laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאבל מצ'ייקו

פאבל מצ'ייקו (Pawel Maciejko נולד בוורשה ב-1971) הוא היסטוריון, חוקר יהדות וסופר פולני-ישראלי, מרצה להיסטוריה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור. נולד בפולין ב-1971. בין השנים 1990–1994 למד באוניברסיטת ורשה וקיבל תואר בפילוסופיה. בין 1994 ל-1999 שימש שם כמרצה לפילוסופיה של הדת. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת אוקספורד, שם קיבל ב-1998 תואר שני במדעי היהדות, וב-2003 הגיש את עבודת הדוקטורט שלו בנושא התנועה הפרנקיסטית בפולין, בצ'כיה ובגרמניה וקיבל תואר דוקטור להיסטוריה של העת החדשה. שימש כמרצה אורח במספר מוסדות אקדמיים ביניהם: אוניברסיטת שיקגו, מכון שמעון דובנוב באוניברסיטת לייפציג, האוניברסיטה היגלונית בקרקוב, אוניברסיטת פנסילבניה ובית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה בצרפת. בין השנים 2007–2016 שימש כמרצה בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים שלאחר מכן הצטרף למחלקה להיסטוריה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור. מצ'ייקו מתעסק רבות בחקר השבתאות והפרנקיזם, וב-2014 הוציא לאור לראשונה את ספרו השבתאי-קבלי של הרב יהונתן אייבשיץ "ואבוא היום אל העין". The Mixed Multitude: Jacob Frank and the Frankist movement, 1755-1816 ‏ בהוצאת אוניברסיטת פנסילבניה (2011) מסת"ב 9780812204582 ערב רב: פנים וחוץ בוויכוח הפרנקיסטי תרגום ברוריה בן ברוך בהוצאת מרכז זלמן שזר ירושלים 2016 ואבוא היום אל העין: קונטרס בקבלה לר' יונתן אייבשיץ מהדורה מוערת ומבוארת לוס אנג'לס ה'תשע"ה 2014 אתר האינטרנט הרשמי של פאבל מצ'ייקו (באנגלית) מידע על פאבל מצ'ייקו בקטלוג הספרייה הלאומית פאבל מצ'ייקו, דף שער בספרייה הלאומית פאבל מצ'ייקו, ברשת החברתית פייסבוק פאבל מצ'ייקו, ברשת החברתית Goodreads פאבל מצ'ייקו, באתר ResearchGate פאבל מצ'ייקו, באתר גוגל סקולר פאבל מצ'ייקו, באתר Semantic Scholar פאבל מצ'ייקו, באתר Academia.edu קורות חיים של פאבל מצ'ייקו באתר האוניברסיטה העברית בירושלים https://young.academy.ac.il/SystemFiles/16548.pdf סקירה על הספר: ישראל יעקב יובל, לחם ויין? לא בבית כנסייתנו, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2011 וראו כאן רשימה של ביקורות נוספות על הספר
בוריס אלטשולר

בוריס אלטשולר (ברוסית: Борис Леонидович Альтшулер‏; נולד ב-27 בינואר 1955, לנינגרד) הוא פיזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי-סובייטי. הוא מתמחה בפיזיקה של חומר מעובה. אלטשולר נולד בשנת 1955 בלנינגרד למשפחה יהודית. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת סנקט פטרבורג אותה סיים בשנת 1976. הוא המשיך ללימודים לתואר שלישי שהוענקה לו בשנת 1979. במשך עשור אלטשולר עבר במכון לפיזיקה גרעינית בלנינגרד. באותה תקופה הוא שיתף פעולה עם ארקדי ארונוב והם פיתחו תאוריה של "תיקון ארונוב-אלטשולר". בשנת 1989 הוא עזב את ברית המועצות והתקבל לעבודה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. על עבודה בתקופה פעילותו ב-MIT הוא קיבל Agilent Physics Prize. בשנת 1996 אלטשולר עזב לאוניברסיטת פרינסטון בה קיבל תואר פרופסור. באותה תקופה הוא הצטרף לעבודות בהובלת NEC Laboratories America. בשנת 1996 הוא התקבל לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ובשנת 2002 לאקדמיה הלאומית למדעים. על פעילותו בתחום המחקרי הוא קיבל מספר פרסים מדעיים. כיום אלטשולר מכהן כפרופסור באוניברסיטת קולומביה. אלטשולר ביצע מחקרים בתחומים שונים בפיזיקה ובמיוחד בתחום פיזיקה של חומר מעובה. הוא תרם רבות לתנודות במוליכות אוניברסלית. מאמרים של בוריס אלטשולר ביוגרפיה הענקת פרס לפיזיקה בשנת 1993 ריאיון עם בוריס אלטשולר
טומיסלב מיאטוביץ'

