laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוענה ז'בוטינסקי

יוענה ז'בוטינסקי (נקראת בציבור גם יוהנה; 1884 – 22 בדצמבר 1949) הייתה אגרונומית, אשתו של זאב ז'בוטינסקי ואמו של ערי ז'בוטינסקי. נולדה בשם אנה (יוענה) מַרקובנה גלפרין (הלפרין) ב-1884 בעיר אודסה שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). למדה חקלאות והוסמכה כאגרונומית. בגיל 11 פגשה לראשונה בזאב ז'בוטינסקי, שהיה בן 15, במפגש מכרים משותפים. ב-1907 נישאו, וב-26 בדצמבר 1910 נולד בנם היחיד, ערי. בעלה זאב הרבה להיעדר מביתו במסעות רבים בעקבות עיסוקיו הפוליטיים והמדיניים, והמשפחה התיישבה במקומות שונים בעולם, בהם ירושלים (1928), פריז וניו יורק. יוענה סייעה לבעלה בדרכו הפוליטית, ביסוד תנועת בית"ר, הצה"ר (ברית הציונים הרוויזיוניסטים), האצ"ל והייתה האחראית על ניהול ענייניהם הכספיים. כיהנה כנשיאה העולמית של קרן תל חי. נודעה בדאגתה לזאב בעלה, באצילותה ובנועם הליכותיה. ז'בוטינסקי נפטרה ב-1949 בניו יורק ממיחוש בלבה, בגיל 65. נקברה לצד בעלה בקבר זמני. ב-15 במרץ 1964 התיר ראש הממשלה לוי אשכול להעלות את עצמות בני הזוג ז'בוטינסקי למנוחת עולם במדינת ישראל, על פי בקשתו האחרונה של ז'בוטינסקי מ-1935 להעלות את עצמותיו לארץ ישראל רק בפקודה של ממשלה עברית. ביולי 1964 נפתח קברו של ז'בוטינסקי בלונג איילנד, וארונותיהם של בני הזוג הועלו לישראל ונקברו זה לצד זה ב-9 ביולי בחלקת משפחת ז'בוטינסקי, סמוך לחלקת גדולי האומה בהר הרצל בירושלים, קרוב לקברו של בנימין זאב הרצל. שמה העברי הייחודי "יוענה" נגזר מהביטוי "ה' ענה"; בחלק מהמקרים נכתב שמה יוהנה. על שמה נקרא כפר הנוער יוענה ז'בוטינסקי ורחובות במספר ערים. יוענה ז'בוטינסקי, באתר כפר הנוער הקרוי על שמה תיק יוענה ז'בוטינסקי, באתר מכון ז'בוטינסקי סט"א, הגב' יוהנה ז'בוטינסקי – איננה, חרות, 23 בדצמבר 1949 אזכרה לגב' יוהנה ז'בוטינסקי ז"ל, חרות, 26 בדצמבר 1949 שבעה למותה של הגב' יוהנה ז'בוטינסקי ז"ל, חרות, 30 בדצמבר 1949, המשך א. אברהמס, הפגישה האחרונה, חרות, 20 בינואר 1950 א. אברהמס, יוהנה ז'בוטינסקי: (שלש שנים לפטירתה), חרות, 13 בינואר 1953 י. גוריון, הנסיכה יוענה: (15 שנה לפטירת יוענה ז'בוטינסקי), חרות, 13 בינואר 1965 יוענה ז'בוטינסקי באתר JewAge א. אברהמס, יוענה ז'בוטינסקי שלוש שנים לפטירתה, באתר עיתון חרות י. גוריון, הנסיכה יוענה, באתר עיתון חרות ב jpress, ‏13/01/1965 קבר ז'בוטינסקי נפתח הבוקר: הארון יוצב בבית כנסת ניו־יורקי והמוני יהודים יחלקו כבוד למנהיג הציוני, מעריב, 3 ביולי 1964. ארונות ז'בוטינסקי ורעייתו הגיעו לירושלים. – הלווייה היום, דבר, 9 ביולי 1964, המשך עם ארונו, מעריב, 9 ביולי 1964. זאב ויוהנה ז'בוטינסקי הובאו למנוחות בירושלים, דבר, 10 ביולי 1964, המשך. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Einherjer

