laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'טניקים

צ'טניקים (בסרבית: Четници, Četnici) או התנועה הצ'טניקית הייתה תנועה מלוכנית-לאומנית סרבית. היא החלה לפעול בתחילת המאה ה-20 בתור תנועת נגד לאימפריה העות'מאנית. היא החליפה שמות והתפצלה פעמים רבות לאורך המאה, וכיום היא מזוהה ביותר עם צבא הבית היוגסלבי בהנהגת דראז'ה מיכאילוביץ'. הוא קיבץ חיילים יוגוסלבים שנמלטו מהגרמנים והחל לארגנם בהרי רבנה גורה שבמרכז סרביה. השם נגזר מהמילה הסרבית "צ'טה" (четa, četa), שמשמעותה "פלוגה", "קבוצה לוחמת", ומכאן – "בני קבוצה לוחמת". במהלך מלחמת העולם השנייה פעלה כארגון מחתרת נגד הכיבוש הנאצי אך גם נגד הפרטיזנים בראשות יוסיפ ברוז טיטו. במהלך המלחמה עברו הצ'טניקים יותר ויותר לשתף פעולה עם הגרמנים, והעדיפו להתמקד בחיסול יריביהם הקומוניסטים, במקום במלחמה נגד הכיבוש הגרמני. לאחר מלחמת העולם השנייה נלכדו מיכאילוביץ' ואנשיו, הועמדו למשפט בפני בית דין ממלכתי, ורובם הוצאו להורג. התנועה הצ'טניקית לקחה חלק במערכה בבלקנים ופעלה כארגון טרור סרבי, בעיקר נגד מטרות מוסלמיות וקרואטיות וכארגון נגד לאוסטשה. מדיה וקבצים בנושא צ'טניקים בוויקישיתוף צ'טניקים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'טניקים, באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא סרביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גונאיב

גונאיב (בצרפתית: Gonaïves; בקריאולית האיטית: Gonayiv) היא עיר בצפון-מערב האיטי ובירת מחוז ארטיבוניט. אוכלוסייתה מונה כ-300,000 נפשות (נכון ל-2011). העיר (או יותר נכון המקום הנוכחי של העיר) התגלתה על ידי האינדיאנים בסביבות 1422, ונקראה על ידם 'גוֹנָאִיבּו' (מכאן השם גונאיב). גונאיב היא העיר השישית בגודלה בהאיטי. העיר ממוקמת במרחק של כ-110 קילומטרים מהבירה פורט-או-פרנס. העיר הוקמה בסביבות שנת 1422 על ידי עם הטאינו. ב-1802 התרחש אחד הקרבות החשובים במטרה להשגת עצמאותה של האיטי. קרב Ravine à Couleuvres התרחש ליד גונאיב. גונאיב מכונה "עיר העצמאות של האיטי", משום שבה ז'אן-ז'אק דסאלין, קיסר האיטי הכריז על עצמאות האיטי ב-1 בינואר 1804. בית החולים לה פרווידנס (ההשגחה עליונה) שוכן בעיר. מדיה וקבצים בנושא גונאיב בוויקישיתוף גונאיב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גונאיב (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
למסו

לַמָסוּ במיתולוגיות המסופוטמיות (במיתולוגיה השומרית, המיתולוגיה האכדית, המיתולוגיה האשורית ובמיתולוגיה הבבלית) היא ישות מגינה. יש לה גוף שור או אריה, כנפי נשר וראש אדם, בחלק מהמקרים עם אוזני וקרני שור. לעיתים נעשה שימוש בשם "שדו" או "אלד" לתאר את הלמסו הזכר, ו"אפססו" לתיאור הנקבה. פסלי הלמסו הוצבו בכניסה לארמונות ומקדשים על מנת להגן עליהם, למשל בשערי הכניסה לארמון סרגון בדור שרוכין. בבתים פרטיים נחרטו דמויות של למסו על לוחות חמר, שנקברו מתחת למשקוף הדלת. בשערי הערים הגיעו פסלי הלמסו לממדים גדולים במיוחד. שרידים של פסלים אלה, לרוב מהתקופה האשורית מוצגים כיום במוזיאון הבריטי בלונדון, במוזיאון הלובר בפריז, במוזיאון הלאומי של עיראק בבגדאד, במוזיאון פרגמון בברלין ובמוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, האזכור הראשון של ישות מיתולוגית שהיא חיה מכונפת עם ראש אדם מקורה מאבלה משנת 3,000 לפנה"ס לערך, אולם מוטיב הלמסו (גוף שור עם ראש אדם) מופיע באשור בתקופת שלטונו של תגלת פלאסר השני. בתקופות מאוחרות יותר מופיע המוטיב על דגל הרפובליקה של ונציה ולימים כסמלו של מרקוס הקדוש (הקדוש המגן על העיר ונציה). למסו (שדו) מנמרוד במוזיאון פרגמון. למסו (שדו) מנמרוד במוזיאון הבריטי. כרוב מינוטאור ספינקס כימרה אנזו (מפלצת) אדריכלות אשורית למסו באתר אסופות מדרש אמנות מהם פסלי הלמסו - הכרובים של חורסבאד?, באתר אנציקלופדית אאוריקה למסו, באתר אנציקלופדית בריטניקה (באנגלית)
טל מן

