laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלפריד פייטון

אלפריד פייטון הבן (באנגלית: .Elfrid Payton, Jr; נולד ב-22 בפברואר 1994) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת אינדיאנה מאד אנטס מליגת הפיתוח של ה-NBA. פייטון נולד בעיר גרנטה שבלואיזיאנה, בנם של אלפריד ודניאלה פייטון ואח לחמש אחיות. אביו היה שחקן פוטבול מקצועני. בנעוריו שיחק פייטון כדורסל ופוטבול, אך בעקבות הוריקן קתרינה פורקה נבחרת הפוטבול של בית הספר ופייטון נותר להתמקד בכדורסל. הוא סיים את לימודי התיכון כבר בגיל 16. הוא למד באוניברסיטת לואיזיאנה בלפאייט ושיחק בנבחרת הכדורסל המקומית. בעונתו השלישית רשם ממוצעים של 19.2 נקודות, 5.9 אסיסטים, 6 ריבאונדים ו-2.3 חטיפות למשחק. הוא נבחר בתום העונה לשחקן ההגנה המצטיין ב-NCAA. ב-2013 היה חבר בסגל נבחרת ארצות הברית עד גיל 19 שזכתה באליפות העולם בכדורסל, שהתקיימה בפראג שבצ'כיה. באליפות השיג ממוצעים של 6.1 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק. פייטון בחר לוותר על שנתו האחרונה באוניברסיטה והעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA. בדראפט ה-NBA‏ 2014 נבחר פייטון במקום העשירי על ידי פילדלפיה 76', ומיד הועבר בטרייד לאורלנדו מג'יק בתמורה לדריו שאריץ', בחירה עתידית בסיבוב הראשון ובחירה עתידית בסיבוב השני. את עונתו הראשונה ב-NBA התחיל כרכז הפותח של אורלנדו מג'יק אך לאחר 10 משחקים איבד את מקומו בחמישייה. הוא חזר להיות הרכז המוביל החל מהמשחק ה-30 של הקבוצה ועד לתום העונה. ב-18 במרץ 2015 השיג את הטריפל דאבל הראשון בקריירה שלו, עם 15 נקודות, 12 אסיסטים ו-10 ריבאונדים במשחק מול דאלאס מאבריקס. במשחקו הבא, יומיים לאחר מכן רשם שוב טריפל דאבל, עם 22 נקודות, 10 אסיסטים ו-10 ריבאונדים בניצחון קבוצתו על פורטלנד טרייל בלייזרס. פייטון היה בכך לרוקי הראשון מאז אנטואן ווקר ב-1997 שהשיג שני טריפל דאבלים רצופים. בסיום עונתו הראשונה ב-NBA נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בפברואר 2018, לאחר כ-3 עונות וחצי באורלנדו, הועבר בטרייד לפיניקס סאנס בתמורה לבחירת דראפט עתידית. לקראת עונת 2018/2019 חתם פייטון על חוזה לעונה אחת בניו אורלינס פליקנס. בין ה-10 ל-18 במרץ 2019 השיג טריפל דאבל בחמישה משחקים רצופים, ובכך היה השחקן החמישי בלבד בתולדות הליגה שרושם הישג זה. ב-9 ביולי 2019 חתם על חוזה בניו יורק ניקס. באוגוסט 2021 חתם פייטון על חוזה בפיניקס סאנס, בה שיחק בעבר בשנת 2018. מדיה וקבצים בנושא אלפריד פייטון בוויקישיתוף אלפריד פייטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלפריד פייטון, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר אוניברסיטת לואיזיאנה-לאפייט אלון פרימו, אל תתנו לאפרו של אלפריד פייטון לבלבל אתכם, באתר הארץ, 4 בינואר 2016 Payton's NBA Career Will Start Back Where It All Began, אתר ליגת ה-NBA, ‏26 באוקטובר 2014 אלפריד פייטון, באתר האליפות טריפל דאבל לווסטברוק. היסטוריה לנטס והבאקס, באתר ערוץ הספורט פיניקס מצרפת את פייטון, באתר הקבוצה, 8 בפברואר 2018 Elfrid Payton Becomes Fifth Player in NBA History to Record Five Straight Triple-Doubles, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 19 במרץ 2019 ניו יורק מחתימה את רנדל, פייטון, גיבסון, פורטיס ואלינגטון, באתר הקבוצה, 9 ביולי 2019
