laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליפות וימבלדון 1885

אליפות וימבלדון 1885 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-4 ביולי והסתיימה ב-17 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרות זוגות גברים. בכל הקטגוריות מנצחי אליפות וימבלדון 1884 הצליחו להגן על התואר. בתחרות בנוסף לטניסאים בריטים, בתחרות זוגות השתתף טניסאי מארצות הברית. התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון 14 ספורטאים התחרו על הזכות להתמודד מול המנצח של התחרות שנערכה בשנה שעברה. בשלב השני המנצח של השלב הראשון נפגש עם האלוף-משנה שעברה. כל המשתתפים חולקו לשני בתים (8 ספורטאים בעליון ו-6 בתחתון). המנצחים נפגשו בגמר מתמודדים. המנצח של השלב הראשון היה הטניסאי בריטי הרברט לאופורד (כמו בשנה הקודמת). ארנסט רנשו הודח על ידיו בגמר מתמודדים. ויליאם רנשו ניצח את משחק הסיום ב-4 מערכות. בכך הוא זכה באליפות החמישית ברציפות. במשחק זה נכחו 3,500 צופים. בתחרות הנשים השתתפו 10 טניסאיות. בניגוד לתחרות הגברים, מנצחת אליפות וימבלדון 1884 הייתה צריכה להתחרות לצד יתר הטניסאיות. במשחק הגמר מנצחת התחרות של שנה שעברה, מוד ווטסון, נפגשה עם בלאנש בינגלי וניצחה אותה בשתי מערכות. בתחרות הזוגות השתתפו 11 זוגות, כולל הזוג שכלל טניסאי אמריקאי, שהודח בחצי הגמר. במשחק הגמר האחים רנשו ניצחו זוג בריטי אחר ב-3 מערכות. בכך ויליאם רנשו זכה במקום הראשון בתחרות נוספת לתחרות הגברים, ובסך הכל הוא זכה בפעם השביעית במקום הראשון בתחרות וימבלדון. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי גברים תוצאות משחקי זוגות תוצאות משחקי נשים
אליפות וימבלדון 1886

אליפות וימבלדון 1886 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-3 ביולי והסתיימה ב-17 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרות זוגות גברים. תחרות זו הייתה תחרות נוספת בסדרה בה הופגנה שליטת האחים רנשו בטניס הבריטי. התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון 23 ספורטאים התחרו על הזכות להתמודד מול המנצח של התחרות שנערכה בשנה שעברה. בשלב השני המנצח של השלב הראשון נפגש עם האלוף-משנה שעברה. כול המשתתפים חולקו לשני בתים (12 בעליון ו-11 ספורטאים בתחתון). המנצחים נפגשו בגמר מתמודדים. המנצח של השלב הראשון היה טניסאי בריטי הרברט לאופורד (בפעם השלישית ברציפות). ויליאם רנשו ניצח משחק הסיום בארבע מערכות. בכך הוא זכה באליפות השישית ברציפות. בתחרות הנשים השתתפו שמנוה טניסאיות. כמו בתחרות גברים, הטניסאיות התחרו על הזכות להיפגש במשחק האחרון עם מנצחת אליפות וימבלדון 1885. בלאנש בינגלי הצליחה לנצח בגמר מתמודדות. במשחק עם מוד ווטסון היא ניצחה אותה בשתי מערכות ובכך זכתה בתואר. בתחרות הזוגות השתתפו 7 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד מול האחים רנשו על תואר האלוף. במשחק הגמר האחים רנשו ניצחו זוג בריטי אקלוד פרר/ארטור סטנלי בארבע מערכות. בכך ויליאם רנשו זכה במקום הראשון בתחרות נוספת לתחרות גברים, ובסך הכול הוא זכה בפעם השמינית במקום ראשון בתחרות וימבלדון. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי גברים תוצאות משחקי זוגות תוצאות משחקי נשים
הפרדס של עקיבא

