laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חולית (סדרת משחקים)

חולית (אנגלית: Dune) היא סדרת משחקי מחשב מסוג מדע בדיוני, המבוססים על הספר "חולית" של פרנק הרברט. סדרת המשחקים זכתה להצלחה ולפרסום החל מהמשחק השני הסדרה, Dune II, אשר לאחריה, Westwood יצאה עם סדרת Command and Conquer, שהייתה דומה באופייה ל-Dune וזכתה להצלחה עצומה. במשחקים אלו היה בית שלישי בשם "אוֹרדוֹס" שלא הופיע בסדרת הספרים מאת פרנק הרברט, שמקורו היה באנציקלופדיה של חולית. האנציקלופדיה של חולית, אשר נכתבה על ידי חברו הטוב של פרנק הרברט, ד"ר לספרות ויליס מקנאלי (Willis E. McNelly), יצאה לאור בשנת 1984 במהדורה מוגבלת ומאז ועד היום, הספר טרם יצא במהדורה חדשה. האנציקלופדיה הכילה השלמות ומידע נוסף אודות היקום של חולית, ובין היתר, הובא פירוט של כל המערכת הפאודלית עליה מתבססת האימפריה האנושית ביקום של חולית. בתוך המערכת הפיאודלית הובאו פרטי וסמלי הבתים השונים של הלנדסראד - אותה חלוקה של בתי אצולה השולטים ביקום המוכר. חברת Westwood החליטה לבחור ולהוסיף את בית אורדוס מתוך רשימת הבתים המפורטת באנציקלופדיה, אולם הם לא היו מרוצים מהסמל המייצג של הבית, והשתמשו בסמל מייצג של בית אחר (בית וולאך - הנחש המתפתל סביב ספר) - ובמשחק המחשב זהו סמלו של בית אורדוס. משחק אסטרטגיה אשר מקושר לעלילת חולית בצורה שיטחית, כאשר פול אטריידיס זומם להשתלט על הכוכב חולית ולנצח את בית הארקונן באמצעות כריית הסם (Spice) ובהנהגת הדררים (Freman) למלחמה עד התבוסה הסופית של אויביו. המשחק היה בין הראשונים שהומרו מדיסקטים לתקליטור. בנוסף, המשחק יצא גם לכונן התקליטורים של קונסולת המגה דרייב: Sega CD. ערך מורחב – Dune II משחק אסטרטגיה בזמן-אמת, בו שלושה צבאות נלחמים על כיבוש אראקיס, בונים בסיסים וצבאות ועוסקים בכרייה נמרצת של סם המרקוח. המשחק שיצא בשנת 1992, היווה את אחד מאבות משחקי האסטרטגיה בזמן-אמת כפי שהם נראים כיום, גם מבחינת הגרפיקה החדשנית והמתקדמת יחסית לתקופה שהוא הציג וגם מבחינת אופן השליטה וההתפתחות במשחק. אלמנטים אלו זיכו את המשחק לפופולריות רבה. במשחק זה יכול לבחור השחקן בין שלושה בתים: אטרייאידס האצילים (בצבע כחול), הארקונן האכזריים (בצבע אדום) והאורדוס החתרנים (בצבע ירוק). לכל צד יש נשק ייחודי שאין לצדדים האחרים (כגון "טנק קול" לאטרייאידס וטיל בליסטי "יד המוות" להארקונן) וניתן לשחק בכל צד שהוא ולא רק בצד הטובים. הצלחת המשחק ששילב בין מורכבות לבין חדשנות הביאה לצמיחת משחקים כגון Command and Conquer, Warcraft (אשר כונה על ידי המעריצים כ-Dune III). למשחק קראו גם בשמות Dune II: The Battle for Arrakis ו-Dune II: The Building of a Dynasty. ערך מורחב – Dune 2000 משחק מחווה ל-Dune 2, מבוסס על היחידות של המשחק המקורי אך בעל עיצוב גרפי שונה וממשק שדומה לזה של Red Alert. משחק אסטרטגיה בזמן אמת שהציע גרפיקה תלת-ממדית ומגוון חדש של יחידות. למרות החידוש והעיצוב הגרפי שנחשב יפה, הגרפיקה התלת־ממדית הכבידה מאוד על משאבי המערכת וגרמה לסרבול במשחק. חולית (סרט, 1984) חולית (מיני סדרה) סיקור Dune II באתר Games.co.il Dune II בוויקיפדיה האנגלית
בוגדאן סטליה

