laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנשי הדממה

"אנשי הדממה" הוא שיר בביצוע להקת חיל הים, שהתפרסם ב־1969 כאחד משיריה של תוכנית הלהקה התשיעית, "רפסודה בכחול". יורם טהרלב כתב את השיר, ויאיר רוזנבלום הלחין אותו. השיר נכלל בתוכנית מס' 9 של הלהקה, "רפסודה בכחול". תוכנית זאת באה אחרי "וביום השלישי", שהייתה אחת התוכניות המצליחות ביותר של הלהקה, ו"רפסודה בכחול" הצליחה גם היא. השירים הבולטים בתוכנית היו "אנשי הדממה", "כשאהיה גדול" ו"יידישע פיראטן". הצלחת הלהקה זיכתה אותה בתואר "להקת השנה" במצעד הפזמונים השנתי לשנת תש"ל של קול ישראל. בני נגרי היה המנהל המוזיקלי של התוכנית ועיבד את השיר. השיר מספר על אנשי הצפרדע, הצוללים של שייטת 13. יורם טהרלב סיפר שכל להקה צבאית שכתב לה שירים דאגה שהכותבים ייצאו לשטח ויראו במו עיניהם מה קורה. גם בחיל הים הוא ביקר. טהרלב סיפר שבאותה תקופה השייטת הייתה סודית עד כדי כך שאסור היה להזכיר את שמה. כמו בשירים רבים שכתב, גם בשיר בזה שיבץ טהרלב אזכורים תנכיים. הוא השווה את אנשי השייטת ליונה הנביא, "שגם הוא נעלם ליומיים שלושה, בלי שידעו היכן בדיוק הוא היה...". "אנשי הדממה" צעד במצעדים השבועיים של הגל הקל בסביבות נובמבר 1969 – פברואר 1970. בשיאו הגיע למקום הראשון למשך שבוע אחד, ב־5 בינואר 1970. במצעד העברי השנתי (תש"ל) של התחנה הוא דורג במקום ה־20. להקת חיל הים זכתה בתואר "להקת השנה" במצעד הזה (וידעה הצלחות נוספות: כוכב הלהקה שלמה ארצי זכה במקום הראשון בפסטיבל הזמר והפזמון עם השיר "פתאום עכשיו, פתאום היום" כשהוא לבוש במדי החיל. השיר זכה בתואר "שיר השנה", וארצי זכה בתואר "זמר השנה". רבקה זהר, גם היא בוגרת הלהקה, זכתה בתואר "זמרת השנה" בפעם השנייה ברציפות, לאחר צאת אלבום הבכורה שלה). בעונה השישית של סדרת הסאטירה "היהודים באים" שודר שיר פרודי על "אנשי הדממה". השיר, הנקרא "אנשי הצפרדע", מתייחס להתנכרות המערכת הצה"לית לחיילי צה"ל שנפגעו במהלך שירותם. בין המקרים שהוזכרו: פרשת הקישון, פרשת הסרסור בסוהרות בכלא גלבוע וטיפול לקוי בחיילים פגועי נפש. סרטון השיר "אנשי הדממה" באתר יוטיוב מילות השיר "אנשי הדממה" באתר שירונט אקורדי השיר "אנשי הדממה", באתר נגנו "אנשי הדממה" בביצוע להקת חיל הים – אודיו, באתר יוטיוב רפסודה בכחול, באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־27 בספטמבר 2022 נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־27 בספטמבר 2023 תוכנית ט' – "רפסודה בכחול", באתר army-bands.co.il, בדיקה אחרונה ב־27 בספטמבר 2023 יורם טהרלב, אנשי הדממה, באתר taharlev.com, בדיקה אחרונה ב־27 בספטמבר 2023 מיקום שיא במצעד השבועי של הגל הקל (1), 5 בינואר 1970, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־27 בספטמבר 2023 דירוג במצעד השנתי של הגל הקל (20), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־27 בספטמבר 2023 היהודים באים | אנשי הצפרדע (מתוך עונה 6, פרק 5), סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 02:58)
Unhealthy (שיר)

"Unhealthy" (בעברית: "מַזִיק לִבְרִיאוּת") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אן-מארי, בהשתתפות הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין. הוא יצא לאור ב-18 במאי 2023, בהוצאת חברות התקליטים מייג'ור טומ'ס ואסיילום רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השלישי של אן-מארי, Unhealthy‏ (2023). השיר הגיע למקום השני במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים. "Unhealthy" הוא שיר הנושא מתוך אלבום האולפן השלישי של אן-מארי. קטע מתוך