laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יבגניה לינצקיה

יבגניה לינצקיה (ברוסית: Евгения Симоновна Линецкая; נולדה ב-30 בנובמבר 1986) היא טניסאית רוסייה-ישראלית. היא זכתה בשבעה תארים ליחידים ותואר אחד לזוגות בפדרציה הבינלאומית לטניס בקריירה שלה. ב-4 ביולי 2005 היא הגיעה לדירוג הטוב ביותר שלה במקום ה-35 בעולם. ב-20 בפברואר 2006 היא הגיעה למקום ה-283 בדירוג הזוגות. לינצקיה עלתה לסיבוב הרביעי של אליפות אוסטרליה הפתוחה 2005, שם הפסידה לאמלי מורסמו. לינצקיה נולדה במוסקבה למשפחה יהודיה, ומשחקת עם שרשרת מגן דוד סביב צווארה. היא מאומנת על ידי ג'ורג 'אקופיאן. אמה הציגה בפניה את עולם הטניס בגיל 6; היא זרקה כדורי טניס על בניין בית הספר על מנת לתרגל את יכולותיה. סיימון לינצקיה, אביה, הוא פרופסור למתמטיקה עם חגורה שחורה בקארטה. ואימה, מריה, היא אמנית. היא למדה שלוש שנים פסיכולוגיה באוניברסיטת מוסקבה ומתכננת ללמוד באמצעות חינוך מקוון על מנת לקבל תואר שני במנהל עסקים. היא דוברת רוסית, אנגלית וקצת הולנדית. בפברואר 2005 ניצחה לינצקאיה את מס' 11 בעולם, ורה זבונרבה, 6–4, 6–2 בפאטאיה, תאילנד. במרץ היא ניצחה בסיבוב השלישי באינדיאן וולס מאסטרס את מס' 2 בעולם אמלי מורסמו. בסוף נובמבר 2005, על מאמנה ג'ו ג'וליאנו נאסר לשחק לכל החיים ב-WTA עקב הפרת סעיף 14, חלק רביעי, של קוד ההתנהגות של WTA, המונע מאמנים מ"מגע מיני ללא הסכמה". אביה, סיימון לינצקיה, הושעה לשנתיים. האיסורים נבעו מאירועים אשר קרו באקורה קלאסיק של לה קוסטה באוגוסט 2005. לינצקיה הואשם בחשד למגע ללא הסכמה לאחר שבתו נפצעה וטופלה בבית חולים. לינצקיה לא שיחקה בין ינואר 2006 לפברואר 2007. היא הורדה לגמרי ממחשב הדירוג. בפברואר 2007 זכתה בטורניר מונטצ'ורו בפורטוגל. בחודש שלאחר מכן זכתה הן ברמת השרון 2 והן בטורניר ברעננה בישראל, מבלי להפיל מערכה באף אחד מהטורנירים. בזוגות היא ניצחה ברעננה עם ציפי אובזילר. יבגניה לינצקיה, ברשת החברתית אינסטגרם יבגניה לינצקיה, באתר ה-WTA יבגניה לינצקיה, באתר ה-ITF יבגניה לינצקיה באתר התאחדות טניס הנשים יבגניה לינצקיה באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס ראיון עמה בתאריך 13/3/2005 יבגניה לינצקיה, ברשת החברתית אינסטגרם יבגניה לינצקיה, באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס Bob Wechsler, Day by Day in Jewish Sports History, KTAV Publishing House, Inc., 2008, ISBN 978-1-60280-013-7. (באנגלית) Sagui, Miki (2005-11-28). "Jewish tennis star abused by father". Ynetnews (באנגלית). נבדק ב-2021-10-16. 'THE COACH FROM HELL'. Tennis players say alleged sex offender Joe Giuliano is..., web.archive.org, ‏2010-07-14 Kaplan, Daniel (2006-01-16). "After Coach Is Barred, Oversight Becomes Issue". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-10-16. Evgenia Linetskaya Bio | Bio & Career – WTA Official, Women's Tennis Association (באנגלית)
הר גולדרינג