טל מן (נולדה ב-23 ביוני 1974) היא דוגמנית, שדרנית רדיו, מנחת טלוויזיה ומעצבת תכשיטים ישראלית. בשנת 1995 פרצה לראשונה לתודעה הציבורית כאשר התחרתה על תואר "נערת הגלגל" בשעשועון "גלגל המזל" בערוץ 2. בתחרות זכתה מן בתואר "חביבת הקהל" ורות גונזלס זכתה להיות "נערת הגלגל". ב-1998 הפכה מן ל"נערת הגלגל" לאחר שהחליפה את סיגל שחמון שפרשה מהתוכנית. בשנת 1996 הגישה את תחרות הקדם אירוויזיון לצד רון לוינטל, ובאותה שנה השתתפה גם בפסטיגל עם השיר "נשיקה קטנה" שזכה במקום הרביעי. בשנת 1998 הגישה מן את התוכנית "זאפזאפים". במהלך השנים 1996–2001 הגישה מן את "תוכניות הילדים והנוער" בערוץ 1, ובמקביל הנחתה את התוכנית "זאפ לראשון" ששודרה בערוץ זה בין השנים 1996- 2003. כמו כן, הגישה מן תוכנית ברדיו 99 ושימשה מספר פעמים כשופטת בתחרות מלכת היופי. בשנת 2009 השתתפה בסרט "דוד חיים" בתפקיד אמא של מעיין. בשנת 2010 החליפה מן את קרין מגריזו בתוכנית "יופי של יום" ששודרה בערוץ 2 ושנה לאחר מכן עברה להנחות את "תוכנית הבראה" באותו ערוץ. בשנת 2012 החלה להנחות את התוכנית "יצירה מקומית", גם הוא בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת. מן הייתה נשואה לאיש העסקים ניר שרצקי. נמצאת בזוגיות עם רונן ברקה. אם לשתי בנות. מתגוררת ברמת השרון. טל מן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טל מן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יובל אברמוביץ', הגלגול הבא: מה עובר על טל מן?, באתר nrg‏, 9 באוקטובר 2008 ליבת גרינבוים, טל רוצה לחזור אל הגלגל, באתר ynet, 14 ביוני 2011 יוני פרוים, טל מן: כשהייתי ב"גלגל המזל" התעשייה הייתה תמימה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 27 בינואר 2018 קרן נתנזון ויץ, טל מן על ההתמודדות עם סרטן צוואר הרחם: "לא מתכוונת לוותר", באתר Xnet‏, 24 במרץ 2019
APT (תוכנה)

APT (באנגלית: Advanced Packaging Tool) הוא ממשק משתמש חופשי הפועל יחד עם ספריות מערכת, לטיפול בהתקנת והסרת תוכנות בהפצת הלינוקס דביאן, ודומותיה. מטרת APT היא לפשט את תהליכי ניהול התוכנות במערכות הפעלה דמויות יוניקס, וזאת על ידי יצירת אוטומציה להתקנת, הסרת, איחזור והגדרת חבילות תוכנה, הן ממקורות קוד והן מכאלו המהודרות כבר. במקור תוכננה APT להוות ממשק קדמי ל-dpkg, המטפלת החבילות בפורמט deb של דביאן, אך בהמשך הותאמה לעבוד גם עם מנהל החבילות RPM, דרך APT-RPM‏. מיזם Fink התאים את APT למערכת ההפעלה Mac OS X‏, והפך אותה לחלק ממערכת ניהול החבילות שלה. Cydia הוא מנהל חבילות המותקן בפריצת iOS, המבוסס בחלקו על APT, והותאם למערכת ההפעלה iOS כחלק ממיזם Telesphoreo‏. apt-offline הוא כלי חיצוני ל-apt שנכתב באמצעות שפת התכנות פייתון, ומאפשר התקנת חבילות ועדכוני מערכת, אף במחשב שאינו מחובר באופן ישיר לרשת. הכלי מהווה פתרון לניידות הבעייתית יחסית של חבילות במערכות apt, בשל הצורך להוריד בנפרד את כל התלויות של החבילה על פי גרסת המערכת המדויקת. הכלי פותח על ידי ריטש רג' סרף, לזכר אביו קומר שרף. הכלי פועל באמצעות שורת פקודה, וכן באמצעות ממשק משתמש גרפי. תפעול הכלי הוא על ידי יצירת קובץ חתימה במחשב המנותק מהרשת, המכיל את כל המידע הנדרש לעדכון המערכת, או להורדת חבילה מסוימת. את קובץ החתימה מעבירים אל מחשב אחר המחובר לרשת, ושם מורידים את קובצי העדכון והתוכנות הדרושות. את החבילות שהורדו מחזירים למחשב המנותק ומתקינים. Snap מדיה וקבצים בנושא APT בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של APT (באנגלית) מדריך בעברית לניהול חבילות עם APT, נכתב על ידי אחד ממפתחי דביאן התמונה הגדולה של מערכת APT הקשרים בין הרכיבים והתוכנות השונות במערכת ניהול החבילות בדביאן. דף פקודות לשליטה בתוכנה דף הסבר אודות APT-RPM Fink - About Bringing Debian APT to the iPhone - Jay Freeman (saurik) http://www.telesphoreo.org/ מתוך קובץ ה-README שבחבילת התוכנה לדוגמה בעדכון, הפקודה הדרושה היא apt-offline set /tmp/mysignat.ure לדוגמה בעדכון, הפקודה הדרושה היא apt-offline get /path/to/mysignat.ure לדוגמה בעדכון, הפקודה הדרושה היא apt-offline instal /path/to/the/file/or/folder ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטפ אפ 4: מהפכה