השיר פורסם לצד הודעה על יציאת האלבום ברשתות החברתיות של אן-מארי ב-27 באפריל 2023. בריאיון להיטס רדיו (אנ'), היא דיברה על ההשראה לשיר: "מסיבה כלשהי, לפעמים נתקע לי משהו בראש ואני לא מצליחה להוציא אותו, ועם השיר הזה, נכנסתי לתוך הסטודיו וכל מה שיכולתי לראות זה תמונה שלי פשוט אוכלת המבורגר, וכל הרוטב שלו פשוט מטפטף על הסנטר שלי. וכמו כל הדברים הלא בריאים שאתה יכול לדמיין, פסטה, פיצה, הכול! כל הדברים הטובים ביותר ופשוט אתה יודע שזה 'מזיק לבריאות' ומכאן הרעיון לכתיבתו". בתור מעריצה של טוויין, ניסתה אן-מארי לגרום לה להשתתף בהקלטות השיר. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-50 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-30 ביוני 2023 בשידור חי. נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-6 מיליון צפיות. סרטון השיר "Unhealthy" באתר יוטיוב אן-מארי ניקולסון, קונור מק'דונו, ריילי מק'דונו, קסטל UNHEALTHY (feat. Shania Twain) by Anne-Marie (באנגלית בריטית), 2023-05-18, נבדק ב-2023-09-27 Stichting Nederlandse Top 40, Top 40-lijst van week 38, 2023, Top40.nl (בהולנדית) Warner PR, ANNE-MARIE BRAND NEW SINGLE 'UNHEALTHY' FEAT SHANIA TWAIN, Warner Music Ireland, ‏2023-05-19 (ב־) "Thank you so much for being with me to announce the album this morning. Can't wait for you to hear it. Pre order now, Unhealthy out July 28th!!!!", X (formerly Twitter) "Anne-Marie reveals how she got Shania Twain to feature on her song 'Unhealthy'" BBC Radio 1 - Radio 1's Future Sounds with Clara Amfo, Anne-Marie + Shania Twain Hottest Record, BBC (באנגלית בריטית) UNHEALTHY (feat. Shania Twain), 2023-05-18, נבדק ב-2023-09-27 Anne-Marie - UNHEALTHY feat. Shania Twain (Official Video), נבדק ב-2023-09-27 Goud en platina – Singles 2024, אולטראטופ
No (שיר של ליטל מיקס)

"No" (בעברית: לֹא) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הבנות הבריטית ליטל מיקס, מתוך אלבום הלהיטים הראשון שלה, Between Us. השיר יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, בהוצאת חברת התקליטים RCA רקורדס (הממלכה המאוחדת), כסינגל השני מתוך האלבום. השיר הגיע למקום השמונה-עשרה במצעד הסינגלים של לטביה. "No" היה השיר הראשון של הלהקה שנכתב בידי השלישייה, לאחר שג'סי נלסון עזבה את הלהקה ב-2020. מבחינה לירית, השיר נוצר בהשראת העבר. פינוק תיארה אותו כ"רצועה אופיינית של ליטל מיקס, אך חדשנית בו-זמנית", בעוד שת'ירלוול דיברה על מהלך ההקלטה והיצירה עם קמיל ו-MNEK. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-35 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-12 בנובמבר 2021 בשידור חי. נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-15 מיליון צפיות. סרטון השיר "Love (Sweet Love)" באתר יוטיוב ג'ייד ת'ירלוול, לי-אן פינוק, פרי אדוארדס, MNEK, טרה ז'אן-מארי, קמיל פרסל Little Mix give multiple songs their live debut as they kick off farewell tour, web.archive.org, ‏2022-04-10 EHR - MŪSDIENĪGI MUZIKĀLI IZKLAIDĒJOŠI, web.archive.org, ‏2021-12-07 Little Mix on their new single No: “It was the first song we wrote as a trio”, web.archive.org, ‏2021-11-24 Little Mix Between Us New Album Interview, web.archive.org, ‏2021-11-20 Little Mix Has Fans Saying ‘Yes’ With Their New Music Video For ‘No’ | ETCanada.com, web.archive.org, ‏2021-11-20 No, 2021-11-12, נבדק ב-2023-09-27 Little Mix - No (Official Video), נבדק ב-2023-09-27