הר גולדרינג (באנגלית: Mount Goldring) הוא פסגה בחצי האי פרניק, באזור חוף לובה של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. הפסגה ממוקמת מצידו הצפוני של קרחון מרפי, וממזרח לפיורד לאלמאנד. ההר מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר, שצולמו על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד (FIDASE), אשר צילמה את האזור בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956 – 1957. שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. ההר נקרא על שמו של דניס סי. גולדרינג (Denis C. Goldring), שהיה גאולוג מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד אשר שהא באי דיטייל הסמוך, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956 – 1957. הר גולדרינג באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר גולדרינג באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור ההר, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix מפת אזור הר גולדרינג מידע גאוגרפי והיסטורי
קרחון מרפי (אנטארקטיקה)

קרחון מרפי (באנגלית: Murphy Glacier) הוא קרחון בחצי האי פרניק, באזור חוף לובה של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. מוצאו של הקרחון בנונאטאק לאמפיט. קרחון מרפי ממוקם מדרום להר גולדרינג. הקרחון זורם לכיוון מערב צפון-מערב, לעבר צוק אורפורד, שם הוא מתמזג עם קרחון וילקינסון, ממזרח לפיורד לאלמאנד בחוף לובה. הקרחון מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד, בספטמבר 1956, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956 – 1957. הקרחון נקרא על שמו של תומאס ל. מרפי (Thomas L. Murphy), שהיה עוזר מודד באי דיטייל בשנת 1956, ועמד בראש סקר שטחי חסות איי פוקלנד. • Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, Coastal-Change and Glaciological Map of the Larsen Ice Shelf Area, Antarctica: 1940 – 2005, P 7 קרחון מרפי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (מאורכב) קרחון מרפי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix קרחון מרפי באתר mindat גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי, של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
אולכסנדר טימצ'יק

אולכסנדר ואסיליוביץ' טימצ'יק (באוקראינית: Олександр Васильович Тимчик; נולד ב-20 בינואר 1997 בכפר קריקליבץ שבמחוז ויניצה) הוא כדורגלן אוקראיני, המשחק בעמדת המגן בקבוצת דינמו קייב מליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה. החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל דינמו קייב. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2016 קודם לקבוצה הבוגרת. בשנת 2017 הושאל למשך חצי עונה לקבוצת סטאל קמיאנסקה. בהמשך הושאל לקבוצת זוריה לוהנסק. בעונת 2020/2021 שולב בהרכב הראשון של דינמו קייב. טימצ'יק שיחק בשורות נבחרת הנערים של אוקראינה (עד גיל 17) ובהמשך גם בהנבחרת הצעירה. בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק טימצ'ק מאז ספטמבר 2020. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה מול שווייץ במסגרת ליגת האומות. טימצ'יק נכלל בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2020, אך לא שותף באף אחד משחקי הנבחרת בתחרות. נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024. אליפות אוקראינה: 2020/2021 הגביע האוקראיני: 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא אולכסנדר טימצ'יק בוויקישיתוף אולכסנדר טימצ'יק, באתר Transfermarkt אולכסנדר טימצ'יק, באתר Soccerway אולכסנדר טימצ'יק, באתר WorldFootball.net אולכסנדר טימצ'יק, באתר National Football Teams אולכסנדר טימצ'יק, באתר FootballDatabase.eu Сергій Ребров оголосив склад національної команди України на підготовчий збір і товариські матчі перед Євро-2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האוקראינית, 16 במאי 2024 (באוקראינית)
קרחון מרפי

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה קרחון מרפי (אנטארקטיקה) – קרחון בחצי האי פרניק, באזור חוף לובה של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. ניו זילנד קרחון מרפי (ניו זילנד) – קרחון בחבל קנטרברי שבאי הדרומי של ניו זילנד
ראש עיריית סוצ'י

ראש עיריית סוצ'י (ברוסית: Глава города Сочи) היא המשרה הרמה בעיר סוצ'י והוא בעצם האישיות הבכירה שמנהלת את ענייני העיר ומייצג אותה בפני הממשל הפדרלי. המינהל הציבורי בעיר הוצג לראשונה בשנת 1874 עם ריינהולד גארבה כראש העיר הראשון. אתר האינטרנט הרשמי של ראש עיריית סוצ'י (ברוסית) Лентапедия/Афанасенков, Владимир — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית) Ольга Десятова (2019-08-29). "Мэр Сочи не будет баллотироваться на третий срок" (ברוסית). Эфкате. נבדק ב-2019-09-17. Мэр Сочи Пахомов покинул свой пост "Алексей Копайгородский официально вступил в должность главы города Сочи" (ברוסית). Администрация города Сочи. נבדק ב-2019-09-18.
ולדימיר פיניוב