טומיסלב מיאטוביץ' (בקרואטית: Tomislav Mijatović; נולד ב-29 בפברואר 1976) הוא מאמן כדורסל קרואטי המאמן את אנאדולו אפס מליגת העל הטורקית בכדורסל והיורוליג. מיאטוביץ' שימש עוזר מאמן בציבונה זאגרב מליגת העל הקרואטית בכדורסל, הליגה האדריאטית והיורוליג בעונת 2004/2005. ב-2008 מונה לעוזרו של יסמין רפשה בנבחרת קרואטיה בכדורסל, תפקיד בו שימש שנתיים. ב-2010 מונה לעוזרו של ולימיר פראסוביץ' באנאדולו אפס הטורקית ונשאר בתפקיד זה תחת כל מאמני הקבוצה מאז. כעוזר מאמן הוא זכה בשלוש אליפויות, שלושה גביעים ושני תוארי יורוליג רצופים (ב-2021 ו-2022). בין העונות הוא שימש לעיתים כמאמן סן אנטוניו ספרס בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-1 בפברואר 2024, עם פיטוריו של המאמן ארדם ג'אן, הוא מונה למאמן זמני עד סיום העונה, וב-2 במאי הודיעה הקבוצה שחוזהו יוארך בשנתיים נוספות. פרופיל, באתר היורוליג Anadolu Efes to continue with Tomislav Mijatovic until the end of the season, Eurohoops, ‏1 בפברואר 2024 טומיסלב מיאטוביץ' ישאר באנדולו לעוד שנתיים, באתר ערוץ הספורט, 2 במאי 2024
אנסו קבררה

אנסו דניאל קבררה (בספרדית: Enzo Daniel Cabrera; נולד ב-20 בנובמבר 1999 בקאסילדה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אתניקוס אחנס מליגת העל הקפריסאית, בהשאלה מניואל'ס אולד בויס. קבררה החל את דרכו בקבוצות הילדים והנוער בניואל'ס אולד בויס הארגנטינאית וב-2017 שיחק לראשונה בקבוצת הבוגרים של המועדון, ב-16 בספטמבר 2017 שיחק את משחקו הראשון בבוגרים במשחק מול קלוב אולימפו במסגרת ליגת העל הארגנטינאית כאשר עלה כמחליף בדקה ה-64. המשחק עצמו הסתיים בניצחון 0–2 כשקבררה בישל את השער השני במשחק, השער היחיד בו היה מעורב באותה עונה ובכלל בליגה הארגנטינאית. ביולי 2021 עזב לראשונה את ארגנטינה וחתם בקבוצת אינטרסיטי מהליגה הרביעית בספרד לשנה אחת בהשאלה. אחר כך חתם גם בבירקירקארה המלטזית לחוזה לשנה אחת ואיתה זכה בגביע המלטזי לעונת 2022/23. נכון לעונת 2023/24 משחק קבררה באתניקוס אחנס שמשחקת בליגת העל הקפריסאית. בירקירקארה הגביע המלטזי (1): 2022/23 אנסו קבררה, באתר Transfermarkt אנסו קבררה, באתר Soccerway אנסו קבררה, באתר WorldFootball.net אנסו קבררה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנסו קבררה".
פוקו טדמה

פוקו טדמה (באנגלית: Fokko Tadama;‏ 16 במאי 1871 - 25 במאי 1937) היה צייר אינדונזי-הולנדי שצייר בסגנון בית הספר בהאג. הוא ידוע בעיקר בסצנות חופיות, אשר בילה חלק ניכר מהקריירה שלו בארצות הברית. הוא גם היה מורה והתמקד בעיקר בתלמידי מהגרים יפנים. הוא נולד בבנדה אצ'ה, אינדונזיה. אביו, ריינייר טדמה (1844–1879), היה מנהל קולוניאלי באצ'ה ואמו הייתה אישה מקומית. הוא התייתם כשאביו מת משחפת כשהיה בספא בגרמניה. לאחר שנלקח להולנד, הוא נשאר שם וקיבל את הכשרתו האמנותית הראשונה אצל צייר הנוף סיגר יאן באוקמה (1852–1936). מאוחר יותר, הוא למד ב-Rijksakademie van beeldende kunsten באמסטרדם. ב-1895 נישא לתאמין טדמה-גרונוולד, שהייתה גם ציירת, שניהם התמחו בנופי ים. בשנת 1898, הם הציגו תערוכה משותפת באגודת האומנים בפריז. המבקרים החלו להתייחס לתאמין כאמנית הטובה יותר ופוקו עבד בעיקר כעוזר שלה. בשנת 1900 הוא ויתר על הציור והקדיש את זמנו לצייד וטיפול בכלביית הכלבים הגדולה שלו. ב-1907 הם עברו לקטוויק אן זי בצפון הולנד. מערכת היחסים שלהם לאחר מכן אינה ברורה. חלק מהמקורות אומרים שתאמין הפכה לא יציבה מבחינה נפשית עד 1910, אבל אחרים מציינים שהיא הציגה וזכתה בפרסים כבר ב-1912. בשנת 1910 פוקו היגר לבדו לארצות הברית, חצה את הארץ, התיישב בסיאטל והחל לצייר שוב. ב-1913, הוא ערך את התערוכה הראשונה שלו באחד מחדרי הישיבות בספרייה הציבורית של סיאטל. בשנה שלאחר מכן, הוא הקים בית ספר לאמנות משלו. אולי משום שאפשר היה לטעות בשמו, ולייחס אותו למקור יפני, הוא הפך במהרה למנטור ופטרון של אמנים מהגרים יפנים רבים, כולל קנג'ירו נומורה, יאסושי טנאקה ושימיזו טושי. ככל הנראה הייתה לו קריירה מצליחה מאוד, עד תחילת השפל הגדול, שהרס למעשה את הביקוש המקומי לאמנות. כדי להסתדר, הוא מצא עבודה כצייר ציורי קיר ב-WPA ולקח חלק בפרויקטי האמנות הפדרליים. עני, מדוכדך ובמצב בריאותי יורד, הוא התאבד בשנת 1937 בסיאטל. מדיה וקבצים בנושא פוקו טדמה בוויקישיתוף Biography Ancestry.com, Results for Taudama
מדו ואדה