יעקב סלומון (פרופסור)

יעקב (ג'ייק) סלומון הוא פרופסור מן המניין למתמטיקה, ראש מכון איינשטיין למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. נולד בארצות הברית, בשנת 2000 סיים תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה בהצטיינות יתירה בישיבה יוניברסיטי. בשנת 2006 סיים דוקטורט במתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. עלה לארץ בגיל 26 ובשנת 2008 מונה למרצה בכיר באוניברסיטה העברית בירושלים, בשנת 2014 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2019 מונה לפרופסור מן המניין. משמש כעורך הראשי בכתב העת Selecta Mathematica. תחומי המחקר העיקריים שלו הם גאומטריה דיפרנציאלית, גאומטריה סימפלקטית והיבטים קשורים של פיזיקה. סלומון מקיים אורח חיים חרדי, נשוי לשולמית, ד"ר למתמטיקה גם היא, אב לשישה ילדים. יעקב סלומון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה יעקב סלומון, באתר dblp שלמה טייטלבאום, פרופ' יעקב סלומון, חרדי, מפגין נגד ההפיכה: "ישראל באה לכיוון הדת יותר מכל מדינה", באתר כלכליסט, 15 בספטמבר 2023 שני המדענים שהצליחו לגעת באינסוף - ולא כמטאפורה, באתר הארץ, 20 בפברואר 2023
בלזיוס פון שמואה

בלזיוס אדלר פון שמואה (בגרמנית: Blasius Edler von Schemua;‏ 2 בינואר 1856 - 21 בנובמבר 1920) היה גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי אשר שימש לתקופה קצרה כראש המטה הכללי, וכן שימש כמפקד הקורפוס ה-2 בתחילת מלחמת העולם הראשונה. שמואה נולד בקלנגפורט ב-2 בינואר 1856. אביו היה מאיור בצבא האוסטרי, ואחיו הגיע גם הוא לדרגת גנרל. הוא למד בבית הספר לצוערים במרבורג ולאחר מכן באקדמיה הצבאית התרזיאנית בווינר נוישטאדט. ב-1874 החל לשרת בצבא האוסטרו-הונגרי בדרגת לויטננט. בין 1879–1881 היה חבר במשלחת צבאית אוסטרו-הונגרית שנשלחה לסייע לשושלת הקאג'ארית. לאחר חזרתו לאוסטריה, למד בבית הספר למלחמה בווינה עד 1884. ב-1885 הוא החל לשרת במטה הכללי. ב-1894 הוא החל לעבוד כמורה צבאי בבית הספר למלחמה. ב-1898 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1902 הוא מונה למפקד גדוד הרגלים ה-66. ב-1905 הוא הועבר לפקד על הבריגדה ה-55. ב-1908 הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-18. ב-1909 הוא הועלה לדרגת פלדמרשל-לויטננט. ב-3 בדצמבר 1911 פוטר קונרד פון הצנדורף מתפקיד ראש המטה הכללי לאחר מחלוקת עם פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. שמואה מונה כמחליפו בתפקיד. כעבור שנה אחת בתפקיד, הקיסר פיטר את שמואה והחזיר את הצנדורף לנוכח איום למלחמה בבלקן. שמואה הועבר לפקד על הקורפוס ה-16, וכעבור שנה הועלה לדרגת גנרל. באפריל 1914 הוא הועבר לפקד על קורפוס וינה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר שמואה לפקד על הקורפוס ה-2, שהיה חלק מהארמייה ה-4 בפיקודו של מוריץ פון אופנברג. הוא השתתף בניצחון על הרוסים בקרב קומרוב, אולם לאחר מכן הובס בקרב רווה. בעקבות התבוסה הוא הודח מהפיקוד על הקורפוס והועבר למפקח על קו הביצורים פרשבורג-קרמס. במרץ 1915 הוא פרש מהצבא ועבר להתגורר בעיר הולדתו, ונפטר ב-21 בנובמבר 1920. בלזיוס פון שמואה בלקסיקון הביוגרפי האוסטרי בלזיוס פון שמואה באתר האקדמיה האוסטרית למדעים
יצחק גלפט

