laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוי ווי

אוי ווי (ביידיש: אוי וויי) הוא ביטוי ביידיש המביע אימה או התלהמות. לעיתים קרובות, הביטוי מקוצר לאוי, והוא יכול להיות מתורגם כ"אוי, אוי!" או "אוי לי!". המקבילה העברית שלו היא אוי ואבוי. לדברי האטימולוג דאגלס הארפר, הביטוי נגזר מיידיש ומקורו גרמני. הוא מאותו המקור כמו הביטוי הגרמני o weh, או auweh, שילוב של הקריאה הגרמנית וההולנדית au!, כלומר "אאוץ'/או", והמילה הגרמנית weh, מאותו מקור של המילה האנגלית woe (כמו גם המילה ההולנדית wee שמשמעותה כאב). הביטוי קשור גם ל-oh ve, ביטוי ישן יותר בדנית ובשוודית, ו-oy wah, ביטוי בעל משמעות דומה באזור מונבליארד שבצרפת.[דרוש מקור] המקביל הלטיני הוא heu, vae!; ביטוי סטנדרטי יותר הוא "o, me miserum", או "heu, me miserum".[דרוש מקור] לפי Chabad.org, תיאוריה אלטרנטיבית למקור הביטוי ביידיש היא ש"אוי" נובע מעברית מקראית, וש"ווי" הוא המקבילה הארמית שלו. לחלופין הוא מאוית אוי, הוי או הו בעברית המקראית, וואי, וי, ווי, וויא בארמית. המונח מוכפל מדי פעם, כדוגמת הו הו בספר בראשית, פרק ה', פסוק כ"ט, ווַי וַי בתרגום פסאודו-יונתן על אותו פסוק, אך שתי הגרסאות מעולם לא שולבו קלאסית. הביטוי מקוצר לרוב ל"אוי", או מאורך לכדי "אוי ווי זמיר", קיצור של הביטוי "אוי ווי איז מיר" (אוי וי לנו). המטרה העיקרית או ההשפעה של התארכותה היא לרוב לצורך דרמטיות. על פי האנתרופולוג החזותי פני וולין, אוי היא לא מילה רגילה בלבד, אלא מבטאת תפיסת עולם שלמה. המשמעות שלה מנוגדת בערך למשמעות של מזל טוב. ביטוי קשור הוא אוי געוואלד, שיכול להיות בעל משמעות דומה, או גם להביע זעזוע או פליאה. ערך מילוני בנושא ויי זמיר, בוויקימילון "What Does Oy Vey Mean?". Chabad.org. נבדק ב-2013-04-19. See Proverbs 23:29, where King Solomon asks, "To whom is oy and to whom is avoy?" "Oy". Douglas Harper Online Etymology Dictionary. אורכב מ-המקור ב-2011-09-25. נבדק ב-10 אוק' 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Brown-Driver-Briggs Hebrew and English Lexicon". נבדק ב-2020-12-08. "A Dictionary of the Targumim, the Talmud Bavli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature". נבדק ב-2020-12-08. אוי ווי זמיר, ג'אז ביידיש!, באתר ynet, 29 במרץ 2007 Stevens, Payson et al. Meshuggenary: Celebrating the World of Yiddish, p. 34 (Simon and Schuster 2002). Jacobs, Meredith. The Modern Jewish Mom's Guide to Shabbat, p. 229 (HarperCollins 2007). Wolin, Penny. The Jews of Wyoming: Fringe of the Diaspora, p. 196 (Crazy Woman Creek Press 2000).
