laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ציפי בלי הפסקה

ציפי בלי הפסקה היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים שהופקה בשנת 1990. הסדרה שודרה בערוץ הראשון כסדרת ספיישל במסגרת מחלקת התוכניות לילדים ונוער, והיא בעלת 5 פרקים. לאורך השנים שודרה הסדרה בשידורים חוזרים בערוץ הראשון. העלילה מתמקדת בילדה שובבה בשם ציפי, תלמידת בית ספר יסודי, אשר איננה לומדת אלא עוסקת במעשי קונדס סביב מנהל בית הספר, השומר, בעל הקיוסק והמורים. בסדרה גילמה השחקנית והבדרנית ציפי שביט שלל דמויות מלבד הילדה, ובהן מורה, אמא ומנקה, וכמו כן ביצעה שביט כמה משיריה, כולל שיר הפתיחה של הסדרה. בדרנים נוספים השתתפו בסדרה ובהם: דודו דותן, אבי קושניר, נתן דטנר, מוני מושונוב, דב רייזר ודורון צפריר. לאור הצלחת הסדרה חלק מהפרקים שלה שווקו על גבי קלטות וידאו בהפצת קלסיקלטת. את שיר הפתיחה של הסדרה כתב והלחין עוזי חיטמן וביצעה ציפי שביט. הילדה ציפי (ציפי שביט) – ילדה קטנה ושובבה המחנכת יהודית (ציפי שביט) – המורה של ציפי המנקה לבנה (ציפי שביט) – המנקה של בית הספר המורה לבלט (ציפי שביט) המורה למשחק (ציפי שביט) המורה לבישול (ציפי שביט) המורה לבעלי חיים (ציפי שביט) אח של ציפי (ציפי שביט) ברונקה (ציפי שביט) – אמה הפולניה של ציפי סטשק (דב רייזר) – אביה של ציפי האחות (דב רייזר) – האחות הגברית של בית הספר השרת שבתאי (ספי ריבלין) – השומר בבית הספר אדריאן (ספי ריבלין) – מנהל הקיוסק של בית הספר המנהל (חנן גולדבלט) המנהל השני (דב גליקמן) המורה למתמטיקה עזרא (עזורי) (דב גליקמן) המורה למוזיקה (נתן נתנזון) סגן מנהל בית הספר (דורון צפריר) מדריך הטיולים צחי (מוני מושונוב) אבי (אבי קושניר) – חבר בכיתה של ציפי דודו (דודו דותן) – חבר בכיתה של ציפי נתיק (נתן דטנר) – חבר בכיתה של ציפי "ציפי בלי הפסקה", באתר אידיבי "ציפי בלי הפסקה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
אולביה-טמפיו

נפת אולביה-טמפיו (באיטלקית: Provincia di Olbia-Tempio; סרדו Provìntzia de Terranòa-Tèmpiu) הייתה נפה במחוז האוטונומי סרדיניה. בתחומיה 26 עיריות שבהן כ-160,000 תושבים (נכון ל-2015) עם שטח של 3,397 קמ"ר שהם 14.1% משטח המחוז. הנפה כוללת שלושה אזורים: האזור ההיסטורי "גאלורה" (Gallura) שהיה חלק מארבעת ה"ג'ודיקאטי" בתקופת ימי הביניים. קוסטה זמראלדה (Costa Smeralda) - "חוף הבָּרֶקֶת" רצועת חוף בצפון-מזרחו של האי אשר זכתה לפיתוח בתור אתר תיירות משנת 1992. מרכזו של האזור הוא פורטו צ'רבו. לה מדלנה (La Maddalena) ארכיפלג, קבוצת של שבעה איים, אף הוא בתהליך פיתוח לאזור נופש. הערים המרכזיות הן: אולביה (Olbia‏) - 45,400 תושבים, טמפיו פאוסנה (Tempio Pausania‏) - 14,000 תושבים, "ארצ'אנה" (Arzachena‏) - 12,000 תושבים ולה מדלנה (La Maddalena‏) - 11,400 תושבים. בצד השימוש בשפה האיטלקית רווחת בנפה שימוש בניב של השפה הקורסית אשר מכונה גלורזה (Gallurese) - התושבים של האזור: Sardinian logudorese. באזורי התעשייה של הערים טמפיו פאוסנה וקלנגיאנוס מצויה מרבית תעשיית השעם של סרדיניה. ייצור השעם באי אינו גדול בהיקפו, ועומד על סך של 12,000 טון מתוך 300,000 טונות בעולם לשנה. ארצות הייצור העיקריות הן פורטוגל, צרפת וצפון אפריקה. עצי השעם גדלים גם באזורים נוספים באי וכן בצפון איטליה. העצים גדלים באופן טבעי ואין מטעים שניטעו בידי האדם. השיטה לכריתת קליפת הגזע נהוגה בסרדיניה מאז המאה ה-19 כאשר מטעי השעם התגלו על ידי הצרפתים והספרדים. מאז לא חל שינוי בשיטות העבודה. לאור המחיר הגבוה של הקליפות, השימוש בשעם מסרדיניה הוא רק לייצור פקקים לבקבוקים מובחרים ולמוצרים עדינים לקישוט הבית. חומר הגלם המופק באי מספק רק שני שלישים מצרכי התעשייה המקומית. השאר מיובא מארצות ייצור אחרות של השעם. מלבד ייצור פקקים לבקבוקי המשקאות התעשייה התמחתה גם בבנית דגמים לייצור מוצרי הנעלה ופנלים לבנייה במקרים שדרוש בידוד איכותי. המחקר המדעי של השעם וחקר היישומים האפשרי מתבצע בתחנת הניסיונות בטמפיו פאוסניה בסרדיניה. פורטו צ'רבו קאפו די טסטה שעם גולמי פס ייצור של שעם מדיה וקבצים בנושא אולביה-טמפיו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולביה-טמפיו נתונים על היישובים על העם הגלורזי על תולדות טמפיו פאוסנה האקדמיה לשפה הגלורזית על הגלורזה אינדקס אוכלוסייה ב-2015, המכון הלאומי לסטטיסטיקה של איטליה. [1]
ארנסט לודוויג קליין

