laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שוצהונד

שוצהונד (מגרמנית: כלב הגנה - shchutz הגנה, hund כלב) הוא תהליך אילוף כלבים ששימש להגנה ועבודה משלהי שנות המאה ה-20. בנוסף, שימש כמבדק התאמה לכלבים והתפתח בהמשך כהליך אילוף להכשרת הכלב לעבודה משטרתית וביטחונית כמו: חיפוש ואיתור סמים, איתור חומרי נפץ, גילוי חשודים ושמירה על חומרים ומתקנים סודיים. במלחמת העולם השנייה נעזרו הגרמנים בכלבים שאומנו בשיטה זו לשמירה על הסדר בזמן העבודה במחנות ולאיתור יהודים. יחד עם זאת, באמצע שנות השלושים, התפתח השוצהונד לכדי ספורט ותחרות כלבים, תחרות שהתבססה על הבנת הפקודות השונות וביצוע משימות, רמת הצייתנות והמשמעת של הכלב. פעם בשנה נערכת תחרות שוצהונד עולמית, המזכה את הבעלים והכלב באליפות העולם. עד שנת 2006 התקיימו שני תקנים לבדיקת כשירותו של הכלב לעבודות השונות: מבחן השוצהונד ומבחן ה-IPO. כיום, אוחדו שני המבדקים הללו לכדי מבדק אחד, בשם VPG, השם דגש אודות הצורך עליו הכלב יענה בעת ביצוע המשימה. הגישוש - במבחן הגישוש על הכלב להפגין יכולת ריכוז מוחלטת ויכולת עבודה עצמאית, במהלך מבחן זה מפוזרים לאורך המסלול חפצים המדיפים ריח אנושי או עקבות אנושיים, על הכלב לאתר את בעל העקבות או החפצים ללא עזרתו של המאלף ("הנוהג" בשפת האילוף). משמעת - תרגיל המשמעת מתבצע תוך הדמיה של מצב אמת בו מושמעות לכלב סדרה של פקודות ללא הרצועה. בעת בדיקת הזוג הראשון, מתחבא בעלי הכלב ועל כלבו להישאר בתנוחת ארצה (שכיבה) סטאטית ולא לזוז עד לקבלת פקודה מבעליו, בעוד הזוג השני, מבצע את סדרת התרגילים - בין הפקודות ישנן פקודות לתרגילים סטאטיים ודינמיים כמו: ארצה, שב, בוא, עמוד ופקודות להבאת חפצים. (הבאת החפצים בתחרויות שוצהונד מקיימות בתוכן תרגיל קפיצה מעל משוכת עץ). התרגיל המסיים בתרגילי המשמעת הוא תרגיל הקדימה, כאשר בו נשלח הכלב לרוץ קדימה למרחק של כארבעים מטרים ובסיומו מוכרזת פקודת ארצה. תרגיל זה מצריך יכולת ריכוז ומיקוד רבה. תקיפה והגנה - מבחן הבודק את נאמנותו של הכלב כלפי בעליו ויכולת זיהוי ושמיעת פקודות במצבי סכנה. במהלך תרגולי ההגנה, נבדק אופיו של הכלב ויכולת השליטה של הבעלים גם יחד. המשימה בתרגיל ההגנה היא למצוא אובייקט (המדמה פושע, חשוד או גורם מסוכן) ולסמנו בנביחה בלבד. בהמשך, מבוצע תרגיל כפול של מרדף ועצירה – כאשר הפושע מתחיל לברוח, הכלב נדרש להתחיל במרדף אחריו ולהפסיק את המרדף בהישמע פקודת הבעלים. התרגיל המסכם - תרגיל האומץ הוא תרגיל תקיפה פיזי בו מוטל על הכלב לתקוף את האובייקט כשהוא רץ לקראת הכלב או לקראת בעליו ממרחק של כמה עשרות מטרים. קיימים ארגוני הדרכה מקצועיים להדרכת שוצהונד, הדרכת מאלפים, אילוף שוצהונד ותחרויות שוצהונד. בעולם: "DVGAMERICA" - מרכז ההדרכה האמריקאי המוביל והגדול ביותר בארצות הברית והוותיק ביותר בעולם, "German sheperd schutzhund club of Canada" - בית הספר לאילוף רועים גרמניים בקנדה בישראל: "מרכז כלבני עמוס שיבולי" לאילוף שוצהונד והכשרת מאלפי שוצהונד, הוותיק ביותר בארץ. ארגוני הדרכה מכשירים כלבי עבודה והגנה ומאמנים כלבים לתחרויות שוצהונד, התחרויות מתקיימות בכל שנה במקום אחר בעולם. במקרים רבים דווקא בעונת החורף, גם במהלך גשמים שוטפים ורוחות עזות התקיימו תחרויות השוצהונד כסדרן, כמו התחרות שנערכה בגבעת עדה בינואר 2012. מדיה וקבצים בנושא שוצהונד בוויקישיתוף סרטון הדגמה לשיטת השוצהונד, באתר (יוטיוב) ארגון השוצהונד האמריקאי, באתר (dvgamerica) ארגון השוצהונד הקנדי, באתר (gsscc)
