laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אורסולה האוולס

אורסולה האוולס (באנגלית: Ursula Howells;‏ 17 בספטמבר 1922 – 16 באוקטובר 2005) הייתה שחקנית אנגלייה שהופיעה בסרטי קולנוע ובטלוויזיה. האוולס נולדה בלונדון. היא בתו של המלחין הרברט האוולס. היא התחנכה בבית הספר לבנות סיינט פול, שם עבד אביה. הופעת הבכורה של האוולס על הבמה היה בשנת 1939 במחזה "Bird in Hand" מאת ג'ון דרינקווטר שהוצג בדנדי. ב-1942 עברה לאוקספורד, ואחרי שלוש שנים הופיעה לראשונה לונדון בתיאטרון אמבסי בסוויס קוטג'. היא החלה להופיע בסרטי קולנוע אחרי מספר שנים ששיחקה בווסט אנד, וזמן קצר בברודוויי שם הופיעה ב-1951 במחזה "Springtime for Henry". ב-1983 אחרי מותו של אביה הקימה האוולס את "אגודת הרברט האוולס", וקידמה את פרסום יצירותיו. היא מימנה הקלטות של יצירותיו ותמכה בהוצאה לאור וקידום מוזיקה כנסייתית. האוולס הייתה נשואה לשחקן והתסריטאי אנתוני פליסיר (אנ') מ-1968 עד למותו בשנת 1988. מדיה וקבצים בנושא אורסולה האוולס בוויקישיתוף אורסולה האוולס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קרן על שם הרברט האוולס אורסולה האוולס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Ursula Howells". explore.bfi.org.uk. אורכב מ-המקור ב-2015-09-15. נבדק ב-7 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Ursula Howells". נבדק ב-4 במרץ 2015. {{cite news}}: (עזרה)
סול או קוקוש מר

סול או קוקוש מר (התרנגול קורא, בהונגרית: Szól a kakas már) הוא שיר חסידי בהונגרית. האגדה החסידית מספרת על רבי יצחק אייזיק טויב, האדמו"ר הראשון והמייסד של חסידות קאליב, ששמע את הניגון מאיכר הונגרי ו'רכש' את הניגון ממנו. האגדה מספרת, שכאשר סיים האדמו”ר ללמוד את השיר מהרועה, הרועה שכח את השיר. היה זה ניגון אחד מתוך מספר ניגוני רועים הונגרים שהאדמו"ר "גייר" והפכם לשירי קודש. הדעה המקובלת הייתה שהניגון הוא במקורו שיר איכרים. מוזיקולוגים הונגריים מצאו שמקורו במורדים הקורוצים במאה ה-18 ומשם נתגלגל לעולם האיכרים. המילים מספרות על תרנגול מיוחד וססגוני המטייל ביער, אך רוצה לשוב לביתו. בגרסה החסידית, העוף הוא משל על עם ישראל הנמצא בגלות, וישוב לארצו רק בביאת המשיח ובבנין בית המקדש. השיר כתוב בהונגרית עם שיבוץ משפט בעברית מן המקורות. השיר מנוגן בעיקר על ידי החסידויות ההונגריות, אך ידוע מאוד בקרב יהדות הונגריה כולה. בשנת 2006, במסגרת פרויקט 'סינמה ירושלים', צילם הקולנוען החרדי יהודה גרובייס סרט קצר על הניגון וסיפורו החסידי. ביצוע של החזן משה שטרן האדמו"ר מקאליב מנגן את הניגון. סול או קוקוש מר, בביצוע הזמרת ההונגריה בי פליה (אנ') בביצוע של השיר בבית הכנסת הגדול של בודפשט, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב פרטים נוספים על שירי הרועים של האדמו"ר הראשון מקאליב כאן. שיר רועים נוסף "גלות גלות" (במקור ביידיש) עובד מחדש על ידי דן אלמגור למופע "איש חסיד היה". כאן בביצוע חנה רוט. ל. טוביה סילאג'י-ווינדט, הצדיק מקאלוב וקהילתו, חיפה, 1975 עמ' 200 הקליפ באתר YouTube תרגום נוסף מובא בספרו של אליעזר שטיינמן "באר החסידות" בחלק על אדמור"י גליציה והונגריה בית זה אינו חלק מהשיר המקורי ששר ר' יצחק אייזק טויב אלא הוספה מאוחרת יותר (ל. טוביה סילאג'י-ווינדט, הצדיק מקאלוב וקהילתו, חיפה, 1975, עמ' 201), ולא מושר בכל הגרסאות.
