laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוטו לימן פון זאנדרס

אוטו לימן פון זאנדרס (בגרמנית: Otto Liman von Sanders; ‏17 בפברואר 1855 – 22 באוגוסט 1929), היה גנרל ומצביא גרמני בתקופת מלחמת העולם הראשונה, שבין היתר היה היועץ הגרמני לאימפריה העות'מאנית. אוטו לימאן נולד בסטולפ (לימים סלופסק, פולין) במחוז פומרניה בממלכת פרוסיה. הוא היה בנם של קרל לאונרד לימן ואשתו אמה לבית מיכאליס. קרל לימן היה איש עסקים משגשג, שרכש את האדנות על האחוזה של שווסין (לימים Świeszyno, פולין). אף על פי שמתועדים פרטים שונים על מוצאו האבהי של קרל לימן, מוסכם שאביו וסבו של אוטו נולדו למשפחה יהודית בשם ליפמן ולאחר מכן הוטבלו לנצרות. בשנת 1874 הצטרף לצבא כצוער. הוא התקדם בדרגות עד שבשנת 1908 הוא קיבל דרגה של גנרל-מיור, ובשנת 1911 הוא הועלה לדרגה של גנרל-לויטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-22, שהייתה מוצבת בקאסל. בשנת 1913 הוענק לפון זאנדרס תואר אצולה לרגל חגיגות 25 שנה לעליית הקייזר וילהלם השני לשלטון. באותה שנה הוא מונה לראש משלחת הצבא הגרמני לאימפריה העות'מאנית. בתפקידו ניסה לבצע רפורמות מודרניזציה בצבא העות'מאני. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ואחרי כמה מן המפלות המוקדמות בשדה הקרב, העות'מאנים איפשרו לקצינים הגרמנים לקחת חלק יותר משמעותי ומרכזי בפיקוד הצבא. פון זאנדרס מונה למפקד הארמייה החמישית בשנת 1915, ופיקד עליה בזמן קרב גליפולי, שבו הצליחו הכוחות הטורקים להדוף את הפלישה הצרפתית-בריטית. קרב זה נחשב להצלחה הגדולה ביותר של העות'מאנים במלחמה. על חלקו בניצחון פון זאנדרס עוטר בפור לה מריט עם עלי האלון, אחד העיטורים הגבוהים ביותר של האימפריה הגרמנית. פון זאנדרס מונה למפקד הכוחות העות'מאנים בארץ ישראל בשנת 1918, בזמן זה הם כבר ספגו תבוסות מידיו של הצבא הבריטי בראשות גנרל אדמונד אלנבי, ולכן פון זאנדרס נקט מדיניות הגנתית של התבצרות והחזקה בשטח הנוכחי שבידי הכוחות העות'מאנים. למרות מאמציו, הכוחות העות'מאנים הובסו על ידי הצבא הבריטי בקרב מגידו, ונסוגו בסופו של דבר מארץ ישראל. עם תום המלחמה, פון זאנדרס נעצר במלטה ובילה שישה חודשים בכלא כחשוד בביצוע פשעי מלחמה, אולם לבסוף שוחרר בשנת 1919.עם חזרתו לגרמניה פרש מהצבא והתרכז בכתיבת זיכרונותיו, שהתפרסמו בשנת 1927. בשנת 1929 נפטר בביתו שבמינכן. אוטו לימן פון זאנדרס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'ון מיונג