בארי לונג

בארי לונג (באנגלית: Barry Long;‏ 1 באוגוסט 1926 – 6 בדצמבר 2003) היה סופר ומורה רוחני אוסטרלי. הוא כתב 15 ספרים שתורגמו ל-11 שפות. בארי לונג נולד באוסטרליה ב-1926. כנער החל לעבוד כמחלק עיתונים ותוך מספר שנים הפך לעורך העיתון "סידני סאנדיי" ודוברו של מנהיג האופוזיציה בפרלמנט מחוז ניו סאות' ווילס. בגיל 30 לערך החל לכתוב שורה של ספרים שעסקו בשאלות אנושיות מרכזיות: האם יש מטרה לחיי? מהו המוות? מי אני באמת?. את כתבי היד שכתב הביא לבריטניה כדי להוציאם לאור. בלונדון עבד כקופירייטר וכעורך עיתון בפליט סטריט, אבל המשיך לכתוב ולימד קבוצה קטנה שהתאספה סביבו. קבוצת תלמידיו התרחבה וב-1985 החליט לצאת לציבור. מודעה גדולה שנשאה את תמונתו עם הכיתוב הפרובוקטיבי "אני גורו – מי אתה?" התפרסמה ב"אובזרוור" באנגליה. הוא החל להרצות ופרסם ספרים וקלטות על מוות, מעשה האהבה, גידול ילדים ועוד. ב-1986 חזר לאוסטרליה ופתח מרכז ללימוד משנתו. בארי לונג לימד באוסטרליה, אירופה ואמריקה. ספריו תורגמו ל-11 שפות. ב-1998 נאלץ לחדול מנסיעותיו לאחר שנתגלתה בו מחלה ממארת. למרות זאת הוא המשיך ללמד ולכתוב עד יום מותו ב-2003. את סדרת המאמרים האחרונה שנקראה "למות - כפי שאני חווה זאת" הוא הכתיב על ערש דווי. אמת: "דבריי הם או אמת או שקר. אין שום דבר באמצע. אבל אנא, אל תאמין לי. בחן כל אמירה בחווייתך האישית. רק כך תוכל לדעת את האמת." אהבה: "לעולם אל תרשי לגבר (או אישה) לאחוז בידך או לחבק אותך, אלא אם את חשה את מגעה העדין של האהבה. הימנעי מאחיזתה החמדנית של הרגשיות המינית, אפילו כאשר היא מופיעה בגוף מושך. היא רוצה לגמור – ולהסתלק ממך מהר ככל האפשר ברגע שתבוא על סיפוקה." חיים: "אני עומד לקחת אותך בחזרה אל הרחם, אל המקום שבו הכול התחיל, למקום שממנו הגוף עצמו הופיע. לשם כך לא נזדקק לפסיכיאטר, מהפנט או מומחה כלשהו. נזדקק רק לאמת ולתשומת לבך העניינית. כל תוספת תהיה הטעיה של האישיות..." מוות: "בתולדות המין האנושי אין יוצא מן הכלל: כולם מתים. וכפי הנראה, כולם מתים בזמן הלא נכון - בזמן שגורם לנו הלם. או שהם מתים בטרם עת. אין כזה דבר מוות בטרם עת. כולם מתים בזמן - ולא משנה עד כמה צעירים או זקנים הם היו, או עד כמה החיים שלהם נראו מבטיחים." צדק: "רק מעטים מחנכים את ילדיהם לצדק. אבל חשוב ביותר להטמיע בילדים חוש צדק שישמש כמשקל נגד למוסר הכפול הרווח בעולם. וזה חייב להיעשות דרך דוגמה אישית מגיל צעיר מאוד. ילדים שחווים כבר בינקותם את ההגינות והצדק של הוריהם, לא יזדקקו להמחשות כואבות יותר בבגרותם." "רק הפחד מת" "מדיטציה, קורס בסיסי" "מעשה האהבה" "הרשו לי לדבר איתכם על מוות" "על גידול ילדים באהבה, צדק ואמת" ספרי בארי לונג האתר הרשמי (בעברית) פשרה היא אומללות, באתר nrg, באתר nrg מעריב, 10 יוני 2010 בארי לונג, ביוגרפיה (באנגלית) ברי לונג (1926-2003), דף שער בספרייה הלאומית
איזוניאזיד