הפרדס של עקיבא הוא רומן מאת הסופרת יוכי ברנדס שנכתב בשנת 2012. הרומן מספר על תקופת החכמים שהנהיגו את עם ישראל לאחר חורבן בית המקדש השני, מנקודת מבטה של רחל בת כלבא שבוע, אשתו של רבי עקיבא, גדול החכמים באותה תקופה. הספר זכה בפרס סטימצקי לשנת 2012. זהו סיפורה של רחל. בת עשירים בתקופה שלאחר חורבן בית המקדש השני, כאשר היהדות מנסה לגבש את עצמה לחיים ללא מקדש ועבודת קורבנות אלא באמצעות לימוד התורה ופירושה. רחל היא בתו של כלבא שבוע, איש אמיד התומך כלכלית במוסדות לימוד התורה, המייעד אותה לתלמיד חכם בשם ישמעאל, אולם רחל עצמה מעדיפה את אחד מרועי צאנו, עקיבא בן יוסף - בוּר בן למשפחת גרים. היא נישאת לו בחשאי ובעקבות כך מנושלת מבית אביה. רחל מפצירה בבעלה שיצא וילמד ויהיה לרבי, ולאחר זמן מה הוא נעתר לתחינותיה ומסרב לשוב לביתו עד שיגשים משאלה זו שלה. לאחר שנים ממושכות בהן רחל חיה בגפה ומפרנסת בכוחות עצמה את לימודי בעלה ואת ילדיהם, חוזר עקיבא, לאחר שהוסמך לרב, כאחד האנשים המשפיעים ביותר ביהודה. הספר ממשיך ומתאר את הוויכוחים הפנימיים בקרב החכמים וכן את יחסיהם עם הנצרנים. רבי עקיבא ממשיך בהשפעתו וכן בדבקותו בתורה, מצליח להגיע לפרדס, ומצליח לצאת ממנו חי, בריא ושלם. חוויה קשה זו שעבר, גורמת לו לתמוך במורדים ובמנהיגם בר כוכבא. ברוריה אבידן-בריר, נכנסה לפרדס: ראיון עם יוכי ברנדס, באתר nrg‏, 12 בדצמבר 2012 יוכי ברנדס, קריאת הקרב של רבי עקיבא, באתר ישראל היום, 26 באפריל 2013 – מאמר דעה על ל"ג בעומר הפרק הראשון מתוך ספרה "הפרדס של עקיבא", באתר הארץ, 23 באוקטובר 2012 זהרה רון, ‏המלצת ספר: "הפרדס של עקיבא" - דרמה תקופתית מרתקת, באתר גלובס, 14 בפברואר 2013 חגי הופר, על הספר "הפרדס של עקיבא" מאת יוכי ברנדס, באתר הניווט בתנ"ך יוכי ברנדס זכתה בפרס סטימצקי על "הפרדס של עקיבא", באתר ישראל היום, 7 במאי 2013
רומצ'רוד

רומצ'רוד (ברוסית: Румчерод, וברומנית: RumCerOd) הוא השם המקוצר של "הוועד הפועל המרכזי של הסובייטים בחזית הרומנית, צי הים השחור ואזור אודסה" (ברוסית: Центральный исполнительный комитет Советов Румынского фронта, Черноморского флота и Одессы וברומנית: Comitetul Executiv Central al Sovietelor Frontului Român, Flotei Mării Negre și regiunii Odessa), גוף מהפכני בולשביקי, שישב בקייב והשפיע על המתרחש באזור אוקראינה ובסרביה בשנים 1917 - 1918. רומצ'רוד נוסד באודסה, ב-23 במאי לפי לוח השנה היוליאני 1917 (9 ביוני לפי לוח השנה הגרגוריאני), כשרוב המייסדים היו מנשביקים וחברי המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית והיו תומכי ממשלת המעבר הרוסית. רומצ'רוד היה הגוף השלטוני של הרפובליקה הסובייטית של אודסה. ניקולאי קרילנקו הדיח את הנהגת רומצ'רוד בטענה שאינה משקפת את רוח הציבור. בבחירות חדשות נבחר לרומצ'רוד ועד בן 180 חברים, כשהסיעה הגדולה ביותר הייתה הסיעה הבולשביקית, שהיו בה 70 חברים. ב-1 בינואר 1918 רומצ'רוד פרסם צו מס' 1 ובו הודעה על כך שכל הסמכויות בבסרביה עוברות ל"פרונטוטדל" (Frontotdel), הגוף הצבאי של רומצ'רוד, שינהל את כל היחידות הצבאיות ואת כל המוסדות. פרונטוטדל לקח את הפיקוח על הדואר, הטלגרף ותחנת הרכבת של קישינב. פרונטוטדל הופעל גם נגד החיילים הרומנים מטרנסילבניה, שנפלו בשבי והיו בקייב, עד שנשלחו לבסרביה, לחיזוק כוחה של מועצת הארץ. Ion Tudos:Un distins patriot (ברומנית) Comandor (r) prof. univ. dr. Jipa ROTARU, Dr. Luiza LAZĂR ROTARU "‏SFATUL ŢĂRII – PRIMUL PARLAMENT AL BASARABIEI ŞI UNIREA CU ŢARA‏" (ברומנית)
אילן לביא