מדו ואדה (במראטהית: मेदूवडा; מילולית: ואדה רך) הוא חטיף ארוחת בוקר מדרום הודו העשוי Vigna mungo (עדשים שחורות). הוא עשוי בדרך כלל בצורת סופגניה, עם מראה חיצוני פריך ופנים רך. זהו פריט מזון פופולרי במטבח הדרום הודי והוא נאכל בדרך כלל כארוחת בוקר או כחטיף. "מדו" פירושו "רך" בטמילית, מלאיאלאם וקנאדה, לפיכך "מדו ואדה" פירושו כאמור "ואדה רך". המנה מוזכרת לעיתים קרובות כ"ואדה" בלבד בתפריטים. שמות נוספים למנה כוללים uddina vade בקאנדה, urad vada, medhu vadai ulundu vadai (בטמילית), garelu (గారెలు) (בטלוגו), uzhunnu vada (במלאיאלאם), ובאטוק (בנפאלית). מדו ואדס מוגש עם צ'אטני קוקוס מדו ואדה מטוגנת עם צ'אטני ארוחת בוקר דרום הודית נפוצה: אידלי, מדו ואדה, סמבאר וצ'אטני קוקוס ארוחת בוקר נפוצה נוספת: מדו ואדה, פונגל, סמבאר וצ'אטני קוקוס בצורה שלדאהי ואדה, עם יוגורט לפי העיתונאי Vir Sanghvi (אנ') ניתן לאתר את מקורה של מדו ואדה ב"וודאות מסוימת" לעיירה מדור בקרנטקה של ימינו. המנה נעשתה פופולרית מחוץ לדרום הודו על ידי מסעדני אודופי ממומבאי. המדו ואדה עשויה בעיקר מבלילה של עדשים שחורות (אורד דאל). את העדשים השחורות משרים במים למשך מספר שעות, ולאחר מכן טוחנים לעיסה. העיסה עשויה להיות בטעם גם של מרכיבים אחרים כגון חלתית, גרגרנית יוונית (חילבה), זנגביל, זרעי כמון, פלפל שחור, עלי קארי, צ'ילי וחתיכות קוקוס. לאחר מכן מעצבים אותם בצורות סופגניות ומטגנים בשמן עמוק עד להזהבה. וריאציה אחת כוללת אפייה במקום טיגון. וריאציות אחרות של המנה כוללות שימוש בקטניות מלבד עדשים שחורות. לדוגמה, am-bada (או aama vadai) עשוי עם צ'אנה דאל (גרגרי חומוס מפוצלים); מדי פעם משתמשים גם "ב"טוּאַר (נקרא גם אפונת יונים) ובמסוּר (עדשים). המנה מוגשת בדרך כלל עם סמבאר (תבשיל עדשים וירקות) וצ'אטני קוקוס. יחד עם אידלי, הוא נאכל לעיתים קרובות כמנת ארוחת בוקר. הוא נאכל גם כמנה ראשונה לצהריים או כנשנוש. המדו ואדה מוגשת לפעמים גם עם יוגורט, כחטיף צ'אט (דאהי ואדה). מדו ואדה מוגש עם צ'אטני קוקוס מדו ואדה מטוגנים עם צ'אטני ארוחת בוקר דרום הודית נפוצה: אידלי, מדו ואדה, סמבאר וצ'אטני קוקוס ארוחת בוקר נפוצה נוספת: מדו ואדה, פונגל, סמבאר וצ'אטני קוקוס בצורה של דאהי ואדה, עם יוגורט רשימת מזונות מטוגנים בשמן עמוק רשימת מנות נפאליות רשימת מנות הודיות רשימת סוגי סופגניות רשימת סוגי בצק מטוגן מדיה וקבצים בנושא מדו ואדה בוויקישיתוף Medu Vada, South Indian Vada, Daal Vada. About.com. Richa Hingle (2015). Vegan Richa's Indian Kitchen: Traditional and Creative Recipes for the Home Cook. Andrews McMeel. p. pt122. ISBN 9781941252109. Meher Mirza (15 בדצמבר 2015). "The Star of South India: Medu Vada in its Many Avatars". NDTV. {{cite web}}: (עזרה) Alevur Sriramana Acharya (1971). Barkur Kannada. Deccan College. p. 4. Vir Sanghvi (2004). Rude Food: The Collected Food Writings of Vir Sanghvi. Penguin India. pp. 110–111. ISBN 9780143031390. Siva Sadasivan (2015). Riding God's Axe. Leadstart. p. 21. ISBN 9789352013609. Alamelu Vairavan (2010). Chettinad kitchen. Westland. p. 30. ISBN 9789380283883. "Batuk Roti- Black Lentil Patties". 29 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) K. T. Achaya (1994). Indian Food: A Historical Companion. Oxford University Press. p. 127. ISBN 978-0-19-563448-8. "Recipe: Medu vada". The Times of India. 22 במאי 2015. {{cite news}}: (עזרה)
מודי ומאגני