ג'ון רו מיונג (באנגלית: John Ro Myung), בסיסט אמריקאי ממוצא קוריאני, ואחד ממייסדי להקת הפרוגרסיב מטאל Dream Theater. מיונג נולד ב-24 בינואר 1967 בשיקגו, אילינוי, וגדל בלונג איילנד, ניו יורק. בגיל חמש החל לנגן בכינור, עד שבגיל 15 עבר לנגן בגיטרת בס בעקבות בקשה של להקה מקומית. בסיום התיכון נרשם מיונג, יחד עם חברו מהתיכון- הגיטריסט ג'ון פטרוצ'י, לקולג' ברקלי שבבוסטון. שם הם חברו למתופף מייק פורטנוי, ושלושתם הקימו את להקת Majesty, שאליה הצטרפו גם הקלידן קווין מור והסולן כריס קולינס. בשלב מאוחר יותר שונה שם הלהקה ל־Dream Theater. מיונג השתתף בכל אלבומי דרים ת'יאטר מן ההתחלה, ובהם ניגן בגיטרה בס, כתב והלחין. באלבומם הראשון When Dream and Day Unite, ניגן מיונג בגיטרת בס בת ארבעה מיתרים, ומאז הוא עבר לגיטרת שישה מיתרים. הוא עובד על פרויקט Platypus יחד עם Rod Morgenstein, Derek Sherinian וTy Tabor. הוא ניגן עם Jelly Jam באותו הרכב כמו Platypus רק בלי הקלידן דרק. הוא גם ניגן באלבום השני של Explorer's Club (פרויקט של Trent Gardner). (Dream Theater - When Dream and Day Unite (1989 (Dream Theater - Images and Words (1992 (Dream Theater - Live at the Marquee (1993 (Dream Theater - Awake (1994 (Dream Theater - A Change of Seasons (1995 (Dream Theater - Falling Into Infinity (1997 (Dream Theater - Once in a LIVEtime (1998 (Platypus - When Pus Comes To Shove (1999 (Dream Theater - Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory (1999 (Platypus - Ice Cycles (2000 (The Jelly Jam - The Jelly Jam (2002 (Explorer's Club - Raising The Mammoth (2002 (Dream Theater - Six Degrees of Inner Turbulence (2002 (Dream Theater - Train of Thought (2003 (Dream Theater - Octavarium (2005 (Dream Theater - Systematic Chaos (2007 (Dream Theater - Black Clouds & Silver Linings (2009 (Dream Theater - A Dramatic Turn Of Events (2011 (Dream Theater - Images And Words: Live In Tokyo (1993 (Dream Theater - 5 Years In A LIVEtime (1998 (John Myung - Progressive Bass Concepts (1996 (Dream Theater - Metropolis 2000: Scenes From New York (2001 (Dream Theater - Live at Budokan (2 DVD's) (2004 (Dream Theater - Score (2 DVD's) (2006 מדיה וקבצים בנושא ג'ון מיונג בוויקישיתוף ג'ון מיונג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון מיונג, באתר ספוטיפיי ג'ון מיונג, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ון מיונג, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון מיונג, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) ג'ון מיונג, באתר Discogs (באנגלית) ג'ון מיונג, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) האתר הרשמי של Dream Theater
פאול הרמן מילר

פאול הרמן מילר (בגרמנית: Paul Hermann Müller; ‏12 בינואר 1899 – 12 באוקטובר 1965) היה כימאי שווייצרי וזוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-1948, עבור תגליתו ב-1939 כי חומר הדי-די-טי (DDT) משמש כחומר מדביר חרקים יעיל למחלות המועברות על ידי פרוקי-רגליים, דוגמת: מלריה וקדחת צהובה. נולד באולטן בקנטון זולותורן שבשווייץ. לאחר שקיבל ב-1925 תואר דוקטור, עבר לבזל ועבד שם עבור חברת הכימיה גייג'י (שאחרי מיזוגים היום היא חלק מתאגיד התרופות נוברטיס). ב-1935 פיתח חומר המסייע לעיבוד עורות. בסתיו 1939, בעת עבודתו בגייג'י, גילה את תכונותיו של הדי-די-טי כקוטל חרקים. פרס נובל ניתן לו עבור "גילוי יעילות הדי-די-טי כרעל ישיר כנגד מספר סוגים של פרוקי-רגליים". הייתה זו הפעם הראשונה בה הוענק פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לאדם שאינו בעל תואר דוקטור לרפואה. מילר רשם את הדי די טי כפטנט בשווייץ ב-1940, בארצות הברית ב-1942 ובאוסטרליה ב-1943. מילר נפטר בבזל ב-1965. מדיה וקבצים בנושא פאול הרמן מילר בוויקישיתוף פאול הרמן מילר, באתר פרס נובל (באנגלית) פאול הרמן מילר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פאול הרמן מילר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נושאות המטוסים מסדרת נימיץ

