laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הזאבים

הזאבים הוא סרט קומדיית פעולה אמריקאי משנת 2024 שנכתב ובוים על ידי ג'ון וואטס. בסרט מככבים ג'ורג' קלוני, בראד פיט, איימי ריאן, אוסטין אברמס ופורנה ג'אגנתן. עלילת הסרט עוקבת אחר שני פיקסרים(אנ') מקצועיים שנאלצים לעבוד יחד על עבודה למרות העדפתם לפעול כזאבים בודדים. הסרט הוקרן בבכורה מחוץ לתחרות בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-81 של ונציה, ב-1 בספטמבר 2024. ההצלחה של הסרט הובילה לכך שוואטס נשכר לכתוב ולביים סרט המשך. ג'ורג' קלוני בתור ג'ק בראד פיט בתור ניק איימי ראיין בתור מרגרט אוסטין אברמס בתור קיד ריצ'רד קיינד בתור אבא של קיד פרנסס מקדורמנד בתור קולה של פמלה דאוד-הנרי הסרט עלה לשירות הסטרימינג אפל TV פלוס ב-27 בספטמבר 2024 בלמעלה מ-100 מדינות. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים של ונציה לפני עלייתו באפל TV פלוס. אפל תכננו במקור הפצה רחבה לבתי קולנוע לפני העלייה לשירות הסטרימינג, אך לבסוף הוחלט על הפצה קולנועית מוגבלת לשבוע בלבד. עם צאתו, הסרט הפך לסרט הנצפה ביותר בהיסטוריה של אפל TV פלוס. הצפייה בסרט גדלה בכמעט 30% משבוע לשבוע מאז עלייתו. העלייה המשמעותית ביותר בצפייה בסרט הייתה במדינות כמו ארצות הברית, בריטניה, קנדה, אוסטרליה, איטליה, מקסיקו, ברזיל וגרמניה. מדיה וקבצים בנושא הזאבים בוויקישיתוף "הזאבים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הזאבים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הזאבים", באתר Metacritic (באנגלית) "הזאבים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תומר קמרלינ, ‏"הזאבים" עם קלוני ופיט הריח כמו כישלון, ולגמרי לא בצדק, באתר ‏מאקו‏, 29 בספטמבר 2024 Mike Fleming Jr, George Clooney & Brad Pitt’s ‘Wolfs’ Howls As Most Viewed Movie In Apple TV+ History, Deadline, ‏2024-10-01 (באנגלית אמריקאית) ניו יורק טיימס, הסרטים של "אפל" מאכזבים בקופות. ג'ורג' קלוני ובראד פיט משלמים את המחיר, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2024 Wise, Damon (1 בספטמבר 2024). "Wolfs Review: Brad Pitt And George Clooney Face Off As Aging Fixers In Jon Watts' Verbose Action Comedy – Venice Film Festival". Deadline Hollywood. נבדק ב-1 בספטמבר 2024. {{cite web}}: (עזרה)
התאחדות חברות לביטוח חיים בע"מ

התאחדות חברות לביטוח חיים בע"מ הוא ארגון התנדבותי ישראלי בו חברים מרבית המבטחים (חברות הביטוח) הפועלים בישראל בענפי ביטוח החיים. כל מבטח ישראלי שיש לו רישיון ביטוח באחד מהענפים האמורים רשאי להצטרף כחבר באיגוד. החל מפברואר 2024, מכהן ישראל מימון כמנכ"ל התאחדות חברות לביטוח חיים בע"מ ואיגוד חברות הביטוח בישראל. האיגוד רשום כעמותה ברשם העמותות. מטה ההתאחדות ממוקם במגדל משה אביב ברמת גן. ההתאחדות הוקמה בשנת 1957 במטרה לבצע השקעות משותפות צמודות מדד, תחילה בחברת החשמל ולאחר מכן באוצר המדינה באמצעות הקמת תוכנית שמאפשרת לחברות הביטוח להנפיק פוליסות ביטוח חיים המבטיחות תשואה מוצמדת. המטרות העיקריות של ההתאחדות הן לייצג את המבטחים מול מדינת ישראל בנוגע להסכמי השקעות באיגרות חוב ייעודיות, הרלוונטיים לפוליסות שהונפקו עד 1 בינואר 1992, כולל פרמיות שוטפות הנגבות במסגרת פוליסות אלו. בנוסף, ההתאחדות פועלת לייצג את המבטחים בפני המפקח על הביטוח ויתר הרשויות במדינה, כולל משרדי הממשלה, הכנסת, רשויות ציבוריות ומוסדות ציבוריים. ההתאחדות משמשת כנציגות של המבטחים לפניות מהרשויות והמוסדות הנוגעים לביטוחי חיים. היא מטפלת גם בענייני חקיקה הקשורים לביטוח חיים או שיש להם השלכה על ענף ביטוח החיים. מעבר לכך, ההתאחדות מייצגת את ענף הביטוח בפני התקשורת והציבור