אילן לביא (נולד ב-1968) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון שירת כראש מטה פיקוד הצפון. לביא גדל בקריית חיים ולמד בבית הספר הריאלי בחיפה. התגייס לצה"ל ב-1986 ושובץ בחיל השריון. שירת כלוחם וכקצין בחטיבה 188. פיקד על פלוגת צמ"פ ועל פלוגה מבצעית בתקופת ההסבה מטנקי השוט קל למרכבה סימן 3. שירת כסגן מפקד גדוד 53 וכסגן מפקד גדוד 71. לאחר מכן שירת כקצין אג"ם של חטיבה 188. ב-1998 מונה למפקד גדוד 53 ובשנת 2000 לסגן מפקד חטיבה 7. ב-2003 מונה לראש ענף שריון במרכז לאימון טקטי במל"י. ב-2005 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת הראל, חטיבת שריון במילואים, במקביל שירת כראש מטה עוצבת אתגר, אוגדת מילואים בפיקוד הצפון. ב-2008 מונה לסגן מפקד עוצבת הגליל. ביולי 2009 מונה למפקד חטיבה 188, שירת בתפקיד עד ספטמבר 2011, עם כניסתו לתפקיד התמודד עם פרשת ההתעללות בחיילים בפלוגה מבצעית של גדוד 74 של החטיבה. בתפקידו הבא שירת כקצין אג"ם של פיקוד הצפון וב-2013 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה פיקוד הצפון. לביא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה והמכללה לביטחון לאומי, בעל תואר ראשון ושני במדע המדינה. הוא נשוי ואב לשלושה. אל"ם (במיל') שאול נגר, ‏מפקד חטיבה 188 חתירה למצוינות וחתירה לקבל כל משימה, שריון 34, פברואר 2010, עמ' 12–15 (כולל "תעודת זהות" של אל"ם אילן לביא), באתר "יד לשריון" טל אריאל אמיר, המכה של חטיבה 188: ריאיון עם המח"ט, באתר nrg‏, 19 במאי 2010 עמית קורח, מפקד חדש לחטיבת "ברק"(הקישור אינו פעיל), אתר זרוע היבשה, יולי 2009 חנן גרינברג, ההתעללות בשריון: נחקר מח"ט 188; קודמו העיד, באתר ynet, 12 באוגוסט 2009
המיזם (תוכנית טלוויזיה ישראלית)

המיזם היא תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בערוץ 2 בשידורי הזכיינית "רשת". שידור התוכנית החל ב-12 במאי 2014. התוכנית עוסקת באנשים אשר רוצים להגשים את החלום שלהם - מיזם שהם רוצים להקים. בתוכנית שני שלבים: הצבעת השופטים (והעברה לשלב שני). הצבעת הקהל והשופטים. הצבעת הקהל נעשית דרך האפליקציה הסלולרית של "רשת". המתמודד שהגיע לסכום הגבוה ביותר זוכה בתוכנית ומקבל את המימון שהגיע אליו, שיכול להגיע עד 110 אלף שקלים (100 אלף ש"ח בהצבעת הקהל ובונוס של עשרת אלפים ש"ח אם כל השופטים הצביעו בעדו). בנוסף, כל המתמודדים, כולל הזוכה, זוכים בליווי עסקי. מנחה התוכנית הוא אברי גלעד ולצידו משמשת ירדן הראל כמנחת-משנה. השופטים בתוכנית הם: שלמה מעוז - כלכלן ישראלי, מרצה ופרשן בתחום הכלכלה והפיננסים. רונאל פישר - עורך-דין, עיתונאי ומנחה טלוויזיה ישראלי, עד פרישתו מהתוכנית. אריק זאבי - מייסד הקרן למצוינות אולימפית בישראל וג'ודוקא ישראלי; לשעבר סגן אלוף העולם, מדליסט אולימפי מאולימפיאדת אתונה. אילון נופר - זמרת, במאית, ויזמית. בשנת 1996 הקימה יחד עם בועז ברמן את להקת "מיומנה". אתר האינטרנט הרשמי של המיזם "המיזם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המיזם", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אריאנה מלמד, "המיזם": השעשועון הכי מוצדק בהיסטוריה של ערוץ 2, באתר ynet, 13 במאי 2014 מתן עבודי, "המיזם" ראויה, אברי גלעד מעיק, באתר nrg‏, 13 במאי 2014 מורן שריר, "המיזם" לא הייתה עוברת את השופטים של "המיזם", באתר הארץ, 27 במאי 2014 שגיא בן נון‏, שינויים בצוות השיפוט של "המיזם", באתר וואלה, 4 ביולי 2014.
השקעת חוץ ישירה

בכלכלה, המונח השקעת חוץ ישירה (באנגלית: foreign direct investment, בראשי תיבות: FDI) משמש לתיאור השקעות זרות ישירות בכלכלה המקומית בשיעור משמעותי יחסית ליעד ההשקעה; או לחלופין, בעלות של חברה מקומית על אמצעי ייצור או רכוש עסקי במדינה זרה. זוהי שיטה נפוצה בשיווק הבינלאומי. השקעת חוץ ישירה היא אקטיבית - כלומר, מתבטאת בשליטה או השפעה של המשקיע על יעד ההשקעה; זאת, בניגוד להשקעה עקיפה שפירושה השקעה פסיבית כגון השקעה בניירות ערך ללא השפעה על החברה שהנפיקה את ניירות הערך. נהוג להעריך את השקעות החוץ הישירות שהושקעו במדינה מסוימת, במקביל להשקעות החוץ הישירות שתושבי מדינה מסוימת השקיעו במדינות זרות. השקעת חוץ ישירה, באתר "מעות" רשימת מדינות העולם לפי השקעות חוץ ישירות מחוץ למדינה, באתר ספר העובדות העולמי של ה-CIA רשימת מדינות העולם לפי השקעות חוץ ישירות במדינה, באתר ספר העובדות העולמי של ה-CIA השקעת חוץ ישירה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) השקעת חוץ ישירה, באתר "מעות" השקעה בתיק, באתר "מעות" ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות וימבלדון 1887