נושאות המטוסים מסדרת "נימיץ" הן סדרת נושאות מטוסים המשרתות בצי ארצות הברית, ומונעות באנרגיה גרעינית. האונייה הראשונה בסדרה, נימיץ (CVN-68), נכנסה לשירות במאי 1975, והאחרונה בסדרה, ג'ורג' ה' ו' בוש (CVN-77), הושקה ב-7 באוקטובר 2006, ונכנסה לשירות בשנת 2009. הן היו אוניות המלחמה הגדולות ביותר שנבנו אי פעם עד כניסתן לשירות של נושאות המטוסים מסדרת ג'רלד פורד, והן מן האוניות הגדולות ביותר שנבנו בכלל. כל אונייה נושאת עליה כוח אווירי גדול ומודרני, והן מהוות את אחד הסממנים לעוצמתה של ארצות הברית כמעצמת על. בצי ארצות הברית ניתן לאוניות אלה הסימול CVN, שמורכב מ-CV שהוא הקוד שמציין נושאת מטוסים ו-N שמציין גרעינית, ומספריהן הסידוריים הם 68 והלאה. יש המחלקים את עשר נושאות המטוסים מסדרה זו לשתי סדרות: הראשונה, בת שלוש אוניות – נימיץ, אייזנהאור ווינסון, והשנייה – שבע האוניות שנבנו מהאונייה רוזוולט ואילך. זאת בשל השיפורים והשינויים הרבים שהוכנסו בהן. ואולם, צי ארצות הברית מתייחס לכל עשר האוניות כאל אותה סדרה, והאוניות הישנות יותר משודרגות לרמתן של האוניות החדשות עם השנים. נימיץ (CVN-68) - ממאי 1975 דווייט אייזנהאואר (CVN-69) - מאוקטובר 1977 קרל וינסון (CVN-70) - ממרץ 1982 תאודור רוזוולט (CVN-71) - מאוקטובר 1986 אברהם לינקולן (CVN-72) - מנובמבר 1989 ג'ורג' וושינגטון (CVN-73) - מיולי 1992 ג'ון סטניס (CVN-74) - מדצמבר 1995 הארי טרומן (CVN-75) - מיולי 1998 רונלד רייגן (CVN-76) - מיולי 2003 ג'ורג' ה' ו' בוש (CVN-77) - מינואר 2009 מחיר - כ-9.36 מיליארד דולר במחירי 2018. עלות הפעלה שנתית - 900 מיליון דולר במחירי 2018 . עלות הפעלתה ליום מוערכת בכ-2.5 מיליון דולר. משך שירות - 50 שנים נושאות המטוסים מסדרת ג'רלד פורד מדיה וקבצים בנושא נושאות המטוסים מסדרת נימיץ בוויקישיתוף נושאות המטוסים מסדרת נימיץ באתר הבית של צי ארצות הברית
MK 105

MK105 (באנגלית: Magnetic Influence Minesweeping System) היא מערכת לניקוי שדות מוקשים ימיים בעזרת מחולל שטף מגנטי. המערכת צפה על סירת קטמרן מהירה, שלרוב נגררת על ידי מסוק CH-53 סי סטאליון. בלב המערכת נמצא מחולל שדות מגנטיים שהפעלתו על יד מוקשים מגנטיים מפוצצת אותם (מוקשים ימיים רגילים נצמדים לחלקים מתכתיים בספינה ומתפוצצים עקב הצימוד המגנטי). ניתן להשתמש במערכת כדי ליצור מעברים בשדות מוקשים ימיים, ולשבור הגנת נמלים. המערכת הוצגה לראשונה בשנת 1973 בנמל הייפונג שבווייטנאם, ונמצאת מאז בשימוש מבצעי. המפרט של הכלי (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פריגו

