laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כרוון (סוג)

כרוון (שם מדעי: Burhinus) הוא סוג של עופות ממשפחת הכרווניים שבסדרת החופמאים. הכרוון חי באזורים פתוחים ואף יבשים, בניגוד לשאר בני הסדרה. הוא בעל עיניים גדולות, צהובות ורגליים ארוכות ומקור קצר. הם חיים בכל היבשות למעט אנטארקטיקה, אך מעדיפים אזורים טרופיים, ומצויים יותר בעולם הישן מאשר מבאמריקה. מין אחד חי בישראל - כרוון מצוי או (כרוון אירופי). הכרוונים רצים על פני הקרקע ומחפשים חסרי חוליות קטנים למאכל. המינים הגדולים יאכלו גם בעלי חוליות קטנים. כרוון מצוי (burhinus oedicnemus) כרוון סנגלי (burhinus senegalensis) כרוון המים (burhinus vermiculatus) כרוון הסבך (Burhinus grallarius) כרוון דו-פסים (Burhinus bistriatus) כרוון פרואני (Burhinus superciliaris) כרוון הכף (Burhinus capensis) כרוון הודי (Burhinus indicus) מדיה וקבצים בנושא כרוון בוויקישיתוף כרוון, באתר ITIS (באנגלית) כרוון, באתר NCBI (באנגלית) כרוון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כרוון, באתר GBIF (באנגלית)
מריה פיה, נסיכת סבויה

מריה פיה, נסיכת סבויה (באיטלקית: Maria Pia di Savoia;‏ 16 באוקטובר 1847 - 5 ביולי 1911), הייתה בתו של ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה ואשתו של לואיש הראשון, מלך פורטוגל. מריה פיה נולדה ב-16 באוקטובר 1847 בארמון המלכותי של בית סבויה, טורינו, לויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה ולאדלייד מאוסטריה, בתם של ריינר יוזף, ארכידוכס אוסטריה ואליזבת, נסיכת סקסוניה. מריה פיה הייתה אחותם של אומברטו הראשון, מלך איטליה ואמדאו הראשון, מלך ספרד. ב-6 באוקטובר 1862 התחתנה מריה פיה עם לואיש הראשון, מלך פורטוגל, ממנו נולדו לה 2 ילדים. מריה פיה נחשבה לבזבזנית, אולם פיזרה הרבה צדקה לעזרת העם הפורטוגזי, ובשל כך הייתה ידועה על ידי העם הפורטוגזי כ"מלאך של צדקה "ו"אם לעניים". בנשף מסכות בשנת 1865 החליפה מריה פיה את התלבושת שלוש פעמים, וכאשר הפרלמנט הפורטוגזי דן בהוצאותיה, היא ענתה "אם אתה רוצה מלכה, אתה צריך לשלם לה". בשל תפקידה, היא הייתה אחראית במידה רבה על הפנים של ארמון המלכותי אז'ודה בליסבון, והייתה אחראית על הסעודות במהלך ביקורים של ראשי מדינה זרים. מריה פיה לא התערבה בפוליטיקה, אבל בסכסוך עם ז'ואאו קרלוש דה סלדנהאה דה אוליביירה א דאון, הדוכס הראשון של סלדנהאה בשנת 1870, היא אמרה לו: "אם הייתי המלך, הייתי יורה בך!". בשנת 1889 מת בעלה לואיש הראשון, מלך פורטוגל, ובנה קרלוש הראשון, מלך פורטוגל עלה לשלטון במקומו. מריה פיה נשארה פעילה מאוד והמשיכה בפרויקטים החברתיים שלה, בעוד היא מחזיקה בעמדה דומיננטית בבית המלוכה, ואף שימשה כעוצרת בעת היעדרם של המלך והמלכה בחו"ל. בשנת 1908 נרצחו בנה קרלוש הראשון, מלך פורטוגל ונכדה לואיש פיליפה, נסיך הכתר של פורטוגל, מה שהשפיע קשות על מריה פיה, ונכדה מנואל השני, מלך פורטוגל עלה לשלטון. בשנת 1910 הודח נכדה מנואל השני בהפיכה צבאית, ופורטוגל הפכה לרפובליקה. לאחר ההפיכה שבה מריה פיה לאיטליה, וב-5 ביולי 1911 היא מתה במעון הציד של סטופיניג'י. ב-6 באוקטובר 1862 התחתנה מריה פיה עם לואיש הראשון, מלך פורטוגל, ממנו נולדו לה 2 ילדים: קרלוש, מלך פורטוגל (1863–1908) אפונסו, דוכס פורטו (1865–1920) מדיה וקבצים בנושא מריה פיה, נסיכת סבויה בוויקישיתוף מריה פיה, נסיכת סבויה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
כרוון ארך-מקור

