laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלכסנדר פיינס

אלכסנדר פיינס (נולד ב-22 ביוני 1945) הוא כימאי יהודי אמריקאי ישראלי, העוסק בתחום הספקטרוסקופיה ותהודה מגנטית גרעינית. מכהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וכמדען במעבדה הלאומית לורנס ברקלי. פיינס זכה בפרס וולף לכימיה לשנת 1991. פיינס נולד בתל אביב למיכאל ולנעמה, וגדל ברודזיה. ב-1967 סיים תואר ראשון במתמטיקה ובכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1968 יצא ללימודי דוקטורט בכימיה פיזיקלית במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שבארצות הברית אותם סיים ב-1972. באותה שנה הצטרף לסגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ב-1975 מונה לפרופסור חבר וב-1980 לפרופסור מן המניין. ב-1993 מונה לקתדרת הנשיא באוניברסיטה ומ-1998 הוא פרופסור מחקר בקתדרה על שם גלן תיאודור סיבורג. במקביל הוא מכהן כחוקר במעבדה הלאומית לורנס ברקלי ובמכון המחקר QB3. פיינס הוא מחלוצי המחקר והיישום בתחום התהודה מגנטית גרעינית, יחד עם המנחה שלו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ג'ון וואוו, המציא את שיטת קיטוב-הביניים והסחרור בזווית-הקסם. באוניברסיטת קליפורניה בברקלי המשיך את מחקריו בתחום שסייעו לפיתוח הענף. פיינס הוא עמית זר בחברה המלכותית הבריטית וחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. נשוי לדיצה ואב לחמישה ילדים. בעבר היה נשוי לאיילה מלאך-פיינס. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר פיינס בוויקישיתוף אלכסנדר פיינס, באתר גוגל סקולר קורות חייו עמוד הבית באתר אוניברסיטת קליפורניה בברקלי אלכסנדר פיינס (Alexander Pines) זוכה פרס וולף בכימיה - 1991 (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine), אתר קרן וולף American Men & Women of Science, Volume 5, Thomson/Gale, 2009 עופר אדרת, ידעה לאהוב, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיינס

האם התכוונתם ל... איילה מלאך פיינס – פסיכולוגית ישראלית אלכסנדר פיינס – כימאי אמריקאי ג'וזף פיינס – שחקן קולנוע ותיאטרון בריטי רייף פיינס – שחקן קולנוע ובמאי בריטי פיין פינס
מנהרת אייקסונד

מנהרת אייקסונד (בנורווגית: Eiksundtunnellen) היא מנהרה תת-ימית במחוז מרה ורומסדל, נורווגיה. המנהרה באורך 7,765 מטרים ומגיעה לעומק של 287- מטר, המזכים אותה בתואר המנהרה התת-מימית העמוקה ביותר בעולם. המנהרה נחפרה מתחת לוארטדאלספג'ורדאן ומחברת את העיריות ורסטה ואלסטאין. המנהרה נבנתה כחלק מפרויקט גדול הכולל 3 מנהרות וגשר המחברים מספר איים ליבשת. הפרויקט הגדול משרת את העיריות הארוי, סאנדה, האראיד אלסטאין, ורסטה ו-וולדה המאגדים מעל 40,000 תושבים. גשר אייקסונד מצטרף את האי האראידלאנדאט והכפר אייקסונד עם האי הסמוך איקה. מנהרת אייקסונד מתחילה בקצה הדרומי של הגשר (על האי איקה) ממשיכה מתחת לוארטדאלספג'ורדאן ומתחברת ליבשת ליד הכפר ורסטה. במנהרה קיימים שלושה נתיבי תנועה. התנועה היומית הממוצעת במנהרת אייקסונד הייתה צפויה להיות 1,000 כלי רכב. הורדת סף התשלום עבור החציה של הפיורד, עם זאת, הגבירה במהירות את התנועה הממוצעת היומית ל-2,200 כלי רכב. כאשר המנהרה מומנה במלואה לאחר שש שנים בלבד והשימוש בה נהפך לחינם, התנועה הממוצעת היומית קפצה שוב ל-2,880 כלי רכב. עלות הבנייה הכוללת של המנהרה היא כ-800,000,000 קרונות נורווגית. המנהרה נפתחה לתנועה ב-23 בפברואר 2008. במקור המנהרה הייתה אמורה להיפתח לציבור ביולי 2007, אך עיכובים רבים דחו את התאריך לדצמבר 2007 ובסופו של דבר ל-2008. גשר אייקסונד באורך 405 מטר ומנהרת האלגאהורן באורך 1,160 מטרים נבנו ביחד עם המנהרה. שתי המנהרות והגשר הם חלק מהכביש המחוזי 653, כביש המקשר את הכביש המחוזי 61 בין אלסטאין והארוי לכביש האירופי E39 המחבר בין ורסטה ו-וולדה. ב-28 ביוני 2009, התרחשה תאונת דרכים חמורה במנהרה שהובילה למותם של חמישה אנשים. צעיר נהג במהירות מופרזת סביב 150–200 קמ"ש ופגע בצד השני של המנהרה. מכוניתו התהפכה והתנגשה במכונית אשר הגיעה מולו בה נסעו אב ושלושת בניו. מדיה וקבצים בנושא מנהרת אייקסונד בוויקישיתוף טכנולוגית כבישים - המנהרה התת-ימית אייקסונד
סמל לאומי

