laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איברהים באנגורה

איברהים "טטה" באנגורה (באנגלית: Ibrahim "Teteh" Bangura; נולד ב-27 בדצמבר 1989) הוא כדורגלן מסיירה לאון, המשחק בעמדת החלוץ. באנגורה החל את הקריירה המקצועית שלו בקאלון, קבוצה מקומית בסיירה לאון. וכבר בגיל 19 היה מלך השערים בליגה המקומית. בגיל 19 ערך הופעת בכורה בנבחרת סיירה לאון. בשנת 2009 עבר לשחק בליגת הפיתוח בארצות הברית, בקבוצת קליבלנד סיטי סטאר. ביולי 2010 חתם בקופינג מליגת העל השוודית, כשהמועדון היה בסכנת ירידה. בהופעת הבכורה שלו כבש את שערו הראשון בקבוצה. בהופעת הבכורה שלו באצטדיונה הביתי של הקבוצה, כבש שלושער במשחק שהסתיים בתיקו 3-3. ב-27 בספטמבר 2010 חתם בא.י.ק סולנה על חוזה לשלוש שנים החל מינואר 2011 וכבש 15 שערים ב17 משחקים. בקיץ 2011 חתם בבורסאספור מהליגה הטורקית ששילמה עבורו 2.6 מיליון אירו, ושברה את שיא ההעברות שלה באותה תקופה. במשך הקריירה שלו בבורסאספור נפצע מספר פעמים ולא הצליח לתפוס מקום בהרכב. בחודש ינואר הושאל לסאנליורפאספור מהליגה השנייה בטורקיה, בה כבש שלושה שערים בשמונה משחקים. ב-22 באוגוסט 2013 הושאל באנגורה לעונה אחת לבית"ר ירושלים, תמורת שכר של 200 אלף אירו לעונה. ב-30 בדצמבר 2013 שוחרר מהקבוצה, ולאחר מכן הושאל לחצי עונה לקבוצתו לשעבר, א.י.ק סולנה. באנגורה לא שיחק בקדנציה השנייה שלו בא.י.ק. ב-2015 חתם במיאלבי מהליגה השלישית בשוודיה. באנגורה שיחק גם בנבחרת סיירה לאון. במדי הנבחרת הוא השתתף ב-12 משחקים וכבש 4 שערים. מדיה וקבצים בנושא איברהים באנגורה בוויקישיתוף איברהים באנגורה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל איברהים באנגורה, באתר Transfermarkt איברהים באנגורה, באתר Soccerway איברהים באנגורה, באתר National Football Teams איברהים באנגורה, באתר FootballDatabase.eu דוד בן-שימול, באנגורה חתם בבית"ר, אך לא יהיה בסגל מול ב"ש, באתר ynet, 22 באוגוסט 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חדר איימס

חדר איימס (באנגלית: Ames room) הוא חדר בעל מבנה מעוות, היוצר אשליה אופטית, המשבשת את תפיסת העומק של האדם הצופה בו מבחוץ כמו גם גורמת לו לתפוש באופן שגוי את גודלם של עצמים, המוכנסים לחדר. החדר נקרא על שם מתכננו אדלברט איימס הבן. באופן כללי הגודל של התמונה הנוצרת על הרשתית, בעקבות האור המוחזר מגירוי מסוים, מושפעת מהמרחק שלו ביחס לצופה. התפתחות של קביעות תפיסתית בנוגע לגודלם של עצמים מתגבשת בשנים הראשונות לחיים ומאפשרת לילד להבין שכשעצם מסוים מתרחק הוא שומר על הגודל שלו למרות שהוא נראה קטן יותר. הצופה מביט אל החדר, דרך חרך, המאפשר ראייה בעין אחת בלבד וכך מקשה על תפיסת העומק. האשליה של חדר איימס נוצרת בעקבות הנחה מוטעית של הצופה, כי החדר הוא בצורת תיבה או קובייה, כמקובל. אלא שלמעשה רצפת החדר הזה היא בצורה של טרפז ישר-זווית והמרחק בין הרצפה לתקרה הולך וגדל עם ההתקרבות אל הבסיס הגדול של טרפז הרצפה. כלומר, הצופה מניח ששני חלקי החדר נמצאים במרחק שווה ממנו ולכן מפרש את גודל העצמים באופן מוטעה. כתוצאה מכך, עצמים הנמצאים בחלק המרוחק יותר של החדר נתפסים כקטנים יותר מגודלם הממשי ביחס לעצמים הנמצאים בצדו הקרוב יותר של החדר. תפאורני תעשיית הקולנוע משתמשים בחדרים כאלו כדי ליצור אשליה, לפיה גובהן של הדמויות בעלילה שונה מגובהם של השחקנים, שלוהקו עבור הסרט. לדוגמה, אם אחת הדמויות דמות גמד או דמות ענק, כל השחקנים יכולים להיות בגובה דומה. התפאורה תגרום להם להיראות בגבהים שונים. חלון איימס מדיה וקבצים בנושא חדר איימס בוויקישיתוף חדר איימס, סרטון באתר יוטיוב, 22 בפברואר 2010 (באנגלית) Read, J. C. (2012). Visual Perception: Understanding Visual Cues to Depth. Current Biology, 22(5), R163-R165.
ולדימיר ורנדסקי