איזוניאזיד (באנגלית: Isoniazid) היא אנטיביוטיקה שמשמשת לטיפול בשחפת וצרעת. לחיידק השחפת Mycobacterium tuberculosis, וחיידק הצרעת - Mycobacterium leprae יש (בנוסף לדופן הרגיל המורכב מפפטידוגליקן) מעטפת שומנית של חומצה מיקולית המאפיינת אותו ומקנה לו חסינות נגד חומרים רבים. איזוניאזיד מעכבת את יצירת החומצות המיקוליות שמשמשות לבניית הדופן החיצונית. פגיעה בבניית הדופן החיצונית היא בקטריוליטית לחיידקים הנמצאים בחלוקה, ומביאה למותו. עקב ריבוי רב של מנגנוני עמידות של החיידק (שהתפתחו עקב הסלקציה הטבעית) תרופה זו אינה ניתנת כטיפול בודד, אלא אך ורק כשילוב עם אנטיביוטיקות נוספות שעובדות במנגנונים שונים. מתן התרופה הוא בטבליות, (דרך הפה בבליעה).התרופה נספגת טוב במערכת העיכול ומגיעה לפיזור מלא ברקמות, היא עוברת BBB ומגיעה למערכת העצבים המרכזית. בכבד היא עוברת מטבוליזם שמנטרל את פעולתה- אצטיליזציה, הוספת קבוצת אצטיל. כיום יש מידע על אללים שונים של האנזים המעורב בפעולה זאת, שינויים אילו משפיעים על רמת המטבוליזם של התרופה. כלומר יש מי שינטרל את התרופה מהר יותר- "fast acetylation " ומי שינטרל אותה לאט יותר "slow acetylation"' שינויים גנטים ומטבולים אילו ישפיעו על אופן מתן התרופה. כמו כן תרופה זאת עלולה לעכב את P-450, קרי, מערכת האנזימים בכבד שאחראית על המטבוליזם של התרופות. תכונה זאת צריכה להילקח בחשבון, אם התרופה נלקחת בשילוב עם תרופות נוספות בעלות אינדקס טיפולי צר. תופעות לוואי שעלולות לנבוע מהשימוש בתרופה הן: פרכוסים כי הוא אגוניסט לרצפטור GABA פגיעה בכבד: עקב תוצר מטבוליזם רעיל לכבד. פגיעה בעצב הראייה, עקב הירידה בוויטמין B6. תגובה של רגישות יתר, ופריחה. למרות קיומן של תופעות לוואי אילו הן אינן שכיחות והתועלת בשימוש בתרופה עולה על הסיכון הכרוך בשימוש בה. האיזוניאזיד סונתז בשנת 1912 על ידי מאייר ומאליי באוניברסיטת פראג. רק אחרי מלחמת העולם השנייה נתגלתה הפעילות האנטיביוטית של החומר. במעבדות של חברת הופמן לה רוש בנאטלי, ניו ג'קזי, פיתח ה. הרברט פוקס ועמיתיו את האיזוניאזיד ואת נגזרתו, איפרוניאזיד כתרופה שנועדה לשיווק. גם גרהרד דומק פיתח תכשירים המבוססים על איזוניאזיד עבור חברת באייר AG. בשנת 1952 בנפרד, לוריא וזאלצר מחד, וז'אן דלה וז'אן-פרנסואה בויסון מאידך, תארו תכונות אנטידיכאוניות של האיזוניאזיד. תגלית זו עמדה ביסוד פיתוחם של התרופות נוגדות הדיכאון הראשונות. מדיה וקבצים בנושא איזוניאזיד בוויקישיתוף הערך "איזוניאזיד", באתר "ויקיתרופות" הערך "איזוניאזיד", באתר ויקירפואה איזוניאזיד 50 מ"ג טבליות באתר BEOK (בעברית) איזוניאזיד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הלנה וייגל

הֶלֶנֶה וַייגֶל (בגרמנית: Helene Weigel; ‏12 במאי 1900 – 6 במאי 1971) הייתה שחקנית יהודייה-גרמנייה ידועה. וייגל נולדה בווינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית, בתם של לאופולדינה (שמה לפני הנישואים היה פולאק) וזיגפריד וייגל, עורך דין. משפחתה הייתה יהודייה. הייתה חברת המפלגה הקומוניסטית משנת 1930 ומנהלת אמנותית של ברלינר אנסמבל, לאחר מותו של בעלה, ברטולט ברכט ב-1956. בין תפקידיה במחזותיו של ברכט היא ידועה במיוחד בגילום דמותה של Pelagea Vlassova בהצגה "האם" משנת 1932, אנטיגונה, בגרסתו של ברכט לטרגדיה היוונית בשם זה ובתפקיד הגברת קאראר בהצגה על מלחמת האזרחים "הרובים של הגברת קאראר". הידוע שבתפקידיה היה אמא קוראז' בהצגה "אמא קוראז' וילדיה". בשנים 1933–1947 הייתה פליטה מגרמניה הנאצית, ולעיתים רחוקות עלה בידה לשחק, אפילו בשהותה בת השש שנים של המשפחה בלוס אנג'לס ב-1944 שיחקה בתפקיד קטן בסרט הצלב השביעי. רק עם הקמתו של ברלינר אנסמבל בגרמניה המזרחית ב-1949, כשהחל שמו של ברכט להתפרסם בעולם כגאון, שבה לקריירת המשחק. וייגל הלכה לעולמה בברלין המזרחית ב-1971, כשעמדה בראש ברלינר