אלחנן משה קונשטט

הרב אלחנן משה קונשטט (ז' בתשרי ה'תרע"ח, 1917 – ג' בתשרי ה'תשנ"ה, 1994) היה ראש ישיבת קול תורה. נולד בז' בתשרי ה'תרע"ח (1917) בפולדה שבגרמניה לרב ברוך קונשטט ששימש כרב וראש ישיבה בעיר. ולימים ראש ישיבת קול תורה, ולצפורה בת הרב אלחנן משה עמנואל, בבחרותו למד בישיבת מיר בליטא. ובשנות השואה ברח עם הישיבה לשנחאי ומשם עלה לארץ ישראל, בשנת תש"ו נישא לרות, בת רבי אורי שרגא בייפוס. בשנת תשכ"ז לאחר פטירת אביו מונה לתפקיד ראש ישיבת קול תורה לצד הרב שלמה זלמן אוירבך. נפטר בג' תשרי ה'תשנ"ה, ונקבר בהר המנוחות. בניו הרב אליעזר והרב אהרן משמשים כרבנים בישיבת קול תורה. בנו הרב אברהם אריה ר"מ בישיבת דעת תורה ומו"ל שו"ת יענה ברוך של סבו הרב ברוך קונשטט. חתנו הרב יחזקאל קורן שימש כר"מ וראש ישיבה בישיבת קול תורה לצעירים. חתנו הרב צבי פרצוביץ מכהן כראש ישיבה בישיבת מיר ברכפלד. חתנו הרב חזקיהו קצבורג משמש כמשגיח בישיבת כנסת יחזקאל באלעד. חתנו הרב דומב מכהן כר"מ בישיבת קול תורה לצעירים. גיסו הוא הרב קלמן כהנא רבו של הקיבוץ חפץ חיים וח"כ מטעם מפא"י. מדיה וקבצים בנושא אלחנן משה קונשטט בוויקישיתוף אלחנן משה קונשטט, באר אלחנן, באתר היברובוקס מת הרב אלחנן קונשטט, ראש ישיבת "קול תורה" בירושלים, הארץ, 9 בספטמבר 1994 אלחנן משה קונשטט (1918-1994), דף שער בספרייה הלאומית סיפור מהרב קונשטט זצ"ל באתר פורום אוצר החכמה מרכז פראגר, הזריחה בפאתי קדם - א, בני ברק תשנ"ט, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים); תלמידי ישיבות פליטים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 3 פרסום נישואין, הצופה, 6 באוגוסט 1946 ישראל כהן, ‏אשת ראש ישיבת 'קול תורה': נפטרה הרבנית רות קונשטט, באתר כיכר השבת, 20 בפברואר 2017 אלחנן משה קונשטט באתר GRAVEZ
ברשה (כדורסל)

ברשה (באיטלקית: Pallacanestro Brescia) היא קבוצת כדורסל איטלקית מברשה, לומברדיה, המשחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל. הקבוצה הוקמה ב-2009 כברשה לאונסה, וב-2016 זכתה באליפות הסרייה א'2 לאחר ניצחון על פורטיטודו בולוניה בגמר הפלייאוף ועלתה לליגת העל האיטלקית בכדורסל לראשונה מזה 28 שנים. ב-2018 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע האיטלקי בכדורסל לאחר ניצחונות על וירטוס בולוניה ופלקנסטרו קאנטו, אך הפסידה בגמר 67–69 לטורינו. בסיום העונה עברה הקבוצה לפאלאלאונסה (PalaLeonessa) החדש, שמכיל 5,200 אנשים ונבנה בעיר ברשה. בעונת 2018/2019 ערכה ברשה את הופעת הבכורה שלו באירופה כששיחקה ביורוקאפ. את משחקה האירופי הראשון אי פעם הפסידה הקבוצה 68–80 למונקו בבית, ואת ניצחונה הראשון במסגרת האירופית השיגה ב-24 באוקטובר כשגברה 69–61 על הכוכב האדום בלגרד. בעונת 2019/2020 העפילה הקבוצה לראשונה לשלב הטופ 16, בו הודחה לאחר שסיימה במקום השלישי בבית ו'. ביולי 2020 שינה המועדון שינה את שמו מבאסקט ברשה לאונסה לפלקנסטרו ברשה. ב-2023 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה, לאחר שגברה 