בנושאים הקשורים לביטוח חיים, ומייצגת את ענף ביטוח החיים בהתקשרויות ענפיות, בכפוף להיתרים הנדרשים לפי החוק. בראשות הארגון נבחרים לעמוד אחד ממנהלי חברות הביטוח הגדולות. עופר אליהו זאב אבן חן - כיהן בשנים 2014-2011 יאיר המבורגר - יו"ר חברת הראל השקעות - כיהן בתפקיד בשנים 2024-2016 בני גבאי - יו"ר חברת הפניקס חברה לביטוח, מכהן בתפקיד מינואר 2024 גיא רוטקופף - כיהן בשנים 2023-2016 מאיר שביט ישראל מימון - משנת 2024 אתר האינטרנט הרשמי של התאחדות חברות לביטוח חיים בע"מ התאחדות חברות לביטוח חיים בע"מ גולן חזני, חברות הביטוח החליטו: מזכיר הממשלה לשעבר ישראל מימון יהיה מנכ"ל איגוד חברות הביטוח, באתר כלכליסט, 14 בינואר 2024 אסא ששון, השכר של המנכ"ל החדש של איגוד חברות הביטוח: רק 1.8 מיליון שקל בשנה, באתר TheMarker‏, 23 במאי 2016 רחלי בינדמן, מגדל פורשת מאיגוד חברות הביטוח: "נטפל ברגולציה בכוחות עצמנו", באתר כלכליסט, 18 בינואר 2017 רועי ויינברגר, ‏נפטר עופר אליהו, מנכ"ל מגדל לשעבר ובנו של בעל השליטה בחברה, באתר גלובס, 27 בפברואר 2022 אסא ששון, מנכ"ל איגוד חברות הביטוח פורש, באתר TheMarker‏, 28 ביולי 2014 אליצפן רוזנברג, יאיר המבורגר צפוי להתמנות ליו"ר איגוד חברות הביטוח, באתר ynet, 11 בדצמבר 2016 גולן חזני, בלעדיסגן השר לשעבר יצחק כהן בדרך לתפקיד מנכ"ל איגוד חברות הביטוח, באתר כלכליסט, 13 בדצמבר 2023 רון שטיין, ‏מאיר שביט יתמנה למנכ"ל האיגודים של חברות הביטוח, באתר גלובס, 12 באוגוסט 2014 יו"ר הפניקס בני גבאי נבחר לתפקיד יו"ר איגוד חברות הביטוח; מחליף את יאיר המבורגר שמסיים כהונה של 7 שנים בתפקיד - עיתון פוליסה, באתר עיתון פוליסה, ‏30 בינואר 2024
יריב אינטימי

יריב אינטימי (באנגלית: The Devil's Own) הוא סרט מתח-פעולה משנת 1997 בבימויו של אלן ג'יי פאקולה, בכיכובם של האריסון פורד ובראד פיט. הסרט עוסק בסיפורו של פרנקי מקגווייר (פיט), חבר בצבא האירי הרפובליקני המסתתר בארצות הברית תחת זהות בדויה ומתארח בביתו של שוטר ניו יורקי בשם טום אומירה (פורד). אומירה מגלה בהדרגה את זהותו האמיתית של מקגווייר, מה שמוביל לעימות מוסרי ומסוכן בין השניים. הסרט יצא לאקרנים על ידי סרטי קולומביה ב-26 במרץ 1997. הוא זכה לביקורות מעורבות ממבקרים, אך זכה להצלחה כלכלית. זה היה סרטו האחרון של הבמאי פאקולה, שמת שנה לאחר יציאתו לאקרנים, והסרט האחרון שצולם על ידי גורדון וויליס, שפרש זמן קצר לאחר מכן. פרנקי מקגווייר, לוחם בצבא האירי הרפובליקני (IRA), נמלט לארצות הברית תחת שם בדוי. הוא מוצא מחסה אצל טום אומירה, שוטר ניו יורקי טוב-לב, שמאמץ אותו כבן משפחה מבלי לדעת על עברו. עם הזמן, אומירה מגלה את האמת על פרנקי ועל היותו מבוקש על ידי רשויות החוק. הסרט מתפתח סביב המתח בין טום, שמוצא עצמו קרוע בין מחויבותו החוקית לחברו החדש, לבין פרנקי, שממשיך במאבקו האידאולוגי למרות הקשר שנוצר בין השניים. האריסון פורד בתפקיד טום אומירה בראד פיט בתפקיד פרנקי מקגווייר מרגרט קולין בתפקיד שילה אומירה, אשתו של טום רוברטה מקסוול בתפקיד מורין טראק גוז'ף בתפקיד שון יריב אינטימי קיבל ביקורות מעורבות. המבקרים שיבחו את הופעותיהם של פיט ופורד ואת הדילמות המוסריות שהסרט מעלה, אך מתחו ביקורת על העלילה, שנחשבה לעיתים כלא מספקת. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 37%, וב-Metacritic ציון של 52 מתוך 100. "יריב אינטימי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יריב אינטימי", באתר נטפליקס "יריב אינטימי", באתר AllMovie (באנגלית) "יריב אינטימי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "יריב אינטימי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "יריב אינטימי", באתר Metacritic (באנגלית) "יריב אינטימי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Ebert, Roger (28 במרץ 1997). "The Devil's Own". RogerEbert.com. ארכיון מ-25 בינואר 2023. נבדק ב-21 באפריל 2020. {{cite web}}: (עזרה)