יצחק גלפט (11 באוגוסט 1900 – 15 במאי 1977) היה מראשוני חוקרי הכלכלה בארץ ישראל, פרופסור לכלכלה בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה ובאוניברסיטה העברית בירושלים. נולד ברוסיה, למד בגימנסיה ובמכון לכלכלה חקלאית באודסה. עלה לארץ בשנת 1922 והצטרף לאנשי "חבורת הדרום". בשנת 1926 יצא ללמוד תואר שני במכון למדעים בין לאומיים בז'נבה (אנ') ובהמשך כתב עבודת דוקטור בכלכלה בנושא "קואופרציית העובדים בארץ ישראל" באוניברסיטת בריסל. בשנת 1931 חזר לארץ וייסד וערך את העיתון הכלכלי הראשון בארץ "המשק השיתופי". בשנת 1936 החל לשמש כמרצה בבית הספר למשפט וכלכלה, ובמקביל עורך המדור הכלכלי של אטלס ישראל ומונה לחבר החברה הכלכלית המלכותית (אנ'). בין השנים 1948 - 1949 שימש נציג כלכלי של מדינת ישראל במדינות סקנדינביה, בחזרתו לארץ מונה למנהל המחלקה לחקר כלכלי במשרד האוצר ולחבר מועצת המנהלים של בנק הפועלים. בשנת 1953 מונה לדיקן הפקולטה לכלכלה של בית הספר למשפט וכלכלה. בשנת 1961 נבחר לחבר במועצה המדעית להשתלמות של המכון לחקר של התפתחות כלכלית וחברתית באוניברסיטת פריז. בשנת 1962 התמנה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 1968 מונה לפרופסור מן המניין. במהלך השנים היה מרצה אורח בבית הספר ללימודי חברה בברונסביק (שוודיה), בקואופרטיב קולג' בסטנפורד האל (אנ'), בבית הספר השימושי למדעים גבוהים בפריז ובאוניברסיטת פריז. היה נשוי לד"ר סילביה רייך גלפט חוקרת במכון וולקני. נפטר ב-15 במאי 1977 לאחר מחלה ממושכת ונטמן בבית העלמין בחולון. מסות בכלכלה שתופית: לתיאוריה הסוציאליסטית של הקואופרציה במשק ובחברה, תל אביב: המשביר המרכזי, 1939. זרמים חדשים במחשבה הכלכלית, ספרים א - ג, ספרית פועלים, 1943 - 1951. הכלכלה הערבית בארץ ישראל ובארצות המזרח התיכון, בשיתוף עם ז. אברמוביץ, 1944. הקואופרציה היצרנית בעולם, תל אביב: הוצאת ספר, תש"ו. תרומות: מסות ועיונים בשאלות כלכלה וחברה, ספרית פועלים, 1957. מבוא לכלכלה שיתופית (סיכומי הרצאות), תל אביב, 1966. יעדים חברתיים במחשבה הכלכלית, תל אביב: ברונפמן, 1975. יצחק גלפט, מעבר למארכסיזם - מעבר לסוציאליזם, על המשמר, 31 ביולי 1953 (המשך) יצחק גלפט, כי מקיימבריג' תיפתח הרעה (תרשים היסטורי-דוקטרינלי), רבעון לכלכלה, מאי 1974, באתר JSTOR יצחק גלפט, ספרי-לימוד "אפיקורסיים" בתורת הכלכלה, רבעון לכלכלה, ספטמבר 1974, באתר JSTOR יצחק גלפט, במבוך התקופה (חלק א'), רבעון לכלכלה, דצמבר 1976, באתר JSTOR יצחק גלפט, במבוך התקופה (חלק ב'), רבעון לכלכלה, אפריל 1977, באתר JSTOR מת פרופסור יצחק גלפט, מעריב, 16 במאי 1977 בתפוצות, דבר, 16 בינואר 1931 פרופי יצחק גלפט, על המשמר, 16 במאי 1977 פרופ' י. גלפט חבר במועצה מדעית באוניברסיטת פאריס, על המשמר, 11 ביולי 1961 י. גלפט נתמנה פרופיסור־חבר באוניברסיטה, על המשמר, 16 באפריל 1962 העלאות ומינויים באוניברסיטה העברית, למרחב, 16 ביוני 1968
אוטו דר

אוטו דר (במקור עד 1913 דירנפלד, בהונגרית: Dér Ottó;‏ בודפשט, 10 באוקטובר 1896 – ?) היה רופא עור יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה. אוטו דירנפלד נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט דירנפלד (1860–1935), חלפן כספים, ושל רגינה וגנר (1873–1944). את לימודיו התיכוניים השלים בגימנסיה הראשית בבודפשט של מסדר ההוראה (1906–1914). לאחר בחינות הבגרות הפך לסטודנט בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד), ובאותה שנה התגייס ולחם במלחמת העולם הראשונה. הוא קיבל מספר עיטורים. הוא שוחרר ב-1918 בדרגת סגן רפואי. לאחר שקיבל את התואר דוקטור לרפואה הפך למתמחה במרפאת עור ומין של אוניברסיטת ארז'בט בפץ'. משנת 1925 עבד כמרצה בכיר ולאחר מכן כפרופסור באותה אוניברסיטה. רעייתו הייתה מתילד פאלושקה (1901–?), לה נישא ב-24 בדצמבר 1934 בבודפשט. אשתו ניסתה להתאבד בספטמבר 1936. במשוער הוא ניספה בשואה. (הוא חי בעיר פץ' שמשם נשלחו היהודים למחנה ההשמדה אושוויץ באביב 1944). "קאינון" בטיפול דרמטולוגי, עם התייחסות מיוחדת לפסוריאזיס, עם כמה הערות על הפתוגנזה שלה. (שבועון רפואי, 1924, 41) היווצרות והיסטולוגיה של גבול הביסמוט. (רפואה, 1926, 25) על צבע נגעי העור (חינוך רפואי, 1927, 4) האלונל בפרקטיקה הדרמטולוגית. (רפואה, 1927, 40) על השימוש ב"דרמותרמה". (רפואה, 1929, 12) על טיפול רפואי בהפרעות כוח גברא. (רפואה, 1932, 22) Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי). Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944. 1990–2002) Szentmiklóssy Géza, ed. (1930). A magyar feltámadás lexikona. (לקסיקון התחייה בהונגרית) Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 130092/1913. Forrás: MNL-OL 30791. mikrofilm 778. kép 1. karton. Névváltoztatási kimutatások 1913. év 14. oldal 38. sor Renée utónéven is "Szülei házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 64/1895. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-11-26. "Házasságkötési bejegyzése a Budapest X. kerületi polgári házassági akv. 621/1934. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-11-26. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אוטו דר".
גאנביה

גאנביה (בצרפתית: Ganvié) הוא כפר אגם בבנין, אפריקה, השוכן בצפון אגם נוקואה (אנ'), סמוך לקוטונו. אוכלוסיית הכפר מונה כ-20,000 איש, זהו כנראה כפר האגם הגדול ביותר באפריקה והוא פופולרי מאוד בקרב תיירים. הכפר נבנה במאה השש-עשרה או השבע-עשרה על ידי אנשי טופינו שהשתמשו באגם כמקום מקלט ומסתור מפני לוחמי פון שחטפו אנשים כבני ערובה על מנת למכור אותם כעבדים לאירופאים. הכפר מורכב מבתי כלונסאות השוכנים על המים והתנועה בו נעשית באמצעות סירות עץ. תושבי הכפר גאנביה מכונים לעיתים קרובות "אנשי מים" והאזור עצמו מכונה לעיתים קרובות "ונציה של אפריקה". מלבד התיירות כלכלת הכפר מתבססת בעיקר על דיג וגידול דגים. אמצעי התחבורה היחיד אל הכפר וממנו הוא באמצעות סירות עץ. הכפר נוסף לרשימה מוקדמת של אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו ב-31 באוקטובר 1996 בקטגוריית התרבות. שיט בכפר בית בכפר סירה בכפר בתי כלונסאות ונציה Spedini, Gabriella; Fuciarelli, Maria; Rickards, Olaga (ביוני 1980). "Blood polymorphism frequencies in the Tofinu, the "Water Men" of Southern Benin". Anthropologischer Anzeiger. 38 (2): 121–130. PMID 7425589. {{cite journal}}: (עזרה) "Ganvie, Benin - Unique Places Around the World". WorldAtlas (באנגלית). 3 באוגוסט 2017. ארכיון מ-2017-08-03. נבדק ב-2020-03-04. {{cite web}}: (עזרה) "Site Lacustre de Ganvié - UNESCO World Heritage Centre". ארכיון מ-2019-09-13. נבדק ב-2019-12-26. מדיה וקבצים בנושא גאנביה בוויקישיתוף גלריית תמונות של גאנביה
מרכז דארפור

מרכז דארפֿוּר (בערבית: وسط دارفور) היא אחת מ-18 המדינות (וילאיאת) בסודאן ואחת מחמש הווילאיאת המרכיבות את חבל דארפֿוּר. שטחה הוא 37,114 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 2,499,000 (נכון ל־2017). בירתה היא זאלינגיי (אנ'). בדרום־מערב גובלת המדינה ברפובליקה המרכז-אפריקאית ובצ'אד. "Dabanga Sudan". ערך זה הוא קצרמר בנושא סודאן ובנושא גאוגרפיה של אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרדיננד רוסצ'יץ'

