laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוניברסיטת סטוני ברוק

אוניברסיטת סטוני ברוק (באנגלית: Stony Brook University; בראשי תיבות: SBU) היא אוניברסיטה ציבורית בסטוני ברוק שבמדינת ניו יורק בארצות הברית, אחת מהאוניברסיטאות המרכיבות את אוניברסיטת המדינה של ניו יורק (SUNY). האוניברסיטה הוקמה ב-1957 ולומדים בה כ-27,000 סטודנטים. אוניברסיטת סטוני ברוק חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU) ובאיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA). הוצאות המחקר השנתיות מסתכמות בלמעלה מ-230 מיליון דולר. אוניברסיטת סטוני ברוק הוקמה בשנת 1957 ועברה למיקומה הנוכחי בשנת 1962. בשנתה הראשונה, למדו באוניברסיטה כ-148 סטודנטים. התארים הראשונים הוענקו ב-1961. במהלך שנות ה-60 האוניברסיטה צמחה מאוד ובשנת 1969 כבר למדו בה למעלה מ-8,000 איש. ההתרחבות המהירה הובילה למתחים בין הסטודנטים לאוניברסיטה, בעיקר לאור הצפיפות במבנים השונים. במהלך שנות ה-70 המוסד השקיע רבות במחקר, ואף נתן עדיפות ללימודי התואר השני על פני זה הראשון. עם פרוץ מגפת הקורונה בשנת 2020, האוניברסיטה הקימה מקומות ייעודיים לאכלוס חולים. האוניברסיטה מורכבת משנים עשר בתי ספר ומכללות, וקמפוסים בסאות'המפטון שבממלכה המאוחדת ובקוריאה הדרומית. המכללה להנדסה ומדעים שימושיים (1960) בית הספר לרפואת שיניים (1968) בית הספר לטכנולוגיה וניהול בריאות (1968) בית הספר לרווחה ועבודה סוציאלית (1970) בית הספר לתארים מתקדמים (1970) בית הספר לרפואה (1980) בית הספר לפיתוח מקצועי (1980) המכללה לאמנויות ומדעים (1990) המכללה לעסקים (2004) בית הספר לעיתונאות (2006) בית הספר למדעי הים והאוויר (2007) בית הספר לאחיות (2007) דירוג שאנגחאי: מקום 201–300 (2024) דירוג Times Higher Education: מקום 301–350 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 396= (2024) מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת סטוני ברוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת סטוני ברוק (באנגלית) אוניברסיטת סטוני ברוק, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת סטוני ברוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת סטוני ברוק, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת סטוני ברוק, סרטונים בערוץ היוטיוב
מחכה

האם התכוונתם ל... מחכה (שיר של ריטה) מחכה (שיר של עידן חביב)
מוזיקה לטינית

מוזיקה לטינית (בפורטוגזית ובספרדית: música latina) הוא מונח המשמש את תעשיית המוזיקה כמונח כולל עבור מוזיקה המגיעה מאזורים דוברי ספרדית ופורטוגזית בעולם, כלומר איברו-אמריקה וחצי האי האיברי, וכן מוזיקה המושרת בשתי השפות. המונח "מוזיקה לטינית", מקורו בארצות הברית, בשל השפעת התרבות ההיספנית והלטינית האמריקאית. לדוגמה, בארצות הברית, הקלטה נחשבת ל"לטינית" על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ומגזין בילבורד "אם היא מכילה לפחות 50% תוכן בשפה הספרדית". בחברות התקליטים גדולות כוורנר מיוזיק גרופ, יוניברסל מיוזיק גרופ וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט, ישנן חטיבות המפקחות על מוזיקה מאמריקה הלטינית ומחצי האי האיברי עם מנהל שמנהל את שני האזורים. ספרד, ברזיל, מקסיקו וארצות הברית הן שוקי המוזיקה הלטינית הגדולים בעולם. בשנת 2000 הקימה האקדמיה הלטינית לאמנויות ומדעי הקלטה (LARAS) את פרס גראמי הלטיני, על מנת להוקיר מוזיקאים המופיעים בספרדית או בפורטוגזית. פופ לטיני מוזיקה לטינו-אמריקאית פרס גראמי הלטיני מדיה וקבצים בנושא מוזיקה לטינית בוויקישיתוף Ed Morales, The Latin beat, Da Capo, 2003, ISBN 978-0-306-81018-3 Ilan Stavans, Latin Music: Musicians, Genres, and Themes [2 volumes], ABC-CLIO, 2014-07-29, ISBN 978-0-313-34396-4. (באנגלית) Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 1985-01-26. (באנגלית) Ilan Stavans, Latin Music: Musicians, Genres, and Themes [2 volumes], ABC-CLIO, 2014-07-29, ISBN 978-0-313-34396-4. (באנגלית) Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2007-07-21. (באנגלית) Billboard's Latin Power Players List Revealed, Billboard, ‏2015-07-30 Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2000-11-11. (באנגלית) Facebook, Twitter, Show more sharing options, Facebook, Twitter, One Little Word, Yet It Means So Much, Los Angeles Times, ‏2000-09-12 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Chapter II