84–76 על וירטוס בולוניה בגמר הגביע האיטלקי. ארצות הברית תאמר סליי ארצות הברית ישראל טי ג'יי קליין ארצות הברית בריון אלן ארצות הברית ג'ון בראון ארצות הברית דרו קרופורד סרייה א'2 זכייה (1): 2015/16 הגביע האיטלקי בכדורסל זכייה (1): 2023 סגנות (1): 2018 מדיה וקבצים בנושא ברשה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברשה (באיטלקית) ברשה, ברשת החברתית פייסבוק ברשה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברשה, ברשת החברתית אינסטגרם Brescia nella storia: schianta la Fortitudo e torna in Serie A dopo 28 anni, קוריירה דלה סרה, [ברשה בהיסטוריה: הביסה את פורטיטודו ועלתה לסרייה א' אחרי 28 שנים], ‏24 ביוני 2016 (באיטלקית) "Gara 5 Finale A2 Citroën, Brescia supera la Fortitudo Bologna e vola in Serie A" [משחק 5 בגמר א'2 של סיטרואן, ברשה גברה על פורטיטודו בולוניה ועלתה לסרייה א']. סרייה א'2 (באיטלקית). 24 ביוני 2016. נבדק ב-2024-02-01. {{cite web}}: (עזרה) Basket, Final Eight: Torino-Brescia 69-67. Storica prima dell'Auxilium, לה גזטה דלו ספורט, [כדורסל, שמונה האחרונות: טורינו-ברשה 69–67. פעם ראשונה היסטורית לאוקסיליום], ‏18 בפברואר 2018 (באיטלקית) "Ecco il PalaLeonessa, nuova casa della Germani" [הנה הפאלאלאונסה, הבית החדש של ג'רמאני]. bresciaoggi.it (באיטלקית). 19 במאי 2018. נבדק ב-2024-02-01. {{cite web}}: (עזרה) סיקור המשחק, באתר היורוקאפ סיקור המשחק, באתר היורוקאפ "La Leonessa Brescia cambia nome, ma gioca sempre a pallacanestro" [ברשה לאונסה משנה את שמה, אך תמיד משחקת כדורסל]. DailyBasket.it (באיטלקית). 8 ביולי 2020. נבדק ב-2024-02-01. {{cite web}}: (עזרה) ברשיה זכתה בגביע היסטורי באיטליה, אולימפיאקוס חגגה ביוון, באתר וואלה, 19 בפברואר 2023 עמרי מנהיים, ‏טי ג'יי קליין חתם בברשיה. "ההחלטה הקשה בחיי", באתר ערוץ הספורט, 22 ביולי 2020
אג'יפטוסוכוס

אג'יפטוסוכוס (שם מדעי: Aegyptosuchus; מילולית: "תנין מצרי") הוא סוג של דמוי-תנין פרהיסטורי, אשר התקיים בצפון אפריקה במשך הקרטיקון העליון בקנומן שלפני 98 עד 95 מיליון שנה. סוג זה תואר על סמך ממצאים ממצרים ב-1933 בידי החוקר הגרמני ארנסט שטרומר (אנ'). הסוג כולל מין יחיד - Aegyptosuchus peyeri, אשר התגלה משרידי מאובנים שבורים ב"ג'בל אל-דיסט" שבמערב מצרים. אלה הכילו מעט חוליות, עצמות צוואר, שיניים, חלקי גולגולת ועצם זנב. תנין זה הוא קרובו של הסוג איג'יסוכוס ובעל קרבה רחוקה יותר לסטומטוסוכוס. הוא הגיע לאורך 5 עד 6 מטרים והיה בעל גולגולת באורך של מטר עם לסתות שטוחות עגלגלות, דומות מעט לפנקייק בתוכם שורות של שיניים מחטיות, דומות לאלה של הגאביאל. למרות הדמיון לתנין אמיתי הוא היה פרימיטיבי יותר. מבנה לסתותיו מרמז שצד במארב מימי של טרף לא זהיר כמו דגים ודו-חיים קדומים שחלפו לאורך הלסת, מה שהוביל לבליעתם במהירות. מדיה וקבצים בנושא אג'יפטוסוכוס בוויקישיתוף אג'יפטוסוכוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אג'יפטוסוכוס, באתר GBIF (באנגלית)
