laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קליפורניה רול

קליפורניה רול (באנגלית: California roll) הוא סוג של מאקיסוּשי העשוי לרוב בסגנון "אינסייד אאוט" - גליל סושי בו האצה מצויה בתוך הגליל ולא בחלקו החיצוני. הגליל מכיל לרוב מלפפון, בשר סרטן, אבוקדו, ולעיתים גם מנגו. קליפורניה רול הוא דוגמה להשפעת סגנון הפיוז'ן המאפיין את המטבח הקליפורני על הסושי. מאכל זה נחשב לנקודת המפנה בצריכת הסושי ברחבי העולם שכן הוא הפך את המאכל לפופולרי והוציאו מגדר "מטבח אתני". מאכל זה דומה לריינבו רול. מקורו של הקליפורניה רול בלוס אנג'לס שבקליפורניה, בשנות ה-60 של המאה ה-20. בתקופה זו הגיעו מהגרים מיפן לארצות הברית ובהם גם שפים רבים שחיפשו תעסוקה. אחד משפים אלה, איצ'ירו מאשיטה, שעבד במסעדת "טוקיו קאיקן" החליף את הטורו בסושי באבוקדו, וכך המציא למעשה את הקליפורניה רול. החלפה זו בוצעה בשל הדמיון בין האבוקדו הרך והשמנוני לבין בשר בטן דג הטונה בו נעשה שימוש במתכון המקורי, ואשר היה חסר למאשיטה. כמו כן, בעוד שהמאכל המסורתי היה עטוף באצה, מאשיטה יצר מנה שהיא "אינסייד אאוט" על מנת להסוות את האצה, וזאת בשל העובדה שבאותה עת היה האצות פחות פופולריות בקרב הסועדים האמריקאיים. פיוז'ן זה היווה פריצת הדרך לשילוב מרכיבים מקומיים בסוגי סושי שונים, ובהמשך פריצת הדרך להפיכת המאכל לפופולרי ברחבי ארצות הברית בשנות ה-80. מדיה וקבצים בנושא קליפורניה רול בוויקישיתוף מתכון והסבר על המאכל באתר "סושי עבורי" (אורכב 17.05.2012 בארכיון Wayback Machine) מתכון באתר בישולים מדריך להכנת קליפורניה רול סרטון וידאו - כיצד להכין אוראמאקי איריס ז'ורלט, על סרטני מאכל ותחליפיהם - ועל מרד של אמהות, באתר ynet, 5 בפברואר 2007 קליפורניה רול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) היסטוריה של המאכל: ההיסטוריה של המאכל רנטון, אלכס, כיצד הסושי אכל את העולם, עיתון הגארדיאן, 26 בפברואר 2006 מקינרני, ג'ק, נא, 10 ביוני 2007, הניו יורק טיימס האנט, מריה, פיוז'ן מזרח ומערב, 24 באוגוסט 2005, הסן דייגו טריביון
חוזה סן-ז'רמן