בוגדאן גאורגה סְטֶלְיָה (ברומנית: Bogdan Stelea, נולד ב-5 בדצמבר 1967 בבוקרשט שברומניה) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק כשוער. בוגדאן סטליה החל לשחק כדורגל בדינמו בוקרשט בשנת 1986, כשוער מחליף, ואחרי שנתיים בקבוצה הפך להיות השוער הראשון של המועדון, אחרי ששיחק כמושאל בקבוצת פוליטכניקה יאשי בשנת 1987. בשנת 1992, אחרי שהיה שותף לזכייה באליפות ליגת העל הרומנית עבר לשחק בספרד, במדי ריאל מיורקה ששילמה תמורת כרטיס השחקן שלו 650,000 דולר. אחרי שתי עונות בספרד, הוא עבר לשחק בבלגיה במדי סטנדרד ליאז'. בבלגיה, יצא לסטליה לשחק רק שלושה משחקים לפני ששב למולדתו, בה הצטרף לראפיד בוקרשט ב-1994. כעבור שנה עבר בוגדאן לשחק בטורקיה, בקבוצת סמסונספור, בה שיחק עונה אחת בלבד, 1994–1995 ושב לרומניה לשחק בסטיאווה בוקרשט. בתקופה בה שיחק בסטיאווה, זכתה הקבוצה פעמיים באליפות רומניה, והוא גם זכה להשתתף עם הקבוצה פעמיים בליגת האלופות. בשנת 1997, בוגדאן סטליה חזר לשחק בספרד, במדי סלמנקה, בה שיחק במהלך שבע עונות לא רצופות, בין 1997–2002, ו-2002–2004, אחרי שבשנת 2002, הוא עשה גיחה קצרה חזרה למולדת, כאשר שיחק עוד עונה בראפיד בוקרשט. אחרי התקופה בסלמנקה, חזר בוגדאן לשחק כמה משחקים נוספים במדי דינמו בוקרשט בשנת 2005, משם המשיך לסוף עונת 2004/2005, הפעם ביוון, במדי אקרטיטוס. בשנת 2006, סטליה חתם בקבוצת אוצלול גאלאץ, אולם עקב פציעה לא שיחק בקבוצה זו. בסוף שנת 2006, חתם סטלאה בקבוצה הרומנית אוניריה אורזיצ'ן בהמלצת מאמנו החדש, וחברו לשעבר לנבחרת רומניה, דן פטרסקו. בעונת 2007/2008, הוא נחשב לאחד השוערים הטובים ביותר של העונה בליגה הרומנית, כאשר הוא היה בן 40. לקראת עונת 2008/2009, חתם סטלאה במועדון נוסף ברומניה, בראשוב ושיחק עונה אחת. סטלאה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרומנית כבר בשנת 1988, ומאז ועד שנת 2005, הוא ייצג את מולדתו במדים הלאומים ב-91 משחקים, כאשר האחרון היה נגד סלובקיה. סטלאה היה חלק מסגל הנבחרת הרומנית, מונדיאל 1990, מונדיאל 1994, יורו 1996, מונדיאל 1998 ויורו 2000. משנת 2009 ועד שנת 2011 היה עוזר מאמן נבחרת רומניה בכדורגל. בשנת 2012 אימן את קבוצת אסטרה ג'יורג'יו. משנת 2013 עד שנת 2014 אימן את נבחרת רומניה עד גיל 21. בשנת 2014 מונה למאמן קבוצת ויטורול. מדיה וקבצים בנושא בוגדאן סטליה בוויקישיתוף בוגדאן סטליה, באתר Transfermarkt בוגדאן סטליה, באתר Soccerway בוגדאן סטליה, באתר BDFutbol בוגדאן סטליה, באתר WorldFootball.net בוגדאן סטליה, באתר National Football Teams בוגדאן סטליה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
השוונג של הפיתה

השוונג של הפיתה היא להקת פופ רוק ישראלית שפעלה בשנים 1993–1996 ולה אלבום אחד. ההרכב הוקם על ידי ניר פרידמן. בשנת 1993 השתתפה הלהקה בערב להקות צעירות במועדון הרוק "רוקסן" בו הלהקה זכתה במקום הראשון. בעקבות הזכייה הוחתמה הלהקה עם חברת התקליטים הד ארצי. אלבום הבכורה של הלהקה יצא בשנת 1995 תחת השם "עכשיו בחנויות", והשיר "אוכלת מהצד" (שכתב והלחין אלדד זיו) זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו בישראל. הלהקה ידועה גם בזכות שיר זה והחידוש שלהם לשיר "ואלס להגנת הצומח" של להקת הנח"ל שכתבה והלחינה נעמי שמר, שיצא כשנה לאחר אלבום הבכורה ב-1996. בשירי האלבום, הלהקה ניסתה לחקות את הסגנון האמריקאי של פופ-רוק מהיר וקליט, שמשלב בתוכו הומור וקלילות, אשר היה פופולרי באותו הזמן. ניר פרידמן - שירה וגיטרה רן שמעוני - תופים שי ברוך - תופים אלעד קרן - גיטרה בס נועם רוקח - גיטרה השיר "אוכלת מהצד" נכלל בפרק הפתיחה של סדרת הטלוויזיה "פלורנטין" משנת 1997, בה השתתף סולן הלהקה ניר פרידמן וגילם את דמותו של ציון חוה ("צמר"). בפרק, צמר מבצע את השיר ומקדיש אותו לבת זוגו לשעבר שבגדה בו, גלי לב (בגילומה של דנה מודן). השוונג של הפיתה, באתר MusicBrainz (באנגלית) השוונג של הפיתה, באתר סטריאו ומונו השוונג של הפיתה, דף שער בספרייה הלאומית השוונג של הפיתה, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) דודי פטימר, ‏נתנו ברוק: ניר פרידמן על הלהקה שעשתה אותו ואת השיר "אוכלת מהצד", באתר מעריב אונליין, 8 ביולי 2017
בראשוב (כדורגל)

