laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאיז א-דווירי

פאיז מוחמד אחמד א-דווירי (בערבית: فايز محمد حمد الدويري; נולד ב־3 במרץ 1952) הוא אסטרטג ופרשן צבאי ברשת אל ג'זירה. אלוף לשעבר בצבא המלכותי הירדני. נולד ב־3 במרץ 1952 בעיירה קוטום (ער') שבאירביד. למד במכללה צבאית וב־1972 סיים את לימודיו בדרגת תת-לוטננט, התגייס לחיל ההנדסה המלכותי הירדני והשתתף במבצעי פינוי מוקשים בגבול ירדן–סוריה. בין 1977 ל־1979 הוצב בתימן ושימש כקצין הנדסה בכוחות המזוינים של תימן ופיקח על הקמת ביצורים במיצרי באב אל-מנדב ועל בניית מחנה חאלד בתעז. א-דווירי הוא הקצין הראשון מחוץ למדינות נאט"ו שלמד ב־School of Advanced Military Studies (אנ'). ב־1979 למד מנהל עסקים באוניברסיטת אל-ירמוכ. דווירי למד שנה במכללה המלכותית לפיקוד ומטה ולאחר מכן נשלח להשתלמות בקורס בין לאומי במכללה הפקיסטנית לפיקוד ומטה, במשך ארבע שנים שימש כמרצה במכללה המלכותית בירדן ובהמשך קיבל את הפיקוד על המכללה. לאחר פרישתו לפנסיה הוציא דוקטורט באוניברסיטת ירדן בנושא "תפקידן של אוניברסיטאות ציבוריות בקידום תפיסת הביטחון הלאומי". א-דווירי מועסק כפרשן צבאי ברשת אל ג'זירה, וכתב ספר בשם "הביטחון הלאומי" על אסטרטגיה צבאית. מפרוץ מלחמת חרבות ברזל הופיע כמעט מדי יום במהדורת החדשות של אל ג'זירה ונתן פרשנות על המלחמה, באופן שיטתי הוא הציג את חמאס כגוף צבאי סדיר. הפופולריות שלו עלתה כשבסרטון שהפיקה הזרוע הצבאית של החמאס נשמע אחד המחבלים צועק "תן פרשנות יא דווירי", מטבע לשון שהפך להאשטג (#حلل_يا_دويري). פאיז א-דווירי, ברשת החברתית פייסבוק פאיז א-דווירי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פאיז א-דווירי, ביישום טלגרם פאיז א-דווירי, ברשת החברתית אינסטגרם פאיז א-דווירי, ברשת החברתית טיקטוק פאיז א-דווירי, סרטונים בערוץ היוטיוב יוני בן מנחם, לאן נעלם הפרשן הצבאי של ערוץ אלג'זירה פאיז א-דווירי?, באתר arabexpert, ‏31 במרץ 2024 مسيرة جنرال...فايز الدويري, ‏14 באפריל 2022 (בערבית) تحسين أحمد التل, التل يكتب: اللواء فايز الدويري؛ محلل سياسي وخبير استراتيجي, ‏2022-05-27 (בערבית) دور الجامعات الرسمية في تعزيز مفهوم الامن الوطني מיקי לוזון, ברצועה אין כל חדש, באתר העין השביעית, 19 ביוני 2024 שלו כהן ורני רותם, רעב, באתר ערביט, ‏12 במרץ 2024 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פאיז א-דווירי".
