laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ז'ראלד פאסדה

ז'ראלד פאסדה (בצרפתית: Gérald Passédat) (נולד ב-24 במרץ 1960) הוא שף מסעדת "לה פטי ניס" (Le Petit Nice) במרסיי שבצרפת, שמחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום מאז 2008 (נכון ל-2021). ז'רמן, סבו של ז'ראלד פאסדה נולד ב-1871 בטארן וגארון. אחרי לימוד אפייה ומגדנאות בפריז, הוא התיישב במרסיי ועסק במסחר וב-1917 רכש את וילה קורינת, בחוף הסלעי מול מצודת איף וקבוצת איי פריול למרגלות נוטרדאם דה לה גארד ופתח את מסעדת "לה פטי ניס" (Le Petit Nice). כעבור שנים מספר נשא ז'רמן (שהיה אלמן) את זמרת האופרה לושיה (לוסי) אלאברן. ז'אן-פול, אביו של ז'ראלד, נולד ב"פטי ניס" ב-1933 והפך כמו אמו לזמר אופרה, אבל עם תשוקה לבישול. בשנות השישים הוא החליט להקדיש את עצמו באופן בלעדי למטבח, ביחד עם אשתו, הוא הסב את "פטי ניס" למלון פאר, וזכה בכוכב במישלן ב-1977. הוא זכה ב-L'ordre national du Mérite ב-1988. המלון שייך לרשת רלה א שאטו. המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם. הוא זכה בתואר אביר לגיון הכבוד ב-1 בינואר 2009. ז'ראלד פאסדה נולד ב-24 במרץ 1960 בוילה קורינת. הוא הרבה לשהות במטבח עם אביו ונשות המשפחה והחליט להיות שף. הוא התלמד שמונה שנים במוסדות שונים: Le Coq Hardi בבוז'יוואל, מלון בריסטול בפריז, מלון קריון בפריז, אצל האחים טרואגרו ברואן, ובלה פרה ד'אז'ני באז'ני לה בן אצל מישל גראר. ב-1985 הוא הצטרף למטבח של אביו במסעדת "לה פטי ניס" כשוליה, ב-1987 עזב אביו על מנת לנהל את המסעדה במלון וז'ראלד נוטל את המושכות. בשנים 1987–1989 היה סגנו במטבח ז'יל גוז'ון. 1977 – כוכב במישלן (ז'אן-פול פאסדה) 1981 – שני כוכבים במישלן (ז'אן-פול פאסדה) 1991 – ז'אן-פול פאסדה זוכה בפרס מידי האקדמיה הלאומית לבישול 2008 – שלושה כוכבי מישלן 2010 – ז'ראלד פאסדה מקבל את תואר אביר לגיון הכבוד מידי הנשיא סרקוזי מדיה וקבצים בנושא ז'ראלד פאסדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'ראלד פאסדה ז'ראלד פאסדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מסעדת לה פטי ניס באתר dininginfrance אתר מסעדת לה פטי ניס מסעדת לה פטי ניס באתר השולחנות הגדולים בעולם(הקישור אינו פעיל)
US CSB

המועצה לחקירת חומרים מסוכנים ובטיחות כימית של ארצות הברית (באנגלית: The U.S. Chemical Safety and Hazard Investigation Board, בקיצור: The Chemical Safety Board, בראשי תיבות: CSB) ידועה בתור המועצה לבטיחות כימית והיא בעצם סוכנות פדרלית עצמאית שחוקרת תאונות של התעשייה הכימית במדינה ותאונות במתקנים כימיים. ראש המועצה מתמנה על ידי נשיא ארצות הברית באישור הסנאט. המועצה לבטיחות כימית הוקמה על בסיס התיקונים לחוק האוויר הנקי מ-1990. המועצה הפכה למבצעית בינואר 1998. המועצה היא ארגון חקירות עצמאי שאינו כפוף לאף ארגון ממשלתי בארצות הברית. הסוכנות פועלת על בסיס המודל המצליח של NTSB כארגון חקירות עילי בנושא התחבורה. הסוכנות משתפת פעולה באופן נרחב עם הסוכנות להגנת הסביבה והמינהל לבטיחות הבריאות והתעסוקה. מדיה וקבצים בנושא US CSB בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של US CSB US CSB, ברשת החברתית פייסבוק US CSB, ברשת החברתית אקס (טוויטר) US CSB, סרטונים בערוץ היוטיוב
בובטייל קורילי