סמל לאומי הוא סמל של כל ישות המגדירה את עצמה ומציגה את עצמה כקהילה לאומית: מדינה ריבונית, מדינה פדרלית, כולל גם אומות ומדינות במצב של תלות קולוניאלית או אחרת, או אפילו קהילה אתנית הנחשבת ל"לאום" למרות שאין לה אוטונומיה פוליטית. מטרתם של סמלים לאומיים היא לאחד אנשים על ידי יצירת סמל תרבותי, חזותי או מילולי של אנשים, ערכים, מטרות, או היסטוריה לאומיות. סמלים אלה לעיתים קרובות מלכדים סביב שאיפות לאומיות או מייצגים חגיגות של פטריוטיות. הסמלים נועדו להיות כוללניים ולייצג את כלל החברים בקהילה הלאומית. הדגל של מדינת לאום. סמל של האומה ו/או השושלת השלטת. חותם או חותמת של האומה ו/או השושלת השלטת. מחשבה ו/או מוטו, יכולים לשמש גם בנפרד. צבעים לאומיים, לעיתים קרובות נובעים מהסמלים המוזכרים מעלה. סמל מופשט, לדוגמה: צלבים, מגן דוד המנון לאומי, מזמורים מלכותיים וקיסריים. לצד המנון רשמי גם שירים פופולריים יכולים להוות סמל לאומי. במובנים רבים, ניתן גם לראות בנופים ידועים בארץ כסמלים לאומיים, כפי שניתן לראות בפריטים מסורתיים של אומנות, של לבוש מסורתי, אפוסים ומיתוסים כמו גם סמלים בשימוש של הנבחרת הלאומית. דגל לאומי סמל מדינה המנון לאומי חג לאומי מאכל לאומי מדיה וקבצים בנושא סמל לאומי בוויקישיתוף england.org.za, "England's National Symbols", ‏18-09-2012 (באנגלית) (ארכיון)
מוחמד קמארה

