laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בראד שניידר

בראד שניידר (באנגלית: Brad Schneider; נולד ב-20 באוגוסט 1961) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. בשנים 2013–2015 כיהן כנציג המחוז העשירי של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית ובנובמבר 2016 נבחר לכהונה נוספת. שניידר נולד וגדל בדנוור שבקולורדו בן למשפחה יהודית. ב-1983 סיים תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת נורת'ווסטרן, לאחר מכן התגורר במשך שנה בקיבוץ עין דור בישראל וב-1988 סיים תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת נורת'ווסטרן. עבד כיועץ בחברת PWC, וכיועץ לענייני ביטוח ועסקים בחברות נוספות עד שב-2008 הקים חברת ייעוץ משלו. שניידר פעיל בקהילה היהודית באזור שיקגו, הוא שימש חבר בהנהלת הוועד היהודי-אמריקני וכיהן במשך ארבע שנים כיושב ראש ארגון הברית הלטינו-יהודית בשיקגו. ב-2012 זכה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לנציגות המחוז העשירי של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית, בבחירות הכלליות גבר על מועמד המפלגה הרפובליקנית, חבר הקונגרס המכהן בוב דולד ברוב של 50.6%. בבחירות ב-2014 הפסיד לדולד לאחר שקיבל רק 48.7% מהקולות. ב-2016 נבחר שוב לאחר שגבר על דולד ברוב של 52.6%. בינואר 2020 היה חלק ממשלחת של הקונגרס האמריקאי בראשות יושבת ראש בית הנבחרים ננסי פלוסי לאתרים יהודיים בפולין ולפורום השואה העולמי החמישי שהתקיים בירושלים. שניידר נשוי לג'ולי ואב לשניים. מתגורר בדירפלד שבאילינוי. מדיה וקבצים בנושא בראד שניידר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בראד שניידר בראד שניידר, ברשת החברתית פייסבוק בראד שניידר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בראד שניידר, ברשת החברתית אינסטגרם אתר הבחירות של בראד שניידר בראד שניידר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Oster, Marcy (21 בינואר 2020). "Nancy Pelosi leads congressional delegation to Poland and Israel". JTA. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
אנדרטת המלחמה הלאומית של קנדה

אנדרטת המלחמה הלאומית של קנדה (באנגלית: National War Memorial, בצרפתית: Monument commémoratif de guerre) היא אנדרטה שנמצאת בקנדה, ונבנתה לזכר חיילי קנדה שנהרגו במלחמת העולם הראשונה. האנדרטה נבנתה בשנת 1939 והיא ממוקמת בכיכר הקונפדרציה שבאוטווה, בירת קנדה. כיום משמשת האנדרטה גם אנדרטה לחיילים הקנדים שנפלו במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה וכן מצוי לידה קבר החייל האלמוני של קנדה, שנבנה בקדמת האנדרטה בשנת 2000. האנדרטה בנויה בצורת קשת מאבן שבתחתיתה פסלי מתכת. הפסל המרכזי נקרא בשם "התגובה" ומתאר קבוצה של חיילים (הן לוחמים והן חיילות עזר) הצועדים לכיוון הקשת - אחד החיילים רכוב, וקבוצה גוררת תותח. בראש הקשת עומדות דמויות המסמלות את השלום ואת החירות. הדגם שעל פיו נבנתה האנדרטה מוצג במוזיאון המלחמה הקנדי. קנדה במלחמת העולם הראשונה אנדרטת המלחמה של אוסטרליה היכל הזיכרון הממלכתי לחללי מערכות ישראל אנדרטת המלחמה הלאומית
פיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה

פיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה (בגרמנית: Philippine Charlotte von Preußen;‏ 13 במרץ 1716 - 17 בפברואר 1801), הייתה בתו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, ואשתו של קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל. פיליפינה שרלוטה נולדה בברלין ב-13 במרץ 1716 לפרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה ולסופיה דורותיאה מהנובר, בתו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה. ב-2 ביולי 1733 התחתנה פיליפינה שרלוטה עם קרל, נסיך הכתר של בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו נולדו לה 13 ילדים. בשנת 1735 מת חמיה פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ובעלה עלה לשלטון במקומו כקרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל. פיליפינה שרלוטה התערבה בנהול הממשל, והייתה דומיננטית מאוד בחצר. בנוסף קשרה פיליפינה שרלוטה קשרים חמים עם כמה מאנשי הרוח הגרמניים של אותה תקופה, ואף אירחה אותם בחצרה. פיליפינה שרלוטה שקדה על חינוך בנה קרל וילהלם פרדיננד, ושלחה אותו להתחנך אצל אחיה פרידריך השני, מלך פרוסיה. בשנת 1773 מינה בעלה קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל את בנה קרל וילהלם פרדיננד לעוצר, ובשנת 1780 מת בעלה קרל, ובנה עלה לשלטון כקרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל. ב-17 בפברואר 1801 מתה פיליפינה שרלוטה בבראונשווייג, והשאירה אחריה ספרייה בת 4,000 ספרים. ב-2 ביולי 1733 התחתנה פיליפינה שרלוטה עם קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו נולדו לה 13 ילדים: קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל (1735–1806) גאורג פרנץ (1736–1737) סופיה קרולינה, נסיכת בראונשווייג-וולפנביטל (1737–1817), התחתנה עם פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית כריסטיאן לודוויג (1738–1742) אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל (1739–1807), התחתנה עם ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך פרידריך אוגוסט, נסיך בראונשווייג-וולפנביטל (1740–1805) אלברכט היינריך (1742–1761) לואיזה (1743–1744) וילהלם אדולף (1745–1770) אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל, נסיכת הכתר של פרוסיה (1746–1810), התחתנה עם פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה פרדריקה (1748–1758) אוגוסטה דורותיאה (1749–1810) לאופולד, נסיך בראונשווייג-וולפנביטל (1752–1785) מדיה וקבצים בנושא פיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה בוויקישיתוף פיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אברהם הכהן בן יוסף

רב אברהם הכהן גאון או אברהם בן יוסף הכהן ריש מתיבתא כיהן כראש ישיבת גאון יעקב בשנות ד'תש"נ - ד'תש"פ. שמו נמצא בן כתבי גניזת קהיר: "חבורת סנהדרין גדולה בן מרנא יוסף ראש ישיבת ארץ ישראל נשמתו עדן". באוסף אדלר נמצאה איגרת ממנו אל קהילת התפוצות. אוצר הגדולים, כרך ב, ערך פ"ז (עמ' כז) MS Adler ZDMG 67, 637; JQR iv 6
עניי עירך קודמים

עניי עירך קודמים הוא כלל בהלכות צדקה, שמקורו בתלמוד, לפיו יש להקדים ולסייע לעניים הקרובים אל האדם, לפני שמסייעים לעניי מקומות רחוקים. בהשאלה, נעזרים רבות בכלל זה בעברית המודרנית, לצורך הבהרה שעל הבריות לדאוג לזקוקים לעזרה מבין הנמצאים בקרבם, בטרם ידאגו לרחוקים. אף על פי שקיים חיוב לתת צדקה גם לעניים ממקומות רחוקים, וכמו שלמדו חז"ל מהפסוק "כִּי פָתֹחַ תִּפְתַּח אֶת יָדְךָ לוֹ": "אין לי אלא לעניי עירך, לעניי עיר אחרת מנין? תלמוד לומר פתח תפתח, מכל מקום", דרשו חכמים שיש להקדים את עניי עירו לעניי עיר אחרת. וכך אמרו בתלמוד בבלי בשם רב יוסף: דתני רב יוסף "אִם כֶּסֶף תַּלְוֶה אֶת עַמִּי אֶת הֶעָנִי עִמָּךְ" עמי ונכרי - עמי קודם, עני ועשיר - עני קודם, ענייך ועניי עירך - ענייך קודמין, עניי עירך ועניי עיר אחרת - עניי עירך קודמין. — תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ע"א, עמוד א'. לפי ברייתא זו סדרי הקדימה הם: סיוע לעני קודם לסיוע לעשיר. סיוע לעני קרוב משפחה קודם לסיוע לעני שאינו קרוב משפחה. סיוע לעני (שאינו קרוב משפחה) שדר בעירי קודם לסיוע לעני שכזה שדר בעיר אחרת. גם בתנא דבי אליהו מופיע דירוג לגבי מתן צדקה: יש לו לאדם מזונות הרבה בתוך ביתו ובקש לעשות מהן צדקה כדי שיפרנס אחרים, כאי זה צד יעשה, יפרנס את אביו ואת אמו תחילה, ואם הותיר יפרנס את אחיו ואת אחותו, ואם הותיר יפרנס את בני ביתו, ואם הותיר יפרנס את בני משפחתו, ואם הותיר יפרנס את בני שכונתו, ואם הותיר יפרנס את בני מבוי, מיכן ואילך ירבה צדקה בישראל. — תנא דבי אליהו רבה פרשה כה כלל זה נפסק להלכה בשולחן ערוך הן לגבי הלכות הלוואה והן לגבי הלכות צדקה. השולחן ערוך הוסיף על פי הספרי שעניי ארץ ישראל קודמים לעניי חוץ לארץ. כלל זה מהווה שיקול להעדפת תושבי המדינה על פני זרים בתחומים מסוימים. ההסתדרות הרפואית בישראל מחקה כלל זה מנייר העמדה הקודם שלה, בטענה שהעדיפות חייבת להינתן לאלו שזקוקים לעזרה הדחופה יותר, בלי להתחשב בעדיפות של קרבה זו או אחרת, וכן משום שבזמן האירוע קשה להבחין בין המפגע לנפגעים. מתנות עניים נחמה ליבוביץ, עיונים חדשים בספר שמות עמ' 300-302, "עניי עירך קודמים". הרב ד"ר יהודה זולדן, סדרי קדימות במתן צדקה בזמננו, צהר, גיליון לז ה'תשע"ה, עמ' 37-50 ספר דברים, פרק ט"ו, פסוק ח'. תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ל"א, עמוד ב'. ספר שמות, פרק כ"ב, פסוק כ"ד. המקור בתלמוד מתייחס למצוות הלוואה, ואילו בספרי ישנה התייחסות למצוות צדקה. שולחן ערוך, חושן משפט, סימן צ"ז, סעיף א'. שולחן ערוך, יורה דעה, סימן רנ"א, סעיף ג'. ראו למשל פיילוט להוזלת מחירי הקנביס הרפואי, באתר משרד הבריאות. "עניי עירך קודמים" ואתיקה רפואית באירוע רב נפגעים, אתר ההסתדרות הרפואית בישראל
רסיסים