סטפ אפ 4: מהפכה (באנגלית: Step Up Revolution או Step Up 4: Miami Heat) הוא סרט קולנוע מוזיקלי אמריקאי בתלת־ממד שיצא לאקרנים בתאריך ה-27 ביולי 2012. זהו הסרט הרביעי בסדרת סרטי "סטפ אפ" והוא בוים על ידי סקוט ספיר, הופק על ידי ג'ון צ'ו, ומככבים בו קת'רין מקורמיק, ראיין גוזמן, אדם סבאני, מישה גבריאל ופיטר גלאגר. עלילת הסרט נסובה סביב הקשר בין אמילי (קת'רין מקורמיק) המגיעה למיאמי כדי ללמוד ריקוד, לבין שון (ראיין גוזמן) מנהיג חבורת רקדנים שכונתית המכנה את עצמה "הכנופיה". אביה של אמילי, איש עסקים אמיד מנסה לחבל בקשר ולפגוע בשכונה על ידי הקמת בית מלון גדול במקום. אמילי, בתו של איש עסקים אמיד מגיעה למיאמי כדי להפוך לרקדנית מקצועית. במיאמי היא פוגשת בשון המנהל חבורת ריקודים שכונתית המכונה "הכנופיה" (אנגלית The Mob"). השניים רוקדים יחדיו, מתאהבים ומתאמנים לקראת הופעה שעתידה לקבוע את עתיד חברות הריקודים. אביה של אמילי מגלה שלביתו מערכת יחסים עם שון והוא מחליט לפעול לסיום הקשר, תוך פגיעה בשכונה ובחברי "הכנופיה". ביל אנדרסן (פיטר גלאגר), אביה של אמילי תכנן את לבנות בית מלון גדול על חשבון אזור מגורי חברי "הכנופיה" והם החליטו להיאבק בתוכניות הפיתוח באמצעות ריקוד מחאה ובשלב הראשון, לא נחלו הצלחה. לאחר ריקוד מחאה נוסף ופוגעני, עלו יחסיהם של אמילי ושון על שרטון ואמילי פרשה מהכנופיה. במעמד ההכרזה על בנייתו של בית המלון, ביצעה הכנופיה ריקוד סיום, אשר נועד להסביר את עמדתם בפני ראש העיר וצוותו. הריקוד נוחל הצלחה רבה, אביה של אמילי מסכים לבנות את בית המלון באתר אחר, שון ואמילי מחדשים את מערכת היחסים ביניהם, ו"הכנופיה" מקבלת הצעה להשתתף במסע פרסום לנייקי. שון - ראיין גוזמן (אנ') - מנהיג חבורת רקדנים בשכונה במיאמי שמכנה את עצמה "הכנופיה". מכיר את אמילי במקום שהוא עובד בו ומתאהב בה. אמילי אנדרסון - קת'רין מקורמיק - מגיעה למיאמי כדי ללמוד ריקוד אביה איש עסקים שרוצה להרוס את השכונה ששון גר בו ולבנות שם בית מלון. אדי - מישה גבריאל המילטון - חברו הטוב של שון שיחד הם מנהיגים את "הכנופיה" עבר כמלצר במלון דימונט יחד עם שון אך גורם לפיטוריו בגלל שאיחר. ויליאם "ביל" אנדרסון - פיטר גלאגר - טייקון נדל"ן, ואביה של אמילי, הבוס של שון ואדי. ג'ייסון הרלסון - סטפן בוס - חבר ב"הכנופיה", ולאחר שהיה חבר בקבוצת "הפיראטים" בסרט השלישי ולאחר שהותו בניו יורק חזר למיאמי. סקיפ - טומי דיואי - בן החסות של ויליאם. רוברט אלכסנדר השלישי "מוס" - אדם סבאני - מגיע למיאמי לאחר שמקבל שיחת טלפון מג'ייסון שיבוא לעזור ל"כנופיה" ויחד איתו מביא כמה מהפיראטים. פנלופה - קלאופטרה קולמן - דיג'יי, מבצעת את כל המוזיקה של הכנופיה. קלייר - מייגן בון - אחות של שון. היא אמא חד הורית לילדה קטנה. סטפ אפ 4: מהפכה, ברשת החברתית פייסבוק "סטפ אפ 4: מהפכה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סטפ אפ 4: מהפכה", באתר נטפליקס "סטפ אפ 4: מהפכה", באתר AllMovie (באנגלית) "סטפ אפ 4: מהפכה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סטפ אפ 4: מהפכה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סטפ אפ 4: מהפכה", באתר Metacritic (באנגלית) "סטפ אפ 4: מהפכה", באתר אידיבי "סטפ אפ 4: מהפכה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ארז דבורה, "סטפ אפ 4": ריקוד משובט, באתר ynet, 30 ביולי 2012
רפפורט