ולדימיר ורנדסקי (28 בפברואר (12 במרץ) 1863 - 6 בינואר 1945) היה חוקר טבע ופעיל ציבורי רוסי וסובייטי. התעניין בגאולוגיה, ביולוגיה ופילוסופיה. תרם רבות לחקר מדעי כדור הארץ וייסד תחום חדש - ביוגאוכימיה. ולדימיר ורנדסקי נולד בסנקט פטרבורג למשפחת קוזאקים. עד למעבר לבירה, אביו היה פרופסור לכלכלה בקייב. בשנת 1868 המשפחה עברה לחרקוב ובשנת 1876 חזרה לסנקט פטרבורג. בשנת 1885 ורנדסקי סיים לימודים באוניברסיטת סנקט פטרבורג והחל משנת 1890 לימד באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1897 סיים לימודי הדוקטורט באוניברסיטת סנקט פטרבורג ובשנת 1898 התמנה לפרופסור באוניברסיטת מוסקבה. ורנדסקי פעל באוניברסיטה עד לשנת 1911 כאשר עזב ביחד עם עשרות פרופסורים אחרים כאות מחאה למדיניות הממשלתית להגבלת החופש האקדמי. ורנדסקי היה פעיל ציבור. בשנת 1905 השתתף בהקמת המפלגה הדמוקרטית החוקתית ועד לשנת 1918 היה חבר וועד הפועל של המפלגה. ורנדסקי היה חבר של המועצה המדינית והחל מסתיו 1917 חבר בממשלת המעבר הרוסית. בשנת 1912 התקבל לאקדמיה למדעים כחבר מן המניין. לאחר מהפכת אוקטובר ורנדסקי נסע לדרום אוקראינה והיה בין מייסדי מוסדות המדע באוקראינה. למרות שהיו לו שורשים אוקראינים וחלק משמעותי של חייו הוא התגורר באוקראינה ורנדסקי לא היה מוכן לקבל אזרחות של אוקראינה העצמאית ותמך באיחוד של רוסיה ואוקראינה. בשנת 1921 חזר לפטרוגרד, אך ללא ילדיו שנסעו למערב אירופה. ורנדסקי עצמו, נעצר אך שוחרר תוך זמן קצר בעקבות התערבות של לשכת ולדימיר לנין. בשנים 1922–1926 פעל רבות בצרפת ובפראג. החל משנת 1930 נאסר עליו לנסוע מעבר לגבולות ברית המועצות אך הוא המשיך לפעול במוסדות מדע. בתקופה זו הוא התמנה למנהל מעבדה ביוגאוכימית. בשנת 1935 קיבל אישור לנסוע לתקופת החלמה לקרלובי וארי ולאחר מכך הוא נסע לפריז, לונדון וברלין. בתקופה זו נפגש בפעם אחרונה עם ביתו שהתגוררה בצ'כוסלובקיה. בתקופת הטיהורים הגדולים ורנדסקי עזב את כל תפקידיו אך המשיך לתרום לקידום המדע. בשנת 1940 הוא יזם תחילת חקר אורניום. בשנת 1943 הוענק לו פרס סטלין על מפעל חיים. בשנת 1944 חזר למוסקבה מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית בה התגורר בתקופה שבה החזית התקרבה לעיר מוסקבה. ב-25 בדצמבר 1944 עבר שבץ מוחי ונפטר כשבועיים לאחר מכן. ורנדסקי פעל רבות לחקר כדור הארץ. החל משנת 1908 במסגרת אוניברסיטת מוסקבה פעל לארגון משלחות מדעיות לחקר מינרלים רדיואקטיביים. בשנים 1920–1921 היה רקטור האוניברסיטה בסימפרופול. בשנת 1921, כאשר חזר לפטרוגרד ורנדסקי פעל לארגון משלחת מדעית לחקר אירוע טונגוסקה. פעל להקמת מכון לחקר פעילות רדיואקטיבית בלנינגרד. ורנדסקי פעל לחקר הביוספרה והקים תחום חדש - ביוגאוכימיה. היה תומך של תאוריית פנספרמיה. בסך הכול ורנדסקי פרסם יותר מ-700 עבודות מדעיות. לזכר פעילותו באוקראינה וברוסיה הוקמו: מכון לגאוכימיה על שם ורנדסקי של האקדמיה הרוסית למדעים. המכון הודם בשנת 1947 על ידי אלכסנדר וינוגרדוב שהיה בין התלמידיו הבולטים של ורנדסקי האוניברסיטה על שם ורנדסקי בסימפרופול שהפכה לאוניברסיטה הפדרלית של קרים וממשיכה לשאת את שמו. מכון לכימיה כללית בקייב מוזיאון גאולוגי על שם ורנדסי במוסקבה תחנה מדעית לחקר אנטארקטיקה האוקראינית "ולדימיר ורנדסקי" ספרייה לאומית בקייב על שם ורנדסקי מדליית זהב על שם ורנדסקי - פרס של אקדמיה למדעים של אוקראינה מדיה וקבצים בנושא ולדימיר ורנדסקי בוויקישיתוף ולדימיר ורנדסקי, ברשת החברתית פייסבוק עבודות של ורנדסקי ולדימיר ורנדסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ולדימיר ורנדסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יחידת רימון

