laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תיאטרון מקסין אליוט

תיאטרון מקסין אליוט (אנגלית: Maxine Elliott Theatre) היה תיאטרון אשר מוקם מערב לרחוב 39 בין ברודוויי לשדרה השישית בניו יורק. נבנה בשנת 1908, ונהרס בשנת 1960, התיאטרון עוצב על יד הארכיטקט בנג'מין מרשל, מחברת מרשל ופוקס משיקגו. התיאטרון נקרא כשמה של השחקנית האמריקאית מקסין אליוט (Maxine Elliott), אשר רכשה את הקרקע לתיאטרון מלי שוברט, וקראה לתיאטרון בשמו. לי שוברט מכר לה את הקרקע בתמורה ל-50 אחוז מהבעלות על התיאטרון כך שבתחילה היו למקסין ולי שוברט 50 אחוז מהבעלות על התיאטרון, בהיותה מנהלת התיאטרון הייתה מקסין לאחת ממנהלות התיאטרון היחידות בארצות הברית של אותה תקופה, אשר רובם ככולם היו גברים באותה תקופה. מקסין אליוט החכירה את התיאטרון לתיאטרון פדרלי בשנת 1936, באותה שנה הוא נסגר על ידי הממשלה במהלך הפקה של העריסה תתנענע (The Cradle Will Rock) של אורסון וולס. בשנת 1941 נהפך התיאטרון, לתחנת רדיו, ובשנת 1949 הוא נהפך לסטודיו טלוויזיה, שם שודרו התוכניות הראשונות של אד סאליבן, המופע של אד סאליבן אשר כונתה אז "Toast of the Town". בשנת 1956 מכרו היורשים של מקסין הליוט את חלקם בתיאטרון למשפחת שוברט, אשר בתורם מכרו את התיאטרון. התיאטרון נהרס בשנת 1960. התיאטרון אשר נבנה באזור תיאטראות משגשג, והיה למבנה היחיד של ברודוויי מתחת לרחוב 41. התיאטרון אירח במהלך קיומו הפקות ומחזות רבות הכוללות בין היתר הצגות ומחזות של ג'ורג' ברנרד שאו, ג'ון מילינגטון סינג, ליידי אוגוסטה גרגורי, לורד דונסאני, ליליאן הלמן וסומרסט מוהם. רק שלוש מהפקות התיאטרון היו קומדיות מוזיקליות. 1911: Riders to the Sea; The Playboy of the Western World 1916: See America First; How He Lied to Her Husband 1925: Hay Fever; The Master Builder 1926: The Constant Wife 1934: The Children's Hour מדיה וקבצים בנושא תיאטרון מקסין אליוט בוויקישיתוף תיאטרון מקסין אליוט במסד הנתונים IBDB (באנגלית) תיאטרון מקסין אליוט באתר Encyclopedia.com על מקסין אליוט והתיאטרון בגוגל בוקס, בספר נשים מפורסמות
הצי הצרפתי

הצי הצרפתי (בצרפתית: Marine nationale française, נקרא באופן רשמי בצרפת הצי הלאומי ולעיתים נקרא לה רויאל) הוא הזרוע הימית של הצבא הצרפתי. שורשיו הם לפחות לפני 1624, והוא אחד מחילות הים העתיקים ביותר ולקח חלק מרכזי בהקמת האימפריה הקולוניאלית הצרפתית. כיום הוא אחד משלושת הציים היחידים המוגדרים כ"צי מים כחולים" (Blue-water navy) - ציים בעלי יכולת פעולה רחבת טווח כבמימי האוקיינוסים השונים (השניים האחרים הם צי ארצות הברית והצי המלכותי הבריטי). תפקידי הצי כוללים הגנה על האינטרסים של צרפת בחו"ל, ושמירה על היציבות העולמית. הצי כולל חמישה ענפים: מערך הכוח הפעיל, מערך הצוללות, מערך התעופה, חיל הנחתים (כולל קומנדו ימי), ומערך השיטור הימי. כצי המוגדר כ"מים כחולים", הוא מפעיל מגוון רחב של אמצעי לחימה. ובכללם נושאת מטוסים בעלת הנעה גרעינית, צוללות