ארנסט לודוויג קליין (בגרמנית: Ernest Ludwig Klein;‏ 1910–1990), שחמטאי יהודי-אוסטרי-בריטי ומחבר ספרי שחמט. קליין נולד בווינה למשפחה יהודית, והיגר לאנגליה בשנות השלושים. בשנת 1930 חלק מקום שלישי-רביעי בתחרות גיור (ניצח: יצחק קשדן), הפסיד דו-קרב לסבלי גריגורייביץ' טרטקובר 1:3. בתחרות מרגייט בפריז בשנת 1935, הגיע קליין למקום הרביעי-חמישי עם 4.5/9, וסיים בתיקו עם שלושת המנצחים בתחרות. קליין היה עוזרו הבלתי רשמי של אלכסנדר אלכין בדו-קרב לקביעת אלוף העולם נגד מקס אויבה. קליין חלק מקום חמישי-שישי בתחרות הייסטינגס 1938/39 (ניצח: לאסלו סאבו) וחלק מקום שני עם סאלו פלור בתחרות בורנמוט בשנת 1939 (ניצח: מקס אויבה). לאחר מלחמת העולם השנייה חלק מקום תשיעי-עשירי בתחרות בירמניגהם 1951 (תחרות לזכרו של הווארד סטאונטון ניצחו: פטר טריפונוביץ' ווסיה פירץ). קליין ניצח באליפות אנגליה בשנת 1951. ארנסט לודוויג קליין, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מידע כללי
מתרחצים באנייר

"מתרחצים באנייר" (בצרפתית: Une Baignade, Asnières) הוא ציור שמן מאת הצייר ז'ורז' סרה. ציורו של סרה מתאר קטע מגדת נהר הסן הזורם באַנְיֶיר, פרוור בדרום מזרחה של העיר פריז. על גדת הנהר נראים שישה גברים, העוסקים בפעילות פנאי. חלקם נחים או משתזפים על הגדה ושניים מתוכם שוחים בנהר. ברקע מופיעה גדת הנהר הנגדית, סירות מפרש וסירת חתירה וכן בתיה של העיר. הקומפוזיציה של הציור בנויה על פי פרופורציות "יחס הזהב". הבד נחתך על ידי שני קווים מרכזיים היוצרים את גדת הנהר ואת קו האופק. סרה צייר את היצירה בעזרת "פוינטיליזם", שיטת ציור בה הצבע מונח בנקודות קטנות על הבד, באופן שהעין האנושית קולטת אותן כצורה אחידה. מדיה וקבצים בנושא מתרחצים באנייר בוויקישיתוף "מתרחצים באנייר", הציור באתר הגלריה הלאומית (לונדון).
ילד פלא