חיים ברלין (רופא)

חיים ברלין (1890–אפריל 1980) היה רופא עור, פרופסור לדרמטולוגיה, מנהל מחלקת עור ומין בבית החולים הדסה (תל אביב), מייסד החברה הדרמטולוגית בהסתדרות הרפואית. ברלין נולד ברוסיה. סיים את לימודי הרפואה בשווייץ. דודנו, המנהיג הציוני קורט בלומנפלד, סייע לו להתיישב בברלין ולעסוק ברפואה. בשנת 1922 ברלין נשא לאשה את הציירת אסתר יואל והם עלו לארץ ישראל ב-1925. ברלין התקבל להדסה תל אביב, כרופא עור. ברלין החל ללמד עזרה ראשונה במשך שלוש שנים, עוד לפני ייסוד מגן דוד אדום בתל אביב. בשנת 1927 במסגרת הסתדרות הרופאים ייסד את החברה הדרמטולוגית. בשנת 1946 התמנה ברלין למנהל מחלקת עור ומין בבית החולים הדסה בתל אביב. בשנת 1957 התמנה ברלין לפרופסור ברפואת עור בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים. ברלין היה מקורב לד"ר מגנוס הירשפלד שהיה רופא וסקסולוג יהודי-גרמני, ממקימי הוועדה המדעית-הומניטרית, ומייסד המכון לסקסולוגיה. ברלין נחשב "לאחד התלמידים הנאמנים ביותר של מכון הסקסולוגיה". כשהירשפלד הגיע לבקר בארץ ישראל, ברלין הכין את סיור ההרצאות שלו. וכתב את הנקרולוג שלו ב-1935. בשנת 1930 התגרש מאסתר ונשא לאשה, באוקטובר 1931, את הד"ר חנה גוסקין, שהייתה רופאת עור. ברלין נפטר ב-1980. השאיר אחריו שני בנים. "ברלין, חיים", בתוך: נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל, 1799–1948, מהדורה ב', זכרון יעקב: איתי בחור, 2012, עמ' 134. הארץ, 18 באפריל 1980 - פרופ' חיים ברלין מדיה וקבצים בנושא חיים ברלין בוויקישיתוף בשנת 1942 פנתה הגרפיקאית אסתר יואל-ברלין לראש העירייה מוסטפא אל-ח'אלידי, והציעה כמה הצעות לסמל עיריית ירושלים. העירייה אימצה את אחת ההצעות של אסתר יואל-ברלין ב-20 במאי 1943, אך הייתה זקוקה לאישור "מכון הסמלים הבריטי" (College of Arms), אישור שהתעכב בשל מלחמת העולם השנייה. ביולי 1946 פוזרה עיריית ירושלים בידי שלטונות המנדט עקב המשבר החמור ששרר בעיר בתום תקופת המנדט, כך שהאישור לא ניתן בסופו של דבר, והסמל נגנז. הסדנה להיסטוריה חברתית, רופאים פורצי גבולות: סקסולוגיה גרמנית במזרח התיכון, באתר הארץ, 20 בינואר 2016 The Einstein of Sex | Jewish Voice From Germany (באנגלית) o "Dr. Chaim Berlin, one of the most faithful pupils of our Sexology Institute ..., when he was last in Germany, I had discussed my visit to Palestine with him. He promised to ... arrange my lecture tour". (Journey,p. 276) o ד"ר חיים ברלין, ד"ר מגנוס הירשפלד, דבר, 21 במאי 1935 נשואין: ברלין חיים - גלוסקין חנה באתר ארכיון המדינה
המדרשה החסידית

המדרשה החסידית לצעירים (בקיצור: המדרשה החסידית) היא ישיבה תיכונית, כלל חסידית, השוכנת בביתר עילית. בישיבה לומדים כ-90 בחורים. זוהי הישיבה התיכונית הראשונה במגזר החסידי. המייסד וראש הישיבה הוא הרב מנחם בומבך. הישיבה נוסדה בא' באלול תשע"ד, עבור בחורים בגילאי 13–18. קודם לכן נכנסו המייסדים אל מנהיגים חרדים כדי להיוועץ בהם ולקבל את ברכתם. מנהיג המגזר הליטאי הרב אהרן יהודה לייב שטינמן ביקש מן המייסדים שימנעו מלקרוא לו "ישיבה". מכאן שמה הייחודי. ראש המדרשה ומנהלה החינוכי הוא הרב מנחם בומבך. מנהל תיכון: משה מלמוד. מנהל הפנימיה: הלל רוזנברג. תוכנית הלימודים במדרשה כוללת לצד לימודי הגמרא תנ"ך, הלכה, סוגיות בפרשיות השבוע, סוגיות יסוד במחשבת ישראל ועיון בתורת ובתולדות החסידות. במדרשה גם לימודי חול (מתמטיקה, מדעי המחשב, אנגלית, ועוד), מתוך מטרה שלתלמידים תהיה הכשרה מעשית לחיים. כדי להתמודד עם העובדה שרוב התלמידים מגיעים למדרשה מתלמודי התורה וללא ידיעות רחבות במקצועות חול פיתח צוות המדרשה תוכנית השלמת פערים התלמידים עוברים מבדקים ובהתאם לתוצאות נבנית עבור כל תלמיד תוכנית להשלמת הפערים. בתשע"ח זכתה המדרשה לתעודת הערכה ממשרד החינוך עבור "קידום אקלים חינוכי מיטבי" הקמת ישיבה תיכונית הפונה לבחורים מהמיינסטרים החרדי עוררה התנגדות בציבור החרדי. מול ביתו של מנחם בומבך התקיימו מספר הפגנות, והופצו פשקווילים בשכונות החרדיות שבהם נכתב "חילוני מתחזה, הברנש מנחם בומבך, חזור לחבריך החילונים בתל אביב". ב-23 בנובמבר 2016 שפכו שני קיצוניים זפת על דלתו של בומבך וסתמו בדבק מגע את מנעול ביתו. קודם לכן השחיתו את דלתו ואת דלתו של איש צוות אחר בישיבה כמה פעמים. ב-29 באוגוסט 2017 כתב עורך יתד נאמן ישראל פרידמן מאמר מערכת שבו האשים את המייסד ואת שותפיו בכך שהם "רוצחים רוחניים" ושכל מטרתו לשנות את היהדות החרדית ואת צביונה, ו"לחפור תחת אושיות קיומה, לערער ולהרהר אחרי כל בנינה, לחלץ בצבת את כל מסמרותיה, לסלול דרך חדשה וליצור בידיים מציאות של "עוון". "סולל-הורס", בניין נערים סתירה!" אתר האינטרנט הרשמי של המדרשה החסידית המדרשה החסידית, ברשת החברתית פייסבוק הערוץ של המדרשה החסידית באתר יוטיוב יאיר שלג, המדרשה החסידית שמלמדת לימודי ליבה למרות האיומים, באתר nrg‏, 26 באוגוסט 2017 ישראל רוזנר, תחקיר "המקור": שנה במדרשה החסידית שבה לומדים מתמטיקה ואנגלית, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 01 בינואר 2018 יאיר שלג, המדרשה החסידית שמלמדת לימודי ליבה למרות האיומים, באתר nrg‏, 26 באוגוסט 2017 אַקְלִים חִינּוּכִי, באתר המדרשה החסידית מפגינים מחו מול ביתו של מקים הישיבה התיכונית החרדית, באתר גיוס בני הישיבות (ארכיון) ישראל כהן, זפת ודבק מגע: מי מתנכל למנהל הישיבה?, באתר כיכר השבת, ‏23 בנובמבר 2016 אליעזר היון, החרמות, איומים ואלימות: "המאפיה החרדית" נגד "החרדים החדשים", באתר ynet, 21 בפברואר 2017 ישראל כהן, ‏'יתד נאמן' נגד מדרשה חסידית שמשלבת לימודי חול: "רוצחים רוחניים", באתר כיכר השבת, 29 באוגוסט 2017
קורפוס ספרטום

קוֹרפּוּס סֶפָּרָטוּם (מלטינית: Corpus separatum) פירושו עיר או אזור בעלי מעמד פוליטי ומשפטי שונה מסביבתה, אך חסרי ריבונות עצמאית. מונח זה הוזכר בועידת אונסקו"פ אשר הציעה בשנת 1947 את תוכנית חלוקת ארץ ישראל. בתוכנית החלוקה חולקו שטחי ארץ ישראל בין היהודים והערבים. לעומת שאר הארץ, ירושלים ובית לחם לא חולקו אלא הוגדרו כקורפוס ספרטום – גוף נפרד שיהיה בשליטה בין-לאומית ולא בשליטת אחד הצדדים (שלטון יהודי, שלטון ערבי או שלטון המנדט הבריטי). בסופו של דבר, האזור המיועד פוצל בין ישראל וירדן בהסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות. קורפוס ספרטום נוסף פעל גם בעיר הנמל רייקה שבקרואטיה של ימינו, בין 1779 ל-1918. הגוף הנפרד נוצר בהוראתה של מלכת אוסטריה מריה תרזה ובוטל בתום מלחמת העולם הראשונה עת סופח לממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. גופים נפרדים נוספים פעלו בנובי פאזאר שבסרביה בין 1378 ל-1514, ובפורדנונה שבאיטליה בין 1878 ל-1912. ועדת אונסקו"פ ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בילי לורד