חוזה סן-ז'רמן, שנחתם ב-10 בספטמבר 1919, הוא ההסכם המדיני שקבע את אופן פירוקו של החלק האוסטרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית לאחר מלחמת העולם הראשונה והטיל מגבלות על הרפובליקה האוסטרית החדשה. בהסכם הכירה הרפובליקה האוסטרית הראשונה[דרושה הבהרה] בעצמאותן של הונגריה, פולין, צ'כוסלובקיה וממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. החוזה נכנס לתוקף ב-16 ביולי 1920 ובכך חדלה האימפריה האוסטרו-הונגרית מלהתקיים כישות מדינית. החוזה הוא חלק משורת הסכמים שנחתמו בתום ועידת השלום בפריז אשר סיימו באופן רשמי את מלחמת העולם הראשונה, קבעו את הגבולות החדשים באירופה והטילו מגבלות על המדינות המנוצחות. בחוזה טריאנון נקבע אופן פירוקו של החלק ההונגרי של האימפריה. צוות המשא ומתן האוסטרי הגיע לסן-ז'רמן כבר במאי 1919, אולם הורשה רק להעביר הצעות כתובות לשאר המשלחות בעוד שהשתתפות פעילה בדיונים נאסרה עליו. בית הבסבורג והקיסרות הגרמנית הואשמו בפתיחת המלחמה. בתום הדיונים נמסר החוזה למשלחת האוסטרית ב-2 בספטמבר ונחתם בין אוסטריה ובין 17 מדינות ההסכמה ונספחיה ב-10 בספטמבר בטירת סן-ז'רמן-אן-לאי (כ-19 קילומטרים מערבית לפריז). עיקרי חוזה השלום (שהכיל במלואו 381 סעיפים) היו: בוהמיה, מוראביה, שלזיה האוסטרית וחלק קטן מאוסטריה תחתית נמסרים לצ'כוסלובקיה, שהוקמה בחוזה זה. נשללת זכות ההגדרה העצמית מהאוכלוסייה דוברת הגרמנית בחבל הסודטים, כאשר זו כבר הקימה מחוזות עצמאיים בשטח באוקטובר 1918. וולשטירול ודרום טירול נמסרות לאיטליה. 75 אחוז מאוכלוסיית דרום טירול היו דוברי גרמנית. הריביירה האוסטרית, העיר טריאסטה, העיר זאדאר וכמה איים דלמטיים נמסרים לאיטליה. דלמטיה וחלקים משטיריה ומקרינתיה נמסרות לממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. בדרום קרינתיה (באזור קלגנפורט) צריך להיערך משאל עם שיקבע את השייכות של האזור לאוסטריה או לממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. חבל מערב הונגריה נמסר לאוסטריה ונקרא מאוחר יותר בורגנלנד. בוקובינה נמסרת לרומניה. גליציה נמסרת לפולין. איסור על איחוד מדיני או כלכלי עם גרמניה ללא אישור חבר הלאומים. השם אוסטריה הגרמנית (Deutschösterreich) שבו נקראה אוסטריה החל מנובמבר 1918 אסור בשימוש. לכן נקראת אוסטריה מעתה הרפובליקה האוסטרית. הגבלת גודל צבאה של אוסטריה לכוח של 30,000 חיילים לכל היותר, בשירות קבע בלבד. שירות חובה נאסר. מפעלי נשק וציוד לחימה צריכים להיהרס. אוסטריה מחויבת בתשלום פיצויים למדינות ההסכמה. אוסטריה מחויבת לאפשר חופש תנועה מוגדר בנהרות ובמסילות ברזל לתוך ומחוץ לאזורים שהיו חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. גרמניה והונגריה נאלצו אף הן לחתום על חוזי שלום דומים במהותם להסכם זה אובדן שטח ניכר, הגבלות צבאיות ותשלום פיצויים למדינות ההסכמה. בעקבות תנאי החוזה נותרה אוסטריה מדינה עם אוכלוסייה בת 6.5 מיליון תושבים, כ-4 מיליון דוברי גרמנית נותרו מחוצה לה, מפוזרים במדינות השכנות. הרוב המוחלט באוכלוסייה שאף לאיחוד פוליטי עם גרמניה (שנאסר ל-20 שנה לפחות) ולא לעצמאות מדינית כפויה. לשלטון הדמוקרטי לא הייתה מסורת באוסטריה. המלוכנים מימין והקומוניסטים משמאל היוו סכנה ליציבות המשטר. השוק הכלכלי הרחב של האימפריה האוסטרו-הונגרית (עם אוכלוסייה של למעלה מ-50 מיליון תושבים) נעלם ובנוסף לכך העיק גם נטל פיצויי המלחמה שאותם התחייבה אוסטריה לשלם. התוצאה הייתה משבר כלכלי עמוק, חוסר יציבות שלטונית ואנטישמיות בממדים מדאיגים. מדיה וקבצים בנושא חוזה סן-ז'רמן בוויקישיתוף חוזה סן-ז'רמן במלואו, באנגלית חוזה סן-ז'רמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ניוטאימורי

ניוטאימורי (ביפנית: 女体盛り - "הצגה על גוף אישה") או "בודי סושי" (באנגלית: body sushi) הוא הגשת סושי וסשימי (מאכלים קרים מהמטבח היפני) על גוף אישה עירומה (עירום מלא או חלקי). המונח נאנטאימורי (ביפנית: 男体盛り) מתייחס להגשת מאכלים אלה על גבי גופו של גבר עירום. ראשיתו של המנהג בשנות ה-80 של המאה ה-20 והוא היה נפוץ זמן קצר במספר מועט של אתרים, לרוב באתרים שסיפקו שירותים אירוטיים ומיניים. המנהג הפסיק זמן קצר לאחר שהתחיל, בשל העובדה שחום הגוף מחמם את הסושי אשר נהוג לאוכלו קר, ומשנה את טעמו לרעה. מאידך, המנהג פורסם בעיתונות המערבית והסינית ויצר שערורייה ברחבי העולם בגלל הטענה שהנוהג הוא השפלת הנשים שמשמשות ככלי אכילה, והנאלצות לשכב שעות כשעליהן אוכל קר. על אף ביקורת זו החלו מסעדות בלונדון ובניו יורק לקיים אירועים מיוחדים בהם ניתן היה לאכול בצורת הגשה זו, ובארצות הברית הופעל אף שירות הנותן "טייק אוויי" של ניוטאימורי (והכולל דוגמן או דוגמנית המגיעים לבית הלקוח עם המנה). בשנת 2005 נאסר סגנון האכילה בחקיקה בסין מסיבות של היגיינה. נוהג זה הופיע בסצנת הפתיחה של הסרט "Map of the Sounds of Tokyo" וכן בסרט סקס והעיר הגדולה ובווידאו קליפ לשיר חמסה חמסה של עדי ביטי. ריהוט אנושי מתן אברמוביץ', סושי ודוגמניות עירומות למנה עיקרית, עכבר עולם סרטון המתאר נאנטאימורי בפולין בול, ברט, האם ניוטאימורי הוא מנהג יפני?, ג'אפאן טיימס, 3 בדצמבר 2009 סין אוסרת על אכילת סושי מגופן של דוגמניות, People's Daily, 23 במאי 2005
יחיאל ברקוביץ'