Chapter II (בעברית: פרק 2) הוא אלבומה השני של הזמרת אשנטי אשר יצא ב-1 ביולי 2003 על ידי דאף ג'אם ו-Murder Inc.. גם הפעם אשנטי רתמה את ראש חברת התקליטים Murder Inc, אירוו גוטי על מנת שיסייע בהפקת האלבום בפועל ביחד עם ביחד עם המפיק צ'ינק סנטנה ששימש כמפיק ראשי. בדומה לאלבום הקודם גם הפעם אירחה אשנטי את הראפר ג'ה רול באלבום ביחד עם צ'ינק סנטסנה עצמו ששימש גם כזמר אורח בשניים מהשירים באלבום ואת הראפר Gunnz. האלבום קיבל ביקורות מעורבות: מצד אחד הרבה מבקרים החמיאו על המילים האוטוביוגרפיות ועל המוזיקה המהנה והקלילה אך חלק מהמבקרים מתחו ביקורת על כך שחשו חוסר יצירתיות ואישיות וכי האלבום דומה מדי לאלבומה הקודם. עם שחרורו האלבום הגיע למקום הראשון בארצות הברית כאשר מכר 326 אלף עותקים. האלבום הגיע לעשירייה הפותחת בשווייץ, קנדה ובריטניה. באוגוסט הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית על מכירות של מיליון עותקים ובאותו הזמן הגיע למעמד אלבום זהב ביפן ובריטניה. האלבום היה מועמד ל-3 פרסמי גראמי בקטגוריות: "אלבום ה-R&B העכשווי הטוב ביותר", "הביצועים הווקאלים הטובים ביותר באלבום R&B נשי" ושיר "ה-R&B הטוב ביותר" על השיר "Rock Wit U (Awww Baby)", אך לא זכה באף אחד מהם. מתוך האלבום יצאו 3 סינגלים: "Rock Wit U (Awww Baby)" אשר הגיע למקום ה-2 בארצות הברית, למקום ה-4 בקנדה, למקום ה-7 בבריטניה ולמקום ה-9 באוסטרליה, "Rain on Me", אשר הגיע למקום ה-7 באארצות הברית אך לא זכה להצלחה באשר העולם ו-"Breakup 2 Makeup", שלא זכה להצלחה באף מדינה. מידע על האלבום Chapter II באתר MusicBrainz האלבום Chapter II באתר Discogs האלבום Chapter II באתר יוטיוב Ashanti - Chapter II, Discogs (באנגלית)
סמי אג'יי

סמואל "סמי" אג'יי (אנגלית: Samuel "Sammy" Adjei; נולד ב-1 בספטמבר 1980), הוא כדורגלן עבר גנאי המשחק בעמדת השוער. בעבר היה שוערה של נבחרת גאנה ומועדון ספורט אשדוד. אג'יי גדל בקבוצת הארטס אוף אוק מהעיר אקרה הגנאית, ובשנת 2005 הגיע לישראל וחתם במועדון ספורט אשדוד. בעונת 2007/2008 אשדוד שקלה לשחרר את אג'יי מהקבוצה עקב יכולת חלשה, אך לבסוף החליט המאמן אלון חזן להשאירו בסגל הקבוצה. בעונה שלאחר מכן שוחרר וחזר לקבוצת הארטס אוף אוק. ב-2013 עזב את המועדון. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה ערך אג'יי בשנת 2001. אג'יי העפיל עם נבחרת גאנה למונדיאל 2006, אך עקב סכסוך עם המאמן, צפה בכל המונדיאל מן הצד ולא שותף באף משחק. סמי אג'יי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל סמי אג'יי, באתר Transfermarkt סמי אג'יי, באתר National Football Teams סמי אג'יי, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת קליפורניה בריברסייד