אליפות וימבלדון 1887 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי דשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-2 ביולי והסתיימה ב-7 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרות זוגות גברים. בשנים לפני התחרות היו האחים רנשו הטניסאים הבולטים, וזכו בכל התארים לגברים, אך באותה שנה וילאם רנשו לא היה יכול להתחרות בגלל מרפק טניס. התחרות נערכה בשלב אחד. 16 מתחרים התחרו על התואר והיה ידוע שמנצח התחרות יזכה בתואר אלוף כי ויליאם רנשו לא יכול היה להגן על תוארו. במשחק הגמר נפגשו ארנסט רנשו והרברט לאופורד (שבשבילו זה היה הגמר הרביעי ברציפות). הרברט לאופורד ניצח במשחק הסיום ב-5 מערכות וזכה באליפות. בתחרות הנשים השתתפו 6 טניסאיות. הטניסאיות התחרו על הזכות להיפגש במשחק האחרון עם מנצחת אליפות וימבלדון 1886. לוטי דוד הצליחה לנצח בגמר מתמודדות. במשחק עם בלאנש בינגלי היא ניצחה אותה ב-2 מערכות וזכתה בתואר. לוטי דוד הייתה בת 15 בלבד. בתחרות הזוגות השתתפו 10 זוגות שהתחרו על התואר (האחים רנשו, זוכי האליפות ב-1886, לא השתתפו). במשחק הגמר הזוג הרברט וילברפורס/פאטריק בוס-לייון ניצחו ב-3 מערכות. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי גברים תוצאות משחקי זוגות תוצאות משחקי נשים
פייר (מחוז בהונגריה)

פייר (בהונגרית: Fejér) הוא מחוז במרכז טרנסדנוביה שבהונגריה. מצפון הוא גובל במחוז קומארום-אסטרגום, במזרחו זורם הדנובה ומפרידו ממחוזות פשט ובאץ'-קישקון, מדרום הוא גובל במחוז טולנה ובמערב במחוזות שומוג' ווספרם. בירת המחוז היא סקשפהרוואר. מחוז פייר ההיסטורית (בלטינית: comitatus Albensis בגרמנית: Weißenburg) נוסד עוד בתקופת ממלכת הונגריה וגבולותיו נשארו כמעט ללא שינוי עד ימינו. בתקופת הכיבוש העות'מאני מ-1543 ועד 1648, רבים מיישובי המחוז ננטשו ואוכלוסייתו הצטמצמה. במרוצת המאה ה-17, יושבו מחדש השטחים שננטשו, ובנוסף למתיישבים ההונגרים, הגיעו למחוז גם מתיישבים גרמנים וסלובקים. במחוז 17 ערים ובסך הכל 108 יישובים. המחוז מגוון בנופו. בדרום הוא מישורי ומהווה המשך למישור ההונגרי הגדול. בחלקים אחרים הנוף הוא הררי - בין היתר נכללים בהם הרכסים המזרחיים של הרי הבאקון (Bakony). אגם ולנצה (Velence) שבתחום המחוז, הוא אתר נופש פופולרי מאוד בהונגריה. מדיה וקבצים בנושא פייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פייר פייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'ואל קמפבל