יחיאל מאיר ברקוביץ' (תרט"ו, 1855 - כ"ב באב תרפ"ו, 2 באוגוסט 1926) היה ראש מתיישבי החורן, ממייסדי "האגודה של יהודי רומניה להתנחלות בארץ ישראל" וממקימי המושבה יבנאל. נולד ביאשי שברומניה. בתקופה זו, מכיוון ששמות משפחה קבועים לא היו בשימוש, נקרא הבן על שמו הפרטי של אביו (ברקו גרוס) בשם המשפחה "בן ברקו" - ברקוביץ'. למד בחדר ובישיבה עד גיל 17. נשא לאישה את טובה ברקוביץ' כשהייתה בת 14. הוא עסק במסחר כספק לצבא והצליח בעסקיו. מנעוריו היה חובב ציון. גידל את ילדיו בחינוך יהודי מסורתי. בתרנ"ב (1892), בהיותו בן 37, ויתר על עסקיו וביקר בארץ ישראל. בשובו השתתף כציר בוועידה הציונית בגאלאץ, בה מסר את רשמיו ממסעו. לאחר הוועידה היה בין מייסדי "האגודה של יהודי רומניה להתנחלות בארץ ישראל", ובמסגרת זו נסע לצרפת להיפגש עם הברון אדמונד דה רוטשילד כדי לקדם את רכישת הקרקעות לקראת עלייה לארץ. בתרנ"ו (1896) עלה לארץ, בראש הקבוצה הראשונה שהתיישבה בסאחם ג'ולן, באזור החורן (דרום סוריה). אשתו טובה ועשרת ילדיהם הצטרפו עם עוד 25 משפחות מאוחר יותר. לאחר שלוש שנות קשיי הסתגלות למקום, תנאי מחיה קשים, מחלות וגנבות מצד שכניהם הערבים, נאלצו המתיישבים לנטוש את המושבה בחיפזון ולעבור לראש פינה, בה ישבו למשך שנתיים. עם רכישת אדמות ימה, הוקמה המושבה יבנאל, ובה הקימו את ביתם אלו שנותרו ממתיישבי החורן. ברקוביץ' היה איש ציבור וחבר ועד המושבה במשך שנים רבות. הוא נפטר בחיפה בתרפ"ו (1926) והובא לקבורה ביבנאל. משפחת ברקוביץ': בדרך החורן ליבנאל (ערכה: הדסה שפיר), 1980 דוד תדהר (עורך), "יחיאל ברקוביץ'", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 311 סיפורו של דוד ברק, נכדו של יחיאל ברקוביץ, באתר שישי בגולן סיפורו של יחיאל ברקוביץ', באתר YBA מרכז ישיבות בני עקיבא האמת שהושתקה - רמת הגולן תמורת החורן והבעלות של ישראל, באתר של ד"ר גיא בכור, 29 בינואר 2012 קטגןריה:מייסדי מושבות בארץ ישראל
משפחת המומינים והשיטפון הגדול

משפחת המומינים והשיטפון הגדול (בשוודית: Småtrollen och den stora översvämningen) הוא ספר שנכתב על ידי הסופרת השוודית-פינית טובה ינסון אשר פורסם לראשונה בשנת 1945 על ידי המוציא לאור "Schildts Förlags Ab". זה היה הספר הראשון בסדרת המומינים. הספר אשר יצא לשווקים במהלך סוף מלחמת העולם השנייה, נחשב לעיתים רבות בתור פריקוול לסדרת ספרי המומינים משום שרוב הדמויות הראשיות מוצגות רק בספר הבא בסדרה "כוכב השביט מגיע לעמק המומינים". הספר לא תורגם לעברית. בתחילת הספר מומינאמא ומומינטרול מחפשים אחר מומינאבא ביער חשוך ומסתורי בשעות הלילה. בעודם ביער הם פוגשים ביצור קטן וחסר שם אשר מחליט לסייע להם ובעקבות כך מצטרף אליהם במסעם (בספרים הבאים בסדרה הוא מוצג בשם "סניף"). בהמשך הם מותקפים על ידי נחש ענק אך נערה צעירה ויפה עם שיער כחול בוהק בשם טוליפה מצילה אותם. לאחר מכן הם מוצאים את ביתו של איש זקן, אשר מזמין אותם לחיות בגינה שלו, אשר עשויה כולה ממתקים. אולם הם מחליטים להמשיך בדרכם. מומינאמא מותקפת בהמשך על ידי חרק מסוג ארינמל אך האחרים מצילים אותה. לאחר מכן הם מאתרים את השמנטפים ומקבלים את אחת הסירות שלהם. בהמשך, לאחר שטרול-ים מוביל אותם ליבשת מרוחקת, החבורה מגיעה למגדלור בו חי ילד עם שיער אדמוני אשר מציין בפניהם כי הוא ראה את מומינאבא. בעקבות כך מומינאמא, מומינטרול וסניף ממשיכים בדרכם בעוד שטוליפה נשארת לגור עם הילד אדום השיער. לאחר מכן מתחיל שיטפון. החברה מצליחה להציל בדרכם חתולה ואת גוריה. בהמשך הם מוצאים מסר בבקבוק ממומינאבא ובסיוע חסידה הם מאתרים את מומינאבא אשר מצא מקלט על עץ. הם מצילים את מומינאבא והולכים למקום אחר שאליו לא הגיע השיטפון. בהמשך הם מאתרים את בית המומינים, אותו מומינאבא בנה בעצמו עבור המשפחה, אשר נסחף בשלמותו בשיטפון. משפחת המומינים והשיטפון הגדול, באתר OCLC (באנגלית)
טוביקו