גוסטב ראדוש

גוסטב ראדוש (במקור עד 1884 ראוסניץ-Raussnitz, בהונגרית: Rados Gusztáv;‏ פשט, 22 בפברואר 1862 – בודפשט, 1 בנובמבר 1942) היה מתמטיקאי יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים: (MTA) נספח: 1894, רגיל: 1907, כבוד: 1937). אחיו הצעיר של איגנץ ראדוש. גוסטב ראוסניץ נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר קארוי ראוסניץ (1828–1890) ושל רוזליה זוננשֶלְן (1835–1908). הוא השלים את לימודיו בגימנסיה הריאליט הראשית ברובע 5 של בודפשט, את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה ובאוניברסיטת בודפשט למדעים (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד), ובחלקם באוניברסיטת לייפציג. ב-1885 מונה למתרגל אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה ולאחר מכן למרצה ומרצה בכיר למתמטיקה, ב-1891 מונה לפרופסור חבר וב-1893 מונה לפרופסור מן המניין. ב-4 במאי 1894 נבחר לחבר באקדמיה ההונגרית למדעים. מ-1896 ועד פרישתו ב-1933 ניהל את ספריית האוניברסיטה. בשנת 1900 היה דיקן המחלקה להנדסה ואדריכלות. הוא היה ממייסדי החברה למתמטיקה ולפיזיקה (Matematikai és Fizikai Társulat), מזכירה משנת 1893, סגן הנשיא שלה מ-1913, ונשיאה מ-1931. כמו כן היה חבר בוועדת פיקוח המורים הארצית. בשנת 1936 זכה בפרס הגדול של MTA על עבודתו על הכללה של משפט דטרמיננטי (Mathem. és Term. tud. Ert. 46. 1929). המחקר האלגברי שלו התפשט לשורשי הקונגרואנציה בדרגות גבוהות יותר (במתמטיקה, ובפרט באלגברה מופשטת, קונגרואנציה היא יחס שקילות על מבנה אלגברי) ושאלות תאורטיות אחרות, דטרמיננטים, מטריצות, דמויות ריבועיות, חלוקה מעגלית, שיירים מרובעים ופונקציות אלגבריות ואליפטיות. הוא ערך את החלק המתמטי של "דפי המתמטיקה והפיזיקה" בשנים 1892–1894 בבודפשט יחד עם ראדו קבשליגטי וגם את עלון מדעי הטבע והמתמטיקה (Mathematikai és Természettudományi Értesítő) מ-1895. לתיאוריה של קונגרואנציות גבוהות יותר (Mathem. and Term. tud. Ert. I., 1883) בעיה של תורת מספרים משמעותית בגאומטריה (Mathem. and Term. tud. Ert. III., 1885) לתיאוריה של פונקציות אלגבריות (Mathem. and Term. tud. Ert. III., 1885) לתורת הדטרמיננטים (Mathem. and Term. tud. Ert. IV., 1886) לתאוריית איברים הניתנים לפירוק (Mathem. and Term. tud. Ert. IV., 1886) נאום זיכרון על החבר החיצוני Lipót Kronecker (אנדרטאות MTA, בודפשט, 1898) אשתו הייתה ז'ופיה אידה האוף (1863–1941), בתם של טאדה האוף ומריה קוסטצקה (1839–1937). ינה ראדוש (1895–1992) אדריכל. אשתו הייתה מרגיט שינדלר (1906–1965). אוטו ראדוש (1896–1975) מהנדס כימי. אשתו הראשונה הייתה Rózsa Beke Regina (1899–?), אשתו השנייה הייתה הספרנית מרגיט ראץ (1905–1984). מריה לואיזה ראדוש (1899–1976). בעלה קארוי שפר (1897–1972) הוא מהנדס מכונות. מאנצי ראדוש (1899–1922) Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש) Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái XI. (Popeszku–Rybay). Budapest: Hornyánszky. 1906. (יוז'ף סיניאי:חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים) מדיה וקבצים בנושא גוסטב ראדוש בוויקישיתוף Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 62944/1884. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1884. év 9. oldal 2. sor "Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 2311/1941. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-04. "Gyászjelentése (1942)". נבדק ב-2021-02-04. "Szülei házasságkötési bejegyzése a pesti izraelita hitközség házassági akv. 48/1858. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-04.
V-Wave

