האסון באגם ניוס

ב-21 באוגוסט 1986, אירעה התפרצות מימית באגם ניוס שבצפון מערב קמרון נהרגו בחנק 1,746 בני אדם וכן אלפי בעלי חיים. ההתפרצות גרמה לשחרור פתאומי של לפחות כ־100,000-300,000 טון של פחמן דו-חמצני (CO2), על פי ההערכות הנמוכות. ענן הגז עלה במהירות של כמעט 100 קמ"ש ולאחר מכן, עקב היותו כבד מהאוויר, ירד על הכפרים הסמוכים, וחנק למוות אנשים ובעלי חיים בטווח של עד 25 ק"מ מהאגם. מאז הותקנה באגם מערכת הסרת גז, במטרה להפחית את ריכוז ה-CO2 במים ולפיכך את הסיכון להתפרצויות נוספות. יחד עם אסון אגם מונון שנתיים קודם לכן, מדובר באחת משתי התפרצויות המימיות שתועדו בהיסטוריה. האסון הפנה את תשומת לב הקהילה המדעית לאגמים בהם כלוא מצבור של פחמן דו-חמצני. עד כה ידועים שני אגמים נוספים המסכנים את החיים שסביבתם: אגם מונון (Monoun) הנמצא כ-100 ק"מ דרום מזרחית לאגם ניוס וגרם גם הוא למותם של 37 איש מחנק ב-15 באוגוסט 1984, ואגם קיוו (Kivu) שבין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לרואנדה, המכיל בנוסף לפחמן גם גז מתאן. היקף האסון הוביל למחקר רב כיצד ניתן למנוע הישנות. כמה חוקרים הציעו להתקין עמודי הסרת גז מרפסודות באמצע האגם. העיקרון הוא לפרוק לאט את ה-CO2 על ידי הרמת מים רוויים בכבדות מקרקעית האגם דרך צינור, בתחילה באמצעות משאבה, אך רק עד ששחרור הגז בתוך הצינור מעלה באופן טבעי את עמוד המים המבעבעים, מה שמגדיר תהליך המקיים את עצמו. החל משנת 1995, נערכו בהצלחה מחקרי היתכנות, וצינור הסרת הגז הקבוע הראשון הותקן באגם ניוס ב-2001. שני צינורות נוספים הותקנו בשנת 2011. בשנת 2019 נקבע כי הסרת הגז הגיעה למצב יציב למעשה וכי אחד מהצינורות המותקנים יוכל לקיים את תהליך הסרת הגז בעצמו בעתיד, תוך שמירה על ה־CO2 ברמה בטוחה ללא צורך בהתערבות כוח חיצוני. תצוגת Google Earth של האזור סביב אגם ניוס Hammond, Trevor (2018-08-01). "Lake Nyos Disaster: August 21, 1986". Fishwrap. ארכיון מ-10 באוקטובר 2022. נבדק ב-2021-04-14. {{cite web}}: (עזרה) Mathew Fomine, Forka Leypey (2011). "The Strange Lake Nyos CO2 Gas Disaster". Australasian Journal of Disaster and Trauma Studies. 2011–1. ISSN 1174-4707. ארכיון מ-4 במרץ 2016. נבדק ב-2016-02-04. {{cite journal}}: (עזרה) Camp, Vic (2006-03-31). "Lake Nyos (1986)". San Diego State University. אורכב מ-המקור ב-2008-12-21. נבדק ב-2008-12-19. Ohba, Takeshi, et al. "A Depression Containing CO2-Enriched Water at the Bottom of Lake Monoun, Cameroon, and Implications for the 1984 Limnic Eruption." Frontiers in Earth Science, vol. 10, May 2022, p. 766791. DOI.org (Crossref), https://doi.org/10.3389/feart.2022.766791. Kling, George W.; Evans, William C.; Tanyileke, Greg; Kusakabe, Minoru; Ohba, Takeshi; Yoshida, Yutaka; Hell, Joseph V. (2005-10-04). "Degassing Lakes Nyos and Monoun: Defusing certain disaster". Proceedings of the National Academy of Sciences. 102 (40): 14185–14190. doi:10.1073/pnas.0502274102. JSTOR 3376714. PMC 1242283. PMID 16186504. Halbwachs, Michel; Sabroux, Jean-Christophe (2001-04-20). "Removing co2 from Lake Nyos in Cameroon". Science. 292 (5516): 438. doi:10.1126/science.292.5516.438a. ISSN 0036-8075. JSTOR 3082763. PMID 11330293. ארכיון מ-18 בפברואר 2022. נבדק ב-18 בפברואר 2022. {{cite journal}}: (עזרה) Schmid, Martin; Halbwachs, Michel; Wüest, Alfred (2006-06-01). "Simulation of co2 concentrations, temperature, and stratification in Lake Nyos for different degassing scenarios". Geochemistry, Geophysics, Geosystems. 7 (6): 1–14. Bibcode:2006GGG.....7.6019S. doi:10.1029/2005GC001164. ISSN 1525-2027. ארכיון מ-17 באוגוסט 2020. נבדק ב-10 בדצמבר 2019. {{cite journal}}: (עזרה) Halbwachs, Michel; Grangeon, Jacques; Sabroux, Jean-Christophe; Wong, Brice (c. 2001). "Degassing Lake Nyos project". mhalb.pagesperso-orange.fr. ארכיון מ-1 בדצמבר 2021. נבדק ב-1 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Le degazage du lac Nyos". Universcience.fr. Cité des sciences et de l'industrie – Paris: Expositions, conférences, cinémas, activités culturelles et sorties touristiques pour les enfants, les parents, les familles (בצרפתית). אורכב מ-המקור ב-2012-01-03. נבדק ב-2012-10-17. Halbwachs, Michel; Sabroux, Jean-Christophe; Kayser, Gaston (2020). "Final step of the 32 year Lake Nyos degassing adventure: Natural co2 recharge is to be balanced by discharge through the degassing pipes". Journal of African Earth Sciences. 167: 103575. Bibcode:2020JAfES.16703575H. doi:10.1016/j.jafrearsci.2019.103575. ISSN 1464-343X.