פרדיננד רוסצ'יץ' (בפולנית: Ferdynand Ruszczyc;‏ 1870–1936) היה צייר, יוצר הדפסים ומעצב במה פולני. רוסצ'יץ' נולד בכפר בוהדנוב שבאימפריה הרוסית (כעת בלארוס), ובילה את ילדותו במינסק. הוא סיים את לימודיו בגימנסיה במינסק ב-1890. רוסצ'יץ' למד משפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג, אך מאוחר יותר החליף מגמות והחל ללמוד שיעורי ציור באקדמיה הקיסרית לאמנויות. הוא היה תלמידם של ציירי הנוף הרוסים המפורסמים איוואן שישקין וארכיפ קוינג'י. רוסצ'יץ' נסע לחצי האי קרים כדי לצייר נופי ים, ומאוחר יותר נסע לאיים הבלטים ולשוודיה לצייר נופים צפוניים. הוא ביקר בברלין, שם הושפע מאוד מהציירים הסימבוליסטים, כמו ארנולד בקלין. לאחר סיום הלימודים, ערך רוסצ'יץ סיורים נרחבים במערב אירופה תוך שילוב חלק ניכר מהסגנונות בהם נתקל שם באמנותו. יחד עם קז'ימייז' סטברובסקי, קסווארי דוניקובסקי, קונרד קרז'ינובסקי, סייע רוסצ'יץ' בפיתוח בית הספר לאמנויות יפות בוורשה, שם לימד במשך זמן מה. בשנים 1907–1908 החזיק בתפקיד הוראת ציור נוף באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב. בשנת 1908, עם יוזף מהופר, ארגן רוסצ'יץ' תערוכה של ציור פולני בווינה. לאחר מכן התיישב בווילנה, שם התמסר להוראה. אחד מתלמידיו באותה תקופה היה הפסל הרוסי והסובייטי אייזיק איטקינד. רוסצ'יץ' גם ארגן אירועי תרבות, ועבד כגרפיקאי, מעצב כרזות ומאייר. כמעצב תלבושות השתתף במספר הצגות של התיאטרון העירוני, והיה חבר ב"ועדה לשימור אנדרטת אדם מיצקביץ'". בשנים 1918 ו-1919 השתתף בהקמת הפקולטה לאמנויות יפות באוניברסיטת סטפן באטורי, שם נבחר לדיקן הראשון. עץ תפוחים זקן אדמה חוף בקרים נוף חורפי נוף חורפי מדיה וקבצים בנושא פרדיננד רוסצ'יץ' בוויקישיתוף Anna Bernat, Ferdynand Ruszczyc, Edipresse Polska, 2007, "Ruszczyc, Ferdynand (1870–1936)" "The Land – Ferdynand Ruszczyc" "National Museum in Warsaw, Ferdynand Ruszczyc"
פטר פלש

פטר פלש (בהונגרית: Flesch Péter;‏ בודפשט, 22 באוקטובר 1915 - פאלמות' (Falmouth), ארצות הברית, 1 ביולי 1969) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי-אמריקאי, רופא עור, פרופסור באוניברסיטה. פטר פלש נולד במשפחה יהודית כבנם של רופא הילדים ארמין פלש ושל מריאנה אדלר. הוא סיים את לימודיו ואת בחינות הבגרות בודפשט, ובשנת 1939 קיבל תואר ברפואה (MD) באוניברסיטת פאזמאן פטר (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). ב-1941 הצליח להגר לארצות הברית מרדיפת היהודים בממלכת הונגריה והפשיזם. שנתיים לאחר מכן, קיבל תואר שני במדעים (MSc) מאוניברסיטת שיקגו, שם למד פרמקולוגיה. ב-1944, יחד עם פרופסור אישטוואן רוטמן, פרסם את המחקר The Physiology of the Skin "הפיזיולוגיה של העור". בשנה שלאחר מלחמת העולם השנייה השתתף כמומחה רפואי במשפטי נירנברג של פושעי המלחמה הנאצים העיקריים, ולאחר מכן חזר לשיקגו, שם עבד במעבדת הניסויים של המחלקה לפרמקולוגיה של האוניברסיטה. מ-1950 ועד מותו עבד באוניברסיטת פנסילבניה תחילה כמרצה, מ-1958 כמרצה בכיר ולבסוף (מ-1963) כפרופסור מחקר. אגודות אמריקאיות ובינלאומיות רבות בחרו בו כחבר, כולל האקדמיה למדעים של ניו יורק. הוא ביצע מחקר דרמטולוגי בסיסי, בחן את הפיגמנטציה של שיער נשי האדום, ויטמין A, כימיה של העור וקרטיניזציה. 85 פרסומים מדעיים שלו פורסמו. הוא קבור בבית הקברות הציבורי וודס הול. Emed Alexander (2006-08-17). "Flesch Péter". informed.hu. נבדק ב-2021-06-07. (אלכסנדר אמד: פטר פלש. חיפה, ישראל). Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש) "Születési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári születési akv. 543/1915. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-06-07. "Nyughelye". Find a Grave. נבדק ב-2021-06-07.