בילי קת'רין לורד (באנגלית: Billie Catherine Lourd, נולדה ב-17 ביולי 1992) היא שחקנית אמריקאית ממוצא יהודי. נודעת בעיקר בשל גילום דמותה של שאנל מספר 3/סיידי סוונסון בסדרה "מלכות הצעקה". לורד נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית בעיקרה ממוצא בריטי, אם כי סבה מצד אמה היה יהודי. היא בתם היחידה של השחקנית קארי פישר וסוכן הכישרונות בריאן לורד, לו פישר הייתה נשואה דאז. סביה הם השחקנית דבי ריינולדס והזמר אדי פישר. היא אחייניתם של טוד פישר, ג'ולי פישר וטרישה לי פישר. סנדקיה הם השחקנית מריל סטריפ והסופר ברוס וגנר. ב-2014 סיימה לורד את לימודיה לתואר ראשון באוניברסיטת ניו יורק, אשר כללו לימודי דת ופסיכולוגיה. לורד החלה את הקריירה שלה לראשונה, כאשר היא השתתפה בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר" בתפקיד משני בתור סגנית קיידל קו קוניקס, והיא עתידה להופיע שוב באותו התפקיד אף בסרט ההמשך, "אחרוני הג'דיי". בפברואר 2015, לורד לוהקה לסדרת קומדיית האימה "מלכות הצעקה". בסדרה, דמותה של לורד, שאנל מספר 3 (ומתגלה בהמשך כי שמה האמיתי הוא סיידי סוונסון) היא נערה אדישה וא-מינית לכאורה הנוהגת לענוד על אוזניה אוזניות פרוותיות באופן קבוע, דבר המקנה לה מראה דומה לתסרוקתה המפורסמת של הנסיכה ליאה (אותה מגלמת אימה של לורד) ונעשה כמחווה עבורה. בדצמבר 2015, לורד דיברה על פגישתה הראשונה עם היוצר ראיין מרפי: חשבתי שהוא רק רוצה שאיבחן עבור אודישן, ולכן הייתי רגועה ולקחתי את זה בקלות. לא חשבתי לרגע שהוא רוצה ללהק אותי, כי ידעתי שהדברים לא עובדים כך. יום למחרת, הם [המפיקים] אמרו לי: "את יודעת שאת לא נשמעת מרוגשת מדי עבור ההצעה? זאת הצעה, לא הזמנה לאודישן." ובדיוק קפצתי מהמקום. לא ידעתי איך הוא תיכנן את זה! ושבוע לאחר מכן הייתי בניו אורלינס. בדצמבר 2015, לורד לוהקה לסרט הפשע "מועדון הכסף" לצידה של אמה רוברטס, שם היא מגלמת את רוזאנה, אשר מנהלת קשר רומנטי עם דמותו של ג'רמי אירווין, קייל בילטמור. במהלך שנת 2016, לורד חזרה לגלם את דמותה של שאנל מספר 3 בעונתה השנייה והאחרונה של "מלכות הצעקה". באפריל 2017, נודע כי לורד לוהקה לעונתה השביעית של סדרה נוספת של מרפי "אימה אמריקאית" כווינטר אנדרסון. מדיה וקבצים בנושא בילי לורד בוויקישיתוף בילי לורד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בילי לורד, ברשת החברתית אינסטגרם בילי לורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בילי לורד, באתר AllMovie (באנגלית) בילי לורד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) בילי לורד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
יחסי סין–שוודיה

יחסי סין–שוודיה הם היחסים בין סין לבין שוודיה. שוודיה הייתה הראשונה במדינות המערב לכונן רשמית יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין, ב-9 במאי 1950. הקשרים בין שוודיה וסין התקיימו עוד במאה ה-17. שוודיה סחרה עם סין, דבר שתועד על ידי נילס מאטסון קיופינג. הוא ביקר בדרום סין על הספינה גוטנברג ב-1654 וכתב רישומים ממסעותיו לסין עם שובו לשוודיה. חברת הודו המזרחית השוודית סחרה עם סין בין 1731 ל-1813. שוודיה הייתה הראשונה במדינות המערב לכונן רשמית את היחסים הדיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין. יחסים דיפלומטיים בין הרפובליקה העממית לבין הממלכה השוודית הוקמו באופן רשמי ב-9 במאי 1950. שוודיה הייתה המדינה המערבית הראשונה ליצור יחסים כאלה עם הרפובליקה העממית שאך נוסדה, ומסיבה זו יו"ר המפלגה הקומוניסטית