אוניברסיטת קליפורניה בריברסייד (באנגלית: University of California, Riverside; בראשי תיבות: UCR; בקיצור: UC Riverside) היא אוניברסיטה ציבורית השוכנת בריברסייד, קליפורניה שבארצות הברית, שהוקמה בשנת 1954. באוניברסיטה עובדים למעלה מ-3,600 איש ולומדים כ-26,809 סטודנטים. האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר. המוסד מורכב משלוש מכללות אקדמיות, שני בתי ספר מקצועיים ושני בתי ספר לתארים מתקדמים. מאז הקמתה, סיימו את לימודיהם באוניברסיטת ריברסייד כ-94,000 בוגרים. מבין בוגריה הידועים של האוניברסיטה ניתן למנות את טים וייט ובילי קולינס. מבין האישים שעבדו בסגל לתקופה כזו או אחרת, ניתן למנות את זוכה פרס נובל בארי בריש, סוניה ליובומירסקי ורזא אסלאן. שורשי האוניברסיטה טמונים במכון אגרונומי שהוקם בריברסייד בשנת 1907. אוניברסיטת קליפורניה בריברסייד הוקמה כמכללה למדעים בשנת 1954 לאחר שהצעת חוק בנושא נחתמה על ידי המושל ארל וורן בשנת 1949. בתחילה הוקצו כשני מיליון דולרים להקמת המכון. בשנת 1961 החלו לימודים לתארים מתקדמים. בתקופה זו הפכה המכללה לאוניברסיטה ולמדו בה כ-5,000 סטודנטים. בשנת 2013 החלה האוניברסיטה ללמד רפואה. הקולג' למדעי הטבע והחקלאות (אנ') (1907) הקולג' למדעי הרוח, האמנויות והחברה (אנ') (1954) הקולג' להנדסה (אנ') ע"ש בורנס (1989) בית הספר לחינוך (אנ') (1968) בית הספר למנהל עסקים (אנ') (1970) בית הספר לרפואה (אנ') ( 2008) בית הספר למדיניות ציבורית (אנ') דירוג שאנגחאי: מקום 201–300 (2023) דירוג Times Higher Education: מקום 251–300 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 404= (2024) מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת קליפורניה בריברסייד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת קליפורניה בריברסייד (באנגלית) אוניברסיטת קליפורניה בריברסייד, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת קליפורניה בריברסייד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת קליפורניה בריברסייד, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת קליפורניה בריברסייד, סרטונים בערוץ היוטיוב
מונית שירות

מונית שירות היא מונית הנוסעת במסלול קבוע מראש, שלאורכו היא אוספת נוסעים ומורידה אותם, בניגוד למונית ״מיוחדת״ (ספיישל) המסיעה את נוסעיה בכל נתיב ואינה אוספת נוסעים בין נקודת המוצא לנקודת ההורדה. בדרך כלל חופפים קווי השירות את מסלולי נסיעתם של קווי אוטובוסים, אך שעות הפעילות של מוניות שירות חובקות לעיתים גם את שעות הלילה, סוף השבוע, מועדים וחגים. למוניות שירות אין בדרך כלל לוח זמנים קבוע והמונית יוצאת לדרכה כאשר היא מלאה. מוניות שירות רשאיות לעצור לשם איסוף והורדת נוסעים גם במקומות שאינם מיועדים לכך במפורש, לפי בקשת הנוסעים במונית או אלה המבקשים לעלות אליה. ב-2003 קבעה האקדמיה ללשון העברית את המילה לקטנית כתחליף תקני לביטוי "מונית שירות", אך חידוש זה לא הפך למקובל בלשון הדיבור ובוטל. מוניות שירות בישראל מדיה וקבצים בנושא מונית שירות בוויקישיתוף האקדמיה ללשון העברית, "למד לשונך" מס' 47, 2003. ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Ashanti's Christmas

Ashanti's Christmas (בעברית: חג המולד של אשנטי) הוא אלבום חג המולד הראשון של הזמרת אשנטי אשר יצא ב-18 בנובמבר 2003 על ידי דאף ג'אם ו-Murder Inc. האלבום הגיע למקום ה-160 בארצות הברית ולמקום 43 במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ. האלבום מכיל ברובו גרסאות כיסוי לשירי חג מולד מקוריים אך הוא מכיל גם מספר שירים מקוריים. על מנת לקדם את האלבום שחררה הזמרת מחרוזת של מספר שירים באלבום להם גם צילמה קליפ אך הקליפ לא שודר בתדירות גבוהה בערוצי הטלוויזיה. מידע על האלבום Ashanti's Christmas באתר MusicBrainz Ashanti - Ashanti's Christmas, Discogs (באנגלית)
Concrete Rose