מועדון הכדורגל בראשוב (ברומנית: Fotbal Club Brașov) הוא מועדון כדורגל מקצועי מהעיר בראשוב שברומניה. מדיה של קבוצת הכדורגל הם בצבעי הצהוב והשחור. המועדון נוסד בשנת 1936 וערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרומנית בשנת 1957. אחת מהצלחותיו הראשונות של המועדון הייתה זכייה בגביע הבלקן בשנת 1960. אף על פי שמעולם לא זכתה הקבוצה באליפות רומניה, היא השתתפה בגביע אופ"א פעמיים. בשנת 1974, ניצחה בסיבוב הראשון את בשיקטש הטורקית, והודחה בסיבוב השני על ידי המבורג מגרמניה. בשנת 2001, ניצחה בסיבוב המוקדמות את MIKA פ.צ הארמנית. בסיבוב הראשון הודחה על ידי אינטר מילאן מאיטליה. אחרי עונה לא מוצלחת בעונת 2004/2005 (סיימה במקום ה-15 מתוך 16 בליגה), ירדה בראשוב לליגה הרומנית השנייה. במקור נקראה הקבוצה U.A.B, הקבוצה ידועה בשמה הנוכחי מאז שנת 1990. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון סילביו פלוישטיאנו, הידוע בשמו הקודם טינרטולוי, והוא מכיל 12,670 מקומות. ב-23 באפריל 2008, המועדון העפיל לליגת העל הרומנית לקראת עונת 2008/2009. בכך, הקבוצה חזרה לליגה הבכירה ברומניה אחרי שלוש עונות בליגה השנייה. בעונת 2014/2015 ירדה הקבוצה לליגת המשנה. בעקבות פשיטת רגל המועדון ירד ללגיה הרביעית ונכון לשנת 2021 משחק בליגה השלישית בחשיבותה. מדיה וקבצים בנושא בראשוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בראשוב (ברומנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לידווינה

לידווינה (לידווינה מסכידאם; בהולנדית: Liduina;‏ 18 באפריל 1380 – 14 באפריל 1433) היא קדושה נוצרייה הולנדית הנחשבת על ידי חוקרים מודרניים לאחד המקרים המתועדים הראשונים של התפרצות והתקדמות טרשת נפוצה. לידווינה נולדה בסכידאם שליד רוטרדם. בגיל 14, נפלה לידווינה במהלך החלקה על הקרח. היא שברה צלע, אך לא התאוששה מן הפציעה ובני זמנה מתארים את התדרדרות מצבה הגופני: היא הפכה משותקת, למעט ידה השמאלית; חלקים מגופה "נפלו", היא דיממה ללא שליטה. יום חגה הוא ה-14 באפריל והיא נחשבת לקדושה המגינה על מחליקים על הקרח. מדיה וקבצים בנושא לידווינה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא קדושים נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חייל בדיל

חייל בדיל הוא כינוי לדמות מיניאטורית של לוחם או דמות ידועה מההיסטוריה. החיילים משמשים בעיקר כחפצי נוי או למשחק. המונח "חיילי בדיל" או "חיילי צעצוע" שימש במהלך השנים בספרות, בתיאטרון ובקולנוע יוצרים שונים להציג לוחמים זוטרים אשר נשלטים בידי מפקדים אדישים. במקרים אחרים שימש המונח כתיאור לילדים אשר הפכו ללוחמים בלתי סדירים עקב מצב נואש אליו נקלעו, כך, למשל בסרט "חיילי בדיל". אתר על חיילי בדיל(הקישור אינו פעיל) חיילי הבדיל באתר קולקט ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבידות ומציאות (סדרת טלוויזיה)