ולדימיר פיניוב (1957 – אפריל 2001) היה רוסי–ישראלי שהואשם בהיותו רוצח סדרתי והתאבד בטרם החל משפטו. הוא הואשם ברציחתם של שלושה אנשים והודה ברציחתם של אדם או שניים נוספים. פיניוב נולד ברוסיה בשנת 1957, ועבד ככימאי. בשנת 1993 עלה לישראל עם אשתו ושלושת ילדיו, והתיישב בשכונת רמת הנשיא בבת ים. לאחר מספר חודשים נמלטה אשתו מהבית לבית מחסה לנשים מוכות, וטענה כי בעלה הכה אותה ואיים לרצוח אותה. כתוצאה מכך ניתק פיניוב קשר עם משפחתו, הפך לחסר בית והתמכר לאלכוהול. עם השנים, בנה לעצמו צריף בדיונות באזור התעשייה בבת ים, ואף בנה בו ג'קוזי מאולתר. ביתו החדש הפך למאורת סמים, ואירח בקביעות חסרי-בית אחרים. בשנת 1998 אובחן במרכז הרפואי לבריאות הנפש אברבנאל כסובל מסכיזופרניה פסיכופתית, אך סירב לכל טיפול, סירב להתאשפז ולא עמד בקריטריונים לאשפוז בכפייה. פיניוב, שגר בצריף יחד עם בת זוגו סבטלנה, התווכח רבות עם חסרי בית אחרים וטען כי הם מנסים לפגוע בו וברכושו. בחורף 1999 חנק ורצח את התייר האוקראיני ניקולאי גראסימוב וקבר אותו בדיונות של בת ים בסיועו של חסר בית אחר, אלכסיי ארטמנוב. לאחר מספר חודשים, הוא רצח את ארטמנוב, וקבר אותו בדיונות כשהוא נעזר בחסר בית אחר, שנודע רק בשם "בוראטינו" (אנ') (בוראטינו הוא שמה של דמות פיקטיבית רוסית המבוססת על פינוקיו). ביולי 2000 נקלע לוויכוח עם ויאטסלב "סלאבה" שוורץ, שעבר להתגורר יחד עם פיניוב וסבטלנה זמן קצר קודם לכן. בעוד השניים שיכורים, חבט פיניוב בראשו של שוורץ ולאחר מכן חנק אותו למוות וקבר אותו תחת עץ סמוך. לקראת סוף שנת 2000 פנתה למשטרה בת זוגו של פיניוב, סבטלנה, וטענה כי הוא הודה בפניה שרצח מספר אנשים וקבר את גופותיהם בדיונות של בת ים. ב-2 בנובמבר 2000 עצרה המשטרה את פיניוב. בחקירתו הודה פיניוב ברצח ארבעה או חמישה בני אדם, אך התקשה לזכור את הספירה המדויקת מכיוון שהיה שיכור בעת כל מעשי הרצח. למרות זאת, הוא תיאר במדויק היכן נמצאים אתרי הקבורה, ואמר כי לעיתים חפר והטמין מחדש את הגופות כראות עיניו. לטענתו כל הרציחות היו בשל ויכוחים אישיים על הסגות גבול ועניינים דומים. הוא הוסיף כי ראה גופה של אישה שנקברה בדיונות, אך לא זכר אם הוא היה זה שרצח אותה או לא. בשל אכזריותו ואופי פשעיו כינו אותו החוקרים "חניבעל". מספר ימים לאחר מעצרו הובא פיניוב לדיונות, ולמרות שבתחילה הכחיש - הוא הצביע בפני השוטרים על שני אתרי קבורה, בהם נמצאו גופותיהם המרקיבות של ארטמנוב ושוורץ. זמן קצר לאחר מכן נמצאה גם גופתו של גראסימוב, אבל למרות המאמצים שנעשו - לא נמצאו באזור גופותיהם של קורבנות נוספים. באפריל 2001, עוד לפני פתיחת משפטו, התאבד פיניוב בחדר מעצרו. מראיון שערכו איתו פסיכיאטרים ופורסם לאחר מותו התברר כי פיניוב היה מודע לחלוטין למעשיו בעת מעשי הרצח, וכי לא חש חרטה עליהם. במשטרה טענו כי עוד מספר חסרי בית נעלמו בצורה מסתורית בעת פעילותו של פיניוב, וכי ייתכן שגם הם מצאו את מותם בידי פיניוב. "Murder Case a Mystery Due to Doctor-patient Confidentiality". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2021-10-16. רוני זינגר, משולש ברמודה של העולם התחתון, באתר הארץ, 11 באפריל 2004 חשד: קורבן נוסף של רוצח ההומלסים, באתר וואלה, 7 בנובמבר 2000 הוארך מעצרו של הומלס מבת ים - החשוד כרוצח סדרתי, באתר וואלה, 2 בנובמבר 2000 ירון דורון ואסף גולן, בכל זמן נתון פועל בישראל לפחות רוצח סדרתי אחד, באתר מקור ראשון, ‏2 במאי 2016 רוצח ההומלסים הראשון, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2005 רוני זינגר, כשהומלס נרצח, אף אחד לא מתלונן במשטרה, באתר הארץ, 31 במאי 2005
תן סורי