משפחת רפפורט או רפופורט היא משפחת כהנים. אבי המשפחה היה הרב אברהם מנחם הכהן רפפורט, רב קהילת קרמונה באיטליה ומחבר הספר "מנחה בלולה". היא נחשבת למשפחה מיוחסת ויש המקפידים לקיים מצוות פדיון הבן עם בניה. האם התכוונתם ל... אישים אברהם רפופורט – דיין ורב חרדי בלונדון אוריאל רפפורט – פרופסור אמריטוס לתולדות ישראל באוניברסיטת חיפה אסף רפפורט – מומחה אבטחת מידע ישראלי ברוך רפפורט – איש עסקים ונדבן ישראלי-שווייצרי גבריאל רפפורט – לוחם ומפקד בפלמ"ח, טייס, מקים יחידת החילוץ וההצלה הארצית דוד רפפורט – ר"מ ליטאי, מחבר הספר "מקדש דוד" חיים רפופורט – סופר, מרצה וחוקר יהדות בריטי חנן רפפורט – פסיכולוג קליני, היה מנהל מכון הנרייטה סאלד ויועץ ראשי ממשלה יונתן רפופורט - יזם סדרתי ישראלי יוסף רפופורט – גנטיקאי סובייטי ממוצא יהודי יעקב רפפורט – רופא בלבוב יעקב רפפורט – חזן ומלחין יהודי-אמריקאי יעקב דוב רפפורט – רב ליטאי, רבה הראשון של כפר סבא יצחק רפפורט – אדריכל ישראלי בתקופת המנדט הבריטי יצחק הכהן רפפורט – הראשון לציון בשנים ה'תק"ט-ה'תקט"ו והיחידי ממוצא אשכנזי שכיהן בתפקיד זה מוריץ רפפורט (גר') – רופא ומשורר יהודי גליצאי; דודנו של שלמה יהודה רפפורט מיכאל רפופורט – צייר ופסל ישראלי מייקל רפפורט – שחקן וקומיקאי אמריקאי יהודי מלכה רפופורט חובב – בלשנית ישראלית נתן רפופורט – פסל, צייר וצלם יהודי יליד ורשה נתן רפופורט (ראשוני כפר סבא) – מראשוני כפר סבא, יליד ליטא. סריל רפפורט – עזריה רפופורט – שחקן, עיתונאי, כתב וקריין בקול ישראל עמיר רפפורט – עיתונאי פרשן צבאי ישראלי, חוקר במרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים צבי רפופורט – כימאי ישראלי, מחלוצי תחום הכימיה אורגנית-פיזיקלית בישראל רות רפפורט – סופרת ועורכת חרדית בישראל רותי רפופורט – שחקנית תיאטרון ושדרנית רדיו ישראלית שבתי רפפורט – ראש בית המדרש ("הכולל") של המכון הגבוה לתורה באוניברסיטת בר-אילן שלמה יהודה רפפורט – מאנשי תנועת ההשכלה בגליציה וממייסדי תנועת חכמת ישראל שלמה זיינביל רפפורט – סופר, משורר ומחזאי ביידיש וברוסית, כינויו הספרותי היה ש. אנ-סקי שמואל רפפורט – מראשי אגודת הרבנים החרדים באמריקה וקנדה, כמו גם בתנועת המזרחי שם ובארץ ישראל. שמחה רפפורט – רב פולני מסוף המאה ה-17-תחילת המאה ה-18 ברוך רפופורט – חבר בית הדין הרבני ביוהנסבורג אחר הפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט – בית ספר לרפואה של הטכניון מרכז רפפורט – אולם מופעים באודיטוריום בחיפה פרס רפפורט – פרס לאמן צעיר המוענק על ידי קרן רפפורט ומוזיאון תל אביב לאמנות המרכז לחקר משפחת רפפורט. אשכול בפורום יידי על המשפחה.
פתיחה אנגלית (בורסה)

