laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
U96

U96 הוא פרויקט מוזיקלי גרמני, שהוקם על ידי התקליטן והמפיק אלכס כריסטנסן וכלל את צוות המפיקים המכונה Matiz (אינגו האוס, הלמוט הוינקיס והאיו ליוורנץ). ההרכב הוציא ארבעה אלבומים במהלך שנות התשעים. לאחר הפסקה של כעשור, הלהקה חזרה בשנת 2018 ללא כריסטנסן והוינקיס. 1991–1992: Das Boot שמו של הפרויקט לקוח מתוך סרט הקולנוע הגרמני "הצוללת", שיצא לאקרנים בשנת 1981, ומספר את סיפורה של הצוללת הגרמנית U-96 במהלך מלחמת העולם השנייה. הלהיט הראשון של הפרויקט, "Das Boot", שיצא בשנת 1991 הוא עיבוד טכנו לנעימת הנושא של הסרט, שהלחין במקור קלאוס דולדינגר. השיר זכה להצלחה והגיע לראש המצעדים בגרמניה, אוסטריה, נורווגיה ושווייץ. אלבום באותו שם יצא בשנת 1992. 1993: Replugged האלבום הבא של הלהקה, "Replugged" שיצא בשנת 1993, נכתב בהשראת המוזיקה האלקטרונית של שנות השמונים וממוזיקת האמביינט ודיסקו. האלבום זכה להצלחה מסחרית קטנה בהשוואה לאלבום הקודם, אך עדיים כלל שלושה להיטים שזכו להצלחה רבה במצעדים בעולם: "Love Sees No Color", "Night in Motion" ו- "Inside Your Dreams", שהגיעו לשיא במקום הראשון בפינלנד. אינגו האוס סיפק את מרבית קולות השירה הגברית באלבום זה. 1994–1995: Club Bizarre "Club Bizarre" האלבום השלישי של הלהקה, שינה באופן קיצוני את הסגנון המוזיקלי של הקבוצה. הסכנון המוביל היה של מוזיקה יורודאנס מהירה משולבת עם השפעות של מוזיקת רייב. באלבום נכללו הלהיטים "Love Religion" (עם דייזי די), כמו גם שיר הנושא "Club Bizarre"‏. חברת ההפקה הוציאה גם תקליטור אינטראקטיבי שכלל, מלבד המוזיקה, גם דיסקוגרפיה, ראיונות עם אלכס כריסטנסן ומשחק מחשב. 1996: Heaven "Heaven", האלבום הרביעי, יצא בשנת 1996. היורודאנס המשיך להיות הסגנון הדומיננטי גם באלבום זה. דיאה-לי (דורותי לאפי), הזמרת החדשה שהצטרפה להרכב, השתתפה בהפקת ארבעה שירים. שיר הנושא "Heaven" דומה מאוד ללהיט של סינדי לאופר "Time After Time" משנת 1984, אם כי המילים והקצב היו שונים. הסינגל השני, "A Night to Remember", היה להיט שזכה להצלחה במצעדים באוסטריה ופינלנד. הסינגל האחרון, "Venus in Chains", הגיע לשיאו במקום 7 בצ'כיה. 1997–הווה: שינווים בהרכב, הפסקת פעילות וחזרה לאחר אלבומה הרביעי, הוציאה הקבוצה את מספר סינגלים "Seven Wonders"‏ (1997), "Energie"‏ (1998), "Beweg Dich, Baby"‏ (1998) ו- "Das Boot 2001"‏ (2000). במאי 2000 הוציאה הלהקה אוסף שסיכם כמעט עשור של פעילות "Best of 1991–2001" שכלל גם כמה שירים מהאלבום שלא יצא לאור "Rhythm of Life". אלבום נוסף, "Out of Wilhelmsburg", יצא בשנת 2007, אם כי בהרכב קבוצתי אחר, והלהקה יצאה להפסקה בלתי מוגבלת. ביוני 2018 חזרה הלהקה לפעול בהרכב חדש ללא כריסטנסן והוינקיס והוציאה את האלבום הכפול "Reboot". שנתיים לאחר מכן, בשיתוף פעולה עם וולפגנג פלור, הם הוציאו אלבום כפול נוסף, שכותרתו "Transhuman" אתר רשמי U96 אתר מעריצים U96 דיסקוגרפיה של U96 U96, ברשת החברתית פייסבוק U96, ברשת החברתית אקס (טוויטר) U96, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) U96, באתר ספוטיפיי U96, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) U96, באתר Last.fm (באנגלית) U96, באתר AllMusic (באנגלית) U96, באתר MusicBrainz (באנגלית) U96, באתר Discogs (באנגלית) U96, באתר בנדקמפ
צ'אנגן רואיקסינג M80

צ'אנגן רואיקסינג M80 (באנגלית: Changan Ruixing M80) הם דגמי מיניוואן ומכונית מסחרית שיוצרו במספר תצורות מתוצרת יצרנית הרכב הסינית (חברה ממשלתית) Changan Automobile (אנ') (שם רשמי: Chang'an Automobile (Group) Co., Ltd, שם בסינית: 重庆长安汽车股份有限公司) אשר מיוצרים משנת 2013 בסין. מטה ומפעל היצרן ממוקם במחוז צ'ונגצ'ינג בדרום-מערב סין. גרסאות: מיניוואן, מסחרית. גרסאות מיניוואן: מספר דלתות: 5 דלתות (דלתות אחוריות - דלתות הזזה), תצורות: 7 מושבים, 9 מושבים, 10 מושבים. גרסאות מסחרית: 5 דלתות-2 מושבים, 4 דלתות-2 מושבים, 4 דלתות-4 מושבים, 3 דלתות-2 מושבים, 3 דלתות-5 מושבים (3 מושבים אחוריים מתקפלים). מנוע בוקסר, מנוע בנזין 4 צילינדרים, 1.5 ליטר, מנוע מתוצרת מיצובישי מוטורס מסדרה "Mitsubishi Orion engine" (אנ') מסוג "4G15S". סוג הנעה: הנעה קדמית. מחיר היחידה נע בין 53,800–72,000 רנמינבי (בשנת 2018, בסין, דגם מנוע בנזין). דגם רכב חשמלי הקרוי "Ruixing EM80". מנוע חשמלי בהספק 60 קילוואט־שעה, מומנט של 200 ניוטון מטר הממוקם מאחור. סוג הנעה: הנעה קדמית. סוללת ליתיום-יון בהספק 48.4 קילוואט־שעה. מחיר היחידה נע בין 96,800–98,800 רנמינבי (בסין, דגם מנוע חשמלי). דגם "צ'אנגן רואיקסינג M80", בתצורה 3 דלתות דגם "צ'אנגן רואיקסינג M80", בתצורה 3 דלתות דגם "צ'אנגן רואיקסינג M80", בתצורה 3 דלתות דגם "צ'אנגן רואיקסינג M80", בתצורה 5 דלתות דגם "צ'אנגן רואיקסינג M80", שנת 2013 בתצורה 5 דלתות מיניוואן צ'אנה סטאר 9 צ'אנגן ג'ויס מדיה וקבצים בנושא צ'אנגן רואיקסינג M80 בוויקישיתוף אתר היצרן היצרנית Changan globalchangan.com/about_us "צ'אנגן רואיקסינג M80"(בשפות סיניות) car.autohome.com.cn/config/series/4011 "צ'אנגן רואיקסינג M80" - מפרט chinamobil.ru/eng/changan/chana/m80 "צ'אנגן רואיקסינג M80" - תמונה פנים הרכב pinterest.dk/pin/358317714104417688 דגמי צ'אנגן רואיקסינג m60-m70-m80-m90 / ראו דגם m80 - תמונות chinacarforums.com/threads/changan-ruixing-m60-m70-m80-m90 דגם RuixingEM80 line.17qq.com/article דגם RuixingEM80 autohome.com.cn/4892 דגם RuixingEM80 car.autohome.com.cn/config/series
יחסי צ'כיה–קולומביה

יחסי צ'כיה–קולומביה הם יחסי החוץ בין קולומביה לצ'כיה. הקשרים הראשונים בין ארצות צ'כיה לאזור קולומביה הנוכחית התרחשו בתקופות העידן הקולוניאלי, במהלך פעילויות מיסיונריות של ישועים באזור זה. בשנות ה-60 של המאה ה-19 הבוטנאי הצ'כי בנדיקט רוזל גילה את צמחי הציקסים זמיה רוזלי בחוף השקט בקולומביה. הצמח נקרא על שמו. בשנת 1922 החלה הפעילות הקונסולרית בין צ'כוסלובקיה לקולומביה. מאז 1926 היה קונסול קולומביאני בפראג. בשנת 1935 שתי המדינות הסכימו להחליף שגרירים. בשנת 2008, במהלך ביקורו בקולומביה, ניהל ראש ממשלת צ'כיה מירק טופולנק משא ומתן על מכירה פוטנציאלית של מטוס הקרב אארו L-159 עם נשיא קולומביה אלווארו אוריבה. קולומביה מיוצגת בצ'כיה באמצעות שגרירותה בווינה, אוסטריה. צ'כיה מחזיקה בקולומביה שגרירות בבוגוטה ושלוש קונסוליות בברנקייה, קרטחנה ומדיין. מדיה וקבצים בנושא יחסי צ'כיה–קולומביה בוויקישיתוף "Předseda vlády M. Topolánek v Kolumbii pozval prezidenta A.Uriba na návštěvu ČR" (בצ׳כית). Vláda České republiky (Czech Government - official website). נבדק ב-2009-05-13. "PM Topolánek visits Colombia". Radio Prague - News. אורכב מ-המקור ב-2008-10-01. נבדק ב-2009-05-14. "Topolánek chce Kolumbii prodat česká bitevní letadla" (בצ׳כית). Novinky.cz. נבדק ב-2009-05-14. "U.S. Passport & Travel Visa Services: Online Application, Visas Requirements". Czech-republic.visahq.com. נבדק ב-2013-11-12.
סימיו (מחוז)

סימיו (בסוואהילי: Mkoa wa Simiyu) הוא אחד מ-31 מחוזות טנזניה. המחוז משתרע על פני שטח של 23,807 קמ"ר. מחוז זה, המחולק לחמש נפות, ממוקם בחלק הצפוני של המדינה וגובל במזרחו עם מניארה וסינגידה, בדרומו עם מחוז שיניינגה, מחוז מוונזה במערב ובמחוז מרה בצפון. המחוז נוסד בשנת 2012. על פי המפקד שנערך בטנזניה בשנת 2012 מנה מחוז זה 1,584,157 נפשות. בריאדי מאסווה איטילמה מיאטו בוסגה בחמש הנפות קיימים כ-479 כפרים. במחוז סימיו קיימים שלושה אזורים חקלאיים - האזור הכולל את בריאדי, בוסגה ואיטילימה, המתאפיין בגידולים כמו כותנה, תירס, דורה וקסאווה; האזור הכולל את מיאטו, בו כמעט לא קיימת חקלאות, והגידולים המעטים בו מופנים להאכלת חיות משק; והאזור הכולל את מאסווה, שמאופיין בגידולי תירס וכותנה. מדיה וקבצים בנושא סימיו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סימיו סימיו באתר tanzaniatourism.go.tz מידע סטטיסטי על מחוז סימיו אזור סימיו באתר mindat.org David P. Ngilangwacorresponding and George S. Mgomella, Factors associated with retention of community health workers in maternal, newborn and child health programme in Simiyu Region, Tanzania, African Journal of Primary Health Care, 2018 [http://www.tzdpg.or.tz/fileadmin/documents/dpg_internal/dpg_working_groups_clusters/cluster_1/psdtrade/Documents/guide-simiyu.pdf SIMIYU REGION INVESTMENT GUIDE] ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של טנזניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רובי לינדזי

רובי לינדזי (באנגלית: Ruby Lindsay‏; 20 במרץ 1885 – 12 במרץ 1919) הייתה מאיירת וציירת אוסטרלית, אחותם של הציירים נורמן לינדזי ופרסי לינדזי. לינדזי נולדה בקרסוויק, ויקטוריה, ילדתם השביעית ובתם השנייה של רוברט וג'יין לינדזי, והתגוררה במלבורן מגיל 16 עם אחיה פרסי בזמן שלמדה בגלריה הלאומית של בית הספר ויקטוריה. לינדזי ציירה מדי פעם למגזין "הבולטין" ואיירה את סקיצות הסטודיו של ויליאם מור (1906) ועיצבה כרזות. בשנת 1909 נסעה לאנגליה עם אחיה נורמן, וויל דייסון. היא נישאה לוויל ב 30 בספטמבר שנת 1909. (אחיה ליונל התחתן עם אחותו של וויל.) לרובי ולוויל נולדה בת אחת, בטי (1911–1956). בשנת 1912 תרמה איורים לספר Epigrams of Eve מאת עורכת דין והעיתונאית סופי אירן לואב. לאחר מלחמת העולם הראשונה היא ביקרה באירלנד ומתה במהלך מגפת השפעת הספרדית. לינדזי קבורה באותה חלקת קבר כמו בעלה בבית העלמין בהנדון, לונדון. שמה על המצבה מוצג כ"רובי לינד". אם וביתה כרזת אגודת הציירים סקיצה למניפה דיוקן עצמי, 1908 מדיה וקבצים בנושא רובי לינדזי בוויקישיתוף Smith, Bernard. "Lindsay, Ruby (1885–1919)". Australian Dictionary of Biography. Dr Jane Connory, Hidden women of history: Ruby Lindsay, one of Australia's first female graphic designers, The Conversation (באנגלית) "Artistic Families". Herald (Melbourne, Vic. : 1861 - 1954). 1 October 1909. p. 1.
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26

דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26 (ההונגרית ה-2) (בגרמנית: 26. Waffen-Grenadier-Division der SS (ungarische Nr.2) בהונגרית: 26. Waffen-SS Gránátos Hadosztály (2. magyar)) הייתה דיוויזיה של הוואפן אס אס, אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. חיילי הדיוויזיה היו מתנדבים מהונגריה. הדיוויזיה הוקמה ב-30 בנובמבר 1944 בעקבות מבצע פנצרפאוסט ופלישת הצבא האדום להונגריה. כבסיס ראשוני להקמת הדיוויזיה שימשו 3,000 חיילים מצבא הונגריה ו-5,000 מתנדבים הונגרים. בהמשך חוזקה היחידה במתנדבים הונגרים נוספים וביחידות סדירות של האס אס עד שהגיעה לגודל של 20,000 לוחמים, רובם ללא הכשרה בסיסית. לרבים מהלוחמים אפילו לא נופקו מדים ונשק. הדיוויזיה הועברה לפולין לצורך אימונים, אולם אלו נקטעו עם פרוץ מתקפת ויסלה-אודר. מקרב חייליה המאומנים יותר של הדיוויזיה, הוקם קמפגרופה (צוות קרב) מיוחד בשם "קמפגרופה פיסקי" (על שם מפקדו) אשר נשלח מיד לסייע בקרבות הבלימה כנגד הסובייטים. שאר הדיוויזיה פתחה בנסיגה יחד עם שאר הארמייה ה-9. הדיוויזיה הוצבה מחדש באזור ברנו, ובמהלך אפריל 1945 לחמה כנגד צבא ארצות הברית לפני שנכנעה יחד עם כל שאר הצבא הגרמני. שטורמבנפיהרר רולף טיימן (תקופה לא ברורה במהלך נובמבר 1944) אוברפיהרר זולטן פיסקי (נובמבר 1944 - ינואר 1945) אוברפיהרר לאסלו דיאק (במהלך ינואר 1945) אוברפיהרר ברתולד מאק (29 בינואר 1945 - 19 במרץ 1945) בריגדפיהרר יוז'ף גראשי (21 במרץ 1945 - 8 במאי 1945) מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26 בוויקישיתוף דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26 באתר Axis History (באנגלית)
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29

דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29 (האיטלקית ה-1) (בגרמנית: 29. Waffen-Grenadier-Division der SS (italienische Nr. 1) באיטלקית: 29. Waffen-Grenadier-Division der SS (italienische Nr. 1)) הייתה דיוויזיה של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. חיילי הדיוויזיה היו מתנדבים מאיטליה. היא נקראה בתחילה לגיון האס אס האיטלקי. עם הקמתה של הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית - ממשלת בובות שהקימו הגרמנים בצפון איטליה, אישר בניטו מוסוליני את גיוסם של מתנדבים איטלקיים לשורות האס אס. היחידות הראשונות הושבעו ב-23 בנובמבר 1943, ובמרץ 1944 אוחדו כולם תחת לגיון האס אס האיטלקי. חיילי הלגיון לחמו בתחילה נגד הפרטיזנים האיטלקיים, ולאחר מכן נכנסו לקרב כנגד בעלות הברית והשתתפו בין היתר בקרב אנציו בהצטיינות. ב-7 בספטמבר 1944 שונה שם הלגיון לבריגדת הוואפן גרנדיר אס אס האיטלקית ה-1, אשר הוכפפה ישירות לפיקוד העליון של קבוצת ארמיות C. זרם המתנדבים האיטלקים גדל, ובדצמבר של אותה שנה כבר כללה הבריגדה 15,000 איש. בעקבות כך, שונה שמה ב-10 בפברואר 1945 לדיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29. הדיוויזיה לחמה כנגד כוחות צבא צרפת החופשית בפיימונטה וכנגד הפרטיזנים האיטלקים בלומברדיה, וב-30 באפריל נכנעו שרידיה האחרונים לכוחות צבא ארצות הברית. אובר-גרופנפיהרר קרל וולף (מרץ 1944 - ספטמבר 1944) בריגדפיהרר פייטרו מנאלי (במהלך ספטמבר 1944) בריגדפיהרר פטר האנסן (ספטמבר 1944 - אוקטובר 1944) בריגדפיהרר גוסטב לומברד (אוקטובר 1944 - נובמבר 1944) שטנדרטנפיהרר קונסטנטין הלדמן (נובמבר 1944 - פברואר 1945) אוברפיהרר ארווין צצקופ (פברואר 1945 - 30 באפריל 1945) מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29 בוויקישיתוף דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29 באתר Axis History (באנגלית)
11 Minutes

11 Minutes (בעברית: 11 דקות) הוא שיר של המוזיקאי הבריטי יאנגבלאד והזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי, בהשתתפות המוזיקאי האמריקאי טראוויס ברקר מלהקת בלינק-182. השיר יצא לאור על ידי לוקומוטיון רקורדס וגפן רקורדס ב-13 בפברואר 2019. "11 Minutes" נכתב על ידי יאנגבלאד, הלסי, מאט שוורץ וברינלי רוס פלאמב. השיר הופק על ידי שוורץ ביחד עם כריס גרטי וזאק קרוויני. רמיקס רשמי לשיר של הדי ג'יי קייזו יצא לאור גם כן. יאנגדבלאד, הלסי וברקר הופיעו עם השיר במופע פרסי המוזיקה של iHeartRadio לשנת 2019. במהלך המופע, יאנגדבלאד והלסי ניגנו בגיטרות חשמליות. ב-14 בפברואר 2019, האודיו לשיר הועלה ליוטיוב. הוא נצפה כ-22 מיליון פעם נכון ל-5 באפריל 2021. ב-21 בפברואר 2019 הווידאו קליפ לשיר הועלה ליוטיוב. הוא נצפה כ-72 מיליון פעם נכון ל-5 באפריל 2021. מידע על הסינגל "11 Minutes" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "11 Minutes" באתר יוטיוב Lily Rimmer, Glass meets Yungblud – The Glass Magazine (באנגלית בריטית) Watch Yungblud and Halsey team up with Travis Barker in '11 Minutes' video, NME, ‏2019-02-22 (באנגלית בריטית) Yungblud & Halsey Team Up With Travis Barker on "11 Minutes", iHeartRadio (באנגלית) Halsey Connects With Yungblud and Travis Barker for “11 Minutes”, Complex (באנגלית) Watch Yungblud, Halsey + Travis Barker Perform ‘11 Minutes’ Live At The iHeart Awards - News, Rock Sound Magazine (באנגלית)
שמואל שמעלקא טויבש

רבי שמואל שמעלקא טויבש (ה'תקס"ח – ח' באב ה'תרכ"ה, 1865) היה רבה של יאס ומחבר ספר חיי עולם. נולד בלבוב בשנת תקס"ח לרבי אהרן משה טויבש, רבה של יאס, וללאה, בגיל חמש עשרה התארס עם גיטל, בת רבי יחיאל איכל הלוי רוזנפלד מראווא. לאחר נישואיו נתקבל לרב בקהילת אברטין, ולאחר מכן כיהן גם כרב ואב בית דין בשינאווה, עם פטירת אביו בי"א בתמוז תרי"ב נקרא למלא את מקומו ביאס שם כיהן כרב העיר מתחילת שנת תרי"ג ועד לפטירתו. נפטר בח' באב תרכ"ה, ונקבר ביאס לצד אביו. בנו רבי שלום אב בית דין בוטושאן ומחבר שו"ת שאילת שלום בנו רבי יצחק אייזיק טויבש אב בית דין פוקשאן מחבר ספר מנחת יצחק על התורה בנו רבי אורי שרגא פייבל אב בית דין יאס מחבר שו"ת אורי וישעי בנו רבי יחיאל איכל אב בית דין סדיגורה מחבר ספר שם עולם על שמות גיטין חתנו רבי מרדכי לייפר מנדבורנה חתנו רבי שמחה אריה פיש מבורשה חתנו רבי יהודה אריה ליבוש מייזליש אב בית דין פרמישלא חיי עולם, חידושים על שולחן ערוך אורח חיים מלחמות ה', ביאור על הגדה של פסח מצות חליצה, דיני חליצה עוללות שמואל, על חמישה חומשי תורה (נדפס לראשונה מכתב ידו בשנת תש"ע) חיי עולם, על חמישה חומשי תורה (נדפס לראשונה מכתב ידו בשנת תשע"ה) אבל משה, הספד על אביו הגהות על הש"ס, נדפסו בסוף ש"ס וילנא ארחות משפט, על שולחן ערוך חושן משפט עסיס רימונים, על עין יעקב מסכת ברכות עיון תפילה, על סדר התפילה אדרת שמואל, על תהילים הרב וולף רוזנברג, קונטרס אור השמש, בתוך חיי עולם ברוקלין תשע"ה. שמואל שמלקא בן אהרן משה טויבש, דף שער בספרייה הלאומית רשימת הפרסומים של שמואל שמעלקא טויבש, בקטלוג הספרייה הלאומית רבי יחיאל איכל היה גם חמיו של רבי אליעזר מדזיקוב, בן רבי נפתלי מרופשיץ משנת תר"ט שלום טויבש, שאילת שלום, באתר היברובוקס יצחק אייזיק טויבש, מנחת יצחק, באתר היברובוקס אורי שרגא פייבל טויבש, אורי וישעי, באתר היברובוקס יחיאל איכל טויבש, שם עולם, באתר היברובוקס חיי עולם, באתר היברובוקס מלחמות ה', באתר היברובוקס מצות חליצה, באתר היברובוקס מוזכר בחיי עולם פרשת נח אות נב מוזכר בספר חיי עולם או"ח סי' א' על הט"ז ס"ז מוזכר בספר חיי עולם או"ח סי' מ"ו
נירמדה

נירמדה (בהונגרית: Nyírmada) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג, שבצפון מזרח הונגריה. בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית נירמדה קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-1,465 תושבים בשנת 1991 עד 1,406 תושבים בשנת 2020. יהודים החלו להתיישב בנירמדה באמצע המאה ה-19. רוב היהודים היו סוחרים וכמעט כל ענפי המסחר בעיירה היו בידיהם. בבעלות יהודית היו טחנת קמח ובתי חרושת לסודה, למשקאות חריפים, לחומץ, לסבון ולכימיקלים. כמו כן היו בין יהודי המקום בעלי מלאכה וכמה בעלי מקצועות חופשיים. הקהילה היהודית החלה לפעול בשנת 1860, ובזמן הקרע ביהדות הונגריה בקונגרס יהודי הונגריה (1869,1868) הצטרפה לזרם האורתודוקסי. לקהילה של העיר היו משויכים גם קהילות קטנות מהכפרים הסמוכים: בקטלוראנטהאזה, רוהוד, פוסטדובוש, יקו (הו'), א'ר, ואיה. במקום פעלו חברה קדישא, אגודת נשים שטיפלה בחולים, חברת "גמילות חסדים", בית ספר יסודי, "תלמוד תורה" וישיבה. וכן פעלו מקווה, רב, שמש ושוחט. בדליקה שפרצה בעיר בשנת 1892 נשרפו בניין בית הכנסת ובניין בית הספר. כעבור כמה שנים נבנו הבניינים מחדש. יהודי נירמדה השתלבו בחיי החברה והתרבות של העיירה ובמלחמת העולם הראשונה התגייסו לצבא רבים מבני הקהילה, 17 מהם נפלו בקרבות. מעמדם וזכויותיהם של יהודי הונגריה הוגבלו עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, כשממשלת הונגריה הפרו-גרמנית חוקקה בשנת 1938 את "החוקים היהודיים". במרץ 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נצטוו יהודי המקום לענוד את הטלאי הצהוב וב-19 באפריל 1944, רוכזו היהודים בבנייני בית המדרש ובית הכנסת ובתיהם הוחרמו. בסוף אפריל הוסעו לגטו קישווארדה, וכעבור חודש שולחו למחנה ההשמדה בירקנאו הסמוך לאושוויץ. הצעירים מביניהם הועברו למחנה הריכוז דכאו שבגרמניה. לאחר המלחמה חזרו לנירמדה 40 ניצולים. הם חידשו את חיי הקהילה, אך במהלך השנים נטשו את המקום, ובשנת 1957 כבר לא חיו בעיר יהודים. נירמדה בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 389 נ'יר-מאדא (ניר-מאדע), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 274. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא נירמדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נירמדה (בהונגרית) קהילת נירמדה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" "נירמדה", באתר JewishGen (באנגלית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי נירמדה שנרצחו בשואה תיעוד הקהילות היהודיות באזור קישווארדה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אולצ'ווה

אולצ'ווה (בהונגרית: Olcsva) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית אולצ'ווה קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-727 תושבים בשנת 1991 עד 681 תושבים בשנת 2020. יהודים חיו באולצ'ווה בתקופות זמן שונות ובמקום היה קיים כנראה בית קברות יהודי, הקהילה היהודית פעלה עד להירצחם של רוב יהודי הכפר בשואה. מדיה וקבצים בנושא אולצ'ווה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולצ'ווה נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מיקום בית הקברות היהודי באולצ'ווה תיעוד יהודי אולצ'ווה שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
שעתוק (סוציולוגיה)

שִׁעְתּוּק (או "שיצור"; באנגלית: reproduction) בסוציולוגיה הוא מונח שמבטא העתקה של מבנה חברתי מסוים מדור אחד לבא אחריו. מבנה ריבודי, קבוצות חברתיות, מבנה של יחסים חברתיים – כל אלה יכולים להיות משועתקים. באידאולוגיה הקפיטליסטית מושם דגש רב מאוד על ניעות חברתית (מובּיליות) – האפשרות של כל אדם, ללא קשר לרקע ממנו הגיע, להגיע לגדולה על ידי הצלחה כלכלית. בפועל, על אף כי קיומו של שיעתוק נוגד את התאוריה של הקפיטליזם, הוא מתקיים בחברה הקפיטליסטית – שעתוק גורם להצלחתו של האדם להיות תלויה במצבם הכלכלי של הוריו. לפי גישות קונפליקט, שעתוק הוא אינטרס של קבוצות הנמצאות במעלה ההיררכיה, על-מנת לשמור על זכויות היתר שלהן. ישנן מנגנונים רבים הגורמים לשעתוק. ביניהם ניתן למנות את: ערך מורחב – ירושה הצורה הישירה והברורה ביותר של מנגנון לשעתוק ריבודי, בו דור אחד מעביר את הנכסים שצבר לדור הבא. ערך מורחב – הון תרבותי הון תרבותי הוא אוסף כל הנכסים בעלי המשמעות התרבותית שאדם צבר, כמו תעודות אקדמאיות. מכיוון שניתן להמיר הון כלכלי להון תרבותי, אלו הנמצאים במעמד כלכלי גבוה יהיו בעלי הון תרבותי רב, ואף יוכלו להעניק הון תרבותי לילדיהם, שבתורם יוכלו להמירו חזרה להון כלכלי. ערך מורחב – הון חברתי הון חברתי הוא מכלול הקשרים החברתיים של אדם. קשרים אלה הוא יכול לנצל לצורך השגת הטבות – יחס מועדף בעבודה וכדומה. מכיוון שמעמדות חברתיים הם בדרך כלל גם קבוצות סטטוס, ומכיוון שאדם רוכש הרבה מההון החברתי שלו דרך הוריו, ההון החברתי של בן להורים מהמעמד הגבוה נותן לו סיכויים גבוהים הרבה יותר להשתלב גם הוא במעמד זה. ערך מורחב – הביטוס מונח שטבע הסוציולוג פייר בורדייה. זוהי מערכת מתוחכמת יותר לשעתוק, הפועלת באופן סמוי. כל אדם צובר במהלך חייו אוסף של מנהגים והרגלים – ובהם האופן בו הוא משתמש בשפה, המראה החיצוני שלו ועוד. המערכות המנחילות לאדם הביטוס מסוים הן מערכות הסוציאליזציה – המשפחה, בית הספר ועוד. כתוצאה מכך, האדם רוכש את ההביטוס של הוריו. ההביטוס קובע במידה רבה את סיכויי הצלחתו של אדם בחברה המודרנית, החל מתוצאות של ראיונות עבודה, ועד להצלחתו במבחני מיון, כמו המבחן הפסיכומטרי. לבני האדם יש נטייה, גם אם לא מודעת, להעדיף תמיד את בעלי ההביטוס הדומה לשלהם ולכן למי שהתחנך בבית מהמעמד הגבוה יהיה יתרון בהשגת עבודה מועדפת. דוגמה אחת להשפעת ההביטוס ניתן לראות בסרט הקולנוע "נערה עובדת", שבו הגיבורה מאמצת לעצמה מבטא דומה לזה של המנהלת שלה, כחלק מניסיונה להתקדם בסולם הדרגות המקצועי. ניתן למעשה לראות ביצירות מתחומים שונים ומגוונים שעתוק. דוגמאות בולטות לכך הן יצירות ספרותיות, שניתן להגדירן כמבוססות על איזו שהיא מורשת תרבותית הכוללת רכיבים כמו שפה, דימויים משותפים, מנהגים משותפים וידע מצוי, וכן יצירות מוזיקליות שלרוב אינן חפות מהשפעה של יצירות מוזיקליות שקדמו להן. עובדה זו מעמידה בסימן שאלה את ההצדקה המוסרית לקיומן של זכויות יוצרים על קניין רוחני, שכן כשם שהחברה העניקה לכל יוצר את הבסיס התרבותי ליצירתו באופן חפשי, ייתכן שהיא זכאית לעשות שימוש ביצירותיו באופן חפשי.
הודיני (סרט, 1953)

הודיני (באנגלית: Houdini) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי בצבעי טכניקולור משנת 1953, בבימויו של ג'ורג' מרשל, עם טוני קרטיס וג'נט לי בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הספר "הודיני" של הרולד קלוק. פרט לכמה דמויות, רוב העלילה היא בדיונית. היא מתארת את הודיני מאז הופעותיו בפסטיבל בקוני איילנד, התאהבותו בבס, עבודתו במפעל למנעולים, הצלחתו בארצות הברית ואירופה, מלחמתו באנשי המדיומים וכמה מביצועיו המופלאים בהיחלצות ממצבים בלתי אפשריים. קרטיס ולי היו באותה תקופה זוג נשוי. הארי הודיני (טוני קרטיס) מופיע מחופש כאיש פרא בתיאטרון המופעים של שולץ (סיג רומן) בקוני איילנד. בס (ג'נט לי) מגיעה למופע ורואה איך שולץ "מצליף" בפרא. היא מונעת זאת ממנו וזה מוצא חן בעיני הודיני שאחר כך מופיע כמנטליסט ומנחש את שמה. במופע נוסף היא מגיעה עם בחור אך הודיני מחזר אחריה והיא נענית לו הם נישאים במהירות והודיני מביא אותה לביתו שם הם גרים עם אמו (אנג'לה קלארק) שמקבלת את בס באהבה. הודיני ובס מתחילים להופיע ביחד כשהיא העוזרת שלו. באחד המפגשים של הקוסמים מצליח הודיני לגבור על מתחרים ולהיחלץ מכתונת משוגעים וזוכה בכרטיס נסיעה לאירופה אך מוותר עליו כדי להישאר עם בס. בס מכריחה אותו למצוא עבודה במפעל למנעולים וכספות. הוא מצליח לפתוח שם את כל המנעולים ולאחר שהוא נכנס ללא רשות לאחת הכספות הוא מחולץ משם ומפוטר מעובדתו. היחסים עם בס מתערערים והוא חוזר להופעות. בס מפתיעה אותו בשני כרטיסים לאירופה שם הוא מופיע בלונדון, זוכה בהתערבות ומתפרסם לאחר שהצליח לפתוח מנעול חיצוני ולהימלט מהכלא של הסקוטלנד יארד. בברלין הוא מצליח מאוד ופוגש את אוטו (תורין תאצ'ר) שהיה עוזרו של הקוסם הידוע פון שלייגר. הוא ממנה את אוטו לעוזרו החדש וחוזר לארצות הברית. לפני כן הוא מובא שם למשפט בטענה שהוא אומר שיש לו כוחות על טבעיים. במשפט הוא נסגר בכספת שהקומבינציה ידועה רק לשופט, מצליח לצאת משם ומזוכה. כדי להתפרסם שוב בארצות הברית, הוא נקשר למנוף מעל גורד שחקים כשהוא עטוף בכותונת משוגעים ומצליח להשתחרר ומתפרסם בעיתונות. הוא נכנס אחר כך לתוך תיבה סגורה שמושקעת בתוך חור בקרח בנהר דטרוייט. הוא מצליח להשתחרר אך לא מוצא את החור בקרח וכולם חושבים שהוא אבד. הוא מצליח למצוא את החור לאחר ששמע את קולה של אמו קוראת לו ומושכת אותו ואכן באותו יום היא מתה. הוא מתחיל להתעניין במדיומים, מגלה שזו תרמית ויוצא במסע מתוקשר נגד כל הספיריטואליסטים המתחזים האלה. לבסוף הוא חוזר להופיע ומתכונן לבצע שחרור מ"תא עינויים" מלא מים שהוא מוכנס לתוכו כשראשו הפוך. לפני כן הוא מרגיש לא טוב עם כאבי בטן שמוחרפים לאחר חבטה שקיבל ממכשיר בחדר ההלבשה. בס מזהירה אותו לא לבצע את המופע הזה אך הקהל דורש והוא מוכנס למתקן אך מתקשה להשתחרר. בס צועקת ואוטו מנפץ את הזכוכית. המים נשפכים אך הודיני גוסס בזרועות בס ולוחש לה לפני מותו כי הוא רוצה לחזור לבמה. "הודיני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הודיני", באתר נטפליקס "הודיני", באתר AllMovie (באנגלית) "הודיני", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הודיני", באתר אידיבי "הודיני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון להודיני 1953, באתר יוטיוב הודיני 1953, באתר TCM