laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קקה

האם התכוונתם ל... צואה קאקה (מיתולוגיה) (Caca) – אלה במיתולוגיה הרומית קקה (Mac OS X) (באנגלית: Keka) – תוכנה לארכוב קבצים (עבור מערכת ההפעלה Mac OS X) תוכים: קאקה (תוכי) (שם מדעי: Nestor meridionalis) – תוכי ניו זילנדי נסטור פרודוקטוס (Nestor productus) – קאקה נורפוקי, מין תוכי שנכחד קאקה של איי צ'טהאם – מין תוכי שנכחד גאוגרפיה: קאקה (טורקמניסטן) – עיר במחוז אהאל בטורקמניסטן קאקה (אלסקה) (Kake) – עיירה באלסקה אישים ששמם או כינוים הוא קקה: ליל' קקה (Lil' Keke) – שם הבמה של הראפר האמריקאי מרקוס לקי אדוארדס קיארן קקה (Keke) – מדינאי נאורי כדורגלנים: קאקה – ריקארדו איזקסון דוס סנטוס לייטה, כדורגלן ברזילאי הידוע בכינויו "קאקה" (Kaká) קלאודיאנו בזרה דה סילבה – כדורגלן ברזילאי הידוע בכינויו "קאקה" (Kaká) לוקאס דה דאוס סאנטוס – כדורגלן ברזילאי הידוע בכינויו "קאקה" (Cacá) קרלוס אדוארדו פרארי – כדורגלן ברזילאי הידוע בכינויו "קאקה" (Cacá) קז'ימייז' דיינה (Kazimierz Deyna) – כדורגלן פולני נודע המוכר גם בכינויו "קאקה" (Kaka)
פלורה קאדאר

פלורה קאדאר (בהונגרית: Kádár Flóra;‏ 4 באוגוסט 1928 – 3 בינואר 2003) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע הונגרייה. נולדה בשנת 1928 בעיר בודפשט. בשנת 1953 פלורה קאדאר סיימה לימודיה באקדמיה לתיאטרון בבודפשט. נישאה לפטר פישר. בשנת 1957 הופיעה על במת תיאטרון בעיר סגד. במהלך 1953-1999 היא הצטלמה בכ-75 סרטים. Szerelmesfilm ‏(1970) – (סרט אהבה) Örökbefogadás ‏(1975) – (אימוץ) Redl ezredes ‏ (1985) – (קולונל רדל) Maigret‏ (1992) ,(1993) – (המפקח מגרה) Mesmer‏ (1994) – (מסמר) A napfény íze‏ (1999) – (סאנשיין) מדיה וקבצים בנושא פלורה קאדאר בוויקישיתוף פלורה קאדאר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פלורה קאדאר, באתר AllMovie (באנגלית) פלורה קאדאר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פיפי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בילבי בת-גרב – גיבורת ספר ילדים של אסטריד לינדגרן, שכונתה "פיפי" בגרסה המקורית קו פי פי – קבוצת איים בתאילנד שתן – פסולת נוזלית המופרשת מגופם של בעלי חיים ומכונה "פיפי"
כוס

האם התכוונתם ל... כוס (כלי) – כלי קיבול המשמש לשתיית משקאות ארבע כוסות – ממנהגי ליל הסדר כוסות רוח – אמצעי מסורתי לטיפול במחלות כוס (עוף) – עוף, סוג במשפחת הינשופיים (אשר אחד ממיניו הוא כוס החורבות) כוּס - ביטוי סלנג נפוץ לפות, איבר המין הנקבי; ממנו נגזר הביטוי "כוסית" קוס כס
דוד מימון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דוד הנגיד – בנו של רבי אברהם בן הרמב"ם, נגיד קהילות במצרים, סוריה וארץ ישראל דוד מימון – אלוף בצה"ל ונציב בתי הסוהר דוד מימון (מנכ"ל) – מנכ"ל חברת התעופה אל על דוד מימון (רב חובל) – מפקדן של שלוש ספינות מעפילים, שירת בצה"ל כמפקד שייטת המשחתות בחיל הים
משתנה דמה (סטטיסטיקה)