במיתולוגיה הנורדית, מודי ומאגני הם בניו של ת'ור. שמותיהם מתורגמים ל"זעם" ו"אדיר", בהתאמה. רודולף סימק קובע שיחד עם בתו של תור, טרודר (אנ') ("כוח"), הם מגלמים את תכונותיו של אביהם. על מוצאם של מודי ומאגני מת'ור מעידים ההכרות "אביו של מודי" (faðir Móða, בהזמר של הימיר (אנ'), 34) ו"אביו של מאגני" (faðir Magna, בת'ורסדרפה (אנ') והפואמה של הורברד (אנ'), 53). סנורי סטורלוסון מאשר זאת (ההטעיה של גילבי (אנ'), 53, שפת השירה (אנ'), 4). על פי שפת השירה (17) מאגני הוא בנם של ת'ור והיוטונית יארנסקסה (אנ'). שני האחים מוזכרים בין הניצולים מראגנארוק באדה הפואטית הבלדה של ואפת'רודניר (אנ'): מודי ומאגני יהיו למיולניר כאשר וינגניר נופל בקרב. המקור בנורדית עתיקה Móði ok Magni skulu Mjöllni hafa Vingnis at vígþroti. — הבלדה של ואפת'רודניר (51) מלבד תפקידו לאחר ראגנארוק, אין דבר שאנו יודעים על מודי, אבל בספר האדה הפרוזאית, שפת השירה, מאגני משחק תפקיד במיתוס הקרב של תור עם הרונגניר (אנ') הענק: אבל הפטיש מיולניר היכה את הרונגניר באמצע ראשו, וריסק את גולגולתו לפירורים קטנים, והוא נפל קדימה על ת'ור, כך שרגלו שכבה על צווארו של ת'ור. ת'יאלפי הכה במוקורקלפי, והוא נפל במעט תהילה. לאחר מכן ניגש ת'יאלפי אל ת'ור והיה מרים את רגלו של הרונגניר מעליו, אך לא מצא כוח מספיק. ישר עלו כל האסיר, כאשר נודע להם שת'ור נפל, והיה מרים את הרגל מעליו, ולא יכול היה לעשות דבר. אז עלה מאגני, בנם של תור ויארנסקסה: הוא היה אז בן שלושה לילות; הוא השליך את רגלו של הרונגניר מעל תור, ואמר: 'ראה כמה זה חולה, אבא, שבאתי כל כך מאוחר: פגעתי במת הענק הזה באגרופי, אני חושב, אם נפגשתי איתו.' ת'ור קם וקיבל את פני בנו, ואמר שהוא בוודאי צריך להיות גדול; 'ואני אתן לך, אמר, את הסוס גולפקסי, שהרונגניר החזיק בו.' אז דיבר אודין ואמר כי ת'ור עשה רע לתת את הסוס הטוב לבן של ענקית, ולא לאביו. ג'ון לינדאו עורך הקבלה בין מאגני ובנו של אודין ואלי שכן לשניהם יש אמא ענקית (רינדר (אנ') עבור ואלי) והם מגיעים להישג בגיל צעיר מאוד (ואלי רק בן יום אחד כשהוא הורג את הוד'ר, ובכך נוקם את מותו של בלדר). סימק 1987 לינדאו 2001
לופן השלישי (מאנגה)