וי - וייב בע"מ, המוכרת במותג V-WAVE, היא חברת הזנק ישראלית שפיתחה שתל לטיפול באי-ספיקת לב. החברה נוסדה באוגוסט 2009 על ידי ד"ר אשר שמואלביץ', פרופ' גד קרן ויעקב ניצן. מנכ"ל החברה מאז 2015 הוא ד"ר ניל אייגלר ונשיא החברה הוא ארז רוזנפלד. מטה החברה שוכן בקיסריה. החברה פיתחה שתל לטיפול באי-ספיקת לב, המוחדר ללב באמצעות צנתור. בשנת 2020 קיבל השתל סימון CE, המאשר את שיווקו באירופה. בשני סבבי גיוס הון ראשונים גייסה החברה 35.5 מיליון דולר. בסבב שלישי גייסה החברה 70 מיליון דולר, ובספטמבר 2020 הוגדל סבב זה בעוד 28 מיליון דולר. עם המשקיעים בחברה נמנים קבוצת ברמ, פרופ' בנעד גולדווסר וחברת ג'ונסון אנד ג'ונסון. באוגוסט 2024 הודיעה חברת ג'ונסון אנד ג'ונסון על הסכם לרכישת החברה תמורת סכום של עד 1.7 מיליארד דולר, הכולל תשלום של 600 מיליון דולר במזומן, וסכומים נוספים של עד 1.1 מיליון דולר בהתאם לעמידה באבני דרך. אתר האינטרנט הרשמי של V-Wave (באנגלית) V-Wave, ברשת החברתית LinkedIn רון קריסי, הרופאים מישראל בלב ההמצאה ששווה 1.7 מיליארד דולר: "חשבו שאני משוגע", באתר ynet, 23 באוגוסט 2024 קריסי, רון (2024-08-23). "הרופאים מישראל בלב ההמצאה ששווה 1.7 מיליארד דולר: "חשבו שאני משוגע"". Ynet. נבדק ב-2024-08-25. מאיר אורבך, חברת מדעי החיים הישראלית V-Wave גייסה 98 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 23 בספטמבר 2020 מאיר אורבך, מהמייסדים ועד הקרן של האחים ברקת: אלו המרוויחים הגדולים מהאקזיט הענק של V-Wave, באתר כלכליסט, 21 באוגוסט 2024 מאיר אורבך, ג'ונסון אנד ג'ונסון רוכשת את חברת V-Wave הישראלית בסכום של עד 1.7 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 20 באוגוסט 2024 Johnson & Johnson to Acquire V-Wave, Johnson & Johnson, August 20, 2024
בעיית פניאנו

בגאומטריה, בעיית פניאנו היא בעיית אופטימיזציה שהוצעה ונפתרה לראשונה על ידי המתמטיקאי האיטלקי ג'ובאני פניאנו ב-1775: בעבור משולש חד-זווית נתון יש לבנות את המשולש החסום בעל ההיקף המינימלי. הפתרון הוא משולש העקבים (Orthic triangle), שקודקודיו הם עקבי הגבהים של המשולש הנתון. למשולש העקבים, שקודקודיו הם עקבי הגבהים של המשולש חד-הזווית הנתון, יש ההיקף הקטן ביותר מבין כל המשולשים החסומים במשולש הנתון, ולפיכך זהו פתרון לבעיית פניאנו. ההוכחה המקורית של פניאנו עשתה שימוש בשיטות של קלקולוס ובלמת ביניים שניתנה על ידי אביו ג'וליו פניאנו. מאוחר יותר הוכחות גאומטריות אחרות נתגלו, בין היתר על ידי הרמן שוורץ וליפוט פייר. הוכחות אלו עשו שימוש בתכונות הגאומטריות של שיקופים כדי לקבוע מסלול בעל אורך מינימלי. ניתן לתת פתרון פיזיקלי למחצה לבעיה באמצעות דימוי של מסגרת המשולש החסום △ D E F {\displaystyle \triangle DEF} לגומיה מתוחה, ושל הקודקודים D , E , F {\displaystyle D,E,F} כמעין חרוזים שיכולים להחליק בחופשיות על מסגרת המשולש החיצוני △ A B C {\displaystyle \triangle ABC} . מכיוון שהגומיה שואפת למזער את האנרגיה האלסטית שלה ולפיכך גם את אורכה הכולל, שלושת החרוזים יתייצבו במיקומים על היקף המשולש △ A B C {\displaystyle \triangle ABC} שמקיימים שהיקף המשולש החסום הוא מינימלי. במצב שיווי משקל מכני כזה, שקול הכוחות הפועל על כל חרוז חייב להתאפס. כיוון שכך, בכל אחד מקודקודי המשולש החסום מתקיים שסכום שני הווקטורים המייצגים את מתיחות הגומיה לאורך שני הצלעות הנפגשות באותו קודקוד, חייב להיות מאונך לצלע המתאימה של המשולש החיצוני △ A B C {\displaystyle \triangle ABC} (שכן מסגרת המשולש △ A B C {\displaystyle \triangle ABC} יכולה להפעיל רק כוח נורמלי). מכיוון שמתיחות הגומיה אחידה לאורכה, שני הווקטורים הללו שווים בגודלם, ולפיכך האנכים לצלעות המשולש החיצוני שעוברים דרך קודקודי המשולש החסום בעל ההיקף המינימלי הם בהכרח חוצי הזוויות של המשולש החסום. כלומר, מתקיים (הסימון בשורה הבאה מתייחס לאיור השני): ∠ b c A = ∠ a c B , ∠ c a B = ∠ b a C , ∠ a b C = ∠ c b A {\displaystyle \angle bcA=\angle acB,\angle caB=\angle baC,\angle abC=\angle cbA} חוצי הזוויות הללו נפגשים בנקודה אחת שהיא מרכז המעגל החסום של המשולש △ D