משתנה דמה (או משתנה דאמי, באנגלית Dummy) הוא משתנה בלתי-תלוי, נוסף על המשתנים הנבדקים במחקר, שמציין את קיומו או היעדרו של אִפיון איכותי מסוים, כלומר, משתנה של אפיון שלא ניתן לכמת אותו, כמו מין או מדינה. משתנה זה משולב באומדן של משוואת רגרסיה, בדרך כלל בצורה בינארית. דהיינו, הערכים של 0 או 1 משמשים למשתנה זה כדי להצביע על קיומו או היעדרו של המאפיין. דוגמאות: משתנה דמה, לציון מגדר הנדגמים בסקר - לגברים הערך 0 ולנשים הערך 1. משתנה דמה, לציון צבע עיני הנדגמים בסקר - לחום או שחור הערך 0 ולבהיר הערך 1. משתנה דמה, באתר iw.economy-pedia.com ערך זה הוא קצרמר בנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאגלס הופשטטר

דאגלס ריצ'רד הופשטטר (באנגלית: Douglas Richard Hofstadter; נולד ב-15 בפברואר 1945 בניו יורק) הוא חוקר אמריקאי ממוצא יהודי בתחום הבינה המלאכותית וחתן פרס פוליצר לשנת 1980 בזכות ספרו "גדל, אשר, באך". דאגלס הופשטטר נולד לננסי ולרוברט הופשטטר, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1961. מרבית שנות ילדותו ונעוריו עברו עליו בקליפורניה, ושנה אחת שהה בז'נבה, שם רכש שליטה בצרפתית והחל לגלות עניין בשפות. ב-1967 החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת ברקלי, וכעבור שנה עבר ללמוד פיזיקה באוניברסיטת אורגון, שבה קיבל בשנת 1976 תואר דוקטור לפיזיקה. בשלב זה עבר לעסוק במדעי המחשב ובבינה מלאכותית באוניברסיטת אינדיאנה. באמצע שנות השמונים עבר לזמן מה למחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת מישיגן, ולאחר מכן חזר לאוניברסיטת אינדיאנה. בשנת 1979 יצא לאור ספרו רב ההשפעה "גדל, אשר, באך", ובזכותו הוענק לו, שנה לאחר מכן, פרס פוליצר. הספר עוסק בבינה מלאכותית דרך סוגיות מתמטיות ופילוסופיות תוך שילוב עיונים בתחומי האמנות, הלוגיקה, המוזיקה ומדעי המחשב, ומנסה לקשור את המוזיקה של יוהאן סבסטיאן באך בציורים של מאוריץ קורנליס אשר, וכן בהוכחה של משפט האי-שלמות של הלוגיקן קורט גדל, אותה מביא הספר בגרסה לקהל הרחב. עם צמצום פעילותו של מרטין גרדנר בכתיבת הטור שלו, Mathematical Games, בירחון סיינטיפיק אמריקן, החל הופשטטר לפרסם שם, בינואר 1981, טור בשם Metamagical Themas (אנגרמה של שם טורו של גארדנר). הטורים פורסמו במשך שנתיים וחצי, בשנה הראשונה לסירוגין עם טוריו של גארדנר, ואחר כך באופן בלעדי. אוסף של הטורים פורסם כספר הנושא אותו שם. הטורים עסקו במגוון רחב ביותר של תחומי עניין, ובהם מתמטיקה, מוזיקה, טיפוגרפיה והקובייה ההונגרית, תוך שהם גדושים ברעיונות מקוריים המרחיבים את הדעת. גדל, אשר, באך אני לולאה מוזרה Metamagical Themas - Questing for the Eessence of Mind and Pattern: לקט טורים מסיינטיפיק אמריקן Ambigrammi: un microcosmo ideale per lo studio della creatività Fluid Concepts and Creative Analogies Rhapsody on a Theme by Clement Marot. The Grace A. Tanner Lecture in Human Values Le Ton beau de Marot: In Praise of the Music of Language. בספר מתורגם השיר 'לעלמה חולה' פרי עטו של המשורר הצרפתי קלמאן מארו, בן המאה השש-עשרה עשרות פעמים, בסגנונות פואטיים שונים. תרגום לאנגלית של יבגני אונייגין מאת אלכסנדר פושקין ערך את הספר The Mind's I (יחד עם דניאל דנט) בספר ההמשך ל-2001: אודיסיאה בחלל, 2010: אודיסיאה 2, המחשב HAL9000 נתקע בטבעת הופשטטר-מוביוס, ייתכן שזהו רמז לדאגלס הופששטר. הופשטטר קרוב משפחה על ידי נישואין לביולוג הנודע סטיבן ג'יי גולד, דודתו של הופשטטר הייתה נשואה לדודו של גולד. ספרו של הופשטטר Fluid Concepts & Creative Analogies הוא