מונעות גרעין כגון הצוללות הגרעיניות מסדרת ניצחון, פריגטות, ספינות ביון מתקדמות כגון דיופיי דה לום (A 759), ספינות סיור וספינות תמיכה. המוטו של הצי הצרפתי – "כבוד, מולדת, גבורה, משמעת" (Honneur, Patrie, Valeur, Discipline) – חקוק על סיפונה של כל ספינה בצי. חיל הים הצרפתי ידוע בכינוי החיבה "לה רויאל" ("רויאל"). הסיבה אינה ידועה בבירור, וקיימות תאוריות שונות בעניין. יש הטוענים כי הדבר נוצר כתוצאה מהקשר המסורתי של הצי לבית המלוכה הצרפתי, אחרים אמרו כי לפני השם "הצי הלאומי" היה השם "רויאל", או פשוט בגלל מיקום המטה המרכזי שלו ברחוב רויאל (אנ') שבפריס. כציים רבים בימי הביניים, בצרפת ובמקומות אחרים, נבנה הכוח הימי בעתות מלחמה מספינות סוחר מגויסות. את שורשי הצי הצרפתי ניתן לראות בימי הביניים, כאשר בקרב הראשון שלו ניצח את הצי האנגלי בארנמיידן (אנ') ב-23 בספטמבר 1338. קרב זה היה גם הקרב הימי הראשון שבו השתמשו בארטילריה. הצי הפך לכלי משמעותי מכלל הכוח הלאומי של צרפת בסביבות המאה ה-17 עם המאמצים של הקרדינל רישלייה תחת ממלכתו של לואי ה-13, ושל קולבר תחת לואי הארבעה עשר. ביוזמתו של "מלך השמש" (כינויו של לואי ה-14), הצי הצרפתי זכה למימון רב וציוד מתקדם, אשר סייעו בהמשך במספר ניצחונות ובהם מלחמת תשע השנים אשר הייתה כנגד הצי המלכותי הבריטי וחיל הים ההולנדי. מצוקה כספית אילצה את הקטנת הצי הן בכמות והן בכוחו, ודבר זה אפשר לאנגליה ולהולנד להחזיר לעצמן את השליטה בים. לפני מלחמת תשע השנים, במלחמת צרפת-הולנד, הצליח הצי הצרפתי להכריע בקרב פלרמו (אנ') את הצי ששולב מהצי הספרדי וההולנדי. הצי הצרפתי, ברשת החברתית פייסבוק הצי הצרפתי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הצי הצרפתי, ברשת החברתית אינסטגרם הצי הצרפתי, סרטונים בערוץ היוטיוב "דיופיי דה לום (A 759)" defense.gouv.fr/marine/equipements/batiments-de-soutien/batiments-specialises/d-experimentations/dupuy-de-lome-a-759 "דיופיי דה לום (A 759)" web.archive.org/web
2002 ברוסיה

2002 ברוסיה הייתה השנה ה-11 להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות. נשיא רוסיה - ולדימיר פוטין ראש הממשלה - מיכאיל קסיאנוב פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 25 באפריל – שיגור חללית מאוישת סויוז TM-34. החללית התחברה לתחנת החלל הבינלאומית וחזרה לכדור הארץ ב-10 בנובמבר 2002. 28 באפריל – בפיצוץ בכניסה לשוק המרכזי של ולאדיקווקז (צפון אוסטיה) נהרגו תשעה אנשים ו-46 נפצעו. 28 באפריל – מושל מחוז קרסנוירסק שבסיביר אלכסנדר לבד נהרג בתאונת מסוק, שארעה בהרי סייאן, בדרום סיביר המערבית, לאחר שהמסוק התנגש ברשת קווי חשמל בשל תנאי מזג אוויר קשים. 9 במאי – בעיר קאספייסק (Kaspiysk) שבדרום-מערב רוסיה, התפוצץ מטען נפץ שהופעל בשלט רחוק במהלך מצעד. באירוע נהרגים 43 בני אדם ונפצעים בסביבות 130 בני אדם. 12 במאי – מעבורת החלל הרוסית בוראן נהרסה בהתמוטטות ההאנגר שבו אוחסנה, בקוסמודרום בייקונור. 8 אנשים נהרגו בהתמוטטות. 