E F {\displaystyle \triangle DEF} . לפי משפט ידוע אחד על משולש העקבים (שהוכחתו לא מובאת כאן) של משולש נתון, נקודת מפגש הגבהים H {\displaystyle H} של משולש מסוים היא גם מרכז המעגל החסום O {\displaystyle O} של משולש העקבים שלו. לפיכך, כל אחד מהאנכים לצלעות המשולש △ A B C {\displaystyle \triangle ABC} העוברים דרך D , E , F {\displaystyle D,E,F} עובר גם דרך קודקוד של המשולש החיצוני, כלומר D , E , F {\displaystyle D,E,F} הם עקבי הגבהים של המשולש החיצוני, ו - △ D E F {\displaystyle \triangle DEF} הוא משולש העקבים של △ A B C {\displaystyle \triangle ABC} . גובה (גאומטריה) בעיית פניאנו, באתר MathWorld (באנגלית)
פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי

פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי היא מחלה פרקינסונית שלפי הדעה המקובלת נגרמת על ידי מחלה ויראלית המעוררת ניוון של תאי העצב בחומר השחור. באופן כללי, ניוון זה מוביל לפרקינסוניזם קליני. מבחינה היסטורית, החל משנת 1917 התרחשה מגפה של אנצפאליטיס לתארגיקה, המכונה גם דלקת המוח של פון אקונומי או "מחלת השינה", שנגרמה אולי בהקשר לשפעת הספרדית של 1918; עם זאת, אפילו עם השימוש בבדיקות אבחון מולקולאריות מודרניות על גופות שחלו במחלה זו, לא נוצר קשר מוצק בין אנצפאליטיס לתארגיקה עם השפעת הספרדית.[דרוש מקור] אף על פי שפרקינסוניזם נצפה מדי פעם בשלב המוח החריף של דלקת המוח המוחית, הוא נתקל לעיתים קרובות בשלב הפוסט-אנצפליטי. הופעת פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי עשויה להתרחש מספר שנים לאחר ההחלמה ממחלת אנצפאליטיס לתארגיקה. המנהיג הנאצי אדולף היטלר סבל ממחלה זו. אזורי המוח שנפגעו מהמחלה מכילים סבכים פיברילריים, דומים לאלה הנראים אצל חולים במחלת אלצהיימר. עם זאת, הפלאק הסנילי השכיח במחלת אלצהיימר לא נמצא. Bhattacharyya, Kalyan B. (2015). "Adolf Hitler and His Parkinsonism". Annals of Indian Academy of Neurology. 18 (4): 387–390. doi:10.4103/0972-2327.169536 (לא פעיל 2024-04-16). ISSN 0972-2327. PMC 4683874. PMID 26713007.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: DOI inactive as of אפריל 2024 (link) Evidente V, Gwinn K (1998). "Post-encephalitic parkinsonism". J Neurol Neurosurg Psychiatry. 64 (1): 5. doi:10.1136/jnnp.64.1.5. PMC 2169890. PMID 9436719. Bhattacharyya, Kalyan B. (2015). "Adolf Hitler and His Parkinsonism". Annals of Indian Academy of Neurology. 18 (4): 387–390. doi:10.4103/0972-2327.169536 (לא פעיל 2024-04-16). ISSN 0972-2327. PMC 4683874. PMID 26713007.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: DOI inactive as of אפריל 2024 (link) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מיכאיל שווייצר

מיכאיל שווייצר (ברוסית: Михаил Абрамович Швейцер;‏ 16 בפברואר 1920 – 2 ביוני 2000) היה במאי קולנוע ותסריטאי סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1990 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. מיכאיל (מויסיי) שוויצר נולד בשנת 1920 בפרם למשפחה יהודית. בשנת 1925 המשפחה עברה למוסקבה. בשנת 1943 שווייצר סיים לימודי בימוי במכון לקולנוע תחת סרגיי אייזנשטיין. הוא עבד כעוזר במאי באלמטי. בשנת 1943 חזר למוסקבה והחל לעבוד באולפני "מוספילם". הוא היה עוזר של מיכאיל רום בסרטו שצולם בשנת 1944. בעקבות המאבק נגד קוסמופוליטיות שווייצר פוטר מעבודה ועבר לסברדלובסק בה פעל בתחום סרטי תעודה. בשנת 1956 הוא ביים ב"לנפילם" סרט חדש. על סרטו "קשר עדוקה" משנת 1957 נמתחה ביקורת קשה מצד השלטונות והקרנתו לא אושרה. הם דרשו לשנות באופן מהותי את תוכנו וסרט יצא להקרנות בשם אחר. רק בשנת 1988 בתקופת פרסטרויקה שווייצר הצליח לשחזר חלקית את בסרט המקורי. בשנת 1968 שווייצר ביים סרט "עגל הזהב" על פי רומן באותו שם עם סרגיי יורסקי בתפקיד ראשי של