כרוון ארך-מקור (שם מדעי: Esacus) הוא סוג של עופות ממשפחת הכרווניים שבסדרת החופמאים. בני סוג זה כוללים רק 2 מינים, אך הם הגדולים שבבני המשפחה. הם חיים באזור שבין פקיסטן לאוסטרליה, כולל ברוב דרום-מזרח אסיה. כרוונים אלה בעלי מקור חזק וגדול יותר מקרוביהם. הם אורבים לסרטנים ויצורים דומים בחופים ומשתמשים במקור כדי לשבור את הקונכיות ולשלוף אותה מבין אבנים. כרוון גדול (Esacus recurvirostris) כרוון ענק (Esacus magnirostris) מדיה וקבצים בנושא כרוון ארך-מקור בוויקישיתוף כרוון ארך-מקור, באתר ITIS (באנגלית) כרוון ארך-מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כרוון ארך-מקור, באתר GBIF (באנגלית)
קופיקאט

קופיקאט (באנגלית: Copycat) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת מותחן פסיכולוגי משנת 1995. עלילת הסרט, בבימויו של ג'ון אמייל (אנ'), עוסקת במשחק מוחות בין רוצח סדרתי לבין שני בלשי משטרה ומומחית לרוצחים סדרתיים המנסים לאתרו. ד"ר הלן הדסון (סיגורני ויבר) היא פסיכיאטרית המתמחה ברוצחים סדרתיים. לאחר שהיא נושאת הרצאה בתחום מומחיותה, היא ניגשת להתפנות בתא השירותים ובו דריל לי קולום (הארי קוניק ג'וניור) מנסה לרצוח אותה באמצעות חניקה. לאחר ניסיון הרצח, היא פיתחה אגורפוביה והתקפי חרדה וחיה מסוגרת לחלוטין בביתה עם ידידה ההומוסקסואל, אנדי, (ג'ון רוטמן (אנ')) שמטפל בה. לאחר שסדרת רציחות מתבצעות ומתפרסמות בתקשורת, ד"ר הדסון מתקשרת באנונימיות למחלקת הרצח האזורית כדי למסור את חוות דעתה. השוטרים במחלקה מתייחסים אל המתקשרת האנונימית בזלזול, ומכנים אותה 'תמהונית', אולם לאחר 14 שיחות טלפון שהיא מבצעת למשטרה, מספר הטלפון שלה מזוהה על ידי המשטרה, והחוקרת אמ. ג'יי. מנהם (הולי האנטר) מבינה במי מדובר ומחליטה להתייחס אל דבריה ברצינות. החוקרת מנהם והחוקר ראובן גץ (דרמוט מולרוני (אנ')) מגיעים לביתה של ד"ר הדסון ומבקשים את עזרתה בפענוח הרציחות. הדסון בוחנת את הראיות ומגלה כי מדובר ברוצח סדרתי שמחקה רוצחים סדרתיים מהעבר במטרה להתפרסם. הרוצח הסדרתי (ויליאם מק'נמרה (אנ')) מתחיל לעקוב אחרי ד"ר הדסון (מתצפת עליה) ואף שולח לה רמזים ומסרים דרך המייל לגבי הרציחות הבאות, וכך מתחיל מאבק מוחות בין הרוצח הסדרתי לבין הפסיכיאטרית והבלשים שמנסים לאתרו. פרס בחירת הקהל לבמאי ג'ון אמייל במסגרת פסטיבל סרטי המשטרה בקוניאק, צרפת (אנ')‏, (1996). פרס לשחקנית סיגורני ויבר במסגרת פסטיבל סרטי המשטרה בקוניאק, צרפת, (1996). פרס לשחקנית הולי האנטר במסגרת פסטיבל סרטי המשטרה בקוניאק, צרפת, (1996). "קופיקאט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קופיקאט", באתר נטפליקס "קופיקאט", באתר AllMovie (באנגלית) "קופיקאט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קופיקאט", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "קופיקאט", באתר Metacritic (באנגלית) "קופיקאט", באתר אידיבי "קופיקאט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טריילר הסרט - אתר, קדימון הסרט באתר יוטיוב
דייוויד וסטהד