ילד פלא או ילדת פלא הוא כינוי לילד או ילדה שהפגינו יכולת או מומחיות נדירה בתחום שבדרך כלל עוסקים בו מבוגרים. לדוגמה, בובי פישר היה אלוף ארצות הברית בשחמט, בגיל 13 - הישג שמעט מאוד מומחים לשחמט השיגו בגיל כלשהו. תחומים בהם התפרסמו ילדי פלא רבים, יחסית, הם: מתמטיקה, מוזיקה, שחמט ואמנות. בעולם היהודי המסורתי, היו לא מעט רבנים שהתפרסמו בילדותם כבקיאים בתלמוד ובהלכה, ולמעלה מכך. אחד המפורסמים ביותר הוא הגאון מווילנה, שנפוצו סיפורים רבים על גאונותו מילדות. אחת השאלות השנויות במחלוקת לגבי ילדי פלא, היא האם היכולות הגבוהות שלהם נובעות כתוצאה מתורשה של מיומנויות הוריהם, או בעקבות אימון אינטנסיבי שקיבלו מהסביבה בילדותם. נערכים מחקרים בניסיון להוסיף מידע בשאלה זו. בסריקות PET שנערכו במוחם של ילדי פלא מוכשרים מאוד בתחום המתמטיקה, נמצא כי הזיכרון שלהם פועל בצורה של מעין זיכרון עבודה ארוך-טווח: בעוד זיכרון עבודה של אדם ממוצע מוגבל בקיבולת שלו ויכול לזכור כשבעה פריטים לזמן קצר מאוד, יכול ילד פלא במתמטיקה לזכור מספר רב של פריטים בתחום זה, למשך מספר שעות לפחות. הדבר מתבטא בתחום של המיומנות הגבוהה בלבד, ולא בתחומי חיים ולימוד אחרים של הילד. פבלו פיקאסו אורסון ולס וולפגנג אמדאוס מוצרט יו-יו מה חוזליטו קאמי סן סנס עלמה דויטשר סטיבי וונדר ג'ולי אנדרוז פטולה קלארק שירלי טמפל דרו ברימור מקולי קאלקין לינדזי לוהן קירה נייטלי רון הווארד הלן האנט מילי בובי בראון ג'ייקוב טרמבלי פאול ארדש לאונרד אוילר קרל פרידריך גאוס ויליאם רואן המילטון סריניוואסה רמנוג'אן ג'ון פון נוימן בלז פסקל אווריסט גלואה נורברט וינר טרנס טאו בובי פישר – הפך אלוף ארצות הברית בשחמט בגיל 13. שמואל רשבסקי – שיחק במשחקים סימולטניים בגיל 8, בגיל 11 שיחק בתחרות האמנים בניו יורק. מגנוס קרלסן – רב-אמן מגיל 14, אלוף העולם בשחמט מ-2013 ועד 2023, והמדורג מספר 1 בעולם מאז יולי 2011. חואו ייפאן – הפכה לאלופת העולם לנשים בגיל 16. בודיה סינג – אצן המרתון הצעיר ביותר בעולם נדיה קומנץ' – מתעמלת שזכתה באליפות אירופה בהתעמלות מכשירים בגיל 13 שנים ו-6 חודשים. מאדי זיגלר – רקדנית מצטיינת ומופיעה עם הזמרת סיה, הופיעה בטקס פרסי גראמי, הייתה שופטת בריאליטי ריקוד בגיל 13, וזכתה בפרסים ותארים רבים בזכות כישרונה. דניאל בארנבוים חנה מרון לילך גליקסמן תום אבני נועם קניאל רותם אבוהב מייק שריף מחוננות תסמונת סוואנט הינוקא הפלאי מדיה וקבצים בנושא ילד פלא בוויקישיתוף נועם שגב, לא משחק ילדים, באתר ynet, 10 באוגוסט 2000 קרן בר לב, ‏ילדי פלא: ברכה או קללה?, באתר ‏מאקו‏, 15 באפריל 2011 אנדרו סולומון, הניו יורק טיימס, גאונים מלידה - חייהם של ילדי הפלא, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2012 ילד פלא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) What makes a prodigy?, 2001, Mathematical brain
ג'ונתן ריצ'מן

