laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנדראה פולי

אנדראה פולי (באיטלקית: Andrea Poli; נולד ב-29 בספטמבר 1989 בויטוריו ונטו, איטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מודנה. פולי התחיל את הקריירה שלו בשנת 2006 בקבוצת טרוויזו מליגת המשנה באיטליה. בינואר 2007 הוחתם בשורות סמפדוריה. ב-4 בנובמבר ערך פולי את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' בהפסד 0–3 לקליארי. בעונת 2008/2009 הושאל פולי לקבוצת ססואולו מליגת המשנה כדי לצבור ניסיון. לאחר מכן חזר לסמפדוריה והפך לשחקן מפתח במערך של קבוצתו, שסיימה באותה עונה במקום הרביעי בליגה. בשנת 2011 ירדה סמפדוריה לליגת המשנה, ופולי הושאל לעונה באינטר מילאנו. פולי הבקיע את שערו הראשון במדי אינטר באמצע חודש ינואר בניצחון 1–2 על גנואה במסגרת הגביע האיטלקי, ובעונת 2012/2013 חזר לסמפדוריה, וכבש שלושה שערי ליגה. ב-8 ביולי 2013 חתם פולי בקבוצת מילאן. את שערו הראשון כבש כבר במחזור הראשון של הסרייה א' נגד העולה החדשה הלאס ורונה, משחק שנגמר בהפסד של הרוסונרי 1–2. ב-11 בפברואר 2009 ערך פולי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה הצעירה במשחק ידידות נגד שוודיה. פולי זומן לנבחרת איטליה הבוגרת על ידי המאמן צ'זרה פראנדלי, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-15 באוגוסט 2012, לאחר שנכנס כמחליף בהפסד 1–2 במשחק הידידות נגד נבחרת אנגליה. בסוף מאי 2013 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–4 במשחק הידידות נגד נבחרת סן מרינו. מדיה וקבצים בנושא אנדראה פולי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדראה פולי אנדראה פולי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנדראה פולי, באתר Transfermarkt אנדראה פולי, באתר Soccerway אנדראה פולי, באתר WorldFootball.net אנדראה פולי, באתר National Football Teams אנדראה פולי, באתר FootballDatabase.eu
ליאת ביין

