ganze Welt ist nur ein Hospital (העולם כולו אינו אלא בית-חולים) אריה לבס: Ach, wo hol ich Armer Rat (אה, מאין יבוא עזרי) רצ'יטטיב לסופרן: O Jesu, lieber Meister (הו ישו, רב-אומן יקר) אריה לסופרן: Öffne meinen schlechten Liedern (פתח לפני שירי הרעים) כורל: Ich will alle meine Tage (כל ימי ארצה) היצירה הוקלטה במלואה 11 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1972), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-1999) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000). פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית) ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן על קנטטות באך, עמוד 6 רשימת פרסומי באך באתר IMSLP אל הגלטים, ה, 16-24 לוקס, י"ז, 11-19 על הקנטטה, עמוד 14, כריסטוף וולף על הקנטטה, עמוד 8 ספר תהלים, פרק ל"ח, פסוק ג' רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך
בראיין מק'קוי

בראיין פטריק מק'קוי (באנגלית: Bryan Patrick McCoy) הוא קצין צבא וסופר אמריקאי. בשנת 1984 לאחר שהשלים את לימודיו באוניברסיטת אוקלהומה התגייס מק'קוי לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם בחיל הרגלים והוסמך כקצין בדרגת סג"ם ושירת כמפקד מחלקה. כקצין צעיר לחם מק'קוי בסופה במדבר ובהמשך מילא שורת תפקידי פיקוד ומטה ביחידות הרגלים של החיל, ושימש בין היתר כמפקד פלוגה. במלחמת עיראק פיקד מק'קוי על הגדוד ה-3 ברגימנט הנחתים ה-4. מק'קוי הוביל את גדודו במערכה ובכלל זה בלחימה בערים כות ובגדאד. בשנת 2004 הוביל את גדודו לתעסוקה מבצעית נוספת בעיראק, במהלכה פיקד עליו בלחימה כנגד פעילי טרור בעיר פלוג'ה. בשנת 2007 פרסם מק'קוי ספר אודות מנהיגות צבאית בשם "להט הפיקוד". בהמשך שירת כקצין המבצעים של פיקוד המרכז האמריקני. מק'קוי פרש לגמלאות בדרגת קולונל בשנת 2011. במהלך שירותו עוטר מק'קוי בכוכב הארד, בלב הארגמן ופעמיים בלגיון ההצטיינות. הוא בעל תואר שני מטעם האוניברסיטה לביטחון לאומי. בראיין מק'קוי, "להט הפיקוד - הציווי המוסרי המוטל על", הוצאת אמ"ץ־תוה"ד, 2009. בינג ווסט, ללא תהילה, הוצאת משרד הביטחון, 2009. גל פרל פינקל, ‏מלחמות לוקחות זמן שלישראל אין, מערכות 487, 2020, עמ' 16. בראיין מק'קוי, "להט הפיקוד - הציווי המוסרי המוטל על", הוצאת אמ"ץ־תוה"ד, 2009, עמודים 17-39. בינג ווסט, ללא תהילה, הוצאת משרד הביטחון, 2009, עמוד 123. גל פרל, "אנחנו הורגים את הממזרים האלה במשך חודש. אל תדאגו, הם יהיו כאן גם מחר", הבלוג על הכוונת, ‏ 16 פברואר 2021. בינג ווסט, ללא תהילה, הוצאת משרד הביטחון, 2009, עמוד 150.
תלמי, מלך אפירוס

תלמי (ביוונית: Πτολεμαῖος‏; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מלך אפירוס למשך תקופה קצרה. תלמי היה בנו השני של אלכסנדר השני, מלך אפירוס ואשתו אולימפיאס השנייה, שהייתה גם אחותו. אחותו של תלמי, פתיה, נישאה לדמטריוס השני איטוליקוס, מלך מוקדון. היה לו אח גדול בשם פירוס השני. אין זה מן הנמנע שהוא נקרא על שם דודו תלמי, אחי אמו. בשנת 242 לפנה"ס מת אביו אלכסנדר, בזמן שהוא ופירוס עוד היו צעירים. אמם אולימפיאס שימשה כעוצרת. זו הייתה תקופה קשה עבור אפירוס, מכל השבטים השונים שהרכיבו את הממלכה, רק שבט המולוסים נותר נאמן לבית המלוכה. גורמים רפובליקניים התעוררו ודרשו לבטל את המשטר המלוכני של אפירוס לטובת משטר רפובליקני. רעב שרר, ובנוסף לכך הליגה האיטולית הכריזה מלחמה. אולימפיאס הצליחה אך בקושי לשמר את קיומה של הממלכה. כשבגר פירוס, הוא הוכתר כמלך. עם זאת, הוא מת בתאריך לא ברור בנסיבות לא ברורות. תלמי הוכתר כמלך במקומו, אולם גם הוא מת במהרה. נסיבת המוות לא ברורה, יוסטינוס טוען שהוא יצא למסע מלחמה שבמהלכו מת ממחלה, בעוד מפוליאינוס ניתן להבין שהוא נרצח. לאחר מותו עלתה לשלטון אחייניתו דידמאיה השנייה, שגם היא נרצחה במהרה. לאחר מותה הפכה אפירוס לרפובליקה. יוסטינוס, ספר עשרים ושמונה, 3. פוליאינוס, "סטראטגמטה", ספר שמיני, 52.