טוביקו (ביפנית: とびこ) הוא מאכל עשוי מביצי דגים מעופפים. ביצים אלה משמשות כמרכיב או כעיטור לסוגים שונים של סושי. בעיקר נהוג לעטר קליפורניה רול בביצים אלה. ביצי הדגים קטנות (קוטרן נע בין 0.5–0.8 מילימטרים) והן קטנות יותר מגודל ביצי דג סלמון. צבע הטוביקו אדום-כתום, אולם לרוב נצבעות הביצים בצבע ירוק באמצעות שימוש בוואסאבי, בצהוב באמצעות שימוש ביוזו, או בשחור באמצעות שימוש בדיו של דיונון. ביצי דגים איקרה קוויאר nrg מעריב, ביצים רכות ממולאות בקצפת מתובלת בביצי טוביקו, באתר nrg‏, 20 ביולי 2008
אוקטנט (קבוצת כוכבים)

אוקטנט היא קבוצת כוכבים חיוורת שצוינה לראשונה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי ומייצגת אוקטנט (אנ') – כלי ניווט שקדם לסקסטנט והיה בנוי על קשת באורך של שמינית מעגל ומכאן שמו. הקבוצה ראויה לציון בזכות העובדה שהקוטב הדרומי השמיימי נמצא בגבולותיה, כך שניתן לראותה מחצי הכדור הדרומי בכל חודשי השנה (העלייה הישרה והחודש המועדף לצפייה (המצוינים משמאל) מתייחסים לשלושת הכוכבים הבהירים ביותר בקבוצה). כוכב ה-σ באוקטנט הוא הכוכב קרוב ביותר לקוטב הדרומי השמימי שנראה לעין הבלתי-מזוינת, אבל הוא עמום מכדי לשמש לצורכי ניווט ובדרך כלל משתמשים בקבוצת הצלב הדרומי כדי למצוא את הדרום. משום שהקבוצה הוגדרה לראשונה רק במאה ה-18 והיא נמצאת סביב הקוטב השמיימי הדרומי, היא לא הייתה ידועה לתרבויות האירואסיאתיות ולתרבויות אגן הים התיכון, ולכן אין אגדות הנוגעות לה בתרבויות אלו. σ באוקטנט שנמצא כמעלת קשת מהקוטב הדרומי השמיימי הוא ענק צהוב במרחק של כ-270 שנות אור ובהירות נראיתו היא מדרגה 5.4, כלומר ניתן לראותו בעין רק בתנאי צפייה מיטביים. במאה ה-19 היה הכוכב קרוב יותר ברבע מעלה לקוטב הדרומי וכיום בשל תנועת הנקיפה שלכדור הארץ הקוטב הדרומי השמיימי מתרחק ממנו לאזור ללא כוכבים הניתנים לצפייה בעין. מדיה וקבצים בנושא אוקטנט בוויקישיתוף אוקטנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נרקו-טרור