מוחמד קמארה (באנגלית: Mohamed Kamara; נולד ב-16 בנובמבר 1987), הידוע בכינוי מדו, הוא כדורגלן מסיירה לאון המשחק בעמדת הקשר בקאזמה מליגת העל הכוויתית ובנבחרת סיירה לאון. קמארה מחזיק גם באזרחות פינית. מדו החל לשחק כדורגל כבר בגיל 7 בבית הספר בו לימד אחיו הגדול ששימש גם כמאמן כדורגל. בגיל 12 הצטרף מדו למחלקת הנוער של ריינג'רס סיירה מעיר הולדתו, אך קריירת הכדורגל שלו ביצעה קפיצה גדולה יותר כשהצטרף למחלקת הנוער של קאלון בשנת 2003. לאחר ששיחק עם נבחרת הנוער של סיירה לאון בטורניר בפינלנד, נמלט מדו יחד עם השוער פטריק בנטמוי ועוד כמחצית מהנברחת מהמשלחת והגיש בקשה לקבלת מקלט מדיני בפינלנד. מדו לא הורשה לשחק כדורגל מקצועני עד שיגיע לגיל 18, ובתקופת ההמתנה התאמן בכמה מועדונים חובבניים בפינלנד. מדו חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו בליגה הפינית בשנת 2006, כשהצטרף לקבוצת קופס, ולאחר עונה אחת עבר לשחק בקבוצת ה.י.ק. הלסינקי. בעונתו הראשונה בהלסינקי שיחק מדו בכל משחקי הליגה של הקבוצה ונבחר לשחק המצטיין של העונה במועדון. במרץ 2008 האריך מדו את חוזהו בהלסינקי בשלוש שנים נוספות. משחקו האחרון בקבוצה היה ב-30 באוגוסט 2010, בניצחון 1–3 על מרייהאמן. למרות שמדו עזב את הליגה הפינית לפני סוף העונה, הוא נבחר לשחקן המצטיין בליגה לשנת 2010. ב-31 באוגוסט 2010 חתם מדו לשלוש שנים באלופת סרביה, פרטיזן בלגרד. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך מדו ב-4 בספטמבר 2010, כשהשלים 90 דקות בניצחון 0–2 על היידוק קולה. לזכותו של מדו חמש הופעות במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות בעונת 2010/2011. ב-31 בינואר 2013 חתם מדו לשלוש וחצי שנים בבולטון וונדררס מליגת המשנה באנגליה. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך ב-23 בפברואר כשעלה כמחליף בניצחון קבוצתו 1-4 על האל סיטי. את שער הבכורה שלו במועדון כבש מדו ב-30 במרץ, בהפסד 2–3 לצ'רלטון את'לטיק. ב-19 בינואר 2015 הגיע מדו לישראל וחתם במכבי חיפה עד לתום העונה. ב-24 בינואר 2015 ערך מדו את הופעת הבכורה שלו במדי מכבי חיפה בניצחון קבוצתו 1-0 על הפועל באר שבע. את שערו הראשון בקבוצה הבקיע ב-14 בפברואר בניצחון 0–5 על מ.ס. אשדוד. בתום העונה חזר לבולטון. מדו שיחק במדי נבחרת הנערים של סיירה לאון באליפות אפריקה עד גיל 17 שנערכה בשווייץ, וכן שיחק בגביע העולם עד גיל 17 בשנת 2003. לאחר שחי במשך שבע שנים בפינלנד, הגיש מדו בקשה לשחק במדי נבחרת פינלנד, אך פיפ"א דחתה את בקשתו בדצמבר 2010. לאחר מכן החליט מדו להיענות לזימונו לסגל נבחרת סיירה לאון למשחק ידידות מול נבחרת ניז'ר ב-27 במרץ 2011, ובמשחק זה השלים 90 דקות במדי הנבחרת. קופס גביע הליגה הפינית: 2006 ה.י.ק. הלסינקי אליפות פינלנד: 2009 הגביע הפיני: 2008 פרטיזן בלגרד אליפות סרביה: 2010/2011, 2011/2012 הגביע הסרבי: 2010/2011 תארים אישיים שחקן השנה בסרביה: 2010 קבוצת השנה בסרביה: 2011/2012 מדיה וקבצים בנושא מוחמד קמארה בוויקישיתוף מוחמד קמארה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוחמד קמארה, באתר Transfermarkt מוחמד קמארה, באתר Soccerway מוחמד קמארה, באתר National Football Teams מוחמד קמארה, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
תגר

תגר הוא שם משפחה שמקורו במילה הארמית לסוחר. האם התכוונתם ל... אישים אריה תגר (1900–1967) – היה מראשי עיריית אשקלון יוסף תגר (1923–1992) – היה פסל ישראלי מאי תגר – דוגמנית ישראלית נלי תגר (ילידת 1982) – שחקנית ישראלית אחר מבצע תגר – מבצע ישראלי להשמדת סוללות טילים מצריות, שתוכנן ב-1970 ובוצע חלקית במלחמת יום הכיפורים (1973) תג'ר תגרים (פירושונים)
פול אוקון

פול אוקון (אנגלית: Paul Okon; נולד ב-5 באפריל 1972 בסידני) הוא כדורגלן עבר אוסטרלי. אוקון היה קפטן נבחרת אוסטרליה באולימפיאדת ברצלונה (1992). שיחק בהקבוצות אס אס לאציו ופיורנטינה מהסרייה א', מידלסברו ולידס יונייטד מהפרמייר ליג וקלאב ברוז' ואוסטנדה מליגת העל הבלגית. הוא הושאל לקבוצת ווטפורד ושיחק בקבוצת אפואל ניקוסיה. מדיה וקבצים בנושא פול אוקון בוויקישיתוף פול אוקון, באתר Transfermarkt פול אוקון, באתר Soccerway פול אוקון, באתר BDFutbol פול אוקון, באתר WorldFootball.net פול אוקון, באתר National Football Teams פול אוקון, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא מאמני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוחמד חמאקי

