laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עמית אדלר

עמית אדלר (נולד ב-1981) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף המשמש כראש חטיבת תבל באגף האסטרטגיה והמעגל השלישי. אדלר התגייס ב-2001 לקורס טיס וסיים אותו ב-2004 במגמת טייסי קרב. הוא שירת בטייסת 106 (F-15B/C/D איגל), ב-2006 מונה להיות מדריך בבית הספר לטיסה בבסיס חצרים. ב-2008 פיקד על קורס מתקדם במגמת הקרב בביס"ט. ב-2009 מונה לסגן מפקד טייסת 106 (F-15B/C/D איגל). ב-2014 מונה לראש מדור בלהק מבצעי אוויר במטה חיל האוויר. ב-2015 מונה לסגן מפקד טייסת 253 (F16I). ב-2017 מונה למפקד טייסת תעופה בסיס רמון. ב-2018 מונה למפקד טייסת 117 (F16C). ב-2021 מונה למפקד מרכז האש בפיקוד צפון. ביולי 2024 מונה לראש חטיבת "תבל" באגף האסטרטגיה ומעגל שלישי והועלה לדרגת תת-אלוף. אדלר נשוי ואב לשלושה. הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה כללית מאוניברסיטת תל אביב ובוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדעי המדינה וביטחון לאומי באוניברסיטת חיפה. מתגורר במרכז הארץ. מפקד חדש לחטיבת "תבל", באתר צה"ל
הנרי האוסטון

הנרי אידלוט האוסטון (באנגלית: Henry Aydelotte Houston‏; 10 ביולי 1847 - 5 באפריל 1925) היה מורה, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי ממילסבורו, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית, ששימש כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור. שם משפחתו מבוטא "האוס-טון", בניגוד לעיר בטקסס עם אותו איות. האוסטון נולד ב-10 ביולי 1847 בדאגסבורו האנדרד, מחוז סאסקס, דלאוור. הוא למד באקדמיית ניוארק, כיום אוניברסיטת דלאוור. הוא חי במיזורי מ-1872 עד 1875, אז חזר למילסבורו. לאחר שלימד בבית הספר במשך חמש שנים, האוסטון עסק בעיסוקי מסחר, ייצור עצים ובנקאות. בנוסף, הוא היה חבר בוועדת בית הספר של מחוז סאסקס. האוסטון נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1902 וכיהן קדנציה אחת במיעוט הדמוקרטי של הקונגרס ה-58. הוא לא ביקש להיבחר מחדש ב-1904, וכיהן כהונה אחת, מ-4 במרץ 1903 עד 3 במרץ 1905, במהלך ממשלו של נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט. האוסטון מת ב-5 באפריל 1925 במילפורד, דלאוור, ונקבר בבית הקברות של האחים במילסבורו. הנרי האוסטון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) הנרי האוסטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קלאודיו פטרילה

קלאודיו אדריאן מיכאי פטרילה (ברומנית: Claudiu Adrian Mihai Petrila; נולד ב-7 בנובמבר 2000 בסאניקולאו רומאן שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת ראפיד בוקרשט מליגת העל הרומנית ובנבחרת רומניה. פטרילה גדל במחלקת הנוער של צ'.פ.ר. קלוז', ובשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הרומנית. בעונת 2020/2021 הושאל לשפשי OSK ספינטו גאורגה, גם היא מליגת העל הרומנית. ב-31 ביולי 2023 הושאל לראפיד בוקרשט מליגת העל הרומנית, וב-15 בפברואר 2024 חתם על חוזה קבוע במועדון. ב-17 בנובמבר 2022 ערך פטרילה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה, בהפסד 1–2 לנבחרת סלובניה במשחק ידידות. צ'.פ.ר. קלוז' אליפות רומניה (3): 2018/2019, 2019/2020, 2021/2022 קלאודיו פטרילה, באתר Transfermarkt קלאודיו פטרילה, באתר Soccerway קלאודיו פטרילה, באתר FootballDatabase.eu CFR CLUJ. Dezvăluiri în premieră despre Claudiu Petrila, marele pariu al „feroviarilor”, GSP (ברומנית) Claudiu Petrila, împrumutat de CFR Cluj la Sepsi OSK, News.ro, ‏2020-10-05 (ברומנית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלאודיו פטרילה".