דייוויד ויליאם לוגן וסטהד (באנגלית: David William Logan Westhead; נולד ב-1963) הוא שחקן אנגלי. וסטהד נולד באלי שבקיימברידג'שייר. הוא למד דרמה באוניברסיטת בריסטול ואחר כך למד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). ב-1987 סיים את הלימודים והצטרף ללהקת התיאטרון "Actors' Touring Company". הוא מוכר מהופעותיו בסדרות הטלוויזיה "The Bill", "צדק פלילי", "Blackeyes", "סטנלי והנשים", "ברמוול", "השתיקה", "Life Begins", "האגמים", "Grafters" ו-"The Time of Your Life". עוד הופיע וסטהד בתפקידי אורח בדמות פרנק טרמיין בסדרה "וייקליף", בפרק "The Shakespeare Code" בסדרה "דוקטור הו", בדמות צ'ארלי בסדרה "Fast Freddie, The Widow and Me", בפרק "A War of Nerves" בסדרה "המלחמה של פויל", בפרק "The House in the Woods" בסדרה "רציחות במידסומר", בפרק "Cards on the Table" בסדרה "פוארו" על פי ספרי אגאתה כריסטי, ובפרק "The Gift of Promise" בסדרה "לואיס". עוד שיחק וסטהד בסרט הקולנוע "הוד מלכותה גברת בראון" בתפקיד הנסיך מוויילס. ב-1993 גילם את דמותו של טריסטן צארה בהפקה הבריטית של המחזה "Travesties". וסטהד הופיע שנים רבות בתפקידים ראשיים עם הלהקה השייקספירית המלכותית, התיאטרון המלכותי הלאומי ותיאטרון רויאל קורט. הוא שיחק בסדרה "דונובן קוויק", בסרטים "ויילד", "המין היפה", "מעבר לים", הסרט זוכה פרס גלובוס הזהב "בתו של גדעון", "המלך והגרושה", "Beneath the Skin", מיני-סדרה זוכת פרס אמי "הנסיך האבוד", "The Time of Your Life", "האגמים", "The Unknown Soldier" ו-"Blackeyes". וסטהד הופיע בתפקיד ראשי בסרט הקצר "Suicide Man", והשתתף ב-"The Real McCoy" בדרום אפריקה. ב-2010 כיכב וסטהד בתפקיד פרנק אוונס בדרמה "The Silence" של ה-BBC. ב-2002 ייסדו וסטהד ושני עמיתים שלו את חברת ההפקה "וילטון פיקצ'רס" המתמחה בתוכניות דוקומנטריות. וסטהד הוא גם מרצה לדרמה. כשהרצה בדרום אפריקה פגש קבוצה של צעירים מקופחים עם פוטנציאל להיות צלמים. יחד עם הצלם ג'ון קול, הוא פתח קורס מזורז לצילום במשך שמונה שבועות, מה שאפשר להם להתפרנס מהמקצוע. ב-2014 שיחק וסטהד בתפקיד מנהל מחלקת החדשות של ה-BBC ניל ריד בסדרה הקומית "W1A". ב-2016 שיחק וסטהד בתפקיד המלווה של טוני בלייר בסרט הטלוויזיה "רג'" של ה-BBC. עוד ב-2016 שיחק בסדרה הקומית של נטפליקס "חולה אהבה". דייוויד וסטהד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד וסטהד, באתר AllMovie (באנגלית) דייוויד וסטהד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "BBC One: Reg". BBC Online. נבדק ב-7 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה)
פורד קונסול קורסייר

פורד קונסול קורסייר (באנגלית: Ford Consul Corsair) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת חברת Ford of Britain (פורד בריטניה), (שם רשמי: Ford Motor Company Limited), חברת בת של קונצרן הרכב פורד, אשר יוצרה בין השנים 1963–1970. דגמי "פורד קונסול קורסייר מודל GT", מנוע 1,498 סמ"ק המפיק 75 כ"ס יוצאו לאירופה. דגם "פורד קונסול קורסייר" בתצורת 4 דלתות, יוצא לישראל. סדאן - 4 דלתות סדאן - 2 דלתות קבריולה - 2 דלתות סטיישן - 5 דלתות פורד קונסול קורסייר, שנת 1964, 4 דלתות פורד קונסול קורסייר פורד קונסול קורסייר, שנת 1964, 4 דלתות פורד קונסול קורסייר, שנת 1964, 2 דלתות פורד קונסול קורסייר, שנת 1964 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים פורד קונסול קורסייר, שנת 1966 - סטיישן פורד קונסול קורסייר, שנת 1967 - קבריולה פורד קונסול קורסייר, שנת 1965 - קבריולה פורד קונסול קורסייר, 4 דלתות, שנת 1969 פורד פורד אנגליה פורד קונסול קלאסיק מדיה וקבצים בנושא פורד קונסול קורסייר בוויקישיתוף פורד קונסול קורסייר, סרטון באתר יוטיוב פורד קונסול קורסייר, סרטון באתר יוטיוב פורד קונסול קורסייר car.info/en-se/ford/corsair/corsair פורד קונסול קורסייר דגם GTautomobile-catalog פורד קונסול קורסיירourclassiccars.co.uk/ford-consul-corsair פורד קונסול קורסיירautoweek.nl/nieuws/in-het-wild-ford-consul-corsair-1964