ליה אללוף

ליה אללוף היא דוגמנית ושחקנית ישראלית. זוכת פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר לשנת 2024 על תפקידה בסרט קרוב אלי. אללוף גדלה בגבעתיים. השלישית מתוך ארבעה אחים. אמה עובדת סוציאלית ואביה עובד בחברת השקעות. היא שירתה בצה"ל בתור מדריכת איסוף קרבי. בשנת 2024 השתתפה בסרט "קרוב אלי", בו גילמה את התפקיד הראשי של "עדן", בחורה צעירה ופרועה שמאבדת את אחיה הצעיר נתי בתאונת דרכים המגלה שלאחיה היה קשר עם נערה בשם מאיה, אותה מגלמת דריה רוזן. אללוף זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים. בספטמבר 2024 זכתה בפרס אופיר בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. אללוף שיחקה בדרמת המתח "גחליליות", לצד נינט טייב ודאנה איבגי שתשודר בהוט ולסדרה "ים המוות" לקשת 12. אללוף בזוגיות עם השחקן אופק פסח. מתגוררת בתל אביב. ליה אללוף, ברשת החברתית אינסטגרם ליה אללוף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליה אללוף, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ליה אללוף, באתר ספר הקולנוע הישראלי ראיון והפקת אופנה עם ליה אללוף, באתר פקטורי 54 אפרת וכטל, ‏ליה אללוף עדיין לא תופסת שכל זה קורה לה. אבל זה לגמרי קורה, באתר ‏מאקו‏, 19 בספטמבר 2024 עמית אטיאס, ‏אופיר 2024: "קרוב אליי" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר וייצג את ישראל באוסקר, באתר ‏מאקו‏, 16 בספטמבר 2024 דור שכניק, אופק פסח: "אהיה נאמן לדמות, אבל לא במחיר שייפגע לי בבריאות", באתר פרוגי, ‏23 ביוני 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וילארד הול

וילארד הול (באנגלית: Willard Hall‏; 24 בדצמבר 1780 - 10 במאי 1875), היה עורך דין ופוליטיקאי מווילמינגטון, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן בסנאט של דלאוור, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור וכשופט מחוזי של ארצות הברית בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז דלאוור. הוא כיהן כנשיא הראשון של החברה ההיסטורית של דלאוור, היה נשיא אגודת התנ"ך המדינתית, והיה גורם מרכזי בהקמת אגודת קרן החיסכון של וילמינגטון כבנק קהילתי, שכיהן כנשיא שלה במשך יותר מ-40 שנה. הול נולד ב-24 בדצמבר 1780 בווסטפורד, מסצ'וסטס, ולמד בבתי הספר הציבוריים ובאקדמיית ווסטפורד. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד ב-1799 ולמד משפטים ב-1803. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ונכנס למשרד פרטי בדובר, דלאוור, מ-1803 עד 1823. הוא היה מזכיר המדינה של דלאוור מ-1811 עד 1814, ומ-1821 עד 1823. הול נבחר כדמוקרטי-רפובליקני ממחוז הקונגרס הכללי של דלאוור לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה-15. הוא נבחר מחדש לקונגרס ה-16 וכיהן מ-4 במרץ 1817 עד 22 בינואר 1821, אז התפטר. הוא נכשל ב-1820 בניסיונו להיבחר מחדש לקונגרס ה-17. הוא היה חבר בסנאט של דלאוור ב-1822. הוא היה המהדר של הקוד המתוקן של דלאוור בשנת 1829. כמו כן, הוא היה ציר לוועידה החוקתית של דלאוור בשנת 1821. הול קיבל מינוי פגרה מהנשיא ג'יימס מונרו ב-6 במאי 1823, למושב בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז דלאוור שפונה על ידי השופט ג'ון פישר. הנשיא מונרו מינה אותו לאותו תפקיד ב-5 בדצמבר 1823. הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-9 בדצמבר 1823, וקיבל את המינוי שלו באותו יום. כבונתו הסתיימה ב-6 בדצמבר 1871, עקב פרישתו. הול היה נשיא מועצת בית הספר וילמינגטון מ-1852 עד 1870. הול היה