נרקו-טרוריזם (באנגלית: Narco-Terrorism, בספרדית: narco-terrorismo, בעברית: פשיעת-טרור) הוא מונח שטבע פרננדו בלאונדה, נשיאה לשעבר של פרו, בשנת 1983 כאשר תיאר התקפות טרוריסטיות שהיו באופיין נגד המשטרה הפרואנית למלחמה בסמים. בהקשר המקורי, נרקו-טרור הוא ניסיונות של סוחרי הסמים להשפיע על מדיניות הממשלה או החברה באמצעי אלימות והפחדה, כדי לעכב את אכיפת החוק ולפגוע במערכת המשפט על ידי שימוש שיטתי באיומים או באלימות. כך למשל, האלימות האכזרית של פאבלו אסקובר במגעיו עם ממשלות קולומביה ופרו היא כנראה אחת הדוגמאות הידועות ביותר שתועדו בהקשר לנרקו-טרור. המונח הפך לנושא שנוי במחלוקת, בעיקר בשל השימוש בו בדיונים שמתנגדים למלחמה האלימה של ממשלת ארצות הברית בסחר בסמים. המונח משמש יותר ויותר עבור ארגוני טרור שידוע כי הם מתעסקים בפעילות של סחר בסמים כדי לממן את פעילותם ולהשיג מתגייסים ומומחיות. ארגונים אלה כוללים את FARC, ‏ELN, החמאס, הטליבאן, חזבאללה, וארגון AUC בקולומביה ו-PCP-SL בפרו. בשנת 2000 החלה ארצות הברית לממן (תחת ממשל ג'ורג' ווקר בוש) את תוכנית קולומביה - מתוך כוונה למגר את גידולי הסמים ולפעול נגד ברוני הסמים שמואשמים בעיסוק בנרקו-טרור, כולל מנהיגי ה-FARC המרקסיסטי וכוחות ארגון AUC, קבוצות שביצעו גם עבירות רבות אחרות. ממשלת ארצות הברית מממנת בקנה מידה גדול מיגור מבצעים ללוחמה בסמים ותמיכה בפעולות צבאיות של קולומביה. אף על פי שנטען כי ארגון אל-קאעידה לעיתים קרובות מממן את פעילותו באמצעות סחר בסמים, דוח של ועדת החקירה לפיגועי 11 בספטמבר מציין כי "בעוד הסחר בסמים היה מקור הכנסה עבור הטליבאן, עבור אל-קאעידה הוא לא שירת את אותה מטרה, ואין ראיות מהימנות כי בן לאדן היה מעורב או עשה את הונו באמצעות סחר בסמים". הארגון מקבל את מרבית רווחיו וכספיו באמצעות תרומות, בעיקר מ"אילי הון סעודים". מדינות או אזורים שבהם ישנה פעילות של נרקו-טרור, בהגדרתו המורחבת של המונח: בלבנון, ארגון הטרור חזבאללה מממן חלק ניכר מפעילותו הצבאית באמצעות סחר של סמים והברחות מוצרים בלתי-חוקיים, תוך שיתוף-פעולה עם קרטלי סמים שונים, בעיקר באזור אמריקה הלטינית. באיראן נעשה שימוש נרחב בפעילות פשיעה פלילית באמצעות משמרות המהפכה, בעיקר בתחום הסחר בסמים ושיתופי-פעולה עם ארגוני פשיעה וקרטלים לצורך חיסולי מתנגדי-משטר בגולה ופגיעה ביעדים ישראליים ומערביים בעולם. באפגניסטן, ארגון הטרור טליבאן ממן את פעילותו באמצעות סחר של אופיום והרואין במלחמת אפגניסטן (2001-) בפקיסטן, ובמיוחד באזור ואזיריסטאן ואזורים סמוכים, ישנה פעילות של נרקו-טרור ישנו חשד כי בתימן כיוון שכ-90% מהגברים נוטלים גת, זו עשויה להיות פעילות שמסייעת למימון אל-קאעידה בתימן מלחמת הסמים במקסיקו: קרטלי הסמים המרובים, המרוכזים בעיקר במחוז סינלואה ובמקסיקו סיטי, ביצעו עשרות אלפי מעשי רצח, ומנהלים מאבק מזוין מול כוחות אכיפת החוק, הנמשך למעלה מעשור בנוסף לכך, בסין התקיימו במאה ה-19 שתי מלחמות סמים גדולות: מלחמות האופיום הראשונה והשנייה, מלחמות שהשלכותיהן ההרסניות הובילו להתפוררות השלטון הקיסרי בסין. סחר בסמים The 9/11 Commission Report: Final Report of the National Commission on Terrorist Attacks Upon the United States (9/11 Report), עמ' 189 עומר דוסטרי, חזבאללה כארגון פשיעה בין-לאומי: מבנה ארגוני, מטרות ופעולות, אתר מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון, 1 בנובמבר 2019 עומר דוסטרי, השימוש של איראן בארגוני פשיעה למטרות טרור – השלכות והמלצות לפעולה, אתר מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון, 9 באוגוסט 2022
אודורי אבי

אודורי אבי (ביפנית: 踊り海老 / 躍り海老 - מילולית: "חסילון רוקד") הוא מאכל מסוג איקיזוקורי הנחשב מעדן במטבח היפני. המאכל דומה באופיו לסשימי. בעוד שהסשימי הוא מאכל המכיל דג או סרטן נא (שאינו מבושל), האודורי אבי מכיל חסילון כשהוא עדיין חי, והוא עדיין נע בעת אכילתו. לצורך הכנת המאכל טובלים את החסילון בסאקה על מנת לשכר אותו ולמנוע את ניסיונות בריחתו, וטובלים את החסילון ברוטב. סאנאקג'י חסילון שיכור מאכלים אקזוטיים אודורי אבי סרטון youtube ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עלמון (עיר מקראית)