ג'ונתן ריצ'מן (באנגלית: Jonathan Richman; נולד ב-16 במאי 1951) הוא זמר, גיטריסט ומחבר שירים אמריקאי. בשנות ה-70 הנהיג ריצ'מן את להקת ה-"Modern Lovers", להקת פרוטו פאנק, ומאז קריירת הסולו שלו מתאפיינת במוזיקה אקוסטית או עם ליווי קל, ומכתיבה וסגנון הומוריסטי, ילדותי ותמים. ריצ'מן נולד במסצ'וסטס שבארצות הברית והושפע בצעירותו מ"הוולווט אנדרגראונד". לאחר ניסיון כושל להתחיל קריירה מוזיקלית בניו יורק, הקים את ה-"Modern Lovers" בבוסטון. ב-1972 הקליטו אלבום בהפקת ג'ון קייל, שכלל את השירים "Roadrunner", מחווה לשיר "Sister Ray" של הוולווט אנדרגראונד (ובוצע לאחר מכן על ידי ה"סקס פיסטולס"), ו"פאבלו פיקאסו", שבוצע לאחר מכן על ידי אמנים רבים, כולל קייל עצמו (באלבום "Hellen of Troy") ודייוויד בואי (באלבום "Reality"). בהשפעת תקופה בה ה-Lovers ניגנו במלון בברמודה, החל ריצ'מן לנדוד לסגנון מוזיקלי פשוט וקליל יותר, דבר שתרם בסופו של דבר להתפרקות הלהקה. בשנות השמונים והתשעים המשיך ריצ'מן בסגנון הקליל, וכלל אלבומים בספרדית ובסגנון קאנטרי. בהופעותיו כלל לעיתים קרובות שירים בשפות שונות, כולל איטלקית, צרפתית ואפילו עברית. ב-1998 הופיע ריצ'מן בסרט "משתגעים על מרי", כשהוא תורם קטעים מוזיקליים אשר אפיינו את העלילה. ריצ'מן השפיע על אמנים רבים, כולל כאמור בואי, קייל והסקס פיסטולס. מנהיג ה"פיקסיז" לשעבר, פרנק בלאק, כתב שיר על שמו, "The Man Who Was Too Loud". מדיה וקבצים בנושא ג'ונתן ריצ'מן בוויקישיתוף ג'ונתן ריצ'מן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ונתן ריצ'מן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'ונתן ריצ'מן, באתר ספוטיפיי ג'ונתן ריצ'מן, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ונתן ריצ'מן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ונתן ריצ'מן, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'ונתן ריצ'מן, באתר Discogs (באנגלית) ג'ונתן ריצ'מן, באתר Songkick (באנגלית) ג'ונתן ריצ'מן, באתר Genius ג'ונתן ריצ'מן, באתר SecondHandSongs ג'ונתן ריצ'מן, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) הופעה משותפת של ג'ונתן ריצ'מן ורועי צ'יקי ארד. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליל כוכבים מעל הרון

ליל כוכבים מעל הרון הוא יצירה של הצייר וינסנט ואן גוך מספטמבר 1888. היצירה מתארת את גדת הנהר רון בעיר ארל שבצרפת ואת שמי הלילה שמעליה. היצירה דומה באופייה ובנושאה ליצירות "לילה" אחרות של הצייר, דוגמת מרפסת בית הקפה בלילה שצויר קודם לכן באותו חודש, וליל כוכבים המאוחר יותר. הציור מצויר מנקודת מבט מרוחקת, מהגדה המזרחית של הנהר לעבר הגדה המערבית, שאפשרה לוואן גוך להציג את תאורת הרחוב המופעלת בגז כשהיא משתקפת בנהר, כאשר נקודות האור בציור החשוך הן הכוכבים (בעיקר הדובה הגדולה), מנורות הרחוב, והשתקפות אורן בנהר. כמו כן ניתן לראות זוג מטייל על גדת הנהר. תאורות הרחוב הותקנו בעיר זמן קצר קודם לכן, והיו באותה עת אטרקציה חדשנית. הציור מתאר את עיקול הנהר, וניתן לזהות בו מספר מבנים בעיר, מגדלי כנסיית סן ז'וליאן וסן טרופים. היצירה הוצגה לראשונה בתערוכה השנתית של איגוד האמנים העצמאיים ("Société des Artistes Indépendants") בפריז. בסצנה האחרונה בסרט "לאהוב את וינסנט", נראים הדוור ג'וזף רולין ובנו ארמנד רולין מסתכלים על הכוכבים, מאותה זווית בה כביכול מצוירת התמונה. ליל כוכבים מדיה וקבצים בנושא ליל כוכבים מעל הרון בוויקישיתוף
דניאלה מאניני