הספר הראשון שנמכר באתר אמזון, ב-15 ביולי 1995. חוק הופשטטר לולאה מוזרה מדיה וקבצים בנושא דאגלס הופשטטר בוויקישיתוף דאגלס הופשטטר, ברשת החברתית Goodreads דאגלס הופשטטר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה דאגלס הופשטטר, באתר dblp דף הבית של דאגלס הופשטטר, באוניברסיטת אינדיאנה הופשטטר נואם בסטנפורד על בינה מלאכותית(הקישור אינו פעיל), (mp3) תומר פרסיקו, אני לופ מוזר! (על ספרו החדש של הפילוסוף והמתמטיקאי דאגלס הופשטטר), 16 ביולי 2007 דאגלס ר. הופשטטר (1945-), דף שער בספרייה הלאומית Metamagical Themas, הטקסט המלא בארכיון האינטרנט
אדם מקיי

אדם מקיי (באנגלית: Adam McKay; נולד ב-17 באפריל 1968) הוא במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק, שחקן וקומיקאי אמריקאי. מקיי נולד בפילדלפיה, פנסילבניה. הוא למד שנה באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת טמפל, אך פרש חודשים ספורים לפני סיום לימודי התואר הראשון. הוא עבר לשיקגו ועסק בסטנד-אפ. בשנים 1995 עד 2001 כתב מערכונים עבור תוכנית הטלוויזיה סאטרדיי נייט לייב, כשבשנים 1997–1999 שימש הכותב הראשי של התוכנית. ב-2004 יצר עם ויל פרל את הקומדיה "והרי החדשות", אותה גם ביים, שזכתה להצלחה רבה. הוא המשיך לשתף פעולה עם פארל כשחקן, במאי, תסריטאי ומפיק בסרטים "לילות טלדגה: הבלדה על ריקי בובי" (2006), "אחים חורגים" (2008), "לספק ת'סחורה" (2009), "החבר'ה האחרים" (2010), "The Virginity Hit" ‏(2010), "קאסה דה מי פאדרה" (2012), "הקמפיין" (2012) "חדשות בהפרעה" (2013) ועוד. ב-2007 יצר עם פארל את אתר האינטרנט "Funny or Die" ובו סרטונים קומיים. מקיי שכתב את התסריט לסרט "אנטמן" שיצא ב-2015. הוא כתב וביים את הסרט "מכונת הכסף" (2015), הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר בהם לסרט הטוב ביותר ולבמאי הטוב ביותר ומקיי זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. סרטו הבא, "סגן הנשיא" (2018), היה מועמד לשישה פרסי גלובוס הזהב ומועמד לשבעה פרסי אוסקר בהם לסרט הטוב ביותר, לבמאי הטוב ביותר ולתסריט המקורי הטוב ביותר. הוא הבמאי והמפיק של סדרת הטלוויזיה "יורשים" ששידורה החל ב-2018 ברשת HBO. על עבודתו כבמאי הסדרה, זכה בפרס גילדת הבמאים של אמריקה. ב-2021 יצא בנטפליקס הסרט שכתב וביים "אל תסתכלו למעלה". בשנת 2022 עלתה ברשת HBO הסדרה "לייקרס: קבוצה מנצחת", אותה מקיי ביים והפיק. באותה שנה לקח חלק בהפקת הסרט "Fresh" ובהפקת הסרט "התפריט". עוד באותה שנה החל לעבוד על בימוי מיני-סדרת הדרמה "Kings of America" בכיכובה של איימי אדמס; אשר מתוכננת לעלות ברשת נטפליקס במהלך שנת 2023. מקיי נשוי לבמאית האמריקאית-יהודית שירה פיבן (אחותו של השחקן ג'רמי פיבן). לזוג שתי בנות. מדיה וקבצים בנושא אדם מקיי בוויקישיתוף אדם מקיי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדם מקיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדם מקיי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אדם מקיי, באתר AllMovie (באנגלית) אדם מקיי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אדם מקיי, באתר Box Office Mojo (באנגלית) אדם מקיי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אדם מקיי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אורי פסובסקי, בראד פיט בערבות המשכנתאות הרעילות, באתר כלכליסט, 28 בינואר 2016 “Anchorman” director Adam McKay reflects on Philly past, טמפל ניוז, 12 בדצמבר 2013