עַלְמוֹן (או עָלֶמֶת) היא עיר מקראית המוזכרת בספר יהושע ובספר דברי הימים. עלמון הייתה בנחלת שבט בנימין והוקצתה כאחת משלוש עשרה ערי הכהנים על ידי הגורל שנערך במשכן שילה. היו שזיהו את עלמון עם נוב עיר הכהנים, בגלל הימצאותה של עלמון עם ענתות בחלק מהכתובים בתנ"ך, בעוד במקומות אחרים מצוי נוב עם ענתות. יש שהציעו לזהות את עלמון עם היישוב המקראי בחורים, תוך התבססות על המשמעות הדומה של המילים עלם ובחור, אך אחרים חלקו על זיהוי זה. מקובל לזהותה עם ח'רבת עלמית והייתה מיושבת לסירוגין מאז תקופת הברונזה התיכונה ועד התקופה העות'מאנית. ויקטור גרן שסייר באזור במחצית השנייה של המאה ה-19 ומצא שם שרידי בורות מים ואסמים חצובים בסלע, מעלה את ההשערה שאת היישוב ייסד עלמת משבט בנימין המוזכר בספר דברי הימים. במפת מדבא סומנה עלמון ממזרח לבית אל, ככל הנראה על פי זיהוי הנחשב למוטעה של אבסביוס. ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק י"ח; ספר דברי הימים א', פרק ו', פסוק מ"ה יוסף צבי פוליצינצקי, קרוא מקרא, מהדורת זיטומיר, תרל"ד, עמ' 147, באתר היברובוקס נתנאל אלינסון, עלמים ובחורים בחורבת עלמית, יש"ע שלנו 322, טבת תשע"ג נ"צ 1760, 1369. סמוך ליישוב המודרני עלמון ספר דברי הימים א', פרק ח', פסוק ל"ו ויקטור גרן, תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ - ישראל, כרך שלישי: יהודה (ג), עמ' 52 אנציקלופדיה מקראית, כרך ו', ערך עלמון, עמ' 234
מכמתת

מִכְמְתָת או הַמִּכְמְתָת, היה יישוב בגבול נחלת השבטים אפרים ומנשה בתקופת המקרא. הוא מוזכר בספר יהושע: ” וַיְהִי גְבוּל-מְנַשֶּׁה, מֵאָשֵׁר, הַמִּכְמְתָת, אֲשֶׁר עַל-פְּנֵי שְׁכֶם; וְהָלַךְ הַגְּבוּל אֶל-הַיָּמִין, אֶל יֹשְׁבֵי עֵין תַּפּוּחַ:” בעת החדשה הוא זוהה בשני אתרים שונים: בחִרבת ג'וליג'יל בסמוך לעיר שכם, בה נמצאו לאחר חפירה ארכאולוגית ממצאים מהתקופה הישראלית. בחרבת מחנה אל-פוקא, 4 ק"מ דרומית לשכם. עמק המכמתת ט"ז, ו; י"ז, ז ראו: הערך: מכמתת, המכמתת, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 515. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כוכב השביט מגיע לעמק המומינים

כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (בשוודית: Kometjakten) הוא ספר מאת הסופרת השוודית-פינית טובה ינסון, ואשר פורסם לראשונה בשנת 1946 על ידי המוציא לאור "Schildts Förlags Ab". זהו הספר השני בסדרת ספרי המומינים. הספר תורגם לעברית על ידי רות דנור ויצא לראשונה לאור בשנת 1984 בהוצאת זמורה ביתן. בשנת 2019 יצא הספר שנית לאור בעברית בתרגומה של דנה כספי. לאורך השנים הופקו שלושה עיבודי אנימציה לספר זה - סרט האנימציה הרוסי "Moomin-troll and the comet" שהופק בשנת 1978, סרט האנימציה "Comet in Moominland" שהופק בשנת 1992 בשיתוף פעולה פיני-יפני וסרט אנימציית הסטופ מושן הפיני "Moomins and the Comet Chase" שהופק בשנת 2010. אל בית המומינים מגיע אורח מוזר בשם עכבר המושק אשר מספר להם על היקום ועל הכוכבים המסוכנים המשוטטים בו. כמו כן הוא מציין בפניהם כי הוא חש לאחרונה כי אסון גדול עומד לקרות. בעקבות כך, סניף ומומין מחליטים ללכת למצפה כוכבים מרוחק כדי לברר פרטים נוספים על כוכב שביט אשר לדעתם צפוי להתרסק בקרוב על כדור הארץ. במהלך מסעם הם נתקלים בסנופקין הנווד שמצטרף אליהם. הסירה של החבורה נתקעת בהמשך במערה והחבורה כמעט ונופלת לתוך בור עמוק אך מר המיולין מציל אותם באמצעות רשת הפרפרים שברשותו. לאחר מסע רב הרפתקאות בהרים המבודדים החבורה מאתרת את מצפה הכוכבים והחוקרים במצפה הכוכבים מיידעים אותם בכך שכוכב השביט אכן עושה דרכו לכדור הארץ ומציינים בפניהם את המועד המדויק בו כוכב השביט צפוי להתרסק על כדור הארץ. בעקבות כך החבורה מחליטה לחזור באופן מיידי לביתם כדי להזהיר את תושבי עמק המומינים. בדרכם חזרה לעמק המומינים מצטרפים אל החבורה סנורקה, סנורק ומר המיולין. לאחר שהחבורה פוגשת במומינאמא ומומינאבא, החבורה מחליטה למצוא מחסה במערה המסתורית. עם זאת, כוכב השביט לא מתרסק בסוף הסיפור בעמק המומינים. בספר זה הוצגו סנופקין, סנורק, סנורקה ומר המיולין לראשונה בסדרת ספרי המומינים. על בסיס ספר זה ינסון כתבה ואיירה 26 רצועות קומיקס שבועיות תחת השם "מומינטרול וסוף העולם". גרסת הקומיקס המחודשת נבדלת במובנים רבים מהגרסה המקורית של הסיפור - לדוגמה, המומינים שומעים על כוכב השביט במהדורת החדשות ברדיו ולא מהחוקרים במצפה הכוכבים. כמו כן, בגרסה זו מאי הקטנה נכללת גם כן בניגוד לגרסת הספר. בגרסה זו כוכב השביט פוגע ישירות בעמק המומינים וגורם לנזק רב. הספר עובד מספר פעמים לסרטי אנימציה: סרט האנימציה הרוסי "Moomin-troll and the comet" שהופק בשנת 1978 סרט האנימציה "כוכב השביט" שהופק בשנת 1992 בשיתוף פעולה פיני-יפני, סרט זה שודר בטלוויזיה החינוכית בתחילת שנת 2000. סרט אנימציית הסטופ מושן הפיני "Moomins and the Comet Chase" שהופק בשנת 2010 כוכב השביט מגיע לעמק המומינים, באתר OCLC (באנגלית)
שבמה

שִׂבְמָה או שְבָם הייתה עיר בעבר הירדן המזרחי בשליטתם לסירוגין של האמורי, שבטי ישראל, ומואב, בתקופת המקרא. היא הוזכרה בתנ"ך בספר במדבר לראשונה כאחד האתרים באזור ממזרח לירדן, שבו העדיפו בני שבט ראובן ושבט גד להישאר ולהתנחל, מבלי שיצטרפו אל שבטי ישראל בכיבוש הארץ; ועל כך ננזפו על ידי המנהיגים. ” וּמִקְנֶה רַב הָיָה לִבְנֵי רְאוּבֵן וְלִבְנֵי גָד עָצוּם מְאֹד וַיִּרְאוּ אֶת אֶרֶץ יַעְזֵר וְאֶת אֶרֶץ גִּלְעָד וְהִנֵּה הַמָּקוֹם מְקוֹם מִקְנֶה: וַיָּבֹאוּ בְנֵי גָד וּבְנֵי רְאוּבֵן וַיֹּאמְרוּ אֶל מֹשֶׁה וְאֶל אֶלְעָזָר הַכֹּהֵן וְאֶל נְשִׂיאֵי הָעֵדָה לֵאמֹר: עֲטָרוֹת וְדִיבֹן וְיַעְזֵר וְנִמְרָה וְחֶשְׁבּוֹן וְאֶלְעָלֵה וּשְׂבָם וּנְבוֹ וּבְעֹן: הָאָרֶץ אֲשֶׁר הִכָּה ה' לִפְנֵי עֲדַת יִשְׂרָאֵל אֶרֶץ מִקְנֶה הִוא וְלַעֲבָדֶיךָ מִקְנֶה: וַיֹּאמְרוּ אִם מָצָאנוּ חֵן בְּעֵינֶיךָ יֻתַּן אֶת הָאָרֶץ הַזֹּאת לַעֲבָדֶיךָ לַאֲחֻזָּה אַל תַּעֲבִרֵנוּ אֶת הַיַּרְדֵּן:” לאחר מכן, שבמה הוזכרה בהקשר של מפלת האמורים בראשותו של מלכם סיחון ונמסרה לשבט ראובן: ”וּבְנֵי רְאוּבֵן בָּנוּ אֶת חֶשְׁבּוֹן וְאֶת אֶלְעָלֵא וְאֵת קִרְיָתָיִם: וְאֶת נְבוֹ וְאֶת בַּעַל מְעוֹן מוּסַבֹּת שֵׁם וְאֶת שִׂבְמָה וַיִּקְרְאוּ בְשֵׁמֹת אֶת שְׁמוֹת הֶעָרִים אֲשֶׁר בָּנוּ:” בתקופת ממלכת יהודה הייתה, כנראה, בידי המואבים, ובה מרכז נודע לגידול גפנים; עובדה הנלמדת מהמילים: "הגפן", "בציר", "יין", "יקבים" ו"ידרוך" שמכוונת לדריכת ענבים בתהליך יצירת היין, המוזכרות בספר ירמיהו בקינה על אירועי מלחמה וחורבן שהנביא מתנבא עליהם: ”שָׁמַעְנוּ גְאוֹן מוֹאָב גֵּאֶה מְאֹד גָּבְהוֹ וּגְאוֹנוֹ וְגַאֲוָתוֹ וְרֻם לִבּוֹ: ... עַל כֵּן עַל מוֹאָב אֲיֵלִיל וּלְמוֹאָב כֻּלֹּה אֶזְעָק אֶל אַנְשֵׁי קִיר חֶרֶשׂ יֶהְגֶּה: מִבְּכִי יַעְזֵר אֶבְכֶּה לָּךְ הַגֶּפֶן שִׂבְמָה נְטִישֹׁתַיִךְ עָבְרוּ יָם עַד יָם יַעְזֵר נָגָעוּ עַל קֵיצֵךְ וְעַל בְּצִירֵךְ שֹׁדֵד נָפָל: וְנֶאֶסְפָה שִׂמְחָה וָגִיל מִכַּרְמֶל וּמֵאֶרֶץ מוֹאָב וְיַיִן מִיקָבִים הִשְׁבַּתִּי לֹא יִדְרֹךְ הֵידָד הֵידָד לֹא הֵידָד:” ובדומה, גם בספר ישעיהו מוזכרים גידולי הגפן בשבמה, עם מופעי הצער והאבלות בנבואתו של ישעיהו: ”עַל כֵּן אֶבְכֶּה בִּבְכִי יַעְזֵר גֶּפֶן שִׂבְמָה אֲרַיָּוֶךְ דִּמְעָתִי חֶשְׁבּוֹן וְאֶלְעָלֵה כִּי עַל קֵיצֵךְ וְעַל קְצִירֵךְ הֵידָד נָפָל:” במאה ה-20 הוצע לזהותה בקַרְן אל כִּבְּס, בין הר נבו לבין חשבון. מואב הערך: שבמה, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 822. יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 155. ספר במדבר, פרק ל"ב, פסוקים א'–ה'. ספר במדבר, פרק ל"ב, פסוקים ל"ז–ל"ח. ספר ירמיהו, פרק מ"ח, פסוקים כ"ט–ל"ג. ספר ישעיהו, פרק ט"ז, פסוקים ח'–ט'.
איקיזוקורי