כגוונא

כגוונא הוא קטע הלקוח מספר הזוהר. הוא נאמר, בעיקר בקהילות חסידים מסוימות, לפני תפילת ערבית של שבת, קודם אמירת "ברכו". כמו רובו של ספר הזוהר, גם קטע זה הוא בארמית. צירוף הנוסח לסידור התפילה נקבע כנראה בקלויז החסידים שבעיר ברודי, שכן הוא מופיע לראשונה בסידור ר' אשר מבראד, לבוב ה'תקמ"ח, ובספר ההלכתי "מטה אפרים" לרב אפרים זלמן מרגליות מבראד. נוסח זה התפשט בדור השני של החסידות, בפרט אצל תלמידי המגיד ממזריטש תלמיד הבעל שם טוב. התפילה מופיעה גם בסידור אדמו"ר הזקן משנת ה'תקע"ו, בעריכת הרב שניאור זלמן מלאדי. הכנסת הנוסח לסידור נבעה מדברי מקובלים שספריהם היו נפוצים במזרח אירופה כגון עמנואל חי ריקי ואחרים שציינו את דברי הזוהר המלמדים על השינויים בעולמות העליונים עם כניסת השבת, כגון המעבר מן החול אל הקודש, השלווה הבאה לעולם עם כניסת השבת, התמעטות כוחות הדין והכוחות החומריים ואת מקומם תופסת השכינה. לדברי המקובלים זמן זה הוא בעת אמירת 'מזמור שיר ליום השבת', לפני הקדיש ו"ברכו". הרב יצחק אייזיק ספרין מקמארנא כתב: "כשהייתי בלובלין עם אבי זצ"ל ילד בן תשע הייתי, וראיתי פניו כלפידים, ובעת שפתח הדלת לומר 'כגוונא' ראיתי אש מלהטת על ראשו ואור נפלא". — מגילת סתרים, הוצאת מוסד הרב קוק ירושלים תש"ד עמוד נב חלקים מהקטע הולחנו על ידי חזנים רבים. הלחן המפורסם ביותר הוא לחנו של פייר פינצ'יק. הוא זכה להקלטות וביצועים רבים.(כשהבולט בהם הוא של החזן יעקב למר באלבומו איהי שבת) לחנו של זבולון קוורטין לחנו של המלחין הבאבובאי, יוסף מנדלבוים לחנו של יוסלה רוזנבלט. אין הקלטות של רוזנבלט מיצירה זו, אך היא השתמרה בתווים. לחנו של לייבלה וולדמן לחנו של הרב נחמיה רענן שבוצע על ידי תלמידי ישיבת "שדמות נריה" בשנת תשפ"ב גם במוזיקה החסידית העממית ישנם מספר לחנים לתפילה: הבולט בהם הוא "רזא דשבת" של בנימין הרשקוביץ, שהושר על ידי מיכאל שטרייכר, וזכה לאחר מכן לביצועים רבים. לחנו של יוסי גרין על "ואנפהא נהירין". הושר על ידי מרדכי בן-דוד באלבומו "צעקה". גרסת כיסוי ללחן בוצעה על ידי אברימי רוט ב"נוסח גרין" וכן על ידי זאנוויל ויינברגר ומקהלת מלכות. משה חלמיש, "מאימתי קורין את 'כגוונא' בערבית", באתר דעת שי פירון, תפילות השבת(5): כגוונא או במה מדליקין (אורכב 04.01.2018 בארכיון Wayback Machine), באתר של ישיבת אמי"ת 'אורות שאול' ארי גייגר, עיונים בסידור התפילה - כגוונא, באתר של מכללת אורות ישראל הרב יחיאל משה ורטהיימר, 'כגוונא' - תמצית סוד השבת, מכבדי אכבד עמ' 126-123 מידע על כגוונא בקטלוג הספרייה הלאומית ביצועים לנוסח כגוונא: כגוונא, בביצוע יצחק מאיר, קליפ באתר יוטיוב כגוונא, בביצוע מוטי בויאר (לחן: יוסלה רוזנבלט), קליפ באתר יוטיוב רזא דשבת, בביצוע ירמיה דמן, קליפ באתר יוטיוב קודשא ברוך הוא, בביצוע מיילך קאהן, קליפ באתר יוטיוב כגוונא, בביצוע יהודה כץ, קליפ באתר יוטיוב מטה אפרים. תקפ"ב, ב; תרכ"ה, מא (משנת חסידים, מסכת ערבית דשבת, פרקא משנה ג' דף צא, ב. ספר "חמדת ימים", חלק שבת דף מה עמוד ד; יסוד ושורש העבודה שער ח פרק ד. תקדים להכנסת דברי הזוהר לסידור נעשה כבר על ידי האר"י בהכנסת נוסח "בריך שמיה" בעת הוצאת ספר תורה רזא דשבת, בביצוע יעקב למר, סרטון באתר יוטיוב הרב נחמיה רענן | תורת הר עציון, באתר www.etzion.org.il ואנפהא נהירין, מרדכי בן דוד באלבום צעקה, להאזנה באתר יוטיוב. ואנפהא נהירין, זאנוויל ויינברגר ומקהלת מלכות מתוך מחרוזת כגוונא, להאזנה באתר יוטיוב.