Concrete Rose (בעברית: ורד בטון) הוא אלבומה השלישי של הזמרת אשנטי אשר יצא ב-14 בדצמבר 2004 על ידי The Inc. Records ודאף ג'אם. על האלבום עבדה הזמרת עם המפיק צ'ינק סנטנה איתו עבדה גם על אלבומה הקודם, לצד המפיקים מלקולם פליטה, ג'ימי קנדריקס ודמטריוס מקגי. בנוסף אירוו גוטי אשר עבד איתה גם על אלבומיה הקודמים שימש כמפיק בפועל לצד אשנטי עצמה ו-7 Aurelius איתו עבדה גם על אלבום הבכורה שלה. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Only U", אשר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום ה-4 באירופה, למקום ה-13 בארצות הברית ולמקום ה-2 בבריטניה ואף זכה לביקורות חיוביות. הסינגל השני מהאלבום היה השיר "Don't Let Them" אך הוא לא זכה להצלחה בדומה לסינגל הקודם. האלבום הגיע למקום ה-7 בארצות הברית ומכר 254 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו ובכך הזמרת החזיקה ב-3 אלבומים רצופים שמכרו מעל רבע מיליון עותקים בשבוע הפתיחה שלהם במדינה. בנוסף האלבום הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ-הופ האמריקאי מה שהפך לאלבומה השלישי של הזמרת לעשות זאת. בסופו של דבר האלבום מכר מיליון עותקים במדינה ובכך הגיע למעמד פלטינה. מחוץ לארצות הברית האלבום זכה להצלחה פחותה כאשר לא הצליח להיכנס לעשרים העליונים באף מדינה אחרת והגיע למעמד זהב רק ביפן ובריטניה. האלבום ספג ביקורות מעורבות כאשר רבים מהמבקרים כינו אותו כ"לא מקורי". בתקופה בה יצא האלבום The Inc. Records עמדו בפני בעיות משפטיות מה שפגע בקידום האלבום. ראש חברת התקליטים אירוו גוטי נעצר בחשד להלבנת הון חודש בלבד לאחר צאת האלבום. כתוצאה מכך דאף ג'אם ניתקה את פעילותה מהם מה שפגע את הקידום של הסינגל השני מהאלבום ולאחריו לא יצאו סינגלים נוספים. מידע על האלבום Concrete Rose באתר MusicBrainz מידע על האלבום Concrete Rose באתר AllMusic האלבום Concrete Rose באתר Discogs צ'ינק סנטנה, מלקולם פליטה, ג'ימי קנדריקס ודמטריוס מקגי
תיאטרון מרקורי, נוטינג היל גייט

תיאטרון מרקורי היה תיאטרון קטן בדרך לדברוק, נוטינג היל גייט, לונדון, שנודע בהפקות של דרמות פואטיות בין 1933 ל-1956, וכביתו של בלט ראמבר עד 1987. תיאטרון מרקורי נפתח בשנת 1933 על ידי אשלי דיוקס לצורך הפקה של דרמה חדשה וכדי לשמש כמרכז לבלט ראמבר, שניהלה אשתו מארי ראמבר. הבניין, בדרך לדברוק 2, לונדון W11, נבנה בשנת 1851, אבל עבר שינויים מקיפים כדי לשמש כתיאטרון. היה זה אולם מצויד היטב אך קטן, שהכיל כ-150 מושבים. את סגנון התיאטרון קבעה ההפקה הראשונה, "יופיטר מתורגם", עיבוד של "אמפיטריאון" מאת מולייר בידי וולטר ג'יימס טרנר, עם בלט מאת רופרט דון כקטע ביניים. המוניטין של התיאטרון נוצרו ב-1935 הודות להפקות הלונדוניות הראשונות של "רצח בקתדרלה" מאת ת"ס אליוט, שהועבר מקנטרברי, ושנתיים אחר כך המחזה הפואטי "עליית F6", שנכתב בשיתוף פעולה בין ו. ה. אודן וכריסטופר אישרווד. בשנת 1943 עלתה בתיאטרון הפקה של "Days Without End" של יוג'ין או'ניל. עונות 1945–1947 של "שחקני פילגרים", בהדרכת הבמאי א. מרטין בראון, גיבשו את מעמד הדרמה הפואטית במרקורי בהפקות כגון "The Old Man of the Mountains" של נורמן ניקולסון, "This Way to the Tomb" של רונלד דנקן ו"The Shadow Factory" של אן רידלר. בהמשך עלו קומדיות בחרוזים: "A Phoenix Too Frequent" של כריסטופר פריי ו"Happy as Larry" של Donagh MacDonagh. ב-1947 עלו "The Beautiful People" של ויליאם סארויאן ו"SS Glencairn" של או'ניל בהצגות בכורה לונדוניות במרקורי, כמו גם המשרתות של ז'אן ז'נה. בראשית שנות ה-50' היה התיאטרון בית ל"סדנת בלט" ומ-1956 שימש בעיקר את בית הספר של בלט ראמבר, עד שנסגר לבסוף ב-1987. התיאטרון ובלט ראמבר מופיעים בסרט נעליים אדומות מ-1948. בסרט (הזמין כיום על תקליטור וכו') רואים את תיאטרון מרקורי מבחוץ, ועליו שלט המודיע גם על בלט ראמבר. כיום מונצח התיאטרון בפסל ארד קטן של מרקוריוס בפינת הגג המזרחית ובשלט זיכרון. מדיה וקבצים בנושא תיאטרון מרקורי, נוטינג היל גייט בוויקישיתוף מעמותת לדברוק Historical photographs "תיאטרון מרקורי", פיליס הרטנול ופיטר פאונד, 1996, מדריך אוקספורד המרוכז לתיאטרון, הוצאת אנציקלופדיה.קום British History Online היסטוריה בריטית מקוונת מפות גוגל, לדברוק רוד 2 נוטינג היליוני 2008
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1990

טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1990 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד. הטקס הקודם נערך ב-1988, ובטקס זה השתתפו הפקות שהוצגו בשנים 1989 ו-1990. ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים: 5: "מיס סייגון" 4: "גטו" ו-Racing Demon 3: "אותלו", "ארץ הצללים", "אשת האופה", The Voysey Inheritance ו"מלחמות השושנים" 2: "באדי", Jeffrey Bernard Is Unwell,‏ Man of the Moment, "מיס סייגון", Return to the Forbidden Planet,‏ Single Spies ו-Some Americans Abroad ההפקות הבאות זכו במספר פרסים: 3: Racing Demon 2: "מיס סייגון" ו-The Voysey Inheritance פרסי אוליבייה לשנת 1990
בני כרמלי

בני כרמלי (נולד ב-19 באוקטובר 1952) הוא במאי וצלם טלוויזיה וקולנוע ישראלי. בשנת 1974 שימש כעוזר צלם בסרט "כנרת כנרת" ששודר בערוץ הראשון. בשנת 1979 שימש כצלם הראשי או היה בצוות הצילום של תוכנית הטלוויזיה קרוסלה ועוד להיט, בסרטי הקולנוע נורית 2 ושוברים, בסרט המתיחות חייך, אכלת אותה שביים יהודה ברקן, תל אביב לוס אנג'לס, נשיקה במצ"ח, בכמו גדולים וכבלים. בשנת 1988, צילם יחד עם אורן שמוקלר את סרט המתיחות עבודה בעיניים בו כיכבו צמד הבטלנים. כרמלי היה שותף בצוות הכותבים שחיבר את הרעיונות למתיחות. באותה שנה ביים וערך כרמלי את הקליפ לשיר "תחת שמי ים תיכון" של הזמר שלמה ארצי. בשנת 1993 ביים את תוכנית המוזיקה לילדים מוסיכף אותה הנחתה ניצה שאול ובשנת 1997 את קומדיית המצבים איצ'ה בה כיכבו ספי ריבלין ועליזה רוזן. בשנת 1997 ביים את צילום הפסטיגל שביים חנוך רוזן שנמכר בקלטות ולשידור טלוויזיוני. בשנות ה-90 של המאה ה-20, ביים מספר תוכניות לערוץ הילדים ובהן "7 בול" עם יעל בר זוהר ו"מוטרף" עם גיל ססובר. בשנת 1997 החל לביים את משעל חם שהגיש ניסים משעל ושודרה עד לשנת 2009. בשנת 2000 ביים את בשידור חי עם דן שילון בגרסתה המקורית ובשנת 2014 גם את הגרסה המחודשת. בשנת 2003 ביים את תוכנית האלתורים אלי נגד העולם ששודרה בביפ. בשנים 2000–2006 ביים את תוכנית האירוח של יאיר לפיד שזכתה בשנים 2004 ו-2005 בפרס מסך הזהב ובשנת 2007 בפרס האקדמיה לטלוויזיה על "תוכנית האירוח הטובה ביותר". בשנים 2000–2006 ביים את תוכנית האירוח של אלי יצפאן ששודרה במתכונת יומית והגיעה למעל 3,000 תוכניות בהוט 3. התכנית זכתה בשנים 2001, 2002 ו-2003 בפרס מסך הזהב ובשנת 2003 גם בפרס האקדמיה לטלוויזיה על "תוכנית האירוח הטובה ביותר". כרמלי ביים את הקלטת השידור הטלוויזיוני של פסטיגלים נוספים בשנים 2007 ("פסטיגל על הזמן") ו-2008 ("מותק של פסטיגל") והיה שותף לבימוי פסטיגלי 2009 ("קונג פו פסטיגל" ו"מותק של פסטיגל" לילדים צעירים). כרמלי ביים את הקלטת השידור הטלוויזיוני של פסטיגלים נוספים בשנים 2007 ("פסטיגל על הזמן") ו-2008 ("מותק של פסטיגל") והיה שותף לבימוי פסטיגלי 2009 ("קונג פו פסטיגל" ו"מותק של פסטיגל" לילדים צעירים). בשנת 2008 ביים את "גריז" ומספטמבר 2009 עד מרץ 2010 בזכיינית "רשת" את "אברי גלעד - תוכנית האירוח". כרמלי ביים תוכניות רבות לשידורי רשת ובהמשך רשת 13 ובהן "צחוק מעבודה" ו"רוקדים עם כוכבים" ששודרו כל אחת למשך שבע עונות, ומספר עונות של "כלבוטק". הוא גם ביים את העונה הראשונה של "מחוץ לחוק" להוט קומדי סנטרל. בשנת 2018 ביים את מחר שבת, טלוויזיה מהעתיד, "ג'ודי ואלירז", שרון ורני בע"מ ואת "דידי בשישי" עם דידי הררי. בשנת 2020 ביים את "דה וויס ישראל", "האח הגדול", "משחקי השף", "הצנרת" ו"הכול כלול". בשנים 2001–2003 שיחק את משה, מנהל הערוץ הקהילתי בסדרה "שוטטות". בשנת 2011 שיחק בסדרה הקומית של נאור ציון בסדרה "החברים של נאור" שיחק בתפקיד במאי הופעות. כרמלי מרצה בבית הספר המעשי למקצועות הטלוויזיה של רשת. כרמלי אלמן ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא בני כרמלי בוויקישיתוף בני כרמלי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית בני כרמלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בני כרמלי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ynet, המושכים בחוטים - בני כרמלי, באתר ynet, 27 בינואר 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניצחון גלתיאה (רפאל)