גם הנשיא הראשון של החברה ההיסטורית של דלאוור. בספטמבר 1831, הול היה בין עשרים וחמישה חברים מייסדים שנבחרו לכהן במועצת המנהלים של האגודה החדשה לקרן חיסכון של וילמינגטון, בנק קהילתי שנועד לספק לאנשים עם חסכונות צנועים בלבד מקום בטוח להפקיד את כספיהם. ב-1 באוקטובר 1831 נבחר הול לנשיא הבנק, תפקיד בו מילא עד 1872, אז פרש בגיל 92. הול מת ב-10 במאי 1875 בווילמינגטון, דלאוור, לשם עבר בשנת 1825. הוא נקבר בבית הקברות וילמינגטון וברנדיווין בווילמינגטון. בשנת 1806, הול נישא לג'וניה קילן, בתו של הקנצלר ויליאם קילן ונולדה להם בת, לוסינדה. ג'וניה מתה ב-1826 והול התחתן עם הרייט היליארד. הול שימש כמורה בבית ספר לימי ראשון בכנסייה הפרסביטריאנית. מדיה וקבצים בנושא וילארד הול בוויקישיתוף וילארד הול, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) וילארד הול, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Hall, Willard - Federal Judicial Center". www.fjc.gov. וילארד הול, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
דניאל הבבלי

דניאל הבבלי (מכונה גם דניאל בן סעדיה; 1170–1220) היה תלמיד חכם ופוסק הלכה שחי במאה ה-13. הוא נודע בעיקר בזכות מחלוקתו עם הרמב"ם. רבי דניאל בן סעדיה היה תלמידו של רבי שמואל בן עלי גאון, ראש ישיבת בגדאד, מרכז תורני חשוב באותה תקופה. הוא התגורר בדמשק והיה מעורב בפעילות התורנית בעירו, והשפיע על חיי הרוח וההלכה של הקהילה המקומית. המחלוקת בין רבי דניאל לרמב"ם התמקדה בשאלות יסודיות של אמונה, פילוסופיה והלכה. רבי דניאל, בדומה לרבים מבני דורו, התנגד לחלק מהשקפות הרמב"ם שנחשבו כחדשניות ונוגדות את המסורת הרבנית. הוא טען כי הרמב"ם חרג מהמסורת והתאים את דבריו לפילוסופיה האריסטוטלית. ספר השגותיו על ספר המצוות לרמב"ם נכתב בערבית, בדומה לספר המצוות עצמו. ארבעים ושבע ההשגות על הספר משנה תורה נכתבו בעברית. לאחר כתיבת הדברים, שלח רבי דניאל את הספר לרבי אברהם בן הרמב"ם שענה לו בהתכתבות ארוכה בין השניים. ההשגות על ספר המצוות ותשובות רבי אברהם נדפסו תחת השם "מעשה נסים", ואילו ההשגות על ספר משנה תורה בשו"ת "ברכת אברהם". בסוף ימיו, לאחר שננזף על ידי ראש הגולה רבי דוד ממוסול, חזר רבי דניאל בו מעמדתו והביע חרטה על מחלוקתו עם הרמב"ם. הסיבות לחזרתו אינן ברורות לחלוטין, אך ייתכן כי הן נבעו מלחץ חברתי או מרצון לשמר את אחדות העם. אף על פי שסיים את חייו בפשרה, המחלוקת בין רבי דניאל לרמב"ם השפיעה רבות על העולם התורני. היא העלתה שאלות יסודיות על היחס בין המסורת לפילוסופיה, ועל גבולות הפרשנות התורנית. המחלוקת עוררה דיון עיוני עמוק בנושאים אלו והשפיעה על דורות רבים של תלמידי חכמים. רבי דניאל הבבלי, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל" Early evaluation of Maimonides’s enumeration of the Commandments against the background of the Eastern Maimonidean controversy, National Library of Israel אלי שטרן, רבנו אברהם בן הרמב"ם – תולדות חייו וחיבוריו, באתר עיתון משפחה, ‏31 בינואר 2021
ג'סיקה האל

ג'סיקה ג'וליף האל (באנגלית: Jessica Jolliffe Hull; נולדה ב-22 באוקטובר 1996) היא אתלטית אוסטרלית, סגנית אלופה אולימפית (פריז 2024) בריצת 1500 מטר ושיאנית העולם בריצת 2000 מטר. האל נולדה וגדלה באלביון פארק, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה. היא שיחקה כדורגל עד גיל 14 ואחר כך התאמנה בריצה בהדרכת אביה. עם סיום לימודי התיכון היא עברה לארצות הברית ולמדה באוניברסיטת אורגון. באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר 2019 היא סיימה במקום 13 בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 4:01.80 דקות. באולימפיאדת טוקיו היא סיימה במקום 11 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:02.63 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אוקיאניה חדש של 3:58.81 דקות ועלתה מהמקום הרביעי לריצת הגמר. באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה ב-18 במרץ 2022 היא סיימה במקום שישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 8:44.97 דקות. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי 2022 היא סיימה במקום שביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:01.82 דקות. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה, ארצות הברית ביולי 2023 היא סיימה במקום 26 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:15.89 דקות. באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד ב-3 במרץ 2024 היא סיימה במקום רביעי בריצת 3000 מטר בשיא אוקיאניה חדש של 8:24.39 דקות. במסגרת ליגת היהלום שנערכה בפריז ב-7 ביולי היא סיימה שנייה בריצת 1500 מטר בשיא אוקיאניה חדש של 3:50.83 דקות והתוצאה בחמישית בטיבה בכל הזמנים, אחרי פיית' קיפייגון מקניה שקבעה שיא עולם חדש של 3:49.04 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה במונקו ב-12 ביולי היא קבעה בריצת 2000 מטר שיא עולם חדש של 5:19.70 דקות. באולימפיאדת פריז זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:52.56 דקות, אחרי פיית' קיפייגון שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:51.29 דקות ולפני ג'ורג'יה בל מהממלכה המאוחדת (3:52.61 דקות). בדצמבר 2022 נישאה לדניאל ג'וליף. ריצת 1500 מטר: 3:50.83 דקות (2024), שיא אוקיאניה ריצת מייל: 4:15.34 דקות (2023) ריצת 2000 מטר: 5:19.70 דקות (2024), שיא עולם ריצת 5000 מטר: 14:43.80 דוקת (2020), שיא אוסטרליה ריצת 1500 מטר: 4:01.19 דקות (2024), שיא אוקיאניה ריצת מייל: 4:19.03 דקות (2024), שיא אוקיאניה ריצת 3000 מטר: 8:24.39 דקות (2024), שיא אוסטרליה מדיה וקבצים בנושא ג'סיקה האל בוויקישיתוף ג'סיקה האל, ברשת החברתית פייסבוק ג'סיקה האל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סיקה האל, ברשת החברתית אינסטגרם ג'סיקה האל, באתר olympedia.org ג'סיקה האל, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
קפיטן קפיטן

קפיטן קפיטן או שיר הקפיטן הוא שיר סובייטי שכתב וסילי לבדב-קומאץ' והלחין איסאק דונייבסקי לסרט "ילדי רב החובל גראנט". השיר תורגם בידי עמנואל כ"ץ ודודו המוזיקאי יוסף כהן-צדק. השיר המקורי "Капитан" ("קפיטן"), הוא מסרט ההרפתקאות "ילדי רב החובל גראנט" (1936) של הבמאי ולדימיר ויינשטוק, שהוסרט על פי ספרו של הסופר הצרפתי ז'ול וורן. זה סיפורה של משלחת היוצאת על אוניית מפרש לחפש ולהציל את רב החובל גראנט שספינתו נטרפה. על היעלמו נודע ממכתב בבקבוק שנמצא בבטנו של כריש בסקוטלנד, והרמז הממשי היחיד שהיה במכתב הוא שהספינה נטרפה בקו הרוחב 37, בחצי הדרומי של כדור הארץ. את תפקיד הגאוגרף שמשתתף במסע משחק ניקולאי צ'רקאסוב, שחקן תיאטרון וקולנוע מפורסם והוא ששר בסרט את השיר "קפיטן". השיר העברי הוא תרגום נאמן למקור, נכתב בידי העיתונאי עמנואל כ"ץ בסיוע דודו המוזיקאי יוסף כהן-צדק, עבור הזמרת שולמית לבני ועל פי בקשתה. לפי עדותו של מתרגם השיר יוסף כהן-צדק, השיר היה מיועד להופעותיה של הזמרת שולמית לבני. השיר יצא לאור בהוצאת התקליטים הד ארצי בשנת 1952. מבצעים נוספים של השיר: דודו זכאי וחבורת רננים יפה ירקוני שלמה ארצי ליאור ייני אורי זוהר קפיטן קפיטן [דף שיר], באתר הספרייה הלאומית קפיטן קפיטן מילות השיר והאזנה לו, באתר זמרשת קפיטן קפיטן מילות השיר, באתר שירונט קפיטן קפיטן המקור ברוסית והביצוע בעברית של שלמה ארצי, באתר יוטיוב קפיטן קפיטן, באתר זמרשת שולמית לבני – קפיטן (1952), באתר סטריאו ומונו, אתר הדיסקוגרפיה של המוסיקה הישראלית אבי תדמור, שולמית לְבָנִי, באתר יוטיוב, ‏21.6.2014 Yaron Gozanie, דודו זכאי - שיר הקפיטן, באתר יוטיוב, ‏1.9.2011 Shir Yafe, יפה ירקוני - קפיטן, קפיטן - כהן צדק, כץ (תרגום) / דונאייבסקי, באתר יוטיוב, ‏28.1.2019 אבי דבש, שלמה ארצי שיר מספר 242 - קפיטן קפיטן. 1978, באתר יוטיוב, ‏25.3.2022 ליאור ייני - הערוץ הרשמי, קפיטן קפיטן - ליאור ייני, באתר יוטיוב, ‏30.4.2021 Israphon Music, אורי זוהר - שיר הקפיטן, באתר יוטיוב, ‏30.11.2014