אוסטפ בנדר. סרט זכה להצלחה גדולה. בהמשך שווייצר ביים מספר סרטים על בסיס יצירות קלסיות של אלכסנדר פושקין, אנטון צ'כוב, ניקולאי גוגול ולב טולסטוי. הוא היה שותף לכתיבת תסריטים ובחלק סרטיו גם אשתו סופיה מילקינה הייתה שותפה לכתיבת תסריט. בסך הכול הוא ביים כ-20 סרטים. על פעילותו בתחום הקולנוע שווייצר קיבל פרס ברית המועצות (1977) ומספר עיטורים. בשנת 1990 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. בשת 2000 הוא זכה בפרס ניקה, על מכלול פעלותו על סרטו שהוקרן באותה שנה הוא קיבל פרסים קינוטאבר בשנת 1992 שוויצר נפטר בשנת 2000 במוסקבה ונטמן בבית העלמין ווסטריאקובסקויה לצד אשתו ובנו שנפטר בגיל 3 מיכאיל שווייצר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיכאיל שווייצר, באתר AllMovie (באנגלית) מיכאיל שווייצר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביוגרפיה (ברוסית) קבר משפחת שווייצר
לואיס בר סטרג'ס

לואיס בר סטרג'ס (באנגלית: Lewis Burr Sturges‏; 15 במרץ 1763 – 30 במרץ 1844) היה חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט בין השנים 1805 ל-1817. סטרג'ס נולד ב-15 במרץ 1763 בפיירפילד, קונטיקט, בנו של ג'ונתן סטרג'ס, שגם שירת בבית הנבחרים. סטרג'ס סיים את לימודיו במכללת ייל ב-1782, עסק בעיסוקי מסחר בניו הייבן, וחזר לפיירפילד, קונטיקט, ב-1786. הוא שימש כפקיד בית המשפט לצוואות במחוז פיירפילד בין השנים 1787 ל-1791, והיה חבר בבית הנציגים של המדינה בין השנים 1794 ל-1803. סטרג'ס נבחר כפדרליסט לקונגרס התשיעי כדי למלא חלקית את המשרות הפנויות שנגרמו כתוצאה מהתפטרותם של קלווין גודארד ורוג'ר גריסוולד. הוא נבחר מחדש לקונגרס העשירי ולארבעת הקונגרסים הבאים וכיהן מ-16 בספטמבר 1805 עד 3 במרץ 1817. מאוחר יותר הוא עבר לנורווק, אוהיו, שם נפטר ב-30 במרץ 1844. הוא קבור בחצר האפיסקופלית של סנט פול שם. לואיס בר סטרג'ס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לואיס בר סטרג'ס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
הבחירות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית (2021–2022)

בחירות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית נערכו בשני סבבים ב־11 בדצמבר 2022 וב־26 במרץ 2022. בסבב הראשון בדצמבר 2021 נערכו בחירות ב־154 כפרים. בסבב השני במרץ 2022 נערכו בחירות ב־50 רשויות נוספות. ביולי 2021 הודיעה הרשות הפלסטינית על פיזור המועצות ברשיות המקומיות, עקב תום כהונתן כתום ארבע שנים מהבחירות הקודמות במאי 2017. ב־6 בספטמבר 2021 החליטה הממשלה הפלסטינית על קיום בחירות בכלל הרשויות הפלסטיניות. על פי ההודעה, בחירות יערכו בדצמבר 2021 ב־387 רשויות ביהודה ושומרון ורצועת עזה, וב־90 רשויות נוספות יערכו בחירות במועד מאוחר יותר. עם זאת, על פי הוועדה הודיעה כי הבחירות ברצועה יערכו רק אם יאושרו בידי חמאס. החלוקה למועמדים נקבעה על פי סיווג הרשויות ברשות הפלסטינית: במועד הראשון נערכו בחירות למועצות C ומועצות כפרים, בעוד שלמועצות A ו־B, בעלות אוכלוסייה מעל 15,000 איש, נערכו במועד השני. המועד לבחירות ברשויות אלו נקבע בהחלטה ב־27 בספטמבר. חמאס החרימה את הבחירות, בדרישה לקיום בחירות גם למועצה המחוקקת ולראשות הרשות הפלסטינית, שבוטלו על ידי אבו מאזן מוקדם יותר באותה שנה. גם החזית העממית לשחרור פלסטין החרימה את הבחירות. עם זאת, התמודדו בבחירות נציגים המזוהים עם תנועות אלו ברשימות עצמאיות. מטעם הפת"ח הוגשו בבחירות לעיתים יותר מרשימה רשמית אחת במועצה. הבחירות בסבב הראשון התקיימו בפועל ב־154 רשויות בלבד בהן הוגשה יותר מרשימה אחת. ב־162 רשויות הוגשה רשימה אחת בלבד, ב־50 לא הוגשו רשימות בכלל, וב־10 התמודדו פחות מועמדים ממספר המושבים. ועדת הבחירות הפלסטינית קיבלה בסבב זה 774 רשימות מהן אישרה 765, בהם 6,299 מתמודדים שכרבע מהן נשים. שתי רשימות נוספות נפסלו מאוחר יותר בעקבות עררים שהוגשו נגדן. אחוז הצבעה עמד על כ־66%. ועדת הבחירות החליטה לכלול בסבב השני 61 רשויות נוספות בהן נמנע קיום בחירות בסבב הראשון, כך שמספר הרשויות בהן נועדו להתקיים בחירות בסבב השני עמד על 127. בפועל התקיימו בחירות ב־50 רשויות בלבד, כאשר ב־23 רשויות הוגשה רשימה אחת בלבד וב־28 לא הוגשו רשימות כלל. ברשות אחת היו מספר המועמדים נמוך ממספר המושבים. בסבב השני הוגשו 267 רשימות ו־259 אושרו, בהן התמודדו 2,539 מועמדים. אחוז ההצבעה עמד על 53%. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית בוויקישיתוף הבחירות המקומיות ברשות הפלסטינית נפתחו ב-154 כפרים ברחבי הגדה, באתר מעריב אונליין, 11 בדצמבר 2021 Local Elections (2021-2022), Mapping Palestinian Politics Palestinian municipal elections in West Bank, Gaza scheduled for December, The Times of Israel, ‏17 בספטמבר 2021 2022 Municipal Election in West Bank/Gaza (עמ' 9), The Carter Center גל ברגר, הבחירות לעיריות הגדולות בגדה: מלחמת צללים בין פת"ח לחמאס, באתר קסבה 67, ‏26 במרץ 2022 Report on 2021 Local Elections, Central Election Commission - Palestine, עמ' 19 127 هيئة محلية مشمولة بالمرحلة الثانية من الانتخابات المحلية, ‏23 בדצמבר 2021
ליסה סי

ליסה סי (באנגלית: Lisa See; נולדה ב-18 בפברואר 1955) היא סופרת אמריקאית ממוצא סיני. בספריה היא מרבה לעסוק במעמדן וחייהן של נשים אסיאתיות - סיניות וקוריאניות, במאות הקודמות, ומחקר של תרבויות סיניות עתיקות. ספריה זכו לפופולריות רבה והפכו לרבי מכר בינלאומיים. חלק מספריה תורגמו לעברית בהוצאת מודן. סי נולדה ב-18 בפברואר 1955 בפריז שבצרפת, לאימה, קרולין סי, פרופסורית לאנגלית וסופרת, ולאביה, ריצ'רד סי, אנתרופולוג. סבא רבה שלה מצד אביה, פונג סי, היגר לארצות הברית מסין. סי גדלה בלוס אנג'לס קליפורניה, בסמיכות לצ'יינה טאון מה שהשפיע על חייה ויצירתה. סי פעילה באירועי תרבות ושימור מורשת בקהילה הסינית בלוס אנג'לס. במהלך מצעד ראש השנה הסיני של דרקון הזהב הודיעה סי כי תתרום את כתבי ידה לאוניברסיטת קליפורניה לצורכי הוראה ומחקר. On Gold Mountain (1995) Flower Net (1997) (1999) The Interior (2002) Dragon Bones Snow Flower and the Secret Fan (2005) - (תורגם לעברית; סיפור כתוב במניפה) (2007) Peony in Love (2009) Shanghai Girls - (תורגם לעברית; נשות שנחאי) (2011) Dreams of Joy - (תורגם לעברית; חלומות על אושר) (2014) China Dolls - (תורגם לעברית; בובות סיניות) (2017) The Tea Girl of Hummingbird Lane - (תורגם לעברית; נערת התה) (2019) The Island of Sea Women - (תורגם לעברית; האי של נשות הים) (2023) Lady Tan’s Circle of Women - (תורגם לעברית; מעגל הנשים של הגבירה טאן) מדיה וקבצים בנושא ליסה סי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליסה סי (באנגלית) אודות ליסה סי, באתר הרשמי Lisa See papers, 1973-2001
קלווין גודארד (פוליטיקאי)

קלווין גודארד (באנגלית: Calvin Goddard‏; 17 ביולי 1768 – 2 במאי 1842) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט. הוא נולד בשרוסברי, מחוז ווסטר, מסצ'וסטס. הוא למד באקדמיית פליינפילד, שם למד לימודים קלאסיים, וסיים את לימודיו במכללת דארטמות' ב-1786. הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1790 והחל לעסוק בכך בפליינפילד, קונטיקט. גודארד היה חבר בבית הנבחרים של קונטיקט בין השנים 1795–1801. הוא נבחר כפדרליסט לקונגרס השביעי כדי למלא את התפקיד הפנוי שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של אליצור גודריץ'. הוא נבחר מחדש לקונגרס השמיני והתשיעי וכיהן מ-14 במאי 1801 ועד להתפטרותו ב-1805 לפני כינוס הקונגרס התשיעי. ירש אותו לואיס בר סטרג'ס. הוא נבחר שוב לבית הנבחרים של מדינת קונטיקט ב-1807 ושימש כיו"ר הבית. הוא עבר לנוריץ', קונטיקט ב-1807 וחזר לעסוק בעריכת דין. הוא היה אלקטור לנשיאות במרוץ של קלינטון ואיינג'רסול ב-1812, ציר באמנת הרטפורד בשנים 1814–1815, שופט בבית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט מיוני 1815 עד יוני 1818, וראש עיריית נוריץ' מ־1814 עד 1834. הוא מת בנוריץ' ב-2 במאי 1842, ונקבר בבית הקברות בעיר. לחתנו ולתלמידו לשעבר אסא צ'יילד היה בן קלווין גודארד צ'יילד שהוא קרא על שמו. הוא גם לימד את בנו צ'ארלס בקוס גודארד. קלווין גודארד, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) קלווין גודארד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Connecticut Reports. Vol. 13. 1854. p. 21-22, appendix.
