laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלי בן-ששון

אלי בן-ששון הוא מדען מחשב ויזם היי-טק ישראלי, ממייסדי חברת סטארקוויר תעשיות ובעבר פרופסור למדעי המחשב בטכניון. בשנת 1993 החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 2001 קיבל שם תואר דוקטור במדעי המחשב, על עבודה שכותרתה "Expansion in Proof Complexity", שנעשתה בהנחייתו של פרופ' אבי ויגדרזון. בשנים 1999–2001 שהה במכון למחקר מתקדם בפרינסטון. בפוסט דוקטורט שהה באוניברסיטת הרווארד וב-MIT. בשנת 2005 הצטרף לסגל האקדמי של הפקולטה למדעי המחשב בטכניון. בשנת 2010 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2015 מונה לפרופסור מן המניין. מחקרו עוסק במדעי המחשב התאורטיים, היסודות המתמטיים של החישוב, ובפרט בתורת הסיבוכיות. הוא נמנה עם מפתחי פרוטוקול Zerocash למטבע מבוזר, שעליו מתבסס המטבע המבוזר Zcash, ועם מפתחי פרוטוקול FRI. בשנת 2018 פרש מהטכניון. בשנת 2017 הקים, יחד עם שותפים, את חברת סטארקוויר תעשיות, המפתחת תוכנה בתחום הבלוקצ'יין, והוא נשיא ויו"ר שלה. החברה הוקמה על בסיס מחקר בתחום הוכחה באפס ידיעה שערכו בן-ששון וד"ר מיכאל ריאבצב בטכניון, שהוביל לפיתוח מערכת ההוכחה מסוג STARK (אנ'). הטכנולוגיה שפיתחה החברה מאפשרת האצה ניכרת של עדכוני בלוקצ'יין. בשנת 2019 הגיש הטכניון תביעה נגד בן-ששון וריאבצב, בטענה שהחברה הוקמה על בסיס קניין רוחני של הטכניון שנוצר במחקרם במוסד. התביעה הסתיימה בפשרה. נשוי לד"ר איילת בן-ששון, מרצה בכירה בחוג לריפוי בעיסוק באוניברסיטת חיפה, ולהם חמישה ילדים. Eli Ben-Sasson, באתר הטכניון אלי בן-ששון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלי בן-ששון, ברשת החברתית LinkedIn אלי בן-ששון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אלי בן-ששון, באתר dblp אלי בן-ששון, באתר ResearchGate אלי בן-ששון, באתר גוגל סקולר רותם שטרקמן, אלי בן ששון, פרופ' בטכניון, יצר מטבע דיגיטלי וחושב שהביטקוין גאוני, באתר TheMarker‏, 13 באפריל 2018 הרצאות ומצגות: מטבע הביטקוין, בערוץ יוטיוב של הטכניון, 14 באוג׳ 2016 Cryptocurrencies - transparent computational integrity and privacy StarkWare: Transparent Computational Integrity with Eli Ben Sasson, Software Engineering Daily, March 4, 2019 Scaling Computation on Blockchains with ZK-STARKs, YouTube channel of TheIACR From STARK to StarkWare: the winding path from Theory to Practice, YouTube channel of TheIACR STARKs I - Arithmetization, YouTube channel of The Technion פרופ' אלי בן-ששון, באתר כנס Bitcoin 2014 סע"ש 23228-04-19 : הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל ואח' נ' בן ששון ואח', באתר "תולעת המשפט" אופיר דור, ‏החברה הישראלית שמייעלת הנפקת NFT השלימה גיוס ענק, באתר גלובס, 25 במרץ 2021
Ghettolimpo

Ghettolimpo (הלחם של גטו ואולימפוס) הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר האיטלקי מחמוד. את האלבום הוציאה לאור ב-11 ביוני 2021 חברת התקליטים איילנד רקורדס. מתוך האלבום יצאו לאור שישה סינגלים: "Rapide",‏ "Dorado",‏ "Inuyasha",‏ "Zero",‏ "Klan" ו-"Rubini". מידע על האלבום Ghettolimpo באתר MusicBrainz מידע על האלבום Ghettolimpo באתר AllMusic האלבום Ghettolimpo באתר Discogs האלבום Ghettolimpo באתר ספוטיפיי האלבום Ghettolimpo באתר דיזר האלבום Ghettolimpo באתר אפל מיוזיק האלבום Ghettolimpo באתר Last.fm האלבום Ghettolimpo באתר טיידל Damiano Pandolfini (27 ביוני 2021). "Mahmood - Ghettolimpo". Ondarock (באיטלקית). נבדק ב-27 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Classifica settimanale WK 24 (dal 11.06.2021 al 17.06.2021)" (באיטלקית). Federazione Industria Musicale Italiana. נבדק ב-20 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Spanish Albums chart WK 26" (בספרדית). PROMUSICAE. נבדק ב-6 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה)
יחסי בוטסואנה–נמיביה