מוחמד חמאקי (בערבית: محمد حماقي; נולד ב-4 בנובמבר 1975) הוא זמר פופ מצרי. בשנת 2010 זכה בפרס המוזיקה של MTV אירופה למופע ערבי הטוב ביותר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. כישרון השירה של חמאקי התגלה בתקופת הילדות, כאשר היה שר בטקסים וחגיגות בבית הספר. כבר בתקופת הילדות יכל לשמוע מקצב ולנגן אותו על מספר כלים. לחמאקי יש 21 אלבומים, האחרון שבהם יצא בשנת 2019. עם שיריו הבולטים נמנים השיר "نفسي أبقى جنبه" - (בעברית- אני רוצה להיות איתה) והשיר " من قلبي بغني" - (בעברית-שר מהלב שלי). החל משנת 2018 משמש חמאקי כשופט בתוכנית הכישרונות "דה וויס" (בגרסת העולם הערבי בערוץ MBC) בעונתה הרביעית. מדיה וקבצים בנושא מוחמד חמאקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוחמד חמאקי (באנגלית) מוחמד חמאקי, ברשת החברתית פייסבוק מוחמד חמאקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוחמד חמאקי, ברשת החברתית אינסטגרם מוחמד חמאקי, ברשת החברתית טיקטוק מוחמד חמאקי, סרטונים בערוץ היוטיוב מוחמד חמאקי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מוחמד חמאקי, באתר ספוטיפיי מוחמד חמאקי, באתר Last.fm (באנגלית) מוחמד חמאקי, באתר AllMusic (באנגלית) מוחמד חמאקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) מוחמד חמאקי, באתר דיזר מוחמד חמאקי, באתר Discogs (באנגלית) מוחמד חמאקי, באתר Genius
ויליאם סוארס

ויליאם ריביירו סוארס (בפורטוגזית: William Ribeiro Soares; נולד ב-7 בפברואר 1985) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אקדמיקה דה קוימברה. סוארס שיחק עד גיל 17 בפאבלות של ברזיל, ואת הקריירה שלו החל בקבוצת הנוער של איטומביארה. לאחר מכן עבר לשחק בקבוצת סאו ז'וזה, ובשנת 2004 הצליח להרשים את הסקאוטים של המועדון הפורטוגלי ספורטינג בראגה. באותה עת קיבל סוארס זימון לנבחרת ברזיל עד גיל 20, אך המעבר לבראגה גרם לו לוותר על הזימון לנבחרת. בעונת 2004/2005 הושאל סוארס לאקדמיקה, אך שותף רק במשחק אחד במדיה. בתחילת עונת 2005/2006 הושאל סוארס לקבוצת פטימה מליגת המשנה בפורטוגל, במדיה ערך 17 הופעות. לאחר שחזר לבראגה שיחק בקבוצת המילואים של המועדון. בעונת 2006/2007 הושאל לקבוצת ז'יל ויסנטה מליגת המשנה, במדיה ערך שתי הופעות. בעונת 2007/2008 הגיע סוארס לישראל וחתם בקבוצת הכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית. ב-1 בספטמבר 2007 ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0–0 מול הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו. ב-24 בספטמבר כבש סוארס את שער הבכורה שלו בישראל, בניצחון 4–1 על הפועל נצרת עילית במסגרת גביע הטוטו. עד תום העונה ערך סוארס 27 הופעות בליגה במהלכן כבש שער אחד, וסייע להכח רמת גן להעפיל לליגת העל. בעונת 2008/2009 חתם סוארס בקבוצת הפועל רמת גן. ב-8 באוגוסט 2008 ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0–0 מול הפועל חיפה במסגרת גביע הטוטו. ב-5 בספטמבר כבש סוארס את שער הבכורה במועדון, שלו בניצחון 3–0 על הפועל רמת השרון במסגרת בגביע הטוטו. בתום העונה העפיל עם הקבוצה לליגת העל, והשלים עליית ליגה שנייה ברציפות. ב-29 באוגוסט 2009 ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחקה של הפועל רמת גן מול הפועל באר שבע, שהסתיים בתיקו 2–2. ב-24 באוקטובר כבש את שערו הראשון בליגת העל, בהפסד 1–3 למכבי תל אביב. בינואר 2010 חתם סוארס לחמש שנים בקבוצת הפועל באר שבע, אשר שילמה עבורו 2.4 מיליון שקלים, ובנוסף העבירה את פאבל פרגל להפועל רמת גן. ב-24 בינואר ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 למכבי פתח תקווה במסגרת ליגת העל. ב-1 בינואר 2011 כבש סוארס את שער הבכורה שלו בהפועל באר שבע, בניצחון 2–1 על מכבי פתח תקווה. בעונת 2013/2014 היה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה שסיימה במקום השני בליגה, ולקראת עונת 2014/2015 חתם על חוזה חדש לשלוש עונות נוספות בהפועל באר שבע. בתחילת העונה התמודד עם הקבוצה במקודמות הליגה האירופית, ובהמשך העונה סייע לה לסיים במקום השלישי בטבלה, והגיע עמה לגמר גביע המדינה, שם פתח בהפסד קבוצתו 6-2 למכבי תל אביב. בעונת 2015/2016 זכה סוארס עם הפועל באר שבע באליפות המדינה, ובעונה שלאחר מכן השתתף עמה במוקדמות ליגת האלופות, אך בטרם החלה הליגה הגיע עם הקבוצה להסכם על שחרורו מהמועדון. ב-31 באוגוסט 2016 חתם סוארס לבקבוצת סטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית. סוארס ערך במדי הקבוצה שש הופעות במסגרת ליגת העל הבלגית והופעה אחת במסגרת הגביע הבלגי. בנוסף, שותף בארבעה משחקים במסגרת הליגה האירופית. ב-25 בינואר 2017 חזר סוארס להפועל באר שבע וחתם על חוזה עד תום העונה. סוארס שותף בשבעה משחקי ליגה עד תום עונת 2016/2017, וזכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות. ב-28 ביוני 2017 שוחרר מהמועדון. ב-14 ביולי 2017 חתם סוארס בקבוצת אומוניה ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית. הפועל באר שבע אליפות (2): 2015/2016, 2016/2017 ויליאם סוארס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ויליאם סוארס, באתר Transfermarkt ויליאם סוארס, באתר Soccerway ויליאם סוארס, באתר WorldFootball.net ויליאם סוארס, באתר FootballDatabase.eu ענבל מנור, ‏אגדה באר שבעית: פרידה מוויליאם סוארס, באתר ONE‏, 29 ביולי 2016
באימוק