קרל פון האקה

קרל גיאורג אלברכט ארנסט פון האקה (בגרמנית: Karl Georg Albrecht Ernst von Hake;‏ 8 באוגוסט 1768 – 19 במאי 1835) היה גנרל פרוסי אשר כיהן כראש המטה הכללי וכשר המלחמה של פרוסיה בין 1808–1812, ושוב בין 1819–1833. האקה נולד ב-8 באוגוסט 1768 בגוט פלאטוב. הוא היה בן למשפחת אצולה פרוסית ותיקה. אביו, קרל פרידריך פון האקה, היה סגן ראש ממשלת פרוסיה. ב-1780 הוא נשלח לחצר המלכות בברלין כדי לשמש כנושא כלים עבור המלך פרידריך הגדול. ב-1785 הוא החל לשרת בצבא הפרוסי. הוא הוצב ברגימנט המשמר (מס' 15) וב-1788 הועלה לדרגת לויטננט משנה. ב-1792 הוא הצטרף לחיל המשלוח הפרוסי שנשלח לדכא את המהפכה הצרפתית. הוא השתתף במצור על מץ ובקרב ואלמי. ב-1793 הוא השתתף בקרב פירמזנס ועל חלקו בקרב עוטר בפור לה מריט. לאחר מכן חזר לברלין והוצב במטה הכללי. ב-1799 הוא מונה לשלישו הצבאי של הגנרל ויכארד פון מלנדורף. ב-1804 הוא הועבר לשמש כשלישו של הנסיך היינריך. ב-17 ביוני 1810, בלחץ הקיסרות הצרפתית, נאלץ פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה לפטר את גרהרד פון שרנהורסט ששימש כרמטכ"ל וכשר המלחמה בו זמנית, והאקה נכנס לשני התפקידים במקומו. בפועל, השפעתו הייתה מועטה. שרנהורסט הוביל בצבא הפרוסי רפורמה מקיפה, ונותר דמות דומיננטית ומשפיעה גם לאחר פיטוריו. המלך לא בטח בהאקה, ומינויו נועד רק כדי להרגיע את הצרפתים. ההחלטות בפועל התקבלו בידי שרנהורסט. במרץ 1812 הוא עזב את התפקיד. במאי של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור. לאחר שפרוסיה הצטרפה למלחמת הקואליציה השישית, מונה האקה למפקח על גיוס הכוחות. לאחר מכן הוא מונה לנציג הפרוסי במפקדה העליונה של בעלות הברית שבראשה עמד הנסיך שוורצנברג. הוא השתתף בקרב לייפציג וזכה בתוספת של עלי אלון לעיטור הפור לה מריט שלו. הוא השתתף גם בקרב ווטרלו ופיקד על הבריגדה ה-13. ב-28 ביוני 1815 הוא הועבר לפקד על הכוחות הפרוסיים בצרפת. לקראת סוף אותה שנה הוא חזר לפרוסיה ומונה למפקד חיל המצב בדנציג ואז למפקד חיל המצב בגלוגאו. ב-1816 הוא מונה למפקד אזור הריין. ב-26 בדצמבר 1819 הוא נכנס לכהונה שנייה כרמטכ"ל וכשר המלחמה. הוא כיהן בשני התפקידים עד 20 באוקטובר 1833 אז נאלץ לפרוש בשל מצבו הבריאותי. הוא עבר להתגורר באיטליה, ונפטר בקסטלמארה די סטאביה ב-19 במאי 1835. מדיה וקבצים בנושא קרל פון האקה בוויקישיתוף קרל פון האקה באתר prussian machine קרל פון האקה בביוגרפיה הגרמנית הכללית קרל פון האקה בביוגרפיה הגרמנית
פורום תל"מ

פורום תל"מ הוא הפורום לתשתיות לאומיות למחקר ולפיתוח שנוסד בשנת 1997 על ידי נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים פרופ׳ יעקב זיו. הפורום הוא מסגרת פעולה וולונטרית, שנועדה לתאם ולאגם משאבים בין כל הגופים הלאומיים, שתשתית מחקרית גדולה יכולה לשמש אותם. בראש הפורום יושב נציג האקדמיה למדעים פרופ׳ שמעון אולמן, וחברים בו יושב ראש הוועדה לתכנון ולתקצוב (ות״ת) במועצה להשכלה גבוהה (מל״ג), ראש הרשות לחדשנות, מנכ״ל משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה, ראש מפא״ת במשרד