ג'ואל נתניאל קמפבל סמואלס (בספרדית: Joel Nathaniel Campbell Samuels; נולד ב-26 ביוני 1992) הוא כדורגלן קוסטה ריקני המשחק בלאון ובנבחרת קוסטה ריקה. קמפבל התחיל את הקריירה שלו בדפורטיבו סאפריסה. בשנת 2009 עלה לבוגרים ובינואר 2011 הושאל לפונטרנאס. ב-28 ביולי 2011, קמפבל סיכם בארסנל. ב-19 באוגוסט 2011 חתם ל-5 שנים. ב-27 באוגוסט 2011 דווח כי לא הצליח להשיג רישיון עבודה דבר שלא יכל לתת לו לשחק בליגה עד יולי 2013, לכן הושאל ללוריאן. ב-1 באוקטובר, הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד ולנסיאן. ב-6 ביולי 2012, הושאל לריאל בטיס עד לסיום העונה. ב-25 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-1 נגד ראיו וייקאנו. קמפבל הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 2-3 נגד דפורטיבו לה קורוניה. למרות שהצליח להשיג רישיון עבודה באנגליה, הושאל ביולי 2013 לאולימפיאקוס. ב-27 באוקטובר 2013, בישל קמפבל 4 שערים בניצחון קבוצתו 1-5 נגד OFI כרתים. ב-10 בנובמבר הבקיע שער ובישל שתיים נוספים בניצחון 0-4 של קבוצתו נגד פאוק סלוניקי. בסיום העונה זכה עם הקבוצה באליפות. ב-26 בינואר 2015 הושאל לויאריאל. ב-21 באוגוסט 2016 הושאל לספורטינג ליסבון. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל לריאל בטיס. ב-16 באוגוסט 2018 חתם לשלוש שנים בפרוזינונה. ב-26 בינואר 2019 חתם בקלוב לאון המקסיקנית. בצעירותו היה קמפבל חלק מנבחרת הנוער של קוסטה ריקה והשתתף עמה בגביע הזהב עד גיל 17 ב-2009. אל הנבחרת הבוגרת הצטרף קמפבל בשנת 2011. הוא נכלל בסגל נבחרת קוסטה ריקה לגביע הזהב 2011, קופה אמריקה 2011 ומונדיאל 2014. נכלל בסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת קוסטה ריקה לטורניר קופה אמריקה 2024. מדיה וקבצים בנושא ג'ואל קמפבל בוויקישיתוף ג'ואל קמפבל, ברשת החברתית פייסבוק ג'ואל קמפבל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ואל קמפבל, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ואל קמפבל, באתר Transfermarkt ג'ואל קמפבל, באתר Soccerway ג'ואל קמפבל, באתר BDFutbol ג'ואל קמפבל, באתר WorldFootball.net ג'ואל קמפבל, באתר National Football Teams ג'ואל קמפבל, באתר FootballDatabase.eu ג'ואל קמפבל, באתר ESPN https://www.crhoy.com/deportes/oficial-los-26-jugadores-de-la-sele-para-la-copa-mundial-catar-2022/ באתר CRHoy, ‏ 3 בנובמבר 2022 (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הארווי

האם התכוונתם ל... אישים: גרטרוד הארווי – אמנית בריטית גרנט הארווי – דוגמן ושחקן אמריקאי דייוויד הארווי – גאוגרף כלכלי מרקסיסטי, תסכיתן ופרופסור לאנתרופולוגיה וגאוגרפיה בריטי הרולד הארווי – צייר בריטי ויליאם הארווי – רופא אנגלי זאב הרוי – פרופסור ישראלי למחשבת ישראל לורנס הארווי – שחקן קולנוע בריטי מיק הארווי – מוזיקאי אוסטרלי מנדי הארווי – זמרת וכותבת שירים חירשת אמריקאית סטיב הארווי – קומיקאי, מנחה טלוויזיה, שחקן ושדרן רדיו אמריקאי סיליה הארווי – גנרלית בריטית פי ג'יי הארווי – מוזיקאית וכותבת שירים אנגלייה פרנסיס הארווי – איש ממשל אמריקאי HRVY (נהגה "הארווי") - שם במה של זמר, רקדן, ומגיש טלוויזיה אנגלי מקס אנד הארווי – צמד מוזיקאים אנגלים קרול הארווי – שחקנית בריטית אחר: הארווי (סרט) – סרט משנת 1950 שביים הנרי קוסטר בכיכובם של ג'יימס סטיוארט וג'וזפין האל הארווי (אילינוי) – עיירה באילינוי. הארווי (לואיזיאנה) – עיירה בלואיזיאנה. הר הארווי – מספר הרים בשם זה הוריקן הארווי – סופת הוריקן שפגעה בחוף המפרץ של ארצות הברית באוגוסט 2017. נונאטאקי הארווי – נונאטאק באנטארקטיקה פרס הארווי – פרס מטעם הטכניון. הפרס מוענק על שם לאו הארווי (1887–1973) - תעשיין וממציא. צביון הארווי – מין של אנטילופה רמת הארווי – מספר מונחים בשם זה אישים ששמם הפרטי הוא הארווי
מקדש השלום (רומא)

מקדש השלום (Templis Pacis) היה מקדש ברומא העתיקה. המקדש נבנה במקום שבו עמדו תחילה הקוריה של רומולוס, אחר כך ביתו של מניוס, הבסיליקה פורטיה וביתו של יוליוס קיסר. אוגוסטוס קיסר הרס את בית קיסר ובנה במקום את סטיו ליוויה דרוסילה (על שם אשתו). בניית המקדש החלה בזמן הקיסר קלאודיוס והסתיימה בזמנו של אספסיאנוס, לאחר שזה חזר מנצח מיהודה. במקדש שמר אספסיאנוס את כל הכלים ואת כל העיטורים אותם הביא במסע הניצחון שלו לאחר חורבן בית המקדש השני בירושלים. באותה עת היה מקדש השלום הגדול, המפואר והעשיר במקדשי רומא. המקדש נהרס בשריפה בשנת 192. לאחר מכן הוא שוחזר על ידי ספטימיוס סוורוס בסביבות שנת 203. האולמות שופצו כעבור מאה שנה, ובכתובים מופיעה הערכתו של הקיסר קונסטנטיוס השני ליופיים, במהלך ביקורו ברומא בשנת 357. מקדש השלום נהרס סופית נפגע במהלך בזיזת רומא על ידי אלאריק הראשון בשנת 410, ולא שוחזר אי-פעם לאחר מכן. שרידים מועטים נותרו ממנו כיום. מדיה וקבצים בנושא מקדש השלום בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אל ת'ורנטון