אג'יפטוסוכיים

אג'יפטוסוכיים (שם מדעי: Aegyptosuchidae) הוא משפחה קטנה נכחדת של דמויי-תנין אשר התקיימו בצפון אפריקה של הקנומן לפני 98 עד 95 מיליון שנה מזמננו. המשפחה כוללת שני סוגים: אג'יפטוסוכוס ואיג'יסוכוס. משפחה זו מכילה מינים בעלי לסתות רחבות ושטוחות דומות לפנקייק בתוכם שורות של שיניים חדות כשל גאביאל, המותאמות למארב של טרף מיימי. אורכם של הסוגים נמדד ב-5 או 6 מטרים, אף שמספר חוקרים העלו הצעה שהאיג'יסוכוס הגיע לאורך של עד 22 מטרים, גדול יותר מדיינוסוכוס וסרקוסוכוס. עם זאת רוב החוקרים שוללים את המדידות, אשר מבוססים על נפח המוח למדידת הגודל האמיתי. אג'יפטוסוכוס (Aegyptosuchus) איג'יסוכוס (Aegisuchus) מדיה וקבצים בנושא אג'יפטוסוכיים בוויקישיתוף אג'יפטוסוכיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אג'יפטוסוכיים, באתר GBIF (באנגלית)
סטומטוסוכיים

סטומטוסוכיים (שם מדעי: Stomatosuchidae) היא משפחה קטנה של דמויי-תנינאים אשר התגלו בצפון אפריקה של תחילת הקרטיקון העליון שלפני 100 עד 95 מיליון שנה מזמננו. משפחה זו הייתה קרובה לאג'יפטוסוכיים והיא שייכת לנאוסוכיה. המאובנים שלהם התגלו במצרים, מרוקו וניז'ר. המשפחה הכילה 2 סוגים: לגנוסוכוס וסטומטוסוכוס. משפחה זו הייתה בעלת לסתות רחבות ושטוחות, דומות מעט לאלה של אליגטורים קדומים כמו המורסוכוס, אך שטוחות ודקות יותר, מזכירות פנקייק בצורתם ובתוכם שורות של שיניים מחודדות כמו של גאביאל ותחתיו אולי היה שק כשל שקנאי. מבנה זה עזר להם לארוב לטרף מיימי לא זהיר. תנינים אלה יכלו להגיע לאורך מרשים של 10 מטרים אצל הסטומטוסוכוס. לגנוסוכוס (Laganosuchus) סטומטוסוכוס (Stomatosuchus) מדיה וקבצים בנושא סטומטוסוכיים בוויקישיתוף סטומטוסוכיים, באתר GBIF (באנגלית)
צבי יהודה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... צבי יהודה – חבר הכנסת צבי יהודה – היסטוריון, ומחבר 'ביסורי גאולה - גירוש היהודים מעיראק' אישים ששמם הפרטי צבי יהודה: צבי יהודה הכהן קוק צבי יהודה רבינוביץ' תאומים צבי יהודה מלצר צבי יהודה אדלשטיין צבי יהודה ארד (רודניק) צבי יהודה בן יעקב
דיין (יחידת מידה)

דַּיְן (dyn, מיוונית עתיקה: δύναμις - "דינאמיס" = כוח) היא יחידה למדידת כוח במערכת היחידות cgs וסימונה dyn. דיין מוגדרת ככוח הנדרש להבאת מסה של 1 גרם לתאוצה של סנטימטר לשנייה בריבוע. כלומר בכל שנייה המהירות תגדל בס"מ/שנייה אחד. היחידה מוגדרת במערכות יחידות cgs, שקדמה למערכת היחידות הבינלאומית (SI) המודרנית. בשנת 1873 הוצע לראשונה לאמץ את המידה כיחידת cgs בוועידת החברה הבריטית למדע (אז: החברה הבריטית לקידום המדע). היחידה דיין לסנטימטר (dyn/cm) היא יחידה המשמשת למדידת מתח פנים. למשל, מתח הפנים של מים מזוקקים היא 71.99 dyn/cm בטמפרטורה 25°C ‏ (ביחידות SI ‏ 71.99 × 10 − 3   N / m {\displaystyle 71.99\times 10^{-3}\ N/m} או 71.99   m N / m {\displaystyle 71.99\ mN/m} ). דיין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Thomson, Sir