יחסי בוטסואנה–נמיביה הם היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת בוטסואנה לבין רפובליקת נמיביה. נמיביה קיבלה עצמאות מדרום אפריקה ב-1990 וזמן קצר לאחר מכן שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים. לבוטסואנה נציבות עליונה בווינדהוק, בירת נמיביה, ואילו לנמיביה נציבות עליונה בגאבורון, בירת בוטסואנה. נמיביה גובלת בבוטסואנה מצפון וממערב. תוואי הגבול נקבע על פי אמנה שנחתמה ב-1 ביולי 1890 בין בריטניה (ששלטה בבוטסואנה) וגרמניה (ששלטה בנמיביה). מחלוקות בין שתי המדינות על הגבול הביאו למתיחות ניכרת בין שתי הממשלות בשנות ה-90. בין שתי המדינות הייתה מחלוקת ארוכת שנים לגבי השליטה על האי קסיליקי/סדודו, הנמצא ברצועת קפריבי. הרקע לסכסוך הוא אי בהירות בנוגע להסכם הלגולנד-זנזיבר ב-1890 בו הועברה רצועת קפריבי מהאימפריה הבריטית לקיסרות הגרמנית. נמיביה הייתה אז "דרום-מערב אפריקה הגרמנית"; ובוטסואנה הייתה מדינת חסות בריטית בשם "בצ'ואנאלנד". בהסכם מוזכר גבול ההשפעה בין שתי המעצמות בדרום רצועת קפריבי ב"ערוץ המרכזי של נהר הצ'ובה". טענת בוטסואנה הייתה שהמילים "הערוץ המרכזי" מתייחסים לערוץ שזורם צפונית לאי קסיליקי, ולכן האי שייך לה. לעומתה, טענה נמיביה ש"הערוץ המרכזי" מתייחס לערוץ הנע מדרום לאי ולכן האי שייך לה. בשל כך, ב-1999 קבעו שופטי בית הדין הבינלאומי לצדק בהאג כי "הערוץ הצפוני של נהר הצ'ובה שסביב האי קסיליקי/סדודו מוכרח להיחשב כערוץ המרכזי שלו". ולכן, ע"פ החלטה זו, האי קסיליקי/סדודו הוא טריטוריה של בוטסואנה. נהר אוקבנגו העובר מאנגולה דרך נמיביה לבוטסואנה הוא מקור חשוב למים עבור בוטסואנה, וכן לדלתת האוקבנגו המהווה מקור חשוב להכנסה תיירותית עבור בוטסואנה שכן היא מיוחדת בריבוי חיות הבר והציפורים שבה. בנוסף, הנהר מהווה מקור מים חשוב לבוטסואנה. נמיביה, המתמודדת עם בצורת, חפרה תעלה באורך של 300 ק"מ מהנהר, ותכננה לבנות צינור מים באורך של 250 ק"מ שיסיט את המים מהנהר ויסייע בהתמודדות עם הבצורת. בוטסואנה טענה בתגובה כי 97% ממימי הנהר מתאדים, כך שהיא לא יכולה לאפשר אובדן מים נוספים. נמיביה הגיבה וטענה כי הפרויקט שלה משתמש בחצי אחוז מהמים בנהר, וכי לה הזכות על כל המים של הנהר העובר דרכה. במטרה להתמודד עם הסכסוך, אנגולה, נמיביה ובוטסואנה הקימו בספטמבר 1994 את ועדת המים של אגן נהר אוקבנגו, שתייעץ להן באשר לחלוקת המשאבים של הנהר. בוטסואנה ונמיביה הן שתיהן חברות בקהילת הפיתוח הדרום אפריקאית (SADC) שהמטה שלה בגאבורון. המטרה העיקרית של SADC היא לקדם את שיתוף הפעולה בין 15 מדינות דרום אפריקה בתחומים הכלכליים, החברתיים והביטחוניים. ב-2002 חתמו תאגידי המים של נמיביה ובוטסואנה על הסכם לאספקת חשמל לעיירות גנזי בבוטסואנה ודה הוק בנמיביה. שתי המדינות שקלו לשתף פעולה בפריסת סיבים אופטיים שיעקפו את דרום אפריקה תוך הפחתת עלויות. בנוסף, באוקטובר 2008 אישרה נמיביה את הצעתה של חברה פרטית לייצא פחם מבוטסואנה דרך מסילת רכבת שתיבנה בנמיביה. מדיה וקבצים בנושא יחסי בוטסואנה–נמיביה בוויקישיתוף Embassy of Botswana in Namibia, VisaHQ (באנגלית) Embassy of Botswana in Namibia, VisaHQ (באנגלית) Southern African Development Community Creamer Media Login, Engineering News (באנגלית)
Rapide