יעקב פופרש

הרב יעקב פופרש כ"ץ (נפטר בכ"ב בשבט ה'ת"ק, פברואר 1740) היה אב"ד וראש ישיבה בפרנקפורט, מחבר השו"ת 'שב יעקב'. נולד בפראג לרבי בנימין הכהן פופרש (פאפערש) שם שימש גם כדיין. בילדותו למד תורה אצל רבי אהרן שמעון שפירא אב"ד פראג, ולאחר מכן למד אצל רבי אברהם ברודא, אב"ד וראש ישיבה בפראג. בשנת תנ"ח (1698) נתמנה לרב בקובלנץ. בשנת תע"ח (1718) נבחר לכהן כאב"ד וראש ישיבה בפפד"מ שם נפטר ונקבר בכ"ב בשבט ה'ת"ק (1740). נשא ונתן בהלכה עם גדולי דורו כרבי יהודה מילר. בישיבתו בפרנקפורט למדו רבי יוסף שטיינהארט, חתנו רבי נפתלי צבי קצנלנבוגן, רבי דוד טבלי שייאר, רבי אלחנן אשכנזי (מחבר פירוש 'סדרי טהרה' על שולחן ערוך הלכות נידה) וגדולי תורה רבים אחרים. היה מעורב בפולמוס על כתבי הרמח"ל, וכשהרמח"ל עבר בפרנקפורט בדרכו מפאדובה לאמסטרדם, השביע אותו בפני בית דין שלא ילמד ולא יכתוב בתורת הקבלה. לאחר פטירתו, בשנת תק"ב (1742) הוציאו שני בניו, יהודה לייב וזאב וולף, לאור עולם את חיבורו הידוע שו"ת שב יעקב. החיבור הפך לספר מרכזי בספרות ההלכה והוא מצוטט רבות, בין השאר בפירוש 'פתחי תשובה' על השולחן ערוך. אחריו נתמנה לרבה של פפד"מ הרב יעקב יהושע פלק מקראקא (מחבר הפני יהושע). אחיו רבי אברהם היה אב"ד ומרא דאתרא בטיפליץ שבבוהמיה. הוא העניק הסכמה לספר השו"ת של אחיו המנוח. אשתו הראשונה, אסתר, נפטרה בא' בסיוון ה'תפ"ד. הוא התחתן בשנית, עם ליבלה, אלמנת רבי בצלאל בומסלא (נפטרה בפרנקפורט בד' באלול ה'תקי"ב). בתו פרומט נפטרה בחייו במהלך לידה בכ"ב בסיוון ה'תצ"ג. אביה הרב תרם פרוכת לזכרה. ידועים שנים מבניו, יהודה לייב וזאב וולף, שהדפיסו לאחר פטירתו את תשובותיו. יהודה לייב נפטר בפרנקפורט בי"ח באב ה'תקי"ד. ר' זאב וולף היה דיין בפרנקפורט, ואחר כך התמנה לרבה של פרידברג (אנ'). הרב מרדכי הורוויץ, רבני פרנקפורט, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ב, פרק שבעה עשר, עמ' 84–89. צבי י. לרר, "תולדות הגאון רבי יעקב הכהן פאפרש", ישורון מא (תשע"ט), עמ' תתנז–תתפג. רבי יעקב כץ פופרש, שב יעקב, פפד"מ, תק"ב, באתר היברובוקס Poppers (Popers), Jacob Ben Benjamin Hakohen (באנגלית) הרב יוסף אונא, "שתי תעודות של בעל שו"ת שב יעקב", המעין יד [ד] (תמוז תשל"ד), עמ' 46–48, באתר היברובוקס יעקב בן בנימין פופרש (1670?-1740), דף שער בספרייה הלאומית הרב צבי לרר, "תולדות הגאון רבי יעקב פאפרש", ישורון מא (תשע"ט), עמ' תתנט. הרב מרדכי הורוויץ, אבני זכרון – הכתב והמכתב, פרנקפורט תרס"א, מס' 1840, באתר היברובוקס. הרב הורוויץ, אבני זכרון, מס' 2750, באתר היברובוקס. הרב הורוויץ, אבני זכרון, מס' 2096, באתר היברובוקס. הרב הורוויץ, אבני זכרון, מס' 2799, באתר היברובוקס. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תומאס הלמר