ליאת ביין היא שחקנית ומורה למשחק ישראלית. ליאת ביין נולדה בירושלים, בת יחידה להוריה. בשל עבודתו של אביה, היא נדדה בין ארצות שונות בעולם מאז היותה בת שנה. בין השאר התגוררה בטנזניה, זנזיבר, הרפובליקה הדומיניקנית, ג'מייקה, גרמניה וארצות הברית. אמה, מאירה ביין, הייתה שדרנית רדיו וכתבה תסכיתים לרדיו ותסריטים לטלוויזיה; הידועים שבהם "חתול בשק" ו"לאם ולילד" ברדיו ו"ריצ'רץ'" בטלוויזיה. בנוסף לכך כתבה תריסר ספרי ילדים ונוער. סבה מצד אביה, ד"ר אלכס ביין (1988-1903), היה היסטוריון של הציונות וחתן פרס ישראל, שכתב ביוגרפיות של הרצל וארתור רופין. אביה, יוחנן ביין, היה עובד משרד החוץ משנת 1952. היה שגריר ברפובליקה הדומיניקנית ובג'מייקה. בתקופת כהונתו של בנימין נתניהו כשגריר ישראל באו"ם, היה ביין סגנו, אחר-כך החליף אותו בתפקיד (1990-1988). ביין רקדה בלט מגיל שבע בבית הספר הלאומי למחול וושינגטון. כחלק מלהקת בית הספר השתתפה בהיותה בת תשע ב"מפצח האגוזים" של צ'ייקובסקי, איתו רקדה ברחבי ארצות הברית. כשהתגוררה בגרמניה למדה ורקדה בלט מודרני וג'אז בבית ספר ולהקת מחול פגי ליין ובבית ספר למחול שייפר גרובל, שניהם בבון, גרמניה. בצבא שירתה בתיאטרון צה"ל. בתום שירותה הצבאי למדה מחול באקדמיה למוסיקה ולמחול על שם רובין בירושלים. בשנה השלישית ללימודיה נפצעה ובשל כך הסתיימה קריירת הריקוד שלה. אחר-כך נסעה לארצות הברית, היא בוגרת תואר ראשון בחוג לקולנוע באוניברסיטת ניו סקול בניו יורק. עם סיום התואר למדה משחק בHB Studio, ניו יורק, בית ספרה של אוטה האגן. ולמדה משחק מול מצלמה – לורה מורגן, פיליפ ג'וסטרום, בוב דובאל – כולם בניו יורק. לאחר שובה לישראל מניו יורק עבדה כמאמנת דיאלוג. עבדה כעוזרת במאי של הבמאים ערן ריקליס ואבי אמבר בטלעד. היא תרגמה תסריטים, בהם את זה של הסרט "סיפורי תל אביב" (1992), שתכננו להפיצו בחו"ל. השתתפה בהרבה מאוד פרסומות וקליפים. למדה במשך שלוש שנים משחק מול מצלמה אצל רותי דייכס, ביחד עם אורי הוכמן וישי גולן. בעידודה של דייכס החלה ב-1997 ללמד באופן פרטי משחק מול מצלמה. מלמדת קואוצ'ינג: הכנה לאודישנים, עבודה עם פוליטיקאים, בכירים במשק, קציני צבא, שפים ומרצים. מלמדת בסדנאות הבמה מ-2011 ובסמינר הקיבוצים מ-2012. מלמדת בסטודיו למשחק בחולון, לימדה בסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. מלמדת בבית הספר למוזיקאים Over tone. שיחקה ורקדה בהצגה "סמטת הכיסאות הלבנים", שהופיעה בפסטיבל עכו (1997) והיא טסה עמה לחו"ל. בעכו ההצגה זכתה בפרס ראשון על בימוי ההצגה לגבי אלדור ויגאל עזרתי. במשך מספר שנים שיחקה בהצגות ילדים רבות. בסדרת הטלוויזיה "הבורגנים" גילמה את דמותה של הפסיכולוגית שמטפלת ביוני (רמי הויברגר) ובנינה (קרן מור) ומנהלת רומן עם עורך הדין ישראל (דב נבון). בסדרת הטלוויזיה "השמיניה" גילמה את דמותה של לילי דביר, אמם של איה (הילי ילון) וניני (ידידיה ויטל). בסרטו של נוני גפן "לא בתל אביב" (2012) ביין מגלמת את דמותה של אימה הפסיכוטית של אנה (יערה פלציג). שיחקה את אימו המקורית של דרור אנג׳ל בתוכנית הרפואה ״מתים לרגע״ (2014) אימנה את המתמודדים בעונה ראשונה של פרויקט Y. לימדה בפרויקט מיוחד של קשת – עבודה עם נוער במצוקה. ליאת ביין מתגוררת בתל אביב ולה בן אחד. מדיה וקבצים בנושא ליאת ביין בוויקישיתוף ליאת ביין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליאת ביין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליאת ביין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ליאת ביין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ליאת ביין, ברשת החברתית אינסטגרם https://www.facebook.com/liat.bein/, ברשת החברתית פייסבוק
ישיבת עץ חיים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בלארוס ישיבת עץ חיים ("אם הישיבות") – ישיבת וולוז'ין, בעיירה וולוז'ין שבמחוז מינסק ישיבת עץ חיים – ישיבת סלוצק - קלצק, פעלה בעיר סלוצק ואחריה בעיר קלצק, שתיהן במחוז מינסק בלגיה ישיבת עץ חיים (בלגיה) – פעלה בעבר בעיירה היידה וכיום בווילרייק בריטניה ישיבת עץ חיים (לונדון) – ישיבה אשכנזית-אורתודוקסית ותיקה בגולדרס גרין הולנד ישיבת עץ חיים (אמשטרדם) – באמסטרדם, הוקמה על ידי רבי שאול מורטירה במאה ה-17 הונגריה ישיבת עץ חיים - פאפא – ישיבת פאפא, בעיר פאפה ישראל ישיבת עץ חיים – ישיבה ותיקה של היישוב הישן בירושלים ישיבת עץ חיים (בני ברק) – ישיבה כלל חסידית של חסידות באבוב, קרויה על שם ישיבת עץ חיים שפעלה בבאבוב ישיבת עץ חיים (שווייץ ואחר כך ירושלים) – פעלה במונטרה, עברה לירושלים, כיום נקראת ישיבת היכל אליהו ופועלת בכוכב יעקב פולין ישיבת עץ חיים (צ'נסטוכוב) – בצ'נסטוכוב (צ'נסטוחובה), הוקמה על ידי יעקב לסלוי ישיבת עץ חיים (באבוב) – בבאבוב, הוקמה על ידי רבי בן ציון הלברשטאם שווייץ ישיבת עץ חיים (שווייץ ואחר כך ירושלים) – פעלה במונטרה, עברה לירושלים, כיום נקראת ישיבת היכל אליהו ופועלת בכוכב יעקב שבישראל בלארוס ישיבת ענף עץ החיים – במאלטש (Малеч), בראשות הרב זלמן סנדר כהנא שפירא ישראל ישיבת עץ החיים (ירושלים) – ישיבה לבעלי תשובה של ארגון שלום לעם, ראו שלום לעם#ישיבת עץ החיים מרוקו ישיבת עץ החיים (טנג'יר) עץ החיים (פירושונים)
מדרשת הר הרצל