"Rapide" (בעברית: "מהר") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האיטלקי מחמוד. השיר יצא לאור ב-19 בינואר 2020, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השני של מחמוד, Ghettolimpo. הוא נכתב על ידי מחמוד, פרנצ'סקו קטיטיה ודאריו פאיני, שגם הפיק את השיר. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-53 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-23 בינואר 2020. נכון למאי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-54 מיליון צפיות. מידע על הסינגל "Rapide" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Rapide" באתר Discogs מילות השיר "Rapide" באתר Genius סרטון השיר "Rapide" באתר יוטיוב "Rapide - Single by Mahmood on Apple Music". iTunes Store. נבדק ב-15 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "New Music - This week with Mahmood, Tamta, Oscar Zia, Manel Navarro & more!". ESCXTRA.com. נבדק ב-15 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Mahmood - Rapide". נבדק ב-15 בפברואר 2020 – via YouTube. {{cite web}}: (עזרה) "Top Of The Music 2020: 'Persona' Di Marracash È L'album Piú Venduto" (Download the attachment and open the singles file) (באיטלקית). Federazione Industria Musicale Italiana. 7 בינואר 2021. נבדק ב-11 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Fabio Fiume (29 בדצמבר 2020). "Le migliori canzoni del 2020 secondo il nostro critico musicale. Prima Parte" (באיטלקית). AllMusicItalia.it. נבדק ב-20 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Le 30 canzoni più belle dell'anno" (באיטלקית). Rockit.it. 17 בדצמבר 2020. נבדק ב-20 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Le 15 migliori canzoni italiane del 2020". Rolling Stone (באיטלקית). 30 בדצמבר 2020. נבדק ב-20 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
הר דיימלר

הר דיימלר (באנגלית: Mount Daimler) הוא אחד ההרים הגבוהים ביותר במסיב רמת טרקיה, בחצי האי טריניטי, בצפון חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה. ההר הוא הגבוה בהרים באזור רמת טרקיה שבין קרחון ראסל המזרחי לבין קרחון ויקטורי. הר דיימלר ממוקם 3.87 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מפסגת אירקלי; הר דיימלר ממוקם 6 קילומטרים מדרום להר קניקולה. ההר מופה לראשונה בהתבסס על סקרים שבוצעו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבין השנים 1960 – 1961. שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדת המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. ההר נקרא על דם גוטליב דיימלר, מהנדס גרמני שפיתח את מנוע הבעירה הפנימית שאפשר ייצור מסחרי של כלי רכב.
דיוויזיית השריון ה-12 (ארצות הברית)

דיוויזיית השריון ה-12 של צבא ארצות הברית (באנגלית: 12th Armored Division) הייתה דיוויזיית שריון אמריקאית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית. הדיוויזיה הוקמה ב-15 בספטמבר 1942 הארגון והאימונים הראשוניים היו במחנה קמפבל, קנטקי, והמשיכו במחנה בארקלי באבילין, טקסס. ב-20 בספטמבר 1944 הפליגה הדיוויזיה מנמל ניו יורק לאנגליה, אליה הגיעה ב-2 באוקטובר. הדיוויזיה נחתה בחופי לה האבר ב-11 בנובמבר 1944, והוכפפה לארמייה השביעית עימה לחמה באלזס ובמבצע נורדווינד. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במתקפת ריינלנד-פפאלץ, וב-28 במרץ 1945 חצתה את הריין והשתתפה בקרבות בגרמניה. הדיוויזיה התקדמה ברחבי בוואריה ואף חצתה את הדנובה, ובתחילת מאי נכנסה לאוסטריה ובנוסף שחררה במהלך התקדמותה מחנות ריכוז באזור לנדסברג על הלך. לאחר מכן שירתה הדיוויזיה כחיל כיבוש עד לפירוקה ב-17 בדצמבר 1945. במהלך המלחמה נהרגו 616 מחיילי הדיוויזיה ו-2,416 נפצעו. מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית השריון ה-12 בוויקישיתוף דיוויזיית השריון ה-12 (באנגלית)
גראן ויה דה לס קורטס קטלאנס