ז'קוב ז'נו

ז'קוב אביעזר ז'נו (בצרפתית: Jekob Abiezer Jeno; נולד ב-22 ביוני 2000) הוא כדורגלן ניו קלדוני המשחק בעמדת הקשר בבית"ר ירושלים. ז'נו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל המקומית דומאה בקלדוניה החדשה. בגיל 18 הצטרף לאמיין. ב-29 באוגוסט 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 2-0 לליל ב'. בקיץ 2021 חתם בגרנובל מהליגה הצרפתית השנייה. ב-17 בספטמבר 2024 חתם בבית"ר ירושלים מליגת העל. ז'קוב ז'נו, באתר Transfermarkt ז'קוב ז'נו, באתר Soccerway ז'קוב ז'נו, באתר National Football Teams ז'קוב ז'נו, באתר FootballDatabase.eu אופיר סער‏, הזר השישי: בית"ר ירושלים הודיעה על החתמת אביעזר ז'נו, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2024
עמיחי לוין

עמיחי לוין הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המשרת כמפקד בסיס חצרים. בשנת 2017 מונה למפקד טייסת 102 "הנמר המעופף". בשנת 2020 מונה למפקד טייסת 69 "הפטישים". בשנת 2022 מונה לראש מחלקת התקפה אווירית בלהק מבצעי אוויר. הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים והיסטוריה כללית מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני באסטרטגיה וביטחון בין לאומי מאוניברסיטת חיפה. נשוי ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא עמיחי לוין בוויקישיתוף מפקד חדש לבסיס "חצרים", באתר צה"ל, 15 בספטמבר 2024 קורות חייו של מפקד בסיס "חצרים" (בח"א 6), תת- אלוף עמיחי לוין, באתר צה"ל ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנימין רביץ

בנימין (בני) רביץ-קסטל (24 באפריל 1946 - 29 באוגוסט 2006) היה פסנתרן ישראלי. בנימין רביץ נולד וגדל בחיפה, בוגר קונסרבטוריון דוניה ויצמן בחיפה. הופיע לראשונה כסולן עם התזמורת הסימפונית חיפה בגיל 15, בניצוח סרג'יו קומיסיונה, ובגיל 17 עם תזמורת קול ישראל בירושלים. בעת שרותו הצבאי בתזמורת צה"ל הופיע כפסנתרן סולן עם התזמורת בהיכל התרבות בתל אביב בניצוחו של יצחק גרציאני. בוגר האקדמיה למוזיקה בת"א אצל המורה הדגולה אילונה וינצה-קראוס, הקונסרבטוריון בז'נבה והקונסרבטוריון המלכותי הפלמי בבריסל, בו שימש כחבר הסגל מעל לשלושים שנה. הקריירה שלו כפסנתרן וכנגן מוזיקה קאמרית ברפרטואר נרחב ומגוון התפרשה על פני ארצות רבות ברחבי העולם: באמריקה, אפריקה, במזרח הרחוק ובאירופה, שם השתתף גם בפסטיבלים כמו פסטיבל פלנדריה בבלגיה, וכן בפסטיבלים באיטליה, סלובניה, בולגריה, ויילס, נורווגיה וצרפת, וזכה לשבחי הבקורת על הופעותיו ועל תקליטיו, וגם בפרסים בינלאומיים כמו פרס אלבניס בברצלונה בתחרות מריה קנאלס, פרס מוצרט מידי הפסנתרן גזה אנדה, וכן פרסים למוזיקה קאמרית. נמנה עם צוות ההוראה בקורסים השנתיים בשווייץ, באנגליה ובאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. היה חבר כבוד בתחרות המאה ה-20 באורליאן (צרפת), והוזמן לשפוט בתחרויות לפסנתר באיטליה. הקלטות רבות שלו נמצאות בקול ישראל, באוסף ההקלטות של "קול המוסיקה". בעשרות השנים האחרונות חי רביץ בבריסל, בלגיה, שם עבד בקונסרבטוריון המלכותי, ושם גם נרצח, בפתח הבניין בו התגורר, על ידי שני צעירים אפריקנים שנמלטו ברכבו. משפחתו חיה בישראל.