פורד טרנסקונטיננטל

פורד טרנסקונטיננטל (באנגלית: Ford Transcontinental) היא משאית כבדה, בעלת הנעה 6x2, מתוצרת "פורד אירופה" ("פורד בריטניה" וOriginal equipment manufacturer" (OEM)" (עבור "פורד" בהולנד, אמסטרדם), חברת בת של קונצרן הרכב פורד (שם מלא: Ford Motor Company), אשר יוצרה בין השנים 1975–1984. יוצרו 8,735 יחידות, מהן 8,231 יחידות יוצרו בהולנד (אמסטרדם), 504 יחידות יוצרו בבריטניה. בקבינה - 3 מושבים. MK 1 MK 2 פורד טרנסקונטיננטל פורד טרנסקונטיננטל (מימין) פורד פורד LCF פורד טרנסקונטיננטל - תמונות (flickr) מדיה וקבצים בנושא פורד טרנסקונטיננטל בוויקישיתוף פורד טרנסקונטיננטל, סרטון באתר יוטיוב פורד טרנסקונטיננטל, סרטון באתר יוטיוב פורד טרנסקונטיננטל, סרטון באתר יוטיוב פורד טרנסקונטיננטל fomcc.de/transcontinental (גרמנית) פורד טרנסקונטיננטל bigmacktrucks.com/topic/41235-the-ford-transcontinental פורד טרנסקונטיננטל - הולנד (היסטוריה) curbsideclassic.com/blog/trucks-and-heavy-equipment/curbside-classic-a-louisvillian-goes-to-amsterdam-the-story-of-the-mighty-ו-ford-transcontinental
אולימפיאדת החירשים

אולימפיאדת החרשים (באנגלית: Deaflympics) היא אירוע של הוועד האולימפי הבינלאומי והוועד הבינלאומי לספורט לקויי שמיעה, שבו מתחרים ספורטאים חירשים בענפי ספורט שונים. חירשים מתקשים להתחרות במשחקים האולימפיים הרגילים, בשל כך שהם אינם יכולים לשמוע את השופטים השורקים על מנת להתחיל מרוץ. אולימפיאדת החירשים נערכת אחת לארבע שנים (הרצף נקטע בתקופת מלחמת העולם השנייה). המשחקים הראשונים התקיימו בפריז, בשנת 1924. האולימפיאדה התחילה בתור אירוע קטן של 140 ספורטאים מ-9 מדינות אירופאיות, שהתחרו ב"משחקים הבינלאומיים השקטים בפריז". בשנת 1949 התווספו משחקי החורף האולימפיים. רשמית, משנת 1924 ועד שנת 1965 המשחקים נקראו "המשחקים הבינלאומיים עבור החירש". משנת 1966 עד 1999 המשחקים נקראו "המשחקים העולמיים לחירשים". משנת 2001 המשחקים נקראו "אולימפיאדת החירשים" (Deaflympics). כדי להשתתף במשחקים, לספורטאים המתחרים צריך להיות אובדן שמיעה של לפחות 55 דציבלים, באוזן ה"טובה" שלהם. אביזרי שמיעה אסורים, כדי למנוע יתרון לא הוגן של ספורטאי אחד על משנהו. עד כה נערכו המשחקים ב-36 ערים, וב-21 מדינות, אך המשחקים נערכו מחוץ לאירופה רק 5 פעמים: וושינגטון 1965, לוס אנג'לס 1985, כרייסטצ'רץ', 1989, מלבורן 2005, וטייפה ב-2009. המשחקים האחרונים התרחשו בסמסון שבטורקיה, בשנת 2017. ישנם משחקי חורף ומשחקי קיץ המתקיימים בנפרד במדינות שונות. מדיה וקבצים בנושא אולימפיאדת החירשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולימפיאדת החירשים אולימפיאדת החירשים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) 31.07.2017, ב-אתר אס"ח - ארגון הספורט של החרשים בישראל. דורון קרמר, ‏ובתוך כל השקט הזה, באתר גלובס, 7 באוקטובר 2009 Winter Deaflympics 2024 – Turkiye, סרטון בערוץ "H3 WORLD TV", באתר יוטיוב (אורך: 9:38 דקות), 10 במרץ 2024, עם כתוביות
פורד אוריון