תומאס הלמר (בגרמנית: Thomas Helmer, נולד ב-21 באפריל 1965 בהרפורד שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בעמדות הבלם והקשר האחורי. הלמר שיחק בעיקר בבורוסיה דורטמונד ובבאיירן מינכן, וצבר מעל 400 הופעות בבונדסליגה ב-15 עונות. הלמר זכה עם נבחרת גרמניה בכדורגל בטורניר יורו 1996. הלמר שיחק כנער במועדון ספורט באד סלצופלן, ובשנת 1984, בגיל 19, עבר לשחק במועדון הבוגרים של ארמיניה בילפלד, עמה ירד ליגה בעונתו הראשונה. בעונה השנייה שיחק 35 משחקים בליגת הבונדסליגה השנייה, וצד את עיני בורוסיה דורטמונד, שם חתם בשנת 1986. הלמר שיחק 190 משחקים בדורטמונד לאורך 6 עונות, כבש 16 שערים וזכה בגביע אחד. בקיץ 1992 הצטרף הלמר לבאיירן מינכן בנסיבות שנויות במחלוקת. בורוסיה דורטמונד לא רצתה למכור אותו ליריבה ישירה בבונדסליגה, ומכרה אותו לאולימפיק ליון מהליגה הצרפתית. כעבור שלושה חודשים, ליון מכרה את הלמר לבאיירן מינכן תמורת 7.5 מיליון מארק גרמני, סכום שנחשב אז לשיא במועדון הבווארי עבור העברה. הדבר יצר הד משמעותי וזעם כלפי הלמר, עד כדי איום של מאמן נבחרת גרמניה, ברטי פוגטס, לנפות את הלמר מהסגל ליורו 1992, על מנת לא ליצור אווירה עוינת בחדר ההלבשה בין שחקני בורוסיה דורטמונד ובאיירן מינכן. בסופו של דבר, הלמר שיחק ביורו 1992. הלמר הצליח בצורה משמעותית בבאיירן מינכן, והיה חלק מחוליית הגנה שכללה את לותר מתאוס, מרקוס באבל ואולף תון. הלמר זכה עם באיירן מינכן בשלוש אליפויות, גביע מקומי אחד, שני סופר קאפ, וזכייה בגביע אופ"א בשנת 1996, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר מול בורדו, בו כבש שער. בשנת 1997 מונה לקפטן הקבוצה, עד לעזיבתו בתום עונת 1999, לאחר הפסד בגמר ליגת האלופות למנצ'סטר יונייטד משני שערים בתוספת הזמן. הלמר הופיע 191 פעמים במדי באיירן מינכן, והבקיע 24 שערים. הלמר, שסיים את חוזהו בבאיירן מינכן, קיבל הצעות מקבוצות רבות כמו ליברפול, אך בחר בסנדרלנד, העולה החדשה לפרמייר ליג, שם סבל מפציעות ומיעט לשחק, והושאל להרטה ברלין, עמה שיחק בליגת האלופות. כשחזר מההשאלה לסנדרלנד, המאמן פיטר רייד החליט לוותר על שירותיו עקב ריבוי הפציעות. עם השחרור מסנדרלנד, פרש הלמר ממשחק פעיל בשנת 2000. הלמר היה שותף להגעה של נבחרת גרמניה בכדורגל לגמר יורו 1992, בו הפסידה לדנמרק. הלמר לקח חלק גם במונדיאל 1994 ובמונדיאל 1998, בהם הודחה גרמניה ברבע הגמר, והיה שותף מלא לזכייה של נבחרת גרמניה ביורו 1996. לאחר ההדחה של גרמניה ממונדיאל 1998, פרש הלמר מהנבחרת, עם 68 הופעות וחמישה שערים. עם בורוסיה דורטמונד: הגביע הגרמני: 1988/89 עם באיירן מינכן: אליפות הבונדסליגה (3): 1993/94, 1996/97, 1998/99 הגביע הגרמני: 1997/98 גביע הליגה הגרמנית (2): 1997, 1998 גביע אופ"א: 1995/96 עם נבחרת גרמניה: יורו 1996 גביע U.S: 1993 מדיה וקבצים בנושא תומאס הלמר בוויקישיתוף תומאס הלמר, באתר Transfermarkt תומאס הלמר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) תומאס הלמר, באתר Soccerway תומאס הלמר, באתר BDFutbol תומאס הלמר, באתר WorldFootball.net תומאס הלמר, באתר National Football Teams תומאס הלמר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
טלפרומפטר