Einherjer (אינהרייר) הייתה להקת ויקינג מטאל/בלאק מטאל שהוקמה ב-1993 בהאוגסנד, נורווגיה. חלק מאלבומיה הם בעלי סממנים פולקלוריסטיים מובהקים בעוד חלק אחר מאלבומיה הם יותר בכיוון של בלאק מטאל מסורתי. הליריקה של אינהרייר עוסקת באגדות הנורדיות העתיקות (המיתולוגיה הנורדית), ולכל אלבום יש עלילה נורדית וסיפור עם שונה. שמה של להקה לקוח מהמיתולוגיה הנורדית, כאשר המונח אינהרייר מיוחס לגיבורים (הלוחמים) שמתו בקרב והגיעו להיכל הגיבורים המתים, ולהאלה, ובמותם הם יושבים לצידו של ראש האלים אודין. הלהקה התפרקה בשנת 2004 לאחר ששחררו את אלבום האחרון 'Blot' בדצמבר 2003. בדצמבר 2004 הקימו רוב חברי ההרכב שהתפרק יחד עם חברי ההרכב המקורי להקת ת'ראש מטאל העונה לשם Battered. פרוד גלסנס (Frode Glesnes) - גיטרה ושירה (1993-2004) גרהרד סטורסונד (Gerhard Storesund) - תופים וקלידים (1993-2004) אקסל הרלאו (Aksel Herløe) - באס (הצטרף ללהקה ב-1999 וניגן כבסיסט באלבום Blot) 1995 - (דמו) Leve Vikingånden 1996 - Aurora Borealis Dragons of the North - 1996 1995 - (דמו) Far Far North Odin Owns Ye All - 1998 Norwegian Native Art - 2000 (שוחרר מחדש בשנת 2005) Blot - 2003 2011 - Norrøn 2014 - Av oss, for oss 2016 - Dragons of the North XX 2018 - Norrøne spor 2021 - North Star מדיה וקבצים בנושא Einherjer בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Einherjer Einherjer, ברשת החברתית פייסבוק Einherjer, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Einherjer, ברשת החברתית אינסטגרם Einherjer, סרטונים בערוץ היוטיוב Einherjer, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Einherjer, באתר ספוטיפיי Einherjer, באתר Last.fm (באנגלית) Einherjer, באתר AllMusic (באנגלית) Einherjer, באתר MusicBrainz (באנגלית) Einherjer, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Einherjer, באתר Discogs (באנגלית) Einherjer, באתר Songkick (באנגלית) Einherjer, באתר בנדקמפ Einherjer, באתר טיידל (באנגלית)
טיפון המילטון

טיפון "טאנג" המילטון (באנגלית: Tephen "Tang" Hamilton) הוא כדורסלן עבר אמריקני ששיחק בין השאר במיאמי היט מליגת ה-NBA ובעירוני אשקלון מישראל. המילטון החל את קריירת הכדורסל המקצוענית שלו באוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי, בה שיחק 4 שנים מוצלחות. לאחר סיום חוק לימודיו הוא החליט לנסות את מזלו בדראפט 2002, אך לא הצליח להיבחר. המילטון התבטא בחריפות בתקשורת המקומית של מיסיסיפי כשאמר שראה שחקנים "פחות טובים ממנו" נבחרים. על אף כישלונו בדראפט, המילטון החל להתאמן עם קבוצת מיאמי היט והוחתם לשנתיים. במשחקים עצמם אכזב וזכה לדקות מועטות ושוחרר לאחר חמישה חודשים בלבד. הוא חתם בליגת הפיתוח של ה-NBA בעונת 2003 ונבחר לחמישיית העונה הראשונה של הליגה לאחר שהציג יכולת גבוהה בעונה זו. בעונת 2003/2004 חתם במאריפיול האוקראינית וזכה איתה באליפות המקומית. בשנת 2004 הוחתם על ידי הדטרויט פיסטונס ולאחר מספר משחקים שוחרר ממנה ל-NBDL. תהליך זה חזר על עצמו בעונה הבאה, עת שיחק בממפיס גריזליס ושוחרר שוב במהרה ל-NBDL. בשנת 2005 הוא היה חבר בנבחרת ארצות הברית באליפות האמריקות בכדורסל שסיימה במקום הרביעי. בעונת 2006 הוזמן לשחק בנבחרת ארצות הברית בכדורסל בטורניר הכנה לאליפות העולם הקרבה, ולאחר מכן חתם בקבוצת E.T מהליגה הקוריאנית הראשונה. בתחילת עונת 2007 התחיל לשחק עם עירוני אשקלון. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
Californication (אלבום)