פורד אוריון (באנגלית: Ford Orion) היא מכונית משפחתית, בתצורת סדאן, 3 קופסאות, מתוצרת יצרנית הרכב Ford of Europe AG, (פורד אירופה), חברת בת של קונצרן הרכב פורד, אשר יוצרה בין השנים 1983–1993. דגם ה"פורד אוריון" יוצר בבריטניה, בגרמניה, ספרד, ארגנטינה (בארגנטינה יוצר עד שנת 1998, תחת השם "פורד ורונה") וונצואלה. יוצרו 3,534,239 יחידות. "Orion Mark I" - יוצר בין השנים 1983-1986 "Orion Mark II" - יוצר בין השנים 1986-1990 "Orion Mark III" - יוצר בין השנים 1990-1993 "אוריון L" (יוצר בין השנים 1992-1993, מנוע 1.8 דיזל) "אוריון LX" (יוצר בין השנים 1990-1993, מנועים: 1.3, 1.4, 1.6, 1.8, 1,8 דיזל) "אוריון GLX" (יוצר בין השנים 1991-1990, מנועים: 1.3, 1.4, 1.6) "אוריון Ghia" (יוצר בין השנים 1990-1993, מנועים: 1.3, 1.4, 1.6, 1.8, 1,8 דיזל) "אוריון Ghia Si" (יוצר בין השנים 1992-1993, מנוע 1,8 16v) דגם של "פורד אוריון" הופיע במספר סדרות טלוויזיה. פורד אוריון פורד אוריון, דור שלישי פורד אוריון פורד אוריון פורד אוריון, שנת 1988 פורד אוריון, שנת 1993 פורד אוריון, שנת 1985, דגם "1.6 GL" פורד אוריון פורד אוריון פורד פורד אנגליה פורד אסקורט פורד קונסול קלאסיק פורד קונסול קורסייר מדיה וקבצים בנושא פורד אוריון בוויקישיתוף פורד אוריון, סרטון באתר יוטיוב פורד אוריון, סרטון באתר יוטיוב פורד אסקורט - פורד אוריון 16v theaa.com/staticdocs/pdf/carreports פורד אוריוןsimplyeighties.com/ford-orion פורד אוריון - דגמיםcars-data.com/en/ford/orion פורד אוריון בסדרות טלוויזיהimcdb.org/vehicles_make-Ford_model-Orion
רונן אברהם

רונן אברהם הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. תחומי התמחותו העיקריים של הם ניתוח כלכלי ואמפירי של המשפט, דיני נזיקין, דיני חוזים ודיני ביטוח. רונן אברהם גדל והתחנך בתל אביב והיה פעיל בתנועת הצופים בה שימש כמדריך. שירת כקצין בצה"ל בתפקידים מסווגים במודיעין חיל האוויר. לאחר סיום שירותו, למד לתואר ראשון במשפטים ולתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן (סיים את שני התארים בהצטיינות ב-1998), במהלך לימודיו שימש כעורך כתב העת המשפטי של האוניברסיטה "מחקרי משפט". לאחר סיום חוק לימודיו התמחה אצל שופט בית המשפט העליון תיאודור אור והשלים גם התמחות במשרד עורכי הדין גרוס חודק ושות'. לאחר סיום ההתמחות ומעבר מבחני לשכת עורכי הדין, המשיך את לימודיו בארצות הברית, והשלים תואר שני במשפטים, ובשנת 2003 השלים את לימודי הדוקטורט, שניהם באוניברסיטת מישיגן בארצות הברית. בהמשך לימד נושאים משפטיים שונים באוניברסיטת נורת'ווסטרן והחל משנת 2008 לימד באוניברסיטת טקסס באוסטין. בשנת 2014 שב לישראל, וכיום הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב. בנוסף לימד מספר שנים במרכז הבינתחומי הרצליה. פרופ' אברהם פרסם מחקרים רבים בתחום דיני הנזיקין בנושא השפעת הרפורמות בדיני הנזיקין על עולם המשפט, עולם הביטוח וכן על תאוריות של צדק ושוויון. פרופסור אברהם הקים ומתחזק שני מאגרי מידע, האחד בנושא חקיקת רפורמות בדיני הנזיקין ב-50 המדינות בארצות הברית מאז 1980 ועד היום, והשני בנושא דיני איסור האפליה בביטוח בחמישים המדינות בארצות הברית מאז 1940 ועד היום. פרופסור אברהם מלמד קורסים בדיני ביטוח, דיני נזיקין, ניתוח כלכלי של המשפט הפרטי וניתוח כלכלי של המשפט הציבורי. פרופ' אברהם הוא המנהל האקדמי של תוכנית תל אביב נורת'ווסטרן לתואר שני למנהלים במשפט ציבורי, ומנהל תוכנית פרסול לתואר שני בין-לאומי. בשנים 2017-2023 שימש כמנחה האקדמי של הקליניקה לזכויות אדם בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. פרופ' אברהם הוא חבר בפורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה, הפועל נגד השינויים שהוצעו במערכת המשפט בשנת 2023. רונן אברהם באתר google scholar פרופ' רונן אברהם, באתר אוניברסיטת תל אביב פרופ' רונן אברהם, ‏סלינגר מפקחת גרועה - לחברות הביטוח, באתר גלובס, 30 באפריל 2018 רונן אברהם ודני סטטמן, אפליה שאי אפשר להצדיק, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2013 טרגדיית נחלת הכלל, ריאיון עם פרופ' אברהם ברדיו הבינתחומי. רונן אברהם ודני סטטמן, "פוסטרים ועוגות חתונה: מתי סירוב לספק שירות לקבוצות "חשודות" אינו בגדר אפליה אסורה?" בבלוג שיח.זכויות@מינרבה, אוקטובר 2022. רונן אברהם וג'ואנה שפרד, רפורמת לוין - לא באמת כמו באמריקה, באתר כלכליסט, 22 בינואר 2023 רונן אברהם, "הפליה פרטית ודרך לנצח אותה", בבלוג שיח.זכויות@מינרבה, 12 במרץ 2023. רונן אברהם, "סרבנות הטייסים", באתר ערוץ 7, 7 במרץ 2023. רונן אברהם, "עילת הסבירות היא התירוץ של הקואליציה להחלשה גורפת של בית המשפט העליון", באתר מקור ראשון, 6 ביולי 2023. רונן אברהם, "ליבסקינד דמגוג", באתר ערוץ 7, 31 ביולי 2023. רונן אברהם, ״השורש של מיזם "האספה המכוננת" הוא ההפנמה שהצד השני לא ייעלם״, באתר מקור ראשון, 14 באוגוסט 2023. "מי אנחנו", פורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה.
יופי לי

יופי לי (באנגלית: Wouldn’t it be Loverly) הוא שיר פופולרי מתוך המחזמר "גבירתי הנאווה" שהולחן בידי פרדריק לאו ונכתב על ידי אלן ג'יי לרנר, והתפרסם בשנת 1956. השיר מבוצע על ידי מוכרת הפרחים אלייזה דוליטל וחבריה לרחוב. השיר מביע את מאווייה של אלייזה לחיים יפים יותר. השיר מבוצע בניב הקוקני שאותו פרופסור היגינס מנסה להעלים. השיר בוצע לראשונה בידי ג'ולי אנדרוז בהפקה המקורית בברודוויי של "גבירתי הנאווה". בשנת 1964, בעיבוד הקולנועי, השיר בוצע על ידי מארני ניקסון אשר דיבבה את השחקנית אודרי הפבורן אשר גילמה את אלייזה דוליטל. גרסתה הגנוזה של אודרי הפבורן זמינה כתוספת בהפצות הביתיות של הסרט. התרגום לעברית מנסה ליצור מקבילה לניב הקוקני. דן אלמגור מספר על הדרך שבה פתרו בעיות בתרגום סלנג: בעצתו של הבלשן חיים בלנק ובלשנים נוספים הם ביקרו בגני ילדים ושמעו את לשונם. התרגום של מילת הסלנג loverly לצירוף "יופי לי" יוצר דמיון צלילי למילת המקור וממשיך את הסלנג. בנוסף מופיעות בגרסה העברית של השיר מילים מן המשלב הנמוך וקיצורי שפה (כדוגמת "שוקולדים המון לזלול ופחם לחמם ת'כל", "מה חמים", "יופי-טופי", "לא אוציא ת'אף החוצה"). בישראל בוצע השיר על בימות התיאטרון בידי ארבע שחקניות. הראשונה הייתה רבקה רז בהפקה העברית המקורית משנת 1964 בתיאטרון גיורא גודיק ובהפקה משנת 1969. ב-1986 שרה את השיר הזמרת האלמונית לאותם ימים - ריטה. ב-2001 שרה את השיר מירה עוואד, ובשנת 2013 שרה את השיר השחקנית שני כהן, כאשר בתקופת הלידה שלה, חזרה ריטה לתפקיד אחרי 30 שנה מההפקה שבה הופיעה. בכל ההפקות העברית של המחזה נעשה שימוש בתרגום העברי משנת 1964 של דן אלמגור ושרגא פרידמן. מידע על היצירה "יופי לי" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "יופי לי" באתר יוטיוב League, The Broadway. "My Fair Lady – Broadway Musical – Original - IBDB". www.ibdb.com. "'My Fair Lady' (1964) - Soundtracks" Internet Movie Database, accessed August 23, 2011 דן אלמגור, [עונג שבת אותה גברת בשינוי אדרת חמישים שנה ל"גבירתי הנאוה"], באתר http://onegshabbat.blogspot.com/2014/01/blog-post_8.html