לופן השלישי (ביפנית: ルパン三世) היא סדרת מאנגה יפנית שנכתבה ואויירה על ידי אמן המאנגה קאזוהיטו קאטו. המאנגה עוקבת אחר הרפתקאותיו של הגנב המומחה לופן השלישי. סדרת המאנגה פורסמה במקור בהמשכים במגזין המאנגה "Weekly Manga Action". ההצלחה של סדרת המאנגה הובילה עם השנים להיווצרות של זיכיון מצליח הכולל מספר סדרות מאנגה, סדרות אנימה, סרטי אנימה, שני סרטי לייב אקשן, שתי מחזות זמר, ומשחקי וידאו. סדרת המאנגה פורסמה לראשונה באמריקה הצפונית בשנת 2002. עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיו של לופן השלישי, אשר הינו נכדו של ארסן לופן. בכל פרק בסדרה לופן השלישי מנסה - בסיוע הצלף דאיסוקה ג'יגן, הסמוראי גואמון אישיקאווה ה-13, והפאם פאטאל פוג'יקו מינה - לגנוב חפצים יקרי ערך מפושעים וארגוני פשע מושחתים שונים ברחבי העולם. אחרי לופן רודף מפקח המשטרה זניגאטה, אשר עובד עבור האינטרפול. הסדרה נוצרה על ידי אמן המאנגה היפני קאזוהיטו קאטו תחת שם העט מאנקי פאנץ'. קאזוהיטו יצר את הסדרה בהשראת הדמות הספרותית ארסן לופן אשר נוצרה במקור על ידי הסופר הצרפתי מוריס לבלאן. לפני יצירת הסדרה קאזוהיטו קרא 15 מהספרים של לבלאן. במקור הסדרה הייתה אמורה להתפרסם במשך שלושה חודשים בלבד, אך בשל הפופולריות של הסדרה קאזוהיטו המשיך ליצור פרקים חדשים לסדרה. "Lupin III Volume 1". Tokyopop. אורכב מ-המקור ב-6 בינואר 2006. נבדק ב-29 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
גן הפסלים (גדרה)

גן הפסלים בגדרה הוא גן פסלים ציבורי הממוקם בגדרה המציג פסלים שפוסלו על ידי הפסל יומה שגב. הגן הוקם בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 בעיצובו של יומה שגב בשיתוף המועצה המקומית גדרה, מועדון רוטרי וחברת באר. בגן מוצגים אלפי פסלים העשויים מגרוטאות ומחומרים שונים כגון, ברזל, אבן ועץ. כיום הגן משמש כיעד תיירותי לתושבי גדרה. כתובתו ברחוב פייבל 3. מדיה וקבצים בנושא גן הפסלים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גן הפסלים "הכר את התושב": יומה שגב, תושב גדרה מזה 65 שנים - "פסל הגרוטאות", באתר גדרה נט על האומן, באתר מועצה מקומית גדרה הכל התחיל בנדנדה- סיפורו של הפסל יומה שגב, באתר wiseland תהלוכת שגב, באתר גדרה היום
גרג קורסטין

גרגורי אלן קורסטין (באנגלית: Gregory Allen Kurstin; נולד ב-14 במאי 1969), המוכר תחת השם גרג קורסטין (Greg Kurstin), הוא מפיק מוזיקלי, רב-נגן ופזמונאי אמריקאי. הוא זכה בתשעה פרסי גראמי, כולל מפיק השנה, לא קלאסי ב-2017 ו-2018, וכן כתב ארבעה שירים שהגיעו לראש בילבורד הוט 100. קורסטין שיתף פעולה עם אדל ביצירת אלבומיה 25 ו-30. הוא כתב והפיק את "Easy on Me", הסינגל הראשון מ-30, שנכנס לבילבורד הוט 100 רק חמש שעות לאחר יציאתו ושבר שיא כל הזמנים בספוטיפיי עם 24 מיליון השמעות ב-24 השעות הראשונות. הוא גם היה שותף לכתיבה והפקתו של הסינגל "Hello" של אדל. למעט אדל, הוא כתב והפיק שירים גם לסיה, קלי קלרקסון, הלסי, מארן מוריס, דיידו, בק, פול מקרטני, פינק, לילי אלן, הארי סטיילס ופו פייטרס. מדיה וקבצים בנושא גרג קורסטין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גרג קורסטין (באנגלית) גרג קורסטין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גרג קורסטין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גרג קורסטין, באתר ספוטיפיי גרג קורסטין, באתר AllMusic (באנגלית) גרג קורסטין, באתר MusicBrainz (באנגלית) גרג קורסטין, באתר דיזר גרג קורסטין, באתר Discogs (באנגלית) גרג קורסטין, באתר Songkick (באנגלית) "Grammys, Complete Winners List". Billboard. 12 בפברואר 2017. ארכיון מ-2018-02-02. נבדק ב-13 בפברואר 2017. {{cite journal}}: (עזרה) "Adele's Producer Greg Kurstin Says it Wasn't Easy Keeping Mum on Adele". Billboard. 27 באוקטובר 2015. ארכיון מ-2021-11-06. נבדק ב-29 בינואר 2016 – via AP. {{cite journal}}: (עזרה) Millman, Ethan (11 במאי 2021). "At Work With Greg Kurstin, the Quiet Producer Behind Two Decades of Hits". Rolling Stone. ארכיון מ-2021-05-11. נבדק ב-2 באוגוסט 2021. {{cite journal}}: (עזרה) Harris, LaTesha (14 באוקטובר 2021). "Adele, 'Easy On Me'". NPR. ארכיון מ-2023-04-16. נבדק ב-24 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) October 20, Joey Nolfi; EDT, 2021 at 12:51 PM. "Adele's 'Easy on Me' debuts on Hot 100 after only 5 hours". EW.com. ארכיון מ-2023-01-10. נבדק ב-24 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Ladies' Man: Greg Kurstin on Producing for Clarkson, Sia". 3 בפברואר 2015. ארכיון מ-2023-01-10. נבדק ב-2024-05-03. {{cite web}}: (עזרה)
אלוהים מרחם על ילדי הגן