רסיסים (באנגלית: Fugitive Pieces) הוא רומן מאת הסופרת והמשוררת הקנדית אן מייקלס. הוא פורסם לראשונה ב-1996 וזכה בפרס הרומן הראשון של ספרים בקנדה, פרס Trillium, פרס בייליז לסיפורת מאת נשים (פרס אורנג'), פרס הספרות של הגרדיאן, ופרס וינגייט של ג'ואיש קווטרלי. הספר כתוב בשני חלקים. הראשון עוקב אחר סיפורו של יעקב ביר, אשר כילד יהודי בפולין נמלט בקושי מהנאצים. הוא ניצל על ידי גאולוג יווני, אתוס רוסוס, שמאמץ אותו ולוקח אותו לחיות באי זקינתוס ביוון. לאחר המלחמה השניים מהגרים לטורונטו. הרומן עוקב אחר המשך חייו של יעקב. הספר השני נכתב מנקודת מבטו של מעריץ של שירתו של יעקב, בן. הספר כתוב בשפה פיוטית עם שכבות של מטפורות, והוא חוקר תמות של טראומה, צער, אובדן, זיכרון, וכן תגליות - הן האישית והן המדעיות. הספר עובד לסרט שהוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי של טורונטו ב-2007, בבימויו של ג'רמי פודסווה. התסריט נכתב על ידי מייקלס עצמה. בסרט כיכבו סטיבן דיליין וראדה סרבדז'יה. בחלק הראשון של הספר, יעקב ביר הוא ילד יהודי בן 7 החי עם משפחתו בפולין. כשהנאצים מסתערים על בית המשפחה, הוא נמלט מגורלם של הוריו ואחותו, בלה, שנרצחים, כשהוא מתחבא מאחורי הטפט בארון. משם הוא בורח ליער. לאחר זמן מה, הוא נתקל בארכאולוג, אתוס רוסוס, שחופר באתר בביסקופין. אתוס מבריח את יעקב לאי זקינתוס ביוון. אתוס הוא גם גאולוג, והוא מוקסם מעץ ואבנים עתיקים. יעקב לומד יוונית ואנגלית, אך מגלה שככל שהוא לומד שפות חדשות, הן מוחקות מזכרונו את העבר. אחרי המלחמה, אתוס ויעקב מהגרים לטורונטו, שם לאחר כמה שנים יעקב פוגש את אלכסנדרה בספריית המוזיקה. אלכס היא אישה אינטנסיבית, פילוסופית ואשפית של משחקי מילים. יעקב ואלכס מתחתנים, אבל הקשר נכשל כי אלכס מצפה שיעקב ישתנה בקצב מהיר, ושינטוש את העבר שלו. יעקב חושב ללא הרף על זכרונותיו מאחותו, בלה, במיוחד אלה בהם היא מנגנת בפסנתר. בסופו של דבר הם מתגרשים. יעקב פוגש ומתחתן עם מיכאלה, ובעזרתה הוא מסוגל להרפות מבלה. יחד הם עוברים ליוון להתגורר בבית שעבר מדור לדור במשפחת רוסוס. החלק השני של הספר מסופר מנקודת מבטו של בן, פרופסור קנדי ממוצא יהודי, אשר נולד בקנדה להורים ניצולי שואה. בשנת 1954 בית המשפחה באונטריו נהרס על ידי הוריקן הייזל. בן הופך למומחה להיסטוריה של מזג האוויר, ומתחתן עם בחורה בשם נעמי. הוא מעריץ גדול של שירתו של יעקב, ובמיוחד האופן שבו הוא מתמודד עם נושא השואה, כאשר בן עצמו מתקשה להתמודד עם הזוועות שההורים שלו וודאי סבלו. בסופו של הסיפור, בן נשלח כדי להחזיר מביתו ביוון את כתביו של יעקב, שם בן מבלה שעות בנבירה בעברו של יעקב. רסיסים, אן מייקלס, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2009. תרגום: אורטל אריכה. פרס הגרדיאן לספרות (1997) פרס אורנג' (פרס בייליז לסיפורת מאת נשים) (1997) פרס רומן הביכורים של קנדה (1996) פרס פרמיו לטרריו ג'יספה אסרבי (2001) פרס טריליום (1997) פרס ג'ואיש קווטרלי-וינגייט (Jewish Quarterly-Wingate) לסיפורת (1998) מועמדות לפרס גילר (1996) אן מייקלס, פותחים ספר: רסיסים | אן מייקלס, באתר הארץ, 17 ביוני 2009 Guardian book club: Memories of war, הגרדיאן, ג'ון מולן,23 במאי 2009 Fossil Remains, ‏W. S. Di Piero, הניו יורק טיימס, 20 באפריל 1997 Library of Toronto Profile
פורטוגזים