אנסמבל. רבים מהתפקידים שיצרה עם ברכט עודם קיימים ברפרטואר התיאטרון כיום. וייגל הייתה אשתו השנייה של ברטולט ברכט, להם נולדו שני ילדים: בן, שטפן ברכט (3 בנובמבר 1924 – 13 באפריל 2009) ובת, ברברה ברכט-שאל (נולדה ב-28 באוקטובר 1930). מדיה וקבצים בנושא הלנה וייגל בוויקישיתוף הלנה וייגל, ברשת החברתית Goodreads הלנה וייגל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הלנה וייגל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אתר אנסמבל ברלין דורית ירושלמי, הלנה וייגל, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית) הלנה וייגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הלנה וייגל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גנציקלוביר

גנציקלוביר (ganciclovir) היא תרופה אנטי-ויראלית המשמשת לטיפול בווירוסים מסוג HSV, VZV, CMV. משווק תחת השם המסחרי Cytovene ו-Cymevene ולשימוש מקומי בעין כויטרסרט. קיימת תצורה לשימוש דרך הפה עם זמינות הביולוגית גבוהה - valganciclovir. גנציקלוביר קיים בתצורות IV, דרך הפה או ישירות כג'ל למריחה על העין (ophtalmic gel). גנציקלוביר הוא אנלוג של בסיס הדנ"א 2′-deoxy-guanosine שעובר פוספורילציה על ידי אנזים (phosphotransferase UL97) אשר ספציפי לווירוס ולא נמצא בשאר תאי האדם הלא נגועים. הצורה האקטיבית של התרופה מעכבת באופן תחרותי את ה-DNA polymerase וגורם להפסקה של שכפול החומר הגנטי של הווירוס. זמן מחצית החיים (ביולוגיה) של התרופה הוא 4 שעות, אולם כאשר היא נמצאת בתוך התא זמן מחצית החיים מתארך ל-16–24 שעות. הסילוק של התרופה (clearance) נמצא ביחס ישר לסילוק של הקראטינין ולכן תפקודי הכליות משמעותיים לחולים הנוטלים תרופה זו. במעבדה, מחוץ לגוף האדם, הראה גנציקלוביר אפקטיביות כנגד: CMV, HSV, VZV, EBV, HHV-6, HHV-8. תצורת ה-IV הראתה כמעכבת את ההתקדמות של CMV retinitis בחולי איידס וזה אף יותר אפקטיבי כאשר ניתן ביחד עם פוסקרנט. כמו כן intraocular על ידי הזרקה לתוך ה-vitreal body לטיפול ב-CMV retinitis. בנוסף משמש לטיפול ב-CMV colitis, esophagitis, pneumanitis בחולים עם מערכת חיסון מדוכאת. פרופילקציה כנגד הדבקות ב-CMV בחולים אשר עברו השתלה. אפשרי לשימוש כנגד וירוסי HSV ו-VZV אולם, acyclovir משמש בדרך כלל לטיפול במצבים אלו. עמידות נרכשת עם שימוש ממושך. העמידות הנפוצה ביותר מתפתחת על ידי מוטציה באנזים phosphotransferase UL97 אשר מובילה להפחתה באנזים בצורה הפעילה שלו (triphosphorylated). עמידות נוספת יכולה להגרם על ידי מוטציה נוספת בשם UL54 ב-DNA polymerase ועמידות זו היא יותר גבוהה ומקנה גם עמידות לתרופות foscarnet ו-cidofovir. במקרים מסוימים תשקל גם הוספה של CMV hyperimmune globulin. העמידות הנפוצה ביותר, במיוחד בשימוש IV, היא דיכוי מח העצם (myelosuppression) ויכולה להיווסף על העמידות הנרכשת בשימוש בתרופות zidovudin, azathioprine, mycophenolate, mofetil. תופעות לוואי נוספות: בחילות, שלשולים, חום, פריחה, כאב ראש, חוסר שינה, ובעיות במערכת העצבים הפריפרלית (peripheral neuropathy). תופעות לוואי נדירות הם הרעלה של מערכת העצבים המרכזית והרעלת כבד. אם ניתן ביחד עם probenecid, רמות התרופה (ganciclovir) יכולות לעלות בדם. אם ניתן ביחד עם didanosine יכולות להעלות את רמות התרופה didanosine. מדיה וקבצים בנושא גנציקלוביר בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מטאכולין