"אלוהים מרחם על ילדי הגן" הוא שיר עברי שנכתב על ידי יהודה עמיחי. הולחן על ידי גידי קורן ובוצע על ידי להקת האחים והאחיות בעיבודו של קורן. בשנת 1955 התפרסם ספרו הראשון של עמיחי "עכשיו ובימים האחרים", וחולל מהפכה בשירה העברית. בשנת 1957 זכה ב"פרס שלונסקי" על ספר זה. שם הספר הוא כשם הפסוק האחרון בשיר "אלוהים מרחם על ילדי הגן" הכלול בו. יצחק רבין, ראש הממשלה שזכה בשנת 1994 בפרס נובל לשלום, הזמין את עמיחי לקרוא משיריו בטקס הענקת הפרס באוסלו. בין השאר קרא עמיחי את שירו "אלוהים מרחם על ילדי הגן". לחן ראשון של השיר כלול באלבום "מאחורי הצלילים" של מתי כספי ושלמה גרוניך. הלחן של גידי קורן זכה להצלחה בביצוע של להקת האחים והאחיות. השיר נכנס בשנת 1973 למצעד הפזמונים בקול ישראל, והגיע למקום הרביעי. מילות השיר באתר שירונט אלוהים מרחם על ילדי הגן - האחים והאחיות, סרטון באתר יוטיוב
נחל משמש

נחל משמש הוא נחל אכזב בגליל המערבי. אורכו כ־5.5 קילומטרים. הוא מתחיל באזור מושב אבן מנחם ונשפך לנחל שרך, שנשפך לנחל בצת. מוצאו של נחל משמש הוא מהמורדות הצפוניים של הר צונם. נקודת המוצא הצפונית היא מדרום ליישוב אבן מנחם, במקביל ובצמוד לכביש 899, בגובה של כ־630 מטרים מעל פני הים. לאחר כשני קילומטר מצטרף ואדי קצר המגיע מצפון. המקור השני נמצא כקילומטר דרומית מערבית לתחילת התוואי הצפוני, כמאה מטרים דרומית לחורבת חרון ליד אזור הלולים של המושב. שני התוואים מתחברים לאחר כשני קילומטרים מערבית לאבן מנחם, כמאה מטרים צפונית לחורבת דור. לאחר כ-1.8 קילומטר כביש 899 חוצה את תוואי הנחל, כמאתיים מטרים מצפון לחורבת משמש שככל הנראה הנחל נקרא על שמה. נחל משמש נשפך לנחל שרך בגובה של כ-400 מטרים מעל פני הים. מהלכו מתאפיין בירידה ובתוך התוואי ישנם מספר מפלים קטנים (הגדול בהם בגובה כ-4 מטרים) ואבני סלע גדולים ("בולדרים"). שמורת ער אציל משתרעת בשלוחות שמשני צידיו של נחל משמש. בשמורה גדלים, בין היתר, עצי אלון וער אציל. בתחומי השמורה נמצאים מספר אתרי עתיקות מהתקופה הביזנטית וביניהן חורבת משמש. מחירבת צונם לנחל שרך דרך נחל משמש, באתר Wikiloc | Trails of the World נחלים - רשות ניקוז ונחלים גליל מערבי, באתר web.archive.org, ‏2023-12-04 שמורת ער אציל – iNature, באתר inature.info
איל וולו