דניאלה מאניני (Daniele Mannini; נולד ב-25 באוקטובר 1983 בעיירה ויארג'ו, איטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בקבוצת פונטדרה האיטלקית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בשנותיו הראשונות שיחק מאניני בקבוצת הכדורגל של עיר הולדתו ויארג'ו. ב-2003 הצטרף לפיזה בה שיחק עונה אחת בטרם עבר לקבוצת ברשה ששיחקה באותם ימים בסרייה א'. בעונתו הראשונה כבש מאניני 3 שערים ב-30 משחקים אך ברשה ירדה בתום העונה לסרייה ב'. מאניני הפך לאחד מכוכבי הקבוצה. בינואר 2008 רכשה קבוצת נאפולי את כרטיס השחקן שלו תמורת 7.5 מיליון אירו. מאניני הצטרף בכך למארק האמסיק ופביאנו סנטקרוצ'ה שהגיעו לנאפולי גם כן מברשה. מאניני, שיכול לשחק בשני האגפים, השתלב היטב בקבוצה. מאניני שיחק בשורות הנבחרת עד גיל 21 בין השנים 2004–2005. דניאלה מאניני, באתר Transfermarkt דניאלה מאניני, באתר Soccerway דניאלה מאניני, באתר WorldFootball.net דניאלה מאניני, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פביאנו סנטקרוצ'ה

פביאנו סנטקרוצ'ה (באיטלקית: Fabiano Santacroce; נולד ב־24 באוגוסט 1986 בקמאסארי, ברזיל) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת וירטוס ורנה מהליגה השלישית באיטליה. סנטקרוצ'ה הוא בן לאב איטלקי ואם ברזילאית. סנטקרוצ'ה החל לשחק במסגרת מקצוענית בקבוצת קומו ושיחק בשורותיה שתי עונות. בשנת 2005 עבר לברשה. בעונתו הראשונה שיחק רק 2 משחקים אך בעונתו השנייה בברשה הפך לשחקן הרכב חשוב. יכולתו הגבוהה הביאה לצירופו לנבחרת עד גיל 21 של איטליה ולרכישת כרטיס השחקן שלו בינואר 2008 על ידי נאפולי תמורת 5.5 מיליון אירו. הוא הצטרף למארק האמשיק ודניאלה מאניני שעברו גם הם מברשה לנאפולי באותה העונה. בתחילת עונת 2011/2012 הושאל לקבוצת פארמה ושימש כמגן. בעונת 2012/2013 נרכש על ידי הקבוצה באופן קבוע ושוחרר מנאפולי. בעונת 2013/2014 הושאל לפדובה מהסרייה ב' ובתום העונה שב לפארמה, וממנה שוחרר בתום עונת 2014/2015. סנקרוצ'ה הובא לקבוצה כדי לפתור את בעיית ההגנה ממנה סבלה נאפולי וכחלק מבניית סגל של שחקנים צעירים כדוגמת אסקיאל לאבסי ומארק האמסיק. סנטקרוצ'ה הפך לשחקן הרכב משמעותי ואף כונה "אלסנדרו נסטה הבא". סנטקרוצ'ה שיחק בנבחרות הצעירות של איטליה. ב-5 באוקטובר 2008 זומן בפעם הראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת יחד עם חברו לקבוצה כריסטיאן מאג'ו. מדיה וקבצים בנושא פביאנו סנטקרוצ'ה בוויקישיתוף פביאנו סנטקרוצ'ה, באתר Transfermarkt פביאנו סנטקרוצ'ה, באתר Soccerway פביאנו סנטקרוצ'ה, באתר WorldFootball.net פביאנו סנטקרוצ'ה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כור תרבית