פתיחה אנגלית היא כינוי לפתיחת שלב המסחר הרציף בבורסה לניירות ערך בתל אביב. אם מדד תל אביב 35 (מדד המעו"ף), לפי נתוני הביקוש וההיצע בפתיחת המסחר, צפוי לעלות או לרדת בשיעור של 2.5% ומעלה - נדחית פתיחת המסחר במספר דקות. אם הפקודות שנוספו בזמן הדחייה אינן מביאות את השינוי במדד המעו"ף לשיעור של פחות מ-2.5% - תבוצע דחייה נוספת. אם לאחר הדחייה השנייה המדד הצפוי עולה או יורד ביותר מ-5% - תבוצע דחייה שלישית של כ-45 דקות נוספות הנקראת "מנתק זרם" (אחרת - מתחיל המסחר). לאחר "מנתק הזרם" ייפתח המסחר בכל מקרה שתנודת המדד נמוכה מ-12%. כללים אלה נקבעו במטרה למתן את תנודתיות השינוי בערכו של המדד בעקבות מניפולציות של גופים גדולים. הבורסה מעדכנת את הפרמטרים של "ממתן התנודות". הודעה לעיתונות, הבורסה לניירות ערך בתל אביב. 22 במרץ 2013
ארמניה במשחקים הפאראלימפיים

ארמניה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באטלנטה (1996), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף משתתפת ארמניה בקביעות מאז המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998). נציגי ארמניה מעולם לא הצליחו לזכות במדליה פאראלימפית, הן במשחקי הקיץ והן במשחקי החורף, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. הספורטאי הארמני מהר אוונסיאן, המחזיק בהישג ייחודי כמתחרה הן במשחקי הקיץ והן במשחקי החורף. אוונסיאן התחרה בסקי אלפיני בכל אולימפיאדות החורף לנכים מ-1998 ועד 2010, והתחרה בשיט מפרשיות במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000). Paralympic Results & Historical Records, International Paralympic Committee (באנגלית) ארמניה במשחקים האולימפיים ארמניה במשחקים האולימפיים לנוער
מישור עמיעז

מישור עמיעז הוא מישור הממוקם בדרום מדבר יהודה בין הר סדום ממזרח למצוק ההעתקים ממערב. קרקע המישור מורכבת מסלעי חוואר הלשון. השטח בגובה של כ-350 מטר מתחת לגובה פני הים. במרכז המישור מצויים קניון נחל פרצים ומערת הקמח (הסגורה כיום למבקרים), ובדרומו נחל אשלים. במישור קיימים מסלולים רבים אשר ברובם עבירים לכל כלי רכב, והמקום מושך מטיילים בעיקר בלילות ירח. בנוסף ישנם מסלולי רכיבה לאופניים, וחניון לילה חינמי המאפשר לינה בשטח. אין באזור מים זורמים ותשתיות אחרות. במלחמת העצמאות נסלל במישור עמיעז מסלול נחיתה באורך כ-850 מטר וברוחב 42 מטר, אשר היה מסלול הנחיתה הנמוך ביותר בעולם (כ-365 מטר מתחת גובה פני הים) ועליו נחתו מטוסים קלים מטייסת ייעודית שנקראה "גף 35" (בעיקר מטוסים מסוג נורסמן) כדי להעביר אספקה לנצורי סדום מישור עמיעז, באתר syt יואב קווה, לטעום את ההר, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2005 יואב קווה, לטעום את ההר, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2005 המעופפים הראשונים אדי קפלינסקי. עמוד 95 (108 אלקטרוני) אשת חיל עבריה ניר מן, ירושלים תש"ע, עמוד 237–250 קרבות מלחמת העצמאות עמוד 189, 219. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוסטריה במשחקים הפאראלימפיים

אוסטריה שלחה משלחת לכל אחד מאירועי המשחקים הפאראלימפיים, הן במשחקי הקיץ, והן במשחקי החורף. אוסטריה ארחה את המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984) והמשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1988), בהן גם הייתה מדורגת במקום הראשון (1984) והשני (1988) בטבלת דירוג המדליות במשחקים. אל משחקי הבכורה של המשחקים הפאראלימפיים ברומא (1960) שלחה אוסטריה משלחת של 12 ספורטאים (7 גברים ו-5 נשים) שהצליחו להביא למדינה 30 מדליות פאראלימפיות, מהן 11 מדליות זהב. המשלחת האוסטרית סיימה במקום הרביעי בדירוג המדליות במשחקים, ההישג הגבוה ביותר של המשלחת עד היום. הספורטאית הבולטת במשלחת האוסטרית למשחקים הייתה ברגר-ולדנברג שזכתה בשלוש מדליות זהב בתחרויות השחיה, שתי מדליות זהב בטניס שולחן, במשחקי הזוגות בקטגוריה B ו-C, מדליית כסף אחת בטניס שולחן בתחרות היחידים ושתי מדליות ארד בתחרויות אתלטיקה. גם הספורטאית שארף בלטה עם שתי מדליות זהב בתחרויות השחייה, ומדליית זהב בטניס שולחן, בה זכתה עם ברגר-ולדנברג בקטגוריה C, והוסיפה גם מדליית הכסף בטניס שולחן בתחרות היחידים. באולימפיאדות הבאות לא הצליחה אוסטריה לשחזר את ההצלחה של המשלחת הראשונה. במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) הצליחה אוסטריה להגיע לשיא כל הזמנים שלה עם 50 מדליות, בהן שיא לאומי של 17 מדליות זהב פאראלימפיות. הספורטאית הבולטת בתולדות המשלחת האוסטרית היא רוזה קוהנל המחזיקה בשיא האוסטרי עם שמונה מדליות זהב, מדליית כסף ושלוש מדליות ארד בתחרויות השחייה וטניס השולחן על פני שלוש האולימפיאדות הראשונות. עוד בלטו גולש הסקי האלפיני יוזף מאוסברגר שזכה בשש מדליות זהב ושתי מדליות כסף ורוזה שוויצר שזכתה בחמש מדליות זהב ושלוש מדליות כסף, בטניס שולחן ואתלטיקה. אוסטריה במשחקים האולימפיים אוסטריה במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא אוסטריה במשחקים הפאראלימפיים בוויקישיתוף מספר המשתתפים במשחקים ברומא 1960 דירוג המדליות, רומא 1960 אין תעוד לגבי שמה המלא Rome 1960 Paralympic Games Table Tennis Women's Doubles C
Dpkg