ניצחון גלתיאה (באיטלקית: Trionfo di Galatea) הוא פרסקו מעשה ידי הצייר רפאל משנת 1512. היצירה מוצגת בוילה פארנזינה ברומא. וילה פארנזינה ברומא נבנתה בין השנים 1506–1511 בידי האדריכל בלדסרה פרוצי בעבור אגוסטינו קיגי. זמן קצר לאחר השלמת החדרים החלו ציורי הפרסקו בידי טובי האמנים של התקופה, כולל פרוצי עצמו, רפאל, איל סודומה וסבסטיאנו דל פיומבו. "ניצחון גלתיאה" הוא הידוע שבין הפרסקאות והוא מוצב בחדר "גלתיאה" בוילה. גלתיאה (אין מדובר בגלתיאה) היא נימפת ים יפה, בתו של אל הים נראוס, המוזכרת באודיסיאה מאת הומרוס וכן בספר השלושה-עשר בשיר האפי מטמורפוזות של אובידיוס, כמושא אהבתו של הקיקלופ פוליפמוס (הנראה בפרסקו הצמוד משמאל, מעשה ידי סבסטיאנו דל פיומבו), ממנו היא מנסה להימלט. רפאל לא תיאר בציור אף אחד מהאירועים המרכזיים של הסיפור המיתולוגי. במקום זאת הוא בחר להתרכז בהאדרת דמות הנימפה, המתוארת כשהיא מוקפת יצורים מיתולוגיים: מימין, קנטאור (חלקו אדם, חלקו סוס) חוטף נימפת ים. משמאל, טריטון (חלקו אדם, חלקו דג) חוטף נימפת ים אחרת. מאחוריהם, טריטון נוסף משתמש בקונכייה של חצוצרה אצילה (המזוהה עם טריטון) בתור חצוצרה. גלתיאה רוכבת על מרכבת-קונכייה הנגררת בידי שני דולפינים, מעליה שלושה קופידונים (או פוטי) עם חצים המכוונים לעברה. בפינה השמאלית העליונה נראה קופידון רביעי עם אשפת חיצים. יש תנועה רבה בציור כאשר כל הדמויות נמצאות בתנועה כלשהי. גלתיאה עצמה נראית שלווה מאוד, אך גלימתה ושיערה מייצרים תחושה ברורה שהיא נעה כנגד רוח חזקה. אף כי נושא הפרסקו מרמז על מהומה, נראה שבריחה אינה עומדת בראש דאגתן של הדמויות, אשר מבטן הרב-כיווני כמעט ולא מעיד על סנטימנט היסטרי. קומפוזיציה בצורת הספרה "8" (אשר מוקדה בראשה של אלתיאה) מסייעת לציור להימנע מלהיראות כאוטי מדי. זהו ציור מורכב האופייני לרנסאנס הגבוה. הדמויות מוצגות תוך פיתולים שמראים את הידע של רפאל באנטומיה האנושית ומזכירים את פסלי העבדים של מיכלאנג'לו, שנוצרו בערך באותו הזמן. הרוח הנושבת בעוצמה מימין גורמת לגלימה ולשיער של גלתיאה להתעופף בכיוון כמעט אופקי שמאלה. בו זמנית, זרועותיה של גלתיאה אוחזות במושכות הדולפין תוך כדי תנועה ימינה, וכך מודגש הפיתול בגופה. רפאל מבליט את השרירים של יצורי הים תוך שימוש במשחקי אור וצל (קיארוסקורו) המעניקים לדמויות מסה ותחושת תנועה במרחב, ובכך נבדלת יצירה זו מיצירות מוקדמות יותר בנושאים דומים המבוססות על קווי מתאר, כגון הולדת ונוס של סנדרו בוטיצ'לי. הקורטיזנה "אימפריה" (אנ'), אהובתו של אגוסטינו קיגי וידידתו של רפאל, נחשבה כמודל עבור גלתיאה. עם זאת, ג'ורג'ו וזארי כתב כי רפאל לא התכוון לצייר את גלתיאה בדמותה של אישה מסוימת, אלא לייצג יופי אידיאלי. הוא יצר שילוב של איכויות שראה אצל נשים שונות. מדיה וקבצים בנושא ניצחון גלתיאה בוויקישיתוף "SALA DI GALATEA". וילה פארנזינה. (באנגלית) "Raphael, Galatea". אקדמיית קהאן. (באנגלית) di Galatea "THE LOGGIA OF GALATEA". Miami University School of Creative Arts. {{cite web}}: Check |url= value (עזרה) (באנגלית)
סבסטיאן הנס