Californication (קליפורניקיישן) הוא אלבום האולפן השביעי של להקת הרוק, רד הוט צ'ילי פפרז, אשר יצא בשנת 1999 והפך לאלבום המצליח והנמכר ביותר של הלהקה כאשר מכר מעל 16 מיליון עותקים ברחבי העולם. Californication סימן את חזרתו של הגיטריסט ג'ון פרושיאנטה ללהקה אשר עזב אותה ב-1992, לאחר יציאתו של האלבום "Blood Sugar Sex Magik", לקריירת סולו. חזרתו שינתה את סגנונה של הלהקה בתכלית, דבר שהקטין את מספר שירי הפאנק באלבום. האלבום דורג במקום 399 ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים" של מגזין רולינג סטון ב-2003, Scar Tissue זכה בפרס גראמי ושיר הנושא זכה במקום ראשון במצעד העשור של גלגלצ של העשור הראשון של המאה ה-21. מקור: אתר האינטרנט הרשמי של Californication (באנגלית אמריקאית) מידע על האלבום Californication באתר MusicBrainz מידע על האלבום Californication באתר AllMusic האלבום Californication באתר Discogs האלבום Californication באתר Last.fm "The 500 Greatest Albums of All Time". Rolling Stone. נבדק ב-5 ביוני 2007. {{cite web}}: (עזרה) אור ברנע, אתם קבעתם: "Californication" הוא שיר העשור, באתר ynet, 31 בדצמבר 2009 מידע על californication (אלבום), באתר הבילבורד האמריקאי מידע על Californication (אלבום), במצעד הבריטי מידע על Californication, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Californication, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Californication, באתר המצעד הנורווגי מידע על Californication, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Californication, באתר המצעד הספרדי מידע על Californication, באתר המצעד הפיני מידע על Californication, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Californication, באתר המצעד השוודי זוכי פרסי גראמי ה-42 - 2000
Californication

האם התכוונתם ל... Californication (אלבום) – אלבומה של להקת הרוק רד הוט צ'ילי פפרז Californication (שיר) – שיר של להקת הרוק רד הוט צ'ילי פפרז Californication (מילה) – ביטוי בגנות קליפורניה קליפורניקיישן – סדרת טלוויזיה אמריקאית
נפת סצ'חרה

נפת סָצ'חֶרֶה (בגאורגית: საჩხერის მუნიციპალიტეტი, מילולית: סַצ'חֶרִיס מוניציפליטי) היא נפה הממוקמת במזרח מחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון בנפת אוני ונפת אמברולאורי, ממערב בנפת צ'יאתורה, מדרום-מערב בנפת חרגאולי, מדרום-מזרח בנפת חאשורי, ממערב בנפת כארלי ובצפון-מערב בנפת ג'ווה. כלכלה הנפה מבוססת בעיקר על חקלאות ומסחר. מוצרים תעשייתיים עיקריים: מוצרים חקלאיים, מוצרי מזון (יין, חיתוך מזון ומקנה) ותעשיית עץ. מדיה וקבצים בנושא נפת סצ'חרה בוויקישיתוף אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נפת חרגאולי

נפת חָרַגָאוּלִי (בגאורגית: ხარაგაულის მუნიციპალიტეტი, מילולית: חַרגאוּליס מוּניציפַּליטֵטי) היא נפה במחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה ממוקמת בדרום מזרח מחוז אימרתי, וגובלת מצפון מזרח לה בנפת סצ'חרה, ממערב בנפת זסטפוני, מצפון בנפת צ'יאתורה ובדרום מערבה בנפת בר'דתי. נפת חרגאולי נחשבת לאחד המקומות היפים בגאורגיה. השטח המיוער בנפה מהווה 68.2% ממנה (כ-650 קמ"ר). בתוכה נמצא גם פארק בורג'ומי-חרגאולי (אנ'), שנמצא בשטח כולל של 230 קמ"ר, ומהווה מקור משיכה לתיירים. כלכלתה מבוססת בעיקר על מסחר ותיירות. שטח הנפה מכסה 914 קמ"ר מתוכם 180 קמ"ר שטח הררי ו-733.9 קמ"ר שטח מישורי. הגובה הממוצע של הנפה הוא 1,420 מטר מעל פני הים (מינימום 285 מטר, מקסימום 2,642 מטר). האקלים בנפה הוא סובטרופי והטמפרטורה בקיץ נעה בין 15.6 ל-22.6 מעלות צלזיוס, והטמפרטורה בחורף נעה בין 3.2 ל-3.6 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים הממוצעת בשנה נעה בין 1,200 ל-1,800 מ"מ. פארק בורג'ומי-חרגאולי (אנ') שרידי מצודת צְ'חֶרִי שרידי כנסיית מירונצמינדה כפר זאראני בשלג חורפי העיר חרגאולי נהר דזִירוּלִה ליד כפר מָכַּתוּבָּנִי מדיה וקבצים בנושא נפת חרגאולי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נפת חרגאולי (בגאורגית) אתר האינטרנט הרשמי של נפת חרגאולי מאתר www.geostat.ge "მოსახლეობის საყოველთაო აღწერა 2014". საქართველოს სტატისტიკის ეროვნული სამსახური. 2014-11-01. נבדק ב-7 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תענית דיבור