האם התכוונתם ל... סיירת רימון – יחידת לוחמה בטרור מסוערבת שהוקמה בשנת 1970 ופעלה ברצועת עזה. פורקה בשנת 2005 יחידת רימון (2010) – יחידה מובחרת של צה"ל בתוך חטיבת הקומנדו. היחידה פעלה בכל מרחב פיקוד הדרום ומתמחה בלוחמת מדבר. נסגרה בשנת 2018 ושולבה כפלגה ביחידת מגלן. יחידת רימון (מג"ב) – יחידה של משמר הגבול שהוקמה בשנת 2003, כחלק מהמלחמה בסחר בבני אדם, ופורקה מאוחר יותר
סיד ברנשטיין

סיד ברנשטיין (באנגלית: Sid Bernstein; ‏12 באוגוסט 1918 - 21 באוגוסט 2013) היה מפיק מוזיקלי ואמרגן אמריקאי-יהודי, שהתפרסם בכך שהיה מיוזמי ומחלוצי "הפלישה הבריטית" - הבאתן לארצות הברית של להקות בריטיות, בהן הביטלס, האבנים המתגלגלות והקינקס. כמו כן, הוא היה האמרגן הראשון שארגן מופעי רוק באצטדיוני ספורט. ברנשטיין נולד בעיר ניו יורק. במהלך מלחמת העולם השנייה הוצב בצרפת כחלק מגדוד נ"מ של צבא ארצות הברית. ברנשטיין היה למעשה מחלוצי הפלישה הבריטית, כאשר הביא את להקת הביטלס מבריטניה לארצות הברית. בשלהי חודש דצמבר 1963, הוא הציג את שירי הלהקה, שהייתה אז עדיין לא מוכרת בארצות הברית, במחוז Tidewater שבווירג'יניה, וחודש לאחר מכן גם בעיר ניו יורק. הצגת הלהקה כללה את השמעת להיטיה במועדונים פופולריים, וכן חלוקת מתנות הנושאות את שם הלהקה. בשנת 1964 ארגן ברנשטיין את הופעת הביטלס בקרנגי הול, לאחר השתתפותם הראשונה בתוכנית הטלוויזיה "המופע של אד סאליבן". כמו כן, הוא ארגן את הופעתם הידועה באצטדיון שיי בשנת 1965, והודה שנים מאוחר יותר כי איכות הקול בהופעה הייתה נמוכה מאד. במהלך הופעת להקת הביטלס באצטדיון שיי, דאג ברנשטיין לפרסם על מסכי הענק להקה נוספת אותה היה מעוניין לקדם - להקת הווייט סול "הראסקלס" (The Rascals), בה פגש במהלך קיץ 1965. הוא עבד עם הלהקה במשך כ-5 שנים והביא לפרסומה ברחבי ארצות הברית. ברנשטיין ארגן מופעים גם עבור לני קרביץ, פרנק סינטרה, ג'ימי הנדריקס, סליי אנד דה פמילי סטון ואחרים. בשנת 1965 הוא אף הביא זמרים ישראלים להופיע לראשונה בארצות הברית, בהם שושנה דמארי, שייקה אופיר ויפה ירקוני, אשר הופיעו בקרנגי הול. בשנת 2010 פורסם סרט תיעודי באורך מלא בשם "סיד ברנשטיין מציג..." (באנגלית: "Sid Bernstein Presents..."), אשר עוסק בסיפור חייו של ברנשטיין. כמו כן, ברנשטיין השתתף בכתיבת שני ספרים על אודותיו - "It's Sid Bernstein Calling" ו-"Not Just The Beatles". ב-14 בפברואר 2012, בגיל 93, הוציא ברנשטיין אלבום מוזיקה ראשון כזמר, בו הוא שר מבחר מהשירים האהובים עליו. ברנשטיין נפטר ב-21 באוגוסט 2013, בנסיבות טבעיות. סיד ברנשטיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סיד ברנשטיין, באתר AllMusic (באנגלית) סיד ברנשטיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) סיד ברנשטיין, באתר Discogs (באנגלית) "Sid Bernstein: The man who brought America to the Beatles" - ריאיון עם ברנשטיין באתר NYRock, משנת 2001 "Sid Bernstein Presents..." באתר IMDb מת סיד ברנשטיין שהביא את הביטלס לארה"ב, באתר ynet, 22 באוגוסט 2013 סיד ברנשטיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "The Man Behind The British Invasion" - מתוך אתר "הארץ" באנגלית, 9 בפברואר 2010 http://membrane.com/renegade/spring01/sid.html ריאיון עם ברנשטיין באתר about.com ריאיון עם ברנשטיין באתר Pause&Play The Rascals באתר Last.fm http://18m.co.il/People/?StoryID=25 ריאיון עם ברנשטיין באתר classicbands.com Sid Bernstein Presents, באתר אייטונס
דן רדלר