סבסטיאן הנס (באנגלית: Sebastian Hoeneß; נולד ב-12 במאי 1982) הוא מאמן כדורגל. הנס גם היה שחקן כדורגל בליגות נמוכות בתפקיד הקשר ההתקפי אשר שיחק ברוב הקריירה שלו בקבוצת הרטה ברלין ב'. כיום משמש הנס כמאמנה של שטוטגרט מהבונדסליגה. בצעירותו שיחק הנס ב- TSV Ottobrunn, TSV Grötzingen ו-שטוטגרט. בקריירה הבוגרת שלו הוא שיחק בהרטה ברלין ב' ובהופנהיים. הנס פרש ממשחק פעיל ב-2010. הנס החל את הקריירה שלו כמאמן בהרטה זהלנדורף עד גיל 19 כשאימן בה בין השנים 2011 ל-2013. בין השנים 2014 ל-2017 אימן את קבוצת ר.ב. לייפציג עד גיל 17 ו-19. בין 2017 ל-2019 אימן את קבוצת באיירן מינכן עד גיל 19, ולאחר מכן את קבוצת המילואים של המועדון. בעונתו הראשונה בתפקיד הוביל הנס את הקבוצה לסיים במקום הראשון בליגה השלישית וזכה בפרס מאמן העונה בליגה. ב-27 ביולי 2020, מונה למאמנה של הופנהיים מהבונדסליגה כשחתם על חוזה ל-3 שנים. באפריל 2023 מונה למאמנה של שטוטגרט ועזר לה לשהיאר בליגה לאחר ניצחון במשחקי המבחן על המבורג. הנס הוא בנו של דיטר הנס כדורגלן העבר של באיירן מינכן ונבחרת גרמניה המערבית, ואחיינו של אולי הנס, גם הוא כדורגלן באיירן מינכן לשעבר ונבחרת גרמניה המערבית המשמש כיום כנשיאה של קבוצת באיירן מינכן. מדיה וקבצים בנושא סבסטיאן הנס בוויקישיתוף סבסטיאן הנס, באתר Transfermarkt סבסטיאן הנס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) סבסטיאן הנס, באתר Soccerway סבסטיאן הנס, באתר WorldFootball.net סבסטיאן הנס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt Sebastian Hoeneß | Karriere beendet | Spielerprofil Verein | 2009/10, kicker (ב־) Wriedt ist "Spieler der Saison" - Hoeneß gewinnt Trainer-Wahl, DFB - Deutscher Fußball-Bund e.V. (בגרמנית) TSG 1899 Hoffenheim, Sebastian Hoeneß neuer Cheftrainer der TSG Hoffenheim, www.tsg-hoffenheim.de (ב־) Wolff, Julien (2017-10-25). "Bayern-Jugendtrainer Sebastian Hoeneß: „RB Leipzig setzt gerade im Nachwuchs Maßstäbe"". DIE WELT. נבדק ב-2020-09-04.
ישעיהו הנביא (רפאל)