מיקלוש סבדוש

מיקלוש סבדוש (בהונגרית: Szabados Miklós;‏ 7 במרץ 1912 – 12 בפברואר 1962) היה שחקן טניס שולחן הונגרי ממשפחה של יהודים מומרים, בעל 15 מדליות זהב באליפויות עולם בטניס שולחן, 1 ביחידים, 6 בזוגות גברים, עם ויקטור ברנה ו-3 בזוגות מעורבים עם מריה מנדניאנסקי ובסך הכל 24 מדליות מאליפות העולם בטניס שולחן. סבדוש נולד בבודפשט לאב הונגרי ולאמא יהודיה, רוזה שוורץ, שהתנצרה לרגל נישואיה. הוא החל להתאמן בטניס שולחן בגיל 13. באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1929 זכה סבדוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בתחרות לזוגות גברים עם ויקטור ברנה ובתחרות הקבוצתית. מדליית כסף, בתחרות ליחידים לאחר שהפסיד לפרד פרי מבריטניה. באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 1930 זכה סבדוש ב-3 מדליות זהב, בתחרות לזוגות גברים עם ברנה, בתחרות לזוגות מעורבים עם מריה מנדניאנסקי ובתחרות הקבוצתית. באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1931 זכה סבדוש ב-4 מדליות זהב, בתחרות ליחידים, לאחר שניצח במשחק הגמר את אלוף העולם היוצא חברו לנבחרת ויקטור ברנה, בתחרות לזוגות גברים עם ברנה, בתחרות לזוגות מעורבים עם מריה מנדניאנסקי ובתחרות הקבוצתית. באליפות העולם שנערכה בפראג, צ'כיה בשנת 1932 זכה סבדוש ב-4 מדליות, 1 זהב ו-3 כסף. מדליית זהב, בפעם הרביעית ברציפות בתחרות לזוגות גברים עם ברנה. מדליות כסף, בתחרות ליחידים לאחר שהפסיד במשחק הגמר לברנה, בתחרות לזוגות מעורבים עם מנדניאנסקי ובתחרות הקבוצתית. עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה בשנת 1933 נמלט סבדוש מגרמניה שבה למד באוניברסיטת ברלין לפריז, צרפת ובשנת 1936 עזב לבריטניה. בשנת 1937 הוא ערך עם חברו לנבחרת סטיבן קלן מסע ראווה בטניס שולחן, במזרח הרחוק, בדרום אמריקה ובאוסטרליה. בסיום המסע הוא היגר לאוסטרליה והתגורר בסידני שם פתח מועדון לטניס שולחן. בשנת 1941 הוא נישא למרי אליס ברייצ'ר ולזוג נולד בן. בשנת 1954 הם התגרשו. ב-12 בפברואר 1962 הוא ניפטר מדלקת ריאות. בשנת 1987 בשל היותו יהודי מלידה נבחר סבדוש להיכל התהילה של הספורט היהודי בשנת 1993 נבחר סבדוש להיכל התהילה הבינלאומי של טניס השולחן מיקלוש סבדוש, באתר ITTF (באנגלית) דוד דודסון, "חוקים משלהם: הספורט שגבר על הנאצים", באתר nrg‏, 28 בינואר 2012 מיקלוש סבדוש, באתר היכל התהילה הבינלאומי של טניס השולחן
לוי קרופני

הרב לוי קְרוּפֶּנִי (לעיתים בכתיב היידי: קרופעני; באנגלית: Levi Krupenia; ה'תרע"ו, 1916 - י"ט באדר ה'תשנ"ח, 17 במרץ 1998) היה ראש ישיבה אמריקאי. ראש ישיבת קמניץ בארצות הברית. נולד בסלונים לרב יהושע בנימין קרופני (נספה בשואה), ולמד בישיבת מיר, בזמן מלחמת העולם השנייה נמלט מווילנה יחד עם רבים מתלמידי הישיבה ברכבת הטרנס-סיבירית לאורכה של ברית המועצות, לולדיווסטוק, ממנה לקובה שביפן, ואחר כך לשאנגחאי, באמצעות אשרות הכניסה שהנפיק הקונסול היפני בקובנה, חסיד אומות העולם צ'יאונה סוגיהארה. בהמשך הגיע לארצות הברית. בארצות הברית נישא לרחל לאה