גראן ויה דה לס קורטס קטלאנס (בקטלאנית: Gran Via de les Corts Catalanes; "הדרך הגדולה של בתי המשפט הקטלאניים"), המכונה בפשטות גראן ויה, הוא רחוב מרכזי בברצלונה. אורכו 13.1 ק"מ, והוא הרחוב הארוך ביותר בקטלוניה והשני באורכו בספרד כולה. הרחוב חוצה את כל העיר לרוחבה, ומשתרע מגבולה הצפון-מזרחי, בסמוך לגבול עם העיר סנט אדריה דה בסוס, ועד לגבולה הדרום-מערבי, בסמוך לגבול עם העיר הוספיטלט דה ליוברגט. לאורך הרחוב נמצאות כמה מהכיכרות החשובות של ברצלונה: פלאסה דה אספניה, פלאסה דה לה אוניברסיטט, פלאסה דה קטלוניה, פלאסה דה טטואן ופלאסה דה לס גלוריאס קטלאנס. בשלהי המאה ה-19, עבד המתכנן העירוני אילדפונס סרדה על תוכנית הרפורמה להרחבת ברצלונה. את הרחוב, אותו הוא ראה כחלק מהותי מהפרויקט, הוא תכנן כדרך רחבה המקשרת בין מספר כפרים באזור החוף של ברצלונה. הרחוב קיבל את השם שדרת קורטס בשנת 1900, לזכר בתי המשפט הקטלאניים ששלטו בנסיכות קטלוניה לאורך ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת. לאחר כינון הרפובליקה הספרדית השנייה, הוארך שמו לשדרת קורטס קטלאנס (Avinguda de les Corts Catalanes). עם ניצחון פרנסיסקו פרנקו והפלנגות הספרדיות במלחמת האזרחים ב-1939, שונה שם הרחוב לשדרת חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה. ב-1979, עם מות פרנקו והשבת הדמוקרטיה, שונה שוב שם הרחוב בפעם האחרונה, לגראן ויה דה לס קורטס קטלאנס. קולנוע קולוסיאום אנדרטה משנת 2001 לזכר קורבנות ההפצצות של איטליה הפשיסטית במהלך מלחמת האזרחים הספרדית, מול קולנוע קולוסיאום. פלאסה דה לס גלוריאס קטלאנס לה מונומנטל פלאסה דה לה אוניברסיטט פלאסה ד'אספניה פלאסה דה טטואן אילדפונס סרדה אישמפלה ברצלונה תכנון עירוני של ברצלונה מדיה וקבצים בנושא גראן ויה דה לס קורטס קטלאנס בוויקישיתוף
שלושה אמיגוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שלושה אמיגוס – סרט קולנוע אמריקאי 3 אמיגוס (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה קנדית
אבינגודה דיאגונל

אבינגודה דיאגונל (בקטלאנית: Avinguda Diagonal; "השדרה האלכסונית"), היא שדרה מרכזית בברצלונה, החוצה את העיר לשניים. כיוונה אלכסוני ביחס לרשת הרחובות של העיר, ומכאן שמה. השדרה מהווה עורק תחבורה מרכזי של ברצלונה, וניתן לראות בה מלונות רבים ובנייני משרדים של חברות מרכזיות. השדרה חוצה את ברצלונה לרוחבה, החל מרובע לס קורטס בצידה המערבי של העיר ועד לרובע סאנט מארטי במזרחה. רוחבה 50 מטרים, והיא נמשכת לאורך של כ-11 ק"מ. האדריכל והמתכנן העירוני אילדפונס סרדה תכנן את אבינגודה דיאגונל ואת אבינגודה מרידיאנה כשתי שדרות רחבות ידיים שיחתכו את רשת הרחובות המסודרת שהוא תכנן עבור שכונת האישמפלה ויפגשו בכיכר גלוריאס קטלאנס, אותו סרדה חזה להיות מרכז העיר החדש. המשטרים השונים ששלטו בקטלוניה ובספרד לאורך המאה ה-20 ביקשו לשנות את שמות הרחובות בברצלונה, ושדרת דיאגונל לא הייתה יוצאת מן הכלל. לאורך השנים, היא נודעה בשמות הבאים: גראן ויה דיאגונל (הדרך הגדולה האלכסונית) - השם המקורי שאילדפונס סרדה וויקטור בלגואר ביקשו להעניק לשדרה. אבינגודה ד'ארגואל - 1891. על שמו של אגוסטין ארגואל, פוליטיקאי ספרדי. אבינגודה דה לה נסיונליטט קטלאנה (שדרת האומה הקטלאנית) - 1922. בתקופת חבר העמים הקטלאני. אבנידה דה אלפונסו XIII - 1924. בתקופת הדיקטטורה של מיגל פרימו דה ריברה, על שמו של המלך אלפונסו השלושה עשר. אבינגודה דל קטורזה ד'אבריל (שדרת הארבעה עשר באפריל) - 1931. בתקופת הרפובליקה הספרדית השנייה. גראן ויה דיאגונל - 1939. שם ארעי שניתן לשדרה יום לאחר כיבוש ברצלונה על ידי הפשיסטים, בניסיון לחסל כל אזכור של הרפובליקה. אבנידה דל גנרליסימו פרנסיסקו פרנקו - 1939. בתקופת השלטון הסמכותני של פרנסיסקו פרנקו. אבינגודה דיאגונל - 1979. ניתן לשדרה במהלך תקופת שיקום הדמוקרטיה. זהו שם השדרה עד ימינו. גם כאשר שונה שם השדרה הרשמי, השם "דיאגונל" תמיד נשאר רווח בשימוש העממי. תוכניותיו של אילדפונס סרדה להרחיב את ברצלונה ולשנות את המציאות האורבנית של העיר לא הצליחו לחלוטין, מאחר שרק חלקים מהם אושרו לבנייה. סלילתה של השדרה האלכסונית היא דווקא אחת מהתוכניות שכן יצאו לפועל, כאשר צו מלכותי של המלכה איזבלה השנייה והממשלה הספרדית בראשות לאופולדו אודונל אישר לו להתחיל בסלילת השדרה בשנת 1859. לפני כן, ביקשה מועצת העיר ברצלונה אישור מהרשויות להוציא לפועל פרויקט חלופי של האדריכל אנטוני רובירה אי טריאס, אך זה נדחה. לאחר השלמת החלק המרכזי של השדרה, המקטע שבין כיכר פרנסס מאסיה לכיכר גלוריאס, הפכה דיאגונל במהירות לאחת השדרות הפופולריות בעיר ומקום מרכזי בו יכלו האריסטוקרטים והבורגנים של קטלוניה להראות בהם לראווה את כרכרותיהם. במהלך התערוכה העולמית של ברצלונה בשנת 1888, הוצגה השדרה לראווה כאחד הסמלים להתחדשותה וצמיחתה של ברצלונה. פרנסס קמבו, מנהיג הליגה האזורית הקטלאנית (Lliga Regionalista), הציע בשנת 1919 לבנות בשדרה ארמון למלך אלפונסו השלושה עשר, לאחר שהארמון המלכותי הקודם שבעיר העתיקה נהרס בשריפה בשנת 1875. בשנת 1992, כמה מתחמים בשדרה אירחו חלק מהתחרויות של אולימפיאדת ברצלונה. השדרה הייתה מוקד בו התרחשו מספר פעולות טרור על ידי התנועה הבדלנית הבסקית, אט"א, בשנת 2000. ב-2 בנובמבר, מכונית תופת התפוצצה בשדרה ופצעה מאבטח ושוטר. כמה ימים לאחר מכן, ב-21 בנובמבר, נרצח ארנסט לוך בהתפוצצות מכונית תופת נוספת במרכז השדרה. ב-20 בדצמבר שוטר נרצח ביריות בשדרה. תכנון עירוני של ברצלונה מדיה וקבצים בנושא אבינגודה דיאגונל בוויקישיתוף
מפלגת האזרחים הדמוקרטית

מפלגת האזרחים הדמוקרטית (בבוסנית: Građanska Demokratska Stranka) היא מפלגה רב-אתנית בבוסניה והרצגובינה. בבחירות לבתי הנבחרים שנערכו ב-5 באוקטובר 2002, המפלגה לא זכתה באף מושב. אך המפלגה זכתה במושב אחד מתוך 140 המושבים של בית הנבחרים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה. אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת האזרחים הדמוקרטית ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא בוסניה והרצגובינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סנין סבאי

סנין סבאי (בצרפתית: Senin Sebai; נולד ב-18 בדצמבר 1993 באביג'אן שבחוף השנהב) הוא כדורגלן איבוארי המשחק בעמדת החלוץ בקיזילז'אר. סבאי שיחק בקבוצות סקסאן, אסטרה ג'יורג'יו, סלוצק, בלטיקה קלינינגרד, טמבוב, טובול ו-חימקי. ב-7 בספטמבר 2021 חתם על חוזה לעונה אחת באחמט גרוזני מליגת העל הרוסית. ב-31 במאי 2022 עזב את המועדון, לאחר שהסתיים חוזהו. ב-7 ביוני 2022 חתם בעירוני קריית שמונה. מדיה וקבצים בנושא סנין סבאי בוויקישיתוף סנין סבאי, באתר Transfermarkt סנין סבאי, באתר Soccerway סנין סבאי, באתר WorldFootball.net סנין סבאי, באתר FootballDatabase.eu СЕНИН СЕБАИ ПЕРЕХОДИТ В «АХМАТ» באתר הרשמי של חימקי, 7 בספטמבר 2021 (ברוסית) Гудиев, Пуцко, Себаи, Архипов, Лысцов и Коновалов покидают «Ахмат» באתר הרשמי של אחמט גרוזני, 31 במאי 2022 (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן-ששון

האם התכוונתם ל... אלי בן-ששון – מדען מחשב ויזם היי-טק ישראלי חיים הלל בן-ששון – היסטוריון ישראלי, פרופסור בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים מולי בן ששון – אמן ומעצב ישראלי, פרופסור וראש המחלקה לעיצוב קרמי וזכוכית בבצלאל מנחם בן-ששון – פרופסור להיסטוריה של עם ישראל, נגיד האוניברסיטה העברית בירושלים ובעבר הנשיא והרקטור שלה
סרטי שפטסברי

סרטי שפטסברי (באנגלית: Shaftesbury Films) היא חברת הפקת סרטים קנדית. היא פועלת בתחום הפקת סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ומוצרים שונים במדיה דיגיטלית. מטה החברה ממוקם בטורונטו. החברה הוקמה בשנת 1987 על ידי כריסטינה ג'נינגס שגם כיום, בשנת 2022 מכהנת כמנכ"לית של החברה. מוצר הדגל של החברה היא 11 עונות של סדרת טלוויזיה Murdoch Mysteries. סדרה בלשית זו מוקרנת במספר ערוצי טלוויזיה של קנדה ובמדינות נוספות. במרוצת השנים לסדרה עצמה התווספה סדרת רשת וסרט טלוויזיה. סדרת טלוויזיה "לחיות עם דרק" הופקה בתקופת 2005–2009. היא זכתה במספר פרסים של הטלוויזיה הקנדית. בשנת 2020 הוכרז שמתוכנן להוציא ספין אוף של הסדרה. בשנת 2009 החלה הקרנה של סדרה The Listener שנמשכה במשך חמש עונות. מוצר בולט נוסף הוא Frankie Drake Mysteries. סדרה זו הוקרנה בשנים 2017–2021. בשנת 2016 החברה הייתה שותפה להפקת סדרה Houdini & Doyle שהוקרנה בקנדה, בריטניה וארצות הברית. סדרת טלוויזיה Slasher הוקרנה לראשונה בשנת 2016 ובשנת 2022 החלה הקרנה של העונה חמישית. בנוסף לסדרות טלוויזיה החברה הפיקה מספר סרטי קולנוע. סרט Swann הופק בשנת 1996 והיה מועמד לקבלת מספר פרסים בקנדה. סרט Conquest ‏ (1998) הוקרן בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול ובשנת 1999 זכה בפרס ג'יני. חטיבה Smokebomb Entertainment פועלת בתחום יצירת סדרות רשת ו-Shaftesbury Kids מפיקה הופעות וסרטים המיועדים לילדים. החברה פועלת גם בתחום סרטי תעודה. בשנת 2019 היא הפיקה את הסרט Queering the Script. בשנת 2013 החברה חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם ABC. אתר האינטרנט הרשמי של סרטי שפטסברי "סרטי שפטסברי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) A. J. Marechal, A. J. Marechal, Shaftesbury signs first-look deal with ABC, Variety, ‏2013-02-12 (באנגלית)
פיטופלנקטון

פיטופלנקטון (בלועזית: Phytoplankton, מיוונית: פיטון, φυτόν - צמח, ופלאנקטוס πλαγκτός - לשוטט או לנוע; מכונים גם בקטריופלנקטון - Bacterioplankton), היא קבוצת פלנקטון המורכבת מיצורים זעירים המפיקים פוטוסינתזה, אף שלא כולם צמחים אמיתיים אלא גם אצות, מיני פרוטיסטים או חיידקים שיש להם פיגמנטים. הם זעירים ונעים עם הזרמים ובתורם מכלכלים את הזואופלנקטון ואחריו מגוון גדול של חיות ימיות. חלק ממינים אלו הם בעלי כושר תנועה עצמי בעזרת שוטונים (לדוגמה, פרידיניום (אנ')) או כושר לכוון את ציפתם במים באמצעות בועות גז שהם מייצרים (למשל, מיקרוציסטיס). בפיטופלנקטון נכללים גם חיידקים בעלי פיגמנטים המבצעים פוטוסינתזה. קיומם של הפיטופלנקטון בטבע תלוי בקיומם של לווייתני מזיפות רבים, כיוון שפיטופלנקטון משגשגים בסביבת ההפרשות של הלווייתנאים שמכילות את חומרי המזון של הפיטופלנקטון. נדידת הלווייתנאים מסייעת להתפתחות פיטופלנקטון ברחבי העולם. לפיטופלנקטון תפקיד חשוב בהשפעה על איכות הסביבה. נכון לעשור השני של המאה ה-21 פולטת אוכלוסיית הפיטופלנקטון לאוויר העולם כ-50% מהחמצן, ולוכדת כ-37 מיליארד טון של פחמן דו-חמצני (בדומה לכ-1.7 מיליארד עצים), כמות שמוערכת בכ-40% מהפליטות. השפעתם המשמעותית על הסביבה גרמה לקריאות מצד חוקרים לשיתוף פעולה עולמי לשיקום אוכלוסיית הפיטופלנקטון (והלווייתנאים, התלויים אלו באלו בקשרים סימביוזיים) למען הסביבה, וכזווית חשובה ונוספת להתמודדות עם ההתחממות הגלובלית. יונתן גרופ, הריאות האמיתיות של כדור הארץ, במדור "מדע במבט על" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 27 במאי 2016 שי שמש, הידעת? ניתן לנטר את ביומסת הפיטופלנקטון מהחלל, באתר מדע גדול, בקטנה, 19 באוקטובר 2016 פיטופלנקטון, המכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים פלנקטון ה"נודדים" - מצגת פיטופלנקטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פיטופלנקטון, דף שער בספרייה הלאומית לווייתנים – פתרון טבעי למיתון משבר האקלים, באתר הידען הריאות האמיתיות של כדור הארץ, באתר מכון דוידסון ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הורבאט

הורבאט (Horváth) הוא שם משפחה שמקורו בהונגרית ומשמעותו קרואטי. האם התכוונתם ל... אדם הורבאט – במאי טלוויזיה יהודי-הונגרי אדן פון הורבאט – מחזאי וסופר יליד האימפריה האוסטרו-הונגרית אמה הורבאט – שחקנית אמריקאית זולטאן הורבאט – עיתונאי והיסטוריון יהודי-הונגרי פרנץ הורבאט – כדורגלן הונגרי
גשר יהודית (פראג)

גשר יהודית (בצ'כית: Juditin most) היה גשר אבן בפראג שחצה את נהר הוולאטבה, והוקם בתקופת ואצלב הראשון, דוכס בוהמיה. הגשר היה היחיד באדמות הצ'כיות (כינוי לבוהמיה, מוראביה ושלזיה הצ'כית) באותה תקופה, היה לגשר האבן העתיק ביותר בצ'כיה ומצפון להרי האלפים, והראשון שחצה את הוולאטבה. באותה עת היו רק שני גשרים במרכז אירופה – ברגנסבורג ובדרזדן. הגשר, שהוקם בין השנים 1158 ו-1172 על חורבותיו של גשר עץ שקרס בשנת 1157, לבסוף ניזוק בשיטפון וקרס בשנת 1342. הרעיון לבנות גשר אבן שחוצה את הוולטאבה מיוחס על פי רוב לבישופ השלושה-עשר של פראג, דניאל הראשון (צכ'). לאחר שנהרס גשר העץ המקורי ב-1157, דניאל הראשון קיבל השראה מגשרי אבן באיטליה, שם היה עם ולדיסלאב השני, מלך בוהמיה. מצאו למבנה מספר פטרונים, ובעיקר אשתו של המלך, יהודית מתורינגיה, שעל שמה נקרא לבסוף המבנה. הבנייה הושלמה ב-1172. על פי מכתב מהקאנון של הכנסייה של פראג, וינסנטיוס (צכ'), למלכה יהודית, הגשר נבנה בשלוש שנים. בערך באותה תקופה נבנו בקצהו המערבי של הגשר שני שטחים מבוצרים (בתחומי שכונת מאלה סטרנה של ימינו) שהיו אמורים לשמור על הגשר. מאלה סטרנה של היום הוקמה כעיירה רק ב-1257 (במקור תחת השם "העיירה החדשה מתחת לטירת פראג" – "Nova civitas sub castro Pragensi") ב-1253 מסר ונצל הראשון, מלך בוהמיה את ניהול הגשר לבית החולים של אחוות הצלבנים, שהוקם בכיכר קריז'ובניקה שנה קודם לכן. עבור התיקונים הנדרשים אספו אחי בית החולים מכס על הגשר וגם קיבלו הכנסות מהרכוש שנתרם על ידי המלך. כשהגשר נשבר הם גם אספו צדקות בבוהמיה. ב-3 בפברואר 1342 נהרס גשר יהודית בשיטפון. בשנת 1357 החליט הקיסר קרל הרביעי על בניית גשר אבן חדש, אותו הפקיד בידי בית ההיתוך הקיסרי לבנייה. האדריכל פטר פארלר תכנן את הגשר במקביל לגשר ההרוס, וכתוצאה מכך הזיז את קצה העיר העתיקה כמה עשרות מטרים דרומה, היכן שעומד כיום מגדל גשר העיר העתיקה. השלמת הגשר לקחה מעל 40 שנה והתרחשה בשנים 1357–1402. מדיה וקבצים בנושא גשר יהודית בוויקישיתוף גשר קארל: שלושים פסלים מעל הנהר - צ'כיה, באתר מסע אחר The history and mysteries of the Judith Bridge, PragueLife! Magazine, ‏2021-02-22 (באנגלית אמריקאית) 50 let Odboru archeologie: Juditin most – nejstarší most střední Evropy | Odbor archeologie NPÚ Praha, www.archeopraha.cz
המפלגה הליברלית הדמוקרטית (בוסניה והרצגובינה)

המפלגה הליברלית הדמוקרטית (Liberalno Demokratska Stranka, או LDS) היא מפלגה ליברלית בבוסניה והרצגובינה. המפלגה חברה במפלגה האירופאית הליברלית הדמוקרטית הרפורמית (ELDR). אין למפלגה שום נציגות במוסדות הלאומיים של בוסניה, מלבד נציג אחד בפרלמנט. מטעם המפלגה יש כ-300 נציגים ברשויות המקומיות, מתוך 29 אלף. אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הליברלית הדמוקרטית ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא בוסניה והרצגובינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פוסטושקה

פוסטושקה (ברוסית: Пусто́шка) היא עיר במחוז פסקוב ברוסיה, הממוקמת על נהר קרופיה 191 ק"מ דרומית לעיר המחוז פסקוב. העיר נוסדה בשנת 1901 עקב הקמת מסילת רכבת בין מוסקבה לריגה, וקיבלה מעמד של עיר בשנת 1925. השיוך המחוזי של העיר עבר שינויים רבים במשך 65 שנה, מכיוון שמדובר במחוז גבול והשינויים בו נעשו תכופים בשנים אלו. העיקר מהווה מרכז תעשייתי גדול לתעשיית חלב. ייתכן שראשית הקהילה היהודית בעיר באמצע המאה ה-19, אך בכל מקרה בשנים 1882–1903 נאסר על יהודים להתיישב בפוסטושקה. בשנים שלאחר הסרת האיסור הקהילה צמחה במהירות, כך שב-1926 ישבו בעיר כ-930 יהודים שהיו יותר ממחצית האוכלוסייה והוקמו בה מספר מוסדות חינוך יהודיים. מספר יהודי העיר פחת וירד עקב תהליכי עיור וערב מלחמת העולם השנייה היו בעיר 308 יהודים, רובם בעלי מלאכה וסוחרים בהיקף קטן, שהיו כ-12% מהאוכלוסייה. לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות במבצע ברברוסה, ברחו רבים מיהודי העיר. העיר נפלה בידי הגרמנים ב-16 ביולי 1941 והיהודים שנשארו בה הוכרחו לתפור את הטלאי הצהוב לבגדיהם. בפברואר 1942 הוקם בעיר גטו ובו 70 היהודים שנותרו בה, והיהודים עבדו בעבודות כפייה. בלילה שבין ה-3 ל-4 למרץ 1942, נורו למוות כל יהודי הגטו בביצה ליד פוסטושקה. מדיה וקבצים בנושא פוסטושקה בוויקישיתוף פוסטושקה, באתר האנציקלופדיה ליהדות רוסיה (רו') (ברוסית) פוסטושקה (Pustoshka), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם פוסטושקה במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו'), פוסטושקה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1815), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) פוסטושקה, באתר האנציקלופדיה ליהדות רוסיה (רו') (ברוסית) פוסטושקה במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) פוסטושקה (Pustoshka), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם אלכסנדר קרוגלוב (רו'), פוסטושקה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1815), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) סיפור רצח יהודי פוסטושקה בביצה ליד פוסטושקה במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פוסטושקה".