WAV

Waveform Audio File Format (המכונה בדרך כלל WAVE, או WAV בשל סיומת הקובץ שלו) הוא פורמט של קובצי אודיו המשמש לאחסון קובצי אודיו במחשבים אישיים. הפורמט פותח על ידי IBM ומיקרוסופט והפך זמין לציבור לראשונה במהלך שנת 1991 ומאז הפך לאחד מהפורמטים הנפוצים ביותר לאחסון נתוני אודיו לא דחוסים. קובצי WAV משמשים לרוב אנשים המשתמשים בתוכנות אודיו מקצועיות להפקת מוזיקה ותכני אודיו אחרים, במיוחד כאשר הם מעוניינים להפיק קובצי אודיו באיכות צליל גבוהה אשר קרובה ככל הניתן לאיכות הצליל בהקלטה המקורית. קובצי WAV לא דחוסים הם גדולים במיוחד בהשוואה לקובצי אודיו בפורמטים אחרים, כמו MP3 או AAC המשתמשים בטכניקות דחיסה על מנת להקטין את גודל הקובץ. לדוגמה, קובץ WAV טיפוסי לא דחוס משתמש יהיה בערך בגודל של 10 מגה-בייט לכל דקה של צליל אודיו באיכות CD (הקלטה באיכות 44.1 קילו-הרץ, 16 סיביות). בשל כך, למרות שהשימוש בקובצי WAV הוא אידיאלי לצורך שמירת אודיו באיכות צליל גבוהה, שיתוף קבצים של קובצי WAV באמצעות האינטרנט מעולם לא היה נפוץ. זהו פורמט ברירת מחדל במערכת ההפעלה Microsoft Windows לאחסון אודיו לא דחוס. בשל כך הפורמט הפך לאורך השנים לפורמט הסטנדרטי עבור הקלטות של אודיו במחשבים עם מערכת ההפעלה Microsoft Windows. מדיה וקבצים בנושא WAV בוויקישיתוף "WAVE Audio File Format". Library of Congress. 2008-09-12. נבדק ב-2023-12-03. kexugit, Intro to Audio Programming, Part 2: Demystifying the WAV Format, learn.microsoft.com, ‏2009-06-23 (באנגלית אמריקאית) IBM; Microsoft (באוגוסט 1991). "Multimedia Programming Interface and Data Specifications 1.0" (PDF). נבדק ב-2020-12-26. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'וליאן דורנביל

ז'וליאן דיינדה דורנביל (בצרפתית: Julien Dienda Duranville; נולד ב-5 במאי 2006 באוקל שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת בורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה ובנבחרת בלגיה. דורנביל נולד באוקלה שבבלגיה לאב איווארי ולאם קונגולזית. הוא גדל במחלקת הנוער של אנדרלכט, וחתם על חוזה מקצועני ראשון בחודש מאי 2021. ב-22 במאי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1-1 נגד קלאב ברוז' במסגרת ליגת העל הבלגית לעונת 2021/2022. הוא ערך שבע הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-27 בינואר 2023 חתם דורנביל בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה. ב-27 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד מיינץ 05 במסגרת המחזור ה-34 בליגה לעונת 2022/2023. ב-6 בספטמבר 2024 ערך דורנביל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה, בניצחון 3-1 על נבחרת ישראל במסגרת ליגת האומות 2024/2025. ז'וליאן דורנביל, ברשת החברתית אינסטגרם ז'וליאן דורנביל, באתר Transfermarkt ז'וליאן דורנביל, באתר Soccerway ז'וליאן דורנביל, באתר WorldFootball.net ז'וליאן דורנביל, באתר FootballDatabase.eu Club Brugge vs. Anderlecht - 22 May 2022 - Soccerway, int.soccerway.com BVB verpflichtet Julien Duranville, www.bvb.de Borussia Dortmund vs. Mainz - 27 May 2023 - Soccerway, int.soccerway.com
קנת סקרמרהורן