אל ת'ורנטון (באנגלית: Al Thornton; נולד ב-7 בדצמבר 1983 ב-פרי, ג'ורג'יה, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד. שיחק בעבר עבור הקבוצות לוס אנג'לס קליפרס, וושינגטון ויזארדס וגולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA. בימיו במכללה הוא שיחק עבור אוניברסיטת המדינה של פלורידה. ב-2007 נבחר ת'ורנטון במקום ה-14 בדראפט על ידי קבוצת לוס אנג'לס קליפרס. ב-9 ביולי, ת'ורנטון שיחק את משחק ליגת הקיץ הראשון שלו עבור הקליפרס, בו קלע 24 נקודות, קלט 8 ריבאונדים, מסר אסיסט בודד וחסם פעמיים בהפסד 108-102 לדנוור נאגטס. במשחקו השלישי בלבד בליגת הקיץ הוביל ת'ורנטון את קבוצתו לניצחון על גולדן סטייט ווריורס, במשחק שבו הצטיין עם 24 נקודות ב-11 מ-15 מהשדה, כולל 2 קליעות ללא החטאה מעבר לקו השלוש. בתחילת העונה, ת'ורנטון לא זכה לדקות משחק רבות כפי שהתרגל בליגת הקיץ, בעיקר בשל העובדה שרובן פטרסון אייש את עמדתו בחמישייה הפותחת. פטרסון נופה מסגל הקליפרס ב-13 בדצמבר 2007, במטרה לאפשר דקות משחק רבות יותר לת'ורנטון. במהלך העונה סבלו הקליפרס מגל פציעות של שחקנים, ביניהם פול דייוויס, אלטון ברנד וטים תומאס. מצב זה עזר לת'ורנטון לצבור דקות משחק רבות יותר והוא הפך לשחקן חמישייה בקבוצתו בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד. ככל שהעונה התקדמה, ת'ורנטון החל לצבור ביטחון ולשפר את משחקו. ב-30 בינואר 2008 רשם ת'ורנטון שיא עונתי עם 33 נקודות נגד אטלנטה הוקס במשחק בו קבוצתו ניצחה בתוצאת 95-88. בנוסף, רשם ת'ורנטון דאבל-דאבל ראשון בקריירה שלו במשחק הפסד נגד פילדלפיה 76', במשחק זה רשם 18 נקודות ו-10 ריבאונדים. ב-29 במרץ 2008 קבע ת'ורנטון שיא מועדון לרוקי לנקודות (גם שיא עונתי לקליפרס) עם 39 נקודות ב-13 מ-23 מהשדה ו-3 מ-6 לזריקות ל-3 נקודות, בנוסף ל-10 מ-12 מקו העונשין במשחק בו קבוצתו ניצחה 110-97 את ממפיס גריזליס. ב-13 במאי 2008 נבחר ת'ורנטון לחמישיית הרוקיז של העונה. ב-31 באוקטובר 2008 רשם ת'ורנטון דאבל-דאבל של 30 נקודות ו-11 ריבאונדים, שיא עונתי. ב-17 בפברואר 2010 הועבר ת'ורנטון בטרייד מהקליפרס לוושינגטון ויזארדס במסגרת טרייד משולש ששילב 6 שחקנים, במסגרתו אנטואן ג'יימיסון עבר לקליבלנד קאבלירס, ז'ידרונאס אילגאוסקאס, הזכויות על אמיר פרלדזיץ' ובחירת סיבוב ראשון בדראפט 2010 עברו לוויזארדס, דרו גודן עבר מוושינגטון לקליפרס וסבאסטיאן טלפייר עבר מהקליפרס לוויזארדס. ב-1 במרץ 2011 הוא סיכם על שחרור מהויזארדס ונופה מהקבוצה. הוא חתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס ב-3 במרץ 2011. ב-14 במרץ 2011 הוא קלע 23 נקודות נגד הסקרמנטו קינגס, מספר הנקודות הגבוה ביותר שקלע במדי הווריורס. ב-19 בפברואר 2012 הוא חתם בקבוצה גואיאמה ויזארדס מליגת הכדורסל הבכירה של פוארטו ריקו, ה-BSN. במדי קבוצה זו השיג ממוצע של 18.7 נקודות למשחק. ב-29 בספטמבר 2012 חתם ת'ורנטון בקבוצת ג'ג'יאנג ליונס מליגת הכדורסל הסינית הבכירה, ה-CBA. בעקבות פציעה, הוא הוחלף בקבוצה במהלך העונה על ידי גארי פורבס. מדיה וקבצים בנושא אל ת'ורנטון בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
יעקב שטרן