תן סורי (שם מדעי: Canis aureus syriacus) הוא תת-מין של תן זהוב, השייך לסוג כלב שבמשפחת הכלביים. התן הסורי נפוץ בישראל. התן הסורי מאופיין באוזניו החומות. פרוות גופו היא צהובה בגב, בהירה יותר בצדדים וצהובה-לבנה באזור הבטן והחזה. כמו כן, ישנו פס כהה המתמשך מאפו עד לסוף זנבו. אורך גופו הוא 60–90 ס"מ, אורך זנבו הוא 20–30 ס"מ, אורך ראשו הוא 15–18 ס"מ ומשקלו הוא 5–12 ק"ג. תת-מין זה נפוץ בישראל, סוריה, לבנון וירדן. מדיה וקבצים בנושא תן סורי בוויקישיתוף תן סורי, באתר ITIS (באנגלית) תן סורי, באתר GBIF (באנגלית) תן סורי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Mazin B. Qumsiyeh, Mammals of the Holy Land, Texas Tech University Press, 1996, ISBN 978-0-89672-364-1. (באנגלית) V. G. (Vladimir Georgievich) Geptner, A. A. Nasimovich, Andrei Grigorevich Bannikov, Robert S. Hoffmann, Mammals of the Soviet Union, Washington, D.C. : Smithsonian Institution Libraries and National Science Foundation, 1988 ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה מבורגוס