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] פֶּרִיגוֹ (באנגלית: Perrigo) היא חברת תרופות שנוסדה ב-1887 במישיגן, ארצות הברית. החברה מפתחת, מייצרת ומשווקת תרופות גנריות, חומרי גלם לייצור תרופות (APIs), מוצרים דרמטולוגיים ומוצרי צריכה. פריגו נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו-יורק, והיא הייתה בעבר רשומה אף בבורסה לניירות ערך בתל אביב, זאת בעקבות מיזוג בתחילת 2005 עם קבוצת "אגיס", חברה ישראלית שהייתה בשליטת מורי ארקין לפי שווי (לאגיס) של למעלה משמונה מאות מיליון דולר. בעקבות רכישה זו השתנה גם שמה של "אגיס" ל"פריגו ישראל". ב-2009 הועסקו בפריגו כ-7,200 עובדים. בשנת 2013 היו לחברה הכנסות של כ-3.5 מיליארד דולר. בשנת 2013 רכשה פריגו את חברת Elan האירית תמורת 8.6 מיליארד דולר, והתאגדה בחברת החזקות בשם Perrigo Company plc, שמרכזה בדבלין, אירלנד. ב-2013 מספר חודשים לפני רכישתה של Elan בידי פריגו, נמכרו חלק מהזכויות בתרופה טיסברי לחברת ביוג'ן, וב-2018 דרשו רשויות המס באירלנד מפריגו תשלום מס של 1.9 מיליארד דולר. בספטמבר 2021 רכשה פריגו את החברה הצרפתית HRA Pharma, תמורת 1.8 מיליארד אירו. פריגו ישראל היא בין 35 חברות התעשייה הגדולות בישראל. בבעלות החברה בישראל חברות אחדות ובהן פארמאגיס, כימאגיס (Chemagis), ואחרות. מותגי חברת הקוסמטיקה קרליין, כולל נקה ונטורל פורמולה, היו בבעלות החברה, ויוצרו במפעלה שבירוחם, עד שנמכרו ב-2009. לאחר חיסול הפעילות בישראל, בסוף שנת 2021 מניית פריגו הפסיקה להסחר בבורסה של תל אביב. אתר האינטרנט הרשמי של פריגו פריגו, ברשת החברתית פייסבוק פריגו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פריגו ישראל פריגו, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב פריגו, באתר "מאיה" פריגו, באתר גלובס פריגו, באתר Crunchbase (באנגלית) מידע עסקי על חברת פריגו באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) פריגו, בגוגל פיננסים פריגו, באתר Crunchbase (באנגלית) פריגו, באתר EDGAR של הודעות ל-SEC (באנגלית) פריגו בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. חברת פריגו תרכוש את אגיס תעשיות תמורת כ-21.9 מיליון מניות וסך של 409 מיליון דולר במזומן, באתר TheMarker‏, 15 בנובמבר 2004 יורם גביזון, אירלנד דרשה מפריגו תשלום מס של 1.9 מיליארד דולר - המניה קורסת ב-21%, באתר TheMarker‏, 21 בדצמבר 2018 חזי שטרנליכט, פריגו רוכשת חברה צרפתית לטיפול ביבלות וצלקות ב-2.1 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 8 בספטמבר 2021 שירי חביב ולדהורן, ‏לאחר חיסול הפעילות בישראל: מניית פריגו תימחק ממסחר בבורסת ת"א, באתר גלובס, 22 בנובמבר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לפטודקטיליים

לפטודקטיליים (בלטינית: Leptodactylidae) היא משפחה גדולה בסדרת חסרי הזנב. במשפחה מינים הנפוצים בקרקעית יערות הגשם של מרכז ודרום אמריקה. המשפחה לרוב מוגדרת כפרפילטית, משום שכל חברי המשפחה חולקים אב קדמון משותף, אולם משפחה זו אינה מכילה את כל הצאצאים של אב קדמון זה. מאובנים רבים של לפטודקטיליים נמצאו. חלק מהלפטודקטיליים (מספר סוגים) מטילים את ביציהם בסוג של קנים שהם בונים. אלו יכולים להיבנות בבקיעים צרים בקרבת מקור מים, או על הקרקע של יערות. תופעה מיוחדת היא, שכאשר הראשנים בוקעים מהביצים, הם אינם יוצאים מה"קן", ואינם אוכלים עד אשר יסתיים תהליך המטמורפוזה. הם יצורים בינוניים עד גדולים יחסית לצפרדעים. כולם טורפים יצורים קטנים מהם, אך אוכלי צמחים כראשנים. תת-משפחה Leiuperinae סוג Edalorhina סוג Engystomops סוג Physalaemus - בה פייסלמוס נטררי סוג Pleurodema סוג Pseudopaludicola תת-משפחה Leptodactylinae סוג Adenomera סוג Hydrolaetare סוג לֶפְּטוֹדַקְטִיל (Leptodactylus) סוג ומין יחיד Lithodytes lineatus תת-משפחה Paratelmatobiinae סוג Crossodactylodes סוג Paratelmatobius סוג ומין יחידRupirana cardosoi סוג ומין יחידScythrophrys sawayae קבוצות רבות שהיו בעבר במשפחה הפכו למשפחות עצמאיות, ביניהם: קרפדות מקרינות, קיקלורמפידיים, אלסודיים, קליפוטוספליליים, אלאוטרודקטיים ותלמטוביים. מדיה וקבצים בנושא לפטודקטיליים בוויקישיתוף לפטודקטיליים, באתר ITIS (באנגלית) לפטודקטיליים, באתר NCBI (באנגלית) לפטודקטיליים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לפטודקטיליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לפטודקטיליים, באתר GBIF (באנגלית) לפטודקטיליים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הַלֶּפְּטוֹדַקְטִילִיִּים במילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
תורת לחימה