גרוזובסקי בתו של רבי ראובן גרוזובסקי שכיהן כראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק ובית מדרש עליון במונסי. הוא יסד יחד עם רבי אריה לייב מאלין, רבי שמואל חרקובר ורבי חיים ויסוקר, ידידיו מישיבת מיר, את ישיבת "בית התלמוד" בברוקלין. בראשית שנות ה-60 ייסד ועמד בראשות ישיבת קמניץ ("תורת אמת") בברוקלין, ובהמשך הקים ישיבה גדולה נוספת בוודריג', ניו יורק (אנ'). הוא השאיר אחריו כתבים רבים, בהם חיבור בכתב-יד על ספר החינוך. קטעים מכתביו התפרסמו החל בשנות ה-40 בכתבי עת תורניים שונים. בנו, הרב יהושע קרופני משמש כראש הכולל של ישיבת לייקווד "בית מדרש גבוה". שעשועי לוי על מסכת יומא, ירושלים-לייקווד, תשס"ג, באתר אוצר החכמה הג"ר לוי קרופני זצ"ל, עם התורה, תשנ"ח, מהדורא (סדרה) ד, גיליון ב, עמ' יא, באתר היברובוקס לפי לייטנר, מבצע הצלת התורה, ירושלים תש"ן, עמ' 113; בתמונה הידועה של בני הישיבה בשאנגחי, הוא יושב שלישי מימין בשורה התשיעית. ישיבת קמניץ והמתיבתא בורו-פארק, ברוקלין נ.י., הפרדס, שנה ל"ז גיליון ה, עמ' 37.
כריסטינה סטד

כריסטינה סְטֶד (Christina Stead;‏ 17 ביולי 1902, סידני, אוסטרליה – 31 במרץ 1983, שם) הייתה סופרת אוסטרלית שחיברה רומנים וסיפורים קצרים, וזכתה להכרה על שנינותה הסאטירית ועל התובנה הפסיכולוגית שהפגינה באפיון הדמויות ביצירותיה. אביה היה דייוויד ג'ורג' סטד, ביולוג ימי וחלוץ בתחום השימור. סטד עצמה הייתה מרקסיסטית אדוקה, אף כי מעולם לא הצטרפה למפלגה הקומוניסטית. על אף שנולדה ומתה בסידני, סטד חיה שנים ארוכות באנגליה ובארצות הברית. תחילה עקרה מאוסטרליה לפריז, ועבדה שם בבנק בין שנת 1930 ל-1935. שם גם פיתחה מערכת יחסים עם המסאי, הכלכלן הפוליטי, והתווכן ויליאם ג' בלייק (שמו המקורי היה וילהלם בלך), ונסעה איתו לספרד (עד פרוץ מלחמת האזרחים בספרד), ומשם לארצות הברית. בשנת 1952 הצליח בלייק להתגרש מאשתו הקודמת, וסטד נישאה לו. בשנת 1968 מת בלייק מסרטן הקיבה, וסטד שבה לאוסטרליה. ייתכן שאחד הגורמים לשובה לאוסטרליה היה פסילתה מזכייה בפרס בריטניקה-אוסטרליה בנימוק שהיא "חדלה מלהיות אוסטרלית". סטד חיברה 15 רומנים ומספר אסופות של סיפורים קצרים. בשנים 1943-1944 לימדה "סדנה לכתיבת רומנים" באוניברסיטת ניו יורק, וכן כתבה תסריטים עבור חברות הפקה הוליוודיות באותו עשור,, ובין היתר השתתפה בכתיבת הסרט הביוגרפי על מארי קירי (בשם "מאדאם קירי") וסרט המלחמה של ג'ון פורד בכיכוב ג'ון ויין, They Were Expendable. הרומן הראשון של סטד, Seven Poor Men of Sydney‏ (1934) עוסק בחייהם של פעילים רדיקלים ופועלי נמל בני התקופה, על אף שככלל לא השתייכה לזרם הריאליזם הסוציאליסטי. הרומן הידוע ביותר שלה הוא גם היחיד שתורגם לעברית: האיש שאהב ילדים (פורסם באנגלית בשנת 1940; יצא בעברית בתרגום ג. אריוך, בהוצאת זמורה ביתן, תשמ"ו, 1986). הרומן לא זכה לתשומת לב רבה בשני העשורים שאחרי פרסומו. הוצאה מחודשת בשנת 1965 בצירוף הקדמה מאת רנדל ג'רל עוררה עניין רחב יותר בספר. בשנת 2005 כלל טיים מגזין את הרומן ברשימת "100 הרומנים הטובים ביותר מהשנים 1923-2005". בשנת 2010 כינה הסופר ג'ונתן פרנזן את הספר "יצירת מופת" ברשימת ביקורת בניו יורק טיימס. הרומן Letty Fox: Her Luck נאסר