dpkg היא התוכנה העומדת בבסיס מערכת ניהול החבילות של דביאן. תפקיד dpkg הוא להתקין, להסיר, ולספק מידע, אודות חבילות תוכנה בפורמט deb. dpkg הוא כלי בשכבה הבסיסית, ובו משתמשים ממשקים קדמיים כ-APT כדי לייבא חבילות תוכנה ממקורות מרוחקים וממכלולי תוכנה אחרים. כלים כמו-aptitude ו-synaptic מצויים יותר בשימוש מאשר dpkg בכוחות עצמו, משום שיש להם דרך טובה יותר להתמודד עם תלות חבילות, וכן ממשק ידידותי יותר. החבילה dpkg במערכת כוללת, מלבד הכלים הבסיסיים הנדרשים להתקנת החבילה, מספר תוכניות שירות נוספות הדרושות לתפקודו התקין בזמן הריצה של התוכנה, כולל את dpkg-statoverride ,dpkg-divert, וכן את update-alternatives, update-rc.d, וכן את install-info. RPM מדיה וקבצים בנושא Dpkg בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Dpkg (באנגלית) דף הסבר אודות התוכנה ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מועצה אזורית קישון

מועצה אזורית קישון היא מועצה אזורית לשעבר שאוחדה בשנת 1980 עם מועצה אזורית יזרעאל, והמועצה המאוחדת היא מועצה אזורית עמק יזרעאל. יישובי אזור מערב עמק יזרעאל התאגדו יחד עם יישובי אזור מגידו (שנודע אז כאזור אפרים) בוועד גוש נהלל שבשיאו כלל 22 יישובים. עם ההתארגנות למועצות מקומיות הוחלט להקים שלוש מועצות אזוריות נפרדות, בין השאר משום שנהלל והיישובים הסמוכים אליו היו במחוז נצרת, בעוד בית שערים והיישובים הקרובים אליו היו במחוז חיפה. בעת הדיונים לגבי המסגרת המוניציפלית של יישובי גוש נהלל דובר על הקמת שלוש מועצות: מועצה אזורית מגידו, מועצה אזורית קישון ומועצה אזורית נהלל. עלתה גם ההצעה לצרף את יישובי אזור נהלל למועצת אזור יזרעאל, אולם הדבר לא יצא אז אל הפועל ובמקום זאת נוצר שיתוף פעולה בין מועצת נהלל ומועצת קישון. ישיבת פתיחה של המועצות התקיימה בדצמבר 1945. בימי המנדט פעלו שתי מועצות נפרדות, שלכל אחת הייתה הנהלה נפרדת ומתוכן נבחרה הנהלה משותפת. בתחילת 1949 אוחדו המועצות למועצה אחת משותפת, שניהלה את שתי המועצות מכיוון שהן השתייכו למחוזות שונים ולא אוחדו באופן רשמי. משרדי המועצה הועברו בתחילת 1949 מבית שערים לנווה יער. בשנת 1956 קבעה ועדת גבולות שהסוללים, ציפורי, מאבק (אלוני אבא) ובית לחם הגלילית יצורפו למועצת קישון וששכונת האלה תוצא מהמועצה ותוכלל במועצת קריית עמל. בשנת 1957 אוחדו המועצות נהלל וקישון ונקראו יחד מועצה אזורית קישון. בשנים 1956-1957 קלטה המועצה עלייה רבה והוכרזה כ"עיר עולים" שקיבלה הטבות שונות. בנובמבר 1958 הוכרזה רמת ישי כמועצה מקומית והוצאה ממועצה אזורית קישון. בשנת 1980 אוחדו מועצה אזורית יזרעאל ומועצה אזורית קישון ונקראו יחד מועצה אזורית עמק יזרעאל. שמואל שורש (יו"ר מועצה אזורית קישון) 1945-1948, משנת 1946 היה גם יו"ר משותף עקיבא גולדשטיין (גושן, יו"ר מועצה אזורית נהלל), 1945-1946, גם יו"ר משותף ישראל בלוך (יו"ר מועצה אזורית נהלל), 1946-1948 חיים ראם, (מועצה אזורית קישון ונהלל) 1949–1954 אריה לובין, (מועצה אזורית קישון ונהלל עד 1957 ומאז המועצה המאוחדת) 1955-1958 צבי עופר, 