ונדי ולוסי

ונדי ולוסי (באנגלית: Wendy and Lucy) הוא סרט דרמה אמריקאי, בבימויה של קלי רייכארט שיצא לאקרנים בשנת 2008. ונדי, צעירה חסרת בית, נוסעת יחד עם כלבתה לוסי לאלסקה כדי למצוא עבודה בבית חרושת לשימורי סלמון. לאחר שרכבה מתקלקל ונדי מוצאת עצמה תקועה בעיירה קטנה באורגון כשאין ברשותה די כסף לתקן את המכונית. ונדי משאירה את לוסי קשורה מחוץ למרכול, ואז נכנסת לחנות ומנסה לגנוב מזון לכלבים. ונדי נתפסת ומובאת למעצר בתחנת המשטרה המקומית. היא משלמת קנס ומשוחררת מן המעצר. כאשר היא חוזרת אל החנות, היא מגלה כי כלבתה אינה נמצאת עוד במקום שבו השאירה אותה קשורה. ונדי יוצאת לחפש את הכלבה ונעזרת במאבטח המרכול. היא מתקשרת לאחותה, אך היא מסרבת לסייע לה. ונדי מגלה כי לוסי נלקחה למכלאה המקומית ושם אומצה. כשוונדי חוזרת אל המוסך, המכונאי מסביר לה כי יש צורך לחדש את המנוע, מה שיעלה את מחיר התיקון, ואף יתעלה על מחירו של הרכב. היא מחליטה לעזוב את המכונית במוסך ולא לתקנה. כעת ונדי נותרת כמעט ללא כסף. ונדי הולכת אל הבית שבו מתגוררת המשפחה שאימצה את לוסי. היא מחכה עד שבעליה החדשים של לוסי נוסע מהבית במכוניתו ואז מתגנבת אל החצר ומשוחחת עם כלבתה דרך הגדר. בדמעות היא מבטיחה ללוסי כי תשוב, ואז נפרדת ממנה שכן היא מבינה כי במצבה הנוכחי לא תוכל לטפל בה וכי יהיו לכלבה חיים טובים יותר בביתה החדש. לאחר מכן היא עוזבת ונוסעת בטרמפ צפונה כדי להשלים את מסעה למציאת עבודה. מישל ויליאמס בתפקיד ונדי ויל פטון בתפקיד המכונאי ויל אולדהם בתפקיד אייקי ג'ון רובינסון בתפקיד אנדי וולטר דלטון בתפקיד מאבטח המרכול לארי פסנדן בתפקיד הגבר בפארק דידרה אוקונל בתפקיד דב, אחותה של ונדי סרט עצמאי זה צולם בתקציב מצומצם של כ־200,000 דולרים, תקציב זה נחשב גבוה לעומת תקציבי סרטיה הקודמים של רייכארט, עלות הפקת סרטה הקודם "Old Joy" עמדה על 30,000 דולרים בלבד. גם צוות הצילום והשחקנים בהפקה היה קטן במיוחד. הכלבה לוסי המופיעה בסרט היא כלבתה של רייכארט. הסרט מבוסס על סיפור קצר של הסופר יליד פורטלנד ג'ון ריימונד, בסיפור התמקד ריימונד בתיאור של מקומות מתוך חיי היום יום האישיים שלו בפורטלנד. עלילת הסרט מושפעת במידה רבה מן המשבר הכלכלי העולמי (2008), שפגע בצורה משמעותית בארצות הברית. חייהן של הדמויות המתוארות בסרט, המתמודדות עם אבטלה, עוני ומשבר דיור, משקפים את המצב החברתי והכלכלי של אותה עת. סגנון הסרט מתכתב עם הניאו ריאליזם האיטלקי וזרמים קולנועיים ריאליסטיים אחרים, שצמחו גם הם אחרי תקופות משבר חברתי וכלכלי. בדומה לקולנוע האיטלקי של שנות הארבעים, גם בסרטה של רייכארט (וסרטים נוספים מאותה תקופה) ישנה העדפה להצגה ריאליסטית של אירועי החיים על פני אסקפיזם. היוצרת בחרה לתאר אירועי יום יום ולהתמקד בחייהם של אנשים "רגילים", והציגה מבט מפוכח על המציאות ועל חייהן של הדמויות. גם בחירתה של רייכארט לצלם את הסרט בלוקיישנים אותנטיים תורמת לריאליזם של היצירה. לנוף יש חשיבות רבה בסרט ובסיפורה של הגיבורה וכך בחרו הבמאית והצלם סם לוי להתערב כמה שפחות בנוף בלוקיישנים. בחירתם הייתה תיאור פשוט של הנוף, באופן נטול צבעוניות מודגשת, כדי להתמקד בסיפורן של הדמויות ובעלילה המתוארת מנקודת מבטה של ונדי, הגיבורה. רייכארט ולוי בחרו לצלם את הסרט בפילם 16 מ"מ, כדי לתרום לתחושת הריאליזם וליצור אווירה רכה. תרומה נוספת לריאליזם של היצירה הוא היעדר כמעט מוחלט של פסקול, בחירה שביצעה רייכארט כדי לא ליצור התערבות באופן שבו הצופים מעבדים את תחושותיה של הגיבורה ואת החוויות שהיא עוברת. הסרט הופץ על ידי חברת ההפצה "אוסילוסקופ" שאותה ייסד אדם יאוך, חבר להקת ביסטי בויז. הצלחת הסרט תרמה להפקתו של סרטה הבא של רייכארט, "Meek’s Cutoff", שיהיה היקר ביותר מבין סרטיה עד אותה עת. מישל ויליאמס שיחקה גם בסרט זה. "ונדי ולוסי" זכה לעניין רב בפסטיבלים וקיבל שבחים ממבקרים, ובשנת צאתו לאקרנים הופיע במעל 70 רשימות 'עשרת הסרטים הטובים ביותר' של מבקרים בארצות הברית. הסרט זכה בפרס סרט השנה של פסטיבל מכון הסרטים האמריקאי. קלי רייכארט הייתה מועמדת לפרס "הכישרון הצעיר" (Un Certain Regard) בפסטיבל קאן. כמו כן, היה מועמד לפרס אינדיפנדנט ספיריט לסרט הטוב ביותר, מישל ויליאמס הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר. מישל וויליאמס הייתה מועמדת לפרס איגוד המבקרים האמריקני לשחקנית הטובה ביותר. "ונדי ולוסי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ונדי ולוסי", באתר נטפליקס "ונדי ולוסי", באתר AllMovie (באנגלית) "ונדי ולוסי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ונדי ולוסי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ונדי ולוסי", באתר Metacritic (באנגלית) "ונדי ולוסי", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "ונדי ולוסי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דולב אמיתי, לחישות רועמות – הקולנוע החתרני של קלי רייכהארדט, באתר סינמטק תל אביב Roger Ebert, A girl and her dog on the lonesome road, Roger Ebert, ‏2009 Joel Blackledge, Why Wendy and Lucy remains a vital piece of American cinema, little white lies Kelly Reichardt's Wendy and Lucy, The Directors Series, ‏2019 Wendy and Lucy (2008), Interiors Ryan Parker, Wendy and Lucy, Journal of Religion and Film 13, University of Nebraska A. O. Scott, Neo-Neo Realism, New York Times Magazine, ‏2009 Patricia White, Watching Women’s Films, Camera Obscura, 2 24, עמ' 153-161 Wendy and Lucy - Awards, IMDb Un Certain Regard, Festival de Cannes Un Certain Regard: Wendy and Lucy by Kelly Reichardt, Festival de Cannes, ‏2008 Independent Spirit Awards 2009, MUBI