מרכז המידע הפלסטיני

מרכז המידע הפלסטיני (באנגלית: The Palestinian Information Center (PIC); בערבית: المركز الفلسطيني للإعلام, תעתיק מדויק: אל-מרכז אלפלסטיני ללאיעלאם) הוא אתר חדשות פלסטיני המזוהה עם חמאס. מרכז המידע הפלסטיני הוא אתר חדשות פלסטיני שהוקם לראשונה בערבית ב-1 בדצמבר 1997 ולאחר מכן באנגלית ב-1 בינואר 1998. 7 שפות אחרות הגיעו בעקבותיו. זהו אחד האתרים הנצפים ביותר ברשות הפלסטינית. האתר שואף לקדם "מודעות לגבי פלסטין, הפלסטינים והנושא הפלסטיני". ביוני 2017 האתר, יחד עם לפחות 10 אתרי חדשות פלסטיניים נוספים שמרכזם מחוץ ליהודה ושומרון, נחסמו בהוראת התובע הציבורי של הרשות הפלסטינית. עמוד הפייסבוק של המרכז, שהיה לו קרוב ל-5 מיליון עוקבים, הוסר באוקטובר 2019, מה שגרם להפגנות באמצעות ההאשטאג #FBblocksPalestine. אתר האינטרנט שלו חסום על ידי הרשות הפלסטינית. מרכז המידע הפלסטיני הוא כלי תקשורת של חמאס, והוא אתר השער המוביל ברשת התעמולה המקוונת של חמאס המונה עשרים אתרי אינטרנט. התוכן והסיקור החדשותי שלו מכוונים בעיקר לאידאולוגיה וההיסטוריה של חמאס. סוכנות הידיעות שהאב אתר האינטרנט הרשמי של מרכז המידע הפלסטיני (בערבית) מרכז המידע הפלסטיני, ברשת החברתית פייסבוק מרכז המידע הפלסטיני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרכז המידע הפלסטיני, ביישום טלגרם מרכז המידע הפלסטיני, ברשת החברתית אינסטגרם "About Us – PIC". אורכב מ-המקור ב-9 בינואר 2016. נבדק ב-11 בדצמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Palestinian Authority blocks 11 news websites". Al Jazeera English. 2017-06-15. נבדק ב-5 ביוני 2024. {{cite news}}: (עזרה) "Facebook takes down page of Palestine news site". Middle East Monitor. 11 באוקטובר 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Palestinian websites blocked in W. Bank: Local sources". www.aa.com.tr. נבדק ב-2023-02-26. Matta, Nada (2016). "The Second Intifada: A Dual Strategy Arena". European Journal of Sociology. 57: 78. נבדק ב-5 ביוני 2024. We conducted a qualitative review of all statements by Hamas officials in the Arabic language press as well as on Hamas’s Palestinian Information Center (PIC) website {{cite journal}}: (עזרה) Hill, Thomas (Spring 2016). "From the Small Zinzana to the Bigger Zinzana: Israeli Prisons, Palestinian Prisons". Journal of Palestine Studies. 45 (3): 12. נבדק ב-5 ביוני 2024. Hamas outlets featured more explicit analogies between PA and Israeli practices. Among the tamest, the Palestinian Information Center bore the likes of “Abbas’s Militia Kidnap Eleven Palestinians Including One Woman, {{cite journal}}: (עזרה) Allen, Lori (בפברואר 2009). "Martyr Bodies in the Media: Human Rights, Aesthetics, and the Politics of Immediation in the Palestinian Intifada". American Ethnologist. 26 (1): 162. נבדק ב-5 ביוני 2024. Such representations are promulgated across the political spectrum --from the unofficial Hamas website (the Palestinian Information Center) {{cite journal}}: (עזרה) Mozes, Tomer; Weimann, Gabriel (2010). "The E-Marketing Strategy of Hamas". Studies in Conflict & Terrorism. 33 (3): 213–214. doi:10.1080/10576100903555762.