מטאכולין (Methacholine) (שם מסחרי בעברית: פרובוכולין) הוא חומר סינתטי שעובד כאגוניסט על הרצפטורים המוסקרינים הלא סלקטיביים במערכת העצבים הפאראסימפתטית. מאטאכולין משמשת לאבחנה של מחלה האסתמה ומחלת ריאות חסימתית כרונית. התרופה מחקה את פעילותו של אצטילכולין, היא גורמת לברדיקרדיה ולתת לחץ דם ועל כן אינה משמשת למטרות נוספות. במהלך הבדיקה נבדק ריכוז התרופה הדרוש על מנת לייצר תגובת היצרות של דרכי האוויר. מבחן זה משמש בעיקר כאשר בדיקות אחרות נמצאו תקינות (למשל תפקוד ריאות) ולא כאשר האבחנה היא ודאית בכל אופן. בבדיקה מוחדרות כמויות הולכות וגדלות של החומר לריאות, כשהמטרה היא לראות מתי יורד ערך ה-FEV1 (נפח הנשיפה בשנייה הראשונה) בכ־20% ביחס לתחילת הבדיקה. התרופה בעלת אפיניות גבוהה לרצפטורים מוסקרנים ופחותה לרצפטורים הניקוטינים. מטאכולין אינה מסיסה בסביבה שומנית כגון דופן התא ולכן אין ביכולתה לעבור את מחסום דם-מוח (blood brain berier) והיא אינה נספגת במערכת העיכול. התרופה עוברת פירוק באיטיות רבה בעקבות העמידות לאצטילכולין אסטראז. אינה מומלצת לחולים שעברו אוטם שריר הלב או שבץ מוחי. אינה מומלצת לסובלים מלחץ דם גבוה, מחלות בדרכי הנשימה או מפרצת עורקית. יש להשתמש במשנה זהירות בזמן הריון והנקה ובחולים הלוקחים תרופות נגד מיאסטניה גראביס. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מיחזור אלקטרוניקה

תהליכי מיחזור פסולת אלקטרונית נעשים באמצעות מגוון שיטות מכניות ותעשייתיות. השיטה הפופולרית והיעילה ביותר לסביבה היא שיטת הייצור ההפוך (Demanufacturing) בה מופרדים הרכיבים האלקטרונים ברי המיחזור באופן ידני, לאחר מכן נגרסים במספר שלבים מכנים מורכבים, ואז מופרדים בתהליכים כימיים לחומרי היסוד הניתנים לשימוש מחודש. החומרים המוחזרים לתעשייה הם מתכות כבדות, עופרת, בדיל, פלטינה, בריליום, כספית וזהב. שאר החומרים, אשר אינם ניתנים למיחזור, מועברים להטמנה במטמנות עירוניות על מנת למנוע שרפה בלתי מבוקרת. תהליך מיחזור פסולת אלקטרונית יקר ועל כן מחייב סבסוד או רגולציה ממשלתית בדומה לנהוג באיחוד האירופאי ("Waste Electrical and Electronic Equipment Directive") ותקני ה-EPA האמריקאים. האתגר במיחזור פסולת אלקטרונית הוא בפעילות האיסוף המאסיבית הנדרשת. על כן מתחלקים תאגידי המיחזור בתחום לחברות האמונות על נושא האיסוף כדוגמת אקוקל ואקומיוניטי ולמפעלים ייעודיים אזוריים המתמחים בפירוק והפרדה כדוגמת גאיה וזוהר שבא. החל מחודש ינואר 2014, נכנס לתוקפו חוק מיחזור פסולת אלקטרונית. בדומה למודל השווייצרי מטיל החוק הישראלי אחריות יצרנים מורחבת (EPR) בה יחויב כל יצרן, משווק, מפיץ או יבואן של ציוד אלקטרוני בקליטת פסולת אלקטרונית מלקוחותיו ועמידה ביעדי מיחזור של עד 80% מהיקף מכירותיו התקופתיות. מדיה וקבצים בנושא מיחזור אלקטרוניקה בוויקישיתוף בר זגה, מחזור פסולת אלקטרונית למען תושבי העוטף, באתר ynet, 28 באוקטובר 2023
אמיקצין