רבי משה בן שלמה בן שמעון מבורגוס היה מגדולי מקובלי קסטיליה. נולד בין השנים 1220–1225 ופעל במאה ה-13 בספרד בעיר בורגוס. רבי משה היה תלמידו של רבי אברהם אבולעפיה - בזמן שערך מסע מסע נדודים ברחבי אירופה, אסף אבולעפיה קבוצות קטנות של תלמידים ולימדם תורה, ובפרט את "מורה נבוכים" בשיטתו המיוחדת. תלמידיו הבולטים במסע זה היו שניים: רבי משה בן שמעון מבורגוס, שעליו הוא כתב "אדם גדול ונכבד", ור' יוסף בן אברהם ג'יקטיליה בעל הספר "שערי אורה". כמו כן היה רבי משה תלמידם של האחים רבי יעקב הכהן, ורבי יצחק בן יעקב הכהן, הוא למד מהם במחצית הראשונה של המאה ה-13. רבי משה הוא הראשון שמאחר את לימודי הקבלה מגיל 40 ואילך וכפי שכתב בספרו: שם בן מ"ב קדוש ומקודש ואין מוסרין אותו אלא למי שהוא צנוע ועומד בחצי ימיו… ועל תוקף גדולת מעלתו וגבורתו אמרו שאין ראוי למסרו כי אם למי שעומד בחצי ימיו כשעברו ימי הילדות והשחרות ואין כח רתיחת חום הדם הטבעי מתגבר בו וכבר התחיל להב שלהבת התאוות הגופניות להכבות והוא מגיע לזמן ישוב דעת ובינה כי בן ארבעים לבינה — פירוש מ"ב אותיות רבי משה התנגד בצורה חריפה לפילוסופיה וכדברי תלמידו רבי יצחק דמן עכו, ”ואשר היה שומע המקובל ירא ה' מנעוריו הר' משה ב"ר שלמה ב"ר שמעון מעיר בורגוש ז"ל זכרון שבח על חכמי הפילוסופיא היה אומר הפילוסופיא שאתם משבחים חכמתם דעו במקום מעמד ראשם מעמד רגלינו ודבר זה מושכל ראשון למשכילים” רבי משה חיבר חיבורים שונים, כולם עוסקים בענייני קבלה, אך רבים נשארו בכתב יד ולא נדפסו מעולם: עמוד השמאלי מאמר על האצילות השמאלית סוד סמיכות גאולה לתפילה סוד עשר ספירות העמר פרוש שם של מ"ב אותיות ספר האורה סוד י"ג מידות ופירושן וגימטריות שלהן תולדות תורת הסוד העברית: ימי הביניים, כרך ט': המקובלים בספרד במאה השלוש עשרה - מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי: ירושלים תשע"ג/2013 רבי משה מבורגוש, תלמידו של ר' יצחק הכהן ושרידי כתביו, תרביץ, ירושלים תרצ"ד, חלק א שנה ג', עמ' 258–286, חלק ב שנה ד, עמ' 54–77, חלק ג, שנה ד, עמ' 50–60, חלק ד, שנה, עמ' 305–323. אבי קלנבך, עיבוד של ספר עמוד השמאלי לר' משה מבורגוש: העתקת ושזירת תעודות קבליות בכתבי יד ובדפוסים, כתב העת קבלה, 41, 258-271, תשע"ח. מרים שקד, בירורים בקבלתו של רבי משה מבורגוס, עבודת גמר באוניברסיטת תל אביב, כסלו תשמ"ז. יוסף דן, היחס לדמונולוגיה בספר העמוד השמאלי לר' משה מבורגוס, דמתה לתמר, באר שבע תשע"ה, 107-126. מידע על משה מבורגוס בקטלוג הספרייה הלאומית גרשם שלום, רבי משה בן שמעון מבורגוס, אנציקלופדיה יודאיקה (באנגלית) משה בן שלמה מבורגוש, דף שער בספרייה הלאומית לעיתים חותם בן שמעון ולעיתים בן שלמה רבי יצחק דמן עכו, מאירת עיניים, עמ' עו
צ'ריקאו

צ'ריקאו (בבלארוסית: Чэрыкаў; ברוסית: Че́риков, צ'ריקוב; ביידיש: טשעריקאָוו) היא עיר בבלארוס, והיא מרכז מחוז-משנה צ'ריקאו במחוז מוהילב. אוכלוסייתה מונה כ-8,000 תושבים (נכון ל-1 בינואר 2020). האזכור הראשון בכתב ליישוב בצ'ריקאו מתוארך לשנת 1460. לאחר הרפורמה המנהלית-טריטוריאלית (בשנים 1565–1566) היא הפכה לחלק ממחוז-משנה אורשה שבפלך ויטבסק. בשנת 1578 הפכה העיר למרכז כלכלי בכלכלת המחוז. בתחילת המאה ה-17 קיבלה צ'ריקאו מעמד של עיר. בשנת 1641 העניקו המלך והדוכס הגדול ולדיסלאב הרביעי לעיר את זכויות מגדבורג ואת סמלה. עקב חלוקת פולין הראשונה של האיחוד הפולני-ליטאי בשנת 1772, צ'ריקאו הפכה לחלק מהאימפריה הרוסית, ומעמדה הורד לשטעטל. בשנת 1773, צקריקוב קיבלה בחזרה מעמד של עיר והפכה למרכז מחוזי במחוז מסטיסלבקי. בשנת 1787 היו 300 בתים בעיר, 2 כנסיות פעלו ובית ספר. בשנת 1789 נפתח בית ספר דו-כיתתי. בסוף המאה ה-18 היה מסלול הרכבת של מוגילב-צ'אוסי-קריצ'וב-מסטיסלב דרך צ'ריקאו, במאה ה-19 הכביש המהיר מוסקבה-וורשה עבר דרכה. בשלב זה, היו בה 3 מזחים על נהר הסוז'; נערכו בה ירידי סוסים, מפעל סוכר. בשנת 1811 היו בעיר 364 חצרות. בתחילת שנות ה-40 – 380 בתי עץ ו-2 בתי אבן, בשנת 1848 – 407 בתים. בעיר הייתה קהילה יהודית והיה לה בית כנסת. ב-25 במרץ 1918 הוכרזה צ'ריקאו כחלק מהרפובליקה העממית של בלארוס. ב-1 בינואר 1919 היא הפכה לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית (BSSR). שטחי צ'ריקאו נכבשו על ידי הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ובשנת 1924 הוחזרה צ'ריקאו ל-BSSR. בשנת 1939 מנתה אוכלוסיית צ'ריקאו 4,779 בלארוסים (74.5%), 949 יהודים (14.8%), 528 רוסים (8.2%), 72 אוקראינים, 23 פולנים. במהלך מלחמת העולם השנייה, מ-17 ביולי 1941 עד 1 באוקטובר 1943 הייתה צ'ריקאו תחת כיבוש גרמני, והוקם בה גטו ליהודי העיר (רו'). בשנים 1959–1962 וב-1965–1966 הייתה צ'ריקאו חלק ממחוז המשנה קריצ'ב. בשנים 1962–1965 הייתה חלק ממחוז משנה קרסנופוליה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מדיה וקבצים בנושא צ'ריקאו בוויקישיתוף "צ'ריקאו", באתר השטעטל הווירטואלי "צ'ריקוב", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) צ'ריקוב, ביברייסקיה אנציקלופדיה (ברוסית) צ'ריקוב במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו'), צ'ריקוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1662–1663), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) Чериковский район ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בבלארוס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון מוזס