לפרסום באוסטרליה במשך שנים מספר בטענה שהוא לא-מוסרי ופורנוגרפי. בנוסף לסיפורת, פרסמה סטד גם שני כרכי מכתבים (וכרך נוסף פורסם לאחר מותה). מדיה וקבצים בנושא כריסטינה סטד בוויקישיתוף כריסטינה סטד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כריסטינה סטד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דף ביוגרפי על סטד (אנגלית) באתר הספרות הפיני Kirjasto. ריצ'רד לקאיו, רשימת 100 הרומנים (אנגלית), באתר טיים מגזין, 16 באוקטובר 2005. ג'ונתן פרנזן, "Rereading ‘The Man Who Loved Children’", באתר הניו יורק טיימס, 3 ביוני 2010. "The Totally Incredible Obscenity of ''Letty Fox''" באתר הספרייה הלאומית של אוסטרליה.
בן אורי

האם התכוונתם ל... בצלאל בן אורי – במקרא, האמן והאדריכל הראשי שהועסק בתכנון המשכן, עיצובו ובנייתו, ובעשיית כליו ובגדי הכהונה גלריית בן אורי (המוזיאון היהודי לאמנות בלונדון) – מוסד תרבות המציג ומטפח אמנות יהודית מאיר בן אורי – אדריכל, במאי, צייר, מאייר, מוזיקאי ומלחין ישראלי אורי בן ארי
אנה שיפוש

אנה שיפוש (בהונגרית: Sipos Anna;‏ 3 באפריל 1908 – 1 בינואר 1988) הייתה שחקנית טניס שולחן יהודייה-הונגרייה, בעלת 11 מדליות זהב באליפויות עולם בטניס שולחן, 2 ביחידות, 6 בזוגות נשים, עם מריה מנדניאנסקי ו-3 בזוגות מעורבים (2 עם ויקטור ברנה ו-1 עם סטיבן קלן) ובסך הכל 21 מדליות מאליפות העולם בטניס שולחן. שיפוש הייתה האישה הראשונה בעולם ששיחקה טניס שולחן כשאחזה את המחבט בסגנון עט. שיפוש נולדה בסגד. היא הייתה האישה הראשונה בעולם ששיחקה באחיזת המחבט בסגנון אחיזת עט (penhold) עד שנת 1932. באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1929, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב, בתחרות לזוגות מעורבים עם אישטוון קלן. מדליות ארד, בתחרות ליחידות ובתחרות לזוגות נשים עם מריה מנדניאנסקי. באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 1930, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מריה מנדניאנסקי. מדליות כסף, בתחרות ליחידות לאחר שהפסידה במשחק הגמר למנדניאנסקי ובתחרות לזוגות מעורבים עם אישטוון קלן. באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1931, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי, מדליית כסף, בתחרות לזוגות מעורבים עם ויקטור ברנה ומדליית ארד, בתחרות ליחידות. בשנת 1932 היא שוכנעה לשנות את אחיזת המחבט שלה לשיטה מקובלת, "שייק הנד", והישגיה השתפרו מאוד. באליפות העולם שנערכה בפראג, צ'כיה בשנת 1932, זכתה שיפוש ב-3 מדליות זהב, בתחרות ליחידות לאחר ניצחון במשחק הגמר על אלופת העולם וחברתה לנבחרת מנדניאנסקי, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ובתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה. באליפות העולם שנערכה בבאדן, אוסטריה בשנת 1933, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בתחרות ליחידות בפעם השנייה ברציפות, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ומדליית ארד בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה. באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1934, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ומדליות