ואדי א-נטוף

ואדי א-נטוף הוא עמק השוכן ליד שכונת תל ציון שביישוב כוכב יעקב. בתחתית העמק בחלקו הדרומי שוכן נחל אכזב והוא ניכר על ידי הצמחייה לאורך התוואי שלו. מבנה הוואדי הוא זרוע היוצאת מנחל מכמש מצפון למתחם הקטן של מחצבות טריפי, עוברת בדרום תל ציון מצפון למתחם הגדול של המחצבות, ומתפצלת בתבנית מזלג לשלוש שלוחות: ממזרח לשכונה, בנקודת האמצע של דרום השכונה, וממערבה לה. ממערב לשלוחה המערבית שוכן הכפר עקב שבתוכו כביש 60 הישן. באמצע הוואדי יש נביעת מים הנקראת עין א-נטוף. כשיש מים בוואדי המים זורמים מזרחה אל נחל מכמש בשל הפרשי הגבהים של כ-700 מ"ר מעל פני הים במערבו וכ-500 במזרחו. אורך הקטע הדרומי בוואדי הוא כ-3 ק"מ ושתי זרועות המזרחיות-צפוניות הן כל אחת באורך של כ-0.5 ק"מ. ואדי אל-עין ואדי א-נטוף באתר גוגל מפות עין א-נטוף באתר עמוד ענן ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שרלוטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן

שרלוטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (בגרמנית: Charlotte von Sachsen-Meiningen;‏ 11 בספטמבר 1751 – 25 באפריל 1827), הייתה אשתו של ארנסט השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג וסבתא רבתא של אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה. שרלוטה נולדה ב-11 בספטמבר 1751 בפרנקפורט, לאנטון אולריך, דוכס סקסוניה-מיינינגן ולשרלוטה אמליה, נסיכת הסן-פיליפסטאל, בתם של קרל הראשון, רוזן הסן-פיליפסטאל וקתרינה כריסטינה, נסיכת סקסוניה-ויימאר. ב-21 במרץ 1769 התחתנה שרלוטה עם ארנסט, נסיך סקסוניה-גותה-אלטנבורג, מנו נולדו לה 4 ילדים. בשנת 1772 מת חמיה פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ובעלה ארנסט עלה לשלטון במקומו. ארנסט היה שליט ליברלי ונאור, שהתעניין באמנויות ובמדעים והשתמש בשלטונו כדי לקדם אותם. הוא קידם מאוד את מערכת החינוך והכלכלה במדינה, וכן דאג לתיאטרון, לאוספי אמנות ולספריות. ארנסט התעניין במיוחד באסטרונומיה ובפיזיקה, ואף הקים את מצפה הכוכבים של גותה שהתפתחה למרכז אירופאי לאסטרונומיה, ושרלוטה סייעה לו במפעליו הכבירים. בשנת 1804 מת בעלה ארנסט השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ובנה אוגוסט, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו. שרלוטה לא הסתדרה כל כך עם בנה אוגוסט, ובעקבות כך עברה להתגורר באייזנברג. לאחר מכן התגוררה כמה שנים במרסיי, ומשם עברה לג'נובה, שם חיה עד מותה ב-25 באפריל 1827. ב-21 במרץ 1769 התחתנה שרלוטה עם ארנסט השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ממנו נולדו לה 4 ילדים: ארנסט (27 בפברואר 1770 - 3 בדצמבר 1779). אוגוסט (23 בנובמבר 1772 - 17 במאי 1822), התחתן עם לואיזה שרלוטה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, ואחריה עם קרולינה אמליה, נסיכת הסן-קאסל. פרידריך (28 בנובמבר 1774 - 11 בפברואר 1825). לודוויג (21 באוקטובר 1777 - 26 באוקטובר 1777). מדיה וקבצים בנושא שרלוטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן בוויקישיתוף