דליה בכר

דליה בכר (נולדה ב-26 באוגוסט 1948) היא אמנית רב-תחומית וחוקרת אמנות. כאמנית, הציגה תערוכות יחיד והשתתפה בתערוכות קבוצתיות. בעבודותיה היא שואבת מהאוטוביוגרפיה שלה (זהות, שפה, גבולות, אובדן) ומשתמשת במבחר אמצעים (ציור, מיצב, צילום, קול) וחומרים -  חלקם נקשרים לבית ולהזנה  (אבק, קפה, אורז, צלחות), וחלקם מזוהים עם עמלנות נשית (חוטים, סיכות). כחוקרת, מתמחה באמנות פמיניסטית. ספרה, המושתת על עבודת הדוקטור ייצא לאור בהוצאת "רסלינג". נולדה בעיראק (בגדד) 1948, בת זקונים למשפחת שמש. המשפחה, בת  אחד עשר ילדים עלתה ארצה בשנת 1951 והשתכנה ברמת גן. אביה פתח חנות מכולת בחולון ואמה הייתה עקרת בית. למדה בבית הספר היסודי "המרכז" ובתיכון "דביר" ברמת-גן.  בילדותה גילתה כישרונות משחק וכתיבה. שיחקה בתיאטרון הילדים "תליל תילון" (בניהולו של מנחם גולן) והייתה עיתונאית קטנה (ע"ק) בשבועון הילדים  "הארץ שלנו". ב-1970 נישאה למשה בכר. הם התגוררו ברמת החייל, שם ילדה את בנה תומר (1972). בשנת 1975 עברו לגור בהרצליה, שם ילדה את בתה הדס (1977). בנובמבר 2014 נפטר בנה ממחלת הסרטן. במקביל לאומנות בכר לימדה בבתי ספר אומנות והייתה מדריכה פדגוגית במשרד החינוך עד לפרישתה מתחום ההוראה בשנת 2009. ב־1967 למדה פיסול במכון לאמנות בבת-ים בהדרכת הפסל יעקב אפשטיין וכמה שנים מאוחר יותר המשיכה בלימודי הפיסול ב"מכון אבני" בהדרכת הפסל משה שטרנשוס. ב-1983 למדה אמנות וחינוך לאמנות ב"מדרשה למורי אמנות" ברמת השרון. לבכר תואר ראשון באוניברסיטה העברית ותואר שני מאוניברסיטת תל אביב. ב-2014 היא סיימה את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטור: "התנגדות לדימויי ונוס כמודל של יופי נשי באמנות פמיניסטית", בהנחיית פרופ' חנה נוה וד"ר רות מרקוס. "אליס ניל: דיוקן עצמי של ציירת, זקנה ועירומה לגמרי", מותר, מס' 18, הפקולטה לאמניות, אוניברסיטת תל אביב (פברואר 2012), רמת-אביב, עמ' 15–26 . "לא מתוקה של אף אחד – שוקולד והגוף הנשי, גל ונטורה (עורכת), תיאוריה וביקורת, הפרוטוקולים של בצלאל גיליון 22 - על החושני באמנות (אוקטובר 2011) "ציטטה ודימוי ביצירתה של פרידה קאלו 'דיוקן עצמי בשיער גזוז'", במסגרת הקורס" "מילה ודימוי באמנויות", החוג לאמנות התיאטרון, אוניברסיטת תל אביב, בהנחיית פרופ' חנה שקולניקוב, תל אביב, תשס"ג. דליה בכר, ציטטה ודימוי ביצירתה של פרידה קאלו: "דיוקן-עצמי בשיער גזוז". בכר, דליה, "עוני וקרנבל: ביקורת חתרנית בסדרה 'תמונות זבל' של ויק מוניז", נעורים זקנה ועוני באמנויות, מותר מס' 23-22, כתב-עת של הפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת תל אביב, 2015, עמ' 44-35. נירה טסלר, הצטלבויות של מגדר והגירה בעבודותיה של ד"ר דליה בכר, כנס נשים ומגדר באמנויות, 2017 דליה בכר והדס בכר (עורכות), מבעד לעיניו: מפליגים אל האינסוף, הוצאת "הקרן על שם תומר בכר ז"ל" בשיתוף מסע אחר אונליין, 2015. דליה בכר, לפרק את המיתוס: התנגדות לדימויי ונוס כמודל של יופי נשי באמנות פמיניסטית, רסלינג, 2016. 2001 - "מדברת, נוכחת, נסתרת" - "גלריה טובה אוסמן", ת"א. 2001 - "מדברת, נוכחת, נסתרת" - גלריה ראש-הנקרה. 2005 - "עבודות קיר" - מוזיאון ינקו דאדא. 2006 - "שופוני" - "גלריה טובה אוסמן", ת"א. 2007 - "אבק ואורז" - "גלריית קריית האמנים החדשה", קריית טבעון. 