אִיקִיזוּקוּרִי (ביפנית: 生き作) או איקזוקורי (ביפנית: 活け造り) היא שיטה להכנת סשימי שמשמעותה "מוגש חי" ובה דגים או מאכלי ים מוגשים כשהם חיים (בנוסף על היותם נאים - לא מבושלים). הדגים או מאכלי הים נאכלים בשלמותם, או כאשר השף פורס אותם בעודם בחיים מבלי להרוג אותם, ומגיש אותם עם רוטב. הסועד בוחר את הדג או הסרטן מאקווריום המסעדה, והמאכל מוגש לו מיידית. שיטת הגשה זו נחשבת כאכילת מוצר שהוא בשיא טריותו. המנה מעוטרת בזנגביל כבוש או באצות נורי. אודורי אבי חסילון שיכור סאנאקג'י מדיה וקבצים בנושא איקיזוקורי בוויקישיתוף איקיזוקורי ביפן
סאנאקג'י

סאנאקג'י הוא מאכל מהמטבח הקוריאני המכיל תמנון (בקוריאנית: 낙지 - "נאקג'י") אשר נחתך ומוגש בעודו בחיים. התמנון מוגש ברוטב שומשום ושמן שומשום. בשל מהירות ההגשה מרגע חיתוך התמנון, חלקי התמנון עדיין חיים ונעים על צלחת ההגשה. לעיתים מוגשות הזרועות בלבד (כשהן נעות), ולעיתים התמנון החתוך יחד עם הזרועות. לעיתים מעוטר המאכל בנבטים. בשל מערכת העצבים הייחודית של התמנון, חלק מהנוירונים שלו מצויים בזרועות התמנון, ולכן הזרועות ממשיכות לנוע גם לאחר חיתוך ראשו. בשל כך יכולות הזרועות לנוע בפיו ובגרונו של האדם האוכל אותם, ויכולים להצמיד את כריות ההצמדה שעל הרגליים לגרונו של האוכל ולגרום לחנק. איקיזוקורי אודורי אבי חסילון שיכור בלוג המתאר את אכילת המאכל אכילת סאנאקג'י בדרום קוריאה, סרטון באתר יוטיוב הכנת ואכילת סאנאקג'י בסיאול, דרום קוריאה, סרטון באתר יוטיוב המאכלים המסוכנים בעולם באתר מגזין קונדה נאסט