תענית דיבור היא פרק זמן שאדם גוזר על עצמו שתיקה חלקית, ונמנע מלדבר דברי חולין. המנהג מקובל במצבים מסוימים במסגרת דתות רבות ברחבי העולם, בהן בודהיזם, הינדואיזם וכן, אם כי במדה שולית - גם בנצרות. ביהדות יש הנוהגים בתענית דיבור במשך כל חודש אלול. ויש נוהגים לעשות תענית דיבור בימי שני וחמישי בימי השובבי"ם. בתקופת שבתות שבהם קוראים מפרשת שמות עד תצוה בימי החורף - שובבים ת"ת (ראשי תיבות של פרשיות אלו), אבל בעיקרון ניתן לעשות זאת כל ימות השנה. מפיץ הרעיון בדורות האחרונים היה הרב יצחק אלפייה (1878–1955), שטען שתענית כזו עדיפה מפני שאינה מחלישה את האדם. הרבי מליובאוויטש התבטא שבחסידות לא 'אוחזים' מגזירת תענית על הציבור ואם בכל אופן גוזרים על תענית, לא חייבים להתענות בצום דווקא ואפשר "להשלים" בתענית דיבור. באסלאם מופיעה תענית הדיבור בקוראן, סורה 19 סורת מרים "אכלי ושתי ורווי נחת, ואם תראי אדם אמרי: נדרתי תענית לרחמן ולכן לא אדבר היום אל איש" (איה (פסוק) 26). מהטמה גנדי גזר על עצמו שלא לדבר בימי שני בשבוע. תמר רותם, מגזר השתקנים, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2012 בניהו ברונר, תענית דיבור, באתר כיפה, ‏2004-07-16 מרדכי מנשה לאופר, תענית שעות, באתר www.chabad.org.il, ‏י' בטבת ה'תשע"א (17/12/2010) מו"ל: Bombay Sarvodaya Mandal, The day of a silence, www.mkgandhi.org ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
איה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... איה – סוג של עוף דורס ממשפחת הניציים איה (עיר) – שמה הקדום של העיר כותאיסי, יעדם של הארגונאוטים אי"ה - ראשי תיבות ל"אם ירצה השם", ביטוי של שומרי מצוות המצורף להתייחסות שלהם לפעולה עתידית אי"ה - ראשי תיבות ל"ארץ ישראל השלמה" או "ארץ ישראל היפה" עין איה (עין אי"ה) – חיבור פילוסופי הגותי של הרב קוק העוסק באגדות התלמוד על מסכות ומשניות של אגדות התלמוד איה סופיה – (או "האגיה סופיה") מבנה מפורסם באיסטנבול שבטורקיה (נבנה ככנסייה ביזנטית, שמאוחר יותר הפכה למסגד וכיום היא מוזיאון) איה נאפה – עיר בקפריסין איה (פו הדב) – דמות החמור בספרי ובסרטי "פו הדב" איה (פסוק) – פסוקי הסורות בקוראן איה (סרט) – סרט ישראלי קצר המועמד לפרס האוסקר. איה (שיר) – שיר של נתן אלתרמן ומרדכי זעירא אישים ששמם הפרטי הוא איה אריה (פירושונים) אליה (פירושונים)
דגל טנסי

דגל מדינת טנסי מציג רקע אדום אשר מימינו פס צר מאונך בצבע כחול. במרכז הרקע האדום מעגל לבן אשר בתוכו שלושה כוכבים לבנים על רקע כחול. הסמל שבמרכז הדגל מופיע גם בסמלים של חברות וקבוצות ספורט שמקורן בטנסי כמו בסמלה של קבוצת הפוטבול טנסי טייטאנס. הדגל עוצב על ידי לירוי ריבס, עורך דין ששירת כחייל בחיל הרגלים של טנסי. הדגל הוכרז כרשמי ב-17 באפריל 1905. בסקר שנערך בשנת 2001, נבחר הדגל של טנסי במקום ה-14 מתוך 72 הדגלים בצפון אמריקה. שלושת הכוכבים הלבנים במרכז הדגל מסמלים את שלושת האזורים הגאוגרפיים של טנסי, והם מוקפים במעגל כדי לסמל את אחדותם למדינה אחת. הפס הכחול מימין נועד לגוון במקצת את הדגל. במאמר בנשיונל ג'יאוגרפיק[דרוש מקור] באוקטובר 1917 נטען ששלושת הכוכבים מסמלים את היותה של טנסי המדינה השלישית שהצטרפה לאיחוד, אחרי שלוש עשרה המושבות הראשונות. עם זאת, מעצב הדגל טען שהוא לא חשב על פירוש זה.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא דגל טנסי בוויקישיתוף דגל טנסי, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל טנסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפריז

אפריז (מצרפתית, frise) הוא אלמנט אדריכלי שמקורו באדריכלות יוון העתיקה והוא אחת השכבות האופקיות המופיעות בחזית טיפוסית של מבנים קלאסיים ונאו-קלאסיים. קיימות גרסאות רבות של אפריזים אשר בחלקן האלמנט חלק ונקי מקישוטים ובאפריזים רבים מופיעים קישוטים ותבליטי אבן שמטרתם קישוט או העברת מסר כלשהו (כגון סיפור היסטורי או דתי המוצג על ידי פיסול). האפריז הוא הרצועה האמצעית באנטבלטורה, חלקה העליון של החזית, והוא נמצא מעל הארכיטרב ומתחת לקרניז והגמלון. מידות האפריז בבנייה הקלאסית משתנות אך הן פרופורציונליות לשאר הרכיבים על פי הגדרות הסדרים הקלאסיים. הסדר הדורי מחלק אותו ליחידות רוחב משניות המכונות "מטופות" ו"טריגליפים" שמופיעים בהתאם למקצב העמודים. המטופות הם תבליטי אבן והטריגליפים הם הפסים המפרידים ביניהם ומחלקים את האפריז במקצב שווה, מדויק וסימטרי. הקרניז (כרכוב) המונחת מעל האפריז, בולטת ממנו מעט כלפי החוץ ומדגישה אותו על ידי מיסגורו בקווים אופקיים ארוכים. משתמשים במושג זה גם כדי להגדיר בעיצוב הפנים של מבנה את הקו האופקי הנמצא גם בחלקו העליון של חלון בעל מסגרת קישוטית, באופן דומה להופעתו של האפריז בחזית החיצונית. כמו כן, השפה העיצובית של האפריז, דהיינו שכבה ברורה ומוגדרת המכילה קישוטים, מופיעה גם בעיצוב קלאסי של ריהוט ואלמנטים נוספים של עיצוב פנים, מסגרות תמונות ועוד. אדריכלות קלאסית - מונחים אנטבלטורה הסדרים הקלאסיים שיש אלגין מדיה וקבצים בנושא אפריז בוויקישיתוף אפריז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רצועות עיטור, דף שער בספרייה הלאומית
לוח השנה ההינדואי

לוח השנה ההינדואי הוא אוסף של לוחות שנה מסורתיים הנמצאים בשימוש בתת היבשת הודית ובמדינות דרום מזרח אסיה אשר יש בהם אוכלוסייה הינדית. לוחות השנה ההינדואים הם לוחות ירחיים-שמשיים המשמשים לקביעת מועדים דתיים ולצרכים אסטרולוגיים. הם משתמשים במחזור מטוני לצורך התאמת מחזור השנה המבוססת חודשי ירח לעונות השנה. ישנו דמיון בין הלוחות השונים בעקרונות חישוב הלוח, אך יש ביניהם שוני בנושאים מהותיים כגון מניין השנים, מועד ראש השנה, ותחילתם וסיומם של החודשים. בניגוד ללוחות אלו, "לוח השנה הלאומי של הודו" הוא לוח שנה שמשי. לוח זה הוא תוצאה של רפורמה בלוח השנה עליו החליטה ממשלת הודו בשנת 1957 והוא משמש לצרכים אזרחיים‏. טיטהי (בסנסקריט: तिथि) – יום ירחי. מוגדר כזמן שלוקח לירח לשנות את הזווית ביחס לשמש ב- 12 ∘ {\displaystyle 12^{\circ }} , כאשר ברגע מולד הירח הזווית היא 0. בגלל אופן תנועת הירח והשמש, אורכו של טיטהי אינו קבוע והוא נע, בערך, בין 21 שעות וחצי ל-26 שעות. אורכו הממוצע הוא 23 שעות 37 דקות 28 שניות. הזווית נמדדת על פי מיקום השמש והירח בגלגל המזלות. פקשה (בסנסקריט: पक्ष) – משמעות המילה היא "צד" והיא מציינת חצי חודש, או 15 ימי ירח. הפקשה שבחצי הראשון של החודש, מיום ממולד הירח (Amavasya) עד הירח המלא, נקראת שוקלה (शुक्ल). הפקשה המתחילה ביום הירח המלא (Purnima) עד מולד הירח נקראת קרישנה (कृष्ण). חודש ירחי – ישנם שתי מסורות לגבי קביעת חודש הירח, אמנטה ופורנימנטה. על פי מסורת האמנטה החודש מתחיל ומסתיים במולד הירח. על פי המוסרת השנייה החודש מתחיל ומסתיים כאשר הירח במלואו. מסורת הפורנימנטה נפוצה בצפון הודו ומסורת האמנטה נפוצה בדרומה. Religious holidays and calendars : an encyclopedic handbook by Karen bellenir,Omnigraphics Inc. Detroit מדיה וקבצים בנושא לוח השנה ההינדואי בוויקישיתוף INDIAN ASTRONOMY באתר Anaadi Foundation לוח השנה ההינדואי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) M.N. Saha and N.C. Lahiri, Report of Calendar Reform Committee, Government of India, Archive.org, ‏1955 ערך זה הוא קצרמר בנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סיקטיבקר