31 במאי – נכנס לתוקף חוק האזרחות, המסדיר לראשונה את מעמד האזרחות הרוסית ואת תנאי ההתאזרחות. 21 ביולי – האסון האווירי באיברלינגן: מטוס נוסעים רוסי מסוג טופולב 154 של חברת בשקיריאן איירליינס, שהיה בטיסה 2937 ממוסקבה לברצלונה, מתנגש במטוס מטען מדגם בואינג 757 של חברת DHL, שהיה בדרכו משדה התעופה בברגמו ליד מילאנו לבריסל. שני המטוסים התנגשו זה בזה בגובה של כ-35,000 רגל, וכל נוסעיהם, 71 במספר, נספו באירוע. 19 באוגוסט – מסוק מיל Mi-26 נושא חיילים נפגע על ידי טיל קרקע-אוויר צ'צ'ני ליד גרוזני, 118 חיילים נהרגים. 10 באוקטובר – פיצוץ בבניין המשטרה המחוזית של זאבודסקובו, גרוזני. 25 איש נהרגו. 19 באוקטובר – רכב תופת התפוצץ סמוך למסעדת מק'דונלדס במוסקבה. אדם אחד נהרג ושמונה נפצעו. נזק רב נגרם לבניין המסעדה שהוערך ב-3 מיליון ו-320,000 רובל. לדעת החוקרים, הפיצוץ היה הקדמה לחטיפת בני הערובה במרכז התיאטרון בדוברובקה. ב-27 באפריל 2004, בית המשפט העירוני של מוסקבה האשים ארבעה ממארגני הפיגוע. אסלן מורדאלוב נידון ל-20 שנות מאסר. עליחאן מג'ייב נידון ל-22 שנים, אחיאד מג'ייב נידון ל-18 שנים וחמפאש סובראלייב נידון ל-15 שנות מאסר, כולם ללא אפשרות חנינה. ב-26 ביולי 23 באוקטובר – תחילת משבר בני הערובה בתיאטרון במוסקבה: 40 לוחמי גרילה צ'צ'נים משתלטים על תיאטרון במוסקבה ומאיימים לירות או לפוצץ את כל 700 בני הערובה במידה ורוסיה לא תוציא את כל כוחותיה אל מחוץ למולדתם. 26 באוקטובר – משבר בני הערובה בתיאטרון במוסקבה: לאחר מצור בן יומיים וחצי, פרצו יחידות רוסיות מיוחדות לתיאטרון במוסקבה, לאחר שהזרימו גז מרדים המבוסס על סם האופיום למערכת האוורור של התיאטרון. רשמית, התוצאה הייתה מותם של 39 מהטרוריסטים, ושל 129 מבני הערובה, כולם, חוץ משניים, מתו משאיפת הגז. שני בני ערובה מתו מירי החוטפים. 30 באוקטובר – שיגור חללית מאוישת סויוז TMA-1. החללית התחברה לתחנת החלל הבינלאומית וחזרה לכדור הארץ ב-4 במאי 2003. 27 בדצמבר – פיצוץ בבניין ממשלת צ'צ'ניה (גרוזני) על ידי שתי משאיות אשר נהגו בהן שלושה מחבלים מתאבדים (גבר ושני ילדיו, בן ובת). כתוצאה מכך 72 איש נהרגו, 210 נפצעו. 8 בינואר – אלכסנדר פרוחורוב, פיזיקאי רוסי, חתן פרס נובל (נולד ב-1916) 17 בפברואר – לב קולידז'נוב, במאי קולנוע סובייטי (נולד ב-1924) 28 באפריל – אלכסנדר לבד, גנרל ופוליטיקאי רוסי (נולד ב-1950) 18 באוקטובר – ניקולאי רוקאבישניקוב, קוסמונאוט רוסי (נולד ב-1932) מדיה וקבצים בנושא 2002 ברוסיה בוויקישיתוף הגז ששאפו בני הערובה מבוסס על אופיום, באתר ynet, 30 באוקטובר 2002 ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הן אפשר