טֶלֶפְּרוֹמְפְּטֶר (מַקְרֵאָה, מַקְרֵאַת עֵזֶר) הוא מכשיר להקרנת דפי טקסט על גבי מסך. המכשיר משמש בעיקר באולפנים ומאפשר לקריינים להקריא את הטקסט כשמבטם אל עבר המצלמה, במקום להשפיל מבט אל דפים הנמצאים על השולחן שלידם. את המַקראה הִמציאו ארווינג קאן ופרד ברטון בשנות ה-50 של המאה ה-20. כאשר הקריין נמצא רחוק מהמצלמה, מוקרן הטקסט על גבי מסך גדול המותקן מאחוריה. המקראה הראשונה הייתה מכשיר מכני שהטקסט המוצג בו התקדם באמצעות עוזר שהאזין להתקדמות של הקריין ועקב אחר קצבו. בעשור הראשון של המאה ה-21 המקראה היא לרוב בדמות מכשיר דיגיטלי מבוסס מחשב המקדם את הטקסט בקצב קבוע ואף מאפשר לקריין שליטה על הקצב באמצעות ידית המוצבת סמוך אליו. כיום משתמשים במקראות, בעיקר בטלוויזיה למשל בהגשת מהדורות חדשות ומבזקי חדשות, בתוכניות שונות ובקולנוע, אך גם פוליטיקאים ואנשי ציבור למדו את סגולותיהן. נשיא ארצות הברית ברק אובמה נהג לנצל זוג מקראות בנאומיו. מקראות אלה היו שקופות, וכך לא הסתירו את פניו מן הקהל. בשנות החמישים של המאה ה-20 הקימו ארווינג קאן, הוברט שלאפלי ופרד ברטון את חברת TelePrompTer. ברטון היה שחקן שהגה את הרעיון של טלפרומפטר כאמצעי עזר להופעות טלוויזיה כאשר קריינים או שחקנים נדרשו לשנן חומר רב בזמן קצר. שלאפלי יצר את הטלפרומפטר הראשון ב-1950, שהיה מכשיר מכני פשוט שהופעל על ידי טכנאי שעמד קרוב למצלמה. התסריט להקראה נכתב על מגילת נייר שגולגלה בהתאם להתקדמות ההקראה, וניתן היה לשכור את המכונה ב-$30 לשעה. ב-1952 השתמש הנשיא האמריקני הרברט הובר בטלפרומפטר של שלאפלי במסגרת נאום שנשא בוועידה הרפובליקנית בשיקגו. מדיה וקבצים בנושא טלפרומפטר בוויקישיתוף קובץ קול זה הוא הקראה של הערך כפי שהופיע בתאריך 2016-12-20, שינויים בטקסט שבוצעו לאחר מכן אינם מופיעים בהקלטה. (עזרה) ערכים מוקלטים נוספים הטלפרומפטר - מדריך מעשי למשתמש, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 7:42) ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיר שוורצמן

הרב מאיר שוַורצמן (1901 – 1968) היה סופר יידיש, רב חרדי, וסופר עברי. נולד בעיירה זגורוב שבפולין, בכ"ב בשבט תרס"א, 11 בפברואר 1901 למשפחה חסידית חסידית. למד ב"חדר" ובישיבה אצל רבי מאיר דן פלוצקי בעל ה'כלי חמדה', והשלים לימודי הסמכה לרבנות.בשנת ה'תרפ"ה נשא את חוה יאבלין משדליץ ועבר להתגורר לעיירה שדליץ הסמוכה ללודז', כיהן שם כרב צעיר, והיה בין מייסדי ופעילי "אגודת ישראל" בפולין. בשנת ה'תרצ"ח 1938 היגר עם משפחתו לקנדה והתמנה בשנת ה'תש"א 1940 לרב בית הכנסת "בית יהודה" בעיר ויניפג ויסד שם את ישיבת 'בית ישראל'. כבר מצעירותו כתב ופרסם דברי ספרות ביידיש ודברי תורה בעברית. בגיל עשרים כבר נדפסו סיפוריו הראשונים ביידיש באירופה ובאמריקה, ובעברית נדפסו בארץ ישראל. יחד עם עיוני התורה שלו וסיפורי הילדים ברוח החסידות, נתן מאיר שורצמן מכוחו גם לסיפורי חייהם ותולדותיהם של רבנים גדולים. על ספרו "מאיר עיני ישרים" הסכמות של רבנים רבים, בהם הרבנים יצחק אייזיק הלוי הרצוג, בן-ציון מאיר חי עוזיאל, משה אביגדור עמיאל, זלמן סורוצקין והאדמו"ר מגור רבי ישראל אלתר. נפטר בויניפג, קנדה בכ"א בחשון ה'תשכ"ט, 12 בנובמבר 1968. גופתו הובאה לקבורה בהר המנוחות בירושלים ביום כ"ג חשון ה'תשכ"ט, 14 בנובמבר 1968. מספריו ביידיש: 'היום-טובים שלנו', וויניפעג, 1946. 'הלהבה היהודית', (אש התמיד), וויניפעג, 1958. 