בובטייל קורילי (באנגלית: Kurilian Bobtail) הוא גזע של חתולים ארוכי שיער, שמוצאם הוא באיים הקוריליים ברוסיה. הגזע חדש יחסית, והוכר לאחרונה על ידי WCF, ארגון החתולים הבינלאומי, וה-FIF. הוא נוצר מהכלאה של חתול יפני חסר-זנב, לבין חתול בר הנמצא באיים הקוריליים. לבובטייל הקורילי שיער ארוך וצמרירי, בעיקר על רגליו האחוריות וסביב צווארו ופניו, מה שמעניק לו מראה של רעמה. רגליו הקדמיות ארוכות במעט מרגליו האחוריות, ויש לו פרווה על כפותיו. בשל מוצאו מחתול הבר, שחי באזורים מושלגים, אוזניו גדולות ומצויות בקדמת ראשו, ומעליהן אניצי שיער. אחד הדברים המיוחדים בחתול הקורילי הוא זנבו הקצר והשעיר, המזכיר בצורתו את זנבו של ארנב. פרוותו של הבובטייל הקורילי מגיעה בצבעים רגילים, ובדוגמאות טאבי, אך גם בצבעי שיש עמוקים ועשירים. הבובטייל, על אף מראהו המסורבל משהו, הוא חזק, מהיר ואתלטי. מדיה וקבצים בנושא בובטייל קורילי בוויקישיתוף
שלי מאן

שלי איזבל מאן (באנגלית: Shelley Isabel Mann; ‏15 באוקטובר 1937 – 24 במרץ 2005) הייתה שחיינית אמריקאית, אלופה אולימפית ושיאנית עולם. היא התמחתה בכל סגנונות השחייה והחזיקה בו זמנית בשיאי העולם במשחים ל-100 מטר ול-200 מטר פרפר, במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי. מאן נולדה בניו יורק. בגיל 6 היא לקתה בפוליו כשהתגוררה בקיימברידג', מסצ'וסטס. היא אושפזה במשך שבועות בבית החולים ושוחררה עם שיתוק ברגל ימין. על מנת להחלים מהשיתוק היא החלה לשחות. היא למדה ללכת אך סבלה מצליעה משמעותית. בגיל 12 היא החלה להתאמן בשחייה תחרותית ושנתיים לאחר מכן היא כבר זכתה בתואר הראשון שלה באליפות ארצות הברית בשחייה לבוגרות. היא התאמנה במועדון השחייה של וולטר ריד כשלמדה באוניברסיטה בוושינגטון די. סי.. בתחרות שנערכה בריצ'מונד וירג'יניה ב-4 בספטמבר 1954 קבעה מאן במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 1:14.0 דקות במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי בשנת 1955 זכתה מאן במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:17.7 דקות. בתחרות שנערכה בטיילר, טקסס ב-7 ביולי קבעה מאן במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 1:11.8 דקות. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מלבורן (1956) שנערכו בדטרויט, מישיגן באוגוסט היא השוותה בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר חופשי את שיא עולם שקבעה וילי דן אודן בפברואר 1936 (1:04.6 דקות). במשחקים עצמם, היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אולימפי חדש של 1:11.0 דקות, לפני חברותיה לנבחרת ננסי ראמי (1:11.9 דקות) ומארי סירס (1:14.4 דקות), בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 1:11.2 דקות ובמדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:19.2 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 4:17.1 דקות ולפני דרום אפריקה (4:25.7 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.6 דקות, ראשונה סיימה דון פרייזר מאוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 1:02.0 דקות. מאן קבעה שיאי עולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ובמשחים ל-100 מטר ול-200 מטר פרפר. מאן זכתה ב-24 תוארי אליפות ארצות הברית בשחיה. בשנת 1966 זכתה מאן להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. שלי מאן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי שלי מאן, באתר olympedia.org sports123.com (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine) 1956 Olympic gold medalist buried in Thornrose, The News Leader PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics SHELLEY MANN, באתר International Swimming Hall of Fame
פוסק