ישעיהו הנביא (באיטלקית: Profeta Isaia) הוא פרסקו מעשה ידי הצייר רפאל משנת 1512 המתאר את ישעיהו. היצירה מוצגת בבזיליקת סן אגוסטינו (אנ') ברומא. הפרסקו הוזמן בשנת 1512 על ידי פטרון האמנויות יוהנס גוריץ מלוקסמבורג. הוא הזמין מזבח בבזיליקה עבור הקדושה המגנה שלו: אנה הקדושה, אמה של מרים, אם ישו, ובכוונתו הייתה להפוך את המזבח לקברו. המזבח כלל את הפרסקו של ישעיהו ואת פסל "המדונה עם הילד ואנה" של אנדראה סנסובינו (אנ'). ג'ורג'ו וזארי מציין בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר, שאחרי שהשלים את ביצוע ההזמנה ראה רפאל את הפרסקו "ישעיהו" של מיכלאנג'לו בתקרת הקפלה הסיסטינית, והיה כה בלתי מרוצה מעבודתו עד אשר מחק אותה וציירה מחדש על פי מיכלאנג'לו. האגדה מספרת כי גוריץ לא היה מרוצה מהמחיר אותו נדרש לשלם ושאל את עצתו של מיכלאנג'לו. זה הביט על הציור והשיב: "הברך לבדה שווה את המחיר ששולם". היצירה עברה ריטוש על ידי ציירים אחרים לאורך השנים, ושוחזרה בשנת 1960. דמותו העוצמתית בגוף מלא של ישעיהו מעוצבת כדי ליצור אשליה של דמות תלת־ממדית. ישעיהו מחזיק מגילה ובה פסוקים אשר על פי הנצרות מנבאים את הולדת ישו: ”פִּתְחוּ שְׁעָרִים וְיָבֹא גוֹי צַדִּיק שֹׁמֵר אֱמֻנִי: יֵצֶר סָמוּךְ תִּצֹּר שָׁלוֹם שָׁלוֹם כִּי בְךָ בָּטוּחַ” (ספר ישעיהו, פרק כ"ו, פסוקים ב'–ג'). הוא מוקף בפוטי ברקע, ומעליו הקדשה ביוונית לאנה. רפאל הושפע ללא ספק מציורי הקפלה הסיסטינית של מיכלאנג'לו. ציורי נביאים וסיבילות, והדקורציות בקפלת קיגי מעידים על ההשפעה הזאת. חלק מן האיורים מראים שנקודות המוצא שלו היו עבודות של מיכלאנג'לו, והוא הפעיל עליהן את אותה עבודת התאמה שעשה בעבר עם עבודותיהם של מזאצ'ו, פרא ברתולומאו, ודה וינצ'י. השוואות רבות נעשו בין הפרסקו של רפאל לזה של מיכלאנג'לו. ארנסט גומבריך הרחיק לכת וטען כי ייתכן ומיכלאנג'לו שכר את רפאל לעבוד על ציור יחזקאל מן הקפלה הסיסטינית, שלדעתו משקף הרבה יותר את רפאל מאשר את מיכלאנג'לו. זה היה מאפשר לרפאל גם להיות מושפע ממיכלאנג'לו וגם לתרום לקישוט הקפלה הסיסטינית. נקודות הדמיון שאפשר למנות בין פרסקאות ישעיהו של רפאל ומיכלאנג'לו: דמיון בקומפוזיציה של הדמויות. דמותו של ישעיהו מרוכזת בעצמה. הדרך בה מחזיק ישעיהו את המגילה (או הספר), תוך כדי פיתול. מדיה וקבצים בנושא ישעיהו הנביא בוויקישיתוף Brenda Harness. "The Prophet Isaiah by Painter Raphael Sanzio". Fine Art Touch. (באנגלית) Stinger, Charles (1998). The Renaissance in Rome. Indiana University Press. p. 352. ISBN 0-253-33491-8. (באנגלית) M. F. Sweetser. "Artist Biography Raphael". (באנגלית) Gombrich, E (1987). Woodfield, R (ed.). Reflections on the history of art: views and reviews. Berkeley and Los Angeles: University of California Press. p. 93. ISBN 0-520-06189-6. (באנגלית)