תורת לחימה (בראשי תיבות: תו"ל) היא תורה מוסדרת של ארגון צבאי (לרוב צבא), העוסקת בהפעלת הכוח הצבאי שלו, חלקו או פריטים ממנו, במצב נתון. תורת הלחימה מורכבת מעקרונות המכתיבים את אופייה הכללי של הלחימה. עקרונות אלו מושפעים מהמצב המדיני והתרבותי של המדינה או הארגון. בין השאר, תורת לחימה של מדינות חסות מושפעת רבות מזו של בוני צבא מדינת החסות (לרוב – המדינה נותנת החסות). תורת הלחימה הצה"לית למשל, מתחלקת לפי סוגי צורות הקרב כגון – התקפה, התקדמות ורדיפה, פשיטה, מארב, הגנה, נסיגה והשהייה וכן הלאה. לדוגמה, לסוריה הייתה במשך שנים רבות תורת לחימה שהתמקדה בהגנה לעומק, שעל פיה מוקמו כוחות גדולים בעלי הכשרה נמוכה על קו הגבול עם ישראל, וברצועות ההגנה הפנימיות יותר הוצבו כוחות בעלי הכשרה גבוהה יותר. במרכז ההגנה עמדה עיר הבירה דמשק, שעליה הגנה דיוויזיית כוחות מיוחדים. תורה זו שאבה רבות מתורת הלחימה של ברית המועצות. עם השנים (ובפרט לאחר התמוטטות ברית המועצות ב-1989) הוברר לסורים שתורת לחימה זו שגויה בנסיבות הגאופוליטיות, ומתעלמת מההתפתחות הצבאית של מדינת ישראל, ולכן סוריה ערכה שינויים רבים בתורת הלחימה שלה. את תורת הלחימה משלימה תורת הפעלה של כוחות או אמצעים מיוחדים. הביטוי "תורת לחימה" נמצא בשימוש גם באמנויות לחימה היפניות כתרגום לביטוי היפני "בּוּגֵיי" (קאנג'י: 武芸) וכן בקפואירה. אסטרטגיה צבאית הלם ומורא לוחמה זעירה דוקטרינה צבאית שטח שולט ושטח נשלט תורת הלחימה, באתר צה"ל מדיה וקבצים בנושא תורת לחימה בוויקישיתוף תורת לחימה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ד"ר יגיל הנקין, שינויים בתורת הלחימה הם הכרחיים, אך כללי הלחימה הבסיסים עדיין בתוקף ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יפה נוף

האם התכוונתם ל... יְפֵה נוֹף - שם נוסף לירושלים, ראו ירושלים#אטימולוגיה וכן פסוק ג' בספר תהלים מ"ח יפה נוף (שיר) – שיר כיסופים לירושלים מאת רבי יהודה הלוי (מהמאה ה-11 או ה-12) יפה נוף (ירושלים) – שכונה במערב ירושלים שהוקמה ב-1929, שמה נבחר מכיוון שהוא אחד משמות העיר בית ספר יפה נוף – בית ספר בשכונת יפה נוף שבירושלים יפה נוף (יפו) – הייתה שכונה חרדית שנוסדה בסוף המאה ה-19 ושכנה על החוף בצפון יפו, שמה נלקח מן הפסוק בתהילים כוכב הירדן – גן לאומי ואתר ארכאולוגי מצפון לבית שאן שאחד משמותיו הוא "יפה נוף" שְׁדֵמָה – מושב בשפלה, קיימת טענה שבעבר נקרא "יפה נוף", ראו שדמה (מושב)#פירוש השם ושמות קודמים רחוב יפה נוף – רחוב במרכז הכרמל בחיפה שנקרא בעבר "רחוב פנורמה" יפה נוף (חברה) – חברה עירונית לתשתיות בבעלות עיריית חיפה יפה נוף (הוצאה לאור) – הוצאת ספרים ורשת חנויות הספרים הגדולה במגזר החרדי
פיזיולוגיה