קֶנֶת דֶוִיט סְקֶרמֶרְהוֹֹרן (באנגלית: Kenneth Dewitt Schermerhorn (respell|SKUR|merhorn) ‏ 20 בנובמבר 1929 - 18 באפריל 2005) היה מלחין ומנצח אמריקאי. הוא היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של נשוויל מ-1983 עד 2005. סקרמרהורן נולד בשנקטדי, מדינת ניו יורק. הוא למד נגינה בקלרינט, כינור וחצוצרה בבית ספרו והמשיך ללימודי מוזיקה בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד, שאותו סיים בשנת 1950. סקרמרהורן ניגן בחצוצרה עם התזמורת הסימפונית של בוסטון והפילהרמונית של קנזס סיטי, בין השאר. הוא גויס לצבא ארצות הברית ובשנת 1953, כששירת בגרמניה, התמנה למנצח התזמורת הסימפונית של הארמייה השביעית של ארצות הברית. הייתה זו משרת הניצוח הראשונה שלו והוא הצליח בה יפה, ואף זכה במדליית אליזבת ספראג קולידג' ובפרס המוזיקה הבינלאומי ע"ש הרייט כהן למנצחים צעירים. אחרי שחרורו מן הצבא, למד סקרמרהורן וניגן בהדרכתו של ליאונרד ברנשטיין במרכז המוזיקה טנגלווד במסצ'וסטס, שם זכה שנתיים רצוםות בפרס הניצוח לזכר סרגיי קוסביצקי. בהמשך חייו, עבד סקרמרהורן שוב עם ברנשטיין כמשנה למנצח הפילהרמונית של ניו יורק. בשנת 1957 התמנה סקרמרהורן למשרת מנהל מוזיקלי של תיאטרון הבלט האמריקאי, משרה בה התמיד עד 1968 ושוב מ-1982 עד 1984. ב-1977 ניצח סקרמרהורן על הפקת הטלוויזיה של מפצח האגוזים, בכיכובם של מיכאיל ברישניקוב וג'לסי קירקלנד עם תיאטרון הבלט האמריקאי. כמו כן ניצח על בלטים אחרים שבהם הופיע ברישניקוס בשנות ה-70', כגון "Push Comes To Shove" של טווילה תארפ. סקרמרהורן היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי משנת 1963 עד 1965. בשנת 1968 היה למנהל המוזיקלי והמנצח של התזמורת הסימפונית של מילווקי. בתקופת כהונתו שם, בשנת 1979, קיבל את מדליית סיבליוס מאת ממשלת פינלנד על הביצוע יוצא הדופן שלו ליצירות מאת יאן סיבליוס. ב-1983 הצטרף סקרמרהורן לתזמורת הסימפונית של נשוויל כמנהל מוזיקלי ומנצח. מרכז הסימפונית סקרמרהורן בנשוויל, טנסי נקרא על שמו. שם המרכז הוכרז לפני מותו. סקרמרהורן היה גם המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של הונג קונג בשנים 1984 עד 1988. הוא עזר לשפר את איכות התזמורת וערך כמה הקלטות עם התזמות. ראויים לציון במיוחד סיור הקונצרטים הראשון של התזמורת ב-1986 ברפובליקה העממית של סין, עם הסולנים סטפאני צ'ייז ולי ג'יאן, שעורר תשומת לב בתקשורת העולמית. סקרמרהורן היה פטרון לאומי של "דלתה אומיקרון", אחווה מוזיקלית מקצועית בינלאומית. לסקרמרהורן היה בן, סטיבן סקרמרהורן, ושתי בנות, ורוניקה חזנוב ואריקה אנקונה. הוא קיים קשר רב-שנים עם מרתה ריברס אינגרם, אשת עסקים ופילנתרופית עתירת נכסים. קודם היה נשוי לבלרינה לשעבר לופה סראנו ואחריה, לזמרת הסופרן קרול נבלט. סקרמרהורן מת ב-18 באפריל 2005, במרכז הרפואי של אוניברסיטת ונדרבילט לאחר מחלה קצרה בלימפומה שאינה הודג'קין. אפרו נטמן בבסיס הפסל "החלילן" בגן מרכז הסימפונית סקרמרהורן בנשוויל. Rivers Ingram, Martha; Kellogg, D. B. (2006). Kenneth Schermerhorn: He Will Always Be the Music. Nashville: Nashville Symphony Association. ISBN 978-0-9788-6180-3. OCLC 73171322. קנת סקרמרהורן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קנת סקרמרהורן, באתר MusicBrainz (באנגלית) קנת סקרמרהורן, באתר Discogs (באנגלית) Nashville Symphony obituary לוס אנג'לס טיימס, "קנת סקרמרהורן, 75; מוזיקאי שהנהיג את הסימפונית של נשוויל" 21 באפריל 2005 הפילהרמונית של הונג קונג 18 בפברואר 2008