"הן אפשר" הוא שירו של המשורר והפזמונאי חיים חפר שנכתב בתקופת מלחמת העצמאות והולחן על ידי דוד זהבי. השיר, בביצוע סולו של רבקה קרמר, נכלל בתוכנית השלישית של הצ'יזבטרון "הפלמ"חניק מחפש את המחר" והיה אהוד בקרב לוחמי הפלמ"ח, שנהגו לשיר אותו לעיתים מזומנות, ומשם הוא התפרסם ונעשה פופולרי ביישוב ובחברה הישראלית. הוא זכה לביצועי זמרים, בהם עפרה חזה, יפה ירקוני, אריק איינשטיין ובני אמדורסקי. נושאי השיר הם הגעגועים של הלוחמים בחזית הקרב, אל חיי האהבה, המשפחה והכמיהה העזה אל השלום. חפר תיאר את התודעה והוויית הנפש כפי שבוטאה אצל חברי הפלמ"ח. התיאור הפואטי של התודעה נעשה בין השאר באמצעות שימוש אחר בפועלים ושמות עצם, המשובצים בשימוש רגיל. השיר המחורז כולל חמישה בתים. הבית הראשון פותח במילים מרגיעות לכאורה על אורחות הטבע שכסדרן: „בַּשַּׁלֶּכֶת נוֹשֵׁב כְּבָר הַסְּתָו” ... שמתאר לכאורה את מהלכם הסדיר של עונות השנה, כגון סתיו, וגם את שקיעת האבק שעלה בדרכים בשל התנועה הרבה בהם. רגיעה מדומה זו, מאפשרת כביכול את המבע הרגשי אל האהובה האלמונית במרחקים, שאליה פונה הדובר: „וְהַיּוֹם רַק אֵלַיִךְ נִשְׂרָף / וְחוֹלֵם עַל פְּגִישָׁה רְחוֹקָה.”. הבית השני מתאר את האמור להתרחש בפגישה העתידית אותה הדובר מדמיין, מהכניסה אל פנים הבית. המשורר יוצר בה שני ביטויים מקוריים, האחד של השער: „וְהַשַּׁעַר יַחֲרֹק לוֹ דּוּמָם”, והשני (המובא בשורה האחרונה), אשר אומץ בספרות העברית לסוגותיה: „וְעֵינַיִךְ יִהְיוּ כֹּה טוֹבוֹת / כְּמוֹ אֵין מִלְחָמָה בָּעוֹלָם”, המתאר את הכמיהה את בת הזוג בהבעה רכה על פניה, הבעה שניתן להעלותה אך בימי שלום. פרטים נוספים מהאמור להתרחש בפגישה העתידית מובאים בבית הרביעי; בו הדובר מספר על חדרה של אהובתו: „חַדְרֵךְ הֶעָצוּב / מְחַכֶּה בְּחִוְרוֹן קִירוֹתָיו”, וכביכול, „וְקוֹרֵא הוּא לִשְׁנֵינוּ לָשׁוּב / מִקְּרָבוֹת, מִדְּרָכִים וּמִסְּתָו”. הבית השלישי המכיל שש שורות (ולא ארבע כמו הבתים האחרים) מתאר את רצונם העמוק של הלוחמים כי תקופת המלחמה והקרבות האכזריים יסתיימו. חפר תיאר במילים אלו לא רק תודעה אלא דיבורים וקריאות של אנשי הפלמ"ח, כפי שתועדו במקורות שנוצרו בשנות התקופה. ”הֵן אֶפְשָׁר וּבַגִּ'יפּ שֶׁעָבַר שָׁאֲגוּ בַּחוּרִים כִּי נִגְמַר הֵן אֶפְשָׁר, הֵן אֶפְשָׁר שֶׁיִּהְיֶה זֶה פָּשׁוּט כְּבָר מָחָר.” בבית החמישי מציע הדובר אפשרות חלופית ל"חדרה העצוב" של אהובתו, במילים: ”הֵן אֶפְשָׁר כִּי פִּתְאוֹם נִפָּגֵשׁ בְּמִשְׁלָט אוֹ בְּדֶרֶךְ עָפָר” ויחד עם אפשרות אישית חליפית מדומיינת זו, הוא מביא את תקוותו הכוללת: ”הֵן אֶפְשָׁר בֵּין עָשָׁן וּבֵין אֵשׁ גַּם לַחֲלֹם שֶׁהַכֹּל כְּבָר נִגְמַר.” "הן אפשר" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "הן אפשר" והאזנה לו באתר זמרשת סדרת הקלטות וביצועים של "הן אפשר", באתר הספרייה הלאומית השיר בביצוע יפה ירקוני, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube על השיר הן אפשר באתר מוזיאון הפלמ"ח
קסטנברג

האם התכוונתם ל... פרופיל התנועה של קסטנברג (KMP) - מודל תאורטי המספק לאנשי מקצוע מתחומים טיפוליים כלי אבחוני הנוגע לשפה הבלתי-מילולית של מטופלים, שפת התנועה. ג'ודית קסטנברג – נוירולוגית, פסיכיאטרית ופסיכואנליטיקאית אמריקאית, מחלוצות חקר התנועה והטיפול בתנועה. הוגת פרופיל התנועה של קסטנברג. ליאו קסטנברג – פסנתרן ופדגוג.