דן רדלר הוא מעצב תאורה, ממייסדי אמנות התאורה בישראל וסופר. כתב ספר לימוד והדרכה לתאורת במה, שני רומנים ומחזה. ספרו העוסק בתאורת במה מצוטט בביבליוגרפיות רבות וראה אור גם בשפה האנגלית. רדלר הקים ואצר את המוזיאון היחיד בעולם לתאורת במה. רדלר נולד וגדל ברמת גן. את לימודיו החל בבית הספר אורט גבעתיים ושנה לפני הגיוס לצבא החל לעסוק בתאורת תיאטרון. לאחר שחרורו התמחה בתאורה תיאטרונית והקים מספר חברות שעסקו בתאורת תיאטרון. רדלר למד תיאטרון באוניברסיטת תל אביב, שימש כמרצה לתאורה במסגרות שונות ויחד עם שותפו המהנדס אלפרד סנטור הקים חברת הזנק בשם "קומפיולייט", שבה פותח מחשב התאורה הראשון בעולם המבוסס על מיקרופרוססורים. בשנת 2003 הקים רדלר את המוזיאון היחיד בעולם לתאורת במה "כוחה של תאורה" שאוספיו מלמדים על התפתחות התאורה ושינויי התיאטרון בעקבות כך, החל מהמאה ה-17. רדלר חי בזוגיות עם השחקנית חגית בן-עמי, בתו הצעירה של מבקר התיאטרון נחמן בן-עמי. בשנת 1992 הוציא את ספרו הראשון "תאורת במה" – הספר היחיד בעברית העוסק באמנות התאורה. בשנת 2005 הוציא לאור את ספרו תאורת הבמה באנגלית. בשנת 2009 פרסם את הרומן הראשון פרי עטו "משחק הכיסאות" – שעלילתו מתפרסת משנות ה-60 של המאה הקודמת ועד ימינו. הרומן התפרסם בשתי מהדורות. בשנת 2010 כתב את מחזהו הראשון "יותר מדי סושי", שהוצג בפסטיבל תיאטרון בית לסין. בשנת 2013 יצא לאור הרומן השני שכתב רדלר, "הכדור השמיני", ששם זרקור על תופעת הקליטה של העולים מחבר המדינות, תוך התמודדות עם סוגיות גורל וזוגיות. הספר עובד למחזה גרגורי, עלייתו ונפילתו. בשנת 2018 הוציא את ספרו השני "תאורת במה ועוד." בעברית- ספר עיון רחב יריעה העוסק בהתפתחות הרעיונית והטכנולוגית של תאורת הבמה ובתרומתה לשינוי פני התיאטרון מהמאה הרביעית לפני הספירה ועד לימינו. בשנת 2020 יצא לאור בהוצאת ״כנרת זמורה ביתן״ הרומן השלישי שכתב רדלר, ״על הקצה.״ במוקד הספר משפחה שנולדה בחטא המחריב אותה, החיים השבריריים שמצליחים הגיבורים - האם, האב והבן - לבנות לעצמם בעודם מהלכים על פי תהום, והמפגש הבלתי נמנע בין גורלם. תאורת במה, הוצאת כנרת, 2003 משחק הכיסאות, הוצאת גוונים, 2009 הכדור השמיני, הוצאת גוונים, 2013 תאורת במה ועוד, הוצאת ניב, 2018 על הקצה, כנרת זמורה ביתן, 2020 גרגורי עלייתו ונפילתו, הועלה בשנת 2016 בתיאטרון הספרייה ברמת גן. אתר הבית של דן רדלר רשימת הפרסומים של דן רדלר, בקטלוג הספרייה הלאומית עליס בליטנטל, משחק הכיסאות, News1 דן רדלר - הכדור השמיני, נילי דגן מתח על הסכין, ישראל היום סקירה מאת חוי הראל של על הקצה, פרלמנט הספרים דן רדלר, דף שער בספרייה הלאומית המוסד לבטיחות ולגיהות, פרק שמיני Stage Lighting, AbeBooks.com יעקב בר-און, מחזאי מחשמל, מקור ראשון הדס מורנו, סושי במקום פלאפל, באתר ynet, 26 באוגוסט 2010 עליס בליטנטל, לחוש כחלק מהעלילה, News1 עליס בליטנטל, "הצגה מקורית שהיא בשר מבשרנו", באתר News1 מחלקה ראשונה, 8 בספטמבר 2014
אנדרטת מלחמת העצמאות בעכו