הביטחון וסגן ראש אגף התקציבים במשרד האוצר. הפורום בודק הצעות להקמת תשתיות לאומיות למחקר ולפיתוח, וממליץ על דרך איגום המשאבים המתאימה, מתוך תקציבי מרכיבי הפורום וגופים אחרים בעלי עניין. כמו כן, הוא ממליץ על הגופים שיהיו אחראים לביצוע ולבקרה במסגרת התקציבית שנקבעה. השתתפות שנתית של ישראל במתקן הסינכרוטרון האירופי (ESRF) – בהיקף כולל של 10 מיליון דולר מיזם אינטרנט 2 (תקשורת רחבת פס מהדור השני) – בהיקף של 38 מיליון דולר מאיץ חלקיקים במרכז למחקר גרעיני שורק (SARAF) – בהיקף של 25 מיליון דולר רכישת ציוד כבד למחקרים בננוטכנולוגיה – בהיקף של 11 מיליון דולר הקמת מרכז מחקר לננוטכנולוגיה בטכניון – מכון טכנולוגי לישראל – בהיקף של 78 מיליון דולר הקמת מרכזי מו"פ לננוטכנולוגיה ולננו–מדע בעוד חמש אוניברסיטאות מחקר – בהיקף כולל של 142.5 מיליון דולר הקמת מרכזי ציוד לשירות המו"פ הביוטכנולוגי – בעלות של 10 מיליון דולר הקמת תשתית לרשת "גריד" לאומית (למינוף משאבי המִחשוב) – בעלות של 6.2 מיליון דולר רכישת ציוד למו"פ בתאי גזע – בעלות של 10 מיליון דולר הקמת מאגר/בנק רקמות לאומי (מידג"ם) – בעלות של 8.9 מיליון דולר פוטוניקה מתקדמת – בעלות של 56 מיליון דולר חקר המוח – בעלות של 25 מיליון דולר הקמת מאגר גנומי קליני במסגרת מיזם "פסיפס" לרפואה מותאמת אישית, בהשתתפותם של משרד הבריאות והמשרד לשוויון חברתי – בעלות של 69 מיליון דולר מדע וטכנולוגיה קוונטית – בעלות של 1,250 מיליון ש"ח. ועדת בדיקה בראשותה של ד"ר ארנה ברי הגישה את המלצותיה, והמיזם אושר בפורום תל"מ וייושם במהלך החומש הקרוב. במהלך השנים הוגשו לפורום דוחות בתחומים הבאים: ועדה לתחום הביו-קונברג'נס (BC), בראשות פרופ' רבקה כרמי, מרס 2022. ועדת הבדיקה בנושא בינה מלאכותית ומדע הנתונים, בראשות ד"ר ארנה ברי, מרץ 2021. ועדת הבדיקה להקמת מרכז תשתיות לאומי למו"פ בתחום הלוויינות הזעירה, בראשות פרופ' תא"ל (מיל') חיים אשד, נובמבר 2019. ועדת הבדיקה לבחינת הצורך והאפשרות להקמת תשתית למו"פ בתחום מדע וטכנולוגיות קוונטים, מרס 2019. ועדת הבדיקה לבחינת הצורך והאפשרות להקמת מאגר גנומי–קליני במדינת ישראל, מרס 2016. הוועדה לבחינת הצורך והאפשרות להקמת מרכז לאומי לעכברים מהונדסים גנטית, נובמבר 2015. נספחי ה. ועדת הבחינה להקמת תשתיות מחקר לפוטוניקה מתקדמת, יוני 2012. Report of the International Committee on Brain Research in Israel, November 2011. הוועדה להערכת ההצעה להקמת מרכז למאיצים קומפקטיים ומקורות קרינה רבי הספק – FEL, יוני 2010. ועדת הבדיקה לבחינת הצורך והאפשרות להקמת מאגר רקמות Bio Bank לאומי במדינת ישראל, אוגוסט 2009. ועדת הבדיקה עבור תשתית לרשת מחשוב גריד לאומית, יולי 2007. הוועדה לאפיון והגדרת ההוצאה הלאומית למו"פ אזרחי, אפריל 2005. הוועדה לבדיקת אפשרות הקמת מרכזי למידה למדע וטכנולוגיה, מאי 2002. ועדת הביקורת בנושא הקמת מאיץ חלקיקים כתחליף לכור ממ"ג שורק, ינואר 2000. ועדת הבדיקה בנושא יוזמת אינטרנט ישראלי – המלצות להקמת רשת אינטרנט נסיונית מהדור השני בישראל, מאי 1998. אתר הבית של הפורום, באתר האקדמיה הלאומית למדעים