בטא (מדד)

מדד בטא (β) הוא מדד סטטיסטי המייצג רגישות של נייר ערך או תיק השקעות לתנודתיות השוק או במילים אחרות הוא מדד לרמת הסיכון של נייר הערך או התיק. המדד משווה את התזוזות של המניה יחסית למדד אחר כלשהו, בניכוי הפרשי ריבית. זהו המדד העיקרי של מודל CAPM. הבטא מחושב בהתאם לתנודתיות של תיק השוק אל מול תנודתיות נייר הערך או תיק ההשקעות. הנוסחה למציאת בטא היא מנת השונות המשותפת ושונות תיק השוק: β   = C o v ( r a , r m ) V a r ( r m ) {\displaystyle \beta \ ={\frac {Cov(r_{a},r_{m})}{Var(r_{m})}}} כאשר: r a {\displaystyle r_{a}} – ההחזר מנייר הערך. r m {\displaystyle r_{m}} – ההחזר מתיק השוק. הנוסחה הבאה מחשבת את הבטא על ידי שימוש במקדם המתאם: β = ρ a , b σ a σ b {\displaystyle \beta =\rho _{a,b}{\frac {\sigma _{a}}{\sigma _{b}}}} במודל CAPM, מתואר גם הקשר בין תוחלת הרווח של התיק לתוחלת הרווח של השוק על ידי הנוסחה: E ( r p ) = r f + β ⋅ [ E ( r m ) − r f ] {\displaystyle E(r_{p})=r_{f}+\beta \cdot [E(r_{m})-r_{f}]} כאשר r f {\displaystyle r_{f}} היא ריבית חסרת סיכון של השוק. כך למשל עבור β = 0.7 {\displaystyle \beta =0.7} , כאשר השוק יעלה ב-1%, שווי התיק יעלה ב-0.7%. השינוי שנוצר בשווי תיק ההשקעות בעקבות שינוי בשוק מכתיב גם את הסיכון הגלום בתיק. כך שעל תיק שלו בטא קטנה, שינויים בשוק ישפיעו פחות מאשר על תיק שלו בטא גדולה. מדד בטא מאפשר גם לחשב את ההשפעה של נכס בתוך תיק ביחס לשוק כולו. כך שניתן לרכוש לתיק ניירות ערך בעלי בטא שונה. פיזור הבטאות יביא להקטנת הסיכון הספציפי של התיק. מדד בטא אינו חסום והוא יכול להיות גבוה מאוד ואף שלילי. בפועל אין מניה לה מדד בטא הגדול מ-5. כאשר הבטא שווה ל־0 – שינוי בשוק לא ישפיע כלל על התיק. כאשר הבטא בין 0 ל־1 – עליה בשוק תגרום לעליה בתיק בשיעור נמוך יותר. כאשר הבטא גדולה מ־1 – עליה בשוק תגרום לעליה בתיק בשיעור גבוה יותר. כאשר הבטא בין 0 ל־1- – עליה בשוק תגרום לירידה בתיק בשיעור נמוך יותר. כאשר הבטא קטנה מ־1- – עליה בשוק תגרום לירידה בתיק בשיעור גבוה יותר. תיק השוק הוא תיק המתאר את כל השוק בו נמצא התיק/נייר ערך לו אנו רוצים למדוד בטא. למשל נייר ערך במדד תל אביב 35 יחושב מול מדד תל אביב 35 כולו
שארל ד'אלברה

שארל ד'אַלְבֶּרֶה (בצרפתית Charles Ier d'Albret, מת ב-25 באוקטובר 1415) היה הקונסטאבל של צרפת (המפקד העליון של צבא צרפת) בין 1402 ל-1411 ושוב מ-1413 עד 1415. הוא פיקד על הצבא הצרפתי בקרב אז'נקור שבו נהרג בידי הצבא האנגלי תחת פיקודו של הנרי החמישי, מלך אנגליה. הוא נולד למשפחה גאסקונית עתיקה, בנו של ארנו אמניו, הלורד של אלברה, ושל מרגרט לבית בורבון. בצעירותו לחם תחת פיקודו של ברטראן די גקלאן. הוא השתתף בקרבות נגד האנגלים באקויטניה. ב-1402 מונה לקונסטאבל של צרפת בידי שארל השישי אך פוטר כשסיעת בורגונדי התחזקה בשלטון הצרפתי. הוא הושב לתפקידו ב-1413 כשסיעת ארמניאק חזרה לשלטון. הוא מונה להיות אחד הסנדקים של שארל השביעי. ב-27 בינואר 1400 נישא למארי דה סולי, בתו של לואי דה סולי ואיזבל דה קראו. לזוג נולדו חמישה צאצאים: ז'אן ד'אלברה (Jeanne) ‏ (1403-1433), נישאה ב-1422 לג'ון ה-I רוזן Foix. שארל ד'אלברה השני (Charles) ‏ (1407-1471) נישא לאן מארמניאק. המלכה ז'אן השלישית מנאווארה היא אחת מצאצאיהם. גיום ד'אלברה (Guillaume) ‏ (נולד 1429) לורד של אורבאל ז'ן ד'אלברה (Jean ) ‏ קתרין ד'אלברה (Catherine) ‏ נישאה לז'ן דה מוטאגו הויסקונט של לאן, בנו הבלתי חוקי של שארל החמישי את דמותו של הקונסטאבל שארל ד'אלברה גילם ריצ'רד איסטון בסרט "הנרי החמישי" משנת 1989, סרט בביומו של קנת בראנה כעיבוד למחזה "הנרי החמישי" של שייקספיר. מדיה וקבצים בנושא שארל ד'אלברה בוויקישיתוף שארל ד'אלברה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