1958–1961 חיים ראם בשנית - 1961–1980 טבלה מסכמת קישון (ישראל : מועצה אזורית), דף שער בספרייה הלאומית המשאל בעניין המועצות האזוריות בגוש נהלל, משמר, 24 ביולי 1944 גוש נהלל בסימן מועצות אזוריות, משמר, 2 ביוני 1944 המועצות האזוריות בגוש נהלל, דבר, 31 במאי 1945 מושב חגיגי למועצות נהלל והקישון, משמר, 14 בדצמבר 1945 אזורי נהלל והקישון התאחדו, על המשמר, 17 בינואר 1949 באיזור נהלל, על המשמר, 1 בנובמבר 1949 מועצת איזור נהלל וקישון, על המשמר, 3 בינואר 1949 61 ישובים ללא מסגרת מוניציפלית, חרות, 15 במרץ 1956 אוחדו המועצות נהלל וקישון, דבר, 18 באוגוסט 1957 665 יישובים ב-49 מועצות אזוריות, הצופה, 14 ביולי 1957 השלטון המקומי קולט עליה, דבר, 17 במאי 1957 מועצה מקומית הוקמה ברמת ישי, דבר, 28 בנובמבר 1958 במועצות איזורי נהלל והקישון, הצופה, 28 בדצמבר 1947 יימסרו וואלדהיים ובית לחם לרשות הקהק"ל, דבר, 1 בינואר 1948 דבר, יום שישי, אוגוסט 19, 1960 חילופים בהנהלת המועצות בעמק המערבי, דבר, 24 בספטמבר 1946 במועצת איזור נהלל, דבר, 29 בספטמבר 1949 תוקם רשות ניקוז בעמק המערבי, דבר, 3 בינואר 1955 חילופי גברי במועצת איזור קישון, דבר, 19 באוקטובר 1958 מועצה אזורית קישון, על המשמר, 4 ביוני 1959 מכירת טרקטור, דבר, 10 ביוני 1960 אלפים בעצרת חגיגית בנהלל, דבר, 21 באוגוסט 1961 הודעה בדבר בחירת ראש המועצה האזורית קישון וסגניו, ילקוט הפרסומים 2029, 18 ביולי 1974, עמ' 1944
גאורג שטלר

גאורג וילהלם שטלר (גרמנית: Georg Wilhelm Steller‏; 10 במרץ 1709 - 14 בנובמבר 1746), היה זואולוג ובוטנאי גרמני. גאורג שטלר נולד ב-10 במרץ 1709 בווינדסהיים שבקרבת נירנברג ולמד באוניברסיטת ויטנברג. הוא עקר לרוסיה כדי לעבוד בפקולטה למדעים של סנקט פטרבורג. הוא מונה למשרת חוקר טבע במסעו השני לקמצ'טקה של ויטוס ברינג, למיפוי חופו הסיבירי של אוקיינוס הקרח הצפוני - הארקטי, ולמציאת נתיב מעבר מזרחי אל צפון אמריקה. המשלחת הרחיקה עד איי קיאק שבאלסקה, שם היה שטלר לחוקר הטבע האירופאי הראשון שחקר את החי והצומח באזור זה. הוא גילה גם מין עורבני כחול ציצית שנקרא מאוחר יותר "עורבני שטלר". במסע חזרה נטרפה ספינתם על אחד האיים, שבעתיד ייקרא האי ברינג על שם ויטוס ברינג, ורוב אנשי הצוות נפטרו שם מצפדינה. שאר הצוות שרד את החורף הקשה וחמק מאימת שועלי השלג שהתקיפו את המחנה. באותה תקופה חקר שטלר את מרבית בעלי החיים על הפאונה הארקטית: פרת הים שטלר, קורמורן ממושקף, אריה ים הצפוני, כלב ים הצפוני, לוטרת הים וברווז שטלר. בשל הרעב הכבד נאלצו חברי הצוות לטבוח בבעלי חיים אלו ואף הביאו מספר מינים לידי הכחדה. באביב בנה הצוות הנותר ספינה חדשה וחזר לרוסיה. שטלר המשיך בחקר חצי האי קמצ'טקה, ובשובו לסנקט פטרבורג חלה בקדחת. הוא נפטר במחוז טיומן שברוסיה ב-14 בנובמבר 1746. יומניו פורסמו על ידי חוקר הטבע פיטר סיימון פאלאס ושימשו חוקרים ומגלי ארצות אחרים כג'יימס קוק בחוקרם את האזור הארקטי. מדיה וקבצים בנושא גאורג שטלר בוויקישיתוף גאורג שטלר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תיקו מקסיקני