מדרשת הר הרצל (שם רשמי: המרכז החינוכי ע"ש סטלה ואלכסנדר מרגוליס או בשם הקצר: מרכז הרצל) היא המכון הלאומי ללימודי ציונות שהוקם על ידי ההסתדרות הציונית העולמית בהר הרצל בירושלים במטרה ללמד בני נוער את ערכי הציונות והתנועה הציונית. המדרשה אחראית גם על מוזיאון הרצל הסמוך ונמצאת בשביל העולה אל רחבת הר הרצל ואל חלקת גדולי האומה, בצידה השני ממוקם הבניין ברחוב הזיכרון המוביל אל "מוזיאון יד ושם". מדרשת הר הרצל הוקמה במקור במבנה המשמש כיום את מוזיאון הרצל ונקראה בעבר: "מדרשת הר הרצל ע"ש ד"ר אריה צימוקי". בשנת 2003 נהרס הבניין בחלקו לצורך שיפוצים והקמת המוזיאון שהחליף את "חדר הרצל המשוחזר" ששכן במבנה. בשנת 2013 עברה המדרשה אל בניין חדש שהוקם בסמוך אל מוזיאון הרצל בשביל העולה אל חלקת גדולי האומה ואל "גן האומות" ועל הכביש המוביל אל מוזיאון יד ושם מצדו השני. בכניסה אל הבניין ישנו גן זיכרון קטן בשם "גן נורמן" לזכרו של סטפן תאודור נורמן, נכדו של הרצל שהתאבד בארצות הברית ונקבר בחלקת ראשי ההסתדרות הציונית העולמית ומשפחת הרצל הסמוכה. המבנה תוכנן על ידי האדריכלים יעקב ויואב מולכו בעלות של 16.5 מיליון שקל ומצויים בו מרכז הדרכה, אודיטוריום, ואולם תצוגה ממוחשב. מדרשת הרצל ביחד עם מוזיאון הרצל הסמוך מהווים את קמפוס מרכז הרצל שמוקם במטרה להנציח את פועלו ורעיונו של הרצל. בניין המרכז החינוכי בהר הרצל גן הזיכרון לנורמן הרצל מדיה וקבצים בנושא מדרשת הר הרצל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדרשת הר הרצל מדרשת הר הרצל באתר ההסתדרות הציונית העולמית חנוכת מדרשת הר הרצל באתר "הקרן לירושלים" נועם דביר, המרכז החינוכי החדש בהר הרצל בירושלים ומנסה להימנע מסמליות יתרה, באתר הארץ, 26 במאי 2011 מדרשת הר הרצל בפייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא ציונות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אשקלונה

אשקלוּנה היה פארק מים באשקלון, והשני בגודלו בישראל אחרי הלונה-גל שלחופי הכנרת. הוא פעל בשנים 1987–2014. היה פארק המים השלישי שנפתח בישראל לאחר הלונה גל ופארק המים שפיים, שנפתחו שלוש שנים קודם. פארק המים "אשקלונה" הוקם בשנת 1987 באשקלון, בהשקעה של כ־5 מיליון דולר, והשתרע על פני שטח של 40 דונם. במרוצת השנים שופץ הפארק ונוספו לו אטרקציות שונות. בפארק היו כמה מגלשות מים: שתי מגלשות "קמיקזה" (שהוצגו כגבוהות בארץ), מגלשות סלאלום מהארוכות בארץ ומגלשות לילדים. כמו כן הייתה בו אטרקציה יחידה מסוגה בישראל, ששמה "בועת סנפלינג", ובה הגולש מטפס על בועה וגולש עליה בחזרה למטה. בפארק הייתה גם בריכת שחייה אולימפית ובריכת ילדים מקורה. בעקבות החלטתם של בעלי המקום לסגור את הפעילות בשבת ירד מספר המבקרים במקום. נוסף על כך, עם התגברות הירי לעבר אשקלון בעקבות מבצע עמוד ענן – ובפרט בתחילתה של שנת 2014 – הלך ופחת מספר המבקרים. בקיץ 2014 הוחלט שהמקום לא ייפתח בעונת הרחצה, והוא נסגר מחוסר כדאיות כלכלית. מאז המקום עומד נטוש ומוזנח. בשנת 1987 צולם בפארק הקליפ לשיר "אצל הדודה והדוד" שביצע דני סנדרסון. ב־28 באוקטובר 2008 שודר בתוכנית "ארץ נהדרת" מערכון שתיאר את תלאותיהן של הדמויות שכונו "הפילוסים" בדרך לאשקלונה (או "אצ'קלונה" בפיו של שימי הרשקוביץ). . מאז הושמע מדי פעם המשפט "מה זה פה, אצ'קלונה?" במערכונים שבהם השתתפו אותן דמויות. בשנת 2022 צולם בפארק הקליפ לשיר "ספרי להם הכל", שביצע, כתב והלחין אבי אבורומי. אסף קמר, סיור עצוב בפארק המים הנטוש אשקלונה, באתר ynet, 28 בדצמבר 2018 שמעון איפרגן, נטוש ומוזנח, כך נראה היום פארק המים אשקלונה, באתר mako, ‏ 25 בפברואר 2022 עזרא ינוב, פארק המים אשקלונה, מעריב, 29 באפריל 1987 טלי חרותי-סובר, אשקלונה: "אנחנו נתגבר", באתר ynet, 10 באוגוסט 2005 רועי צאיג, מה קרה לאצ'קלונה?, באתר nrg‏, 7 ביולי 2009 אצל הדודה והדוד - דני סנדרסון, סרטון בערוץ "Danny Sanderson", באתר יוטיוב (אורך: 04:30) אבי אבורומי - ספרי להם הכל | Sapri Lhaem Hakol, סרטון בערוץ "Avi Aburomi", באתר יוטיוב (אורך: 03:14) פילוס נתקע בפקק בדרך לאצ'קלונה, באתר מאקו ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עופר אוחיון