אנדרטת מלחמת העצמאות בעכו היא אנדרטה בעיר עכו, המנציחה את זכרם של חללי צה"ל, שנפלו בכיבוש עכו ושחרור הגליל המערבי במלחמה זו. האנדרטה ממוקמת בשטחו של גן הזיכרון בצומת רחוב בן-עמי ורחוב הארבעה בעכו. היא בנויה כקיר דמוי טרפז המצופה באבנים מסותתות והנראה כחומה. לפניו רחבה מוגבהת ומגודרת שבה מתנופף דגל ישראל. בשקע במרכז הקיר מוצב לוח שיש שבו נחרתו סמל צה"ל וכתובת זו: נצח והוד לחללי מלחמת השחרור לוחמי הגליל המערבי וכובשי עכו תש'ז תש'ח מתחת לכתובת מוצבים שלושה לוחות שיש משופעים, שעליהם חרותים שמותיהם של 21 חללים מיחידות חטיבת כרמלי מגדוד 21 וגדוד 22. רבים מהם נהרגו בכיבוש עכו במאי 1948. האחרים נפלו באותה תקופה בקרבות ברחבי הגליל המערבי. האנדרטה הוקמה בשנת 1949 על ידי חיים תיבון ביוזמת ותיקי גדוד 22 בחטיבת כרמלי. לוחות השיש ועליהם שמות הנופלים הוספו לה בהמשך. אנדרטאות תש"ח בהוצאת היחידה להנצחת החייל, 2009. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת מלחמת העצמאות בעכו בוויקישיתוף האנדרטה באתר יזכור
צינור הנפט באקו–בתומי

צינור הנפט באקו–בתומי היה קו להובלת קרוסין (בשלב הראשון) ונפט גולמי משדות הנפט שליד העיר באקו, בירת אזרבייג'ן, דרך הקווקז, עד עיר הנמל בתומי שלחופי הים השחור בגאורגיה. כאשר הוקם ב-1907, היה הצינור שארכו 833 ק"מ, הארוך מסוגו בעולם. בד בבד עם פיתוח שדות הנפט שליד באקו, בסוף המאה ה-19 הועלו רעיונות לשווקו דרך נמלי הים השחור. התוצר העיקרי באותה תקופה היה הקרוסין, ששימש למאור. ב-1880 הציע דימיטרי מנדלייב לפרוס קו צינור וארבע שנים לאחר מכן תכנן המהנדס ולדימיר שוחוב את הצינור, דרך עמק נהר קורה לטביליסי ומשם, דרך כותאיסי לבתומי. ב-1883 נסללה מסילת ברזל, במימון משפחת רוטשילד, לשינוע קרוסין בתוואי זה. סלילת הצינור, בקוטר 200 מ"מ החלה ב-1897 והסתיימה ב-1907. הצינור כלל 16 תחנות שאיבה, לצידה של מסילת הברזל ולצידו נפרס גם קו טלפון. הצינור העביר כמיליון טון קרוסין בשנה, שיוצאו במכליות דרך הים השחור לאירופה. עם מלחמת האזרחים ברוסיה והתערערות המצב הביטחוני, הפוליטי והכלכלי באזור נפסקה תעבורת הקרוסין. ב-1924 העלתה ממשלת ברית המועצות את הצורך לייצא נפט מבאקו לאירופה. משא ומתן שהתקיים מול חברות מצרפת להקמה משותפת של צינור נפט גולמי ושיווקו לצרפת ומשם לאירופה, עלה על שרטון. ב-30 באפריל 1930 נחנך צינור הנפט, בקוטר 250 מ"מ, שהקמתו החלה ב-1928. הנפט הובל אל בתי זיקוק שהוקמו לצורך זה בבתומי וכלל 13 תחנות שאיבה לאורך הדרך. הפעילות התבצעה דרך החברה הממשלתית Azneft (אזרבייג'ן-נפט), שהוקמה כתוצאה מהלאמתן של 272 חברות נפט פרטיות שפעלו בבאקו ערב מהפכת אוקטובר. קיבולת הצינור הייתה 1.64 טון נפט בשנה. באוגוסט 1942, תחת איום של פלישת גרמניה הנאצית והשתלטותה על צינור הנפט ושדות הנפט, פורק חלק ניכר של הצינור, לבל ייפול בידי האויב. קו הצינור משתמש חלק מקו באקו-טביליסי-ג'ייהאן ובאקו-סופסה. Russian pipeline transport (1860-1917) HISTORY OF DEVELOPMENT OF OIL INDUSTRY BREAKING THROUGH THE OIL BLOCKADE Azerbaijan's Energy Policy HISTORY OF DEVELOPMENT OF OIL INDUSTRY BREAKING THROUGH THE OIL BLOCKADE
גרהם