סלט (שיר)

סָלָט הוא שיר ילדים עברי בחרוזים שנכתב על ידי ע' הלל, הולחן על ידי דפנה אילת והושר על ידי דליה פרידלנד. השיר התפרסם בספרו של ע' הלל, "הספר הגדול של ע. הלל". סלט, באתר יוטיוב, בערוץ נושא – Dalia Friedland. מילים לשיר סלט (המולחן), באתר שירונט. הספר הגדול של ע. הלל | ע. הלל - עם עובד, באתר www.am-oved.co.il ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סָלָט – תערובת של מזונות קרים, לרוב ירקות או פירות, המוגשת בדרך כלל כמנה ראשונה או כתוספת סָלָט (שיר) – שיר ילדים עברי מאת ע' הלל סַלְט (עיר) (ألسلط; אָ-סַלְט) – עיר בירדן
צ'ונסי גודריץ'

צ'ונסי גודריץ' (באנגלית: Chauncey Goodrich;‏ 20 באוקטובר 1759 – 18 באוגוסט 1815) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מקונטיקט שייצג מדינה זו בקונגרס של ארצות הברית הן כסנאטור (1807–1813) והן כחבר בית הנבחרים (1795–1801). גודריץ' נולד ב-20 באוקטובר 1759 בדורהם שבמושבת קונטיקט, והיה אחיו של אליצור גודריץ'. אביו היה כומר הקהילה אליצור גודריץ'. הוא סיים את לימודיו בייל ב-1776 ולימד בבית הספר לאחר מכן. מ-1779 עד 1781 לימד בייל. לאחר שלמד משפטים, הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בקונטיקט ב-1781, ועסק בכך בהרטפורד. הוא שירת בבית הנבחרים של קונטיקט מ-1793 עד 1794, כאשר נבחר כפדרליסט לקונגרס הרביעי מהמחוז השני של קונטיקט. הוא נבחר מחדש לקונגרס החמישי והשישי, כיהן מ-4 במרץ 1795 עד 3 במרץ 1801. בקונגרס השישי כיהן עם אחיו אליצור גודריץ'. בשובו לקונטיקט, הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין והיה במועצת המושל מ-1802 עד 1807, בו זמנית שירת כשופט של בית המשפט העליון של קונטיקט. העצרת הכללית של קונטיקט בחרה בו לסנאט של ארצות הברית כדי להשלים את כהונתו של אוריה טרייסי, שמת, ובחרה בו מחדש לכהונה מלאה. ב-17 ביוני 1812 הוא הצביע נגד מלחמה עם בריטניה, אך ההצבעה למלחמה הייתה 19 מול 13. הוא כיהן בסנאט בקונגרסים העשירי, האחד עשר, השנים עשר והשלושה עשר מ-25 באוקטובר 1807 עד מאי 1813. הוא נבחר לראש עיריית הרטפורד בשנת 1812 והפך לוטננט מושל קונטיקט. הוא כיהן בשני התפקידים עד מותו. בשנים 1814 ו-1815, הוא היה ציר קונטיקט לוועידת הרטפורד. גודריץ' מת ב-18 באוגוסט 1815 בהרטפורד ונקבר בבית הקברות הישן נורת'. גודריץ' היה נשוי למרי אן וולקוט, בתו של אוליבר וולקוט, החותם על הכרזת העצמאות. אחיינו צ'ונסי אלן גודריץ' היה חתנו של נואה ובסטר וערך את המילון שלו לאחר מותו של ובסטר. צ'ונסי גודריץ', באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) צ'ונסי גודריץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית) צ'ונסי גודריץ', באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Day, Thomas (1809). Reports of Cases Argued and Determined in the Supreme Court of Errors, of the State of Connecticut, in the years 1805, 1806, and 1807. Vol. 2. p. xii-xiii.