עופר אוחיון (נולד ב-7 במרץ 1967 בקריית ים) הוא במאי, עורך ויוצר ישראלי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בתחילת דרכו היה עופר מתופף, כבר בגיל 12 היה מדריך לתופים במועדון הטכני בקרית ים. בגיל 15 הקים יחד עם חבריו את להקת "אוקטן 94", שהופיעה בפסטיבל הפזמונוער בתל אביב, שהפיק המוזיקאי יאיר קלינגר. הלהקה זכתה במקום שני וחבריה נבחרו על קלינגר להיות להקת הליווי של הפסטיבל. באותו מעמד הם צולמו לתוכנית זהו זה!. אוחיון חבר אל המוזיקאי ארקדי דוכין. מאוחר יותר ביים אוחיון את שיר השנה "מי אוהב אותך יותר ממני" ואת "נאמר כבר הכל". אוחיון ביים קרוב ל-100 קליפים ללהקות מוכרות כגון: החברים של נטאשה, מופע הארנבות של דוקטור קספר ועוד. ב-2005 ביים אוחיון קליפ לויצו בשם "די לה אלימות" העוסק באלימות נגד נשים. משנת 2024 במאי תוכנית חדשות טובות לילדים. מדיה וקבצים בנושא עופר אוחיון בוויקישיתוף תראו אותי - מופע הארנבות של ד"ר כספר. בימוי - עופר אוחיון, סרטון באתר יוטיוב נאמר כבר הכל - ארקדי דוכין. בימוי - עופר אוחיון, סרטון באתר יוטיוב די לה אלימות באתר ויצו עופר אוחיון, סרטונים בערוץ היוטיוב
פורטל זמן

פורטל זמן הוא המצאה ספרותית בסוגת המדע הבדיוני, המאפשרת מסע בזמן שלא באמצעות מכונת זמן. מקובל בספרות, בקולנוע ועוד לכנות בשם "פורטל זמן" או "שער זמן", כל סוג של פתח, מעבר, סדק, דלת או כל כיוצא בזה, דרכם דמויות ספרותיות שונות נוסעות במרחבי הזמן (הממד הרביעי). פורטל זמן דומה במובן זה לפורטלים או שערים "רגילים" יותר, דרכם הדמויות הללו נוסעות למרחקים (שלושת הממדים הראשונים - אורך, רוחב וגובה). המצאת המסע בזמן רווחת מאוד בשתי סוגות ספרותיות, מדע בדיוני ופנטזיה ופורטל זמן מסוג כלשהו הוא אחד האמצעים הספרותיים הרווחים ביותר לביצועו. אמצעי רווח יותר הוא כמובן מכונת זמן וההבדל בין שניהם הוא בכך שפורטל זמן הוא בדרך כלל שער קבוע או חצי-קבוע, המקשר נקודות ספציפיות בזמן ובמקום. אין שום הוכחה מדעית שמסע בזמן, הן לעבר והן לעתיד הוא בלתי אפשרי וקיימות אף תאוריות מדעיות שונות המתייחסות לחורים שחורים ולחורי תולעת כאל פורטלי זמן פוטנציאליים. מספר אפיזודות ב"מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", שנוצרה במחצית השנייה של שנות הששים. כל סדרת הטלוויזיה של סוף שנות הששים, "מנהרת הזמן". ספרה של ג'יין יולן, "חשבון השטן", שיצא לאור ב-1988 ועובד ב-1999 גם לסרט טלוויזיה בשם זה. סדרת ספריה של דיאנה גבלדון, "נוכרייה", "שפירית בענבר", ו"נוסעת מעבר לזמן", שיצאה לאור החל מ-1991, תורגמה לעברית החל מ-2009 והפכה גם לסדרת טלוויזיה בשם "זרה". משחק המחשב היפני במקורו כרונו טריגר, שנוצר ב-1995. סרט הקולנוע האמריקאי "קייט וליאופולד", מ-2001. סרט הקולנוע האמריקאי הבית באגם, מ-2006. סדרת הטלוויזיה הבריטית טורצ'ווד, שנוצרה ב-2007. סרט הקולנוע האמריקאי "מכונת זמן בג'קוזי", מ-2010 וההמשך מ-2015. סרט הקולנוע האמריקאי "בין כוכבים", מ-2014. ועוד. תורת היחסות הכללית תורת היחסות הפרטית סרטי מסע בזמן בעלי ערך בוויקיפדיה יבשם עזגד, "חור התולעת ומנהרת הזמן", 26 במרץ 2000, האייל הקורא" "נסיעה פרועה בחור תולעת", 1 באוגוסט 2002, באתר "הידען" "המדריך המלא למסע בזמן", 15 במרץ 2007, באתר הידען
העין (סרט)