בָּאיְמוֹק (בסרבית קירילית: Бајмок, בגרמנית: Nagelsdorf) הוא כפר בסרביה בשטח הרשות המקומית סובוטיצה אשר במחוז באצ'קה הצפוני שבפרובינציית וויבודינה. הכפר נוסד ככל הנראה בראשית המאה ה-15 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. בהמשך מתועד הכפר בתעודות מתקופת מתיאש הראשון, מלך הונגריה. בראשית המאה ה-16 נכבש האזור על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) התחוללו באזור קרבות בין העות'מאנית לצבא ממלכת הבסבורג שהובילו לפגיעה קשה באוכלוסייה. בראשית המאה ה-18, ננטש הכפר מתושביו ורק בשלהי המאה שבו להתיישב בו, בעיקר מהגרים ממוצא הונגרי. בהמשך, נשלט היישוב על ידי האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית ולמקום הגיעו מתיישבים ממוצא גרמני. בתקופה זו נקרא הכפר נָגֶלְסְדוֹרְף. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש ואזור באימוק נמסר לחזקת הונגריה. באוקטובר 1944 שוחררה העיירה על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה ולאחר המלחמה נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה אופאטין בשטחי סרביה. קהילה יהודית התקיימה בבאימוק מהמחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1896 הוקם בית הכנסת וכן תלמוד תורה. ב-1880 התגוררו בבאימוק 253 יהודים. בראשית ימי הקהילה עסקו בניה בחקלאות ובהמשך במסחר. מקצתם היו בעלי מקצועות חופשיים. לאחר מלחמת העולם הראשונה התגוררו בכפר כ-50 משפחות יהודיות. ב-1931 נמנו בבאימוק 131 יהודים ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 142 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, סופח האזור להונגריה. מרבית יהודי העיירה הובלו למחנות ההשמדה במקביל להשמדת יהדות הונגריה. לאחר המלחמה לא התגוררו יהודים בעיירה. מבנה בית הכנסת חרב ב-1948. מדיה וקבצים בנושא באימוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באימוק רשימת נרצחים בשואה מהכפר באימוק, במאגר המידע של יד ושם Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,‏‏ The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia (באנגלית) יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם" קהילת באימוק, באתר jewishgen.org, אוחזר ב-24 בינואר 2015 (באנגלית). הקהילה היהודית בבאימוק, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 34-33.
רוטווייל