האם התכוונתם ל... אלכס גרהאם – כדורגלן סקוטי ביל גרהם – אמרגן אמריקאי בנג'מין גראהם – כלכלן בעל השפעה ומשקיע מקצועי ג'ולי גרהם – שחקנית סקוטית ג'ורג' גרהאם – שחקן ומאמן כדורגל סקוטי לשעבר גלוריה גראהם – שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית הת'ר גראהם – שחקנית קולנוע וטלוויזיה ודוגמנית אמריקאית לורן גרהאם – שחקנית אמריקנית לינדזי גרהאם – פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית מרתה גרהם – רקדנית וכוראוגרפית אמריקאית סטיבן גראהם – שחקן אנגלי פול גרהם – איש מחשבים אמריקאי קנת גרהם – סופר אנגלי רונלד גראהם – מתמטיקאי העוסק רבות בתורת המספרים ת'דאה גרהם – שחקנית אירית אישים ששמם הפרטי הוא גרהם
צלופח אש

צלופח האש (שם מדעי: Mastacembelus erythrotaenia) הוא דג ממשפחת צלופחי הביצה החיים במים מתוקים באזורים טרופיים בדרום-מזרח אסיה (תאילנד, וייטנאם, קמבודיה ואינדונזיה), גודלו כבוגר נע בין 20 ס"מ למטר ועשרים. צבעו חום עד שחור עם פסים אדומים בבגרות עד כתומים ולפעמים אף צהובים בצעירותו. הוא נחשב לאחד הדגים החכמים ואף נאמר שהוא יכול לזהות את בעליו. על אף שמו הוא איננו קשור לצלופחים אלא לדגי ביצות מוארכים הקרובים לדקראים. הוא נחשב לדג מאכל מקובל במקום גידולו אך נסחר בעולם לתחום דגי הנוי לגידול באקווריומים. באקווריום הוא לא תוקפני יחסית אך הוא עלול לאכול כל דג שקטן מספיק וקרוב מספיק להיכנס לפיו. צלופח האש נחשב כיום לאחד מדגי הנוי הפופולריים ביותר, מחיר פרט גדול יכול להגיע בישראל לסכום של כ-200 דולר. הוא זקוק לצמחייה ולמקומות מסתור כדי להסתדר טוב באקווריום אך לא רצוי לשלב אותו עם אמנוניים (למעט סקלרים) ועם דגים טורפים. מדיה וקבצים בנושא צלופח האש בוויקישיתוף צלופח אש, באתר ITIS (באנגלית) צלופח אש, באתר NCBI (באנגלית) צלופח אש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צלופח אש, באתר FishBase (באנגלית) צלופח אש, באתר GBIF (באנגלית) צלופח אש באתר הרשימה האדומה של IUCN
ריצ'רד וושבורן צ'יילד

ריצ'רד וושבורן צ'יילד (באנגלית: Richard Washburn Child; ‏ 5 באוגוסט 1881 - 31 בינואר 1935) היה עיתונאי ודיפלומט אמריקאי, שכיהן כשגריר ארצות הברית באיטליה ושימש סופר צללים לבניטו מוסוליני. נולד בווסטר, מסצ'וסטס ולמד משפטים באוניברסיטת הרווארד. ב-1906 היה לעורך דין. הוא יסד את הליגה הפרוגרסיבית-רפובליקנית במסצ'וסטס, שהייתה מבשרת של המפלגה הפרוגרסיבית. במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש ככתב צבאי באירופה וברוסיה, ולאחר מכן עבד כתועמלן במשרד האוצר האמריקאי. ב-1920 עבד בצוות מסע הבחירות של וורן הרדינג, שגמל לו במינויו לשגריר ארצו באיטליה. צ'יילד כיהן ברומא בין 28 ביולי 1921 ל-20 בינואר 1924‏. הוא הוקסם מהנהגתו של בניטו מוסוליני ומכך שהצליח להתמודד בהצלחה עם הסכנה שבמהפכה בולשביקית באיטליה. צ'יילד גייס השקעות אמריקאיות עבור איטליה של מוסוליני, בעיקר באמצעות בנק ג'יי. פי. מורגן, והפך לידיד קרוב של ה"דוצ'ה", בניטו מוסוליני, שהכתיב לו חומרים עבור כתיבת ביוגרפיה. עם שובו של צ'יילד לארצות הברית היה לעורך הראשי של כתב העת The Saturday Evening Post. ב-1928 פרסם בהמשכים את פרקי "האוטוביוגרפיה שלי", הביוגרפיה של מוסוליני, שיצאה לאחר מכן כספר. בנוסף, חיבר מספר ספרי פשע. Richard Washburn Child ,A Diplomat Looks at Europe, Literary Licensing, 2013 ISBN 9781258766450 Benito Mussolini, Richard Washburn Child, Max Ascoli, Richard Lamb, My Rise And Fall - כרך הכולל את ה"אוטוביוגרפיה" של מוסוליני מאת צ'יילד מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד וושבורן צ'יילד בוויקישיתוף הודעה על מותו בעיתונו כתבי ריצ'רד וושבורן צ'יילד בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ריצ'רד וושבורן צ'יילד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ריצ'רד וושבורן צ'יילד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מזכירות המדינה-מחלקת ההיסטוריה
עדשת עין הדג