העין (באנגלית: The Eye) הוא סרט אימה על-טבעי בכיכובה של ג'סיקה אלבה. הסרט יצא לאקרנים בפברואר 2008, והוא מבוסס על הסרט ההונג קונגי/סינגפורי עם אותו השם משנת 2002. סידני ולס (ג'סיקה אלבה) היא כנרת מצליחה שהתעוורה בגיל חמש. 15 שנה מאוחר יותר היא עוברת השתלת קרנית מוצלחת אשר משיבה לה את מאור עיניה. תחילה ראייתה מטושטשת, ובהמשך היא משתפרת עד לכדי ראייה מוחלטת, אך עד מהרה היא מתחילה לחוות חזיונות מפחידים, בעיקר על אש ואנשים מתים. סידני מחליטה לצאת למסע בעקבות החזיונות ונוסעת למקסיקו, משם הגיעה תורמת הקרנית. במקסיקו היא מוצאת את אמה של התורמת, שמגלה לה שהחזיונות הן תוצאה של תאונת עבודה שנחזתה על ידי בתה, ובשל העובדה שלא הצליחה למנוע אותה החליטה לשים קץ לחייה. עם הידיעה הזו חוזרת סידני מהורהרת חזרה אל ביתה, ובזמן שהיא מחכה לחצות את הגבול ממקסיקו לארצות הברית חווה סידני חיזיון. בחיזיון היא רואה מרדף משטרתי בו הנמלט מתרסק אל תוך מכלית מלאה בבנזין במחסום הגבול בו היא עומדת. מבוהלת מהחיזיון, ולאחר המידע שהיה ברשותה על תורמת הקרנית, סידני המפוחדת מחליטה להזהיר את הסובבים אותה ומנסה להרחיק כמה שיותר מהם מזירת האסון בזמן שהחיזיון מתממש אל מול עיניה והמכלית אכן מתפוצצת. כתוצאה מהפיצוץ עפה זכוכית אל פניה של סידני והיא מתעוורת בשנית. לאחר שהיא מתאוששת בבית החולים והרופאים מבשרים לה על הבשורה, היא שבה אל חייה ככנרת עיוורת. מדיה וקבצים בנושא העין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של העין "העין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "העין", באתר נטפליקס "העין", באתר AllMovie (באנגלית) "העין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "העין", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "העין", באתר Metacritic (באנגלית) "העין", באתר אידיבי "העין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איילינגלאפלאפ

איילינגלאפלאפ (באנגלית: Ailinglaplap או Ailinglaplap Atoll) הוא אטול באוקיינוס השקט הכולל 56 איי אלמוגים. האיים הם חלק מאיי מרשל. בשנת 1874 הכריזה ספרד על בעלותה על איי מרשל כולם ואיילינגלאפלאפ בכללם. ב-1884 העבירה ספרד את בעלותה על האיים לאימפריה הגרמנית שהחזיקה בהם במסגרת גינאה החדשה הגרמנית. בתקופת השלטון הגרמני הוקמו על האטול מספר תחנות סחר. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוכלל האטול תחת המנדט הדרום-פסיפי שהעניק חבר הלאומים ליפן. בעקבות מלחמת העולם השנייה עבר האטול לשליטתה של ארצות הברית, עד למתן עצמאות לאיי מרשל בשנת 1986. איילינגלאפלאפ נמצאת 266 קילומטרים מזרחית לאטול מג'ורו בו שוכנת בירת איי מרשל. כ-4,200 קילומטרים מצפון-מזרח ליבשת אוסטרליה. שטחו הכולל של האטול הוא 14.7 קילומטרים רבועים. הוא מקיף לגונה בשטח של 750 קילומטרים רבועים. בשנת 1999 חיו באטול כ-2,000 תושבים. כלכלתו מתבססת על גידול אגוזי קוקוס. באטול קיימים ארבעה מקומות ישוב מרכזיים. באטול שלושה מנחתים למטוסים: בכפר ג'ה (Jeh) מנחת באורך 1,158 מטר. בכפר איירוק (Airok). בכפר ווג'ה (Woja). את שלושת המנחתים משרתת חברת התעופה של איי מרשל. מדיה וקבצים בנושא איילינגלאפלאפ בוויקישיתוף אטול איילינגלאפלאפ באתר Digital Micronesia ערך זה הוא קצרמר בנושא איים ובנושא גאוגרפיה של אוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבי כצמן