אבידות ומציאות היא סדרת דרמה ישראלית בת 11 פרקים, ששודרה מפברואר 2008 בערוץ 2, "רשת". הסדרה הוקרנה קודם (בנובמבר 2007) כסרט קולנוע, שהופק במימון קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. את ההפקה הכפולה יצרו דנה מודן ושבי גביזון, שגם ביים את הסרט והסדרה. מיה (שרה אדלר) שבה מניו יורק שבארצות הברית לסעוד את אביה החולה ועוברת לגור אצל אחותה, תמרה (מיה דגן), עמה הייתה בנתק לאורך שנים. מיה מנהלת רומן עם בעלה של תמרה, דודי (אלון אבוטבול), אך בעוד השניים מנסים להרחיק עצמם מהרומן, מתברר כי לתמרה רומן מחוץ לנישואים, עם ברי (ליאור אשכנזי), הנשוי למיכל (לירון וייסמן). סיפור נוסף בסדרה הוא של אחותן של מיה ותמרה, נוקי (שירי גולן), שחיי הנישואים המתפוררים שלה מקבלים תפנית מפתיעה כאשר אף היא מנהלת רומן מחוץ לנישואין. תמרה (מיה דגן) מיה (שרה אדלר) דודי (אלון אבוטבול) ברי (ליאור אשכנזי) נוקי (שירי גולן) גילי (זהר שטראוס) יהלי (עפר שכטר) בועז (צחי גראד) מיכל (לירון וייסמן) "אבידות ומציאות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אבידות ומציאות", באתר ספר הקולנוע הישראלי "אבידות ומציאות", באתר אידיבי "אבידות ומציאות" (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) האתר הרשמי, אתר "רשת" ביקורות אביטל זהר, עכבר העיר, אבידות ומציאות זה כואב, באתר הארץ, 8 בפברואר 2008 נעם בוקסבאום, עכבר העיר, בורגנות בין שפיות לשיגעון, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2007 יוסי קליין, אבידות ומציאות: וואלה אחלה, באתר הארץ, 8 בפברואר 2008 אורי קליין, תמונה לא שלמה, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2007 שמוליק דובדבני, איפה הסרט?, באתר ynet, 16 בנובמבר 2007 נירית אנדרמן, קרן רבינוביץ תתמוך ב"אדם בן כלב" ו"אבידות ומציאות", באתר הארץ, 20 בפברואר 2007
דון ס. דייוויס

דון סינקלייר דייוויס (באנגלית: Don Sinclair Davis;‏ 4 באוגוסט 1942 - 29 ביוני 2008) היה שחקן טלוויזיה ופרופסור לתיאטרון אמריקני. עם תום לימודיו האקדמיים קיבל דייוויס תואר דוקטורט באמנויות הבמה. בשנות ה-80 החל לשחק בתפקידי קולנוע ואף לימד משחק באוניברסיטת קולומביה הבריטית. בזמנו הפנוי הוא גם צייר ופיסל. מ-1985, דייוויס הופיע בסדרה "מקגייוור" ככפילו של דיינה אלקר. ב-1990–1991 הוא הופיע בסדרה טווין פיקס כמייג'ור גרלנד בריגס. בשנת 1994 הופיע בתפקיד אביה של סקאלי בסדרה "תיקים באפלה". ב-2000 שיחק בסרט הקומדיה "הכי טוב בשלג" לצד יוג'ין לוי. דייוויס מת ב-29 ביוני 2008 כתוצאה מדום לב. לאחר מותו, עלה המותחן "מעשיה על שתי אחיות" בו דייוויס שיחק. 1985 - נאטי גאן 1985–1991 - "מקגייוור" 1989 - "תראו מי שמדבר" 1990–1991 - "טווין פיקס" 1991 - "הוק" 1992 - "ליגה משלהן" 1993 - "איש הנצח: הסדרה" 1993 - "סחרור מסוכן" 1994 - "תיקים באפלה" 1994 - "יומנה של אוולין לאו" - סרט טלוויזיה 1995 - "תראו מי גם מדברת" 1995 - "בגבולות המסתורין" 2000: "הכי טוב בשלג" 2002: "סודות קטנים וקטלניים" 2003 - "אזור הדמדומים" 1997–2004 - "סטארגייט SG-1" 2007 - "הטבע הדומם" 2008 - "סטארגייט: רצף הזמן" 2009 - מעשיה על שתי אחיות מדיה וקבצים בנושא דון ס. דייוויס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דון ס. דייוויס דון ס. דייוויס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דון ס. דייוויס, באתר AllMovie (באנגלית) דון ס. דייוויס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דון ס. דייוויס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דון ס. דייוויס, באתר Discogs (באנגלית) דון ס. דייוויס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שירלי מושיוף

