הבריגדה ה-77 (הודו)

הבריגדה ההודית ה-77 (באנגלית: 77th Indian Infantry Brigade) הייתה בריגדה של צבא הודו הבריטית, אשר לחמה כיחידת צ'ינדיטים במהלך המערכה על בורמה במלחמת העולם השנייה. הבריגדה הוקמה במרץ 1942 במחוז ג'האנסי שבהודו הבריטית בהוראת ארצ'יבלד וייוול מפקד פיקוד הודו. ויוול מינה את אורד צ'ארלס וינגייט למפקדה הראשון של הבריגדה. באותו שלב הגיעה המערכה על בורמה לקיפאון זמני, כאשר כוחות הצבא היפני הקיסרי כבשו את מרבית בורמה הבריטית והבריטים נאלצו להתבצר בהודו. ויוול נתן לווינגייט יד חופשית, והורה לו לאמן את הבריגדה ככוחות מיוחדים שיפעלו מאחורי קווי היפנים וינסו להביא לשינוי המערכה. הבריגדה כללה 3,000 איש, אשר מחציתם היו בריטים והשאר הודים, בורמזים או גורקים. וינגייט אימן אותם בדרכים קשוחות ביותר, כבר במהלך האימונים מתו שני חיילים מדיזנטריה, ובאחת הפעמים כשבעים אחוזים מחיילי אחד הגדודים ביקשו להתאשפז. חיילי הבריגדה כונו לימים בשם "צ'ינדיטים", על שם מפלצת מהמיתולוגיה הבורמזית הנקראת "צ'ינתה". הבריגדה הייתה אמורה במקור לקחת חלק ב"מבצע ענקים", אשר במסגרתו היו אמורים כוחות בריטיים ואמריקאיים לפלוש לבורמה. עם זאת, התוכנית בוטלה, ויוול הגיע בעצמו לאימפהל כדי להודיע לווינגייט על הביטול. וינגייט התעמת עם ויוול מול חייליו, וכעבור שעתיים אישר ויוול לווינגייט לצאת למבצע נפרד משלו. בפברואר 1943 כינס וינגייט את אנשיו והודיע להם שהם עומדים "לצאת להרפתקה גדולה". תאריך המבצע נקבע ל-8 בפברואר, והוא קיבל את שם הצופן "מבצע בד ארוך". מטרת המבצע הייתה גרימת נזק רב ככל האפשר ליפנים, בדגש על מסילות הברזל שלהם. חיילי הבריגדה התפלגו לשתי קבוצות, ובשטח כל קבוצה התחלקה לשני טורים גדלים דיים כדי להנחית מהלומות, אך קטנים מספיק כדי לחמוק מרשת ההגנה של האויב. הצ'ינדיטים יצאו מאימפהל ב-8 בפברואר וחצו את הנהר צ'ינדווין (אנ') בלילה שבין 16 ל-17 בו. הם נעו מעבר לצ'ינדווין בתוככי הג'ונגלים, כשהם סובלים ממחלות, עלוקות, רעב וסיורים יפניים. ב-6 במרץ הם פוצצו את מסילת הברזל היפנית מנדליי-מיצ'צ'נה, ובין 13 במרץ, ל-18 בו הם חצו את הנהר איראוואדי (אנ'). עם זאת, כאן הפכו התנאים לקשים אף יותר, וב-24 במרץ הורה וינגייט לבצע נסיגה. בין מרץ לאפריל חזרו רוב השורדים להודו, והקבוצה האחרונה שכללה 9 אנשים בלבד הגיעה ב-6 ביוני. מבין 3,000 חיילי הבריגדה שהשתתפו במבצע, חזרו בסה"כ רק 2,182. המבצע נחשב להצלחה מורלית אדירה, ובנובמבר 1943 הוחלט להגדיל את יחידת הצ'ינדיטים לדיוויזיה אשר כללה 6 בריגדות. הבריגדה ה-77 הייתה הוותיקה ביותר מביניהן, וכמפקדה החדש (ונגייט מונה למפקד הדיוויזיה) מונה מייק קאלוורט. הבריגדה השתתפה במבצע יום חמישי ב-1944, ובמסגרתו הוצנחה בתוככי בורמה, ביצעה פעולות חבלה כנגד היפנים והקימה מעוזים בתוככי שטח האויב. באזור יוני כבר כללה הבריגדה רק 800 איש מתוך 1,200 שכללה בתחילת המבצע. בין 8 ל-25 ביוני לחמו הצ'ינדיטים בקרב קשה כנגד היפנים על העיירה מוגאונג, וניצחו בסופו של דבר רק לאחר שקיבלו סיוע סיני ואמריקאי. בקרב על מוגאונג ספגה הבריגדה 255 הרוגים ו-52 פצועים, וגם אלו שרשמית היו כשירים לקרב, התמודדו כנגד פצעים קלים ומחלות. קאלוורט הפר את ההוראות שקיבל מג'וזף סטילוול, והחל לנוע במטרה לחבור אל הכוח הסיני-אמריקאי בקמאינג. סטילוול הסכים בסופו של דבר לפנות אותם חזרה להודו לצורך תקופת התרעננות. במרץ 1945, לאחר שהוחלט על פירוק כל יחידות הצ'ינדיטים, פורקה גם הבריגדה ה-77 והוסבה לבריגדת הצנחנים ההודית ה-77 אשר הייתה חלק מהדיוויזיה המוטסת ה-44. החטיבה ה-77 (הממלכה המאוחדת) - חטיבה בצבא הבריטי שהוקמה ב-2014 על שמה. דונובן ובסטר, דרך בורמה, הוצאת מטר, 2006. אברהם עקביה, אורד וינגייט - חייו ופועלו, הוצאת מערכות ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993. מייקל קאלברט, אסירי תקוה: בעקבות וינגייט במסע בורמה, הוצאת מערכות, 1955. אנדרו רוברטס, סערת המלחמה, הוצאת דביר, 2011. הבריגדה ההודית ה-77 (באנגלית) עקביה, עמ' 209. על ביטול התוכנית ראו: ובסטר, עמ' 65-67. ובסטר, עמ' 78. עקביה, עמ' 219. רוחבו של האיראוואדי מגיע לשני קילומטרים רוברטס, עמ' 259. אם כי עקביה (עמ' 220) נוקב במספר גבוה יותר 2,200