כור תרבית (או כור דוגר) הוא כור גרעיני המייצר איזוטופים בקיעים בכמות גדולה או שווה לכמות שהוא צורך. איזוטופים אלה יכולים לשמש דלק להפעלת כורים חדשים. כור תרבית צריך להיות מתוכנן באופן כזה שתגובת השרשרת מייצרת נייטרונים עודפים בכמויות גדולות. בגרעין הכור או מסביבו צריכים להימצא איזוטופים בני-תרבית כגון אורניום-238 או תוריום-232. איזוטופים אלו הופכים על ידי בליעת נייטרונים לאיזוטופים הבקיעים פלוטוניום-239 ואורניום-233, בהתאמה, שיכולים לשמש כדלק גרעיני או לבניית פצצות גרעיניות. בנוסף לעודף נייטרונים, דרישות נוספות הן שהנייטרונים יפגעו בחומרים בני-התרבית במהירות האופטימליות בשביל להגדיל את הסיכויים לבליעה וכן שלא יבלעו יותר מדי נייטרונים במבנה הכור, חומרי הקירור, מוטות בקרה וכדומה. תגובות דומות מתרחשות בכל כור גרעיני אולם הכמות של חומר בקיע חדש שמיוצר בדרך כלל קטנות, יחסית. בשל האחוז הנמוך של האיזוטופ הבקיע אורניום-235 באורניום טבעי הדעה השלטת בשנות השישים והשבעים הייתה שכורי תרבית הכרחיים על מנת לספק מספיק דלק לכורים גרעיניים עתידיים על ידי הפיכת האיזוטופ הנפוץ אורניום 238 לדלק גרעיני (פלוטוניום). לשם כך הושקעו משאבים רבים בפיתוח כורי תרבית. לאחר שבניית כורים גרעיניים חדשים כמעט נעצרה בשנות השמונים עקב השינויים בדעת הקהל נגד אנרגיה גרעינית, צריכת הדלק הגרעיני ירדה. מקורות האורניום הקיימים בתוספת חומרים בקיעים מפצצות גרעיניות שפורקו לאחר סוף המלחמה הקרה מספיקים לעת עתה. השימוש העיקרי של המספר הקטן של כורי תרבית שפעלו או פועלים בעולם הוא ייצור פלוטוניום לצורך בניית נשק גרעיני. בשנות האלפיים החלה בהדרגה חזרה לבניית כורים גרעיניים עקב הדאגה מפליטת פחמן דו-חמצני ממקורות האנרגיה המקובלים אשר עשויה להוביל להתחממות גלובלית. לשם אספקת דלק לכורים אלה צפוי שיהיה בסופו של דבר צורך לחזור ולבנות כורי תרבית וזאת למרות החשש שהדלק שמיוצר בהם יכול לשמש גם לבניית נשק גרעיני. א' אברהם - השימוש בכורי התרבית והסיכונים הכרוכים בכך, "מדע", ל' 5. technology/thermal-breeder-reactor כור תרבית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קבוצת ברן

קבוצת ברן (BARAN) נוסדה בשנת 1979 והיא חברת ההנדסה הגדולה בישראל. המחזור הכספי של החברה נאמד בלמעלה ממיליארד ש"ח. לקבוצת ברן משרדים בישראל, מזרח אירופה ומערבה, צפון אמריקה, מרכזה ודרומה, דרום אפריקה ומרכזה וכן דרום-מזרח אסיה. החברה מתמחה במתן מגוון שירותים הנדסיים. פעילות החברה מחולקת בין שני תחומים עיקריים: ברן ישראל ניהול פרויקט, ביצוע סקרים, תכנון, תיאום תכנון, ניהול ביצוע וביצוע בפועל של מגוון רחב של פרויקטים: בינוי: משרדים; מתקני ספורט ובילוי; שטחי קמעונאות; מרכזים לוגיסטיים; שירותי בריאות; חניונים; מוסדות חינוך; מחנות צבא; תחבורה: כבישים; רכבת קלה; גשרים; מסילות רכבת; נמלי ים; נמלי אוויר. ייצור: קווי ייצור; מפעלי מתכת ותעשיית המוליכים למחצה, חדרים נקיים ועוד; תקשורת: תשתיות רשתות סלולריות כולל תחנות בסיס ומתגים; תשתיות סיבים אופטיים ותמסורות מיקרוגל; התקנת תשתיות לוויין; מערכות אבטחת גבולות ותצפית; תעשייה תהליכית: מפעלי כימיקלים; תעשיית המזון; פרמצבטיקה ובתי זיקוק; אנרגיה: תחנות כוח; קוגנרציה; אנרגיות חלופיות בתחומי אנרגיה סולרית, (CPV ,PV, תרמו) רוח, אתנול ועוד; תעשיית הפטרוליום: הולכת גז טבעי; בתי זיקוק ומפעלים פטרוכימיים; אחסנת LPG; טיפול במים: התפלה ומפעלי טיפול במים; ביוב: מתקני טיפול בשפכים, פסולת מוצקה ופסולת רעילה; מתקני פסולת תעשייתית; פסולת כימית; ברן אינטרנשיונל בפעילותה של הקבוצה בחו״ל, החברה מתמחה במתן שירותי מלאים בפרויקטים, turn key או Epc, לרבות תכנון, ביצוע, מימון, רכש ותפעול. בין פרויקטי הקבוצה ניתן למצוא פרויקטי תשתיות מים באפריקה, מפעלים בדרום-מזרח אסיה, תשתיות תקשורת במרכז אירופה, תשתיות תחבורה באסיה וכו׳. קל בנין - חברת ביצוע בעלת סיווג ג-5. כפיר קידוחים - חברת ביצוע המתמחה בקידוחי עומק. אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת ברן קבוצת ברן בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב קבוצת ברן בע"מ, באתר "מאיה" קבוצת ברן, באתר Crunchbase (באנגלית) יורם גביזון, אחרי רצף משברים, האם ברן תצליח להנדס את דרכה גם מהמשבר הנוכחי?, באתר TheMarker‏, 12 בינואר 2016 קבוצת ברן בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. דירוג משרדי ההנדסה הגדולים ל-2013 , אתר דן אנד ברדסטריט דירוג dun& Bradstreet לשנת 2023
ליאור כפיר רפאל