אי וולו (באיטלקית: Il Volo, הטיסה) היא שלישיית בנים פופ אופראית איטלקית, "פופרה". הרכב השלישייה, ג'אנלוקה ג'ינובלה, פיירו ברונה ואיגנציו בוסקטו. להקת איל וולו זכתה בפסטיבל סן רמו 2015, סיימה במקום שלישי (מקום ראשון בהצבעה הטלפונית של הקהל) באירוויזיון 2015 עם השיר "Grande amore" (אנ') וזכתה בפרס התקשורת של פרסי מרסל בזנסון. בשנת 2009 השתתפו ג'אנלוקה ג'ינובלה, פיירו ברונה ואיגנציו בוסקטו בתחרות זמר איטלקית לנוער שנערכה בסן רמו ושודרה בטלוויזיה. בשלוש התוכניות הראשונות הם שרו בנפרד ובתוכנית הרביעית הם שרו בהצלחה רבה את השיר הקלאסי 'O sole mio, בדומה לשלושת הטנורים (פלאסידו דומינגו, חוזה קררס ולוצ'אנו פבארוטי). בתחילת דרכם השם של ההרכב היה "I Tre Tenorini" (שלושת הטנורים), אך שמם שונה מאוחר יותר ל-"The Tryo" (השלישייה) בשם זה, ב-2010 הם השתתפו בסינגל הצדקה "We Are the World 25 for Haiti", גרסה מחודשת לשיר "We Are the World" משנת 1985. בפברואר של אותה שנה, הם גם ביצעו את השירים "גרנדה" ו"Un amore così grande" עבור ראניה, מלכת ירדן בפסטיבל סן רמו. בסוף 2010, שמם שונה סופית ל"איל וולו" - "הטיסה". פיירו ברונה איגנציו בוסקטו ג'אנלוקה ג'ינובלה פיירו ברונה (נולד ב-24 ביוני 1993 בנארו (אנ'), אגריג'נטו, סיציליה) הוא טנור ספינטו. יש לו צליל דרמטי ועדיין מגיע בקלות לתווים גבוהים יותר. איגנציו בוסקטו (נולד ב-4 באוקטובר 1994 בבולוניה, אמיליה-רומאניה, להורים סיציליאנים ממרסלה ופטרוזינו (אנ')) הוא טנור לירי בעל גוון צלול ובהיר. ג'אנלוקה ג'ינובלה (נולד ב-11 בפברואר 1995 ברוזטו דלי אברוצי (אנ'), אברוצו. שמו המלא ג'אנלוקה ג'ינובלה די ויטוריו) הוא בריטון לירי. יש לו גוון חם, מסוגל לשיר תווים נמוכים מאוד. איל וולו (2010) אנחנו אהבה (2012) חג מולד שמח: אלבום חג המולד (2013) Grande amore‏ (2015) Ámame‏ (2018) מוזיקה (2019) איל וולו שרים מוריקונה (2021) לאסטרה (2024) מדיה וקבצים בנושא איל וולו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איל וולו (באנגלית) איל וולו, ברשת החברתית פייסבוק איל וולו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איל וולו, סרטונים בערוץ היוטיוב איל וולו, ברשת החברתית Goodreads איל וולו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איל וולו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) איל וולו, באתר ספוטיפיי איל וולו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) איל וולו, באתר Last.fm (באנגלית) איל וולו, באתר AllMusic (באנגלית) איל וולו, באתר MusicBrainz (באנגלית) איל וולו, באתר דיזר איל וולו, באתר Yandex.Music (ברוסית) איל וולו, באתר Discogs (באנגלית) איל וולו, באתר Songkick (באנגלית) איל וולו, באתר Genius איל וולו, באתר SecondHandSongs איל וולו, באתר בילבורד (באנגלית) איל וולו, באתר אמזון מיוזיק
דימיטר צאנצ'ב