2018 - "2 חדרים, הול ומרפסת", גלריה "צדיק", יפו. 2002 - "החיים היפים של כריות הפלא" - "גלריית הסדנה לאמנות", יבנה. 2003 - "תערוכת המאה" - הסתדרות המורים, טרקלין הכנסת וברחבי הארץ. 2004 - "עלה של זית" - "גלריה באר-צבע", באר-שבע. 2007 - "לחם ושושנים" – "גלריה בי"ס" מנשר" 2008 -  "מראה מראה" - "גלריה טובה אוסמן", ת"א. 2009 - מראה מראה 2", גלריה טובה אוסמן", ת"א. 2009 -  "30  לגלריה טובה אוסמן", בית האמנים, ת"א. 2009 - "מילה" - גלריית קריית האמנים החדשה", קריית טבעון. 2009 - "אותות", הגלריה ע"ש ליבר, אוניברסיטת בר-אילן. 2009 - "אובייקט קטן לא ציור", גלריה "שהם", ת"א. 2010 - "המשותף - גלריה טובה אוסמן",  "גלריית  הסדנא יבנה", יבנה. 2011 - רשמים 4, " ביאנלה לרישום, "גלריה ברבור" ו"בית האמנים", ירושלים.  2013 - מכולת "פינת האושר", מכולת "האושר", רח' צ'לנוב פינת וולפסון, תל אביב. 2013 - "אמנות הספר", גלריה ע"ש אפטר, מרכז אמנויות מעלות, מעלות. 2013 - "לחם ושושנים 8", מתחם קסטיאל, תל אביב.  2015-2014 - "דבר המלך", הגלריה באכסדרה, ראשון לציון. 2016 - "(לא) עוברות מסך", גלריה בנימין, תל אביב. 2019 - "מלאכים", "בית האמנים" ראשון לציון. 2020 - "ציפיות", "סלון לאמנות", תל אביב. 2020 - "כתוב בקפה", "סלון לאמנות", תל אביב. 2020 - "זמן קורונה", "גלריה גן שמואל", גן שמואל. 2020 - "פאוזה: אמריליס גל שני", "סלון לאמנות", תל אביב. 2020 - "נשים יוצרות מציאות: עמק יזרעאל", קיבוץ יפעת. 2021 - "אר יו טוקינג טו מי?", "בית האמנים" ראשון לציון. 2022 - "קללה", "בית האמנים" ראשון לציון. 2022 - "אתנחתא", "פארק השקמה" ראשון לציון. 2022 - ביאנלה לרישום", "בית האמנים" ראשון לציון. 2022 - "התעוררות מדומה", גלריה גבעת חביבה. החל מ-2015 - מבעד לעיניו, תערוכה ניידת של תצלומי תומר בכר ז"ל ברחבי הארץ. 2016 - תנועה בחלל, תערוכת ציורים ותצלומים של הדס בכר, המשכן למוזיקה ואמנויות רעננה. 2019 - שורה, מקום, נילי אריאלי, בית האמנים תל אביב. 2022 – מסע בים, 20 צלמים/ות, גלריה ארטורה, עמק חפר. 2015 – השקת הספר ותערוכת צילום, סינמטק תל אביב. 2017 - כנס התרמילאות ה-1 ע"ש תומר בכר, אברהם הוסטל. 2018 - כנס התרמילאות ה-1 ע"ש תומר בכר אברהם הוסטל. 2019 - כנס התרמילאות ה-1 ע"ש תומר בכר, סינמטק תל אביב. 2020 - כנס התרמילאות ה-1 ע"ש תומר בכר, סינמטק תל אביב. 2020 - סרטון אנימציה "תומר חובק עולם" תומר חובק עולם. https://www.youtube.com/watch?v=m-8FQfMc3Tg 2021/22 - תחרות צילום ע"ש תומר בכר בשיתוף מסע אחר אונליין. 2022 - תערוכה מסע בים, גלריה ארטורה. האתר הרשמי של ד"ר דליה בכר https://daliabachar.co.il/ דוד שפרבר, "מעגל השנה והשבת באמנות היהודית העכשווית", אותות, הגלריה על-שם ליבר, אוניברסיטת בר-אילן, 2009, עמודים 89–93.   Tal, T. (2009), Dialogues with Self Reflections - Their Psychological Significance, Dissertation, Lesley University, 2009.   אפרתי, יעל, "פתחים המפרידים בין הפנים לחוץ", שיעור חופשי, גיליון 85, אדר תשס"ט, 4.5.2009.   דימויי צלחות בשער כתב העת דעות 56, יוני, 2012. דפנה יעקובוס, "אופו פיחדתי", עכבר העיר ירושלים, 15 בינואר 2011. קרן ויסהוז, דבר המלך, קטלוג תערוכה, דצמבר 2014. אסתר זנדברג, "אות לבאות",  הארץ, מוסף "גלריה", מדור סביבה, עמ' 4, 1 בינואר 2015.