רוטווייל (בגרמנית: Rottweil) היא עיר במדינת באדן-וירטמברג אשר בגרמניה. ממוקמת בין היער השחור לבין הרכס השוואבי. אוכלוסיית רוטווייל מונה כ- 25 אלף תושבים, והיא העיר העתיקה ביותר במדינת באדן-וירטמברג. העיר נוסדה בשנת 73 לספירה על ידי השושלת הפלאבית כמוניקיפיום רומי, אך יש עדויות מוקדמות יותר, משנת 2000 לפנה"ס לערך, על כך שהתקיים במקום יישוב כבר אז. מהתקופה הרומית נשתמרו בעיר מרחצאות רומיים ופסיפס המתאר את אורפאוס ומתוארך לשנת 180 לערך. בימי הביניים הייתה העיר מקום מושבם של דוכסים מקומיים, וב- 1268 הפכה לעיר קיסרית חופשית. בשנת 1463 רוטווייל נכנסה לקונפדרציה השווייצרית, והייתה חלק ממנה במשך כמה מאות שנים. הברית עם הקונפדרציה כמו גם תואר העיר החופשית בוטל לאחר שהאזור נכבש על ידי נפוליאון בשנת 1803. גזע כלב הרוטוויילר נקרא על שם העיר, עקב היותו כלב רועים נפוץ באזור זה. כנסיית הצלב הקדוש (Münster Heiliges Kreuz) - כנסייה מסוף התקופה הרומנסקית ומהתקופה הגותית, אשר הוקמה על שרידי כנסייה מוקדמת יותר מ- 1270. בכנסייה קיים קרוסיפיקס פרי יצירתו של הפסל הגרמני פייט שטוס, וכן פסלים גותיים אחרים. כנסיית הקאפלה (Kapellenkirche) - כנסיית גותית מאמצע המאה ה-14. כנסיית לורנץ הקדוש (Lorenzkapelle) הגותית מהמאה ה-16, ובה כ- 200 עבודות אמנות של אמנים שוואביים. המוזיאון העירוני - בין שלל תצוגותיו גם פסיפס רומי המציג את דמותו של אורפאוס. בית העירייה העתיק שנבנה בשנת 1521. איטליה ל'אקווילה, אברוצו, איטליה שווייץ ברוג, ארגאו, שווייץ צרפת אייר, פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור, צרפת אוסטריה אימסט, טירול, אוסטריה מדיה וקבצים בנושא רוטווייל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוטווייל עיר שהשלטון המקומי שלה כפוף ישירות לקיסר ולא לדוכס או מרגרייב ששולט באזור.
הוואית

השפה ההוואית (בהוואית: ʻŌlelo Hawaiʻi) היא שפה פולינזית הקרויה על שם האי הוואי, הגדול באיי צפון האוקיינוס השקט. השפה ההוואית, ביחד עם אנגלית, היא השפה הרשמית במדינת הוואי. מסיבות שונות, לרבות חקיקה טריטוריאלית ולימוד אנגלית כשפה הרשמית בבתי ספר, מספר דוברי ההוואית ירד בהדרגה. עם זאת, מסביבות שנת 1949 ועד ימינו, חלה עלייה הדרגתית בתשומת לב ובקידום השפה. גני הילדים לימדו הוואית ובתי ספר העלו את המודעות בשימוש השפה. הוואית היא שפה אוסטרונזית, השייכת למשפחת השפות הפולינזיות.
כלב ים נבלי

כלב ים נבלי או כלב ים גרינלנדי (שם מדעי: Pagophilus groenlandicus) הוא מין יחיד בסוגו של כלב ים, החי באזור צפון האוקיינוס האטלנטי והחופים סביבו וגם באוקיינוס הארקטי. קרוי כך עקב כתם שחור דמוי נבל על גופו. כלבי הים הבוגרים כסופים-אפורים עם כתמים שחורים על גופם וכתם דמוי נבל לאורך גופם בעוד שלגורים פרווה שעירה לבנה-צהובה וללא כתמים. אורכו של כלב הים עד 1.7-2.0 מטר ומשקלו 140-190 ק"ג. מזון: דגים ארקטיים שונים, רכיכות וסרטנים. אויבים: האויב העיקרי של כלבי הים הוא הדוב הלבן, האורב ומנסה לתפוס אותם בעודם מתחבאים מתחת לשלג. אויבים נוספים הם האורקה, שועל השלג (לגורים) וכרישים ארקטיים. בעבר צדו רבים את גורי כלבי הים בעיקר בשביל בשרם ועורם. אך היום הדבר הופסק בהרבה מדינות. מדינות מסוימות ממשיכות להתיר את הציד. Pagophilus groenlandicus groenlandicus - נפוץ ממזרח קנדה עד נורווגיה Pagophilus groenlandicus oceanicus - נפוץ בים הלבן ובים ברנץ מדיה וקבצים בנושא כלב ים נבלי בוויקישיתוף כלב ים נבלי, באתר ITIS (באנגלית) כלב ים נבלי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כלב ים נבלי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) כלב ים נבלי, באתר GBIF (באנגלית) כלב ים נבלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כלב ים נבלי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוקרן, נסיך ערב הסעודית