פִיזְיוֹלוֹגְיָה היא המדע העוסק בחקר התפקוד המכני, הפיזי והביוכימי של גופם של יצורים חיים. פיזיולוגיה באופן מסורתי נחלקת לפיזיולוגיה של הצמח ולפיזיולוגיה של יצורים חיים. לדוגמה, את חלק מתובנות המחקר על תא שמרים ניתן ליישם גם בתא אנושי. באופן כללי ההסתברות לדמיון בתגובות בין מינים שונים אינה ידועה. הכלים המשמשים למחקר הפיזיולוגיה של בני האדם מרחיבים את הכלים והשיטות למחקר חיות. במחקר ניתן להשתמש במיקרוסקופ ובצביעה היסטולוגית. גם הפיזיולוגיה של הצמחים שואלת כלים משני שדות מחקר אלו. היקף הנושאים למחקר הוא גדול לפחות כמו אילן היצורים החיים עצמו. בשל המגוון הרחב נוטה המחקר בתחום הפיזיולוגיה של בעלי החיים להתרכז בהבנה איך תכונה פיזיולוגית משתנה לאורך האבולוציה של בעלי החיים. תחומי מחקר חדשים התפתחו מתוך המחקר הפיזיולוגי כגון ביוכימיה, ביופיזיקה, ביומכניקה ופרמקולוגיה. על המחקרים הבולטים בתחום מוענק פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. בנוסף לכך, האקדמיה הבלגית מעניקה פרס גלוגה דו-שנתי לזכר גוטליב גלוגה. פיזיולוגיה של מערכת הנשימה פיזיולוגיה של הכליה פיזיולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פיזיולוגיה של האדם, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וינסנט מינלי

וינסנט מינלי (באנגלית: Vincente Minnelli‏; 28 בפברואר 1903 – 25 ביולי 1986) היה במאי קולנוע ותיאטרון אמריקני, זוכה פרס אוסקר, שמזוהה בעיקר בזכות סרטיו המוזיקליים ובמיוחד בזכות "אמריקאי בפריז". מינלי נולד בשיקגו תחת השם לסטר אנטוני מינלי להורים עם שורשים איטלקים וסקוטים. אביו, וינסנט צ'ארלס מינלי, היה מנצח מוזיקלי בתיאטרון בעיר, כשבהמשך בנו, וינסנט, עבד במחלקת התלבושות של התיאטרון של שיקגו, בהמשך עבד כמעצב תפאורה עד אשר החל לביים הצגות בעצמו. עם הרקע מהתיאטרון, נודע מינלי כבמאי סרטים המזוהה מאוד עם סרטיו, בזכות דרך עבודתו העקבית כבמאי שתמיד מביא את הניסיון שלו מהתיאטרון, במטרה למזג בין השניים. סרטו הראשון כבמאי נקרא "Cabin in the Sky", משנת 1943, שהיה עיבוד קולנועי למחזמר מברודוויי, שהפיק ארתור פריד באולפני MGM, האיש שנתן למינלי את ההזדמנות להציג את כישרונו הבימתי על מסך הקולנוע. סרט זה היה אוונגרדי לזמנו, בשל ההחלטה ללהק לסרט אך ורק שחקנים אמריקאים-אפריקאים ובהם אדי אנדרסון ולואי ארמסטרונג. שנה אחר כך ביים מינלי את "פגוש אותי בסנט לואיס", ואז התיידד עם השחקנית הצעירה ג'ודי גרלנד. הם נישאו ביוני 1945, ומנישואים אלו נולדה לייזה מינלי, שגדלה להיות זמרת ושחקנית זוכת פרס האוסקר. אף שמינלי נודע כהומוסקסואל הוא נישא גם בשנית ושמר על מערכת יחסים הדוקה וקרובה עם בתו. הוא ביים מעל ל-30 סרטים, רובם סרטים מוזיקליים, וביניהם: "אמריקאי בפריז", זוכה שישה פרסי אוסקר, "בריגדון", שניהם בכיכובו של ג'ין קלי, "קרון הלהקה" עם פרד אסטר וסיד צ'ריס, "קיסמט", על פי המחזה זוכה פרס טוני ו"ז'יז'י" (Gigi), עליו קיבל מינלי את פרס האוסקר על הבימוי. עוד ביים מינלי את אליזבת טיילור שלוש פעמים: ב"אבי הכלה" והמשכו "הרווח הקטן של אבא" ובדרמה הרומנטית "אהבה למבוגרים בלבד", בו כיכבה לצד בעלה ריצ'רד ברטון. בין כוכביו האחרים שהופיעו בסרטיו של מינלי נמנים: פרד אסטר ב"שיגיונות זיגפלד" ו"קרון הלהקה", קתרין הפבורן בסרט המתח "מתחת לזרם", אינגריד ברגמן בדרמה על מלחמת העולם השנייה, "ארבעת פרשי האפוקליפסה", קירק דאגלס בדרמה הביוגרפית "תאווה לחיים", המבוססת על חייו של הצייר וינסנט ואן גוך, ובסרט "הרע והיפה", ג'ניפר ג'ונס בעיבוד של מינלי לרומן הידוע של גוסטב פלובר "מאדאם בובארי", גרגורי פק ב"אשת האפנה", רוברט מיצ'ם ב"הביתה מהגבעה", פרנק סינטרה ב"אחדים באו במרוצה", דבורה קר ב"תה וסימפתיה", גלן פורד ב"אבא, עליך להתחתן", "ריצ'רד וידמרק" ב"קורי העכביש, סנדרה די וקיי קנדל בבנות ה-17 מבלות, ג'ודי הולידיי ב"צלצול הפעמונים", בשבועיים בעיר זרה (1962) וברברה סטרייסנד ב"ביום בהיר ניתן לראות לנצח". מבקריו טענו עם השנים שבסרטיו האסתטיקה גוברת על האמנות ושהדקורציה הופכת להיות העיקר. אולם כיום סרטיו נחשבים ליפים מבין הסרטים הקלאסיים, כשמינלי משמש כאחד מעמודי התווך של ז'אנר הסרטים המוזיקליים שפרחו בהוליווד, הז'אנר המזוהה יותר מכל עם הקולנוע הקלאסי. מדיה וקבצים בנושא וינסנט מינלי בוויקישיתוף וינסנט מינלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) וינסנט מינלי, באתר AllMovie (באנגלית) וינסנט מינלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) וינסנט מינלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) וינסנט מינלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) וינסנט מינלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הלגיון הגאורגי (1914–1918)