ליאור כפיר רפאל (נולד ב-16 באוקטובר 1970) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי ישראלי. חבר "האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה". כפיר רפאל נולד בדימונה, גדל והתחנך בניו יורק, ז'נבה והרצליה. בצה"ל שירת כקצין בתותחנים. לאחר שירותו הצבאי, למד לתואר ראשון במגמת הפקה ותסריטאות בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1998 (יחד עם חברו לכתיבה אמיר בן-סירה) התקבל ככותב ראשי לתוכנית "אברהם ויעקב", תוכניתם של אברי גלעד וקובי מידן ששודרה בערוץ 2 ומשם דרכו לעולם התסריטאות החלה להסלל. בין שלל יצירותיו ניתן למנות גם את: התוכנית הקומית, "חלומות בהקיציס", בכיכובם של איל קיציס וטל פרידמן, ששודרה בערוץ 2. תוכנית האירוח הקומית, "יצפאן", בכיכובו של אלי יצפאן ששודרה ב-HOT3 בחברת HOT. התוכנית הקומית, "המופע המרכזי", בעריכת גורי אלפי. הסדרה הקומית, "אחד העם 1". התוכנית, "המצב", בהגשת אברי גלעד ועלמה זק ששודרה בערוץ 2. התוכנית הסאטירית, "משחק מכור", עם ליאור שליין, גורי אלפי ועינב גלילי. הסדרה, "השיר שלנו", ששודרה ב-YES ובערוץ 2. הסרט, "ברונו מאוהב", עבור הפרויקט "סרטים מכאן", פרויקט סרטי המקור של חברת הוט. "אחד העם 101" התוכנית הסאטירית, "ארץ נהדרת". משנת 2005 יוצר, מביים וגם כותב את הסדרה הקומית, "מה זה השטויות האלה?", בכיכובה של הקומיקאית עדי אשכנזי, שמשודרת בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת. בשנת 2008 הסדרה אף נמכרה לרשת הטלוויזיה "CBS" האמריקאית והפורמט של הסדרה נמכר גם לרשתות הטלוויזיה של איטליה, ספרד ורשתות נוספות ברחבי העולם. בשנת 2008 החל רפאל להשתתף בפאנל התוכנית הלילית, "טינופת", המשודרת בערוץ הוט 3. משנת 2009 הצטרף לצוות הכותבים של התוכנית הסאטירית, "ארץ נהדרת", המשודרת בערוץ 2 וכיום בקשת 12. משנת 2011 החל לכתוב לתוכנית הבידור, "מועדון לילה", תוכנית המשודרת בערוץ 2. בשנת 2013 היה שותף לכתיבת התסריטים של התוכנית הקומית, "בובה של מדינה", ששודרה בערוץ 10. בשנת 2017 יצר וכתב את הסדרות "נופלות על הרגליים" ו"בית הכלבים". ב-2019 יצר וכתב את סדרת הדרמה "בת אל הבתולה". משנת 2020 כותב בתוכנית "הצחוקייה". כפיר רפאל נשוי ואב לארבעה ילדים. מתגורר עם משפחתו בזכרון יעקב. ליאור כפיר רפאל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליאור כפיר רפאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רינת גור-נחום, של מי השורה הזאת, באתר ynet, 28 במאי 2003 לי אור אברבך, של מי השורה הזאת?, באתר nrg‏, 11 בינואר 2008 אתר "אישים"
ערך מוסף בייצור