פורטוגזים (בפורטוגזית: Portugueses) הם קבוצה אתנית שהתהוותה בפורטוגל, במערב חצי האי האיברי. שפתם היא הפורטוגזית ודתם השלטת היא הנצרות, בעיקר רומית קתולית. בעקבות התפשטותה בעבר של האימפריה הפורטוגזית והתיישבות במושבות באסיה, אפריקה ואמריקה, ולאחר מכן בעקבות גלי הגירה עד למאה ה-20 וה-21, קמו קהילות פורטוגזיות באזורים רבים על כדור הארץ ותפוצה פורטוגזית גדולה. הפורטוגזים מילאו תפקיד מפתח בעידן התגליות הגאוגרפיות, וחקרו ארצות רחוקות שלא היו ידועות קודם לכן לאירופים באמריקה, אפריקה, אסיה ואוקיאניה. הפורטוגזים של ימינו משויכים על ידי אנתרופולוגים לקבוצת אוכלוסייה "איברית" ("מערב-ים תיכונית"). המרכיבים היסודיים באתנוגנזה של הפורטוגזים היו שבטים קלטו-איברים שעברו תהליך רומאניזציה במאות הראשונות לספירה. במאות 5–6 ליסוד הקלטו-איברי נוסף מרכיב גרמאני בעקבות הגעתם לאזור של שבטי ויזיגותים וסואבים. במאה ה-8 פלשו לחצי האי האיברי מורים, אוכלוסייה ברברית-ערבית מצפון-מזרח אפריקה. תושבי פורטוגל נאבקו שנים רבות במורים, שהיו בני דת מוסלמית, ושכבשו למשך חמש מאות שנה את רוב שטחי ארצם. בסופו של דבר השתחררו הפורטוגזים מהכיבוש המורי, והמורים חלקם גורשו וחלקם נטמעו בעמם. עד סוף המאה ה-15 גם מספר רב של יהודים ספרדים שהתיישבו בפורטוגל בתקופות שונות נטמעו באוכלוסייה הפורטוגזית הנוצרית, תוך המרת דתם. בפורטוגל חיים כ-10 מיליון פורטוגזים ילידים, מתוך אוכלוסייה כללית של 10,750,000 תושבים. א. פורטוגזית - היא שפת רוב הפורטוגזים. ב. שפות מיעוט: מירנדית - הקרובה לניב של חבל לאון. מדוברת על ידי כ-15,000 תושבים ביישובים מירנדה דה מורו, וימיוזו ומוגאדורו. כולם דו-לשוניים ודוברים גם פורטוגזית. ברנקניו (Barranquenho) - הוא ניב פורטוגזי עם השפעה חזקה של השפה האקסטרמדורית. הוא מדובר על ידי תושבי העיר ברנקוס בפורטוגל, בגבול בין אקסטרמדורה לאנדלוסיה. מספר דובריו כ-2000. בפורטוגל חיים בני מיעוטים שאינם נחשבים פורטוגזים במובן של קבוצה אתנית אלא במשמעות של אזרחי פורטוגל. דוברי פורטוגזית מברזיל, אפרו-פורטוגזים מהמושבות הפורטוגזיות לשעבר באפריקה ומהודו הפורטוגזית לשעבר, שהיגרו לפורטוגל החל מתחילת המאה ה-20. מיעוטים סלאביים - בעיקר אוקראינים (בימינו המיעוט השלישי בפורטוגל), כמו כן מיעוטים ממוצא רומאני - רומנים מרומניה ומרפובליקת מולדובה היגרו לפורטוגל החל משלהי המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21. צוענים או רומה (Ciganos)- המונים כ-40,000 בני אדם. מיעוט סיני שהגיע ממקאו ומקומות אחרים בסין. מיעוט של יהודים רובם ספרדים-פורטוגזים, חלקם אנוסים לשעבר, כמו יהודי בלמונטה, ומיעוטם אשכנזים. למעלה ממאה מיליון אנשים בעולם הם צאצאים לאבות פורטוגזים מוכרים שהגיעו להודו, אמריקה, מקאו, מזרח טימור, מלזיה, אינדונזיה ואפריקה. בשנים 1886–1966 הייתה לפורטוגל ההגירה השלילית הגדולה ביותר במערב אירופה, להוציא אירלנד. מאמצע המאה ה-19 ועד סוף שנות ה-50 של המאה ה-20 עזבו כמעט שני מיליון פורטוגזים את ארצם, בעיקר לברזיל, אך גם לארצות הברית. כ-40 מיליון ברזילאים הם צאצאים לפורטוגזים שהיגרו בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. כ-1,200,000 ברזילאים הם מהגרים ילידי פורטוגל. מיעוטים פורטוגזים חשובים חיים גם בארצות אחרות. רוב הצאצאים של היהודים הפורטגזים חיים בימינו בישראל, בארצות הברית, צרפת, ונצואלה, ברזיל, טורקיה והולנד. בברזיל רבים מהם היו אנוסים או "נוצרים חדשים". מדיה וקבצים בנושא פורטוגזים בוויקישיתוף
דין לנוקס קלי