אמיקצין (Amikacin) היא תרופה אנטיביוטית המשתייכת למשפחת האמינוגליקוזידים. השימוש באמיקצין הוא לטיפול במגוון רחב של זיהומים חיידקיים, בהם: זיהומים בדרכי הנשימה, בעור, במערכת השתן, בדם ובעצמות. אמיקצין פעילה בעיקר נגד חיידקים מסוג גראם שלילי (כגון אלו הגורמים לזיהום בדרכי השתן, הנרכשים בעיקר בעת שהות ארוכה בבית החולים) וחלק מהחיידקים מסוג גראם חיובי (כמו אלו שגורמים לדלקת זיהומית של פנים הלב (אנדוקרדיטיס)). מנגנון פעילותה הוא קישור לתת יחידה הקטנה של הריבוזום (30S) ועיכוב תרגום החלבונים של החיידק. אמיקצין משמשת לטיפול בקו שני בזיהומים בהם התגלתה עמידות לאנטיביוטיקות אחרות ממשפחת האמינוגליקוזידים כגון: גנטאמיצין וטוברמיצין. כמו כן משמש לטיפול בשחפת הנגרמת לא כתוצאה מחידק המיקרובקטריה. כמו שאר התרופות השייכות למשפחת האמינוגליקוזידיות, תופעות הלוואי העיקריות הן איבוד שמיעה, ופגיעה כלייתית. לכן, בזמן מתן התרופה חשוב לנטר אחר רמות פינוי הקראטינין מהגוף (Creatinine clearance). אמיקצין ניתן עד פעמים ביום, אינו ניתן בטבלייה דרך הפה, אלא רק דרך הווריד או זריקה תוך שרירית. בישראל ניתן תחת השם: אמיקצין - פרזניוס 500 מ"ג/2 מ"ל. מדיה וקבצים בנושא אמיקצין בוויקישיתוף אמיקצין באתר אינפומאד הערך "amikacin", באתר "ויקיתרופות" הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דיקלופנק

דיקלופנק (באנגלית: Diclofenac; וולטרן; Voltaren) היא תרופה ממשפחת נוגדי דלקת שאינם סטרואידים (Non steroidal anti inflammatory drug - NSAID) שחוסמת את מסלול הציקלואוקסיגנז (Cyclooxygenase Pathway) בצורה שאינה בררנית (חלבוני Cox1 וגם Cox2) וגורמת להורדה ביצירת האיכוסנואידים (Eicosanoids), מה שמוביל להורדה בתגובה של מערכת החיסון ובכך מעכבת דלקת ומורידה חום. באנגליה, ברזיל, הודו וארצות הברית, התרופה עשויה להיות בשימוש בצורה של נתרן או אשלגן מלחי. בסין השימוש העיקרי הוא בנתרן מלחי. ניתן למצוא את התרופה בתצורה של משחה מקומית ללא מרשם רפואי. בחלק מהארצות יש התוויות שימוש נוספות כגון: אקנה, כאבים וחום הנלווים לדלקת. דיקלופנק משמשת לטיפול בכאב, בתסמונות דלקתיות, הורדת חום וכאבי מחזור, דיסמנוריאה. שימוש נוסף הוא נגד תסמונות דלקתיות כגון: תלונות על כאבי שרירים, דלקת מפרקים שגרונית (Rheumatoid Arthritis), דלקת מפרקים ניוונית (Osteoarthritis), כאב שיניים, שגדון (Gout), כאב שרירי במפרק הלסתות (TMJ pain), דלקת חוליות מקשחת (Ankylosing spondylitis). דיקלופנק משמש לעיתים קרובות לשיכוך כאבים קל בינוני לאחר ניתוח או טראומה, במיוחד כאשר יש דלקת. התוויה נוספת לשימוש היא מיגרנה אקוטית - חדה. כמו כן, דיקלופנק מקלה מעט על כאבים כתוצאה מאבנים בכליה ובכיס המרה, כאבי מחזור ורירית רחם תועה - אנדומטריוזיס (Endometriosis). שימוש ארוך טווח בדיקלופנק בפרט או במדכאי דלקת שאינם סטרואידים - (NSAID) בכלל, עלול להוביל לכיב פפטי (אולקוס). שילוב של דיקלופנק ומיזופרוסטול (misoprostol), אנלוג סינתטי של פרוסטגלנדין (PGE1), יסייע בשמירה על רירית הקיבה. להלן רשימת תופעות הלוואי השכיחות: מגדיל סיכון להתקף לב דימומים במערכת העיכול כיב קיבה (כיב פפטי) ניקוב דופן המעי מומלץ לא להשתמש בתרופה במצבים הבאים: רגישות לדיקלופנק רגישות בעבר לאספירין שלישון אחרון (3) במהלך הריון מחלת קרוהן או מחלת מעי דלקתית אחרת דימום תוך בטני ממערכת העיכול דימום מוחי הפרעות קרישה אסתמה מדיה וקבצים בנושא דיקלופנק בוויקישיתוף diclofenac (Rx), Medscape.com הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
זילאוטון