כסף, בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה ובתחרות הקבוצתית. באליפות העולם שנערכה באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה בשנת 1935, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי בפעם השישית ברציפות, בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה ומדליית כסף, בתחרות הקבוצתית. שיפוש נפטרה ב-1 בינואר 1988 בבודפשט. בשנת 1996 נבחרה שיפוש להיכל התהילה של הספורט היהודי בשנת 1993 נבחרה שיפוש להיכל התהילה הבינלאומי של טניס השולחן אנה שיפוש, באתר ITTF (באנגלית) דוד דודסון, השבוע לפני: האנשים שעשו היסטוריה בספורט, באתר nrg‏, 28 בדצמבר 2013 אנה שיפוש, באתר היכל התהילה הבינלאומי של טניס השולחן
ויקטוריה (אלה)

ויקטוריה (לטינית: Victoria) היא אלת הניצחון בדת הרומית העתיקה. ויקטוריה היא המקבילה לאלה היוונית ניקה, והשותפה של בלונה. היא הותאמה מדמותה של אלת החקלאות הסבינית, ואקונה, והמקדש הראשי שלה נמצא בגבעת הפאלאטיום. האלה ויקה פוטה מזוהה לעיתים כוויקטוריה. שלא כמו האלה היוונית ניקה, האלה ויקטוריה לקחה חלק מרכזי בחברה הרומית ומקדשים רבים הוקמו לכבודה. כשפסלה הוסר בשנת 382 לפנה"ס על ידי הקיסר גרטיאנוס היה זעם רב ברחובות רומא. לרוב היא נערצה על ידי גנרלים אשר חזרו מניצחונותיהם בקרבות. הבדל נוסף מניקה היוונית הוא בכך שוויקטוריה הייתה ידועה בהצלחה במשחקי האתלטיקה כמו מרוצי מרכבות, ויקטוריה הייתה הסמל לניצחון על המוות וקבעה מי ינצח במלחמה. ויקטוריה מופיעה רבות על מטבעות רומיים, תכשיטים, מבנים, ואמנויות אחרות. היא נתפסה לעיתים קרובות עם או בתוך מרכבה, כמו בפסל הניצחון מסוף המאה ה-18 קוודריגת שער ברנדנבורג בברלין שבגרמניה; או באנדרטת ויטוריו אמנואלה השני, בנוכחות עם 2 קוודריגות. ניקה או ויקטוריה הייתה נהגת המרכבה של זאוס בקרב בו השתלט על האולימפוס. על שמה של ויקטוריה נקרא האסטרואיד "12 ויקטוריה" בחגורת האסטרואידים הגדולה. סימן V מדיה וקבצים בנושא ויקטוריה בוויקישיתוף ויקטוריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כלכלן

כלכלן הוא בוגר תואר אקדמי בכלכלה או במנהל עסקים עם התמחות במימון, העוסק בתחום כלכלי במסגרת מקצועית או אקדמית. תחום הכלכלה באקדמיה מוגדר על פי רוב כמדע החברתי החוקר את פעילות כלכלית כדי להשיג הבנה של התהליכים הקובעים את הייצור, הפצה וצריכה של סחורות ושירותים במשק. כלכלנים מועסקים בעסקים רבים הפועלים בתחום הפיננסי כמו בנקים וחברות ביטוח כמו גם בגופים אחרים כגון חברות מסחריות שונות, בתי השקעות, מוסדות ציבוריים. מחקר כלכלי מתבצע גם במחלקת המחקר של בנק ישראל. בישראל לימודי כלכלה נערכים במרבית האוניברסיטאות, בדרך כלל במסגרת הפקולטה למדעי החברה וכן בחלק מן מכללות האקדמיות. אורך הלימודים הוא לרוב כשלוש שנים ובסיומם מקבלים בדרך כלל תואר מסוג .B.A בכלכלה. לעיתים ניתן ללמוד את התחום במסלול דו חוגי עם חוג נוסף כגון מנהל עסקים או חשבונאות. לאחר סיום התואר ניתן להמשיך לתואר שני בכלכלה, בתואר המוסמך מציעים במוסדות התמחויות שונות כגון כלכלה פיננסית או כלכלה התנהגותית. אורי פסובסקי, כלכלנים עילאיים ומתנשאים, באתר כלכליסט, 17 בדצמבר 2014 כלכלנים, דף שער בספרייה הלאומית המחקר בבנק ישראל, באתר בנק ישראל תוכניות לימודי כלכלה, באתר המועצה להשכלה גבוהה מידע על מסלולים ללימודי כלכלה, באתר לימודים בישראל (אתר), ‏2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פורר