'ליליאן', עם הקדמה מאת שרה שנירר, שעדלעץ (שדליץ), 1926, דער יידישער פלאם, וויניפעג - קנדה ה'תשי"ח 1958. ספריו של מאיר שורצמן מעוררים עניין עד היום בציבור החרדי, וספריו חוזרים ונדפסים גם היום. אש תמיד, פרקים בתולדות החסידות ובתורתה, בני ברק, 1962. ואלה תולדות הרבי הראשון מגור, עברית אלעזר ברוינר, ירושלים 1958. דער יידישער פלאם, וויניפעג - קנדה ה'תשי"ח 1958 המאור הגדול : סיפור חייו של אבי שושלת גור בעל חידושי הרי"ם, הרב מאיר שוורצמן, עברית י. שן, בני ברק 1991. ספר מאיר עיני ישרים : על חמישה חומשי תורה, ילקוט ... רעיונות והשקפות ... והרבה מאמרים אשר חדשתי ודרשתי ... / מאתי ... מאיר בהרי"ם שווארצמאן, אשדוד, מכון זיכרון קדושי פולין, 1998. מאיר שורצמן, מאיר עיני ישרים - במדבר, באתר היברובוקס נצנים, (ספר שירים), המרכז לספרות חרדית בארץ ישראל, 1945. דוד תדהר (עורך), "הרב ד"ר מאיר שווארצמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך י (1959), עמ' 3546 אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' מאיר שווארצמאן שליט"א", תולדות אנשי שם ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 134, באתר היברובוקס מאיר שורצמן (1901-1968), דף שער בספרייה הלאומית מאיר שוורצמן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
יון פו-סאן

קוריאה זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא יון. יון פו-סאן (בקוריאנית: 윤보선; 26 באוגוסט 1897 – 18 ביולי 1990) היה מדינאי קוריאני שכיהן כנשיאהּ השני של קוריאה הדרומית מאוגוסט 1960 ועד מרץ 1962. החליף בתפקיד את לי סינג-מן, וכיהן עד שהוחלף על ידי פאק צ'ונג-הי, כתוצאה מהשתלטותו על המדינה במאי 1961. יון נולד בעיר קטנה במחוז דרום צְ'הוּנגצְ'הַאנג (אנ') שבמערב קוריאה הדרומית, אז חלק מקוריאה. הוא למד באוניברסיטת אדינבורו שבסקוטלנד. הצטרף לפוליטיקה לאחר מלחמת העולם השנייה, תחילה כמזכיר בכיר בהנהגה הדרום-קוריאנית, ולאחר מכן כראש עיריית סיאול. עם שחרורה של קוריאה הדרומית במלחמה, שירת כשר המסחר שלה, ומספר שנים מאוחר יותר, ב-1955, היה שותף להקמת המפלגה הדמוקרטית הקוריאנית. לאחר שנשיאה הראשון של המדינה, לי סינג-מן, הודח בעקבות מחאה עממית ודמוקרטית, נבחר ב-13 באוגוסט 1960 כנשיא. לאחר שהפסיד לפאק צ'ונגהי, התנגד יון לשלטונו הטוטליטרי, והתמודד נגדו פעמיים, ב-1963 וב-1967, אך הפסיד בשתי הפעמים. ב-1980 פרש מפעילות פוליטית אקטיבית. הוא היה פרסביטריאני באמונתו. מדיה וקבצים בנושא יון פו-סאן בוויקישיתוף Yun Bo-Seon-Naver אתר משפחתו יון פו-סאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא קוריאה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אשלים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אשלים – יישוב קהילתי בנגב אשלים (היאחזות נח"ל) – היאחזות נח"ל בנגב אשלים – עמותה למען נוער בסיכון נחל אשלים – נחל קניוני בנגב תחנת הכוח באשלים – תחנת כוח שנבנית ליד היישוב אשלים בנגב אשל (פירושונים)
מלכים צלבנים 2

מלכים צלבנים 2 (באנגלית: Crusader Kings II) הוא משחק תפקידים ממוחשב שעלילתו מתרחשת בתקופת ימי הביניים. המשחק פורסם על ידי חברת Paradox Interactive בתור המשך למשחק "Crusader Kings". המשחק יצא למערכות Windows של מיקרוסופט ב-14 בפברואר 2012. ב-1 בספטמבר 2020 יצא משחק ההמשך "Crusader Kings III". המשחק הוא סימולטור שושלות בו השחקן שולט בשושלת ימי-בנימית בין משנת 1066 ועד 1453, אם כי בהרחבות "האלים העתיקים" ו"קרל הגדול" ניתן להתחיל את המשחק מהשנים 867 ו-769. דרך השימוש האסטרטגי במלחמה, נישואין, התנקשויות ועוד אמצעים