2003 ברוסיה

2003 ברוסיה הייתה השנה ה-12 להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות. נשיא רוסיה – ולדימיר פוטין ראש הממשלה – מיכאיל קסיאנוב פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 17 באפריל – הפוליטיקאי הליברלי סרגיי יושנקוב נרצח, שעות ספורות בלבד לאחר שרשם את מפלגתו על מנת שתשתתף בבחירות לפרלמנט בדצמבר 2003. 26 באפריל – שיגור חללית מאוישת סויוז TMA-2. החללית התחברה לתחנת החלל הבינלאומית וחזרה לכדור הארץ ב-28 באוקטובר 2003. 12 במאי – שלושה מחבלים מתאבדים מסיעים משאית תופת לתוך בניין הדירקטוריון של שירות הביטחון הפדרלי הרוסי. לפחות 59 בני אדם נהרגו באירוע. 14 במאי – בכפר איליסחאן-יורט, באזור גודרמס, צ'צ'ניה מחבלות מתאבדות התפוצצו במהלך חגיגות דתיות. 30 איש נהרגו ולמעלה מ-150 נפצעו. 5 ביוני – מחבלת מתאבדת מתפוצצת ליד אוטובוס שהסיע חיילים ואזרחים אל שדה התעופה הצבאי של העיר מוזדוק (Mozdok). באירוע נהרגו 16 בני אדם. 2 ביולי – המיליארדר הרוסי-יהודי רומן אברמוביץ' רוכש את מועדון הכדורגל האנגלי צ'לסי תמורת 140 מיליון ליש"ט. 4 ביולי – לאחר שקרא תיגר על נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, איש העסקים לאוניד נבזלין נמלט מרוסיה. 9 ביולי – במוסקבה נעצרה תושבת צ'צ'ניה זארם מוג'אחויבה, לאחר שניסתה לבצע פיגוע ברחוב טברסקוי-יאמסקוי. בעת נטרול הפצצה נהרג חבלן פס"ב. מוג'אחויבה נידונה ל-20 שנות מאסר ללא אפשרות חנינה. 10 ביולי – סוכן ביטחון רוסי נהרג במוסקבה, בעת שניסה לנטרל פצצה אותה ניסתה אישה להכניס לבית קפה ברחוב הראשי המרכזי של מוסקבה. 1 באוגוסט – מחבל מתאבד פורץ לתוך בית חולים צבאי ליד צ'צ'ניה באמצעות משאית מלאה חומרי נפץ. באירוע נהרגו 50 בני אדם, בהם חיילים רוסים שנפצעו בצ'צ'ניה. 25 באוגוסט – בקרסנודאר בתחנת מעבר לתחבורה ציבורית התרחשו שלושה פיצוצים שהביאו למותם של ארבעה אנשים ופציעתם של למעלה מחמישה עשר. 3 בספטמבר – פיצוץ ברכבת קיסלובודסק-מינרלני וודי במעבר לפודקומוק-בליי אוגול. הונחו פצצות במרחק 6 מטר זו מזו. הפצצות הוצמדו לקרונות הרכבת והתפוצצו במקביל. 7 איש נהרגו, כ-80 נפצעו. החקירה עלתה כי הפיגוע הוזמן על ידי המחבל הצ'צ'ני דוקה אומרוב. 18 בספטמבר – הוקמה חברת מסילות הברזל הרוסיות במקום משרד הרכבות של רוסיה. 18 באוקטובר – שיגור חללית מאוישת סויוז TMA-3. החללית התחברה לתחנת החלל הבינלאומית וחזרה לכדור הארץ ב-30 באפריל 2004. 25 באוקטובר – לאחר שקרא תיגר על נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, איש העסקים מיכאיל חודורקובסקי נאסר. הוא שוחרר ב-2014 ונמלט מרוסיה. 5 בדצמבר – פיגוע התאבדות ברכבת נוסעים בדרום רוסיה. באירוע נהרגים 44 בני אדם. 7 בדצמבר – הבחירות לפרלמנט מתקיימות ברוסיה. מפלגתו של פוטין רוסיה המאוחדת מנצחת בבחירות. 9 בדצמבר – במלון נציונל במוסקבה התפוצצה מחבלת-מתאבדת. 6 איש נהרגו, ביניהם אנשי משרד המיסים וההכנסות הרוסי (МНС РФ), אינה גיזוייבה וטטיאנה קומארובה. 14 איש נפצעו. 26 בינואר – ולרי ברומל, אתלט סובייטי (נולד ב-1942) 2 במרץ – יבגני מאטבייב, שחקן ובמאי קולנוע רוסי (נולד ב-1922) 30 במרץ – ואלנטין פבלוב, ראש ממשלת ברית המועצות האחרון (נולד ב-1937) 28 במאי – איליה פריגוז'ין, פיזיקאי וכימאי יליד רוסיה, חתן פרס נובל לכימיה (נולד ב-1917) 28 במאי – אולג מקארוב, קוסמונאוט סובייטי (נולד ב-1933) 23 בספטמבר – יורי סנקביץ', מגיש טלוויזיה רוסי (נולד ב-1937) 26 באוקטובר – לאוניד פילאטוב, שחקן ובמאי תיאטרון וקולנוע סובייטי-רוסי (נולד ב-1946) 3 בנובמבר – רסול גמזטוב, משורר סובייטי (נולד ב-1923) מדיה וקבצים בנושא 2003 ברוסיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כללי הקיטלוג האנגלו-אמריקאים