טופולב Tu-104

טופולב Tu-104 (קוד דיווח נאט"ו: Camel) היה מטוס נוסעים דו-מנועי לטווח בינוני מתוצרת ברית המועצות. טופולב Tu-104 היה מטוס הנוסעים הסילוני השלישי בעולם, אחרי דה האווילנד קומט הבריטי, והאוורו ג'טליינר (אנ') הקנדי. הוא היה הראשון מבין השלושה אשר נכנס לשירות סדיר. חברת איירופלוט הוציאה דרישה בתחילת שנות החמישים למטוס נוסעים מודרני בעל כושר נשיאה גדול יותר וביצועים טובים יותר מאשר כלי הטיס שהיו ברשותה. הדרישה נענתה על ידי משרד התכנון טופולב, אשר סיפק תכנון שהתבסס על המפציץ האסטרטגי טופולב Tu-16. הכנפיים, המנועים ומשטחי הזנב של המטוס זהים לאלו של המפציץ. גוף המטוס הורחב והפך למדוחס (לצורך הובלת נוסעים) ויכול היה להכיל 50 נוסעים. טיסתו הראשונה של המטוס הראשון מייצור סדרתי נערכה ב-6 בנובמבר 1955 במפעל בחרקוב. 200 מטוסים מדגם זה נבנו עד הפסקת הייצור בשנת 1960. המטוס היה חלק מצי מטוסי הנוסעים של חברת איירופלוט עד שנת 1981. חברת התעופה הצ'כית הלאומית רכשה כמה מטוסים מדגם Tu-104A בעלי כושר נשיאה של 81 נוסעים. לאחר הוצאתו משירות מסחרי הועברו כמה מטוסים לצבא הסובייטי ושימשו לתובלת אנשי צבא ולאימון קוסמונאוטים בתנאי חוסר משקל. Tu-104 – גרסה מקורית ל-50 נוסעים. Tu-104A – דגם משופר ל-70 נוסעים. Tu-104D – דגם משופר ל-85 נוסעים. Tu-104V – דגם משופר ל-100 נוסעים. Tu-104B – דגם עם מנוע משופר, 100 נוסעים. Tu-104E Tu-110 – דגם ניסוי (פיילוט) עם 4 מנועים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ב-7 בפברואר 1981 מטוס טופולב Tu-104 הזדקר בעת ההמראה מנמל התעופה פושקין והתרסק, כתוצאה ממטען עודף שלא הועמס כראוי. כל 50 נוסעיו נספו. בעקבות התאונה קורקעו כל יתר המטוסים מדגם זה. מדיה וקבצים בנושא טופולב Tu-104 בוויקישיתוף ניצן סדן, הקברניטרומן רוסי: רוצח הגנרלים והקש ששבר את גב המטוס, באתר כלכליסט, 1 בינואר 2022
לכודים (סרט, 1996)

לכודים (באנגלית: Daylight) הוא סרט אסונות אמריקאי משנת 1996 בבימויו של רוב כהן ובכיכובו של סילבסטר סטאלון. הסרט עוסק בניסיון נועז להציל קבוצה של אנשים שנתקעה במנהרה תת-קרקעית במנהטן לאחר פיצוץ. הסרט משלב סצנות אקשן מרהיבות עם רגעים דרמטיים ומותחים, והוא נחשב לסרט אסונות קלאסי של שנות ה-90. הסרט יצא לאקרנים ב-6 בדצמבר 1996 בארצות הברית וב-26 בדצמבר בבריטניה. הוא קיבל ביקורות מעורבות והכניס 159 מיליון דולר ברחבי העולם אל מול תקציב של 80 מיליון דולר. הסרט מתחיל כאשר פיצוץ קטלני נגרם כתוצאה מתאונה בין משאית כימיקלים וכלי רכב אחרים במנהרת ה"הולנד טאנל" בניו יורק, המשמשת כמעבר בין מנהטן לניו ג'רזי. הפיצוץ חוסם את שני הכיוונים ומותיר את הניצולים לכודים מתחת לנהר ההדסון. הם מתמודדים עם דליפות רעילות, אש, והחשש שהמנהרה כולה תקרוס. קית' לטרל (סילבסטר סטאלון), לשעבר ראש יחידת חילוץ והצלה, נשכר כדי לנסות להציל את הלכודים. קית' נכנס למנהרה דרך פתח צדדי ומנסה להוביל את הניצולים החוצה, כשהם מתמודדים עם סכנות שונות שמאיימות על חייהם. סילבסטר סטאלון בתפקיד קית' לטרל איימי ברנמאן בתפקיד מדלין תומפסון, אחת מהניצולות במנהרה ויגו מורטנסן בתפקיד רוי נורמן, אתלט ואיש עסקים דן הדייה בתפקיד פרנק קרפא, מנהל תחבורה לכודים קיבל ביקורות מעורבות עם יציאתו לאקרנים. חלק מהמבקרים שיבחו את ההפקה הגדולה והמתח המתמשך, בעוד שאחרים מתחו ביקורת על העלילה הפשטנית והדמויות הפחות מפותחות. עם זאת, סצנות האקשן והאפקטים המיוחדים זכו להערכה, והסרט נחשב לסרט אקשן מוצלח בקופות, עם הכנסות של כ-159 מיליון דולר ברחבי העולם. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 26% מצד המבקרים על סמך 43 ביקורות, בעוד הקהל העניק לסרט ציון גבוה יותר של 38%. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון של 45 מתוך 100 על סמך 17 ביקורות, מה שמעיד על ביקורות מעורבות. "לכודים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לכודים", באתר נטפליקס "לכודים", באתר AllMovie (באנגלית) "לכודים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לכודים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "לכודים", באתר Metacritic (באנגלית) "לכודים", באתר אידיבי "לכודים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Rambo Meets Red Cross as 'Daylight' Breaks Loose". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). 6 בדצמבר 1996. נבדק ב-11 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה)
בלע בן בנימין

בֶּלַע הוא דמות מקראית, בנו הבכור של בנימין ונכדם של יעקב ושל רחל. לבלע היו תשעה אחים: בכר, אשבל, גרא, נעמן, אחי, ראש, מֻפִּים, חֻפִּים וארד. נמנה בדור יורדי מצרים בעת ירידת יעקב למצרים. על פי ספר הישר, אימו הייתה מָחַלְיָא בת ארם אשתו הראשונה של בנימין. השם בלע מופיע כבר במקרא קודם לכן כשם של מקום, בתור שמה הקודם של העיר צוער או מאוחר יותר בשם בלע בן בעור. על פי מדרש השם, בלע נקרא על שם יוסף, שנבלע בין האומות. מדרש אחר מצטט את בנימין מספר ליוסף (לפני שנתוודע לאחיו) שבלע נקרא כך מפני שיוסף "נבלע ממני" פירושים אלו מבוססים על המדרש לפיו נתן בנימין לכל בניו שמות הקשורים לאחיו האובד יוסף. התיבה בלע נמצאה בחרס מן המאה ה-14 לפנה"ס שנמצאה בתל חסי. מרטין נות גוזר את השם המקראי מן השם הערבי בלע' שמשמעותו "איש דברים". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לבלע היו מספר בנים, שנים מהם נקראו על שם שני אחיו: ארד ונעמן. ...ויש לומר כמו שכתב הרמב"ן שנעמן וארד בניו של בנימין מתו בלא בנים ויבם בלע את נשותיהם וקרא שם בניו נעמן וארד על שם המתים, ונחשבו בין בני בנימין מצד היבום להקים שם המת, והם באמת בני בלע... — פירוש המלבי"ם לספר במדבר פרק כו' פס' לח'. במפקד בני ישראל בערבות מואב קראו לשושלת של בלע בשם "משפחת הַבַּלְעִי". עם זאת לפי רש"י לארד ונעמן בניו של בלע היו משפחות גדולות מאד ונקראו באופן יחסית חריג במקרא כשושלות משפחות בפני עצמן, כך שמשפחת הבלעי מתייחסת לשאר בני בניו של בלע ולא להם. ישנם הבדלים בין רשימות בני בלע המוזכרים במקומות שונים במקרא, לכך ניתנו הסברים שונים. דב קמחי, 'אנציקלופדיה לאישים בתנ"ך', י' צ'צ'יק, תשכ"ה, עמ' 164 ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק כ"א ספר הישר, ספר בראשית, וישב כ״א, טקסט דיגיטלי באתר ספריא רש"י, ספר בראשית, פרק מ"ג, פסוק ל' תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ל"ו, עמוד ב' בראשית רבה צד ח, באתר ויקיטקסט אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, ב - זתר, עמ' 133, מוסד ביאליק, ירושלים, תשי"ד - 1954. ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק מ' ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק ל"ח מפני שלמעט כמה מקרים חריגים, שמות משפחות צאצאי השבטים במקרא התפלגו על בסיס שמות אנשי משפחת יעקב יורדי מצרים שהם דור נכדיו של יעקב ולא ניניו. רש"י על במדבר כו כד. לפי האבן עזרא והרמב"ן, ארד ונעמן הם בני בלע בן בנימין ולא של בנימין והם מוזכרים במשפחות בני בנימין בחומש הפקדים.וינברג, אברהם יהושע העשל בן יששכר ליב, אֶרֶץ בִּנְיָמִן, אוצר ערכי התורה באהלי יששכר 7, ישראל, תשלג, עמ' 17, באתר אוצר החכמה
נשק קטלני 3

נשק קטלני 3 (באנגלית: Lethal Weapon 3) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 1992, בבימויו של ריצ'רד דונר. זהו הסרט השלישי בסדרת סרטי נשק קטלני, בכיכובם של מל גיבסון ודני גלובר, הממשיכים לגלם את השוטרים מרטין ריגס ורוג'ר מורטאו. הסרט משלב אלמנטים של אקשן והומור ומציג את הדמויות כשהן מתמודדות עם פושעים מושחתים ומבצעים קרב נוסף לצד האתגרים האישיים שלהן. הסרט זכה להצלחה קופתית, והכניס למעלה מ-320 דולר מיליון ברחבי העולם. זה היה הסרט החמישי עם הרווחים הגבוהים ביותר של 1992 והסרט המרוויח ביותר בסדרה בסך הכל. אחרי הסרט הגיע נשק קטלני 4 ב-1998. הסרט ממשיך לעקוב אחרי שני השוטרים מרטין ריגס (מל גיבסון) ורוג'ר מורטאו (דני גלובר), הפועלים יחד ב-LAPD. הפעם, הצמד מתמודד עם סוחר נשק לשעבר במשטרת לוס אנג'לס שמוכר נשק כבד ופגזים לשוק השחור. בנוסף למאבקם בפשע, רוג'ר נאלץ להתמודד עם פרישתו הקרבה מהמשטרה, ואילו ריגס מתקרב למפקחת הפנים, לורנה קול (רנה רוסו), שמצטרפת לצוות החוקרים. מל גיבסון בתפקיד מרטין ריגס דני גלובר בתפקיד רוג'ר מורטאו ג'ו פשי בתפקיד ליאו גץ, דמות קומית שממשיכה ללוות את השוטרים רנה רוסו בתפקיד לורנה קול, קצינת מח"ש סטיוארט וילסון בתפקיד ג'ק טראוויס, הפושע הראשי נשק קטלני 3 זכה לביקורות חיוביות, עם דגש על סצנות האקשן וההומור, כמו גם הכימיה בין גיבסון וגלובר. עם זאת, חלק מהמבקרים טענו שהעלילה חזרה על עצמה ושלא היה הרבה חידוש בהשוואה לשני הסרטים הקודמים בסדרה. הסרט היה להצלחה מסחרית משמעותית, כשהכניס כ-320 מיליון דולר ברחבי העולם. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 60% מצד המבקרים, המבוסס על 40 ביקורות, עם ציון קהל גבוה יותר של 64%. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון של 40 מתוך 100, המבוסס על ביקורות מעורבות. אתר האינטרנט הרשמי של נשק קטלני 3 (באנגלית) "נשק קטלני 3", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נשק קטלני 3", באתר נטפליקס "נשק קטלני 3", באתר AllMovie (באנגלית) "נשק קטלני 3", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נשק קטלני 3", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "נשק קטלני 3", באתר Metacritic (באנגלית) "נשק קטלני 3", באתר אידיבי "נשק קטלני 3", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "נשק קטלני 3", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "נשק קטלני 3", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Fabrikant, Geraldine (1992-05-12). "The Media Business: Advertising; Warner's Sequel Weapon Cuts Down Promotion Costs". The New York Times. נבדק ב-2010-11-08.