דין לנוקס קלי (באנגלית: Dean Lennox Kelly; נולד ב-30 בנובמבר 1975) הוא שחקן אנגלי הידוע מהופעתו בדמות קוו בול בסדרה "לגדול בלי בושה" של ערוץ 4 הבריטי. קלי נולד בלית'ם סנט אנז (אנ') שבמחוז לנקשייר. הוא למד בבית הספר למשחק של תיאטרון בריסטול אולד ויק. קלי ידוע בעיקר מתפקידו בדמות קוו בול בסדרה "לגדול בלי בושה" של ערוץ 4. תפקידים נוספים שלו בטלוויזיה הם בסדרת הדרמה "מייסי ריין", "בורדר קפה", בדרמה "Tipping the Velvet", בעיבוד מודרני למחזה "חלום ליל קיץ" ובסיטקום "The Worst Week of My Life". בקולנוע השתתף בסרט "The Lowdown" ובסרט "מייק באסט: מנהל את אנגליה". ב-2006 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "Sorted" של BBC One על קבוצה של דוורים. ב-1 בינואר 2007 כיכב בדרמה של ITV בשם "Dead Clever" לצדה של סוראן ג'ונס. הוא עזב את הסדרה "לגדול בלי בושה" בתחילת העונה הרביעית יחד עם מקסין פיק שגילמה את אשתו בסדרה. ב-2007 גילם קלי את דמותו של ויליאם שייקספיר בפרס בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". במרץ 2008 הופיע בדמות אחד מתלמידיו של ישו בדרמה "הפסיון" של ה-BBC, המגולל את סיפור ימיו האחרונים של ישו. במאי אותה שנה שיחק בתפקיד הדלי, בעל הפאב המקומי, בסדרת הדרמה הקומית "The Invisibles" על אודות שני נוכלים שחוזרים לבריטניה משהות בחו"ל. הדלי מצטרף לצמד בהמשך הסדרה. בינואר ובפברואר 2009 הופיע קלי בשני פרקים בסדרה "כמעט אנושיים" בדמות אדם זאב בשם טולי. קלי כיכב בסרט המדע בדיוני הקומי "Frequently Asked Questions About Time Travel" יחד עם כריס או'דאוד, מארק ווטון ואנה פריס. בדרמה של ITV "רווק נשוי אחר" שיחק לצדם של ראלף ליטל ומירנדה רייסון. בסדרה "קרנפורד" של ה-BBC גילם איש עני שמתקשה לפרנס את אשתו וששת ילדיו. הוא הופיע בדמות מלקולם, אביו של רובין, בסדרה "רובין הוד". ב-2002 שיחק קלי בתפקיד טוראי וילי מקנס בסרט האימה המלחמתי "משמרת המוות" בבימויו של מייקל ג' באסט (אנ'). קלי היה הקריין בסרט הדוקומנטרי בשם "League Of Their Own" על נבחרת הרוגבי ליג של בריטניה במהלך תחרויות הרוגבי משנת 2005 (אנ'). ב-2009 כיכב קלי לצדו של אחיו קרייג במיני-סדרה בת חמישה חלקים בשם "Collision" ששודרה במהלך חמישה לילות רצופים בנובמבר אותה שנה. ב-2010 שיחק בתפקיד התעשיין כריסטופר רוסון בדרמה של ה-BBC "יומניה הסודיים של מיס אן ליסטר". ב-2013 הופיע קלי בתפקיד איאן, החבר של הדמות הראשית, בסדרת הדרמה של BBC One "פרנקי" בכיכובה של איב מיילס. עוד ב-2013 גילם את דני, חייל המתמודד עם הפחדים שלו, בסרט קצר בשם "On The Bridge" המבוסס על סיפור אמיתי, ושצולם בשלמותו על גשר ווטרלו. ב-2015 הופיע קלי בפרק בסדרת הפשע "Death in Paradise". החל מ-2010 קלי הוא הקריין בתוכנית המציאות "Gold Rush". עוד היה קריין בתוכנית "10,000 BC" בערוץ 5. אחיו הוא השחקן קרייג קלי. דין לנוקס קלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דין לנוקס קלי, באתר AllMovie (באנגלית) דין לנוקס קלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Dean Lennox Kelly - TV.com". נבדק ב-5 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Shakespeare Sorted". bbc.co.uk. 2006-09-03. נבדק ב-2006-09-03. "Eve Myles to star in new BBC One drama series, Frankie". bbc.co.uk. BBC. 6 בספטמבר 2012. נבדק ב-22 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Interview with Dean Lennox Kelly (From The Argus)". נבדק ב-2014-04-05.
ציפורי סאטין

ציפורי סאטין (שם מדעי: Cnemophilidae) היא משפחת ציפורי שיר החיות ביערות גינאה החדשה וסביבותיה והן קרובות משפחתם של העדניים ושל המלנוכריים. לציפורים אלה דו-צורתיות זוויגית בה הזכר גדול ומפואר יותר מהנקבה וצבעו צהוב או כתום, עם בטן שחורה וראשו עד המקור גם שחור. הזנב וקצוות הכנפיים אדמוניים והכנפיים מעוגלות. הזכרים בולטים בעיקר בגלל הכתר המזדקר האדמוני שלהם. אלו עופות קרקע הרריים החיים בגובה 2,000-4,000 מטר מעל הים ביערות וסבכים ומחפשים פירות, זרעים וחרקים ביערות. עקב מיקומן הגאוגרפי הקשה להגעה ועקב נדירותן בטבע, אין הרבה מידע אודותן. המשפחה כוללת ארבעה מינים בשני סוגים. משפחה ציפורי סאטין (Cnemophilidae) סוג Cnemophilus מין Cnemophilus loriae מין Cnemophilus macgregorii סוג ומין יחיד Loboparadisea sericea מדיה וקבצים בנושא ציפורי סאטין בוויקישיתוף ציפורי סאטין, באתר ITIS (באנגלית) ציפורי סאטין, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ציפורי סאטין, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ציפורי סאטין, באתר GBIF (באנגלית)
אלכסנדרה החשמונאית (השלישית)

אלכסנדרה החשמונאית (מכונה השלישית כדי להבדילה מן האחרות; ? – 31 לפנה"ס?) הייתה מנהיגה מבית חשמונאי. היא הנהיגה מובלעת מורדת קטנה סביב מבצר הורקניה, שעמדה בפני חילות הורדוס קרוב לשש שנים. אלכסנדרה הייתה בתו של אריסטובולוס השני, ואחותם של אלכסנדר השני והמלך החשמונאי האחרון ביהודה, מתתיהו אנטיגונוס השני. יוסף בן מתתיהו מזכיר אותה פעמיים בחיבורו "מלחמת היהודים". הוא מספר כי לאחר שאלכסנדר הוצא להורג, לקח תלמי בן מנאיוס (אנ'), שליט כלקיס, את אחיו של אלכסנדר – אנטיגונוס, אלכסנדרה ואחות נוספת, תחת חסותו. הוא שלח את בנו, פיליפיון, לאשקלון, וזה חטף אותם מאמם והביאם אליו. פיליפיון התאהב באלכסנדרה ונשא אותה לאשה, אולם מאוחר יותר הומת בשל כך על ידי אביו, שאחר כך נשא אותה לאשה בעצמו. יוסף בן מתתיהו מדווח בקיצור רב על התבצרותה של "אחות אנטיגנוס", אך אינו מציין את שמה ולא ברור במי משתי האחיות מדובר. ישראל שצמן מציין כי "שם אחותו של אנטיגונוס אינו ידוע", בעוד קנת אטקינסון סבור כי מדובר באלכסנדרה. היא גייסה את תומכיו של אחיה אנטיגונוס - שהודח על ידי הורדוס, נלקח בשבי, והוצא להורג באנטיוכיה בפקודת מרקוס אנטוניוס - והשתלטה על הורקניה המרוחקת במדבר. קנת אטקינסון העריך כי הדבר אירע ב-37 לפנה"ס, שנת הוצאתו להורג של אנטיגונוס. היא משלה במקום עד סמוך לקרב אקטיום ב-31 לפנה"ס; באותה עת, נדרש הורדוס לשלוח את צבאו לעזרתם של מרקוס אנטוניוס וקלאופטרה נגד אוקטביאנוס, אך נאלץ לצאת להורקניה במקום, כדי לדכא את המורדת. סביר להניח שאלכסנדרה הוצאה להורג לאחר תבוסתה. כרוב מוחלט של ההיסטוריונים, העריך אטקינסון כי היה מדובר באמתלה בלבד מצד הורדוס, כדי לא להשתתף בעימות ולהסתכן בבחירת צד מפסיד. אך הוא כתב שאם הדבר בכל זאת נכון, הרי שאלכסנדרה אולי שינתה את ההיסטוריה, שכן הורדוס היה עשוי להטות את הכף נגד אוקטביאנוס באקטיום. לא ידוע עליה דבר מלבד פרטים אלה, ויוסף בן מתתיהו לא כתב דבר אודותיה בחיבורו "קדמוניות היהודים". על אף שלמרותה סרה נחלה קטנה בלבד, הייתה אלכסנדרה המנהיגה העצמאית האחרונה מבין החשמונאים. יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ראשון, פרק 9, פסקה ב, סעיפים 185–186. יוסף לא מציין במפורש את מי נשא פיליפיון לאשה, אלא רק שהתאהב ב"אחת משתי האחיות" (תרגום אולמן, עמ' 121–122). ישראל שצמן מציין בהערה (עמ' 122) כי "הטקסט אינו ברור, אבל הכוונה לאלכסנדרה". יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ראשון, פרק 19, פסקה א, סעיף 364. תרגום אולמן, עמ' 154, הערה לסעיף 364. "Kenneth Atkinson, The Hasmoneans and Their Neighbors, p. 154: "This woman, named Alexandra (III), is to be distinguished from the daughter of Hyrcanus, Alexandra (II). See further Günther 2012; Kokkinos 1998: 114–15 Kenneth Atkinson, The Hasmoneans and Their Neighbors: New Historical Reconstructions from the Dead Sea Scrolls and Classical Sources. Bloomsbury, 2018. עמ' 154.
קרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך

קרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית: Karoline Luise von Sachsen-Weimar-Eisenach‏; 18 ביולי 1786 – 20 בינואר 1816), הייתה בתו של קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ואשתו של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין. קרולינה לואיזה נולדה ב-18 ביולי 1786 בויימאר שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, לקרל אוגוסט, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך ולואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט. ב-1 ביולי 1810 התחתנה קרולינה לואיזה עם פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין, בנו של פרידריך פרנץ הראשון, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ממנו נולדו לה 3 ילדים. הנישואים היו מוצלחים, והשניים אהבו אחד את השנייה. לאחר לידת בנה הצעיר מגנוס בשנת 1815 חלתה קרולינה לואיזה, וב-20 בינואר 1816 מתה בלודוויגסלוסט. לפני מותה ביקשה קרולינה לואיזה מבעלה פרידריך לודוויג שיתחתן שוב, ואכן בשנת 1818 הוא התחתן עם אוגוסטה, רוזנת הסן-הומבורג, בתו של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג. ב-1 ביולי 1810 התחתנה קרולינה לואיזה עם פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין, בנו של פרידריך פרנץ הראשון, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ממנו נולדו לה 3 ילדים: אלברט ממקלנבורג-שוורין (1812–1834) הלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (1814–1858), התחתנה עם פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן מגנוס ממקלנבורג-שוורין (1815–1816) מדיה וקבצים בנושא קרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך בוויקישיתוף קרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סנטה קרוצ'ה

סנטה קרוצ'ה (Santa Croce) הוא ביטוי באיטלקית שפירושו "הצלב הקדוש". האם התכוונתם ל... סנטה קרוצ'ה (רובע) – אחד מרובעי ונציה שבאיטליה בזיליקת סנטה קרוצ'ה – כנסייה פרנציסקנית בתבנית בזיליקה בעיר פירנצה שבאיטליה פביאנו סנטקרוצ'ה – כדורגלן איטלקי סנטה קרוס
שלישייה מספר 2 לפסנתר

האם התכוונתם ל... שלישייה מספר 2 לפסנתר (בטהובן) שלישייה מספר 2 לפסנתר (ברהמס) שלישייה מספר 2 לפסנתר (מנדלסון) שלישייה מספר 2 לפסנתר (שוברט) שלישייה מספר 2 לפסנתר (שוסטקוביץ')
קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל

קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל (בגרמנית: Karl I. von Braunschweig-Wolfenbüttel;‏ 1 באוגוסט 1713 - 26 במרץ 1780), היה דוכס בראונשווייג-וולפנביטל בין השנים 1735–1780. קרל נולד בבראונשווייג ב-1 באוגוסט 1713 לפרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ולאנטוניטה, נסיכת בראונשווייג-לינבורג, בתם של לודוויג רודולף, דוכס בראונשווייג-לינבורג וכריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן. בצעירותו שירת קרל בצבא האימפריה הרומית הקדושה, ולחם בשורותיו במלחמת הירושה הפולנית. ב-2 ביולי 1733 התחתן קרל עם פיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך וילהלם הראשון, מלך פרוסיה וסופיה דורותיאה, נסיכת הנובר, כמה שבועות לאחר שאחותו אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל-בפרן התחתנה עם פרידריך, נסיך הכתר הפרוסי. בשנת 1735 מת פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, וקרל עלה לשלטון במקומו, תוך שהוא ממשיך לשרת בצבא הקיסרי. קרל העביר רפורמות מקיפות בדוכסות, ועם הזמן התחיל בניתוק קשריו עם בית הבסבורג, ובשנת 1750 אף ויתר על תפקידו כמפקד רגימנט בצבא ההבסבורגי. במהלך מלחמת שבע השנים תמך קרל בפרוסיה, מה שהביא לתוצאות הרסניות לדוכסות. בעקבות פעולותיו להעברת רפורמות בדוכסות הידרדר מצבה הפיננסי של הדוכסות, ומשום כך מינה קרל בשנת 1773 את בנו קרל וילהלם פרדיננד לעוצר הדוכסות. ב-26 במרץ 1780 מת קרל, ובנו קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל עלה לשלטון במקומו. ב-2 ביולי 1733 התחתן קרל עם פיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך וילהלם הראשון, מלך פרוסיה וסופיה דורותיאה, נסיכת הנובר, ממנה נולדו לו 13 ילדים: קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל (1735–1806) גאורג פרנץ (1736–1737) סופיה קרולינה, נסיכת בראונשווייג-וולפנביטל (1737–1817), התחתנה עם פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית כריסטיאן לודוויג (1738–1742) אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל (1739–1807), התחתנה עם ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך פרידריך אוגוסט, נסיך בראונשווייג-וולפנביטל (1740–1805) אלברכט היינריך (1742–1761) לואיזה (1743–1744) וילהלם אדולף (1745–1770) אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל, נסיכת הכתר של פרוסיה (1746–1810), התחתנה עם פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה פרדריקה (1748–1758) אוגוסטה דורותיאה (1749–1810) לאופולד, נסיך בראונשווייג-וולפנביטל (1752–1785) מדיה וקבצים בנושא קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל בוויקישיתוף קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מלחמת המפרץ (פירושונים)

מלחמת המפרץ (באנגלית: Gulf War) היה שמן של מספר מלחמות שהתחוללו באזור המפרץ הפרסי. האם התכוונתם ל... מלחמת איראן–עיראק – מלחמה בין איראן לעיראק בשנים 1980–1988; הייתה ידועה בשם "מלחמת המפרץ" עד לשנת 1991 מלחמת המפרץ (ידועה גם בשם "מלחמת המפרץ הראשונה") - מלחמה בין עיראק לבין קואליציית מדינות בראשות ארצות הברית, בשנים 1990–1991 מלחמת עיראק (ידועה גם בשם "מלחמת המפרץ השנייה") - פלישה של חילות קואליציית מדינות בראשות ארצות הברית והממלכה המאוחדת לעיראק, שהחלה בשנת 2003