ג'ון מוזס (באנגלית: John Moses‏; 12 ביוני 1885 – 3 במרץ 1945) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושלהּ ה-22 של מדינת דקוטה הצפונית בשנים 1939–1945, ולאחר מכן ייצג אותה לקצרה בסנאט של ארצות הברית מינואר 1945 ועד למותו במרץ אותה שנה. מוזס נולד בעיר סטרנד (Strand) שבמחוז רוגלנד שבנורווגיה, בשנת 1885. הוא היה בנם של הכומר הנריק ב. ואיזבלה (אקרסברג) מוזס. הוא למד בבית ספר ציבורי בנורווגיה, והשלים את לימודיו התיכוניים בתיכון קונגסוינגר בשנת 1900. ב-1903 היה לבוגר המכללה הצעירה באוסלו במהלך 1905 מוזס היגר לארצות הברית, ובשנים 1906–1911 עבד בתאגיד "הרכבת הצפונית הגדולה" (Great Northern Railway). ב-1912 החל ללמוד באוניברסיטת דקוטה הצפונית (אנ'), וב-1914 השלים לימודי תואר ראשון. בשנה העוקבת החל את לימודיו בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה, ממנו קיבל תואר שני במשפטים. בשנת 1917 החל לעסוק בעריכת דין בהייזן. משנת 1919 עד 1923, ומאוחר יותר משנת 1927 עד 1933, כיהן מוזס כתובע מטעם המדינה במחוז מרסר. ב-1936 הגיע מוזס למקום השלישי במירוץ המשולש לתפקיד מושל דקוטה הצפונית, מאחורי המושלים לשעבר ויליאם לנגר ו-וולטר ולפורד. בראשית 1939 מוזס הושבע לתפקידו כמושל המדינה לאחר כהונתו השנייה של ויליאם לאנגר בתפקיד. מוזס פעל לצמצום את השפעתו של לנגר; הוא שאף לקצץ בהוצאות הממשלה ולאזן את תקציב המדינה. מוזס כיהן כמושל דקוטה הצפונית בעת מלחמת העולם השנייה. הוא ניסה לעודד תעשיות ששגשגו מכוח המלחמה לעבור אל דקוטה הצפונית ולייצר בה, אך דקוטה הצפונית דורגה אחרונה מבין מדינות ארצות הברית שקיבלו הטבות מהוצאות המלחמה הממשלתיות. למרות היעדר הקצבות בזמן המלחמה, ממשלו של מוזס נהנה מתקופה של שגשוג עבור המדינה. גשמים היו בשפע והיה שוק מוכן למוצרי חקלאות. מוזס היה מושל עממי: במהלך מסע הבחירות שלו נשא נאומים באנגלית, גרמנית או נורווגית, בהתאם לקהל הבוחרים הרלוונטי לו. מוזס, דמוקרט, זכה להערכה משני צדי המפה הפוליטית. בבחירות 1944 ניצח מוזס את ג'רלד ניי בבחירות לייצוג דקוטה הצפונית בסנאט של ארצות הברית. הוא נפטר ב-3 במרץ 1945, שבועות אחדים אחרי תחילת שליחותו בגבעת הקפיטול. הוא נטמן בבית העלמין סנט מרי בביסמרק. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1183-1184. ג'ון מוזס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ון מוזס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון מוזס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Exhibits - North Dakota Governors - John Moses, באתר history.nd.gov (באנגלית) ג'ון מוזס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מתיאס דה לוס סנטוס (בלם)