נשק קטלני 4

נשק קטלני 4 (באנגלית: Lethal Weapon 4) הוא סרט פעולה משנת 1998, בבימויו של ריצ'רד דונר. זהו הסרט הרביעי בסדרת סרטי נשק קטלני, בו מככבים מל גיבסון ודני גלובר בתפקידים המרכזיים. הסרט ממשיך את סיפורי השוטרים מרטין ריגס ורוג'ר מורטאו, כשהפעם הם מתמודדים עם מאפיה סינית המאיימת על עירם. זהו הסרט האחרון בסדרה שביים דונר לפני מותו, והאחרון שיצא לאקרנים בקולנוע. הסרט יצא לאקרנים ב-10 ביולי 1998 על ידי אולפני האחים וורנר וזכה לביקורות מעורבות מהמבקרים. הוא הכניס 285 מיליון דולר ברחבי העולם, והפך לסרט העשירי עם הרווחים ביותר של 1998. רוג'ר מורטאו (דני גלובר) ומרטין ריגס (מל גיבסון) שוב מוצאים עצמם במרכזה של פרשת פשע גדולה, הפעם נגד ארגון פשע סיני שמבריח אנשים לארצות הברית ומשתמש בהם כעבדים. לאורך הדרך, הם נעזרים בליאו גץ (ג'ו פשי) ובלורנה קול (רנה רוסו), חברתו של ריגס. בנוסף לאקשן הרגיל, הסרט עוסק גם בשינויי החיים האישיים של ריגס ומורטאו, שמתמודדים עם משפחות גדלות ואחריות חדשה. מל גיבסון בתפקיד מרטין ריגס דני גלובר בתפקיד רוג'ר מורטאו ג'ו פשי בתפקיד ליאו גץ רנה רוסו בתפקיד לורנה קול כריס רוק בתפקיד לי בוטרס, שוטר צעיר המתחתן עם בתו של מורטאו ג'ט לי בתפקיד וו סינג קו, הפושע הראשי בסרט נשק קטלני 4 זכה לביקורות מעורבות עם יציאתו לאקרנים. המבקרים שיבחו את הכימיה בין הדמויות המרכזיות, במיוחד בין גיבסון וגלובר, וכן את תוספת האקשן שג'ט לי הביא לסרט. עם זאת, היו גם ביקורות שטענו שהסרט חזר על מוטיבים שכבר נראו בסרטים הקודמים בסדרה. מבחינה מסחרית, הסרט היה להצלחה גדולה, כשהכניס כ-285 מיליון דולר ברחבי העולם. הוא הפך לסרט האקשן הפופולרי ביותר בזמנו. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 52% מצד המבקרים, המבוסס על 63 ביקורות, עם ציון קהל של 64%. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון של 37 מתוך 100, המבוסס על 21 ביקורות. אתר האינטרנט הרשמי של נשק קטלני 4 (באנגלית) "נשק קטלני 4", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נשק קטלני 4", באתר נטפליקס "נשק קטלני 4", באתר AllMovie (באנגלית) "נשק קטלני 4", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נשק קטלני 4", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "נשק קטלני 4", באתר Metacritic (באנגלית) "נשק קטלני 4", באתר אידיבי "נשק קטלני 4", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "נשק קטלני 4", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "נשק קטלני 4", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Lethal Weapon' 4 To Start Shooting Soon". Chicago Tribune. 22 בדצמבר 1997. נבדק ב-10 בספטמבר 2010. {{cite news}}: (עזרה)
ועדת המודיעין המשולבת (הממלכה המאוחדת)

ועדת המודיעין המשולבת (באנגלית: Joint Intelligence Committee) היא גוף מרכזי בקהילת המודיעין הבריטית, האחראי על ניתוח והערכה של מידע מודיעיני, והצגתו בפני מקבלי ההחלטות בממשלה הבריטית. ועדת המודיעין המשולבת הוקמה בשנת 1936 במטרה לשפר את שיתוף הפעולה בין סוכנויות המודיעין השונות ולספק תמונה ברורה ומדויקת של המצב הביטחוני העולמי. ועדת המודיעין המשולבת מורכבת מנציגים בכירים מכל סוכנויות המודיעין הבריטיות, ביניהם: MI5, MI6 ,GCHQ ומודיעין ההגנה. על רקע עליית הנאציזם והתחזקות גרמניה עלתה החשיבות בשיתוף הפעולה בין סוכנויות המודיעין השונות של בריטניה. תחילה, תפקידה היה מוגבל, אך עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, גדלה חשיבותה והיא הפכה לגוף מרכזי בקבלת החלטות מודיעיניות. במהלך מלחמת העולם השנייה, ועדת המודיעין המשולבת שימשה ככלי מרכזי לניתוח מידע מודיעיני הנוגע למלחמה, וסיפקה הערכות מצב חיוניות למפקדים הצבאיים ולממשלה הבריטית. בתקופת המלחמה הקרה, המשיכה ועדת המודיעין המשולבת לשמש כגוף מרכזי בקהילת המודיעין הבריטית, והתמקדה בניתוח האיום הסובייטי. עם נפילת ברית המועצות, התרחבו תחומי פעילותה של הוועדה, והיא החלה להתמקד במגוון רחב של איומים, ביניהם טרור, הפצת נשק להשמדה המונית, וסכסוכים אזוריים. הערכת אירועים ומצבים הקשורים לענייני חוץ, ביטחון, טרור, פשיעה מאורגנת בינלאומית, מדע, טכנולוגיה, כלכלה, ונושאים בינלאומיים נוספים. לפקח על התפתחויות העלולות להוות איומים או הזדמנויות ישירים ועקיפים לאינטרסים הבריטיים ולביטחון הבינלאומי, ולהתריע עליהן מראש. מעקב אחר איומים על הביטחון הלאומי והבינלאומי ולטפל באירועי אבטחה המופנים אליה. גיבוש מדיניות לאיסוף מודיעין ולביצוע משימות מודיעיניות על ידי סוכנויות המודיעין השונות. קיום עם שותפים מודיעיניים ממדינות שונות וארגונים בינלאומיים. חטיבת המחקר (ישראל) משרד ראש המודיעין הלאומי (ארצות הברית) המתאם הלאומי למודיעין ומלחמה בטרור (צרפת) אתר האינטרנט הרשמי של ועדת המודיעין המשולבת (באנגלית) Joint Intelligence Committee, GOV.UK "Madeleine Alessandri to chair Joint Intelligence Committee" (באנגלית בריטית). 2023-05-05. נבדק ב-2024-09-13.