מוקרן בן עבד אל-עזיז אָאל סעוד (בערבית: مقرن بن عبدالعزيز آل سعود; נולד ב-15 בספטמבר 1945) הוא חבר בכיר בבית סעוד, ששימש כיורש העצר לכס המלכות של ערב הסעודית למשך מספר חודשים בשנת 2015. מוקרן בן עבד אל-עזיז נולד בריאד ב-15 בספטמבר 1945. הוא בנו ה-35 של מלך ערב הסעודית המנוח אבן סעוד, ובנה של ברכה אל-עסירי, אשר הייתה אשתו ה-18 של אבן סעוד. את חינוכו רכש בבית הספר לנסיכים בריאד, שאותו ייסד המלך עבד אל-עזיז על מנת להעניק חינוך לילדיו, שם למד דת ומדע מודרני. ביולי 2012, מוקרן מונה ליועץ מיוחד למלך עבדאללה, בדרגת שר. משנת 2012 ועד 2015 שימש כראש סוכנות המודיעין הסעודית. עם מותו של המלך עבדאללה מונה לתפקיד יורש העצר, אך לאחר מספר חודשים הודח מתפקידו על ידי המלך סלמאן. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מדיה וקבצים בנושא מוקרן, נסיך ערב הסעודית בוויקישיתוף דניאל סיריוטי, יורשו של המלך הסעודי: מתון ובעל בריאות רעועה, באתר ישראל היום, 23 בינואר 2015. רועי קייס, משחקי הכס: המלך חולה, קרב ירושה בסעודיה, באתר ynet, 1 באפריל 2014. ערך זה הוא קצרמר בנושא ערב הסעודית ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קנברה (פירושונים)

קַנְבֵּרָה היא בירת אוסטרליה, והיא ממוקמת בצפון טריטוריית הבירה האוסטרלית. על שמה קרויים כלי טיס, אוניות, מקומות באוסטרליה ומחוצה לה, קבוצות ספורט אוסטרליות ומוסדות שונים. האם התכוונתם ל... קנברה – עיר הבירה של אוסטרליה אינגליש אלקטריק קנברה – מפציץ בינוני ומטוס סיור סילוני בריטי, הנקרא על שם בירת אוסטרליה מרכז קנברה לתקשורת חלל עמוק – מרכז תקשורת רדיו ורדיו־טלסקופים, הנמצא בשמורת טבע בטריטוריית הבירה האוסטרלית אוסטרליה הייתה המדינה הראשונה מחוץ לבריטניה שרכשה מטוסים אלה, שנקראו עד אז "Electric A.1", ולכן הוחלט להעניק להם את השם "קנברה".
חוף תשעים המיילים (ניו זילנד)

חוף תשעים המיילים (אנגלית: Ninety Mile Beach, מאורית: Te Oneroa-a-Tōhē) הוא חוף הנמתח לאורך צידו המערבי של הצפון הרחוק של האי הצפוני בניו זילנד. החוף מתחיל מעט מערבית מהישוב קאיטאיה ונמשך לאורך חצי האי אאופורי עד לקייפ ראינגה, שהיא הנקודה הצפון-מזרחית ביותר באי הצפוני. שמו של החוף מקורו בטעות, מכיוון שאורכו הוא 55 מיילים בלבד (כ- 90 קילומטרים). הסברה הרווחת למקור הטעות היא כי יש קשר למרחק אותו סוס עם רוכב על גבו מסוגל לעבור בטרם יידרש לנוח. מרחק זה הוא כ- 30 מיילים, ומכיוון שלפרשים היה לוקח כשלושה ימים לעבור את החוף לאורכו, הם הסיקו שהמרחק שעברו בימים אלה היה כ- 90 מיילים, בלי לקחת בחשבון שקצב הרכיבה על חול הוא נמוך יותר מאשר על אדמה מוצקה. החוף, כמו גם דיונות החול אשר בצפונו, המשוות לאזור מראה של מדבר, נחשבים לאטרקציה תיירותית. בשנת 1932 החוף שימש כמסלול המראה ונחיתה לאחד משירותי דואר אוויר הראשונים שהופעלו בין אוסטרליה לניו זילנד. בעתות שפל, החוף מתאים לנסיעה גם לרכב בעל הנעה רגילה, ורשמית נחשב לכביש ציבורי. החוף משמש כנתיב חלופי עבור הכביש הארצי מספר 1 באזור זה, כאשר האחרון נסגר עקב מפולת קרקע או שיטפון. מראה החוף אזהרה מטעם משרד שימור הסביבה של ניו זילנד על כך שהנסיעה בחוף מסוכנת בעתות גאות. שרידי רכב ששקע בחוף בעת הגאות. חוף תשעים המיילים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חוף תשעים המיילים