מתיאס דה לוס סנטוס (בספרדית: Matías de los Santos; נולד ב-22 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הבלם בוולס סארספילד. דה לוס סנטוס החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של פניארול, אך המשיך בקבוצות נוער מקומיות, וב-25 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל האורוגוואית במדי דאנוביו. במאי 2014 הוא כבש את שער הבכורה שלו בליגה, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות. ב-30 ביוני 2017 הושאל לעונה אחת למיונאריוס מליגת העל הקולומביאנית וזכה עימה באליפות טורניר הפינליססיון ובסופר קאפ הקולומביאני. ביוני 2018 רכשה אותו מיונאריוס לצמיתות תמורת 820 אלף אירו. ביולי 2019 הושאל לעונה אחת לוולס סארספילד מליגת העל הארגנטינאית, וביוני 2020 שב למיונאריוס. ב-17 בפברואר 2021 עבר לוולס סארספילד בהעברה חופשית, וחתם על חוזה לשלוש עונות. דאנוביו אליפות אורוגוואי (1): 2013/2014 מיונאריוס אליפות קולומביה (1): 2017 הסופר קאפ הקולומביאני (1): 2018 מתיאס דה לוס סנטוס, באתר Transfermarkt מתיאס דה לוס סנטוס, באתר Soccerway מתיאס דה לוס סנטוס, באתר WorldFootball.net מתיאס דה לוס סנטוס, באתר FootballDatabase.eu "Un salteño más en el fútbol internacional". Diario El Pueblo. 1 ביולי 2017. נבדק ב-19 ביולי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Danubio: Matías De Los Santos no puede jugar ante su ex equipo, River". Tenfield. 25 בנובמבר 2014. נבדק ב-19 ביולי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Matías De Los Santos se va a Colombia". Danubio. נבדק ב-19 ביולי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Danubio confirmó el pase de Matías de los Santos a Millonarios de Colombia". Fútbol. 27 ביוני 2017. נבדק ב-19 ביולי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Bienvenido, Matías". Vélez Sarsfield. 18 ביולי 2019. נבדק ב-19 ביולי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Vélez confirmó a Matías De los Santos". ESPN. 18 ביולי 2019. נבדק ב-19 ביולי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Se muda a Argentina: Matías de los Santos es nuevo jugador de Vélez Sarsfield". Ovación. 18 ביולי 2019. נבדק ב-19 ביולי 2019. {{cite news}}: (עזרה) Bienvenido, Matías / Vélez Sarsfield, C. A. Vélez Sarsfield, ‏2021-02-17 (בספרדית)
חואן אקוסטה

חואן מנואל אקוסטה דיאס (בספרדית: Juan Manuel Acosta Díaz; נולד ב-11 בנובמבר 1993) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת המגן הימני במונטווידאו וונדררס. אקוסטה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי קבוצת בוגרים ב-6 במרץ 2016 במדי רוצ'ה, בניצחון 1–0 על סרו לארגו במסגרת הליגה האורוגוואית השנייה. ב-1 בפברואר 2017 עבר לסרו לארגו, גם היא מהליגה האורוגוואית השנייה. בתום עונת 2018 העפיל עם הקבוצה לליגת העל האורוגוואית. בעונת 2019 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה, ובעונת 2020 העפיל עם הקבוצה עד לשלב המוקדמות השני של גביע הליברטדורס. עקב עונתו הטובה, ב-3 בינואר 2020 עבר לפניארול. באוגוסט 2021 הושאל לסרו לארגו עד לתום העונה. ב-6 בינואר 2022 עבר למונטווידאו וונדררס, גם היא מליגת העל האורוגוואית. חואן אקוסטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חואן אקוסטה, באתר Transfermarkt חואן אקוסטה, באתר Soccerway חואן אקוסטה, באתר FootballDatabase.eu Rocha FC - Cerro Largo FC, 06/03/2016 - Segunda División Profesional - Segunda Fase - Informe del partido, www.transfermarkt.es (בספרדית) https://mobile.twitter.com/campeonatoauf/status/1227021414928199681, Twitter Juan Acosta - Historial de fichajes, www.transfermarkt.es (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חואן אקוסטה".
אלכסנדר דולגורוקי