בד ג'רסי

בד ג'רסי (או ג'רזי) הוא בד סרוג המשמש בעיקר לייצור ביגוד. במקור הוא היה עשוי צמר, אך כיום הוא עשוי גם מכותנה וסיבים סינתטיים. הבד הופק לראשונה בג'רסי שבאיי התעלה, שהיו יצואנים חשובים של בדים סרוגים מאז ימי הביניים. בשנת 1916, גבריאל "קוקו" שאנל הרגיזה את תעשיית האופנה על ידי שימוש בג'רסי בתקופה שבה הבד היה מיועד אך ורק להכנת בגדים תחתונים. "המעצבת הזו עשתה את הג'רסי למה שהוא היום - אנחנו מקווים שהיא מרוצה", אמר ווג ב-1999. "זה חלק מהחיים שלנו כמעט כמו סרז' כחול." ג'רסי הוא בד סרוג בסריגת ערב, על סט יחיד של מחטים, כאשר כל הלולאות משתלבות באותו כיוון. באופן כללי, הבד נסרג בתפר פשוט. מאידך, הג'רסי הכפול נסרג באמצעות שני סטים של מחטים, אינו מתכרבל בקצוות (בעת הגזירה) ובעל מבנה בד יציב יותר. הבד יכול להיות עשוי סריג סינגל גמיש מאוד, ולרוב קל משקל, עם צד אחד חלק והצד השני בעל פלומה. כאשר הבד נעשה עם חוט דק, זהו הבד שנעשה בו השימוש נפוץ ביותר לייצור חולצות טריקו. בנוסף, הבד יכול להיות ג'רסי סרוג כפול (או ג'רסי אינטרלוק), עם מידת גמישות נמוכה יותר. על ידי חיבור של שני סריגי סינגל יחד כך ששני הצדדים החלקים כלפי חוץ, ושני הצדדים בעלי הפלומה אחד כלפי השני, נוצר בד כבד יותר. ג'רסי אינטרלוק משמש לעיתים כסריג חלופי רשמי יותר לבד הפיקה בייצור חולצות פולו והוא בדרך כלל הסריג המועדף על אלו העשויות מכותנת פּימַה. ג'רסי נחשב בתור בד מצוין ללבוש עטוי, כמו שמלות וחולצות נשים. ניתן להבחין בין סוגי הג'רסי הבאים: ג'רסי סינגל ג'רסי כפול ג'רסי אינטרלוק ג'רסי ג'קארד ג'רסי קלוק ג'רסי סטרץ' מדיה וקבצים בנושא בד ג'רסי בוויקישיתוף John Lemprière, Portrait of the Channel Islands, London, 1970, ISBN 0-7091-1541-5 Linda Watson, Vogue Twentieth Century Fashion, Carlton Books, 1999, עמ' 112, ISBN 1-85868-517-6 Anstey, H. (Helen), The Anstey Weston guide to textile terms, Great Britain: Weston, 1997, עמ' 95, ISBN 978-0-9530130-0-5 Ann Ladbury, Fabrics, London: Sidgwick & Jackson, 1985, עמ' 60, ISBN 978-0-283-99196-7 Lesley resswell, Susanna Watkins, Textiles Technology Student Book, Oxford: Heinemann Educational Publishers, 2002, GCSE Design & Technology for Edexcel, עמ' 161, ISBN 978-0-435-41786-4 לבוש עטוי הוא יריעת בד שנעטפת סביב הגוף ומוחזקת אך ורק בעזרת סיכות, פינים, קשרים וכדומה. דוגמה ללבוש עטוי היא טוגה. ערך זה הוא קצרמר בנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.