ערך מוסף בייצור (באנגלית: Value Added by Manufacturing) הוא מדד פריון העבודה המשמש כבסיס לחישוב תגמול עובדים בשיטת השתתפות ברווחים. השיטה העושה שימוש במדד זה קרויה "תוכנית רקר" (Rucker Plan), שהיא אחת ממספר שיטות תגמול עובדים להגברת פריון העבודה. הערך המוסף בייצור הוא ההפרש בין ערך המכירה בתקופה הנמדדת לבין ההוצאות "החיצוניות" ליצירת ערך זה. ההוצאות החיצוניות כוללות את חומרי הגלם, הוצאות ייצור שאינן שכר העבודה ועלויות תקורה. בשנות השלושים של המאה העשרים מצא החוקר אלן וו. רקר (Alan W. Rucker) שהיחס בין הוצאות על שכר העבודה לערך המוסף נוטה להיות קבוע לאורך זמן - סטנדרט רקר. ממחקרים שבוצעו בארצות הברית נמצא כי היחס הממוצע היה כ-39.4%. על בסיס השערה זו נבנתה תוכנית תמריצים להגברת פריון הייצור. על פי התוכנית, הבונוס המחולק לעובדים מחושב על פי היחס שבין עלות השכר בפועל לשכר המחושב על פי סטנדרט רקר. ככל שעלות השכר נמוכה בהשוואה לסטנדרט כן זוכים העובדים לתמריץ גבוה יותר. יתרונה של שיטה זו שהיא מתגמלת את העובדים על השגת יעילות והורדת עלויות בכל מרכיבי העלות. אולם חסרונה בכך שהיא תלויה במרכיבים שאינם בהכרח בשליטה של העובדים - הן בצד ההכנסות והן בצד ההוצאות. יוסי חדד, חקר עבודה והנעת עובדים, הוצאת לוגיק, 2001. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כיסא צבעוני

"כיסא צבעוני" (באנגלית: Tulip chair) הוא כינויו של כיסא שעוצב בשנת 1956 בידי אירו סארינן, אדריכל ומעצב פיני-אמריקאי עבור חברת "קנול" (Knoll) האמריקאית, שהחלה בייצורו בשנת 1957. שמו של הכיסא, "כיסא צבעוני", נבע מדמיונו לפרח הצבעוני. סארינן עיצב את הכיסא, בגובה של 80 ס"מ וברוחב של 50 ס"מ, כחלק מסדרת ריהוט שלמה בעלת גוון עתידני, ברוח "עידן החלל" של שנות החמישים והשישים של המאה ה-20. הכיסא מעוצב ללא זוויות, בקווים נקיים ומעוגלים. המושב, העשוי פיברגלס לבן, נדמה כהמשך טבעי של הבסיס, אף שהוא עשוי מיציקת אלומיניום. סארינן עיצב וריאציה על הכיסא, בשם "כיסא כן" (Pedestal chair), הכוללת גם משענת לידיים. בראיון, אותו העניק ל"טיים מגזין" בשנת 1956, טען סארינן כי תכנן את סדרת הרהיטים כדי "לנקות את הבית האמריקאי מגיבוב הרגליים". מדיה וקבצים בנושא כיסא צבעוני בוויקישיתוף כיסא צבעוני, באתר חברת קנול (באנגלית) כיסא צבעוני באתר המוזיאון לאמנות מודרנית, ניו יורק
רובור סיינה

רובור סיינה (איטלקית: Società Sportiva Robur Siena; בעבר: קאלצ'ו סיינה) הוא מועדון כדורגל איטלקי מהעיר סיינה המשחק בליגה פרו. אצטדיונה הביתי הוא ארטמיו פרנקי המכיל כ-16 אלף מקומות. המועדון נוסד ב-1 בדצמבר 1904. המועדון הצטרף מיד לסרייה א' שם החזיק מעמד יותר מ-30 שנה עד לעונת 1934/1935 בה ירד לסרייה ב' - הליגה השנייה באיטליה, אך לאחר עונה חזר למקומו הטבעי בליגה הראשונה. בעונת 1999/2000, לאחר כיותר מ-65 שנה, המועדון ירד בפעם השנייה בתולדותיו לליגה השנייה, אך כמו בפעם הקודמת חזר לליגה הראשונה לאחר עונה אחת. בסיום עונת 2009/2010 לאחר שלא עברה את הקו האדום, ירדה הקבוצה לליגת המשנה באיטליה. בסיום עונת 2010/2011 חזרה הקבוצה לליגה הראשונה באיטליה. בעונת 2011/2012 הקבוצה סיימה במקום 14 בליגה הראשונה. בסיום עונת 2012/2013 ירדה הקבוצה שוב לליגה האיטלקית השנייה. ב-15 ביולי 2014, הקבוצה פשטה את הרגל ושיחקה בעונת 2014/2015, בסרייה ד'. בסיומה של עונה זו, היא הוכתרה כאלופת הליגה, וקודמה לליגה פרו. סיינה השתתפה פעמיים בגביע המחזיקות אך הודחה כבר בסיבוב הראשון, פעם אחת מול בורדו הצרפתית 2–4, ופעם אחת מול גטבורג השוודית 1–3. מדיה וקבצים בנושא רובור סיינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רובור סיינה (באיטלקית) פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל איטלקי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.