סיקטיבקר (ברוסית ובקומי: Сыктывкар, בתרגום: העיר על נהר הסיסולה) היא עיר ברוסיה בצפון-מזרח של החלק האירופאי, בירת רפובליקת קומי. אוכלוסיית העיר מונה 244,403 תושבים (לפי מפקד 2020). העיר משמשת מרכז לתעשיית נפט וכן תעשיית היער ועצים לכל סוגיה. בעיר נמצאות 2 אוניברסיטאות מקומיות ושלוחות של אוניברסיטאות מוסקבה וסנקט פטרבורג. העיר נוסדה ב-1586 בשם אוסט-סיסולסק (שפך הנהר סיסולה). ב-1780 הוכרזה כעיר על ידי יקטרינה השנייה ונהפכת למרכז אזור אוסט-סיסולסק בגוברניה של וולוגדה. עד תחילת המאה ה-20 הייתה עיר קטנה בת 4,5 אלף תושבים, ש95% שייכים לעם הקומי. מ-1921 מרכז החבל האוטונומי של קומי. בתקופה הסובייטית העיר התפתחה מאוד, הגיעו אליה קבוצות תושבים מכל רחבי ברית המועצות והיא הפכה למרכז אדמיניסטרטיבי ותרבותי חשוב ברוסיה. ב-1930 שמה שונה לשמה הנוכחי. ב-1936 החבל האוטומי הפך לרפובליקה אוטונומית וב-1991 לרפובליקה. בשנת 2018 נערך משאל עם שהציע את העברת בירת הרפובליקה לעיר אוחטה, השנייה בגודלה ברפובליקת קומי. במהלך השנים בעיר נבנו מפעלי תעשייה שונים. בעיר ממוקם מפעל לייצור נייר מהגדולות ברוסיה. בשנת 2011, יזם תושב העיר, הקים רשת - דודו פיצה. היא גדלה לרשת של 716 סניפים ומהווה רשת פיצה הגדולה במדינה. לעיר יש קבוצת כדורגל משלה, המתחרה בליגת העל הרוסית בבנדי. נכון לשנת 2020 קבוצתה של סיקטיבקר, "סטרויטל", לא זכתה עדיין בליגה והישג השיא הוא סגנות 1992/1993. בשנת 2022 העיר תארח את אליפות העולם בבנדי (27 במרץ עד 3 באפריל). הרפובליקה העממית של סין טאי-יואן, הרפובליקה העממית של סין ארצות הברית לוס-אלטוס, ארצות הברית ספרד קוללרה, ספרד הונגריה דברצן, הונגריה בולגריה לובץ, בולגריה קזחסטן אטיראו, קזחסטן מדיה וקבצים בנושא סיקטיבקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סיקטיבקר (הקישור אינו פעיל, 1 באוקטובר 2019) סיקטיבקר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנדסת ביוטכנולוגיה

הנדסת ביוטכנולוגיה היא ענף של ההנדסה העוסק ברתימת תהליכי החיים במערכות ביולוגיות לצורך ייצור מוצרים בתחומי התעשייה, הרפואה והחקלאות. זוהי נגזרת של תעשיית ההיי טק, אשר משתמשת באורגניזמים שונים או חלקים ממנה לתועלת המין האנושי. זהו מקצוע רב תחומי, עתיר ידע ודינמיות, המבוסס על חידושים מדעיים וטכנולוגיים בתחומי הביולוגיה והכימיה. הנדסת ביוטכנולוגיה דורשת כוח עבודה מיומן בתחומי המדעים, ההנדסה, ובתהליכי פיתוח ומחקר. הידע הנרכש בכל הנושאים האלו בלימודי הנדסת ביוטכנולוגיה, מיושם הן במתקני פיילוט והן במפעלי תעשייה רחבי היקף. אנשי הנדסת ביוטכנולוגיה משתלבים בתהליכי המחקר והפיתוח והן בתהליכי הייצור בהנדסה גנטית, הנדסת רקמות, הנדסת הסביבה, הנדסה סביבתית-מיקרוביאלית, הנדסת מזון ופיתוחים מתחום הביולוגיה. תוכנית הלימוד לתואר מהנדס ביוטכנולוגיה כוללת מדעי יסוד כמו מתמטיקה פיזיקה, סטטיסטיקה וכימיה, את תחומי הביולוגיה כמו ביולוגיה תאית, ביולוגיה מולקולרית, ביוכימיה, מיקרוביולוגיה, הנדסה גנטית, ואימונולוגיה, לימודי הנדסה וביוטכנולוגיה כמו הנדסה כימית, תהליכי תסיסה, תהליכי הפרדה ודיאגנוסטיקה. מוסדות הלימוד בישראל המעניקים את התואר הם אוניברסיטת אריאל בשומרון, הטכניון, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אוניברסיטת בר-אילן, המכללה האקדמית להנדסה אורט בראודה והמכללה האקדמית ספיר (שנה א' כאפשרות מעבר לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב). ביוטכנולוגיה הנדסה ביו רפואית הנדסה הנדסת ביוטכנולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הנדסה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לחוד