שירלי מושיוף (נולדה ב-12 בספטמבר 1976) היא עיתונאית, תסריטאית ויוצרת טלוויזיה ישראלית, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה, וחברת הנהלת איגוד התסריטאים. מושיוף בוגרת מגמת התסריטאות של החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. במשך שנים כתבה מושיוף במוסף "7 ימים" של עיתון "ידיעות אחרונות". בשנת 2004 ערכה את תוכנית הטלוויזיה "הבלוג" של "yes הטלוויזיה בלוויין". בשנת 2007 ערכה את תסריטי הטלנובלה של "הוט" ו"דרסט הפקות", "בובות". בסוף אותה שנה נחשפה מושיוף לראשונה כיוצרת ותסריטאית, בסדרת הטלוויזיה הדרמטית של "הוט", "להוציא את הכלב", שיצרה יחד עם ניר ברגמן (במאי הסדרה), המתארת יממה בחיי ארבעה זוגות, בכיכובם של מוני מושונוב, אורלי זילברשץ ורמי הויברגר, וזכתה לשבחים רבים. בשנת 2008 יצרה וכתבה את הסדרה "תעשה לי ילד" עבור "הוט", אותה ביים יובל שפרמן, בהשתתפותם של חברי "מרסדס בנד", העוקבת אחר להקת רוק. יצרה וכתבה את עונתה השלישית של "האלופה". היא שימשה כעורכת תסריט בסדרת הדרמה שמשודרת בערוץ 10 "אלנבי", פרי עטם של התסריטאים ארז קו-אל וגדי טאוב, המבוססת על ספרו של טאוב. ב-2014 עלתה בהוט סדרת הטלוויזיה "איש חשוב מאוד" אותה יצרה, כתבה וביימה מושיוף, בכיכובם של יהודה לוי ואלמה דישי. בסוף שנת 2018 עלתה העונה השנייה של הסדרה. ב-2015 כתבה את התסריט של הסרט "גאליס קונקט", סרט שני המבוסס על הסדרה המצליחה "גאליס". הסרט, בכיכובם של תובל שפיר, אליאנה תדהר ועופר שכטר, עלה לאקרנים באפריל 2016. מושיוף היא אם לשלוש בנות. שירלי מושיוף, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שירלי מושיוף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שני ליטמן, שירלי מושיוף: "הגברים באל־איי הם זן עלוב במיוחד של המין האנושי", באתר הארץ, 22 בינואר 2019 שירלי מושיוף, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איביביו

האיביביו (באנגלית: Ibibio) היא קבוצה אתנית בדרום מזרח ניגריה. לקבוצה כנראה מוצא משותף עם הקבוצות האתניות אננג ואפיק. הכינוי איביביו מתייחס לעיתים לדוברי שפת האביביו. מעל ל-10 מיליון אנשים משתייכים לאיביביו מהם כ-8.5 מיליון בניגריה, משמעות המילים "איביו-איביו" היא 'קצר' אך אינה קשורה לגובהם של בני הקבוצה. באזורים רבים של האיביביו מדוברים ניבים שונים של שפתם. על פי המסורת חיו האיביביו באותה מדינה בניגריה שבו חיו בני האננג, אורון, אקט, ושאר בני מחוז אוגוג'ה. לאחר מכן חולק אזור זה לשתי מדינות - מדינת אקווה איבום ומדינת נהר קרוס. מדינת אקווה איבום מורכבת מבני אננג, מבני האיביביו, ובני אקט ואורון. מדינת נהר קרוס מורכבת מבני אפיק ובני מחוז אוגוג'ה. בני האיביביו הם רוב באקווה איבום ושולטים במדינה זו בתוך הרפובליקה. המנהל והממשל נחלק עם הקבוצות האתניות האחרות והמערכת הפוליטית במדינה מנוהלת באופן מסורתי - המנהיגים הפוליטיים נקבעים טרם הבחירות בדיון בין הקבוצות השונות. בעבר היה נהוג בקרב קבוצה זאת ואחרות להשאיר תאומים שהיו נולדים ביערות למות. מנהג זה נאסר על ידי מארי סלסור. מרק אפאנג נמנה עם המאכל המסורתי של הקבוצה. מיסיונרים ראשונים הגיעו לאביביו בתחילת המאה ה-19. הכומר סמואל ביל החל את עבודתו באיבנו. הוא הקים את כנסיית קואה איבו, שהתפרסה לאחר מכן למרכז ניגריה. אחריו הגיעו גם הכנסייה הקתולית, הכנסייה המתודיסטית והכנסייה הפריסביטריאנית. כנסיות נוספות חדרו לאזור בחלקה השני של המאה ה-20. יהודי האיגבו מדיה וקבצים בנושא איביביו בוויקישיתוף topic/Eastern-Ibibio איביביו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרדוקס הספר

פרדוקס הַסַּפָּר הוא פרדוקס מפורסם, המיוחס לפילוסוף הבריטי ברטראנד ראסל. לגרסתו הפורמלית של הפרדוקס, שקרויה הפרדוקס של ראסל, נודעה השפעה רבה על חקר יסודות תורת הקבוצות. בעיירה גר ספר, המספר את כל התושבים שאינם מספרים את עצמם, ורק אותם. האם הספר מספר את עצמו? אם הספר מספר את עצמו, יש סתירה. שהרי הוא מספר רק את אלה שאינם מספרים את עצמם, ולכן לא אותו. אם הספר אינו מספר את עצמו, אזי הוא נמנה עם התושבים שאינם מספרים את עצמם, ולכן הוא מספר את עצמו. שוב סתירה. הפרדוקס מביא אותנו למסקנה שהעיירה אינה קיימת: הנחות היסוד של הפרדוקס שגויות, ומכאן נובעת הסתירה. פרדוקס הספר הוא ניסוח פופולרי לאנטינומיה (סתירה פנימית) שאפשרית בהגדרת הקבוצה בתורת הקבוצות הנאיבית. לפי ההגדרה הנאיבית של מושג הקבוצה, קבוצת כל הקבוצות שאינן מכילות את עצמן כאיבר היא קבוצה קיימת. הגדרה זו מובילה לסתירה כיוון שהקבוצה הזו לא יכולה להכיל את עצמה, וכן גם לא יכולה שלא להכיל את עצמה. כדי להימנע מסתירות כאלו, פיתחו ארנסט צרמלו ואברהם הלוי פרנקל בתחילת המאה העשרים מערכת של אקסיומות שמתארות באופן ריגורוזי את מושג הקבוצה, וכך נמנעות מסתירות פנימיות. מערכת זו היא הבסיס לתורת הקבוצות האקסיומטית. מריוס כהן, "פרדוקס ראסל", גליליאו 105, מאי 2007. מדיה וקבצים בנושא פרדוקס הספר בוויקישיתוף פרדוקס הספר, באתר MathWorld (באנגלית)
אריאל איבגסה

אריאל מיגל סנטיאגו איבגסה (ספרדית: Ariel Miguel Santiago Ibagaza; נולד ב-27 באוקטובר 1976 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי. הוא ידוע בכינוי אל קניו איבגסה. תפקידו המקורי של איבגסה הוא קשר, אך משחק בעיקר כעושה משחק. איבגסה החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת לנוס, בה שיחק במשך 4 שנים (1994–1998). משם הגיע לקדנציה הראשונה שלו בספרד, בקבוצת מיורקה. אחר כך, עבר לשחק למשך שלוש עונות, 2003-2006 במדי אתלטיקו מדריד. במאי 2007, איבגסה חתם על חוזה לשתי עונות במיורקה, למרות התעניינותם של מועדונים מהפרמייר ליג. ביולי 2008, חתם איבגסה על חוזה לשתי עונות במדי ויאריאל תמורת 1.5 מיליון אירו. בשנת 2010 עבר לשחק בקבוצת אולימפיאקוס מיוון. במדי אולימפיאקוס זכה איבגסה בארבע אליפויות ברציפות ובגביע היווני בעונות 2011/2012 ו-2012/2013. לקראת עונת 2014/2015 חתם בפאניוניוס שבמדיה שיחק עונה אחת. לאיבגסה שתי הופעות במדי נבחרת ארגנטינה, בין השנים 2004 ו-2005. לקראת עונת 2016/2017, התמנה איבגסה לתפקיד עוזר המאמן של פאולו בנטו באולימפיאקוס. מדיה וקבצים בנושא אריאל איבגסה בוויקישיתוף אריאל איבגסה, באתר Transfermarkt אריאל איבגסה, באתר Soccerway אריאל איבגסה, באתר BDFutbol אריאל איבגסה, באתר WorldFootball.net אריאל איבגסה, באתר National Football Teams אריאל איבגסה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לזגינים

לזגינים (בלזגינית - "лезгияр"; ברוסית - "лезгинцы") הם קבוצה אתנית המרוכזת בדרום דאגסטן ובצפון-מזרח אזרבייג'ן. הקבוצה דוברת שפה משלה, השפה הלזגינית. יש המתעדים את ההיסטוריה הלזגינית החל מימי ממלכת אלבניה הקווקזית. ב-331 לפנה"ס לחמו לזגינים תחת הצבא הפרסי נגד צבאו של אלכסנדר הגדול בקרב גאוגמלה. ב-55 לפנה"ס לחם המצביא הרומי פומפיוס נגד "אלבנים" ובהם לזגינים וקבוצות אתניות אחרות. במהלך המאה ה-19 נקראו "לזגינים" כל השייכים לקבוצות האתניות הדוברות שפות צפון-מזרח קווקזיות, לרבות האווארים, הלאקים ורבים אחרים. כיום משויך השם לקבוצה האתנית הדוברת לזגינית ומרוכזת בעיקרה בדאגסטן ובאזרבייג'ן. דתם של הלזגינים היא האסלאם. רובם סונים ומיעוטם שיעים. רוב הלזגינים מתגוררים באזרבייג'ן ובדאגסטן (רפובליקה המהווה חלק מהפדרציה הרוסית). מספרם הכולל של הלזגינים הוא כ-600,000. חציים מתגוררים באזרבייג'ן וכחצי מיליון מתגוררים בדאגסטן. היתר מתגוררים בארצות שונות בקווקז, במזרח אירופה, וקיימת פזורה לזגינית גם במזרח התיכון ובארצות הברית. על פי דיווחי ארגונים המסקרים את זכויות האדם באזרבייג'ן, הלזגינים במדינה סובלים מאפליה כלכלית וחינוכית. מדיה וקבצים בנושא לזגינים בוויקישיתוף "Национальный состав населения Российской Федерации согласно переписи аселения 2010 года". gks.ru. נבדק ב-2011-02-04.
בודה

האם התכוונתם ל... גאוטמה בודהה – מייסד הבודהיזם בודהה (מושג) – מושג המתייחס לאדם שחווה הארה והגיע למצב של נירוואנה. בודה (הונגריה) – אחד משני חלקיה ההיסטוריים של בודפשט, בירת הונגריה יוהאן אלרט בודה – אסטרונום גרמני חוק טיטיוס-בודה – היפותזה העוסקת במרחקי כוכבי הלכת מהשמש הקרויה על שמו בּוּדֶה (Bodø) - עיר בצפון נורווגיה בודה/גלימט – מועדון כדורגל המשחק בעיר בודה בנורווגיה בודה – יצור מיתולוגי הנדריק וייד בודה (Hendrik Wade Bode) – מהנדס אמריקאי, מחלוצי תורת הבקרה עקומת בודה – דרך להצגת פונקציית תמסורת כנגד התדירות
נבחרת איי הבתולה הבריטיים בכדורגל

נבחרת איי הבתולה הבריטיים בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של איי הבתולה הבריטיים. נבחרת זו נחשבת לאחת הנבחרות החלשות בעולם. הדירוג הנוכחי של נבחרת איי הבתולה הבריטיים ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-208 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 790.63 – ירידה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 160 נמדד לראשונה במרץ 2000, והדירוג הנמוך ביותר 209 נמדד לראשונה במרץ 2022. 1930 עד 1998 - לא נכנסה 2002 עד 2022 - לא העפילה 1991 עד 1993 - לא העפילה 1996 - פרשה 1998 עד 2005 - לא העפילה 2007 - פרשה 2009 עד 2023 - לא העפילה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל ממאי 1997 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיפרון צבעוני

עיפרון צבעוני הוא עיפרון המכיל ליבה הכוללת צבען, ומסוגל לסמן קווים בגוונים שונים על משטח. עפרונות צבעוניים הם כלי שימושי באמנות מזה עשרות שנים, אם כי קשה לסמן מתי החל ייצורם המסחרי. עפרונות צבעוניים יכולים להכיל ליבות בעלות תכונות מגוונות, המורכבות מפיגמנטים וחומרים מאגדים שונים. לרוב עפרונות צבעוניים יבואו לידי שימוש על נייר, ולאחר סיום הרישום ירוסס הנייר בחומר מקבע, וימוסגר תחת זכוכית (בדומה לציור מים). עפרונות שמן: עפרונות המכילים חומר מאגד שמנוני. עפרונות אלו משאירים קו בולט וקל לערבוב. קיימים עפרונות שמן רכים מאוד (עפרונות גריז) המשמשים לכתיבה על משטחים חלקים (תחת המותג עפרונות צ'יינה), שאינם מתערבבים היטב ומשמשים בעיקר לסימון. מסיסים באלכוהול ובספירט. עפרונות שעווה: העפרונות הצבעוניים הבסיסיים והנפוצים ביותר. מרקמם רך יחסית, הם קלים לחידוד וניתן לעבוד איתם בטכניקות רבות. החומר המאגד בהם הוא שילוב של גומי ערבי (או חומר גמיש דומה) ושעווה. קיימים עפרונות שעווה המסיסים בחומרים אלכוהוליים. עפרונות מסיסי מים: עפרונות צבעי מים או עפרונות דיו, שמשאירים קו שניתן להרטבה ולהפיכה לכתם. החומר המאגד הוא המסיס במים, בעוד הפיגמנט עמיד לרטיבות ונשאר באותו גוון עם ייבושו. עפרונות פסטל: עפרונות בעלי ליבה מבוססת פסטל רך. קשים לחידוד ונוטים להישבר, אך קלים לערבוב ונוחים יותר לשימוש מגירי פסטל רגילים. כמדיום חדש יחסית, יצירות אמנות שנוצרו תוך שימוש רב, או בלעדי, בעפרונות צבעוניים סובלות פעמים רבות מתמחור נמוך ויוקרה מקצועית נמוכה. דבר זה עשוי למנוע מאמנים העובדים בעפרונות צבעוניים מלפרסם ולמכור את יצירותיהם בגלריות, אך הלך רוח זה משתנה בהדרגה. כיום מספר אמנים גילו, כי מסגור ציורים בעפרונות צבעוניים שאינו תחת זכוכית (על ידי טכניקת מריחת ורנית) עשויה להקפיץ את מחירו ויוקרתו של הציור. במקביל, מתקיימות תחרויות אמנים יוקרתיות ברחבי העולם, המוקדשות לאמנות בעפרונות צבעוניים. עפרונות צבעוניים מסומנים בגווניהם בשם ובמספר, הרשומים על צד כל עיפרון. על פי רוב לא יפורטו פיגמנטי צביעה המרכיבים את ליבת העיפרון, אלא שם מסחרי בלבד. כך למשל צבעים כמו "צהוב האנזה" (הנפוצים בצבעי שמן, צבעי מים ואקריליק) כמעט ולא יופיעו, אך שמות כגון "צהוב חומצי", "ירקרק ליים", "סגול קיסרי" ו"טרהקוטה כהה" יירשמו על העפרונות. מיתוג זה אופייני גם לפסטל רך ופסטל שמן, כולם חומרי גלם לאמנות שהובאו לשוק במהלך המאה ה-20, ואינם מבוססים על פיתוח ארוך מסורתי והדרגתי. אין אפשרות לגזור מתוך הגוון את הפיגמנטים המרכיבים אותו, ולפיכך יצרני עפרונות צבעוניים אינם מתחייבים לתכונות מסוימות המשויכות לפיגמנט או לתקני צבע. החברות הבאות מתמחות בייצור ושיווק עפרונות צבעוניים, במספר סדרות מותגים: Derwent Prismacolor Lyra Faber-Castell Caran d'Ache Koh-I-Noor Crayola Blick Art Materials Staedtler Royal Talens http://www.jnibbe.com/pdfs/glassless_framing.pdf Nicole Caulfield Fine Art: Framing Without Glass http://www.coloursoftusa.com/ Artist Daily http://ayaainfo.com/pdf/05_category_info.pdf
רוברט סטיוארט, דוכס אולבני

רוברט סטיוארט, דוכס אולבני (באנגלית: Robert Stewart, Duke of Albany; סביבות 1340 - 3 בספטמבר 1420) היה חבר בית המלוכה הסקוטי, שימש כעוצר סקוטלנד לשלושה מלכים, וכן נשא בתארים רוזן מנטיית' (מה-28 בפברואר 1361, רוזן פיף (בין השנים 1361–1372 עת ויתר על התואר), רוזן ביוקאן (בין השנים 1394–1406 עת ויתר על התואר) ורוזן את'ול (משנת 1403). בשנת 1398 קיבל את התואר דוכס אולבני. רוברט סטיוארט היה בן מחוץ לנישואים של רוברט (לימים רוברט השני, מלך סקוטלנד) ושל אליזבת מיור מרוולאן. בשנת 1349 נישאו הוריו ורוברט הפך לבנם החוקי. בשנת 1361 נשא רוברט לאישה את מרי גרהאם, דוכסית מנטיית', ונולדו להם מספר בנות ובן אחד - מרדוך סטיוארט. לאחר מותו אשתו הראשונה נשא רוברט לאישה את מיורילה דה קיית' ונולדו להם שני בנים, הבכור שבהם היה ג'ון סטיוארט. בשל פציעתו של אביו בתאונה בשנת 1389 שימש רוברט סטיוארט כעוצר סקוטלנד, וכצ'מברלין העליון של סקוטלנד. בתוקף תפקידו כראש הצבא, פשט מספר פעמים על ממלכת אנגליה. לאחר מותו של רוברט השלישי בשנת 1406 שימש אולבני כעוצר בעוד אחיינו, ג'יימס הראשון, נמצא בשבי באנגליה. רוברט לא הזדרז לשלם את הכופר עבור שחרורו של ג'יימס, אשר נותר באנגליה במשך 18 שנה. רוברט נפטר בטירת סטירלינג ונקבר במנזר דנפרמליין שבפיף. בנו, מרדוך סטיוארט, ירש את תוארו כדוכס אולבני. ב-1424, עם תשלום הכופר, שב ג'יימס לסקוטלנד, ולאחר הכתרתו הורה על הוצאתם להורג של משפחת דוכס אולבני, על שהותירו אותו בשבי. מדיה וקבצים בנושא רוברט סטיוארט, דוכס אולבני בוויקישיתוף רוברט סטיוארט, דוכס אולבני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)