דימיטר צאנצ'ב צאנצ'ב (בבולגרית: Димитър Цанчев Цанчев, נולד ב-28 בספטמבר 1966, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא דיפלומט בולגרי המכהן מ-2021 כשגריר האיחוד האירופי בישראל. דימיטר צאנצ'ב נולד בסופיה. אביו צאנקו צאנצ'ב היה צלם קולנוע נודע, ודימיטר השתתף בילדותו במספר תפקידי ניצב בסרטים שצילם אביו. הוא רכש תוארי מוסמך אוניברסיטה במזרחנות ובמשפטים בהצטיינות יתרה באוניברסיטת סופיה והתמחה בחוק הבין-לאומי ויחסים בין-לאומיים. בין השנים 1992–1993 הועסק כעורך ברדיו בולגריה. ב-1993 הצטרף צאנצ'ב לשירות החוץ הבולגרי וכיהן בשורה ארוכה של תפקידים ובכללם: סגן ראש המשלחת הדיפלומטית הבולגרית בישראל (1996–1999), ראש דסק המזרח התיכון וצפון אפריקה במשרד החוץ של בולגריה (1999–2001), שגריר בולגריה באומות המאוחדות (2002–2005), דובר משרד החוץ הבולגרי (2005–2008), שגריר בולגריה בישראל (2008–2010), סגן שר החוץ של בולגריה (2010–2012), ושגריר בולגריה באיחוד האירופי (2012–2021). ב-2021 מונה לשגריר האיחוד האירופי בישראל. צאנצ'ב דובר עברית שוטפת ומפגין לאורך הקריירה עמדות פרו-ישראליות מובהקות. ב-2010, במהלך השרפה בכרמל, שלחה בולגריה 2 מטוסי כיבוי וכ-120 כבאים לסייע בכיבוי. בריאיון לעיתונות אמר צאנצ'ב בתפקידו כסגן שר החוץ הבולגרי, שבולגריה גאה להיות הראשונה שמגישה סיוע לישראל, וכי הבולגרים זוכרים היטב את פועלו של הרב גבריאל אלמושנינו להצלת העיר סופיה ב-1878, לאחר שהעות'מאנים הנסוגים הציתו בה אש. מאז מתקפת הפתע על ישראל (2023) סייר צאנצ'ב מספר פעמים ביישובים שנפגעו במתקפה, נפגש עם תושבים ועם ראשי יישובים שונים והביע תמיכה בהם. מדיה וקבצים בנושא דימיטר צאנצ'ב בוויקישיתוף דימיטר צאנצ'ב, באתר משלחת האיחוד האירופי לישראל דימיטר צאנצ'ב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בעיתונות הישראלית ובאתרים המתבססים על "תרגום מכונה" מאנגלית מתועתק השם בטעות לעברית כטזאנצ'ב. דימיטר צאנצ'ב, באתר משרד החוץ של בולגריה (באנגלית). New EU ambassador presents credentials to Herzog, באתר timesofisrael.com (באנגלית). בן הרטמן, Bulgaria takes pride in being 1st to give fire aid, באתר ג'רוזלם פוסט (באנגלית). מור שמעוני, "העולם צריך לדעת על מה עם ישראל נלחם", באתר ynet, 1 במאי 2024.
צ'אנג-אה 6

צ'אנג-אה 6 (בסינית: 嫦娥六号) היא משימת חקר ירח של מינהל החלל הסיני. המטרה העיקרית של המשימה היא להשיג דגימות קרקע וסלע מהצד הרחוק של הירח ולהחזיר אותם לכדור הארץ. זוהי משימת איסוף והחזרת הדגימה השנייה בתוכנית חקר הירח של סין. החללית שוגרה לחלל ב-3 במאי 2024 ונחתה על הירח ב-2 ביוני. המשימה צפויה להימשך בסביבות 53 ימים. הנחתת, אשר מצוידת בכף ובמקדחה, הולכת לאסוף דגימות מהירח במשקל של עד 2 ק"ג. החללית נושאת גם מיכשור מצרפת, איטליה, שוודיה ופקיסטן אשר יסייע ללמוד על היבטים שונים של הרכב פני הירח. החללית שוגרה בהצלחה לחלל ב-3 במאי 2024 על גבי רקטת צ'אנגג'נג 5 ממרכז שיגור הלוויינים ונצ'אנג באי האינאן. בדומה למשימות הקודמות בתוכנית החלל הסינית לחקר הירח, גם במשימה זו החללית קרויה על שם אלת הירח הסינית צ'אנג-אה.(אנ') צ'אנג-אה 5 VIPER (רובר) מדיה וקבצים בנושא צ'אנג-אה 6 בוויקישיתוף רויטרס, ynet, המשימה ההיסטורית להבאת דגימות: סין הנחיתה חללית בצד הרחוק של הירח, באתר ynet, 2 ביוני 2024 מערכת דוידסון, המחקרים החדשים ביותר: מהנשמדע 29/6/24, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 29 ביוני 2024 Jones, Andrew (10 בינואר 2024). "China's Chang'e-6 probe arrives at spaceport for first-ever lunar far side sample mission". SpaceNews. ארכיון מ-3 במאי 2024. נבדק ב-10 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Long March 5 - Chang'e 6". nextspaceflight.com. נבדק ב-3 במאי 2024. {{cite web}}: (עזרה) נבו, איתי; מדעי, מכון דוידסון לחינוך (2024-05-03). "המשימה - להביא לראשונה דגימות מהצד הרחוק של הירח: השבוע בחלל". Ynet. נבדק ב-2024-05-04. גרדיאן (2024-06-03). "גשושית סינית נחתה על הצד האפל של הירח ותנסה לראשונה להביא משם דגימות". הארץ. נבדק ב-2024-06-09. Stewart, Simone McCarthy, Marc (2024-05-03). "China launches moon probe as space race with US heats up". CNN (באנגלית). ארכיון מ-2024-05-03. נבדק ב-2024-05-03.