המונח "מ"ץ" מפנה לכאן. לערך העוסק בדפוס עברי, ראו דפוס מ"ץ. פוסק (או פוסק הלכה או מורה הוראה או מורה צדק, המוכר גם בראשי התיבות מו"צ או דומ"צ), הוא שם תיאור לרב שעוסק בהכרעת שאלות הלכתיות המובאות בפניו. מבחינה טכנית, כל סמיכת חכמים מהווה "היתר הוראה" המתירה לרב לענות על שאלות הלכתיות. עם זאת, לא כל הרבנים הם פוסקים ובקיאים בשאלות הלכתיות, וחלקם עוסקים בנושאים תורניים אחרים, כגון תנ"ך, תלמוד, מוסר, חסידות ועוד. לעיתים ישנו מורה הוראה לנושא הלכתי ספציפי, למשל מורה הוראה לבית המטבחיים, שבו שוחטים בהמות. לעיתים יש חלוקה בין רב קהילה, האחראי לניהול ענייניה הרוחניים של הקהילה, לבין מורה הוראה, האחראי על פסיקת ההלכה. חלוקה כזו נעשית לרוב בקהילות חסידיות שבהן הרב הרשמי הוא איש ממשפחת האדמו"ר או רב בעל ידע וסמכות בענייני חסידות ובעל יכולת דרשנית; במקרים כאלו ממנים רב נוסף, שתפקידו לפסוק הלכה והוא המשמש כפוסק. בדרך כלל ממנים על הקהילה פוסק בעל היקף רחב יותר, המכונה דומ"צ, ראשי תיבות של דיין (הבקיא בשולחן ערוך חלק חושן משפט, העוסק בשאלות ממוניות) ומורה צדק (הבקיא בשולחן ערוך חלק אורח חיים וחלק יורה דעה, העוסקים בשאלות בענייני יום יום). הכינוי "פוסקים" מתייחס, על פי רוב, ליצירותיהם של רבנים פוסקים מובהקים, בעיקר לפירושים ההלכתיים שהודפסו במהדורות העיקריות של השולחן ערוך ולספרי שאלות ותשובות (בקיצור שו"ת). המושג 'בקיא בש"ס ופוסקים' מציין אדם שיש לו ידיעה מקיפה בתלמוד הבבלי ומפרשיו, בשולחן ערוך ומפרשיו, ובספרות השו"ת. פסיקת הלכה רב ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדר שליאחטורוב

גנרל לויטננט אלכסנדר ואסילייביץ' שליאחטורוב (ברוסית: Алекса́ндр Васи́льевич Шляхту́ров; נולד ב-10 או ב-14 בפברואר 1947) הוא ראש המודיעין הצבאי הרוסי לשעבר (אפריל 2009-דצמבר 2011) וכיהן כסגן הרמטכ"ל הרוסי. לפני מינויו לתפקיד ראש סוכנות הביון הגדולה ביותר במזרח אירופה היה ראש מינהל המודיעין האסטרטגי של הגה-אר-או. הוא מונה לתפקיד בהתאם להמלצת המנהל הקודם ולנטין קוראבלניקוב. שליאחטורוב הוא בוגר האקדמיה הדיפלומטית הצבאית של משרד ההגנה הרוסי, הידועה יותר כבית הספר למודיעין צבאי של רוסיה. בעבר עבד במחלקת המטבעות והמימון של משרד החוץ הרוסי. בתקופתו כראש המודיעין הצבאי צומצם מספר היחידות המיוחדות בארגון משמונה לחמש, דבר שהביא לפיטורם של קצינים רבים במסגרת הרפורמה הצבאית ברוסיה. באופן רשמי הוא יצא לגמלאות בעקבות גילו, אך למעשה הוא התנגד להמשך הצמצומים בשירות, ולכן פוטר. לאחר פיטוריו מתפקיד ראש המודיעין הצבאי הרוסי הוא מונה למנכ"ל באחת החברות לייצור נשק השייכות למשרד ההגנה הרוסי. שליאחטורוב קיבל עיטור "ההצטיינות למען המולדת" מדרגה 3.
התרנגולת שהטילה ביצי זהב

התרנגולת שהטילה ביצי זהב הוא משל ממשלי איזופוס, שמוסר ההשכל שלו הוא להסתפק במה שיש ולא להתפתות לחמדנות יתר, שיכולה להותיר אותך בלי כלום. הסיפור המקורי מדבר דווקא על אווזה המטילה ביצי זהב (ביצת אווז גדולה פי חמישה מביצת תרנגולת ממוצעת), אולם זה התרגום המוכר למשל בשפה העברית. המשל מספר על איכר עני ואשתו שאחת התרנגולות שלהם הטילה ביצי זהב, ביצה אחת בכל יום. האיכר לא הסתפק בביצה אחת ביום ורצה להשיג יותר ולהתעשר בבת אחת, הוא חשב שאם היא מטילה ביצת זהב בכל יום בוודאי מסתתר בתוכה מצבור זהב ולכן יום אחד הוא החליט להרוג את התרנגולת ולחתוך את בטנה, אך כשעשה זאת, לא מצא שם אפילו ביצת זהב אחת, והוא גילה כי בתוכה היא הייתה זהה לחלוטין לשאר התרנגולות, וכך במחשבה להתעשר בבת אחת האיכר העני ואשתו שללו מעצמם את האפשרות של רווח נאה יום אחר יום. אנלוגיה למשל מן המזרח נמצאה ב"סובנהאמסה ג'טאקה", שמופיע בסעיף הרביעי של סיפורי הג'טאקה הבודהיסטיים. במשל הזה - אבי משפחה ענייה נולד מחדש בתור ברבור שנוצותיו עשויות זהב, מדי פעם הוא נוהג לחזור אל משפחתו ולהציע להם לקחת נוצת זהב אחת מכנפיו כדי שתהווה עבורם מקור לפרנסה. לבסוף, חמדנותה של אם המשפחה גורמת לה לתלוש את כל נוצותיו של הברבור בבת אחת וכשהוא מתאושש מהמריטה כל נוצותיו הופכות לנוצות רגילות. נוצות הזהב של הברבור הן כביצי הזהב של התרנגולת, בשני המקרים הרצון להשיג עושר מיידי, מבטל למעשה את היכולת לעושר שיפרנס את העניים למשך חייהם בכבוד. ג'ק ואפון הפלא הדייג ודג הזהב תפסת מרובה לא תפסת ברווז השווה מיליון Aesop's Fables, a new translation by V. S. Vernon Jones (London: W. Heinemann, 1912), p. 2. מדיה וקבצים בנושא התרנגולת שהטילה ביצי זהב בוויקישיתוף התרנגולת שהטילה ביצת זהב, באתר הספרייה הלאומית Mythfolklore.net, full text 15th-20th century book illustrations online Aesop's Fables: Townsend (1867) Mythfolklore.net The Jataka, Volume I, tr. by Robert Chalmers, [1895] Sacred-texts.com
פופובו