רבים, השחקן צריך לגרום להצלחת שושלתו. המשחק כולל מספר דמויות היסטוריות כגון ויליאם הכובש, קרל הגדול, אל סיד, הארון א-רשיד וצלאח א-דין, אבל מאפשר לשחק ולפתח דמויות בדיוניות. הסימולציה חסרת סוף עלילתי כך שה"הצלחה" מוגדרת לחלוטין על ידי השחקן. המשחק נגמר כאשר דמותו הנוכחית של השחקן מתה ללא יורש מאותה שושלת או כאשר מגיעה השנה 1453. בתוך המשחק ישנן מערכות גנטיקה וחינוך כך שצאצאים יירשו תכונות, תרבות, דת ומיומנויות מהוריהם ומחנכיהם. מערכת זו מוסיפה עוד שכבה לאסטרטגיות של נישואין, מעבר לבריתות דיפלומטיות וצבירת יוקרה וממון. בעוד שניתן לבחור כמעט כל אציל בעל אדמות, יש כמה סוגי דמויות שלא ניתן לשחק ללא מודים כגון תיאוקרטיות. ההרחבות הרבות של המשחק מאפשרות גם לשחק באמצעות שליטים מוסלמים, פגנים, הודים ורפובליקות סחר. אתר האינטרנט הרשמי של מלכים צלבנים 2 מלכים צלבנים 2, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
קהילת בני האושר

קהילת בני האושר (בצרפתית: Communauté des Béatitudes) היא קהילה קתולית אשר נוסדה בצרפת בשנת 1973. הקהילה נמצאת בישראל משנת 1975 ומקום מושבה הוא באמאוס ניקופוליס בשפלת יהודה. הקהילה היא אחת מ"הקהילות החדשות" שנוסדו בכנסייה הקתולית, כחלק מתנועת ההתחדשות הנוצרית, שהתעוררה כתגובה לקריאתה של מועצת הוותיקן השנייה שהתקיימה בשנים 1962–1965. על חברי הקהילה נמנים כמרים, נזירות ונזירים, אנשים בודדים וגם משפחות. מקור שם הקהילה הוא בדרשה שישו נשא מעל הר האושר מצפון לכנרת: "אשרי עניי הרוח, כי להם מלכות השמיים..." בקהילת בני האושר חברים כ-1,500 איש ואישה ב-70 מרכזים במקומות שונים בעולם. רוב המרכזים שוכנים בצרפת, בה הוקמה הקהילה על ידי ג'רארד קרואסן (Gérard Croissant), שהיה איש דת פרוטסטנטי, ואשתו ז'ו. קרואסן, הציע לאשתו ולזוג חברים להקים קומונה דתית קטנה שתפעל על פי דרך תאולוגית חדשה. עם הקמת הקהילה בעיר מונפלייה בדרום צרפת בשנת 1973, הוא שינה את שמו לאפריים קרואסן והמיר את דתו לקתולית. תחילה נקראה הקהילה בשם קהילת אריה יהודה וקורבן השה. שם זה שונה כעבור זמן לשמה הנוכחי של הקהילה, ושמה הראשון מופיע על גבי הצלבים אותם עונדים חברי הקהילה. מייסד הקהילה הטיף לחיים שיתופיים, מעורבות חברתית, הסתפקות במועט וויתור על רכוש ונכסים פרטיים. הקהילה פועלת למען התקרבות לדתות ולזרמים נוצריים אחרים. בישראל פועלת הקהילה להבנה הדדית בין יהודים לנוצרים. בין חברי הקהילה כהני דת שחיים על פי כללי העדה הנוצרית הראשונה כפי שהיא מתוארת בברית החדשה. הקהילה נמצאת בישראל משנת 1975. מטרתם של חברי הקהילה בישראל היא לפעול למען פיוס והבנה בין נוצרים ליהודים. בשנת 1993 קיבלה הקהילה מידי הכנסייה הקתולית את האחריות על אתר אמאוס ניקופוליס ליד לטרון. בני הקהילה מתחזקים את האתר ומארחים בבית השלום מבקרים, צליינים ופרחי כמורה הבאים לישראל כדי ללמוד יהדות ותנ"ך וכדי לסייר במרחבי הארץ. רמי דגני ורות קרק, קהילות שיתופיות של נוצרים בישראל, בתוך אריאל 204–205, 2014, ע' 115–122 מדיה וקבצים בנושא קהילת בני האושר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קהילת בני האושר האתר הרשמי של קהילת בני האושר באמאוס דוד רפ, ב"קבלת שבת" הם קוראים מהסידור, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2005 הבשורה לפי מתי, פרק ה' 3-12