תיקו מקסיקני (באנגלית: Mexican Standoff) הוא מונח סלנג שנועד לתאר מצב שבו לשלושה יריבים או יותר יש כלי נשק, לרוב אקדח, המופנים אחד אל השני, כך שאף אחד אינו יכול לתקוף מבלי שהוא עצמו, או מישהו שהוא מנסה להגן עליו, יותקף. מקור הביטוי מתייחס ככל הנראה למצב הכלכלי והחברתי הקשה שנקלעה אליו מקסיקו במאה ה-19. מובא ב"ילקוט שמעוני" (תהלים רמז תתסב): יש שלוש חיות – אריה, כלב ו'מפגיע' [מין שרץ]; האריה ירא מן ה'מפגיע' (שבת עז:), הכלב ירא מן האריה וה'מפגיע' ירא מן הכלב. פעם ראה רבי עקיבא את שלוש החיות הללו יחד: האריה נמנע מלטרוף את הכלב, כי בלעדי הכלב - ה'מפגיע' יפגע באריה; הכלב נמנע מלנשוך את ה'מפגיע', כי בלעדי ה'מפגיע' - האריה יטרוף את הכלב; וה'מפגיע' נמנע מלפגוע באריה, כי בלעדי האריה – הכלב ינשוך את ה'מפגיע'. כשראה רבי עקיבא את שלוש החיות הללו עומדות יחד זו ליד זו ואינן פוגעות זו בזו, אמר: “מָה רַבּוּ מַעֲשֶׂיךָ ה', כֻּלָּם בְּחָכְמָה עָשִׂיתָ”. אחת הדוגמאות הידועות ביותר לתיקו מקסיקני בקולנוע היא רגע השיא בסרט "הטוב, הרע והמכוער" שבו שלוש הדמויות הראשיות (בגילומם של קלינט איסטווד, לי ואן-קליף ואלי וולך) נמצאות בתיקו מקסיקני. כיום התיקו המקסיקני נחשב לקלישאה בסרטים עקב שימוש היתר בו במערבוני ספגטי וסרטי דרג ב' אחרים. למרות זאת, בשנים האחרונות נעשה בו שימוש גם על ידי במאים מוערכים כגון ג'ון וו, רוברט רודריגז ב"דספרדו". הבמאי קוונטין טרנטינו נוטה לעיתים קרובות להכניס אלמנט של תיקו מקסיקני לתסריטים אותם הוא כותב, כדוגמת "כלבי אשמורת", "ספרות זולה", "רוצחים מלידה", "רומן על אמת" ו"ממזרים חסרי כבוד". פרודיה ישראלית על תיקו מקסיקני מוצגת באחת הסצנות בסרטון ״האמת שנפגעתי״ של הצמד הפופולרי ׳ניצה ולחם׳ בכיכובם של רועי כפרי, ניב מג'ר. בסרטון מתארח אסי כהן ובסצנה מאיימים כל אחד מהשלושה על האחר בסכינים כשלאחר מכן רועי כפרי מאיים על עצמו. דו-קרב מדיה וקבצים בנושא תיקו מקסיקני בוויקישיתוף תיקו מקסיקני באתר TV Tropes (אנ') (באנגלית) האמת שנפגעתי, נבדק ב-2022-03-25
אנטון דיאבלי

אנטון דיאבלי (באיטלקית: Anton (or Antonio) Diabelli; ‏ 5 בספטמבר 1781 - 7 באפריל 1859) היה מו"ל של מוזיקה, עורך ומלחין אוסטרי ממוצא איטלקי. בתקופת חייו נודע בעיקר כמו"ל, אך כיום הוא מוכר בעיקר כמחבר הוולס שעליו כתב לודוויג ואן בטהובן את שלושים ושלוש וריאציות דיאבלי. דיאבלי נולד במאטזה, סמוך לזלצבורג. כילד מוזיקלי, שר במקהלת הנערים בקתדרלה של זלצבורג, שם קיבל, על פי השמועה, שיעורי מוזיקה ממיכאל היידן. עד גיל 19 כבר הספיק להלחין מספר יצירות חשובות, בהן שש מיסות. הוא הכשיר עצמו לכמורה, ובשנת 1800 הצטרף למנזר רייטנהאזלאך בבוואריה, שם נשאר עד 1803, כאשר בוואריה סגרה את כל מנזריה. מדיה וקבצים בנושא אנטון דיאבלי בוויקישיתוף אנטון דיאבלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנטון דיאבלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנטון דיאבלי, באתר פרויקט מוטופיה אנטון דיאבלי, באתר Discogs (באנגלית) אנטון דיאבלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנטון דיאבלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.