הסינית מאו דזה-דונג החליט באופן אישי לקבל את השגריר השוודי, טורסטן האמרסטרום, כאשר הציג את מכתב האישורים שלו, דבר שהיה יוצא דופן, וסימן לכך שסין ייחסה חשיבות רבה לפריצת הדרך הדיפלומטית. שוודיה תמיד תמכה ברפובליקה העממית של סין בטענתה על המושב של סין באו"ם. העתק מודרני של הספינה גוטנברג נבנה ונשלח מגטבורג, שוודיה, ב-2005. הספינה הגיעה לשאנגחאי, סין, ב-2006. הספינה התקבלה בברכה בשאנגחאי על ידי המלך קרל השישה עשר והמלכה סילביה משוודיה, אשר ערכו ביקור רשמי בסין באותה שנה. ההעתק חזר לעיר גטנברג ב-9 ביוני 2007, והתקבל בברכה על ידי נשיא סין, חו ג'ינטאו, שביקר בשוודיה בעיקר מסיבה זו, ועל ידי המלך קרל השישה עשר והמלכה סילביה. שנת 2010 סימנה את יום השנה ה-60 של יחסי סין-שוודיה. החגיגות קיבלו תשומת לב בסין, עקב הקשרים המוקדמים בין המדינות. דבר זה הביא ליצירתו של מכון קונפוציס נורדי בשוודיה כדי לקדם ולפתח את מערכת היחסים הסינית-שוודית. בשנת 2006 ערך הסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-6.73 מיליארד דולר. שוודיה הפכה לשותפת הסחר התשיעית בגודלה של סין באיחוד האירופי, וסין הייתה שותפת הסחר הגדול ביותר של שוודיה באסיה זו השנה הרביעית. מדיה וקבצים בנושא יחסי סין–שוודיה בוויקישיתוף שגרירות שוודיה בסין (בשוודית ובסינית) שגרירות סין בשוודיה Hellström, ירקר (2014) סדרי העדיפויות הפוליטיות של סין במדינות הנורדיות, סוכנות המחקר ההגנתי השוודית (FOI) "60th anniversary of China-Sweden diplomatic relations celebrated". Chinadaily.com.cn. נבדק ב-2016-11-21. "China-Sweden relations continue to strengthen". Chinadaily.com.cn. נבדק ב-2016-11-21. "China-Sweden relations beyond 60 years - People's Daily Online". English.peopledaily.com.cn. 2010-05-27. נבדק ב-2016-11-21. "H.M. Konungens tal vid Innovation Forum fredagen den 21 maj 2010" [H.M. King's speech at the Innovation Forum on Friday, May 21, 2010]. Kungahuset.se. 2010-05-21. נבדק ב-2015-07-17. "60 years of friendship". Dragon News: member magazine for the Swedish Chambers of Commerce in Hong Kong and China. Beijing: Swedish Chamber of Commerce: 12. 2010. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-07-22. נבדק ב-2017-08-08. [1](הקישור אינו פעיל, November 2016) "Swedish PM Hails 60 Years of Establishment of China-Sweden Diplomatic Relations". Se.china-embassy.org. 1950-05-09. נבדק ב-2016-11-21.
פרוט (נהר)

נהר פרוט (באוקראינית וברוסית: Прут; בפולנית וברומנית: Prut) נובע ממורדותיו המזרחיים של הר הוברלה בהרי הקרפטים (ליתר דיוק מ"הקרפטים המיוערים"), ההר הגבוה ביותר בתחום אוקראינה. הנהר זורם מזרחה ובחלק גדול ממסלולו דרום-מזרחה. בהמשכו מהווה הנהר את קו הגבול שבין רומניה לרפובליקת מולדובה, ולבסוף הוא נכנס לתוך רומניה גופא ונשפך לתוך הדנובה באזור העיר גאלאץ. בדלתה שלו נמצא האי פרוט, המכונה גם "אוסטרוב פרוט". אגן נהר פרוט, בהיותו אגן חוצה גבולות, נמצא בשטחן של שלוש מדינות: 28% במולדובה, 33% באוקראינה, ו-39% ברומניה. אורכו של הנהר 953 קילומטרים. יש אזורים לאורכו הניתנים למעבר כלי שיט. בחורף, כשמימיו קופאים, ניתן לחצותו ברגל. מדיה וקבצים בנושא פרוט בוויקישיתוף פרוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Prut Basin, Environmental Protection of International River Basins ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בילי אייכנר