זילאוטון (zileuton), משווקת תחת השם המסחרי zyflo, ומעכבת את האנזים 5-lipooxygenase, ובכך למעשה מונעת את ייצורם של לויקוטריאנים (leukotrienes) תרופה זו הוצגה לציבור בשנת 1996, ומשמשת בעיקר לטיפול באסתמה כרונית, אך אינו מאושר לשימוש בילדים. התרופה נלקחת דרך הפה. התרופה קיימת בשתי תצורות: קונבנציונלי ושחרור מושהה מינון קונבנציונלי - 600 מ"ג (דרך הפה) 4 פעמים ביום. מינון שחרור מושהה - 1200 מ"ג (דרך הפה) פעמיים ביום, כשעה לאחר ארוחת בוקר וערב. תגובות בין תרופתיות עלולות לקרות עם התרופות הבאות: Theophylline propanolo warfarin תופעות הלוואי הנפוצות: כאב ראש כאבי בטן שלשול בחילות בעיות בעיכול כאבי שרירים עלייה בתפקודי כבד (עד פי 3 מהנורמה) התרופה עלולה לגרום להעלאת תפקודי כבד הכבד, ולכן מטופלים הסובלים ממחלות כבד או מתפקודי כבד גבוהים, חייבים להודיע זאת לרופא המטפל טרם לקיחת התרופה, שכן ייתכן והרופא ישנה את סוג הטיפול. כמו כן, התרופה עלולה לגרום להפרעות שינה ושינוי בהתנהגות. במקרה זה יש לפנות לרופא המטפל. Zileuton באתר MedlinePlus Zileuton באתר Medscape ד"ר גדעון ברגר, ד"ר מרדכי יגלה הטיפול באסתמה . מה נשתנה ? מדיה וקבצים בנושא זילאוטון בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גריזופולבין

גריזופולבין (באנגלית: Griseofulvin) היא תרופה מעכבת פטריות, אך לא הורגת אותן (פונגיסטטית). התרופה הופקה מ-Penicillium Griseofulvum בשנות ה-50. משמשת לטיפול פטרת השיער, הציפורניים והעור. פעילה כנגד הפתוגנים מיקרוספורום, טריכופיטון ואפידרמופיטון אבל לא פעילה כנגד שמרים. בשימוש בעיקר כשמדובר בשטחי פנים גדולים. עוצרת את הליך המיטוזה הפטרייתי על ידי קשירת הטובולין. נקשרת לקרטין בתאים הממוינים ונאגרת בתאי האב, הקשר ההדוק והממושך לקרטין מאפשר צמיחה מחודשת ונקייה מהפטרת של הרקמה (בין אם זו עור, שיער או ציפורן). התרופה ניתנת באופן אוראלי ובשל השימוש הזמין בתרופות מקומיות היא אינה בשימוש נרחב. חשוב להמשיך בלקיחת התרופה עד שאין יותר אזורים נגועים. ניתנת במרווח של 6 שעות מאחר שהספיגה משתנה, מאכלים שומניים מגבירים ספיגה. שלשול, בחילה, עייפות, סחרחורת, בלבול, פריחה, פגיעה בתפקודי כבד אנזימטי, אובדן חוש טעם, תחושת עקצוץ בכפות הידיים או בכפות הרגליים, רגישות לחשיפה ממושכת לשמש, תחושת גרד, אינסומניה, כאב בטן עליונה. מדיה וקבצים בנושא גריזופולבין בוויקישיתוף גריזופולבין (Griseofulvin), באתר infomed גריזופולבין, באתר שירותי בריאות כללית גריזופולבין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ציספלאטין

ציספלאטין (cisplatin), ציספלטינום, או ציס-דיאמינכלורופלטינום (נוסחה כימית - ציס-[Pt(NH3)2(Cl)2] (משווק כ-אביפלטין (abiplatin)) היא תרופה כימותרפית. תרופה זו מעודדת מוות תאי מכוון (Apoptosis) על ידי יצירת קשרים בין בסיסים חנקניים בתוך מולקולת חומצת הגרעין (DNA Crosslinking). ציספלאטין היא תרופה אנטי-סרטנית. היא ניתנת בהזרקה תוך וורידית לטיפול בגידולים ממאירים כגון סרקומות, קרצינומות מסוימות (כדוגמת סרטן השחלות), לימפומות. התרופה יעילה במיוחד כנגד סרטן האשכים. לאחר מתן התרופה, ציספלאטין מגיב בגוף עם מים. היון הנוצר [PtCl(H2O)(NH3)2]+ מאפשר בצורתו לאטום הפלטינום להיקשר לבסיסים החנקניים בחומצת הגרעין. לרוב, מועדפת קשירה לבסיס החנקני גואנין. יצירתו של התוצר[PtCl(guanine-DNA)(NH3)2]+, מאפשר החלפה של אטום כלור נוסף, בעוד בסיס חנקני מסוג גואנין. ציספלאטין מצליב בין בסיסים חנקניים וגורם לשיבוש שיעתוק דנ"א וחלוקת התא במיטוזה. בנוסף, שיבוש מבנה חומצת הגרעין מעודד מנגנוני תיקון אשר בתורם מעודדים את תהליך המוות התאי המתוכנן (אפופטוזה), כאשר אותו תהליך