הלגיון הגאורגי הראשון (בגאורגית: ქართული ლეგიონი, מילולית: כּארתוּלי לֶגיוֹני) היה לגיון צבאי אתני שנוסד בצבא הגרמני, ובסיסה היה בסמסון שבטורקיה, בשנת 1915, בתקופת מלחמת העולם הראשונה. מייסד הלגיון היה פרידריך ורנר פון דר שולנבורג, הקונסול הגרמני בטביליסי לשעבר. המפקד היה הגנרל הגאורגי הבולט, לֶאוֹ קֶרֶסֶלַדזֶה (ლეო კერესელიძე), אחד ממנהיגי "הועדה לעצמאות גאורגיה" (1914-1918). המטרה העיקרית של הלגיון היה שחרור גאורגיה מהאימפריה הרוסית. הלגיון פורק בשנת 1917 בצו שהוציא מי שלימים יהיה נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, נואה ז'ורדניה וחבריה הועברו למספר יחידות בצבא הגאורגי החדש של הרפובליקה. הסיבה לפירוק היחידה היה לחץ של ברית המנצחים, שמהם ציפה ז'ורדניה להכרה במדינה. הלגיון הגאורגי היה כתם שלילי במערכת היחסים הבריטית-צרפתית עם המדינה הגאורגית החדשה. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלגיון הגאורגי (1941–1945)