פורר (באנגלית: Forer; Forrer) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... ברטרם פורר – פסיכולוג אמריקאי אפקט פורר – הטיה קוגניטיבית, הקרויה ע"ש ברטרם פורר יהודה לייב פורר – "הרב מוואבוילניק", רב ליטאי-אמריקאי עודד פורר – פעיל פוליטי ושר החקלאות מטעם מפלגת ישראל ביתנו, בנו של שוקי פורר שוקי פורר – פוליטיקאי מוניציפלי ישראלי, ראש עיריית רחובות
שלווה (מזון)

שלווה הוא חטיף העשוי מחיטה תפוחה, שנמכר בישראל החל מסוף שנות ה-60. חטיפי שלווה יוצרו בתנאים ביתיים או בסדנאות עוד לפני פתיחת המפעל הראשון. אחד המפעלים הראשונים שייצרו שלווה היה מפעל אשבול, שנוסד ב-1968 בחולון על ידי צבי מרדכי גולדרייך. המפעל הועתק לאחר כמה שנים לראש העין. השם שלווה הוא סימן מסחר של חברת אשבול. שלווה עשויה מגרגירי חיטה, מזנים כגון "דורום" (המשמש גם לייצור פסטה) או "ענבר". הגרגירים מחוממים תחת לחץ ונתפחים עם שחרור הלחץ. לאחר ההתפחה הגרגירים עוברים ציפוי בסוכר. מיוצרות גם גרסה ללא סוכר וגם גרסה עם סוכר חום ודבש. הברכה הראשונה היא בורא פרי האדמה. אך אם עברה בשול או אפילו שרייה במים עד שהפכה לדייסה, ברכתה מזונות. לגבי ברכה אחרונה דעת הרמב"ם והרשב"א שמברכים בורא נפשות, כיוון שאין לאכילה כזו חשיבות אז אין מברכים עליה "מעין שלוש". התוספות הסתפקו לגבי הברכה האחרונה, אולי תיקנו חכמים ברכה מעין שלוש ולסיים ב"על האדמה", ולכן לפי דעתם יש לאוכלה בתוך סעודה שאוכל בה לחם. השולחן ערוך פסק שעיקר הדין כרמב"ם שמברכים בורא נפשות, אך הוסיף שראוי להחמיר לאכול בתוך הסעודה, כשיטת התוספות. פופקורן קרמל שרית שמואלי, שלווה החטיף וההיסטוריה, טעמים אודותינו, אתר אשבול תלמוד בבלי מסכת ברכות דף לז עמוד א. על חיטה בצורתה. על פי האגרות משה (או"ח ד, מד) שכתב שאכילת שלוה דומה לאכילת חיטה, למרות שאין אוכלים אותה עם קליפתה ולמרות שהשלוה מיוצרת על ידי חימום של החיטה עד שהיא תופחת ותהליך זה מזכיר אפיית לחם. כך גם הביא בספר וזאת הברכה (פרק יב, סעיף ג) בשם הרב שלמה זלמן אויערבך והרב שיינברג פסקי הרב עובדיה יוסף פרי מגדים (או"ח רח, ז) ברכות דף לז עמוד א דיבור המתחיל הכוסס חטה
פול ואן רייפר

פול ואן רייפר (באנגלית: Paul K. Van Riper; נולד ב-5 ביולי 1938) הוא גנרל אמריקאי יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית אשר שימש כראש אגף המודיעין של חיל הנחתים. לאחר פרישתו נעשה למומחה לאסטרטגיה צבאית ולוחמת גרילה. ואן רייפר נולד וגדל בעיירה בראונסוויל שבמדינת פנסילבניה. בשנת 1956 התגייס ואן רייפר לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם ובשנת 1964 השלים קורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה בגדוד רגלים שבדיוויזיית הנחתים השנייה. ואן רייפר לחם ברפובליקה הדומיניקנית ולאחר מכן בשנת 1966, בעת מלחמת וייטנאם, שירת כיועץ צבאי לצבא דרום וייטנאם. ואן רייפר נפצע במהלך תקיפת עמדת מקלע בשדה אורז בקרבת סייגון. למרות פציעתו הכווין ואן רייפר אש סיוע