אלכסנדר דולגורוקי (ברוסית: Александр Сергеевич Долгоруков;‏ 29 באוקטובר 1841, מחוז צ'רניגוב – 7 ביוני 1912, סנקט פטרבורג) היה נצר למשפחת אצולה רוסית שעשה קיירה בחצר הצאר. אלכסנדר דולגורוקי נולד באחוזה משפחתית באזור צ'רניגוב (אוקראינה של כיום). לאחר סיום הלימודים במסגרת ביתית, הוא החל שרות ממשלתי בשנת 1858. בשנת 1860 דולגורוקי החל לשרת בנציגות רוסית בברלין וכעבור שנה בפריז. בהמשך הוא חזר לסנקט פטרבורג והמשיך לשרת במסגרת משרד החוץ. בשנת 1883 הוא קודם לראש הטקס בחצר הקיסר ובתפקיד זה היה במהלך טקס ההכתרה של אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה ושל ניקולאי השני, קיסר רוסיה. בשנת 1905 הוא מונה למועצה המדינית. אלכסנדר דולגורוקי היה בעל שטחי נדל"ן נרחבים. בשטחים שבבעלותו בין היתר הוקמו מפעלי סוכר. דולגורוקי נפטר ב-1912 ונטמן במנזר אלכסנדר נבסקי. על פעילות בחצר הצאר לדולגורוקי הוענקו מספר עיטורים. אלכסנדר דולגורוקי התחתן עם רוזנת שובלובה בשנת 1868. לזוג היו שבעה ילדים. נכדתם סופקה סקיפווית גדלה אצלם בבית לאחר גירושין של הוריה. היא נמלטה מרוסיה ביחד עם סבתה והתגוררה בפריז. על פעילות במהלך מלחמת העולם השנייה להצלת יהודים היא קיבלה הכרה כחסידת אומות העולם. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר דולגורוקי בוויקישיתוף נתונים אישיים תעריכים לפי לוח השנה היוליאני
יז'י פטרסבורסקי

יז'י פטרסבורסקי (בפולנית: Jerzy Petersburski;‏ 20 באפריל 1895, ורשה – 7 באוקטובר 1979, ורשה) היה מלחין ומנצח פולני ממוצא יהודי. יז'י פטרסבורסקי נולד בוורשה למשפחת מוזיקאים. הוא למד בקונסרבטוריון של ורשה והמשיך ללימודי מוזיקה בווינה. אמריך קלמן הכיר את יכולתו והמליץ לו להמשיך בהלחנה. בשנת 1922 ביחד עם בן דודו ארתור גולד יז'י פטרסבורסקי הקים תזמורת ג'אז. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הוא כתב מוזיקה לסרטים רבים שצולמו באותה תקופה בפולין. בשנת 1936 הוא כתב טנגו To ostatnia niedziela שבוצע על ידי מייצ'יסלב פוג וזכה לפופולריות גדולה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה יז'י פטרסבורסקי גויס לצבא ולאחר כיבוש פולין הגיע לברית המועצות. בהיותו במינסק הוא הקים תזמורת ג'אז חדשה שרובה הייתה מאזרחי פולין לרבות הנריק גולד. שיריו זכו לפופולריות גדולה במיוחד תכול המטפחת בביצוע של קלבדיה שולז'נקו. בהמשך הוא הצטרף לצבא אנדרס ועזב את תחומי ברית המועצות. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, יז'י פטרסבורסקי התגורר בארגנטינה. באותה תקופה הוא כתב שיר שנכלל ברפרטואר של שרה גורבי. בשנת 1967 הוא חזר לפולין. יז'י פטרסבורסקי נפטר בוורשה בשנת 1979. מדיה וקבצים בנושא יז'י פטרסבורסקי בוויקישיתוף יז'י פטרסבורסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יז'י פטרסבורסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יז'י פטרסבורסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) יז'י פטרסבורסקי, באתר Discogs (באנגלית) יז'י פטרסבורסקי, דף שער בספרייה הלאומית יז'י פטרסבורסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטפק

האם התכוונתם ל... ידעאל סטפק – שחמטאי ישראלי צבי סטפק – איש עסקים ישראלי קרל שטפק – צייר גרמני