בילי אייכנר (באנגלית: Billy Eichner, נולד ב-18 בספטמבר 1978) הוא קומיקאי, שחקן, סופר ואישיות טלוויזיה יהודי-אמריקאי. אייכנר סיים את לימודיו בתיכון סטייווסאנט בשנת 1996 ואת לימודיו באוניברסיטת נורת'ווסטרן בשנת 2000. באותה התקופה, השחקן רובין לורד טיילור היה שותפו לחדר. אייכנר הוא יהודי והומוסקסואל. אייכנר זכה לפרסום הראשון שלו בעקבות "Creation Nation: A Live Talk Show", תוכנית טלוויזיה שהנחה וכתב, שזכתה לשבחים בניו יורק. בנוסף, אייכנר השתתף בתוכניות "Conan" ככתב ועיתונאי במערכונים קצרים, וכעצמו בתוכנית "Watch What Happens: Live", לצידו של אנדי כהן, "Last Call with Carson Daly" ,"The Wendy Williams Show" וב-"Fashion Police" עם ג'ואן ריברס, בין היתר. במקביל, אייכנר שיחק בתפקיד אורח בסדרת האנימציה "בוב'ס בורגרס" (ההמבורגרים של בוב, בתרגום חופשי) כמר. אמברוז, ושיחק באופן קבוע בתיאטרון הבריגדה האזרחית של ניו יורק. ב-2013, אייכנר הצטרף לעונתה השישית של הסדרה "Parks and Recreation" בתפקיד משני. עם זאת אייכנר קודם לתפקיד ראשי בעונתה השביעית של הסדרה. בטקס פרסי האמי ה-66 שהתקיים בשנת 2014, אייכנר הופיע יחד עם סת' מאיירס, שהנחה את הטקס של אותה השנה ויחד איתו הוא ראיין אנשים אקראיים ברחבי ניו יורק. באוגוסט 2015, אייכנר השתתף בסדרה "אנשים קשים" המופקת על ידי רשת "Hulu", נכתבה על ידי ג'ולי קלאוזנר שאף משתתפת בסדרה ומופקת על ידי איימי פולר. בשנת 2016, אייכנר השתתף בסרט שכנים 2, שיצא לאקרנים ב-20 במאי, ובסרט אנגרי בירדס. במרץ 2017, פורסם כי אייכנר יצטרף לצוות השחקנים של עונתה השביעית של סדרת האימה "אימה אמריקאית". חודש לאחר מכן, באפריל, פורסם כי אייכנר מנהל משא ומתן על דיבוב דמותו של טימון, סוריקטה המלווה את סימבה במסעו לשיבה אל צוק התקווה, ברימייק לסרט "מלך האריות". הוא צפוי להופיע בסרט הקומדיה רומנטית האמריקאי מ-2022, אין גברים כאלה. מדיה וקבצים בנושא בילי אייכנר בוויקישיתוף בילי אייכנר, ברשת החברתית פייסבוק בילי אייכנר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בילי אייכנר, ברשת החברתית אינסטגרם בילי אייכנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בילי אייכנר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
מחנה למונייה

מחנה למונייה (באנגלית: Camp Lemonnier) הוא בסיס צבאי של חיל הים של ארצות הברית, בג'יבוטי, בתוך נמל התעופה הבין-לאומי ג'יבוטי-אמבולי שבקרן אפריקה, ובו מוצב "כוח משימה משותף – קרן אפריקה" (CJTF-HOA) של פיקוד אפריקה של ארצות הברית (USAFRICOM). הוא בסיס הקבע הצבאי היחיד של ארצות הברית באפריקה. הבסיס הוקם כאתר העיקרי באזור לתמיכה ב"מבצע חירות מתמשכת – קרן אפריקה" (OEF-HOA). בסיס חיל הים הסיני בג'יבוטי אתר האינטרנט הרשמי של מחנה למונייה מדיה וקבצים בנושא מחנה למונייה בוויקישיתוף "Introduction to MARCENT". United States Marine Corps. במאי 2006. אורכב מ-המקור ב-25 באוקטובר 2007. נבדק ב-9 בפברואר 2007. {{cite web}}: (עזרה) "Africans Fear Hidden U.S. Agenda in New Approach to Africom". Associated Press. 30 בספטמבר 2008. נבדק ב-30 בספטמבר 2008. {{cite news}}: (עזרה) Contorno, Steve (12 ביוני 2014). "Hillary Clinton says in memoir that there's very little U.S. military presence in Africa". PolitiFact.com. נבדק ב-3 ביולי 2014. {{cite news}}: (עזרה) "U.S. expands secret intelligence operations in Africa". Washington Post. 13 ביוני 2012. נבדק ב-5 באפריל 2015. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוונסבורגר

רוונסבורגר (בגרמנית: Ravensburger, ובשמה הרשמי: Ravensburger AG, קרי: רַוונְסבּוּרְגֶר אָה. גֶה.) היא יצרנית משחקים גרמנית גדולה, המפורסמת בעיקר כמי שמובילה את שוק הפאזלים האירופי. החברה נוסדה ב-7 במאי 1883 בידי אוטו רוברט מאייר ברוונסבורג (אנ') שבשוואביה עילית (אנ') בדרום גרמניה. משחק הלוח הראשון שלה שהופץ היה "Reise um die Erde" (מסע סביב כדור הארץ). סימנה המסחרי של רוונסבורג, שעבר תהליך התפתחות במשך השנים, נרשם במשרד הפטנטים (אנ') של האימפריה הגרמנית ב-1900. מ-1971 מזוהה עם החברה עם סימן המשולש הכחול. במפנה המאה ה-20 התרחב קו המוצרים של החברה וכלל אלבומי תמונות, ספרי ילדים, ספרי הפעלה וחוברות הדרכה, ספרי עיון ומשחקי ילדים. כבר לפני מלחמת העולם הראשונה הציגה החברה קו של כ-800 מוצרים. החברה שגשגה בין מלחמות העולם אך נפגעה קשות בימי מלחמת העולם השנייה. לאחר מלחמת העולם השנייה השתקמה החברה באיטיות, והפריצה הגדולה שלה הייתה ב-1964 כשהחלה בייצור פאזלים וחדרה היטב לענף זה. באותה שנה היא הקימה סניפים בשש מדינות אירופיות נוספות. ב-1977 התפצלה זרוע ההוצאה לאור של החברה לחברה-בת נפרדת. החברה מתמקדת בפרסומה כמותג פאזלים מוביל, וארבעה פאזלים שהיו בשעתם הגדולים ביותר בעולם: 40,320 (מיטב הרגעים של דיסני), 32,256 (קית' הרינג, "Double Retrospect" (- רטרוספקטיבה זוגית), 32,000 (חלון לניו יורק), ו-24,000 חלקים, יוצרו על ידיה. בין המשחקים המפורסמים מתוצרת החברה, מוכרים בישראל: רברסי בריקדה (אנ') סקוטלנד יארד (אנ') פוארטו ריקו (נמכר תחת המותג "Alea") מדיה וקבצים בנושא רוונסבורגר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוונסבורגר (בגרמנית) רוונסבורגר, ברשת החברתית פייסבוק רוונסבורגר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוונסבורגר, ברשת החברתית אינסטגרם
ליאור ורוצלבסקי

ליאור ורוצלבסקי (נולדה ב-16 באפריל 1984) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת לענייני חינוך בחדשות 13. בעבר עבדה כשחקנית וזמרת. ורוצלבסקי נולדה וגדלה ברמת גן. בילדותה למדה נגינה בפסנתר בקונסרבטוריון העירוני. את שנות התיכון עשתה במגמת מוזיקה בתיכון בליך בעיר. בשנים 1999–2006 למדה פיתוח קול ולימודי פיתוח שמיעה. היא בוגרת בית הספר לאומניות הבמה "בית צבי" משנת 2007 ולמדה אחר כך שנה גם באוניברסיטת תל אביב. בשנות לימודיה ב"בית צבי" שיחקה בהצגות "כישרונות ומעריצים" בתפקיד אלכסנדרה נייגינה, "מגנוליות מפלדה" בתפקיד שלבי, "אגנס של אלוהים" בתפקיד ד"ר מרתה ליווינגסטון, "הנשים" בתפקיד מרי היינס, "שירת הלוויתן" בתפקיד קרוליין ו"טומי תם" בתפקיד המשרתת. בנוסף, ורוצלבסקי השתתפה במספר מחזות זמר כמו: "קופקבנה" (בתפקיד לולה ובתפקיד סמנתה), "מיקה שלי" (בתפקיד המלכה ובתפקיד הרבנית), "קברט" (בתפקיד פרנצ'י), "אאידה" (בתפקיד אמנריס), "אחים בדם" (בתפקיד גברת ליונס), "שיער" (בתפקיד הכוהנת) ו"ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד" (בתפקיד אמה קרו). בשנות לימודי התיאטרון זכתה במספר מלגות ופרסים: תחרות שירים ממחזות זמר ע"ש ג'ורג' ואל - מקום ראשון (2005) מלגה ע"ש חיים גמזו - תלמידה מצטיינת שנה א' (2005) "קרן