יעקב שטרן (1932 – 1 באוגוסט 2008) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שירת כראש מחלקת המבצעים במלחמת יום הכיפורים וכקצין אג"ם פיקוד הצפון במלחמת ששת הימים. שטרן נולד בשטרסבורג שבצרפת, ב-1936 עלה לארץ ישראל, גדל ולמד בתל אביב. כנער בתקופת מלחמת העצמאות היה חבר בלח"י. לאחר המלחמה התגייס לצה"ל, עבר קורס קצינים ושימש מדריך בבית הספר לקצינים עד 1953. לאחר מכן שירת מפקד פלוגה וכמפקד סיירת גולני, מפקד פלוגה בחטיבת הצנחנים ומדריך בקורס מפקדי פלוגות. היה חבר במשלחת הסיוע הצבאי הישראלי לאתיופיה ומילא תפקידים באגף ההדרכה. שירת כקצין אג"ם ובשנים 1960 עד 1962 פיקד על גדוד 12 בחטיבת גולני. לאחר תקופת לימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה שירת כסגן מפקד החטיבה. במלחמת ששת הימים שירת כקצין אג"ם בפיקוד הצפון תחת פיקודו של דוד אלעזר. לאחר המלחמה מונה למפקד חטיבה 3 שתחת פיקודו הפכה לחטיבה 820, חטיבה מרחבית שהייתה אחראית על הביטחון השוטף בגזרת רמת הגולן, ושירת בתפקיד עד 1970. יצא להשתלמות במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת' ועם שובו מונה למפקד בית הספר לחי"ר (בה"ד 3). ב-1972 מונה לראש מחלקת המבצעים באג"ם. תחת אחריותו היו נושאי הכוננות, הגיוס ועדכון התוכניות המבצעיות של הפיקודים ערב מלחמת יום הכיפורים ובמהלכה. ב-1974 מונה לראש מטה פיקוד הצפון, תחת מרדכי גור. בתפקידיו הבאים שירת כמפקד עוצבת אתגר וכנספח צבאי בדרום אפריקה. מדיה וקבצים בנושא יעקב שטרן בוויקישיתוף יעקב שטרן, באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני עדות תא"ל יעקב שטרן בפני ועדת אגרנט, ישיבה פ"ב 7 בפברואר 1974 עדות תא"ל יעקב שטרן, רמ"ח מבצעים בפני אוספי החומר של ועדת אגרנט יעקב שטרן, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון יעקב שטרן, באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני. עוזי עילם, "עדות מן הבור: מלחמת יום הכיפורים: יומן אישי", ידיעות ספרים, 2013, עמוד 110.
נושאות הנסכים