כללי הקיטלוג האנגלו-אמריקאים ‏(Anglo-American Cataloguing Rules ‏ - AACR) פורסמו לראשונה ב-1967. AACR2 פירושו כללי הקיטלוג האנגלו-אמריקאים, מהדורה שנייה. הם מפורסמים על ידי איגוד הספריות האמריקאי (American Library Association), איגוד הספריות הקנדי (Canadian Library Association) והמוסד המוסמך של ספרנים ומידענים (Chartered Institute of Library and Information Professionals) באנגליה. העורך הוא מייקל גורמן (Michael Gorman), ספרן שנולד בבריטניה ומתגורר באזור שיקגו. AACR2 מתוכננת לשימוש בבניית קטלוגים ורשימות אחרות בספריות כלליות מכל הגדלים. הכללים מכסים תיאור ומתן נקודות גישה לכל חומרי הספרייה הנאספים היום בספריות. למרות שהכללים נקראים אנגלו-אמריקאים הרי המהדורה הראשונה שפורסמה ב-1967 הייתה יותר אמריקאית. במהדורה השנייה מ-1978 איחדו את שתי מערכות החוקים, אימצו את הכתיב הבריטי cataloguing, וסידרו אותם יחד עם התקן הבינלאומי לתיאור פריטי מידע (International Standard Bibliographic Description). ל-AACR2 יש כמה מהדורות מודפסות וכן גרסה מקוונת. גורמן ערך כמה שיפורים של AACR2 כולל מהדורה תמציתית. לגרסה המקוונת ניתן להגיע רק דרך RDA Toolkit. כמו כן יש גם גרסאות מתורגמות בכמה שפות. העקרונות של AACR2 כוללים קיטלוג של פריט הנמצא ביד ולא סברות על מידע הנמצא במקורות חיצוניים. כאשר יש מידע סותר מעדיפים מקור עיקרי של מידע. במשך השנים היו עדכונים מדי פעם ל- AACR2. ב-1988 הוא עבר שינוי משמעותי (מהדורה שנייה משופרת) וכן ב-2002 למהדורה השנייה. גרסת 2002 כללה שינויים מהותיים לחלקים בהם מדובר על חומר לא ספרי. הותחל בלוח זמנים לעדכונים שנתיים ב-2003 אבל הפסיקו אותו ב-2005. AACR2 הוחלפה בשיטת תיאור משאב וגישה (RDA)‏ (Resource Description and Access) ששוחררה ב- 2010. בישראל עברו הספריות לשיטה החדשה ב- 2014 אוסף חוקים חדש זה מעודכן על ידי דרישות פונקציונליות לרשומות ביבליוגרפיות (FRBR) והוא מהווה שלד גמיש ומתאים יותר לשימוש בסביבה דיגיטלית. בסתיו 2010 ביצעו כמה ספריות ומוסדות בעולם דובר האנגלית, ביניהן הספריות הלאומיות האמריקאיות ספריית הקונגרס, הספרייה הלאומית לרפואה וספריית החקלאות הלאומית, בדיקה רשמית ל-RDA והתוצאות פורסמו ביוני 2011. AACR2 RDA Steering Committee RDA: Resource Description and Access Prospectus ALCTS Newsletter article on RDA Cataloger's Desktop Anglo-American cataloguing rules;, London,: Library Association, 1967 Henry Madden Library Archives, California State University, Fresno, Michael Gorman papers, 1957-2007 (עמ' 2), Henry Madden Library Anglo-American cataloguing rules, 2d ed, London: Library Association, 1978 Gorman, Michael, 1941-, The concise AACR2, 1988 revision, Chicago: American Library Association, 1989 RDA Toolkit, access.rdatoolkit.org אדלר, אלחנן, קדר, רחל, 7, אומנות הקיטלוג, ירושלים: הספרייה הלאומית, 2013, עמ' 7-6 Anglo-American cataloguing rules, 2nd ed., 1988 revision, Ottawa: Canadian Library Association, 1988 Adler, Elhanan Goldsmith, Marina, RDA in Israel, Cataloging and Classification Quarterly (6-7)52, 2014 "Report and Recommendations of the U.S. RDA Test Coordinating Committee on the implementation of RDA—Resource Description & Access". ארכיון מ-2011-07-11. נבדק ב-15 ביוני 2011. {{cite web}}: (עזרה)