שרת" (קרן התרבות אמריקה-ישראל) - מלגת לימודים למצטיינים בתחומי האמנויות (2006) מלגה ע"ש בלהה דייוויס למצטייני קרן שרת בבית צבי (2006) בשנת 2008 שיחקה בקברט מוזיקלי "איש הרוח, הזונה והליצן" בתפקיד הזונה ב"קפה תיאטרון" של התיאטרון הקאמרי. שנה אחר כך שיחקה במחזמר לילדים "עלי באבא וארבעים השודדים", בתפקיד אשת עלי באבא, ובשנת 2010 שיחקה בהצגה "ציפור הנפש" בתיאטרון המדיטק. שיחקה גם בהרכב "פסק זמן" שהופיע ב"פסטיבל תיאטרון הרחוב הבינלאומי" בבת ים ובפסטיבל עכו, וכן בפרויקט "צליל ראשון" לילדים. את דרכה העיתונאית החלה בתוכנית הבוקר "אורלי וגיא" בערוץ 10 כתחקירנית וכמגישת פינות שבועיות בנושאי צרכנות ותרבות. ב-2016 הצטרפה לחדשות 10, שם מונתה לרכזת כתבים ובהמשך לרכזת מערכת "ברקוד". ב-2017 הצטרפה לצוות המבזקנים של חדשות עשר והחלה לערוך ולהגיש מבזקי טלוויזיה. החל מ-2020 משמשת ככתבת לענייני חינוך ב"חדשות 13". עם יציאתה של ליאור קינן לחופשת לידה בשנת 2024, החלה לשמש במקביל גם ככתבת לעניינים פוליטיים. ב-2022 החלה לשמש מעת לעת כמגישה-מחליפה בתוכנית "היום שהיה". מדיה וקבצים בנושא ליאור ורוצלבסקי בוויקישיתוף ליאור ורוצלבסקי, ברשת החברתית פייסבוק ליאור ורוצלבסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליאור ורוצלבסקי, ברשת החברתית אינסטגרם ליאור ורוצלבסקי, באתר חדשות 13 "התגובות היו חמות אבל לא הייתי רוצה שזה יקרה שוב": התגובה של ליאור ורוצלבסקי ששברה את הרשת, באתר חדשות 13, 15 באפריל 2024
סילאס וייר מיטשל

סילאס וייר מיטשל (באנגלית: Silas Weir Mitchell; נולד ב-30 בספטמבר 1969) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי המוכר בעיקר מתפקידו בסדרת הטלוויזיה "גרים" של רשת NBC, ובתפקיד צ'ארלס פאטושיק בסדרה "נמלטים". מיטשל נקרא על שם סילאס ווייר מיטשל שהיה רופא וסופר מהמאה ה-19. מיטשל בוגר בית הספר סנט פול ופנימיית הכנה לקולג' בקונקורד ניו המפשייר, בשנת 1995 קיבל תואר שני באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. מיטשל הוא מייסד ונשיא של חברת ההפקה פנטום. למיטשל שלוש אחיות ואח. מיטשל נשוי[דרושה הבהרה]. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מיטשל מופיע כתפקיד אורח בסרטים שונים, ביניהם "משחק מסוכן", "הפטריוט", "תופת", "ליל כל הקדושים 2", "ללכת על הכל 2", ו"מיליונר מי שגומר ראשון". ב-2004 הופיע כשחקן אורח בפרק של הסדרה "ג'ורדן" בתפקיד פרנק ג'ונס/אליסטר דארק, עובד בבנק הדם. בין השנים 2005–2007 הופיע כשחקן אורח ב-13 פרקים בסדרה "נמלטים" בתפקיד צ'ארלס פאטושיק (היוואר). ב-2007 גילם את ניל בסרט "משוגע" לצד אלי לרטר. ב-2009 הופיע כאורח בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בתפקיד אוון וולטרס. בשנת 2010 שיחק בדרמה הביוגרפית "גשם של גן עדן" לצידם של מייק ווגל וטארין מנינג. ב-2011 הופיע כאורח בסדרה "המנטליסט" בתפקידים ארתור קופי / ראלף מרסר. בין השנים 2011–2017 שיחק תפקיד ראשי בסדרה "גרים" בתור מונרו - בלוטבאד צימחוני העובד כשען, בעל עבר עשיר וידע רב. בשנת 2012 שיחק לצד ריי ליוטה בסרט הפשע "Ticket Out‏". בשנת 2018 הופיע בסרט "התיקון" בתפקיד הפושע גלן אקה. מדיה וקבצים בנושא סילאס וייר מיטשל בוויקישיתוף סילאס וייר מיטשל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סילאס וייר מיטשל, באתר AllMovie (באנגלית) סילאס וייר מיטשל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)