פּוֹפּוֹבוֹ (בבולגרית: Попово) היא עיר בצפון מזרח בולגריה, השנייה בגודלה מבחינת כמות אוכלוסין במחוז טרגובישטה, ממוקמת 31 ק"מ מבירת המחוז טרגובישטה ו-248 ק"מ צפונית מזרחית לבירה סופיה. פופובו ממוקמת על שתי גבעות נגדיות הניצבות על גדות נהר פופוסקה ושמה נגזר מהמילה כומר בבולגרית. ראשית ההתיישבות האנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת של שבטים תראקים לתקופת הברונזה המאוחרת. במקום קיימים שרידים ארכאולוגיים מהמאה ה-4 לפנה"ס עידן הממלכה התראקית. בפאתי העיר נמצאו שרידי חווה חקלאית מהמאה ה-3 עת שלטה במקום האימפריה הרומית. בפרברים המערביים של העיר נמצאו שרידי כפר קטן מתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה. במקום הוקם יישוב בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה והוא נפל בידי האימפריה העות'מאנית ב-1388. היישוב מתועד תחת השם פופ אלאגוז בתעודות עות'מאנית מ-1555 כחלק ממערכת גביית המיסים של סנג'ק (מחוז) ניקופול. ב-15 בינואר 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש היישוב בידי צבא האימפריה הרוסית והפך חלק מנסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. עם השחרור מנתה אוכלוסיית היישוב כ-1,200 תושבים. ב-1883 זכה למעמד של עיירה. ב-1899 הושלמה מסילת הרכבת בין וארנה לסופיה, שנתיבה חלף בסמיכות לפופובו וכתוצאה מכך חל פיתוח כלכלי וגידול מואץ בכמות האוכלוסין. בסוף שנות ה-20 נמנו בפופובו 5,000 תושבים והיא הפכה למרכז מסחר אזורי. ב-1926 חוברה העיירה לתשתית חשמלית. ב-1960 זכתה למעמד של עיר. ב-7 בדצמבר 1986 אירעה רעידת אדמה בפופובו ונגרמו נזקי רכוש רבים. בעיר מרכז תעשייה שהוקם בראשית שנות ה-70 ומספק מקומות תעסוקה לתושבי העיר והכפרים סמוכים. באזור הרשות המקומית קיימת חקלאות מפותחת ומראשית המאה ה-21 ממצבת עצמה פופובו כיעד תיירותי. בעיר פועל בית חולים. העיר מצויה בסמיכות ל-3 עורקי תחבורה פנים בולגריים המקשרים אותה לוארנה, רוסה ווליקו טרנובו. בפופובו תחנת רכבת הממוקמת בתוואי הקו הישיר בין סופיה לווארנה. אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון בשל שיעור תמותה הגדול משיעור הילודה ובשל הגירה שלילית, בעיקר הגירת עבודה. עד למלחמה העות'מאנית-רוסית שהובילה לעצמאות בולגריה הורכבה מרבית אוכלוסיית פופובו מצ'רקסים וטטרים שיושבו במקום על ידי העות'מאנים. לאחר המלחמה החלה הגירה הדרגתית אל העיר של תושבים ממוצא בולגרי. ב-1983 מנתה פופובו 23,000 תושבים. במקביל החל משטרו של טודור ז'יווקוב לרדוף את המיעוט הטורקי במסגרת תהליך שכונה "בולגריזציה". בני המיעוט הטורקי אולצו לשנות את שמותיהם לשמות בעלי קונוטציה סלאבית והוטלו עליהם מגבלות שונות. כתוצאה מרדיפות אילו היגרו בהדרגה מאות מתושבי העיר לטורקיה וכך קטנה בהדרגה כמות האוכלוסין. משבר כלכלי ואחוזי אבטלה גבוהים הביאו להגירה נוספת מהאזור. בעשור הראשון של המאה ה-21 קטנה אוכלוסיית העיר ב-11.24%. בימינו מורכבת האוכלוסייה מרוב בולגרי, מיעוט גדול טורקי וכעשירית מהאוכלוסייה הם צוענים. בפופובו שורר אקלים ממוזג וישנם הפרשי טמפרטורות משמעותיים בין החורף לקיץ. החורפים מושלגים והטמפרטורה הממוצעת לעונת החורף היא מינוס 3oc. באמצע מרץ מתחילה עונת האביב בה הטמפרטורה הממוצעת עומדת על 5oc. בעונת הקיץ, בחודשים יולי ואוגוסט מאמירה הטמפרטורה הממוצעת ל-28oc. בלארוס וולוז'ין, בלארוס. ספרד סאוטה, מורסיה, ספרד. הרפובליקה העממית של סין צ'אנג טינג, הרפובליקה העממית של סין. מקדוניה נגוטינו, מקדוניה. רוסיה זאראיסק, רוסיה. טורקיה לולבורגאז, טורקיה. אוקראינה מאקאריב, אוקראינה. מדיה וקבצים בנושא העיר פופובו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פופובו
הארכאולוג העירום

הארכאולוג העירום (באנגלית: The Naked Archaeologist) היא סדרת טלוויזיה ששמה דגש על סיפורי התנ"ך וסיפורים היסטוריים נוספים ומנסה לאשש את נכונותם באמצעות עדויות ארכאולוגיות, שיחות עם מומחים בתחום ומסקנות אישיות. התוכנית הופקה על ידי VisionTV בקנדה יחד עם ערוץ ההיסטוריה בארצות הברית בהנחייתו של שמחה יעקובוביץ', שזכה ב-2007 בפרס אמי על הפקת סרטי תעודה בקטגוריית עיתונות חוקרת. שתי העונות הראשונות שודרו בישראל בערוץ 8. לפרקי העונה השנייה בישראל צורפו שיחות שערך אברי גלעד עם יעקובוביץ' על נושאי התוכנית. העונה השלישית משודרת בישראל בערוץ 1. פענוח יציאת מצרים מערת הקבורה של ישו "הארכאולוג העירום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יצחק טסלר, תקופת האבן: עונה 2 לארכיאולוג העירום, באתר nrg‏, 13 בספטמבר 2010
טרגובישטה (מחוז)

מחוז (אובלסט) טרגובישטה (בבולגרית: Област Търговище) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בצפון-מזרח בולגריה. שטחו מהווה כ-2 אחוזים משטח המדינה ועיר בירתו היא טרגובישטה. במחוז 5 רשויות מקומיות ו-188 יישובים שונים. ראשית התיישבות אנושית במחוז מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת של שבטים תראקים לתקופת הברונזה המאוחרת. ברחבי המחוז פזורים שרידי יישובים מהמאה ה-4 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית ובהם נתגלו חרסים, מטבעות וכלי עבודה עתיקים. ב-681 כבש החאן אספרוך את האזור והוא נכלל בשטחי האימפריה הבולגרית הראשונה. בהמשך הוקמו במחוז מצודות אשר שרידיהן מצויים ליד היישובים טרגובישטה, אומורטאג, אופאקה וראזדלצי. בראשית המאה ה-13 היה האזור בחזקת האימפריה הבולגרית השנייה ובמחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש על ידי האימפריה העות'מאנית. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשו שטחי המחוז בידי צבא האימפריה הרוסית והפכו חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. שטחי המחוז גבלו עם שטחי המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. אוכלוסיית המחוז נמצאת במגמת קיטון בשל שיעור תמותה הגדול משיעור הילודה. בעשור הראשון של המאה ה-21 נרשם קיטון שנתי ממוצע של 5% באוכלוסיית המחוז. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה כי 51.4% הם בולגרים, 40.9% ממוצא טורקי ו-7.2% הם צוענים. 57.3% מהאוכלוסייה מחזיקים בדת הנוצרית אורתודוקסית ו-42.7% הם מוסלמים סונים. 55.67% מהאוכלוסייה דוברים בולגרית כשפת אם, 36.86% טורקית ו-7.2% דוברים רומאני. אוכלוסיית מחוז טרגובישטה מהווה 1.8% מאוכלוסיית בולגריה. במחוז 3 בתי חולים המעניקים 49.1 מיטות ו-26.4 רופאים לכל 10,000 חולים. התוצר המקומי הגולמי במחוז נמוך מהממוצע הבולגרי, אך נמצא במגמת עלייה משמעותית. בין 2000 ל-2002 עלה תמ"ג המחוז ב-19.8%. 51.6% מהתמ"ג מגיעים ממגזר השירותים, 29.2% מחקלאות ו-19.2% מתעשייה. המחוז נודע בענבי המוסקט הגדלים בו ומשמשים לתעשיית היין. בין 1999 ל-2003 עלתה הצריכה הפרטית לנפש ב-45.3%. במחוז רשת כבישים מהירים המקשרים את יישוביו המרכזיים לערים וארנה, רוסה וראזגרד. כמו כן תוואי מסילת הרכבת בקו סופיה-גורנה אוריאחוביצה-וארנה חולף דרך המחוז. 13 ק"מ מהעיר טרגובישטה ממוקם נמל תעופה המיועד לתעבורת נוסעים וסחורות פנים בולגרית בהיקף קטן עד בינוני. בעשור השני של המאה ה-21 מתוכנן להרחיבו. מדיה וקבצים בנושא מחוז טרגובישטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טרגובישטה מחוז טרגובישטה-תקציר כלכלי ודמוגרפי, באתר מחוז טרגובישטה (בבולגרית).
הסוכנות הלאומית לבטיחות בתעופה

הסוכנות הלאומית לבטיחות בתעופה (באיטלקית: Agenzia Nazionale per la Sicurezza del Volo; בראשי תיבות: ANSV) היא סוכנות חקירות ממשלתית באיטליה שחוקרת תאונות כלי טיס שונים. הסוכנות כפופה לנשיא מועצת השרים של איטליה ומוסרת לו את המלצותיה, מסקנותיה ודו"חות מחקירת תאונות תעופה שונות. הסוכנות הוקמה ב-25 בפברואר 1999 ונשיא הסוכנות מתמנה לתפקיד על ידי נשיא המדינה. המזכ"ל ממונה על ידי ראש הממשלה בתיאום עם שר התשתיות והתחבורה של איטליה. בצמוד לסוכנות זו פועלת גם הסוכנות הלאומית לבטיחות הרכבות (Agenzia Nazionale per la Sicurezza delle Ferrovie) האחראית לחקירת תאונות ותקריות על מסילות הברזל האיטלקיות. אתר האינטרנט הרשמי של הסוכנות הלאומית לבטיחות בתעופה ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המרכז לחקירת ומניעת תאונות אוויריות (ברזיל)

המרכז לחקירת ומניעת תאונות אווירונאוטיות (CENIPA, Centro de Investigação e Prevenção de Acidentes Aeronáuticos) היא סוכנות חקירות של חיל האוויר הברזילאי שאחראית לחקר תאונות אוויריות בברזיל, הנפקת המלצות בטיחות ובשל היותה ארגון צבאי גם בעלת סמכויות לחקור תאונות אוויריות בין מטוסים צבאיים, או מעורבות של מטוס צבאי בתאונה אזרחית. הוקמה ב-1971 וכפופה למשרד ההגנה. הסוכנות הוקמה כחלק מהמערכת לחקירת ומניעת תאונות אוויריות (Sistema de Investigação e Prevenção de Acidentes Aeronáuticos ,SIPAER). ב-7 ביוני 1982 צורפה למערכת גם הוועדה הלאומית למניעת תאונות אוויריות (Comitê Nacional de Prevenção de Acidentes Aeronáuticos ,CNPAA). המרכז מנפיק דו"חות, מסקנות והמלצות למגוון רחב של ארגונים ממשלתיים בברזיל כמו חיל האוויר, הסוכנות הלאומית לתעופה אזרחית ומשרדי ממשל שונים. מדיה וקבצים בנושא המרכז לחקירת ומניעת תאונות אוויריות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המרכז לחקירת ומניעת תאונות אוויריות ערך זה הוא קצרמר בנושא ארגונים ובנושא תקריות ואסונות תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמא מולדת

האם התכוונתם ל... אמא מולדת (וולגוגרד) אמא מולדת (קייב)
אקווריום (להקה)

אקווריום (ברוסית Аква́риум) היא להקת רוק רוסית וסובייטית, מהמבוגרות ומהפעילות ברוסיה כיום. הרכב הלהקה השתנה בשלושים שנות פעילותה, ורק הסולן ומנהיג הלהקה בוריס גרבנשצ'יקוב נשאר בה מאז היווסדה בשנת 1972. בזמנים שונים משתתפי הלהקה היו: אנטולי גוניצקי, דיושה רומנוב, סרגיי קוריוחין, אולג סקמרוב, וסבולוד גקל ואחרים. ביחד עם זאת ניגנו עם להקה אמני מוזיקה רבים מארצות שונות. הלהקה הוציאה מספר אלבומי אולפן וכן מספר אלבומי הופעה חיה. מדיה וקבצים בנושא אקווריום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אקווריום (ברוסית) אקווריום, ברשת החברתית פייסבוק אקווריום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אקווריום, סרטונים בערוץ היוטיוב אקווריום, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אקווריום, באתר ספוטיפיי אקווריום, באתר Last.fm (באנגלית) אקווריום, באתר AllMusic (באנגלית) אקווריום, באתר MusicBrainz (באנגלית) אקווריום, באתר Yandex.Music (ברוסית) אקווריום, באתר Discogs (באנגלית) אקווריום, באתר Songkick (באנגלית) אקווריום, באתר Genius אקווריום, באתר בנדקמפ ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Songs of Love and Hate

Songs of Love and Hate (בעברית: שירי אהבה ושנאה) הוא אלבומו השלישי של המשורר והזמר הקנדי לאונרד כהן. האלבום הוקלט בעיקר בקולומביה סטודיו, נאשוויל, בין ה-22 ל-26 בספטמבר 1970 ורצועה נוספת באלבום הוקלטה בפסטיבל האי וייט 1970. האלבום הגיע למקום ה-145 במצעד האמריקאי, אך במדינות אחרות האלבום הצליח יותר, והגיע למקום הרביעי בבריטניה והשמיני באוסטרליה. האלבום הופץ בגרסה מחודשת בשנת 1995. ב-2002 הוצאה גרסה של האלבום על תקליט ויניל, ומלבד אלבומו Ten New Songs (שהוצא בצורת תקליט בכמות מוגבלת) היה האחרון שנמכר גם בגרסת ויניל. ב-2007 הפיצה קולומביה רקורדס גרסה חדשה לאלבום, וכללה בו שיר נוסף שהוקלט ב-1968. האלבום נקרא על שם הנושאים בהם עוסקים שיריו. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי לאונרד כהן. מידע על האלבום Songs of Love and Hate באתר MusicBrainz מידע על האלבום Songs of Love and Hate באתר AllMusic האלבום Songs of Love and Hate באתר Discogs האלבום Songs of Love and Hate באתר ספוטיפיי האלבום Songs of Love and Hate באתר דיזר האלבום Songs of Love and Hate באתר אפל מיוזיק האלבום Songs of Love and Hate באתר טיידל מילות השירים באלבום ודגימות מהם ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'רמי יששכרוף

ג'רמי יששכרוף (באנגלית: Jeremy Issacharoff; נולד ב-1955) הוא דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל בגרמניה, משנה למנכ"ל משרד החוץ והמייסד של האגף לעניינים אסטרטגיים. יששכרוף נולד בלונדון בירת הממלכה המאוחדת ב-1955 להורים ישראלים ממוצא בוכרי. הוא בוגר בית הספר לכלכלה של לונדון, ובעל תואר ראשון במשפטים ותואר שני ביחסים בינלאומיים ואסטרטגיה. בשנת 1977 עלה לארץ, שירת בצה"ל והשתחרר בשנת 1980. החל את עבודתו במשרד החוץ בשנת 1981 במחלקה המשפטית. לאורך השנים שימש בתפקידים דיפלומטיים שונים ובהם ציר-יועץ מדיני למשלחת הישראלית באו"ם, יועץ מדיני לשרי החוץ יצחק שמיר ושמעון פרס וחבר בשיחות השלום עם לבנון ובמשלחת הישראלית לועידת מדריד (1991). בשנת 1993 מונה לציר-יועץ מדיני בשגרירות ישראל בוושינגטון. בשנת 2001 הקים את האגף האסטרטגי במשרד החוץ ומונה לסמנכ"ל משרד החוץ וראש האגף. ב-2005 מונה לציר המדיני בוושינגטון וממלא מקום השגריר. כשחזר לישראל שימש כעמית מחקר במכון למחקרי ביטחון לאומי. תחומי מחקרו היו גרעין ומדיניות בקרת נשק ויחסי ארצות הברית–ישראל. משנת 2010 עד שנת 2014 כיהן שוב כסמנכ"ל משרד החוץ וראש האגף לעניינים אסטרטגיים. בתפקידו כסמנכ"ל לעניינים אסטרטגיים, נשא יששכרוף באחריות המערכה המדינית מול הגרעין האיראני, בקרת נשק, ביטחון אזורי במזרח התיכון ופיקוח על הייצוא הביטחוני של מדינת ישראל. באוקטובר 2014 מונה למשנה למנכ"ל משרד החוץ וראש המערך המולטילטרלי, התפקיד השני בחשיבותו בדרג המקצועי של המשרד. ב-2003 מונה יששכרוף על ידי מזכ"ל האו"ם קופי ענאן לחבר בוועדת האו"ם לפירוק מנשק, UNIDIR, עד ל-2009. ב-4 באפריל 2017 מונה לכהן כשגריר ישראל בגרמניה. ב-29 באוגוסט 2017 הגיש את כתב האמנתו לנשיא גרמניה פרנק-ואלטר שטיינמאייר. יששכרוף נשוי ללורה קם, אשת יחסי ציבור, ואב לשלושה. אחד מבניו, דין, שימש דובר ארגון שוברים שתיקה וכיום משמש דוברו של יו"ר חד"ש, חבר הכנסת איימן עודה. מדיה וקבצים בנושא ג'רמי יששכרוף בוויקישיתוף ג'רמי יששכרוף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יעקב אילון‏, שגריר ישראל בגרמניה: פרשת הצוללות לא יצרה מבוכה, באתר וואלה, 18 בינואר 2018 שגריר ישראל בגרמניה: "אנחנו לא רוצים שום קשר עם אלטרנטיבה לגרמניה. אי אפשר להיות פרו-ישראלי ואנטישמי בו-זמנית", מגזין שפיץ, יולי 2018 אלוף בן, ג'רמי יששכרוף מונה לציר המדיני בוואשינגטון, באתר הארץ, 22 ביוני 2005 http://www.inss.org.il/upload/(FILE)1283691961.pdf ג'רמי יששכרוף מונה למשנה למנכ"ל משרד החוץ וראש המערך המולטילטרלי, באתר ynet, 23 באוקטובר 2014 אריק בנדר, ‏ג'רמי יששכרוף מונה לשגריר ישראל בגרמניה, באתר מעריב אונליין, 14 במאי 2017
מייקל גאצו

מייקל וינצ'נזו גַאצוֹ (Michael Vincenzo Gazzo; ‏5 באפריל 1923 - 14 בפברואר 1995) היה מחזאי ושחקן קולנוע אמריקאי. היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 1974 על תפקידו בתור פרנקי פנטנג'לי בסרט "הסנדק חלק שני". גאצו נולד בעיירה הילסייד שבניו ג'רזי. לאחר שחרורו מחיל האוויר האמריקאי בתום מלחמת העולם השנייה למד משחק במספר מוסדות, והוא בוגר בית הספר למשחק "אולפן השחקנים". החל את דרכו כמחזאי והיה אחראי למחזה המצליח כובע מלא גשם". פרד זינמן החליט לאמץ את תסריטו של גאצו לגרסה קולנועית מרשימה שהוציא לאקרנים ב-1957. גאצו השתתף גם בכתיבת התסריט לסרטו של אלביס פרסלי "המלך קרלואי". בשנת 1974 קיבל גאצו לראשונה במה ראשית להציג את יכולת המשחק שלו, בסרט "הסנדק חלק שני", ההמשך לקאלט הקולנועי של פרנסיס פורד קופולה. את התפקיד קיבל לאחר שקופולה לא להצליח להשיג סיכום כספי עם השחקן ריצ'רד קאסטלנו, השחקן שגילם את דמותו של קלמנזה בסרט הראשון. גאצו עט על המציאה והציג יכולת משחק מרשימה בדמותו פרנקי פנטנג'לי, חייל בכיר ובוגדני במשפחת קורליאונה שהחליף את הקאפו פיטר קלמנזה לאחר הירצחו. הופעתו של גאצו העניקה לו מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, אותו הפסיד לחברו לסט צילומי הסרט רוברט דה נירו, שגילם את דון ויטו קורליאונה בתחילת דרכו. לאחר הצלחתו ב-1974 הופיע בסרטים "יום ראשון השחור" ו"תנין". את הופעתו האחרונה עשה בסרט הפעולה "אחרון גיבורי הפעולה". גאצו נפטר משבץ בשנת 1995 בגיל 71, נקבר בבית הקברות "פארק הזיכרון וסטווד" בלוס אנג'לס. מייקל גאצו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל גאצו, באתר AllMovie (באנגלית) מייקל גאצו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מייקל גאצו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
Songs from a Room

Songs from a Room (בעברית: "שירים מתוך חדר") הוא אלבומו השני של המשורר והזמר הקנדי לאונרד כהן. האלבום, שיצא לאור ב-1969, הגיע למקום ה-63 במצעד המכירות האמריקאי ולמקום השני במצעד הבריטי. כהן אמר כי בחר במפיק המוזיקלי בוב ג'ונסטון על מנת להשיג צליל פשוט, שכהן חשב שיתאים לשיריו. האלבום יצא לאור בגרסת הדיסק שלו בשנת 1990. כל השירים נכתבו על ידי לאונרד כהן, מלבד היכן שמצוין אחרת. מידע על האלבום Songs from a Room באתר MusicBrainz מידע על האלבום Songs from a Room באתר AllMusic האלבום Songs from a Room באתר Discogs האלבום Songs from a Room באתר ספוטיפיי מילות שירי האלבום ודגימות מהם ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.