אבי כצמן (נולד ב-1952) הוא עורך, עיתונאי ומרצה ישראלי. היה בין מייסדי ועורכי השבועון "כותרת ראשית" (בעריכת נחום ברנע). כצמן גדל והתחנך בחולון. בסוף שנות ה-70 למד באוניברסיטה העברית בירושלים וכתב בעיתון הסטודנטים "פי האתון". כצמן שימש כמבקר תרבות בעיתון "הארץ" וחיבר את החידה השבועית "מי היה האיש שהיה" במוסף. בשנת 1982 ערך מגזין בשם "מדע בדיוני" שהופיע פעם אחת, באותה שנה היה בין מייסדי השבועון "כותרת ראשית" שיצא בשנים 1982–1988. ב"כותרת ראשית" שימש כמבקר תרבות (בעיקר כתב ביקורת ספרות) וככתב תחקירים. אחר כך חזר לכתוב ב"הארץ", ובמקביל למד בחוג לתקשורת של האוניברסיטה העברית בירושלים. כצמן חיבר וערך ספרים רבים העוסקים בנושאים של היסטוריה ותרבות יהודית וישראלית. היה תלמידו של ישעיהו ליבוביץ והיה שותף לעריכת כמה מספריו. לימד באוניברסיטה העברית בירושלים וכיום חבר סגל במכון מנדל למנהיגות. בנוסף הוא בוגר קורס שדרים של קול ישראל. מנחה תוכניות אירוח ברשת א'- "שישה מאזינים ואורח". ב-2019 ראה אור ספרו "בשיחה הגדולה" (הוצאת מאגנס). כצמן גרוש פעמיים ואב לבת. עיונים בחינוך היהודי כרך ד, בעריכת: ג'נט אביעד, אבי כצמן, הוצאת מאגנס, 1989 מי האיש שהיה?, הוצאת כתר, 2002 במחלוקת - 60 עימותים שהסעירו את העיתונים, עורך: אבי כצמן, הוצאת עם עובד, 2008. בשיחה הגדולה, הוצאת מאגנס, 2019. רשימת הפרסומים של אבי כצמן, בקטלוג הספרייה הלאומית אבי כצמן, ישעיהו ליבוביץ: עיון בשפה, פורסם ב"ישעיהו ליבוביץ - בין שמרנות לרדיקליות", הוצאת מכון ון-ליר, 2007. לפי הרצאה שניתנה בכנס במכון ון-ליר לציון 100 שנה להולדתו. דן אלמגור מתארח אצל אבי כצמן, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:50:13) שיחה של אבי כצמן עם ישעיהו וגרטה ליבוביץ, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:22:19)‏, 20 במאי 1994 אבי כצמן, דף שער בספרייה הלאומית צבי זינגר, בריאיון ב"פי האתון" מחר- נציג אש"ף: לא נסכים לפשרה עם הציונים, מעריב, 27 בדצמבר 1978 מתן ברניר, ‏נפלאות המדע, באתר גלובס, 10 בפברואר 2009 תודה, כצמן, חדשות, 29 בינואר 1989 גיא בן פורת, חיים יבין לא תצאו משם, חדשות, 15 ביוני 1993 בועז כהן, ‏רצח ארלוזרוב, משפט קסטנר, יוס'לה שומכר, הפנתרים השחורים, "מלכת אמבטיה" וההתנחלות בחברון נפגשים בספר חדש, באתר גלובס, 26 בנובמבר 2008 אורי אבנרי, כיתתו חרבותם לעטים, באתר הארץ, 14 ביולי 2008
סמסונג C&T

סמסונג C&T (בקוריאנית: 삼성물산) (C&T = Construction&Trading) (לשעבר תאגיד סמסונג), נוסד ב-1938, והוא התאגיד שממנו התפתחה קבוצת סמסונג וכולל כיום 2 חברות, קבוצת הנדסה ובניה וקבוצת מסחר והשקעות. שם החברה שונה מתאגיד סמסונג לסמסונג C&T ב-2007. קבוצת סמסונג היא הקונצרן הגדול ביותר בקוריאה הדרומית הפועל בתחום הבנייה, אלקטרוניקה, כימיקלים, פיננסים ותחומים רבים אחרים. שוויה של החברה (נכון לשנת 2012) הוערך ב-22.2 מיליארד דולר. בין פרויקטי החברה ניתן למנות את: מגדלי פטרונס שבקואלה לומפור בירת מלזיה המתנשאים לגובה של 452 מטרים (88 קומות). המדורגים כמגדלים הרביעיים בגובהם בעולם. טאיפיי 101 שבטאיפיי בירת טאיוואן המנשא לגובה 508 מטרים (101 קומות). ומדורג במקום השלישי בגובהו בעולם. בורג' ח'ליפה שבדובאי המנשא לגובה של 828 מטרים (162 קומות). והוא הבניין הגבוה בעולם בהפרש ניכר. תחנת הכוח ומפעל התפלת המים Shuweihat S2 באבו דאבי. אסדת הגז 2nd Berth שבסינגפור. תחנת הכוח הפרטית Qurayyah שבערב הסעודית. גשר Yeongjong וגשר אינצ'ון באינצ'ון שבקוריאה הדרומית. הכביש התת-קרקעי סלאם באבו דבי. חברת הדיור רימיאן, שדורגה במדד שביעות רצון הלקוחות הלאומי בין השנים 1998-2012 במקום הראשון. אנרגיה וסביבה - יצירת אנרגיה, ביו אנרגיה ותחנות כוח. משאבי טבע - נפט, גז, פחם, מתכות ומינרלים. חומרים תעשייתיים - פלדה, כימיקלים, אלקטרוניקה וטקסטיל. סמסונג מדיה וקבצים בנושא סמסונג C&T בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמסונג C&T סמסונג C&T, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שווי החברה באתר בלומברג ביזנסוויק.
הפרעת קשב (תוכנית טלוויזיה)