נושאות הנסכים (או נושאות הנסך; ביוונית: Χοηφόροι) היא טרגדיה יוונית מאת המחזאי אייסכלוס. המחזה הוא השני בטרילוגיה "אורסטיאה", והוא הוצג בחגיגות הדיוניסיה באתונה בשנת 458 לפנה"ס. המחזה עוסק באורסטס, בנם של אגממנון וקליטמנסטרה. קליטמנסטרה הרגה את אגממנון, ועכשיו על אורסטס לנקום את נקמתו ולהרוג את אמו. כך ימשיך את הקללה לבית אטראוס, זה דור חמישי. המחזה נפתח בהגעת אורסטס לקברו של אביו, אגממנון. שם הוא פוגש את אחותו אלקטרה. אלקטרה ושפחותיה מתארות את סבלן מידי קליטמנסטרה ואייגיסתוס. דמו של אביהם זועק לנקמה. קליטמנסטרה חלמה חלום רע שגרם לה לשלוח את בתה, אלקטרה לנסוך נסכים על קברו של אגממנון כדי לפייס את רוחו. אורסטס שומע מאחותו כיצד קליטמנסטרה, אמם חיללה את גופתו של אגממנון אחרי שהרגה אותו ובעקבות זאת הוא מחליט לנקום בה ולהחזיר לעצמו את הירושה למרות שיודע כי המעשה של רצח אם הוא נפשע. הוא ואלקטרה מבקשים מאביהם לעזור להם, כמו גם מאלות הצדק. אורסטס בתחפושת (על מנת שלא יזוהה בארמון) ופילדס חברו, מגיעים לארמון ומבקשים לדבר עם אייגיסתוס. קליטמנסטרה היא זו שמקבלת את פניהם. היא לא מזהה את בנה, והוא וחברו פילדס אומרים לה כי הם שליחים, ובפיהם בשורת מותו של אורסטס. קליטמנסטרה מכניסה אותם לארמון. האומנת נשלחת לקרוא לאייגיסתוס כדי שידבר עם השליחים. האומנת מספרת למקהלה כי קליטמנסטרה שמחה על מותו של אורסטס, בעוד היא נסערת מאוד. ראש המקהלה אומר לה שכשתודיע לאייגיסתוס להגיע, לבקש ממנו להגיע לבד ולא עם פמליה. התחבולה הצליחה, אייגיסתוס מגיע לבדו ואורסטס הורג אותו. קליטמנטרה מגיעה ומגלה כי אורסטס הרג את אייגיסתוס וכי בכוונתו להרוג אותה גם כן. היא מתחננת בפניו לא להרוג אותה, מציעה לו לחבור אליה. אורסטס נמצא במאבק פנימי אך לבסוף מחליט להרוג את אמו. אחרי שביצע את המעשה הוא מסביר כי חש כי פעל בצדק. רצח אייגיסתוס היה ברור ומוצדק. רצח אם הוא מעשה איום, אך הוא מציין כי אפולו עצמו הבטיח לו שרצח אמו מוצדק וכי לא יסבול כתוצאה מכך. המחזה נגמר כאשר הוא רואה את אירניות ובורח מפניהן. שבע הטרגדיות: פרומטוס הכבול -- הפרסים -- המבקשות מחסה -- השבעה נגד תבי -- אגממנון -- נושאות הנסך -- בנות החסד; תרגם מיוונית והוסיף מבואות, הערות ונספחים: שלמה דיקמן, ירושלים: מוסד ביאליק ('ספרי מופת מספרות העולם'), תשכ"ה. נושאות הנסכים; מיוונית: אהרן שבתאי, תל אביב: שוקן ('מחזות יווניים'), תשנ"א 1990. עיבודים: האורסטיאה; עִבד לתיאטרון בן-זמננו לאו בריידי ; תרגם מאנגלית: אריה אהרני, תל אביב: אל"ף, 1964. מדיה וקבצים בנושא נושאות הנסכים בוויקישיתוף נושאות הנסכים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נושאות הנסכים, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
מונטסילבנו

מונטסילבנו (באיטלקית: Montesilvano) היא עיירה בנפת פסקארה שבמחוז אברוצו שבאיטליה. שם העיירה לקוח כנראה מהשפה הלטינית ומשמעותו "גבעה מיוערת" (סילבה, בלטינית: יערות). העיירה ממוקמת על חוף הים האדריאטי ומהווה יעד משיכה תיירותי הן לתיירות חוץ והן לתיירות פנים. העיירה שוכנת מצפון לפסקארה והיא צמודה לה. מונטסילבנו מחולקת למונטסילבנו הימית (Montesilvano Marina) ולמונטסילבנו עילית (Montesilvano Colle). הראשונה היא עיירה תוססת, משופעת באתרי בילוי ימיים והאחרונה מקורה בעיירה הימיביניימית ובמצודה שהוקמה אז. ראשיתה של מונטסילבנו בתקופת הרפובליקה הרומית, אז הוקם בה מקדש לאל יופיטר. באתר בו היה קיים מקדש זה הוקמה בשנת 1468 כנסייה המוקדשת לבתולה של הכרמל. העיירה שגשגה בזכות תעשיית המלח ששווק לרומא. עוד קודם לכן הוקם בשנת 872 מנזר סן קלמנטה. תיעוד על ההתיישבות הראשונה על הגבעה קיים משנת 1114, מימיו של רוג'רו השני, מלך סיציליה והאזכור הראשון של העיירה בשמה הנוכחי הוא משנת 1140. במאה ה-15 הייתה העיירה חלק מממלכת נאפולי. ב-1815 לאחר המלחמות הנפוליאוניות חזרה מונטסילבנו להיות חלק מהנחלה של בית בורבון ובשנות העשרים והשלושים של המאה ה-19 הצטרפו כמה מאזרחי העיירה לקרבונארי. בשל גודלה הקטן של העיירה, היא סופחה באמצע המאה ה-19 לעירייה של קאפלה סול טאבו (Cappelle sul Tavo). בשנת 1860 הפכה העיירה לחלק מממלכת איטליה. ב-1863 חוברה העיירה למסילת הברזל של הים האדריאטי. בוסניה והרצגובינה גראדישקה (אנ'), בוסניה והרצגובינה (מ־2018) מולדובה טיגינה, מולדובה הונגריה היידובסרמן, הונגריה מדיה וקבצים בנושא מונטסילבנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מונטסילבנו "Побратимски градови". gradgradiska.com (בסרבית). Gradiška. 2021-04-24. נבדק ב-2021-04-24. "Gli Ultimi Sovietici, IlTascabile.com". ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה)