laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בינת אל פאנק

בינת אל פאנק (תרגום: בת הפֿאנק) הוא הרכב מוזיקת עולם ישראלי, המבוסס על שילוב ז'אנר הפאנק (Funk) עם מוזיקה תימנית מסורתית, עם השפעות מוזיקליות מן הסול, ממוזיקה טורקית ומאפרוביט. ההרכב הוקם בשנת 2012 על ידי שירן קרני, סולנית הלהקה, בזמן לימודיה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. ההרכב החל את דרכו עם שישה חברים בלבד, ובהמשך התווספה אליו חטיבת כלי נשיפה. באוקטובר 2013 העלתה הלהקה סינגל ראשון, "מן זאמאן", ליוטיוב. בשלב זה החלה הלהקה לקבל הכרה בקרב מדורים המסקרים אמני אינדי, וסוקרה בעניין סביב שילוב הסגנונות הייחודי שבא לידי ביטוי בלהקה. בשנים אלו הופיעה הלהקה במועדונים ופסטיבלים ברחבי הארץ, ביניהם אינדינגב, פסטיבל יערות מנשה, אינדי סיטי, גרובסטוק, זורבה ועוד. במרץ 2016, לאחר שלוש וחצי שנות עבודה, יצא אלבום הבכורה “בינת אל פאנק", הנושא את שם ההרכב, והופץ מסחרית. באוגוסט 2018 יצא הסינגל ״שאבדע״, סינגל ראשון מתוך האלבום השני, "!The Great & Glorious Yemenite Funky Thing". במהלך שנה זו החל ההרכב לצאת לראשונה לסיבובי הופעות בחו״ל. ההרכב הופיע ב״מילניום הול״ (״millennium hall״) באתיופיה, בפסטיבל ״זירו״ בהודו, ובמועדונים נוספים בהודו, אתיופיה, ארצות הברית וקנדה. בשנת 2020 השתתפה הלהקה בפסטיבל "סימנים חיוניים" אשר התקיים במשך שמונה ימים במאי 2020, ביוזמת עיריית תל אביב וקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב במסגרתה עלו בשידור חי אמנים ישראלים מוכרים, עם הופעות בסגנונות אינדי-פולק-רוק, אלקטרוני, ג'אז ואקספרימנטלי. הרכב רשמי שירן קרני - שירה רגב ברוך - תופים עודד בן יצחק - סקסופון טנור דוד מיכאלי - גיטרה בס יותם כהן - גיטרה חשמלית שרון מנצור - קלידים הרכב הופעות/ חברי עבר טל אברהם - חצוצרה טל סנדמן - גיטרה חשמלית אור סיני - קונטרבס טל טימור - קלידים ניתאי מרקוס - גיטרה בס רון זילברשטיין - טרומבון טל בן רעי - טרומבון דגן זעירה - טרומבון יוחאי כהן - טרומבון גלעד אמסלם - דרבוקה איוון צ'רשניש - כלי הקשהֿ אתר האינטרנט הרשמי של בינת אל פאנק דף הפייסבוק של בינת אל פאנק עמוד היו טיוב של בינת אל פאנק דף האינסטגרם של בינת אל פאנק המוזיקה של בינת אל פאנק בספוטיפיי מתן שרון, החיים דבש, ניגר: אלבום הבכורה של בינת' אל פאנק נוטף זיעה, וטוב שכך באתר טיים אאוט, 10 באפריל 2016 בן שלו, הגרוב התימני של "בינת אל פאנק", באתר הארץ, 17 באוגוסט 2014 נעמי נידם, בינת אל פאנק שרים בערבית ולא מתנצלים על זה, 25 במאי 2016 באתר nrg בן שלו, הגרוב התימני של "בינת אל פאנק", באתר הארץ, 17 באוגוסט 2014 ביקורת מוסיקה: בינת אל פאנק – מן זאמאן – כותב : דודי פטימר בינת אל פאנק, באתר דיסק סנטר בינת אל פאנק Bint El Funk Ziro Festival of Music Post Party - Bint El Funk, Man Goes Human (ארכיון) פסטיבל סימנים חיוניים 2020, באתר הארץ
טריומף מייפלאוור

טריומף מייפלאוור (באנגלית: Triumph Mayflower) היא מכונית משפחתית מתוצרת Standard Motor Company (אנ'), אשר שווקה על ידי יצרנית הרכב הבריטית טריומף, אשר יוצרה בין השנים 1949–1953 בבריטניה, אוסטרליה, ושוודיה. יוצרו 35,000 יחידות. 2 דלתות - סדאן (יוצרו 34,990 יחידות) 2 דלתות - קבריולה (יוצרו 10 יחידות). 2 דלתות - טנדר (יוצר באוסטרליה). "טריומף מייפלאוור", שנת 1951 "טריומף מייפלאוור" "טריומף מייפלאוור", שנת 1951 "טריומף מייפלאוור" "טריומף מייפלאוור", שנת 1953 "טריומף מייפלאוור", שנת 1953 טריומף טריומף איטליה טריומף TR2 טריומף TR3 טריומף TR5 טריומף Stag מדיה וקבצים בנושא טריומף מייפלאוור בוויקישיתוף טריומף מייפלאוור, סרטון באתר יוטיוב "טריומף מייפלאוור" independent.co.uk/life-style/motoring/features/triumph-mayflower "טריומף מייפלאוור" - מפרט classiccars4sale.net/classic-car-review/qc-triumph-mayflower "טריומף מייפלאוור" users.globalnet.co.uk "טריומף מייפלאוור" auto.howstuffworks.com/1949-1953-triumph-mayflower
דויטשה רייכסבאן (גרמניה המזרחית)

דויטשה רייכסבאן (בגרמנית: Deutsche Reichsbahn; רכבת הרייך הגרמני) היה שמה של חברת הרכבות הממשלתית האחראית לתפעול תחבורה מסילתית ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית (גרמניה המזרחית) ואחרי האיחוד עד 31 בדצמבר 1993, עד להקמת דויטשה באן. החברה הייתה חברה בבעלות המדינה שהוקמה בשנת 1949 כאשר תחבורת המסילות הגרמנית הוחזרה לשליטת גרמניה, לאחר שבמשך 4 שנים היו בשליטת בעלות הברית, בעקבות מלחמת העולם השנייה ופירוק הדויטשה רייכסבאן. הרכבות באזורי הכיבוש הסובייטיים (שהפכו לגרמניה המזרחית ב-7 באוקטובר 1949) המשיכו לפעול בשם דויטשה רייכסבאן, השם שניתן לחברת הרכבות ב-1937. בגרמניה המערבית את הרייכסבאן ירשה חברת הרכבות הפדרלית, הדויטשה בונדסבאן. שניהן פעלו כיחידות נפרדות עד למיזוגן ב-1994. הדויטשה רייכסבאן המזרח גרמנית הייתה למעסיק הגדול ביותר בגרמניה המזרחית והייתה חברה ממשלתית הכפופה למשרד התחבורה (Ministerium für Verkehr der DDR). מנובמבר 1954 עד נובמבר 1989, שר התחבורה גם החזיק במקביל בתפקיד מנכ"ל הדויטשה רייכסבאן (Generaldirektor der Deutschen Reichsbahn). מטה החברה היה במזרח ברלין בווסשטראסה (Voßstraße) סמוך לחומת ברלין ומול הרייך קנצלריה. מדיה וקבצים בנושא דויטשה רייכסבאן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא רכבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גובסיי קלוצמן

גובסיי (יהושע) קלוצמן (10 בספטמבר 1900, פינסק, בלארוס - 2 ביולי 1967, ראשון לציון, ישראל) היה מראשוני התעשיינים בארץ ישראל, בימים שלפני קום המדינה, בעליו של מפעל סכיני הגילוח "אוקבה", יצואן ואיש חסד. קלוצמן, נולד ב-10 בספטמבר בפינסק שבבלארוס להוריו יצחק ושרה קלוצמן. כבן למשפחה דתית נשלח ללמוד בחיידר. בגיל 17 עזב את הישיבה ונסע ללמוד לימודים כלליים בגרמניה, בעיר זולינגן, שם גם למד והתמחה בתעשיית הלהבים. עם סיום לימודיו בגרמניה, נסע קלוצמן לפולין - ורשה, והחל במאמצים להקים מפעל לסכיני גילוח. המאמצים נסעו פרי ובשנת 1931, הקים בורשה את מפעל סכיני הגילוח - ורשאבסקה פאבריקה אוסטז'י דו גולניה-פולונוז. הוא פרסם בעיתוני גרמניה מודעת דרושים, בה הוא מחפש עבור בית החרושת, מומחית להשחזת סכיני גילוח. למודעה נענתה צעירה מהעיר זולינגן, בשם אלזה שמיץ, אשר הגיעה לשם כך במיוחד לוורשה, והחלה לעבוד במפעל. בשנת 1933 השלימה אלזה הליכי גיור, והשניים נישאו זה לזה. בינתיים התעוררה בעיה באשר לשמו של המפעל "פולונז", כאשר תעשיין פולני אחר, בעל מפעל בשם "פולונוס", הגיש תביעת הפרת זכויות, וקלוצמן נאלץ לשנות את שם המפעל ל"פולוניה". במהלך שנת 1934, נסע קלוצמן לארץ ישראל, והקים בעיר ראשון לציון מפעל לסכיני גילוח בשם "אוקבה". כך בילה קלוצמן את השנים שלפני מלחמת העולם השנייה, בנסיעות בין ורשה וראשון לציון, תוך שהוא מנהל את שני המפעלים, בעת ובעונה אחת. המפעל הישראלי הפך ליצרני בשנת 1936, כאשר התוצרת משמשת לצריכה מקומית, כמו גם לייצוא לאירופה, ולמדינות האימפריה הבריטית באסיה ובאפריקה. לשיא הייצור הגיע המפעל בזמן המלחמה, אז הועסקו בו כ־150 עובדים, והתפוקה החודשית הגיעה לחמישה מיליון סכיני גילוח. מדיה וקבצים בנושא גובסיי קלוצמן בוויקישיתוף אוקבה באתר נוסטלגיה אונליין. אוקבה באתר התחביבים - ХОББИ•HOBBY• ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גובסיי קלוצמן".
העבודה-מימד

העבודה-מימד הייתה רשימה משותפת של המפלגות "העבודה" ו"מימד", אשר היוותה סיעה בכנסות ה-15 עד ה-17. לקראת הבחירות לכנסת ה-15 התאחדו מפלגות העבודה, מימד, וגשר ברשימת ישראל אחת, כחלק ממאמציו של אהוד ברק למצב גוש שמאל-מרכז גדול מאחוריו. הרשימה החדשה נועדה ליצור לעבודה תדמית חברתית יותר, ולמשוך מצביעי ליכוד מסורתיים, כמו גם ציבור דתי מתון שלא מצא עוד את ביתו במפד"ל המקצינה ימינה. בנוסף קיווה ברק לקרוץ למצביעי מרכז בבחירות האישיות שהתקיימו אז בפעם השנייה. הרשימה המשותפת זכתה ל-26 מנדטים, שהיוו אכזבה לעומת התחזיות המוקדמות, וברק זכה ברוב גדול בבחירות האישיות לראשות הממשלה. ב-7 במרץ 2001 פרשה גשר מהסיעה המשותפת ועקב כך שונה שמה לעבודה-מימד ב-15 במאי באותה השנה. מאז ואילך מתמודדות שתי המפלגות תחת שם זה ברשימה מאוחדת בבחירות לכנסת. במהלך הכנסת ה-16 לאחר האיחוד עם עם אחד בפברואר 2005, נקראה הסיעה "העבודה-מימד-עם אחד", עד שעם אחד התמזגה עם מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת ה-17, והרשימה חזרה להיקרא עבודה-מימד. סיעת העבודה-מימד בכנסת החמש־עשרה, באתר הכנסת NRG מעריב, מצנע הודיע: פורש לנגב, באתר nrg‏, 13 בנובמבר 2005
הסטה קוגניטיבית

הסטה קוגניטיבית (או שִיפְטִינְג) מתייחסת לתהליך מנטלי שבו האדם מעביר באופן מודע את הקשב שלו ממוקד אחד לאחר. זאת להבדיל ממעבר בלתי מודע של מוקד תשומת הלב, המכונה החלפת משימות (Task switching). שני תהליכים אלו הם צורות שונות של גמישות קוגניטיבית. בזיכרון העבודה קיים מנגנון ניתוב מרכזי המסוגל לטפל בכל מידע כמעט, אך הוא גם דורש מאמץ מנטלי כדי להפנות את הקשב לגירויים החשובים ולטפל בהם נכון כדי שיקודדו בזיכרון לטווח הארוך. היכולת לשנות את מוקד תשומת הלב באופן מודע היא חלק מהתפקודים הניהוליים והיא יכולה לסייע לאדם להסתגל למצבים חדשים. כאשר חל שינוי בסיטואציה או בתנאים הסביבתיים, יכול לחול שינוי גם באוסף החוקים והתגובות ההולמים את הסיטואציה החדשה. ההסטה הקוגניטבית כוללת זניחה של סט מנטלי בלתי רלוונטי לטובת שפעול של מטלה או סט מנטלי חדשים ורלוונטיים יותר. מבחינה נוירולוגית, קליפת המוח הקדם-מצחית משמשת כמרכז של השליטה הקוגניטיבית והתפקודים הניהוליים. בהתאם לכך, היא זו שמאפשרת את הפניית הקשב לאירועים רלוונטיים להתנהגות. במסגרת הכללית של טיפול קוגניטיבי, הסטה קוגניטיבית מתייחסת לבחירה מודעת בלקיחת אחריות על הרגלים מנטליים והפנייה מחדש של תשומת הלב, בכיוונים מועילים ומוצלחים יותר. אנשים עם הפרעת קשב, עלולים להתקשות בהסטה קוגניטיבית של מוקד תשומת הלב שלהם בהתאם לצורך. רולו מאי תפיסה זרימה (פסיכולוגיה) עיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה מיקוד יתר (היפר-פוקוס) אלעד, א' (2005). הפסיכולוגיה של השקר ושיטות לחשיפתו. רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן. Benedek, M., Jauk, E., Sommer, M., Arendasy, M., & Neubauer, A. C. (2014). Intelligence, creativity, and cognitive control: The common and differential involvement of executive functions in intelligence and creativity. Intelligence, 46, 73-83. Ranganath, A., & Jacob, S. N. (2016). Doping the mind: dopaminergic modulation of prefrontal cortical cognition. The Neuroscientist, 22(6), 593-603. Brown, T. E. (2005). Attention deficit disorder: The unfocused mind in children and adults. Yale University Press.
סטפני מרטיני

סטפני מרטיני (באנגלית: Stefanie Martini; נולדה ב-6 באוקטובר 1990) היא שחקנית אנגלייה, הידועה מהופעתה בתפקיד ראשי בהפקה של ITV משנת 2017 לסדרה "החשוד העיקרי 1973". עוד כיכבה במיני-סדרה "דוקטור ת'ורן" (2016), "עיר הברקת" (2017) וסרט הקולנוע "בית המזימות". מרטיני נולדה בבריסטול וגדלה בכפרים בצפון סאמרסט. היא סיימה את לימודי התיכון בבית ספר מקומי, כיכבה במחזות בתיאטרון לנוער וינסקומב, ושיחקה עם התיאטרון הלאומי לנוער. היא התעניינה באיור, עשתה בחינות A Levels ב-Churchill Academy and Sixth Form ולקחה קורס באמנות. מורה שלה הציע לה שאם היא מתעניינת במשחק, כדאי שתתנסה בכך. אחרי שנכשלה פעם אחת להתקבל לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA), הצטרפה מרטיני לתוכנית חד שנתית בבית הספר למשחק של תיאטרון בריסטול אולד ויק, שם חברי הלהקה כתבו מחזות משלהם אותם הציגו בבתי ספר מקומיים. בשנה לאחר מכן התקבלה ל-RADA. בשנה השלישית ללימודיה ב-RADA שיחקה מרטיני בתפקיד משנה בפרק בסדרת הטלוויזיה "אנדוור". ב-2016 כיכבה בדמות מרי ת'ורן במיני-סדרה "דוקטור ת'ורן", ובתפקיד הנסיכה לנגווידיר בסדרה "עיר הברקת" רשת NBC. מרטיני גילמה את דמותה של ג'יין טניסון בהפקה משנת 2017 של ITV "החשוד העיקרי 1973". ב-2017 שיחקה בתפקיד סופיה דה הבילנד בסרט הקולנוע "בית המזימות", עיבוד לרומן באותו שם מאת אגאתה כריסטי. סטפני מרטיני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Early, Chas (9 במרץ 2017). "Who is Stefanie Martini? All you need to know about the Prime Suspect 1973 actress". BT TV. {{cite web}}: (עזרה) "Theatre and ITV superstar Stefanie Martini on being a goth, London and homemade cards". 23 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Stefanie Martini - Agatha Christie". The Home of Agatha Christie. נבדק ב-7 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) website, Churchill Academy & Sixth Form. "Churchill Academy & Sixth Form: Welcome back Stefanie Martini". www.churchill-academy.org. "Burgeoning TV actress returns to her North Somerset school". "Interview: Prime Suspect 1973's Stefanie Martini". The Scotsman. 25 בפברואר 2017. נבדק ב-12 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Spotlight on breakout actress Stefanie Martini". נבדק ב-31 באוגוסט 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Tennison cast list: Stefanie Martini to play the young Jane Tennison in Prime Suspect prequel". Radio Times. נבדק ב-18 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) Wiseman, Andreas (13 בספטמבר 2016). "Agatha Christie thriller Crooked House underway". Screen Daily. נבדק ב-14 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "IARA Nominees 2018". אורכב מ-המקור ב-2018-09-23. נבדק ב-2018-10-25.
דויטשה בונדסבאן

דויטשה בונדסבאן (בגרמנית: Deutsche Bundesbahn; הרכבת הפדרלית הגרמנית) היא חברת הרכבות הממשלתית שהוקמה ברפובליקה הפדרלית של גרמניה (FRG) ב-7 בספטמבר 1949 כיורשת הדויטשה רייכסבאן גזלשאפט (DRG). הדויטשה רייכסבאן המשיכה לשמש כחברת הרכבות הממלכתית של גרמניה המזרחית עד לאחרי איחוד גרמניה, כאשר החברות התמזגו על מנת ליצור את דויטשה באן, אשר הוקמה ב-1 בינואר 1994. לאחר מלחמת העולם השנייה, הממשלות הצבאיות של בעלות הברית באזורי הכיבוש בגרמניה היו דה-פקטו הגופים האחראים לניהול הרכבת הגרמנית בשטחי השליטה שלהם.ב-10 באוקטובר 1946, הרכבת שבשליטת הבריטים והאמריקאים אורגנה מחדש והפכה לחברת Deutsche Reichsbahn im Vereinigten Wirtschaftsgebiet (הרכבת הקיסרית הגרמנית הרכבת באזור הכלכלי המאוחד), בעוד ב-25 ביוני 1947, הפרובינציות שתחת הכיבוש הצרפתי יצרו את חברת Südwestdeutsche Eisenbahn. עם היווצרות גרמניה המערבית, חברות הרכבות התאחדו תחת חוק הרכבת הפדרלית (Bundesbahngesetz) שאושרר ב-13 בדצמבר 1951. הרכבת חבל הסאר צורפה למערך מסילות הברזל ב-1 בינואר 1957. דויטשה בונדסבאן הייתה חברה בבעלות המדינה, תחת שליטת Bundesverkehrsministerium (משרד התחבורה הפדרלי).המטה שכן בפרנקפורט בשנת 1985 היא הייתה החברה השלישית בגודלה בגרמניה המערבית, עם כוח עבודה של 322,383 עובדים. החברה הפעילה כוח משטרה מיוחד בשם משטרת הרכבות (Bahnpolizei). מאחר שמערב ברלין הייתה מוקפת בשטח גרמניה המזרחית, שירותי הרכבת המקומיים למרחקים ארוכים ולשאר חלקי העיר סופקו באופן בלעדי על ידי הדויטשה רייכסבאן, למרות שהדויטשה בונדסבאן הפעילה מסוף כרטיסים ב-Hardenbergstraße ליד תחנת הרכבת המרכזית במערב ברלין (Zoologischer Garten). דויטשה באן מדיה וקבצים בנושא דויטשה בונדסבאן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא רכבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
You Don't Know What to Do

You Don't Know What to Do (בעברית: אתה לא יודע מה לעשות) הוא סינגל של הזמרת מריה קארי, מתוך אלבומה ה-12 Me. I Am Mariah... The Elusive Chanteuse. השיר יצא כסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום ב-30 ביוני 2014 בשיתוף הראפר וייל. השיר הגיע למקום ה-14 במצעד השירים שבוולוניה, והשלישי במצעד השירים הדיגיטליים הבינלאומיים שבקוריאה הדרומית. השיר נכתב על ידי קארי עצמה, ג'רמיין דופרי, בראיין מייקל קוקס, פטריק אדמאס וטרי גונזלס והופק על ידי השלושה הראשונים. פטריק אדמאס וטרי גונזלס מופיעים בקרדיטים על כתיבת השיר מאחר שהשיר מסמפל את השיר "I'm Caught Up in a One Night Affair" שנכתב על ידי אדמאס וגונזלס למרות שבפועל השיר נכתב רק על ידי קארי, דופרי וקוקס. השיר עורר סערה בעולם בעקבות כך שעטיפת הסינגל בה מצולמת קארי עצמה עברה עבודת פוטושופ. קארי הגיבה לדברים והצהירה כי אין לה ידיעה באיך נראות התמונות והעטיפות עד ליציאתן. על מנת לקדם את השיר הופיעו קארי ווייל עם השיר בתוכנית "Today" בארצות הברית. מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר דיסקו ואילו מבחינה לירית השיר מדבר על הניסיונות הכושלים של בן זוגה של קארי להיות רומנטי כלפיה. בשל היעדר קליפ השיר לא זכה להצלחה בעולם פרט לבלגיה ודרום קוריאה שהיו שתי המדינות היחידות בהם השיר נכנס למצעד שלהם. למרות זאת, השיר זכה לביקורות חיוביות בקרב מבקרי המוזיקה אשר החמיאו לעובדה שהזמרת השתמשה בדיסקו בשיר וכינו את המהלך הזה כ"החזרת הדיסקו לתחייה" ואף כינו אותו השיר הכי טוב באלבום והשוו אותו לשירים של ג'וסלין בראון, דאפט פאנק, להקת שיק ופארל ויליאמס. מידע על הסינגל "You Don't Know What to Do" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "You Don't Know What to Do" באתר יוטיוב www.ultratop.be 국내 대표 음악 차트 가온차트!, gaonchart.co.kr Inner Life – I'm Caught Up (In a One Night Love Affair) (באנגלית), נבדק ב-2018-10-26 Jacobs, Matthew (2014-06-23). "Mariah Carey Denounces Her Own Artwork For New Single 'You Don't Know What To Do'". Huffington Post (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-10-26. Mariah Carey & Wale Debut “You Don’t Know What To Do” On ‘TODAY’: Watch, idolator frequencynews (ארכיון) WebCite query result, www.webcitation.org (באנגלית)
The Art of Letting Go

The Art of Letting Go (בעברית: אומנות ההרפיה) הוא סינגל של הזמרת מריה קארי, מתוך אלבומה ה-12 Me. I Am Mariah... The Elusive Chanteuse. השיר יצא כסינגל השני מהאלבום ב-11 בנובמבר 2013, ונכתב והופק על ידי קארי עצמה ורודני ג'רקינס. השיר הגיע למקום התשעים במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נחשף לראשונה דרך הרשת החברתית פייסבוק ולאחר מכן שוחרר באופן רשמי להורדה דיגיטלית. הרעיון של להפיץ את השיר בפייסבוק היה של המנהל שלה והראפר ג'רמיין דופרי על מנת לעניין את התעניינותם של "מעריצים מתים" בה. לבסוף, הגרסה שאותה הפיצה קארי בפייסבוק שלה, הייתה גרסת דמו ולא הגרסה הסופית של השיר, קארי מחקה את השיר מהפייסבוק לאחר כמה שעות והעלתה אותו מחדש בגרסה המקורית תוך כדי שהיא מתנצלת על מה שקרה. הרולינג סטון עשו על השיר סיקור מקיף. מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר R&B וגוספל אשר מושפע ממוזיקה ישנה יותר. פסנתר וגיטרת מיתרים היו כלי הנגינה העיקריים בהם השתמשו להכנת השיר. מבחינה לירית השיר מדבר על הכוח של אנשים להפרות ולשחרר את הדברים הקשים והרעים בחיינו. השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה אשר השוו אותו לסינגל הבכורה שלה "Vision of Love", בעקבות ההפקה המינימליסטית והיכולות הווקאליות שלה. אך בשל היעדר קליפ השיר לא זכה להצלחה בעולם כאשר נכנס למצעדים של מספר מדינות מועטות וגם בהם לא הגיע למיקומים גבוהים. מידע על הסינגל "The Art of Letting Go" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "The Art of Letting Go" באתר יוטיוב Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) Mike Ayers, Mike Ayers, Mariah Carey Knows 'Art of Letting Go', Rolling Stone, ‏2013-11-11 (באנגלית) Hernandez, Brian Anthony. "Why Mariah Carey Planned a Facebook Party for 'The Art of Letting Go'". Mashable (באנגלית). נבדק ב-2018-11-05.
אחות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אחאות – קרבת משפחה. אחות מוסמכת – מקצוע. אחות (סיפור קצר) – סיפור קצר מאת ש"י עגנון. אח
נבואיים

נבואיים (שם מדעי: Diplocentridae) היא משפחת עקרבאים בינוניים, בתוכה 120 מינים החיים באמריקה, למעט הסוג נבו החי במדבריות המזרח התיכון. כמה חוקרים רואים בהם תת-משפחה במשפחת העבידיים. אלו עקרבים גדולים יחסית בעלי צבעים כהים המסתתרים רוב הזמן מתחת לסלעים וצמחייה ויוצאים בלילות לצוד חרקים ויצורים קטנים אחרים. ארסם חלש יחסית והם לא קטלניים לאדם. בישראל מצויים כמה מינים מהמשפחה כמו נבו יריחו שהפך בספטמבר 2018 לעקרב הלאומי של ישראל. משפחה נבואיים (Diplocentridae) תת-משפחה Diplocentrinae סוג Bioculus סוג Cazierius סוג Didymocentrus סוג Diplocentrus סוג Heteronebo סוג Kolotl סוג Oiclus סוג Tarsoporosus תת-משפחה Nebinae סוג נבו (Nebo) מדיה וקבצים בנושא נבואיים בוויקישיתוף נבואיים, באתר ITIS (באנגלית) נבואיים, באתר NCBI (באנגלית) נבואיים, באתר GBIF (באנגלית)
התחנה המרכזית של מודיעין

התחנה המרכזית של מודיעין היא מסוף האוטובוסים המרכזי במודיעין. התחנה ממוקמת בכיכר התחבורה, שהיא מרכז התחבורה הציבורית הראשי במודיעין-מכבים-רעות. התחנה ממקומת מפלס אחד מתחת לכיכר התחבורה. התחנה כוללת 8 רציפים בינעירוניים, רציף הורדה, מתחם "על הקו" וקפיטריה בהפעלת "קופיקס" אשר נגישה גם לקונים אשר נמצאים מחוץ לתחנה. שטח התחנה הוא כ-3,000 מ"ר והוא כולל אולם נוסעים בגודל של כ-1,100 מ"ר, שטח מעבר מקורה בין תחנת האוטובוסים לרכבת בגודל של כ-1,100 מ"ר ושטח מסחרי בגודל של כ-720 מ"ר. במפלס הכיכר שמעל לתחנה ממוקם רציף לאוטובוסים עירוניים. התחנה הוקמה על ידי החברה הכלכלית של מודיעין, כשבנייתה החלה ב-2014, בתוכנית להשלמה עד מאי 2016, אך בפועל הפתיחה נדחתה עד יולי 2017. הפעלת התחנה מהווה את השלב האחרון בהקמת "כיכר התחבורה". לפניו נפתחו תחנת הרכבת מודיעין מרכז, קניון עזריאלי מודיעין והכיכר עצמה המהווים חלק אינטגרלי מהמתחם בנוסף לתחנה המרכזית. הכנה לחיבור בין תחנת הרכבת לתחנה המרכזית בוצעה כבר עוד לפני תכנון בניית התחנה המרכזית בעת בניית תחנת הרכבת מודיעין מרכז. ההכנה כוללת מבואה גדולה אשר הייתה מיועדת לשימושי מסחר, בפועל מבואה זו אינה פעילה. עם פתיחת התחנה בוצע ארגון מחדש של הקווים הפנימיים במודיעין. הקווים הסיבובים הקודמים בוטלו ובמקום נפתחו קווים דו כיווניים. בתחנה עצמה ישנם 8 רציפים. כל הקווים היוצאים ממפלס זה הם בינעירוניים פרט לשני קווים פנימיים. במפלס הכיכר והקניון ישנו שירות עירוני, אזורי וחמישה קווים בינעירוניים. אחת מהתחנות המפלס הכיכר משמשת להורדת נוסעים בקווים בינעירוניים לפני כניסתם לתחנה עצמה. ברשימה מטה מצוינים קווים האוספים ממקום זה בתחנה. כל קווי האוטובוס במפלס זה מופעלים על ידי חברת קווים למעט קו 357 המופעל על ידי מטרופולין אשר מוצאו גם הוא במודיעין עילית. מקרא סימנים: ♿ - אוטובוס עירוני נגיש ⬅️ - קו חד כיווני 🛡️ - אוטובוס ממוגן ירי מסגרות הבטון יהפכו לפרגולות הצללה, 26 במאי 2015, יהודה גולן, אתר mnews מסוף תחבורה עירוני, אתר החברה הכלכלית מודיעין
Love Takes Time

Love Takes Time ׁ(בעברית: אהבה לוקחת זמן) הוא סינגל של הזמרת מריה קארי, מתוך אלבום הבכורה שלה Mariah Carey. השיר יצא כסינגל השני מתוך האלבום ב-11 בספטמבר 1990 דרך CBS Records. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. השיר נכתב על ידי קארי עצמה ובן מרגוליס והופק על ידי וולטר אפאנאסייף. תחילה, השיר שוחרר לרדיו העכשווי למבוגרים בעקבות האופי שלו. מבחינה לירית השיר מדבר על העצב שבפרידה מבן זוג ובכך שאמנם הזמן עושה את שלו אך זה לוקח זמן עד שמתרפאים מהכאב. קארי כתבה את השיר במהירות ממש לפני שהאלבום כבר היה אמור לצאת. היא ניגנה את הדמו של השיר בפני המנכ"ל של חברת הקליטים דון לנר כאשר היה על מטוס. לנר ואנשים נוספים אשר התרשמו מאוד מהשיר התעקשו שהוא ייכנס לאלבום אף על פי שהוא כבר היה מוכן. כתוצאה מכך קארי החליטה לעשות מאמץ אחרון על מנת לסיים לעבוד על השיר ובסופו של דבר הוא נכנס לאלבום אך בשל כניסתו ברגע האחרון הוא נשכח להירשם ברשימת השירים של האלבום אף על פי שנכלל שם וכתוצאה מכך סוני מיוזיק נאלצו להוציא מחדש את האלבום כדי לתקן את השגיאה הזו. השיר זכה לביקורות חיוביות ואף להצלחה דומה לזו של סינגל הבכורה שלה בצפון אמריקה כשאר הגיע למקום הראשון בארצות הברית ובקנדה כאשר ב-2 המדינות הגיע למקום ה-1 אך הצלחת השיר לא תאמה להצלחה של השיר הקודם באירופה כאשר הגיע שם למקומות נמוכים. לשיר צולם קליפ בשחור לבן ובמהלכו נראית קארי הולכת לצד חוף ים. במשך השנים האלבום נכלל באלבומי האוסף שלה Greatest Hits ו-#1 to Infinity. על מנת לקדם את השיר הופיעה איתו קארי בתוכנית "The Arsenio Hall Show", בספיישל מיוחד של רשת NBC ובתוכנית "The Des O'Connor Show". בהמשך, היא גם הופיעה איתו בסיבוב ההופעות "Music Box Tour", בסדרת ההופעות שלה בלאס וגאס "Number 1 to Infinity" ובתאריכים נבחרים בסדרת הופעות נוספת שלה בוגאס "The Butterfly Returns". מידע על הסינגל "Love Takes Time" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Love Takes Time" באתר Discogs סרטון השיר "Love Takes Time" באתר יוטיוב השיר "Love Takes Time" במצעד הבילבורד הוט 100 קליפ השיר "Love Takes Time" באתר יוטיוב "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-05.
לודוויג השלישי, דוכס וירטמברג

לודוויג השלישי, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Ludwig der Fromme;‏ 1 בינואר 1554 – 18 באוגוסט 1593) היה דוכס וירטמברג בין השנים 1568–1593. לודוויג נולד ב-1 בינואר 1554 בשטוטגרט, והיה בנם היחיד ששרד של כריסטוף, דוכס וירטמברג ואנה מריה מברנדנבורג-אנסבך, בתם של גאורג, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך והדוויג ממינסטרברג-אלס. בשנת 1568 מת אביו, ולודוויג עלה לשלטון במקומו, תוך שאמו, וולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, גאורג פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וקרל השני, מרקיז באדן-דורלאך משמשים כעוצרים עד לבגרותו. ב-7 בנובמבר 1575 התחתן לודוויג עם דורותיאה אורסולה מבאדן-דורלאך, בתו של קרל השני, מרקיז באדן-דורלאך, ולאחר מותה הוא התחתן עם אורסולה מוואלדנץ, בתו של גאורג יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-ואלדנץ, אולם משתיהן לא היו לו ילדים. ב-18 באוגוסט 1593 מת לודוויג בשטוטגרט, ומכיוון שלא היו לו ילדים, עלה לשלטון במקומו דודנו פרידריך הראשון, דוכס וירטמברג. מדיה וקבצים בנושא לודוויג השלישי, דוכס וירטמברג בוויקישיתוף לודוויג השלישי, דוכס וירטמברג באתר הביוגרפיה הגרמנית הכללית (בגרמנית)
הרכבת הפדרלית

האם התכוונתם ל... חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית – שמה של חברת הרכבות הלאומית של שווייץ אוסטרייכישה בונדסבאנן – חברת הרכבות הפדרלית של אוסטריה דויטשה בונדסבאן – חברת הרכבות הפדרלית הגרמנית, שפעלה בגרמניה המערבית עד להקמת דויטשה באן מסילות הברזל הרוסיות – חברת הרכבות הלאומית של רוסיה, בעלת מעמד פדרלי ובבעלות הממשלה הפדרלית
חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית

חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית (בגרמנית: Schweizerische Bundesbahnen SBB, בצרפתית: Chemins de fer fédéraux suisses CFF, באיטלקית: Ferrovie federali svizzere FFS, ברומאנש: Viafiers federalas svizras VFS) היא חברת הרכבת הלאומית של שווייץ המהווה חברה ממשלתית שמפעילה את התחבורה המסילתית בשווייץ. החברה עוסקת בשינוע נוסעים ומטען באמצעות רכבות ואחראית גם על הפעלת תחנות הנוסעים ותחנות טעינת משא וכן על תכנון ופיתוח תשתיות הרכבת במדינה. חברת הרכבות השווייצרית חתמה בשנת 2010 על חוזה עם חברת בומברדיה בשווי של 1.9 מיליארד פרנק שווייצרי (1.86 מיליארד דולר) לאספקה של 59 רכבות נוסעים, אך המסירות הראשונות בוצעו רק בשנת 2018. החברה השווייצרית הודיעה כי היא לא תזמין רכבות בין עירוניות דו קומתיות חדשות מבומברדיה, עד שהחברה הקנדית תתקן בעיות עם 12 רכבות שכבר נמצאות בשירות. החברה היא חברת מניות משותפת, שמניותיה מוחזקות בידי ממשלת הקונפדרציה. מטה החברה בבירה ברן. מפת רשת הרכבות השווייצרית רכבת TGV 4406 בתחנת הרכבת בבזל רכבת RABe 511 באזור ציריך רכבת בגשר גוטהרד מדיה וקבצים בנושא חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית, ברשת החברתית פייסבוק חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית, ברשת החברתית אינסטגרם חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית, ברשת החברתית טיקטוק חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית, ברשת החברתית LinkedIn Swiss Railways plans to put more Bombardier trains into service, REUTERS, ‏1-5-2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא רכבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.