ניקולה גרואבסקי

ניקוֹלה גרוּאבסקי (במקדונית: Никола Груевски; נולד ב-31 באוגוסט 1970 בסקופיה, יוגוסלביה) הוא מדינאי מקדוני שכיהן כראש ממשלת מקדוניה בשנים 2006 - 2016. במאי 2017 החל לשמש כראש האופוזיציה. מוצא משפחת אביו של גרואבסקי הוא ממקדוניה היוונית. לאחר שהשלים את חינוכו בבתי ספר בסקופיה, למד גרואבסקי באוניברסיטת סקופיה בביטולה וקיבל תואר ראשון בכלכלה ב-1994 (ב-2006 קיבל תואר שני בכלכלה). בשנים שלאחר מכן עבד במגזר הבנקאי בתחום שוק ההון והקים ב-1998 את התאחדות הברוקרים במקדוניה. גרואבסקי התגרש מאשתו הראשונה ונישא ב-2007 לבורקיצה גרואבסקה, עמה יש לו שתי בנות. ב-1998, לאחר ניצחונה בבחירות של מפלגת הימין Vmro-Dpmne (ארגון המהפכה הפנימי של מקדוניה-מפלגה דמוקרטית לאיחוד העם המקדוני), כיהן גרואבסקי בן ה-29 בממשלתו של ליוּבצוֹ גאורגייבסקי. תחילה כשר בלי תיק ומאוחר יותר כשר המסחר. ב-1999 נתמנה לשר האוצר מטעם מפלגתו וכיהן בתפקיד זה עד ל-ספטמבר 2002. תחת כהונתו כשר האוצר, מכרה מקדוניה את רשת הטלפון המקדונית לקבוצת Matav ההונגרית. כמו כן הוא ביצע רפורמות, כולל הטלת מע"מ של 18%, וכן מסע הפרסום שבו בלטה הסיסמה: "קנו תוצרת מקדונית" שלוותה בלוגו ובו שמש בעלת פרצוף שמח. תבוסת מפלגתו בבחירות לפרלמנט ב-2002, הביאה למחלוקת פנימית. ראש הממשלה היוצא, גאורגייבסקי, הקים את מפלגת העם המקדונית ואילו גרואבסקי נשאר במפלגת Vmro-Dpmne. ב-28 באוגוסט 2006 חזרה המפלגה לשלטון וגרוּאבסקי החליף את ראש הממשלה הקודם, ולאדו בוצ'קובסקי, והקים ממשלה עם פנים רבות ומוכרות. מפלגתו ניצחה בבחירות שוב בשנים 2008, 2011 ו-2014. גרואבסקי התפטר מתפקידו בינואר 2016, כחלק מ"הסכם פרזינו", לאחר הפגנות שנערכו ברחבי המדינה בחודש מאי 2015. הוא הוחלף בידי ממשלה זמנית בראשות אמיל דימיטרייב, ששלטה עד לבחירות שהוקדמו לחודש דצמבר 2016, בהן התמודד גרואבסקי שוב לראשות הממשלה אך הפסיד. יריבו זוראן זאאב הקים ממשלה במאי 2017 וגרואבסקי החל לכהן כראש האופוזיציה. מדיה וקבצים בנושא ניקולה גרואבסקי בוויקישיתוף קורות חיים, אתר ממשלת מקדוניה קנת' רפוזה, כיצד מקדוניה שרדה את משבר המהגרים והזניקה את הכלכלה שלה?, באתר "פורבס ישראל", 25 באוקטובר 2016
הסערה (סרט)

הסערה (באנגלית: Geostorm) הוא סרט מדע בדיוני-אסונות משנת 2017, בבימויו של דין דבלין ובכיכובם של ג'רארד באטלר, ג'ים סטרג'ס, אבי קורניש, ואנדי גרסיה. הסרט עוסק בקונספירציה שמטרתה לשבש רשת לוויינים שנועדה לשלוט במזג האוויר ולהגן על כדור הארץ מאסונות טבע. כאשר הרשת מתחילה לתקול, מה שמוביל לשורה של אסונות ברחבי העולם, נאלץ ג'ייק לוסון (באטלר) לעלות לתחנת חלל כדי למנוע את השמדת העולם. הצילומים החלו ב-20 באוקטובר 2014 בניו אורלינס, לואיזיאנה. לאחר אכזבה בעת בדיקת החומרים, צילומים מחדש התרחשו בדצמבר 2016 תחת המפיק בפועל ג'רי ברוקהיימר, הסופרת לאטה קאלוגרידיס והבמאי החדש דני קאנון. הסערה יצא לאקרנים בארצות הברית ב-20 באוקטובר 2017, בכל הפורמטים, והציג ביצועים נמוכים מאוד