הלגיון הגאורגי (בגאורגית: ქართული ლეგიონი, מילולית: כּארתוּלי לֶגיוֹני) היה לגיון צבאי אתני של הורמאכט, אשר הוקם על ידי מהגרים גאורגים, שנאלצו לעזוב את מולדתם, לאחר פלישת הצבא האדום לרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בשנת 1921. הלגיון הורכב ממתנדבים מהצבא האדום, שנשבו על ידי הגרמנים, כשהאלטרנטיבה האחרת שעמדה מולם הייתה מוות ברעב, במחלות, עבודת פרך וברוטליות, במחנות שבויי מלחמה. הלגיון הוקם בדצמבר 1941. הגאורגים התאמנו במערב אוקראינה והפכו כשירים מבצעית בסתיו 1942. לפחות 30,000 גאורגים שרתו בכוחות הנאצים. ב-13 גדודי שדה, שלכל אחד מהם היו חמש פלוגות. כמו כן היו גאורגים גם בלגיון הצפון קווקזי של הורמאכט, ובלגיונות אתניים קווקזיים אחרים. מפקד הלגיון הגאורגי היה גנרל מיור שלווה מַר'לַקֶלידזֶה (შალვა მაღლაკელიძე). ברחבי אירופה, במיוחד באיטליה וצרפת, ערקו חיילים גאורגים מהכוחות המזוינים של גרמניה. רבים הצטרפו למחתרות המקומיות. הטלת עונשים כבדים על חיילי הלגיון נמנע בעקבות התערבות של אלפרד רוזנברג שהיה מיודד עם מיכאיל אחמטלי. באפריל-מאי 1945 התקומם גדוד גאורגי באי ההולנדי טסל. דיוויזיית שרלמאן - חיל מתנדבים צרפתי בשירות הנאצים. החיל הבריטי החופשי - חיל מתנדבים בריטי בשירות הנאצים. הגייסות החופשיים הדנים - חיל מתנדבים דני בשירות הנאצים. הלגיון ההודי - חיל מתנדבים הודי בשירות הנאצים. הלגיון הערבי החופשי - חיל מתנדבים ערבי בשירות הנאצים. מדיה וקבצים בנושא הלגיון הגאורגי בוויקישיתוף תמונות הלגיון הגאורגי
הלגיון הגאורגי

האם התכוונתם ל... הלגיון הגאורגי (1914–1918) – היה לגיון צבאי אתני שנוסד בצבא האימפריה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה הלגיון הגאורגי (1941–1945) – היה לגיון צבאי אתני של הורמאכט במלחמת העולם השנייה
נפוליאון דינמיט

נפוליאון דינמיט (באנגלית: Napoleon Dynamite) הוא סרט מ-2004 אותו ביים ג'ארד הס, אשר מבוסס על סרט קצר קודם שלו, פלוקה. הסרט צולם במקור ב-2003 בעיירה פרסטון באיידהו. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בטקס פרסי הקולנוע של MTV של שנת 2005. נפוליאון דינמיט, תלמיד תיכון ביישן ומגושם חברתית, חי עם סבתו ואחיו הגדול באיידהו. כשסבתו נפצעת, דודו המאצ'ואיסטי נשלח לשמור על השניים. במהלך הסרט דודו מנסה לפתוח עסק באזור, אחיו הגדול מקווה להכיר את האישה איתה הוא מתכתב באינטרנט, ונפוליאון עוזר לחבר חדש שלו, פדרו סאנצ'ז, במסע בחירות לנשיאות בית ספרם. אתר האינטרנט הרשמי של נפוליאון דינמיט אתר האינטרנט הרשמי של נפוליאון דינמיט "נפוליאון דינמיט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נפוליאון דינמיט", באתר נטפליקס "נפוליאון דינמיט", באתר AllMovie (באנגלית) "נפוליאון דינמיט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נפוליאון דינמיט", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "נפוליאון דינמיט", באתר Metacritic (באנגלית) "נפוליאון דינמיט", באתר אידיבי "נפוליאון דינמיט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל קרוליינה הדרומית

דגל מדינת קרוליינה הדרומית (באנגלית: Flag of South Carolina) מורכב מרקע כחול שבמרכזו עץ פלמטו ממשפחת הדקליים ובפינתו השמאלית העליונה צורת סהר של שריון מגן. במקור, הדגל לא הכיל את עץ הפלמטו אלא הכיל רק את הרקע הכחול והסהר. נטען[דרושה הבהרה] שהוא עוצב בשנת 1775 עבור חיילי המיליציה של קרוליינה הדרומית במלחמת העצמאות של ארצות הברית על פי מדיהם הכחולים והשריון שלהם. אולם דגלים דומים שימשו קודם לכן, למשל את המפגינים נגד חוק הבולים בשנת 1765. בשנת 1861 עם פרישת קרוליינה הדרומית מהאיחוד של ארצות הברית, נוסף עץ הפלמטו אשר מסמל את פורט מולטרי אשר נבנתה בימי מלחמת העצמאות האמריקאית מעצי הפלמטו על מנת להגן על העיר צ'ארלסטון. מדיה וקבצים בנושא דגל קרוליינה הדרומית בוויקישיתוף דגל קרוליינה הדרומית, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל קרוליינה הדרומית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.