אווירית עד להשמדת העמדה. בשנת 1969, והוא כבר מפקד פלוגה, הוביל התקפה כנגד יעד מבוצר. הוא עוטר בשני עיטורי כוכב הכסף על גבורתו. בהמשך שירת כמפקד הגדוד השני ברגימנט ה-7 של החיל ולאחר מכן על הרגימנט ה-4. לאחר מכן פיקד על דיוויזיית הנחתים השנייה. ואן רייפר שירת במלחמת המפרץ כקצין מטה בכוח המשלוח של חיל הנחתים. לאחר מכן שירת כראש אגף המודיעין של חיל הנחתים. בשנת 1997 סיים את שירותו ופרש לגמלאות. בשירות מילואים שימש ואן רייפר כמפקד "הכוח האדום" בתרגיל אתגר המילניום, אשר דימה את כוח האויב (מדינת מפרץ כלשהי) עמו נדרש "הכוח הכחול" (ארצות הברית) להתמודד. הכוח בפיקודו הצליח, כבר בימים הראשונים של התרגיל, לשגר כמות מאסיבית של טילים נגד ספינות (קרקע-ים וים-ים) נגד ספינות המלחמה האמריקאיות, בהן נושאות מטוסים, ובסופו של דבר הטביע 13 ספינות - זאת למרות שהכוח שמול רייפר היה חזק בלי כל יחס פרופורציונלי מבחינת נשק ויכולות מודיעיניות. ואן רייפר התמודד עם האיומים הימיים באמצעות שליחת סירות קטנות (כדוגמת סירות דיג או סירות גומי) לאזור של ספינות מלחמה מהכוח הכחול, וביצע התקפות קונבנציונליות והתאבדותיות כנגד כלי השיט. פעולה מוצלחת נוספת של ואן רייפר הייתה שליחת שליחים על אופנועים ליעדיהם על מנת למנוע מהכוח הכחול לנטר מסרים אלקטרוניים למיניהם. כלומר - שליחים אנושיים במסווה של אזרחים. בשל הצלחת הכוח בפיקודו הכתיבו מנהלי התרגיל לוואן רייפר כללי משחק חדשים במטרה לרסן את יכולותיו. בשל כך עזב ואן רייפר את התרגיל ומתח עליו ביקורת בתקשורת. מדיה וקבצים בנושא פול ואן רייפר בוויקישיתוף טום שנקר, אסטרגיית נחיל דבורים - בלב ים, באתר הארץ, 13 בינואר 2008. עמרי פדהצור, חשיבה יצירתית שיטתית בצבא, מערכות 443 (יוני 2012), עמ' 4–11. יוסי גורביץ, נאט"ו רוצה לפתח סים-אפגניסטן, באתר כלכליסט, 3 בפברואר 2009. רן דגוני, ‏יחידות של כוחות משימה למבצעים מיוחדים של צבא ארה"ב נכנסות ויוצאות לעיראק זה יותר מחודש, באתר גלובס, 13 בפברואר 2003. ג'יימס מאטיס, התוצאות השליליות של המבצעים מוכווני התוצאות, מערכות 426 (אוגוסט 2009), עמ' 71–66. ויליאמסון מארי וריצ'רד הארט סינרייך, "העבר כפתח דבר", הוצאת מודן ומערכות, 2014, עמודים 50-53. ויליאמסון מארי וריצ'רד הארט סינרייך, "העבר כפתח דבר", הוצאת מודן ומערכות, 2014, עמודים 54-57. Valor awards for Paul K. Van Riper, מתוך אתר "Military Times". אריאל וישנה, ‏"אל תשכחו את קלאוזביץ", השילוח, גיליון 15, יוני 2019
שקע חזיתי

שקע חזיתי (באנגלית: Frontal depression) הוא סוג של מערכת סינופטית האופיינית לאזור הממוזג, ושבה נפגשים גושי אוויר חמים, הבאים מאזור קו המשווה, עם גושי אוויר קרים, המגיעים מאזורי הקטבים. גושי האוויר אינם מתערבבים זה בזה, וכל גוש נע בתנועה סיבובית המתכנסת לתוך השקע כדי למתן את הלחץ נמוך שבו. קווי המפגש של גושי האוויר החמים והקרים נקראים "חזיתות", והשקע שהם מתכנסים לתוכו נקרא "שקע חזיתי". מעברו של שקע כזה מעל לאזור גאוגרפי נתון יכול להימשך כמה יממות. חזית קרה - כאשר האוויר הקר נע כלפי האוויר החם, נוצרת בקו המפגש שלהם תופעה המכונה חזית קרה. בחזית הקרה האוויר הקר והצפוף יותר נכנס מתחת לאוויר החם וגורם לו לעלות במהירות. עלייה מהירה