עדשת עין הדג (באנגלית Fisheye lense) הוא כינוי לעדשות צילום בעלות אורך מוקד קצר במיוחד, כלומר עדשות "רחבות" מאוד. אורך המוקד הקצר יוצר עיוות משמעותי של התמונה, ואף תמונה "כדורית". עיוות זה יוצר תחושה שהתמונה צולמה מבעד לעיניו של דג מתחת למים, פרט זה גרם לממציא העדשה רוברט ו. ווד להעניק לעדשה את כינויה. עדשות עין הדג הן לרוב בעלות אורך מוקד הנע בין 8–10 מ"מ עבור תמונה כדורית, ובין 15–16 מ"מ עבור תמונה המכסה את כל מסגרת התמונה (Frame), זאת כאשר אלו מורכבות על מצלמה בפורמט 35 מ"מ. השימוש הנפוץ בעדשות עין הדג נעשה בתחום אומנות הצילום. צלמים מרכיבים עדשה זו על מנת לקבל את אפקט העיוות האופייני לה ובכך מקבלים תמונות בעלות סגנון מיוחד. העיוות מאופיין בכך שגופים הנמצאים במרכז התמונה נראים גדולים באופן משמעותי מגופים בעלי גודל זהה הנמצאים בקצה התמונה. בצילום ספורט אקסטרים (לדוגמה, סקייטבורד) נעשה פעמים רבות שימוש בעדשה זו על מנת לקבל את האפקט הייחודי. באמצעות עדשת עין הדג ניתן להקרין על גבי תקרה נמוכה יחסית תמונה אשר תכסה אותה, אפקט אשר אינו יכול להתקבל בקלות באמצעות שימוש בעדשה אחת בעלת זווית צרה יותר. לכן נעשה שימוש בעדשה זו בפלטניטריומים, בתי קולנוע מסוג IMAX, וסימולטורים מסוגים שונים. מדיה וקבצים בנושא עדשת עין הדג בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חניון שקמי עיינות

חניון שקמי עיינות או חניון שקמי גן רווה הוא חניון קטן ובו קבוצה של עצי שקמה עתיקים, הנמצא צמוד לכביש 42 ממזרח, מול הכניסה לבית הספר עיינות. המקום היה בעבר על דרך יפו - עזה ולפיכך הקים בו, בתחילת המאה ה-19, מושל יפו דאז, מוחמד אגא א-שאמי (המכונה "אבו נבוט"), סביל מעל באר מים. הסביל הוא מבנה בעל כיפה ולצידו בריכת מים פתוחה. הבאר כיום סתומה. ייתכן והשקמים במקום שרדו בגלל סביל זה, שהיה גם אתר מנוחה לשיירות. כיום יש במקום חניון קטן להנצחת שלושה בוגרי בית הספר עיינות הנמצא ממול, שנפלו בסיני במלחמת ששת הימים: גיורא איתן, יעקב צמח ויעקב מינקוביץ'. שלט ההנצחה לשלושת בוגרי עיינות סביל אבו נבוט הסביל בחניון פנים הסביל חניון שקמי עיינות מדיה וקבצים בנושא חניון שקמי עיינות בוויקישיתוף שקמי עיינות, באתר inature שקמי עיינות, באתר תפוז אנשים סביל אבו נבוט והשקמים הענקיים של גן רווה, באתר עמוד ענן
מתח