בקופות, כשהכניס רק 221.6 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 120–130 מיליון דולר והפסיד 71.6 מיליון דולר של האחים וורנר. הסרט גם זכה להפליא על ידי המבקרים בשל הסיפור והאפקטים החזותיים שלו. הסרט מתרחש בעתיד שבו האנושות פיתחה רשת לוויינים מתקדמת שנועדה למנוע אסונות טבע ולהבטיח את יציבות מזג האוויר על פני כדור הארץ. ג'ייק לוסון, המהנדס שאחראי על המערכת, מתבקש לחזור לתחנת החלל לאחר שתקלה במערכת מובילה לשורה של אסונות. במהלך הסרט, מתברר כי מדובר בקונספירציה מסוכנת שמאיימת להשמיד את כדור הארץ, וג'ייק, יחד עם אחיו מקס (ג'ים סטרג'ס), חייבים לפעול במהירות כדי לעצור את האיום. ג'רארד באטלר בתפקיד ג'ייק לוסון ג'ים סטרג'ס בתפקיד מקס לוסון אבי קורניש בתפקיד שרה אנדי גרסיה בתפקיד נשיא ארצות הברית אד האריס בתפקיד שר ההגנה הסרט הסערה קיבל ביקורות שליליות מצד המבקרים, שציינו כי העלילה הייתה מופרכת והדמויות היו שטוחות. עם זאת, הסרט סיפק אקשן ואפקטים מיוחדים מרהיבים. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 17%, וב-Metacritic ציון של 21 מתוך 100, המצביעים על ביקורות שליליות בעיקרן. מדיה וקבצים בנושא הסערה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הסערה הסערה, ברשת החברתית פייסבוק הסערה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הסערה, ברשת החברתית אינסטגרם "הסערה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הסערה", באתר נטפליקס "הסערה", באתר AllMovie (באנגלית) "הסערה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הסערה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הסערה", באתר Metacritic (באנגלית) "הסערה", באתר אידיבי "הסערה", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "הסערה", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "הסערה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אור סיגולי, ביקורת סרט: הסערה שלא הגיעה, באתר כלכליסט, 13 באפריל 2017 ארז דבורה, ביקורת סרט - "הסערה": אסון קולנועי, באתר ynet, 22 באוקטובר 2017 נתנאל שלומוביץ, "הסערה": סרט אסונות בלי מספיק אסונות, באתר הארץ, 22 באוקטובר 2017 "Geostorm". Electric Entertainment. https://web.archive.org/web/20180919055548/http://skydancemedia.com/film/geostorm/ Geostorm "Warner Bros., Skydance's 'Geostorm' Undergoes Reshoots, Brings on Jerry Bruckheimer". The Hollywood Reporter. 16 בדצמבר 2016. נבדק ב-16 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) D'Alessandro, Anthony (29 במרץ 2018). "What Were The Biggest Bombs At The 2017 B.O.? Deadline's Most Valuable Blockbuster Tournament". Deadline Hollywood. נבדק ב-29 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) Giles, Jeff (19 באוקטובר 2017). "Only the Brave Is a Powerful Tribute". Rotten Tomatoes. נבדק ב-20 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה)