laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פריזבי לכלבים

פריזבי לכלבים הוא ענף ספורט שנועד לאדם הזורק פריזבי ולכלב שתופס אותו. הפריסבי משלב את יכולותיהם של הבעלים עם יכולותיו של הכלב. יש מאות צורות שונות של זריקה והבעלים מוצאים את אופן הזריקה המתאים ביותר לסוג הכלב, לגודלו, מהירותו וליכולותיו הפיזיות באופן כללי. לא ניתן להכריח כלב לשחק ולכן הכלב צריך להיות בעל אהבה לריצה, קפיצה ותפיסה. כלב שאין לו עניין בפעילות, גם אם ילמד אותו לעשות זאת, יעשה זאת הרבה פחות טוב מכלב שמבצע את הספורט מתוך אהבה והנאה אמיתית. מפני שהפריזבי אינו דורש מיומנות התחלתית גבוהה מהבעלים ומהכלב, אלא רק רצון לשחק אחד עם השני, אין שום הגבלה של השתתפות בספורט כל עוד הבריאות תקינה ומאפשרת זאת. בספורט זה יש מספר תחרויות כגון זריקה למרחק ותחרות פריסטייל (סגנון חופשי) שמשלבת ריקודים עם כלבים וביצועי פריזבי מרשימים. בין האדם והכלב חייב להיות קשר גבוה על מנת להגיע לביצועים הללו וזאת מטרתו של הספורט, להעצים את הקשר בין האדם והכלב וכמובן להעניק פעילות ספורטיבית בריאה ומהנה לשניהם. פריזבי לכלבים נקרא גם Disc Dog מפני שהמילה "פריזבי" היא מותג רשום של יצרנית הדיסקים "Wham-O". משחר ההיסטוריה זוהה פוטנציאל ההבאה אצל כלבים, וגזעים מסוימים אף יועדו במיוחדות למשימות שדורשות יצר הבאה חזק במיוחד ("רטריברים" - המחזירים). השימוש ביצר זה בהתחלה היה בעיקר משימתי: ציידים השתמשו בכלבי הרטריבר על מנת להחזיר ציד למשל, ומשימות בניהול המשק והחווה. בשנת 1970 התחיל ניתוב היצר הזה למטרות משחק הפריזבי. באותה שנה התחיל בארצות הברית ספורט ה"דוג דיסק" שהיום ידוע כפריזבי. המטרה הייתה פשוטה מאוד, נוהג הכלב זורק את צלחת הפריסבי, הכלב רץ, תופס אותה באוויר ומחזיר אותה לנוהג. תוך ארבע שנים, תפס הספורט תאוצה ועלה במיוחד למודעות כאשר בחור צעיר בשם אלכס סטיין פרץ למגרש בייסבול עם כלבו אשלי (מסוג וויפט) באמצע משחק חשוב והתחיל לבצע תרגילי פריזבי שהדהימו את הקהל. הכלב אשלי רץ במהירות של 56 קמ"ש וקפץ 2.7 מטר באוויר על מנת לתפוס את הדיסק. התרגילים היו כל כך מדהימים שהמשחק נעצר ל-8 דקות שבסופן אלכס נעצר על ידי כוחות המשטרה ולווה אל מחוץ למגרש. לאחר אירוע זה, החל אלכס ליזום תחרויות ואליפויות עולמיות בשיתוף פעולה עם לרב לנדר ואלדון מקלנטייר. טוס אנד פאטץ' (זריקה והבאה) בתחרות זו המגרש מחולק לפי מטרים למספר חלקים כאשר המרחק המרבי לרוב לא עולה על 50 מטר. הנוהג מגיע עם 2 דיסקים כאשר 1 מהם ניתן לשופט למקרה שהדיסק עף מחוץ למגרש. זמן התחרות הוא 60 שניות שבהן הנוהג צריך לזרוק לכלב את הדיסק כמה שיותר פעמים. הניקוד נקבע לפי החלק שבו הכלב תפס את הפריזבי, חלק ראשון נקודה אחת חלק שני שתי נקודות וכו'. הניקוד גם נקבע לפי האופן שבו הכלב תפס את הפריזבי. על תפיסה שהכלב מזנק מקבלים נקודה נוספת ועל כלב שנמצא עם 4 רגליים באוויר מקבלים עוד חצי נקודה. פריסטייל (סגנון חופשי) בתחרות זו הנוהג מגיע עם 10 דיסקים ועליו לבנות רוטינה (עם מוזיקה) שתהיה מרשימה ומדויקת ככל שאפשר. זמן התחרות הוא 2 דקות שבהן הנוהג צריך לבצע תרגילי חובה ותרגילי רשות לפי בחירתו. הניקוד נקבע סובייקטיבית לפי דעתם של השופטים על רמת הקושי של התרגילים ועל פי מידת ההצלחה של הנוהג והכלב לעשות את התרגילים כראוי. אג'יליטי ריקודים עם כלבים מדיה וקבצים בנושא פריזבי לכלבים בוויקישיתוף Dodger Stadium
מנואל איטורה

מנואל רולאנדו איטורה אורוטיה (בספרדית: Manuel Rolando Iturra Urrutia; נולד ב-23 ביוני 1984 בטמוקו שבצ'ילה) הוא כדורגלן עבר צ'יליאני ששיחק הקשר האחורי. הופיע 34 פעמים בנבחרת צ'ילה. איטורה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של אוניברסידד דה צ'ילה. ב-2003 עלה לראשונה לבוגרים של המועדון כשהוא רק בן 19. את הפריצה שלו, עשה איטורה בעונת 2009 כאשר עזר לקבוצתו לזכות באליפות בפעם ה-13 בתולדותיה. בינואר 2011 חתם באוניאו דשפורטיבה דה לייריה. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-12 בפברואר 2012 נגד נסיונאל מדיירה. איטורה הפך לשחקן משמעותי בקבוצה ועזר לה להישאר בליגה ולסיים במקום ה-10. בקיץ 2012 הושאל איטורה לריאל מורסיה מהליגה הספרדית השנייה. ב-28 באוגוסט 2012 חתם במאלגה הספרדית כמחליפו של אנצו מרסקה שעבר לסמפדוריה. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך ב-18 בספטמבר 2012 במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות נגד זניט סנקט פטרבורג בו ניצחה מאלגה 0–3, כאשר איטורה הוחלף במחצית על ידי פרנסיסקו פורטיאו. ב-2013 עבר לקבוצת גרנדה. ב-22 ביולי 2015 חתם באודינזה האיטלקית. ב-31 בינואר 2016 הושאל לראיו ואיקאנו. ב-30 בינואר 2019 חתם עד תום העונה, עם אופציה לעונה נוספת, בקבוצת מכבי חיפה. בחודש מאי, לאחר ששותף רק בשני משחקים שוחרר מהקבוצה וחתם בדפורטס איקיקה מליגת העל הצ'יליאנית. ב-18 באוגוסט 2005 ערך איטורה את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת נגד פרו. ב-24 במאי 2006 הבקיע את שערו היחיד במדי הנבחרת בניצחון 0–1 על אירלנד. איטורה זכה להיות עם הנבחרת בקופה אמריקה 2007 והגיע איתה עד לרבע הגמר. מנואל איטורה, באתר Transfermarkt מנואל איטורה, באתר Soccerway מנואל איטורה, באתר BDFutbol מנואל איטורה, באתר National Football Teams מנואל איטורה, באתר FootballDatabase.eu מנואל איטורה, באתר ESPN שלמה וייס‏, מכבי חיפה: רועי קהת נזרק מהאימון, מנואל איטורה חתם עד תום העונה, באתר וואלה, 30 בינואר 2019 דורון בן דור, ‏הראשון שהלך מחיפה: איטורה עזב את הארץ, באתר ONE‏, 20 במאי 2019
שיח ירושלם

שִׂיחַ יְרוּשָׁלַ ִם הוא סידור תכלאל ומחזור תפילה בנוסח תימני בלדי. הסידור נערך על ידי הרב יוסף קאפח, ויצא לאור בהוצאת מכון משנת הרמב"ם. הסידור הוא גרסה משודרגת לתכלאל שיבת ציון, שיצא לאור בשנות ה-50 . שיח ירושלים נערך על ידי הרב יוסף קאפח, בתוספת הלכות והערות. נוסח הסידור מבוסס על נוסח התפילה של הרמב"ם, כפי שמופיע בספרו "משנה תורה". הסידור הוא בנוסח בלדי (נוסח שנקבע במאה ה-18 על ידי הרב יחיא צאלח), אך הותאם גם למנהגי הזרם הדרדעי באמצעות הוספת הערות וגרסאות לנוסחים ולמנהגים השונים, שסומנו בכוכביות במקומות השינוי, וכן הערות מעל קטעי טקסט שנאמרים או שלא נאמרים באחד הנוסחים. למרות זאת, הסידור נמצא בשימוש בעיקר אצל הזרם הדרדעי. הסידור יצא במספר מהדורות נוספות, גם לאחר פטירתו של הרב קאפח. במהדורות השונות נערכו שינויים בעיצוב ובסדר, תוקנו שגיאות בטקסט ונכתבו הערות, שכולן נלקחו ממקורות אחרים שכתב הרב קאפח בעבר. הרב קאפח בדק, השווה והצליב מקורות וכתבי יד של סידורי תכלאל קדומים וכתבי יד של הרמב"ם, ולאחר מלאכת איסוף וחקר המידע, הוא ערך את הסידור ותיקן בהתאם. במקומות בהם גילה מחלוקת לגבי נוסח הניקוד או המילה, הוא סימן את המקום באות, ובתחתית העמוד ציין את הגרסאות השונות לכתיב או לניקודה של המילה. ישנם שלושה פורמטים לסידורי שיח ירושלים: פורמט סידור הכיס, שיצא עד כה בשתי מהדורות: מהדורת כיס עם כריכה גמישה, בשנת התשנ"ה, 1995; ומהדורת כיס משודרגת, מסודרת ומעוצבת מחדש, עם תיקונים והערות, עם כריכה קשה, בשנת התשע"ב, 2012. פורמט סידור בגודל רגיל, עם כריכה קשה, שיצא עד כה בשבע מהדורות, בכל אחת בוצעו תיקונים ושינויי עיצוב. המהדורה האחרונה יצאה בשנת התשס"ט, 2009. ישנם שני סוגים לסידורי שיח ירושלים: סידור רגיל, המיועד למרבית ימי השנה, שיצא בפורמטים של סידור בגודל רגיל וסידור כיס. סידורים לחגי ישראל, שיצא בפורמט רגיל בלבד. הסידורים יצאו במספר מהדורות: המהדורה המקוצרת, המונה שבע מהדורות, האחרונה שבהן בשנת התשס"ט, 2009. סידורים אלו מקוצרים יותר, וכוללים תפילות המשותפות לחגים פסח, שבועות וסוכות, תחת הכותרת "לשלוש רגלים"; ואילו במצבים בהם יש שינוי בתפילה בכל אחד מהחגים - הדף חולק לשלושה, או שהובאה בו הפנייה לעמוד אחר בסידור. עבור ראש השנה ויום הכיפורים יצאו סידורים נפרדים. לחגים שמנהגיהם נוצרו בתקופת בית שני, כגון חנוכה ופורים, לא יצאו מחזורים נפרדים בשיח ירושלים, אלא צוינו תפילות הנהוגות בהם בתוך הסידור הרגיל (כגון "יעלה ויבוא" בתפילת העמידה, וקטע הודיה נוסף ב"מודים", "הלל" ו"מוסף"). המהדורה הארוכה, המכילה סידורים רבים יותר לכל חג. סידור זה נחשב קל ונוח יותר לשימוש, משום שהוא מסודר לפי סדר כרונולוגי של התפילה, ללא צורך בהפניות מעמוד לעמוד. במהדורה זו קיים סידור נפרד לחג פסח (כולל האגדתא דפסחא וכל הקריאות בתורה ובנביא שבחג), סידור לחג שבועות (כולל מגילת רות), וסידור לחג סוכות ולשמיני עצרת (שמחת תורה) (כולל תפילות להקפות והמזמורים הייחודיים לחג). לסידורים אלו יצאו שתי מהדורות, האחרונה יצאה בשנת התש"ע, 2010. עבור ראש השנה ויום הכיפורים קיימים סידורים ייחודיים, המהדורה האחרונה שבה יצאו הייתה בשנת התשס"ט, 2009. תכלאל זרמים ופלגים ביהדות תימן דרדעים הרב יוסף קאפח הרב יוסף קאפח, שיח ירושלם, מכון משנת הרמב"ם, התשנ"ה, התשנ"ח, התשס"ט, התש"ע, התשע"ב - 1995, 1998, 2009, 2010, 2012. שיח ירושלם, באתר אוצר החוכמה. רבי יוסף קאפח, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" נוסחי התפילה השונים ביהדות תימן(הקישור אינו פעיל), באתר Y שילה.
בריח (אמנויות לחימה)

בריח קשור לתחום אמנויות הלחימה שעוסקות בהיאבקות או התגוששות. בריחים מבצעים מניפולציה של אחד ממפרקי גוף היריב כך שאותו מפרק יגיע למעבר קצה תחום תנועתו הטבעית. תחילה מניפולציה זה תוביל למידה כזו או אחרת של כאב ובמידה והמפרק עבר את קצה גבול יכולת תנועתו זה יגרום לנזק גידי, שרירי ואף לנזק ברצועות, במקרים קיצוניים עוד יותר בריחים יגרמו אף לשבר או לפריקת אותו איבר. ניתן לסווג את סוגי הבריחים לחמש קבוצות שונות שאפיונם הוא המפרק או האיבר המשמש למינוף והם: ·        בריחי זרוע-  הפועלים על הכתף או המרפק ·        בריחי רגל- הפועלים על העקב והברך. ·        בריחי עמוד השדרה - הנקראים בשפה העממית גם קראנק – בריחים אלו פועלים על עמוד השדרה. ·        בריחי שורש כף היד-  הפועלים על כף היד. ·        בריחי המפרקים הקטנים-  הפועלים על אצבעות הידיים או אצבעות כפות הרגליים בריחים הם טכניקת לחימה המשמשת לצורך הכנעה במספר אמנויות לחימה, ענפי ספורט לחימה ושיטות הגנה עצמית. לאמנויות לחימה שונות גישה שונה כלפי בריחים. בשיטות הגנה עצמית כגון אייקידו והפקידו ושיטות משטרתיות שונות הדגש הוא על בריחים ומניפולציות של כף היד, שמטרתן הכללית היא יצירת כאב ובכך לגרום ליריב להיכנע או לציית לדרישות מסוימות. באמנויות הלחימה צבאיות קרביות ושיטות הגנה עצמית שונות כגון קרב מגע, סמבו, ג'ו ג'וטסו וג'ו ג'יטסו ברזילאי הנטייה היא לכיוון בריחים על מפרקים משמעותיים יותר, כגון הכתף, המרפק או הברך מכיוון שנטרול של מפרקים אלו מהווה נטרול כללי של הלוחם היריב. בנוסף, בריחים אלו מכוונים לשבירה או פריקה של העצם, ולא להסבת כאב, וקשה יותר ליריב מתנגד להשתחרר מהם (בניגוד לבריחי שורש כף היד). באמנויות לחימה ספורטיביות ובתחרויות לחימה גישה שונה בנוגע לבריחים. בתחרויות אלו המתמודד הממנף ומפעיל כוח לאט ובזהירות, עד שיריבו יכנע. מטרת המתמודדים היא רק לוודא שהבריח הונח כראוי, ולא הסבת כאב. החוקים בנוגע לבריחים משתנים מתחרות לתחרות ומספורט לספורט. לדוגמה, בג'ו ג'יטסו ברזילאי כל הבריחים פרט לבריחי שדרה מותרים, ובג'ודו רק בריחי מרפק וכתף מותרים. באליפות הלחימה האולטימטיבית אסורים רק בריחים על האצבעות והבהונות. ישנם גם תחרויות גראפלינג ספורטיביות בהן השימוש בבריחים אסור לחלוטין, לדוגמה היאבקות (ספורט). בריחי מפרקים קטנים ובריחי שדרה נחשבים לטכניקות לא מבוקרות, ולכן אסורים ברוב ענפי ספורט הלחימה. מדיה וקבצים בנושא בריח בוויקישיתוף
אמילי סאנדיי

אדל אמילי סאנדיי (Emeli Sandé; נולדה ב-10 במרץ 1987) היא זמרת-יוצרת סקוטית, זוכת פרס המוזיקה הבריטית. סאנדיי נולדה בעיר סנדרלנד שבצפון-מזרח אנגליה לאם אנגליה ואב מזמביה וגדלה באברדינשייר שבסקוטלנד. כבר כנערה החלה בכתיבת שירים. את הפריצה שלה עשתה ב-2009 כשהייתה שותפה לכתיבת השיר: "Diamond Rings", של הראפר צ'יפ וליוותה אותו בקולה בסינגל שזכה להצלחה וטיפס עד המקום השישי במצעד הפזמונים הבריטי. היא כתבה לזמרים נוספים כגון טייני טמפה, אלישה דיקסון, שריל קול, משתתפת התוכנית, The X Factor, ליאונה לואיס ותוכנית הכישרונות הבריטית, Britain Got Talent, סוזן בויל. הסינגל הראשון שלה כזמרת סולו; "Heaven", יצא באוגוסט 2011 והגיע למקום השני במצעד הפזמונים הבריטי, הסינגל השלישי שהוציאה; "Read All About It", נכנס היישר למקום הראשון במצעד. בפברואר 2012, יצא האלבום הראשון שלה; "Our Version of Events", שזכה להצלחה רבה, כשנמכרו ממנו מעל 113,000 עותקים כבר בשבוע הראשון והיה בכך לאלבום הנמכר ביותר בבריטניה. סינגלים נוספים שזכו להצלחה מהאלבום הם: "Next to Me", שהגיע למקום השני במצעד הפזמונים ו-"(Read All About It (Part III", שהגיע למקום השלישי. בעקבות הצלחתה הייתה מועמדת לפרס תגלית השנה וזכתה בפרס המבקרים בטקס פרסי המוזיקה הבריטית. בשנת 2013, הוציאה את הסינגל המשותף שלה: "Lifted", עם האמן והיוצר הבריטי: Naughty Boy. סאנדיי הופיעה בטקס הפתיחה של אולימפיאדת לונדון (2012) כשביצעה את המזמור: "Abide with Me", וגם בטקס הנעילה של המשחקים עם השיר: "Read All About It". ב-2017 מונתה לחברה במסדר האימפריה הבריטית. 2012: Our Version of Events 2016: Long Live the Angels 2019: Real Life 2022: Let's Say for Instance 2023: How Were We to Know 2013: iTunes Session 2017: Kingdom Coming 2019: My Version of Events - EP 2013: Live at the Royal Albert Hall 2013: Live at the Royal Albert Hall 2011–2013: Our Version of Events Tour 2017: Long Live the Angels Tour 2019–2020: Real Life World Tour מדיה וקבצים בנושא אמילי סאנדיי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אמילי סאנדיי (באנגלית) אמילי סאנדיי - האתר הרשמי גל אוחובסקי, ‏אמלי סנדיי היא האדל של 2012, באתר ‏מאקו‏, 17 בפברואר 2012 אמילי סאנדיי, ברשת החברתית פייסבוק אמילי סאנדיי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמילי סאנדיי, ברשת החברתית אינסטגרם אמילי סאנדיי, סרטונים בערוץ היוטיוב אמילי סאנדיי, ברשת החברתית Goodreads אמילי סאנדיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמילי סאנדיי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אמילי סאנדיי, באתר Metacritic (באנגלית) אמילי סאנדיי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמילי סאנדיי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אמילי סאנדיי, באתר ספוטיפיי אמילי סאנדיי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אמילי סאנדיי, באתר Last.fm (באנגלית) אמילי סאנדיי, באתר AllMusic (באנגלית) אמילי סאנדיי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמילי סאנדיי, באתר דיזר אמילי סאנדיי, באתר Yandex.Music (ברוסית) אמילי סאנדיי, באתר Discogs (באנגלית) אמילי סאנדיי, באתר Songkick (באנגלית) אמילי סאנדיי, באתר Genius אמילי סאנדיי, באתר SecondHandSongs אמילי סאנדיי, באתר בילבורד (באנגלית) אמילי סאנדיי, באתר טיידל (באנגלית) אמילי סאנדיי, באתר אמזון מיוזיק
אלן בוש

אָלַן דאדלי בּוּש (באנגלית: Alan Dudley Bush;‏ 22 בדצמבר 1900 - 31 באוקטובר 1995) היה מלחין ופסנתרן בריטי. כקומוניסט מושבע, הציב לעיתים את הפוליטיקה במרכז יצירותיו. אלן בוש נולד בדאלוויץ', לונדון. בשנים 1918 עד 1922 למד באקדמיה המלכותית למוזיקה, אצל פרדריק קורדר (הלחנה) וטוביאס מאטאי (פסנתר). בהמשך למד מוזיקולוגיה ופילוסופיה אצל יוהנס וולף ופרידריך בלומיין באוניברסיטה של ברלין (1929 - 1931), וכן, בשנים 1927 עד 1932, קיבל שיעורים בהלחנה מג'ון איירלנד. בוש השתלם בנגינה בפסנתר אצל בנו מויסייביץ' וארטור שנאבל. בשנת 1931 נשא לאישה את ננסי הד, אחותו הצעירה של חברו ללימודי ההלחנה, מייקל הד. ננסי הד כתבה לבריות לשלוש מארבע האופרות שלו באורך מלא, שלוש אופרות לילדים ויצירות אחרות. בין השנים 1925 ל-1978 לימד בוש באקדמיה המלכותית למוזיקה. בין יצירותיו בתקופה זו הייתה "מנחה לוויליאם שטרנדייל בנט". במהלך לימודיו האקדמיים, בייחוד בברלין, יצר קשרים עם אמנים סוציאליסטים ממסורות שונות, כדוגמת ברטולט ברכט, קורט וייל והנס אייזלר. באפריל 1940 ניצח בוש על הבכורה הבריטית של הקונצ'רטו לפסנתר ברה במול מז'ור מאת אראם חאצ'טוריאן עם הפסנתרנית מורה לימפאני. לימפאני, הסכימה לבצע את היצירה לאחר שקליפורד קרזון סירב להצעתו של המנצח אדוארד קלארק, וזאת אף על פי שהפרטיטורה הייתה עדיין בכתב יד והיה לה רק חודש אחד ללמוד את היצירה. קלארק היה מנצח ולשעבר מפיק רב-השפעה בבי.בי.סי., אולם במקרה זה פעל כחבר באגודה לקשרי תרבות עם ברית המועצות. בוש היה מיודד מזה כמה שנים עם קלארק, שהיה גם הוא בעל השקפות שמאלניות אך לא הזדהה כקומוניסט בדומה לבוש. בשנת 1930 הקדיש בוש את יצירתו "אוברטורה למחול" לתזמורת צבאית לאדוארד קלארק. בוש נודע בתמיכתו הגלויה ועזת-הפנים במרקסיזם. הוא כיהן כמנצח המקהלה של מפלגת הלייבור הלונדונית וב-1936 היה שותף לייסוד אגודת המוזיקה של הפועלים, ובהמשך נשיא האגודה. בוש חיבר את המוזיקה למקהלה ב"חזיון העבודה" (Pageant of Labour) בקריסטל פאלאס באוקטובר 1934 וניצח עליה.. השפעה זו ניכרת בעוד רבות מיצירותיו, לרבות האופרות "ואט טיילר" (1948-50) ו"אנשי בלקמור" (1954-55), ובקונצ'רטו לפסנתר, הכולל דקלום טקסט קומוניסטי בפי מקהלת גברים בפרק האחרון. אמברגו שידור שהוטל על חותמים לוועידה העממית בשנת 1941 וכלל את בוש הוביל לסירובו של רלף ווהן ויליאמס לתת זכויות שידור ליצירה חדשה כפעולת מחאה, אף כי לא היה שותף להשקפותיה הפוליטיות של הקבוצה. יצירותיו כוללות גם ארבע סימפוניות (מס' 1 בדו מז'ור; מס' 2 "הנוטינגהם"; מס' 3, "סימפוניית ביירון" ומס' 4, סימפוניית לאסקו"); "וריאציות, נוקטורן ופינאלה על שיר ים אנגלי", אופוס 60, לפסנתר ותזמורת; ו"שירי הנידונים". בין תלמידיו ידועי השם, ניתן למנות את מייקל ניימן. אלן בוש מת בווטפורד בשנת 1995 לאחר מחלה קצרה. מדיה וקבצים בנושא אלן בוש בוויקישיתוף אלן בוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלן בוש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלן בוש, באתר AllMusic (באנגלית) אלן בוש, באתר MusicBrainz (באנגלית) Alan Bush Music Trust Violin Concerto, Six short pieces & Dialectic - Claudio Records Review & Track Listing Alan Bush Trust הספר והתוכנייה הרשמיים של "חזיון העבודה", 1934
אגם אמדאוס

אגם אמדאוס (באנגלית: Lake Amadeus) הוא אגם מלח גדול באוסטרליה, בחלק הצפוני של הפארק הלאומי אולורו, קאטא טג'וטה, מאונט קורנר, בדרום-מערבה של הטריטוריה הצפונית. האגם נמצא בתוך "האגן אמדאוס" (Amadeus Basin), אגן סלעי משקע המשתרע על כ-170,000 קילומטר מרובע. הוא שוכן 275 קילומטר דרומית-מערבית מן העיירה אליס ספרינגס. אורך האגם הוא 145 ק"מ ורוחבו 20 ק"מ, אך לפעמים הוא מתייבש כליל. האתרים הקרובים העיקריים הם, פרט לאולורו, "קאטא טיוטה" (Olga Rocks) ומאונט קונר (Mount Conner). האגם נתגלה בתודעת האירופאים בשנת 1872 הודות למגלה הארצות האנגלי-אוסטרלי ארנסט ג'יילס (Ernest Giles) בעת מסעו אל פנימה של אוסטרליה. תחילה הוא כינה אותו "אגם פרדיננד" לכבוד מיטיבו, הברון פרדיננד פון מילר, אולם זה יעץ לקרוא לו "אגם אמדאוס" לכבוד המלך אמדאו הראשון של ספרד. אגם אמדאוס הוא חלק משורה של אגמי מלח המשתרעים מן אגם הופקינס ועד הנהר פינקי. האזור הסמוך לאגם הוא מקור אוסטרלי חשוב למי שתייה עם מעיינות רבים. מסביבו נמצאים עוד אגמי מלח קטנים. האגם והאגמונים מסביבו נמצאים בשליטת שלוש חברות חקלאיות של אבוריג'ינים:"פיטרמן", "קאטיטי" ו"האסטס בלאף". אזור קטן בקצהו המערבי משמש לחוות קרטין-ספרינגס. בשנים 1997–2005 האזור כולל 93% משטח האגם הובער על ידי דליקת ענק של שיחים. בסביבת האגם חיים גמלים רבים המוצאים כאן מים ומזון מתאימים. הם מהווים איום על הישרדות צמחי המדבר "קואנדונג", תת-מין של Santalum acuminatum המניבים פרות מתוקים בחודשים אוקטובר-פברואר. מדיה וקבצים בנושא אגם אמדאוס בוויקישיתוף אמדאוס באתר ממשל הטריטוריה הצפונית של אוסטרליה אגם אמדאוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איילה

האם התכוונתם ל... אייליים – משפחה של יונקים איילה (אי) (Islay) – אי ממערב לסקוטלנד אילת (עיר מקראית) – עיר מקראית ששמה היה "איילה" לזמן רב. אישים הוגו איילה (Ayala; יליד 1987) – כדורגלן מקסיקני חוליו ססאר טורבאי איילה (Ayala; 1916–2005) – פוליטיקאי קולומביאני טל איילה (יליד 1989) – כדורגלן ישראלי אִילָה (צלמת) (אנ') (Ylla; ‏1911–1955) – כינויה של קמילה קופלר, צלמת הונגרייה שהתמחתה בצילום בעלי חיים משפחת איילה (Zóbel de Ayala family) – משפחה אמידה ממנילה אלה אישים ששמם הפרטי הוא איילה אישים ששמם הפרטי הוא אילה
נמל עקבה

נמל עקבה (ערבית مؤسسة الموانئ العقبة) הוא נמל השוכן לחופי מפרץ אילת, בעיר עקבה שבדרום-מערב ירדן, והוא הנמל היחיד במדינה. הנמל החל בפעילות בשנת 1929 ובשנת 1952 נוסדה "רשות נמל עקבה" כרשות ממשלתית מכוח צו מלכותי. בשנת 1979 נערך שינוי ארגוני בנמל מכוח צו מלכותי נוסף, ושמו שונה ל"תאגיד נמלי עקבה". בהיותו הנמל היחיד בממלכה, מטפל נמל עקבה ברוב הסחר הבינלאומי של ירדן, וחשיבותו לכלכלתה רבה. מתקני נמל עקבה מרוכזים בשלושה אזורים לאורך 17 ק"מ מרצועת החוף של ירדן במפרץ אילת, מדרום למרכזה של העיר עקבה בצפון ועד סמוך לגבול הסעודי בדרום: הנמל הראשי מדרום למרכז העיר – בנמל הראשי מקומות עגינה ל־12 ספינות במעמס כולל של עד 70,000 טון, ואורך רציפיו הוא 2,120 מטרים. נמל זה משמש לטיפול במטען כללי, דגנים ולייצוא פוספטים. מסילת הרכבת לעקבה המתפצלת ממסילת הרכבת החיג'אזית מסתיימת בנמל זה. הנמל האמצעי – נמל זה שוכן כ־3.5 ק"מ מדרום לנמל הראשי וכשבעה ק"מ מדרום למרכז העיר. בנמל האמצעי מקומות עגינה לשבע ספינות ואורך רציפיו הוא 1,000 מטרים. הוא משמש לתנועת מכולות, אורז, מלט ובעלי חיים; ובצידו הדרומי שוכן מסוף המעבורת לנואיבה שבסיני. הנמל הדרומי – הנמל הדרומי שוכן סמוך לגבול ירדן-ערב הסעודית, ובו מקומות עגינה לארבע ספינות. אורך רציפיו הוא 640 מטרים, והוא משמש לנפט, עץ, מלח, דשנים וכימיקלים דוגמת גופרית ואשלג. מזח הנפט בנמל הדרומי הוקם בשנת 1986 ובו מקומות עגינה לארבע מכליות. המזח מסוגל לטפל במכליות במעמס כולל של 406,000 טון. הנמל משתרע על פני שטח של 1,680 דונם ביבשה ו־381 דונם בים, ובסך הכל מקיף שטח של 2,061 דונם. לצד שטחים אלה שוכנים מתקני תעשייה ואחסון בשטח כולל של 178 דונם, אשר כוללים, בין היתר, בית זיקוק וממגורות. ביוני 2022 אירע בנמל אסון דליפת גז רעיל שהביא למותם של 13 אנשים ופציעה של יותר מ-265 בני אדם. נמל עקבה מטפל ב-78% מהייצוא מירדן וב-65% מהייבוא אליה. הוא מסוגל לטפל בכל רגע נתון ב-23 כלי שיט, ובשמונה נוספים במרינה של העיר, ובסחורה בהיקף שנתי של 28 מיליון טון. להלן הנתונים הסטטיסטיים של פעילות נמל עקבה בשנים 2010 ו-2011‏: להלן נתוני היקף הסחורות ותנועת נוסעים המטופלים על ידי הנמל: מדיה וקבצים בנושא נמל עקבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל עקבה אמנון דירקטור, המייקאובר הירוק של נמל עקבה, באתר ynet‏, 20 בינואר 2023 ליעד אוסמו, ירדן: 10 הרוגים ויותר מ-200 נפגעים בדליפת גז רעיל בנמל עקבה, באתר ynet, 27 ביוני 2022 من نحن אתר נמל עקבה
היבקושה

היבקושה (ביפנית: 被爆者) הם אזרחי יפן ניצולי ההפצצה הגרעינית על הערים הירושימה ונגסאקי. פירוש המילה ביפנית הוא "אנשים שהושפעו מהפצצה", והיא מתארת אנשים שנחשפו לקרינה הרדיואקטיבית בעקבות ההפצצה או נפגעו ממנה בדרכים אחרות. רוב אנשי ההיבקושה חיים כיום ביפן, אך כמה אלפים, יפנים ושאינם כאלו, חיים בקוריאה, ברזיל, ארצות הברית ובמקומות נוספים. "חוק הסעד לניצולי ההפצצה הגרעינית" ביפן מגדיר את ההיבקושה כאנשים הנכללים באחת מהקטגוריות הבאות: אנשים ששהו בטווח של כמה קילומטרים ממוקד הפיצוץ בשעתו. אנשים ששהו בטווח של שני קילומטרים ממוקד הפיצוץ עד שבועיים לאחריו. אנשים שנחשפו לנשורת גרעינית. אנשים שנולדו לנשים ששהו בזמן הריונן במקום הפיצוץ. ב-31 במרץ 2012 הוכרו על ידי ממשלת יפן 210,830 אנשים תחת ההגדרה היבקושה. מתוכם כאחוז הוכרו כלוקים במחלות שנבעו עקב חשיפה לחומרים רדיואקטיביים שנפלטו בפיצוץ. ההיבקושה זכאים לתמיכה ממשלתית. הם מקבלים סכום מסוים של קצבה חודשית. האחוז הבודד מתוכם, שנמצא סובל ממחלות הקשורות בחשיפה לחומרים הרדיואקטיביים, מקבל קצבה רפואית מיוחדת. מצבות זיכרון בהירושימה ונגסקי מכילות רשימות של שמות אנשי היבקושה שידוע כי מתו מאז ההפצצות. הרשימה מתעדכנת מדי שנה בימי השנה להטלת הפצצות. באוגוסט 2012 הגיע מספר שמות המונצחים על המצבות לכמעט 440,000, כאשר מתוכם 280,959 מהירושימה ו-158,754 מנגסקי. הכינוי היבקושה משמש לרוב ככינוי גנאי או לשלילה (לא אתן לך להתחתן עם בתי, אתה היבקושה). במהלך מלחמת העולם השנייה גייסה יפן קוריאנים רבים להירושימה ונגסאקי, והעסיקה אותם בעבודות כפייה. על פי הערכות אחרונות, כ-20,000 קוריאנים נהרגו בהירושימה וכ-2,000 קוריאנים מתו בנגסקי. ההערכה היא כי אחד מכל שבעה מקורבנות הירושימה היה ממוצא קוריאני. במשך שנים רבות דרשו הקוריאנים הכרה בהם כקורבנות הפצצה, אך בקשותיהם נדחו והם לא קיבלו קצבת בריאות נוספת. עם זאת, בשנים האחרונות טופלו רוב הבעיות באמצעות תביעות משפטיות. ליקווידטור (צ'רנוביל) אתר האינטרנט הרשמי של היבקושה מדיה וקבצים בנושא היבקושה בוויקישיתוף קארה אנה, AP, דור נכחד: פצצות אטום לא הרגו אותם, הגיל כן, באתר ynet, 28 באפריל 2015 "Overseas Atomic Bomb Survivors Support Program" Atomic Bomb Survivors Affairs Division Health And Welfare Department Nagasaki prefectural Government. Retrieved 2007-08-25. איתו מסאמי 7 באוגוסט 2012 "Hiroshima honors A-bomb dead; protesters chant" בעיתון The Japan Times . Retrieved 2012-08-11. "Relief for A-bomb victims" Hiroshima Remembers Atom Bomb Victims On 67th Anniversary "Nagasaki vows to help Fukushima victims, urges end to nukes" Mikiso Hane (2001). Modern Japan: A Historical Survey. Westview Press. מסת"ב 0-8133-3756-9. Hibakusha: A Korean's fight to end discrimination toward foreign A-bomb victims Mainichi Daily News. May 9, 2008. ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יהושע סימון

יהושע סימון (נולד במרץ 1979) הוא משורר ישראלי, במאי סרטי קולנוע ואוצר תערוכות. בשנת 2000 היה סימון ממייסדי קבוצת בבון, חבורת קולנוענים צעירה אשר מפיקה סרטים עצמאיים. במסגרתה, יצר מספר סרטים, ביניהם הקיצונים (2000) והמילים והדברים (2004). הוא העורך של מגזין הקולנוע "מערבון", מעורכי כתב העת מעין לשירה וממקימי קבוצת האקדמיה החופשית. יהושע סימון אצר בין השאר את התערוכות המשותפות "אני שכבתי עם ארי ליבסקר" (2001, היכל האמנויות של האקדמיה החופשית), "שרון" (גלריה קלישר, 2004), "אניהו" (מוזיאון הרצליה, 2005, יחד עם דליה לוין), "סרק" (קלישר, 2005, יחד עם סרג'יו אדלשטיין) והתערוכה "דורון" (גלריה מנשר 2006). כמו כן אצר תערוכת יחיד של רועי צ'יקי ארד, "בחירות 96'" (2000). סימון הציג תערוכה אחת, "בעלי מקצוע", שהוצגה בשכונת מגוריו, והשתתף במספר תערוכות קבוצתיות, בין השאר עם דגמי לגו. סימון שימש גם כאוצר של הביאנלה בהרצליה. בין השנים 2012 ל-2018 שימוש מנהל ואוצר ראשי של MOBY, מערך המוזיאונים העירוני בת ים. כמשורר הוציא את הספר "אזרחים לאומיים" (שדוריאן, 2001) ועורך יחד עם רועי צ'יקי ארד את כתב העת "מעין לשירה, ספרות, אמנות ורעיונות". סימון כותב במוסף "פירמה" של "גלובס" ובעיתון האמנות "סטודיו", ומרצה בבית הספר לתקשורת של המסלול האקדמי המכללה למינהל. מדיה וקבצים בנושא יהושע סימון בוויקישיתוף יהושע סימון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יהושע סימון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יהושע סימון, דף שער בספרייה הלאומית שיחה בין יהושע סימון לרועי ארד על האקדמיה החופשית, מתוך כתב העת המדרשה. עפרה אידלמן, שותה מהבאר שכולם יורקים אליה, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2005, ריאיון עם יהושע סימון כתבה של סימון על הפרטת רשויות הדואר בארץ ובעולם מתוך מגזין "פירמה" של גלובס Pdf אספרגוסים, מנגולד ואפונה סינית, ריאיון עם יהושע סימון בכתב העת המקוון שחרזדה, ספטמבר 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאה שנים... עשרת הגדולים

מאה שנים... עשרת הגדולים (באנגלית: AFI's 10 Top 10) היא רשימה של מאה הסרטים האמריקאיים הטובים ביותר בקטגוריות מסוימות, כפי שנקבע על ידי מכון הסרטים האמריקאי, על פי סקר של יותר מ-1,500 אנשי תעשיית הקולנוע, אשר בחרו מתוך רשימה של 500 סרטים. הרשימה הוצגה לראשונה בתוכנית ספיישל ברשת CBS ב-7 ביולי 2008, במסגרת סדרת מאה שנים... של מכון הסרטים האמריקאי. הרשימה באתר AFI רשימת הסרטים המועמדים