האם התכוונתם ל... חוף תשעים המיילים (ניו זילנד) – רצועת חוף ארוכה בקצהו הצפוני של האי הצפוני בניו זילנד. חוף תשעים המיילים (אוסטרליה) – רצועת חוף ארוכה במדינת ויקטוריה, אוסטרליה.
סוכן חשאי 117

סוכן חשאי 117 (OSS 117, ראשי התיבות באנגלית מתייחסים לארגון שקדם ל-CIA, המשרד לשירותים אסטרטגיים, OSS) הוא שם הצופן של הובר בוניסייה דה לה באת', הדמות הראשית בסדרת ספרים מאת ז'אן ברוס המגוללת את קורותיו של סוכן חשאי אמריקאי ממוצא צרפתי. בניגוד למה שאפשר להבין לכאורה מהסרטים על הדמות מראשית המאה ה-21, הדמות אינה מהווה פרודיה לדמותו של ג'יימס בונד ובכלל פרסומה קדם לזה של בונד בארבע שנים. בצרפת נשמעו טענות שסרטי ג'יימס בונד הם בכלל חיקויים לסרטי סוכן חשאי 117 שכבר הוסרטו שנים לפני "דור נו" ב-1962. סדרת הספרים זכתה להצלחה בצרפת ועל פיה הופקו סדרת סרטי ריגול, החל משנת 1957 בסרט "סוכן חשאי 117 לא מת", שבה השחקן איוואן דסני גילם את הדמות הראשית. בסרטים משנות ה-60 של המאה ה-20 הדמות גולמה על ידי קרווין מתיוס ופרדריק סטפורד. הסרטים האחרונים בסדרה ("סוכן חשאי 117: קהיר, קן המרגלים" ו"סוכן חשאי 117: אבוד בריו", שהופץ בישראל בשם המרגל האבוד בריו דה ז'ניירו) הוקרנו בעשור הראשון של המאה-21 ובהן כיכב ז'אן דוז'ארדן בתפקיד הראשי, כאשר בגרסת הסרטים הללו הסוכן משרת בסוכנות SDECE, ששימשה כסוכנות הביון הצרפתית בשנים 1944–1992. הסרטים בוימו על ידי מישל הזנוויציוס. במציאות, שם הצופן סוכן 117 היה כינויו של ויליאם לנגר, ראש אגף המחקר והניתוח של המשרד לשירותים אסטרטגיים. ז'אן ברוס פרסם בסך הכל 91 רומנים משנת 1949 ועד למותו מתאונת דרכים ב-1963. החל מאותה עת ועד 1985 כתבה רעייתו ג'וזט את המשך הספרים והיא כתבה 143 ספרים תחת שם העט "ג'. ברוס". מ-1987 פורסמו 23 ספרים נוספים פרי עטם של בתה, מרטין ובעלה פרנסואה. הספר האחרון בסדרה פורסם ב-1992. הסרט הראשון "סוכן 117 לא מת" נעשה בשנת 1957 ובמהלך שנות ה-60 וה-70 הופקו סרטים נוספים. בשנת 2006 הופק סרט הפרודיה "סוכן חשאי 117: קהיר, רשת מרגלים" בכיכובו של ז'אן דוז'ארדן וב-2009 הופק סרט ההמשך בכיכובו, "המרגל האבוד בריו דה ז'ניירו". סרט המשך שלישי בשם "סוכן חשאי 117: התראה אדומה באפריקה השחורה" צפוי לצאת במהלך 2021. מדיה וקבצים בנושא סוכן חשאי 117 בוויקישיתוף "סוכן חשאי 117: התראה אדומה באפריקה השחורה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)