הפרעת קשב היא תוכנית סטנד-אפ ואירוח ישראלית לילדים בהנחיית הקומיקאי שחר חסון. התוכנית שודרה בערוץ הילדים בהפקת מעגלות החל מ-1 באוקטובר 2013 עד שנת 2016. כל תוכנית נפתחת במונולוג פתיחה קומי. לאחריו נערכת פינה שולחנית אותה מוביל המנחה (שחר חסון) ושני ראיונות עם אורחים. לאורח הראשון (הסלב) ניתנת משימה קומית המתרחשת במרכז האולפן. בסוף כל תוכנית משודרת הפינה "לאיזה גובה זה יקפוץ" בה זורק המנחה חפצים מחיי היום יום על טרמפולינה ובודק עד לאיזה גובה הם קופצים. ברקע כתוביות הסיום מופיעים שחר והאורח בשיר קריוקי יחד עם הקהל באולפן. העונה הראשונה של התוכנית צולמה באולפני הרצליה החל מיוני 2013 עד ל-2016. קטעיו של עודד פז צולמו במיני אולפן באולפן התוכנית. התוכנית צולמה באולפן רב-ממדי, ובצידו הימני מוצגות הפינות השונות. שחר חסון: המנחה והסטנדאפיסט של התוכנית. עודד פז: מנחה מבזק החדשות על העולם. טום קשתי: שחקן כדורגל שעובד כיום בתור מנכ"ל הטלוויזיה החדשה. יורם יורמי: עובד בכיר במשרד החינוך. המציא שיטה חדשה ללימוד ילדים, שיטת הראפ וההיפ-הופ. בפרק 6 גם שירה במזרחית. איש השפן: גיבור-על שלא מציל אנשים. סיגלית סינוואני: המפיקה של התוכנית-עונה ראשונה. יונית הבינונית: נוכלת ילדים עם העוזר שלה שקל. תומר זרזיף: מיסטיקן שמסתמס עם היקום ולא מגלה שום דבר. פארודיה על אורן זריף. מורן קפלן קפלינסקי: אמא לילד בשם אמה ולילד בשם יהלי. חוזרת על המשפטים: "הוצאתי את הטלוויזיה מהבית!", "הוצאתי את המנגל מהבית!" ו"הוצאתי את הילד מהבית ספר!". זאביק פיפלקס: מדריך טיולים מדופלם. חוזר על המילים: "הכל טוב" ו"אוורירי". חוגית מתנסי: מנהלת "חוגים ונהנים", חוגים לילדים בתכנים לא מוכרים ובמחיר מופקע, מוסיפה לכל שם של חוג את המילה "נהנים". אומרת שהיא רושמת את עודד לכל חוג. ג'סטין ביבר: עובד במסעדה. נוהג לעשות תנועות ידיים ולהגיד "אני ג'סטין ביבר". יעקב פליקס: במאי סרטים וסרטוני בר מצווה. מדבר בחרוזים וחוזר על המילה "אבל". הפרעת קשב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
שוק ספוט

שוק ספוט (באנגלית: Spot market), שוק למסירה מיידית, הוא כינוי לזירת מסחר וירטואלית או פיזית אשר בה נסחרים מכשירים פיננסיים או סחורות לאספקה מיידית (אשר משמעותה הוא שני ימי ערך לאחר מועד הביצוע - מכונה באנגלית "Spot date"), זאת להבדיל משוק עתידי (Futures market), שבו זמן האספקה הוא במועד מאוחר יותר. בשוק ספוט וירטואלי יכולים לפעול גופים המחוברים למערכת המסחר הממוחשבת, כגון בנקים או ברוקרים, ואף לקוחות פרטיים בעלי היקף פעילות גדול. לעומת זאת, בשוק ספוט פיזי המתקיים בזירת מסחר קרקעית יכולים לפעול רק נציגי הגופים החברים באותה זירה ספציפית, והם מבצעים את הפעולות עבור לקוחותיהם או עבור עצמם (נוסטרו). שוק ספוט עשוי להיות: שוק ממוסד בורסה מעבר לדלפק ניתן להפעיל שוק ספוט בכל מקום שבו קיימת תשתית מתאימה לביצוע עסקאות מיידיות. השוק המקובל לרוב המכשירים הפיננסיים הוא באמצעות קווי תקשורת מאובטחים. בין הדוגמאות הבולטות לשוקי ספוט: שוק הפורקס (Spot Forex) למטבע חוץ בו זמן האספקה הוא עד יומיים, זאת בהתאם למסורת היסטורית הנוגעת למגבלת שינוע המטבע המזומן מבנק אחד למשנהו. רוב המסחר בשוק הפורקס הוא מסחר מקוון. שוק הספוט למוצרי אנרגיה, המאפשר מסחר בעודפי מוצרי אנרגיה הזמינים באופן מיידי. כך, למשל, מסחר בעודפי גז טבעי באירופה נערך בשוק מקוון בהולנד בשם Title Transfer Facility (ידוע בר"ת TTF) ובשוק National Balancing Point‏ (NBP) בבריטניה. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספוט

האם התכוונתם ל... ספוט (לוויין) – מערכת לוויני צילום אזרחיים שתוכננה ופותחה בצרפת. שוק ספוט – שוק בו נסחרים מכשירים פיננסיים או סחורות לאספקה מיידית. ספוט – חתולת המחמד של דאטה, דמות בדיונית ב"מסע בין כוכבים".
VideoLAN

VideoLAN הוא מיזם פיתוח תוכנה לנגינת וידאו ופורמטים נוספים של מדיה על פני רשת תקשורת מקומית. במיזם פותחו במקור שתי תוכנות להזרמת מדיה, הראשונה נקראה "VideoLAN Client" והשנייה "VideoLAN Server" אך לבסוף אוחדו תכונותיהן של שתי התוכנות לתוכנה אחת הנקראת VLC media player. המיזם החל במקור כמיזם סטודנטיאלי מצומצם באוניברסיטת ÉCP שבצרפת, אך לאחר שהופץ כתוכנה חופשית וקוד פתוח תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו, הפך המיזם לרב לאומי עם קבוצות פיתוח מ-20 מדינות. ארכיטקטורות המחשב הנתמכות על ידי המיזם הם הן 64-bit והן 32-bit, במערכות ההפעלה Windows‏, macOS, ולינוקס. VLC התוכנה המרכזית שפותחה במיזם. מדיה וקבצים בנושא VideoLAN בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של VideoLAN VideoLAN, ברשת החברתית אקס (טוויטר) VideoLAN, ברשת החברתית LinkedIn VideoLAN, סרטונים בערוץ היוטיוב נקראת בקיצור LAN אותיות המופיעות בשם המיזם לקוח VideoLAN ובקיצור VLC שרת VideoLAN ובקיצור VLS ידועה בקיצור: VLC École Centrale Paris רשימת המפתחים באתר VideoLAN ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפרלמנט של גיברלטר

הפרלמנט של גיברלטר (באנגלית: Gibraltar Parliament) הוא בית המחוקקים של הטריטוריה הבריטית שמעבר לים, גיברלטר. בין השנים 1969 ו-2006 נקרא מוסד זה בשם "האספה המחוקקת של גיברלטר" (Gibraltar House of Assembly). האספה המחוקקת של גיברלטר, שהוקמה לאחר ההכרזה על חוקת גיברלטר (1969), הייתה גוף חד ביתי שהיה מורכב מ-15 חברים שנבחרו על ידי ציבור הבוחרים, ומעוד 2 חברים ממונים, אחד מהם הוא פרקליט המדינה. הכינוי "האספה המחוקקת" במשמעות של בית המחוקקים היה נפוץ בטריטוריות הבריטיות שלא היו תחת ריבונות מלאה. הדבר שונה על ידי הפרלמנט הנוכחי של גיברלטר, לאחר ההכרזה על חוקת גיברלטר (2006), כשיקוף של השדרוג במעמדה הריבוני של גיברלטר. כיום כל 17 חברי הפרלמנט נבחרים על ידי הציבור, כאשר כל מצביע יכול לבחור 10 מועמדים לפרלמנט. הפרלמנט יושב במבנה המשקיף לעבר מיין סטריט וכיכר ג'ון מקינטוש. המבנה הוקם בשנת 1817 ושימש לפני כן כספריית הסוחרים והחלפנים (ספרייה אזרחית שהוקמה על ידי סוחרי גיברלטר כיוון שהוטל איסור על כניסת אזרחים לספריית חיל המצב הצבאי של גיברלטר). בשנת 1951 שופץ המבנה על מנת שיוכל לשמש מקום מושבה של המועצה המחוקקת של גיברלטר. לאחר ההכרזה על החוקה ב-1969 הוקם בית המחוקקים של גיברלטר והחליף את המועצה המחוקקת. המושב הראשון של בית המחוקקים נפתח ב-18 באוגוסט 1969 על ידי המושל וריל בג. דיימון בוסינו (הדמוקרטים הסוציאליים של גיברלטר - GSD) פביאן פיקארדו (GSLP) ג'ון קורטס (GSLP) נייל קוסטה (GLP) מדיה וקבצים בנושא הפרלמנט של גיברלטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפרלמנט של גיברלטר הפרלמנט של גיברלטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא רשויות מחוקקות ובנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.