האם התכוונתם ל... פיזיקה מתח חשמלי – הפרש פוטנציאליים חשמליים מתיחות – כח הפועל למתיחה ספורט, פיזיולוגיה ופסיכולוגיה מתח (מתקן) – מתקן כושר שבו מוט אופקי מרוחק מהקרקע, שמטרתו לאפשר למתעמל להיתלות עליו ולמשוך את גופו כלפי מעלה טונוס – מתח תמידי ברקמות השריר מתח נפשי (פיזיולוגיה ופסיכולוגיה) – תחושת מצוקה, ראו דְּחָק (עָקָה, לחץ, "סטרס") ספרות וקולנוע מתח (סוגה ספרותית) – ראו ספרות בלשית מותחן (סוגה קולנועית וטלוויזיונית) – סוגה שמטרתה להשאיר את הצופה מרותק בעת הצפייה
איגוד השיט הבין-לאומי

איגוד השיט הבין-לאומי (באנגלית: International Sailing Federation או בראשי תיבות, ISAF) הוא ארגון הגג האחראי על כל תחרויות השיט בעולם והוא חלק מהוועד האולימפי הבין-לאומי. האיגוד אחראי בין היתר על תחרויות סירות קטנות, יאכטות, גלשני רוח, גלישת קיט וסירות בשלט רחוק. "איגוד מרוצי היאכטות הבין-לאומי" (IYRU) הוקם ב-1904, כשמזכיר "איגוד מרוצי היאכטות" כתב למועדון שיט צרפתי על הצורך לכנס ועידה שתחליט על חוקים למרוצי היאכטות שיהיו מקובלים על כל מדינות אירופה. הוועידה התכנסה ב-14 באוקטובר 1907 במועדון היאכטות של פריז ומאז הפכה לסמכות של תחרויות השיט בעולם. ב-5 באוגוסט 1996 שינה IYRU את שמו לאיגוד השיט הבין-לאומי (ISAF). כל 4 שנים מפרסמת ISAF ספר חוקים שתקף לכל התחרויות הבין-לאומית והארציות. החוקים מהווים סטנדרט בעולם השיט וכל התחרויות מתנהלות על פיהם. החוקים החשובים הם: חוק מרוצי השיט ׁׁ(RRS) פירוט חוקי הציוד בשיט (ERS) פירוט תקנות מיוחדות למרוצים רחוקים מהחוף (OSR) פירוט ISAF אחראית על תחרויות השיט באולימפיאדה ולכן הן נחשבות כתחרות בפיקוח ותוצאותיהן נכללות בדירוג השייטים. בנוסף, מארגנת ISAF את אליפות העולם בשיט שמתקיימת כל 4 שנים ומתחרים בה בדגמים האולימפיים. בנוסף לאליפות העולם בשיט הארבע שנתית, מתקיימת לכל דגם אולימפי תחרות אליפות עולם נפרדת בתדירות של שנה. וולו אושן רייס גביע אמריקה סבב תחרויות דו-קרב עולמי (נקרא גם סבב אלפרי או בקיצור WMRT) סדרת השיט אקסטרים 40 סבב PWA כל שנה מחלקת ISAF את תואר איש השנה לשייט אחד ושייטת אחת (במקרה של צוות מוענק התואר לכולם). התואר מוענק בחסות רולקס. עד כה אף ישראלי לא זכה בתואר אך גל פרידמן ולי קורזיץ היו מועמדים. בשנת 2007 הכריזה ISAF על רשימה של 6 שיטים שמהווים את היכל התהילה. הכוונה של ISAF היא לעדכן את הרשימה כל 4 שנים. השיטים הנוכחיים: דנמרק פול אלבסטרום ניו זילנד ברברה קנדול הממלכה המאוחדת רובין נוקס-ג'ונסטון הממלכה המאוחדת אלן מקארתור ארצות הברית אולין סטפנס צרפת אריק טברלי מדיה וקבצים בנושא איגוד השיט הבין-לאומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איגוד השיט הבין-לאומי איגוד השיט הבין-לאומי, ברשת החברתית פייסבוק איגוד השיט הבין-לאומי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איגוד השיט הבין-לאומי, ברשת החברתית אינסטגרם איגוד השיט הבין-לאומי, סרטונים בערוץ היוטיוב איגוד השיט הבין-לאומי, באתר פליקר
פריס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פריז – בירת צרפת פריס – סוג של צמח אישים: אנדרה דה-פריס – פרופסור ישראלי לרפואה אנה פריס – שחקנית קולנוע אמריקאית בנימין דה-פריס – רב ואיש חינוך ישראלי יאקוב פרידריך פריס – מתמטיקאי גרמני לוטה פריס – שחיינית דנית פאם פריס – שחקנית בריטית אחר: מצר פריס – מצר ים באוקיינוס השקט פרייס פריז (פירושונים) פאריס (פירושונים)
פאריס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פריז – בירת צרפת פאריס (מיתולוגיה) – בנו של פריאמוס, מלך טרויה ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס – זוג במאים אמריקאים מוחמד פאריס – הקוסמונאוט הסורי הראשון קרול פריס – דמות קומיקס טום פאריס – דמות בדיונית במסע בין כוכבים פריס (פירושונים) פריז (פירושונים)