של אוויר חם ולח יוצרת ענני ערמה מפותחים מקבוצת הקומולוס והקומולונימבוס. עננים אלה גורמים לירידתן של כמויות משקעים גדולות, המלוות לעיתים בברקים ורעמים כבדים ובברד. חזית כזאת יכולה ליצור תנאים להתפתחות טורנדו במקרים פחות שכיחים. חזית חמה - כאשר האוויר החם נע לעבר גוש האוויר הקר נוצרת במקום המפגש שלהם חזית חמה. בחזית החמה האוויר החם והקל עולה לאט יותר מעל לגוש האוויר הקר. עלייה איטית יחסית של האוויר החם מביאה ליצירת ענני שכבה מקבוצת הסטרטוס והנימבוסטרטוס, המשתרעים על פני שטחים גדולים. המשקעים היורדים מעננים אלה הם בעלי עוצמה נמוכה יותר, והם סוערים פחות. גושי האוויר החם והקר מסתחררים, מתכנסים לתוך השקע ו"ממלאים" אותו, עד שהם מאזנים את הבדלי הטמפרטורות ואת הלחץ. רוב הגשמים בישראל מגיעים מחזיתות קרות הנלוות לשקעים חזיתיים. השקעים מוסעים בדרך כלל על ידי הרוחות המערביות שמעל לים התיכון, ובמהלך אופייני, נוטים להתעמק בין קפריסין לבין ישראל. החזית החמה תגיע על פי רוב ראשונה לחופי הארץ, ואילו החזית הקרה שאחריה תביא עמה את מירב המשקעים. השלגים המעטים היורדים בישראל, מקורם באוויר הקר המגיע מצפון-מזרח אירופה. מדיה וקבצים בנושא שקע חזיתי בוויקישיתוף נטליה גויכמן, מדוע יורד גשם בחורף?, באתר מכון דוידסון
Where Angels Fall

Where Angels Fall (בעברית: "היכן שמלאכים נופלים") היא להקת מטאל גותי מנורווגיה. הלהקה הוקמה ב-2003 באוסלו על ידי אנדרה בנדיגטסן ואולה לווברג, שרצו לנגן מוזיקה אפלה אך מלודית. ב-2004 הצטרפה איירין בנדיגטסן ללהקה כסולנית ומספר נגנים נוספים, וביחד הוציאו את המיני אלבום (EP) הגותי-סימפוני Dies Irae באותה שנה. בשנותיה הראשונות ניגנה הלהקה מטאל גותי סימפוני שהתבסס על שירתה של הזמרת איירין בנדיגטסן, ושילב קלידים (כולל קלידים המדמים עוגב) ושירת מקהלה. בשנותיה האחרונות משלבת הלהקה גם רוק גותי ומוזיקה אלקטרונית בשיריה. הלהקה הפסיקה את פעילותה ב-2016 וחידשה אותה ב-2022. Dies Irae - מיני אלבום, 2004 Illuminate - אלבום אולפן מלא, 2006 Marionettes - אלבום אולפן מלא, 2008 Indifferent - סינגל, 2009 Senseless - סינגל, 2013 Redemption - אלבום אולפן מלא, 2014 Kristian Svenning - גיטרה André Bendigtsen - גיטרה מובילה וקלידים (2003-היום) Eirin Bendigtsen - זמרת סולנית (2004-היום) Espen Lohne - גיטרת באס (2004-היום) Jarle Byberg - תופים Øyvind "Lionheart" Larsen - גיטרה Ole Kristian Løvberg - תופים (2003) Kristian Andersen - גיטרת באס (2004–2008) Tom Remi Flygel - קלידים (2004–2005) מדיה וקבצים בנושא Where Angels Fall בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Where Angels Fall Where Angels Fall, ברשת החברתית פייסבוק Where Angels Fall, סרטונים בערוץ היוטיוב Where Angels Fall, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Where Angels Fall, באתר ספוטיפיי Where Angels Fall, באתר Last.fm (באנגלית) Where Angels Fall, באתר MusicBrainz (באנגלית) Where Angels Fall, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Where Angels Fall, באתר Discogs (באנגלית) Where Angels Fall, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.