האם התכוונתם ל... אלין לחוד – זמרת ושחקנית לבנונית אמיל לחוד – נשיא לבנון בין השנים 1988 ל-2007 ריי לחוד – פוליטיקאי אמריקאי, מזכיר מחלקת התחבורה של ארצות הברית בקבינט של ברק אובמה, וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית
ויליאם וולטון

ויליאם טרנר וולטון (באנגלית: William Walton;‏ 29 במרץ 1902 - 8 במרץ 1983) היה מלחין בריטי. בגיל עשר התקבל לתפקיד נער מקהלה בקתדרלת כרייסט צ'רץ' באוקספורד וקבל שיעורי מוזיקה מאורגניסט הקתדרלה. בגיל שש-עשרה נתקבל כתלמיד בקוליג' כרייסט צ'רץ' באוקספורד והחל בלימודי התואר הראשון במוזיקה. ב-1920 עזב את אוקספורד ללא תואר. הוא עבר ללונדון והתחבר למשפחת סיטוול, משפחה אריסוקרטית עשירה ומשכילה. וולטון הלחין מוזיקה לשיריה של אדית סיטוול והתוצאה הייתה הסוויטה פאסאד. בסוף שנות ה-20 החל להתפרסם בעיקר בגלל הקונצ'רטו לויולה (1929), האורטוריה משתה בלשאצר (1931), הסימפוניה מס' 1 (1935) והקונצ'רטו לכינור (1939). משנת 1930 החל לחבר מוזיקה לסרטים. במלחמת העולם השנייה קיבל שחרור משירות צבאי כדי שיחבר מוזיקה לסרטים פטריוטים כמו הראשון בין המעטים (1942) ו-הנרי החמישי (סרט, 1944) (1944). ב-1951 קיבל תואר סר וב-1968 קיבל את אות מסדר ההוקרה. במשך שבע שנים עבד על האופרה טרואילוס וקרסידה שהועלתה ב-1954. ב-1956 כתב קונצ'רטו לצ'לו ובשנת 1960 כתב סימפוניה שנייה. בשנת 1949 קנה בית באי איסקיה ושם בילה את שארית חייו. וולטון כתב מוזיקה קאמרית, מוזיקה לתזמורת, מוזיקה ווקלית ומוזיקה לסרטים. יצירותיו המפורסמות הן: הסוויטה פאסאד (1923) - נכתבה במקור כמוזיקת ליווי לשיריה של המשוררת אדית סיטוול. קריין מדקלם את השירים המפולפלים והסוריאליסטים על רקע מוזיקה לאנסמבל קטן. לאחר מכן עיבד וולטון את היצירה לתזמורת מלאה. הקטעים הם פארודיסטים באופיים ונכתבו בקצב של ריקודים מודרניים. קונצ'רטו לויולה - בוצע לראשונה על ידי המלחין פאול הינדמית שהיה ידידו של וולטון. לכבודו חיבר ב-1963 את היצירה "וריאציות על נושא של הינדמית". סימפוניה מס' 1 - וולטון עבד עליה במשך 4 שנים. ב-1934 בוצעה לראשונה בשלושה פרקים ורק ב-1935 בוצעה בשלמותה. ביצירה ניכרת השפעתם של סיבליוס ואלגר. האורטוריה משתה בלשאצר - יצירת מופת של וולטון לתזמורת גדולה, מקהלה ובריטון המתארת את סבל היהודים בבבל, את נפילת בלשאצר לאחר המשתה המפורסם והכתובת על הקיר שבשרה את נפילתו. קונצ'רטו לכינור - הוקדש ליאשה חפץ. קונצ'רטו לצ'לו - הוקדש לגרגור פיאטיגורסקי. חמש באגאטלות לגיטרה (1972) - הוקדש לג'וליאן ברים. מוזיקה לסרטים - עיקר הצלחתו הייתה בפסקולים לשלושה סרטים שייקספיריים של לורנס אוליבייה - הנרי החמישי (1944), המלט (1948) ו-ריצ'רד השלישי (1955). וולטון הלחין גם את המוזיקה לסרט "הראשון בין המעטים" (ספיטפייר), שהיה הסרט האחרון בכיכובו של לסלי האווארד. מדיה וקבצים בנושא ויליאם וולטון בוויקישיתוף ויליאם וולטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויליאם וולטון, באתר ספוטיפיי ויליאם וולטון, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט ויליאם וולטון, באתר AllMusic (באנגלית) ויליאם וולטון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויליאם וולטון, באתר Discogs (באנגלית) ויליאם וולטון, באתר Songkick (באנגלית) ויליאם וולטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ויליאם וולטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ישיבת סוסיא

ישיבת בני עקיבא לחינוך סביבתי סוסיא, או בקיצור ישיבת סוסיא, היא ישיבה תיכונית הדוגלת בחינוך סביבתי הממוקמת בהתנחלות סוסיא. בראשות הישיבה עומד הרב נעם פרל, שגם הקים את הישיבה בשנת תשנ"ח (1998). ראש הישיבה משנת תשע"א (2011) עד שנת תשע"ה (2015) היה הרב אברהם ישראל. תלמידי הישיבה מונים כ-180 במספר. תוכנית הישיבה כוללת 5 ימי לימוד בשבוע, כאשר בכל יום שישי ישנו סיור לימודי - כל זאת לאורך כל ימות השנה. כמו כן בכל שנה מתקיימות שתי סדנאות שטח שכבתיות בנות חמישה ימים, כאשר כל סדנת שטח עוסקת באזור אחר בארץ ישראל, וכן חמשוש, טיול בחמישי ושישי, אחד בשנה, גם הוא כל שנה באזור אחר בארץ ישראל. הישיבה דוגלת בחינוך פתוח ובאמון הדדי תוך שיתוף מלא של התלמידים במתבצע. סדר היום בישיבה מורכב כך שחציו תורני וחציו תיכוני. הישיבה מוציאה לאור עלון היוצא בכל שבת בה התלמידים בישיבה (אחת בחודש לערך) הנקרא "סוסון", והוא ערוך ומסודר על ידי תלמידי הישיבה. הישיבה מקדישה את חציו הראשון של יום הלימודים התורני ללימוד כלל מקצועות התורה וענפיה ואת חציו השני ללימוד התלמוד הבבלי. שני סדרי הלימוד העצמי היומיים מתחלקים בין הכנה וחזרה על שעורי הגמרא לבין התקדמות מתמידה ומונחית בלימודי ההלכה והתנ"ך בבקיאות. מבנה "סדר" זה מאפשר ניצול של סדרי הלימוד העצמי תוך העלאת חשיבות לימודי התנ"ך וההלכה למעשה. בישיבה תוכנית למידת השטח המורכבת מסיורי-יום שבועיים ומשני סדנאות שטח שנתיות בנות שבוע. התוכנית עוסקת בנושאי גאולוגיה, בוטניקה, זואולוגיה, אקולוגיה, ארכאולוגיה, היסטוריה, תנ"ך, מדרש, סיורים חברתיים, סיורי מידות ומיומנויות שדה שונות. בישיבה ישנה הוצאה לאור של ספרים, שבה יצאו לאור (נכון ל-2024) 6 ספרים, בהפקת ראש הישיבה והתלמידים (המשתתפים בכתיבה ובצילום), ועוד 9 שנכתבו בידי ראש הישיבה הרב נעם פרל. הספרים שהוצאו לאור עוסקים בנושאי הלימוד - כגון החי והצומח בארץ ישראל, פרשות השבוע, חגי ישראל, אגדות חז"ל וכדומה. סמוך לראש השנה תשס"ט החליטה הישיבה על תוכנית להקמת "קמפוס אקולוגי", לפי עקרונות וטכנולוגיות המוגדרים כ"ירוקים", בנושאים רבים ומרכזיים - חומרי הבנייה, זוויות העמדת המבנים, ניצול ומיחזור משאבי המים וצריכת אנרגיה חלופית. בין השאר ניתן דגש על התנאים הבאים (בהתחשב בתנאי הטמפרטורה של חבל הארץ המקומי, הר חברון): מרכיבי הבניה נבחרו על פי מרכיבי הבידוד ועוביים במטרה לצמצם את צריכת האנרגיה. מבני הפנימיה נבנו בזווית בה יקבלו את מלוא החשיפה לשמש. ניצול מרבי של משאבי המים (כמות המשקעים הממוצעת באזור היא כ-250 מ"מ בשנה). שיחזור השימוש במים ובפסולת. מזעור השימוש בחומרים חד-פעמיים. בנייתו של הקמפוס האקולוגי נשלמה בשנת תשע"ד. הקמפוס כולל גם גינה אקולוגית הכוללת בין היתר מקלט לצמחים אנדמיים מהסביבה, בשיתוף רשות הטבע והגנים והמנהל האזרחי, כלוב למספר מיני ציפורים, אקווריום, חממה סביבתית ועוד. אתר האינטרנט הרשמי של ישיבת סוסיא