אמירים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אמירים – מושב וכפר נופש בגליל העליון אמירים (תוכנית מצטיינים במדעי הרוח) – תוכנית לסטודנטים מצטיינים במדעי הרוח של האוניברסיטה העברית בירושלים. תוכניות מקבילות במוסד קיימות למדעי הטבע והמחשב. אמירים (תוכנית מצטיינים בבתי ספר) – תוכנית של משרד החינוך לטיפוח מצטייני בתי ספר אמיר
2004 ברוסיה

2004 ברוסיה הייתה השנה ה-13 להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות. נשיא רוסיה - ולדימיר פוטין ראש הממשלה - מיכאיל קסיאנוב עד 24 בפברואר, ויקטור כריסטנקו עד 5 במרץ, מיכאיל פרדקוב פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 1 בפברואר – צוות רוסי-אמריקאי מודיע על גילוי היסודות ניהוניום ומוסקוביום 6 בפברואר – מטען נפץ מתפוצץ בקרון רכבת התחתית במוסקבה במהלך שעות העומס של הבוקר. באירוע נהרגים 41 בני אדם ונפצעים 134. 9 במרץ – הרפורמה הפדרלית: שורת מחלקות ממשלתיות הופכות לסוכנויות ושירותים פדרליים, כדוגמת שירות בתי הסוהר הפדרלי, השירות הפדרלי למלחמה בסמים, שירות ההגירה הפדרלי, שירות ההוצאה לפועל הפדרלי, שירות המכס הפדרלי, שירות המיסים הפדרלי, סוכנות החלל הפדרלית ואחרים. הסוכנות הפדרלית למידע ולתקשורת ממשלתית מפורקת ומוחלפת על ידי שירות לתקשורת מיוחדת ומידע. 16 במרץ – כתוצאה מפיצוץ מסיבי של צינור גז בבניין דירות בעל 9 קומות בעיר ארכנגלסק נהרגים 58 בני אדם. 14 במרץ – ולדימיר פוטין זוכה בבחירות לנשיאות. 19 באפריל – שיגור חללית מאוישת סויוז TMA-4. החללית התחברה לתחנת החלל הבינלאומית וחזרה לכדור הארץ ב-24 באוקטובר 2004. 9 במאי – בעת ציון יום הניצחון בגרוזני, בפיצוץ ביציע האצטדיון העירוני נהרג נשיא צ'צ'ניה אחמט קדירוב ויו"ר מועצת המדינה הצ'צ'נית חוסיין איסאייב. 21-22 ביוני – מתקפת מחבלים על מתקני הכוחות המיוחדים של אינגושטיה, שבמהלכה נהרגו מאות אנשי כוחות הביטחון. ביניהם שר הפנים של אינגושטיה אבוכר קוסטוייב וסגנו זיאודין קוטייב. 19 ביולי – הוקם שירות ההגירה הפדרלי של רוסיה. 19-26 ביולי – פיצוץ בוורונז' שבמהלכו נהרג אדם אחד. 24 באוגוסט – פיגועי המטוסים הרוסיים (2004): מטוסי טופולב Tu-154 וטופולב Tu-134 התפוצצו באוויר מעל למחוז רוסטוב ומחוז טולה. המטוסים נחטפו על ידי מחבלים מתאבדים והתרסקו, ונהרגו בהם 89 בני אדם. את האחריות לפיגוע נטל שאמיל בסאייב. 31 באוגוסט – מחבלת מתאבדת התפוצצה בתחנת רכבת במוסקבה. למעלה מעשרה הרוגים ועוד 50 פצועים. את האחריות לפיגוע נטל שאמיל בסאייב. 1 בספטמבר – משבר בני הערובה בבסלאן: בבסלאן שבצפון רפובליקת צפון אוסטיה - אלניה (השוכנת בדרום הפדרציה הרוסית) מעל לתריסר לוחמי גרילה צ'צ'נים לבושים בחגורות נפץ השתלטו על בית ספר ושבו כ-1,000 בני ערובה. השובים איימו לפוצץ את הבניין במידה וכוחות הרוסיים ינסו להסתער על הבניין. 3 בספטמבר – משבר בני הערובה בבסלאן: כוחות קומנדו רוסיים מסתערים על בית הספר בבסלאן. מעל 330 בני אדם, בהם 186 ילדים, נהרגים במהלך ההשתלטות. 31 מתוך 32 החוטפים נהרגו במהלך ההשתלטות. 14 באוקטובר – שיגור חללית מאוישת סויוז TMA-5. החללית התחברה לתחנת החלל הבינלאומית וחזרה לכדור הארץ ב-24 באפריל 2005. 12 בינואר – אולגה ליידיזנסקייה, מתמטיקאית סובייטית (נולדה ב-1922) 22 במאי – מיכאיל וורונין, מתעמל סובייטי (נולד ב-1945) 3 ביולי – אנדרייאן ניקולאייב, קוסמונאוט סובייטי (נולד ב-1929) מדיה וקבצים בנושא 2004 ברוסיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.