תיקון מתברר כבלתי אפשרי. לרוב מתבצע קישור נגדי (Crosslinking) בין בסיסים מסוג פורין. לרוב גוף החולה מגיב בצורה יעילה לאחר קבלת התרופה, אך ניתן לראות הישנות מחלות (Relapse) עמידות לציספלאטין. חלק מהתאוריות גורסות כי מתרחשים שינויים במנגנוני ספיגת התרופה על ידי התאים, הגברת מנגנוני תיקון חומצת הגרעין, הגברת פירוק מטבולי של התרופה או עיכוב התאבדות התא המכוון (Apoptosis). נפרוטוקסיות (פגיעה בכליות) מהווה בעיה עיקרית. נוירוטוקסיות (פגיעה עצבית), כגון בעיות ראייה ושמיעה, היכולות להופיע לאחר התחלת הטיפול. בחילות והקאה. איבוד שמיעה. אנמיה המוליטית (של הרס כדוריות הדם האדומות). רעלן עצבי מדיה וקבצים בנושא ציספלאטין בוויקישיתוף Cisplatin: The Invention of an Anticancer Drug by Andri Smith Anti-cancer Agents: A treatment of Cisplatin and their analogues by Sia M. Liu (excellent detailed overview) MedlinePlus page on cisplatin IARC Monograph: "Cisplatin" Cisplatinum at The Periodic Table of Videos (University of Nottingham) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קלונידין

קלונידין (באנגלית: Clonidine; שמות מסחריים: קלוניריט Clonnirit, נורמופרסאן Normopressan) היא תרופה ותיקה לטיפול ביתר לחץ דם, ADHD, והתקפי חרדה. מסווגת כתרופה המפעילה את הרצפטור האנדרגני אלפא 2, ומעכבת את מערכת העצבים הסימפתטית. הורדת לחץ דם, טיפול בכאב נאורופטי, טיפול בהרעלת אופיואיד, טיפול בהזעת יתר בשינה, חומר הרדמה ווטרינרי, טיפול בהתקפי חרדה, וטיפול בנדודי שינה. אושר על ידי ה-FDA לטיפול ב-ADHD. קלונידין מוריד לחץ דם על ידי הפעלת הרצפטורים האדרנרגיים מסוג אלפא 2 במוח, הקשר בין קלונידין לרצפטור גורם לירידת רמות הסידן בעצב הקדם-סינפטי, דבר הגורם לירידת כמות השחרור של הנוירוטרנסמיטר נוראדרנלין. תופעות הלוואי השכיחות מאוד (מעל 10% מהמשתמשים) הן: סדציה (נמנום, טשטוש, עייפות) סחרחורת בעת קימה לעמידה (כתוצאה מירידה חדה בלחץ הדם) ויובש בפה. תופעות לוואי ששכיחותן 1%–10% כוללות: דיכאון, בעיות שינה, כאב ראש, עצירות, בחילות, כאבים תחת האוזן (מבלוטות הרוק) הקאות, בעיות בזקפה, עייפות. תופעות לוואי פחות שכיחות כוללות: תפיסה מוטעית של המציאות, הזיות, סיוטים, שינויי תחושה בידיים וברגליים, דפיקות לב איטיות, תסמונת ריינו (בעיה בזרימת הדם לאצבעות הידיים והרגליים), פריחה, גרד, אורטיקריה (חרלת) תחושה כללית רעה. ותופעות לוואי נדירות (פחות מ-1 ל-1000) כוללות: הגדלת השדיים בגברים, יובש בעיניים, דפיקות לב לא רגילות ולא סדירות, יובש בריריות האף, נשירת שיער, עליה ברמת הסוכר בדם. תופעות לוואי ששכיחותן טרם נקבעה כוללות: בלבול, ירידה בחשק המיני, טשטוש ראייה, דלקת כבד (הפטיטיס) שיכולה להתבטא גם בבדיקות דם לתפקודי כבד ואצירת נוזלים (בצקות). תופעת לוואי חמורה אחרת היא אפקט הריבאונד (rebound effect) וחזרת התסמינים ביתר עוז עם סיום הפעילות של התרופה. מסווג על ידי ה-FDA כתרופה מקטגוריה C. מדיה וקבצים בנושא קלונידין בוויקישיתוף Clonidine Side Effects U.S. National Library of Medicine: Drug Information Portal - Clonidine מעבדות רפא בע"מ, עלון לצרכן - קלוניריט, באתר מאגר התרופות, משרד הבריאות, ‏15/03/2015 מעבדות רפא בע"מ, עלון לצרכן - נורמופרסאן, באתר מאגר התרופות, משרד הבריאות, ‏15/03/2015 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.