Wl; Professor GC, Foster; Maxwell, Professor JC; Stoney, Mr GJ; Professor Flemming, Jenkin; Siemens, Dr; Bramwell, Mr FJ (בספטמבר 1873). Everett, Professor (ed.). First Report of the Committee for the Selection and Nomenclature of Dynamical and Electrical Units. Forty-third Meeting of the British Association for the Advancement of Science. Bradford: Johna Murray. p. 224. נבדק ב-8 באפריל 2012. {{cite conference}}: (עזרה) Haynes, W.M.; Lide, D. R.; Bruno, T.J., eds. (2015). "Surface tension of common liquids". CRC Handbook of Chemistry and Physics (96nd ed.). CRC Press. p. 6-181. ISBN 9781482260977. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יהושע אברבאיה

יהושע אברבאיה (אברביה) (1878 – 11 ביוני 1934) היה מפקידי הברון רוטשילד בלבנון ובארץ ישראל ובהמשך היה בכיר בארגוני ההתיישבות יק"א ופיק"א. בשנות השמונים של המאה ה-19 החל הברון רוטשילד לסייע למושבות העלייה הראשונה שסבלו ממצוקה כלכלית וחברתית. כדי להשגיח על הסיוע ולנתב את כספי התמיכה בצורה האופטימלית מינה רוטשילד פקידים מטעמו שניהלו, בפועל, את ההתנהלות של המושבות שתחת חסותם. פקידים אלו באו ממקומות שונים בארץ ובעולם ובמקרים רבים היו נתונים בין הפטיש והסדן כלומר בין לחץ בעל המאה (הברון) שניסה להכתיב לתושבי המושבות איך להתנהל כלכלית ובין הרצונות של האיכרים להתנהל לפי הבנתם. חלק מאותם פקידים לא הזדהה עם המפעל הציוני כך שהכוח הרב שניתן בידיהם נוצל לא פעם להתאנות לאיכרים דבר שגרם במקרים רבים לסכסוכים ומריבות ואף לנטישת איכרים את אדמתם. ב-1900 העביר רוטשילד את האחריות לניהול המושבות ליק"א כשפקידיו המשיכו עבודתם בארגון זה. ב-1924, עם הקמת פיק"א, חזר רוטשילד למלא תפקיד מרכזי בבניין ארץ ישראל. בין שאר הפקידים נמנה גם יהושע אברבאיה. אברבאיה נולד ה-1878 בעיירה דרדנלה שלחופי מיצר הדרדנלים שבטורקיה לחיים אברבאיה, אח לדניאל אברבאיה ולרוזה אברבאיה. בנעוריו למד בבית ספר של ארגון כי"ח ובבית ספר תיכון כללי. בבגרותו התקבל לעבודה כפקיד ממשלתי ובהמשך מונה למנהל בית ספר יהודי בעיר גליפולי (אנ') שבטורקיה. במקביל החל להתעניין בציונות ובמיוחד נמשך לחזון של חזרת היהודים לעבודת האדמה. אברבאיה התרשם מהפעילות של החברה היהודית להתיישבות (יק"א) בתחום ועבר לביירות שם הצטרף לסניף של הארגון אותו ניהל צבי הנרי פרנק מטעמו של הברון רוטשילד. ב-1904 מונה אברבאיה לסגנו של פרנק, נשלח לארץ ישראל ועסק בניהול מושבות הדרום (באר טוביה, גדרה, רחובות, מזכרת בתיה ואחרות) במסגרת יק"א. מבין פקידי הברון נודע אברבאיה באהדתו את המפעל הציוני ואף רכש חלקת אדמה בראשון לציון שם נטע פרדס ומטע שקדים. כמו כן היה מעורב בפעילות ציבורית בקהילה היהודית ביפו. מוצאו הטורקי והכרת השפה הטורקית הפכו אותו לאיש קשר לשלטונות המשטר העות'מאני בארץ. חשיבות תפקיד זה התגברה בתקופת מלחמת העולם הראשונה וכעוזרו של אברהם אלברט ענתבי שימש כאיש קשר מול השלטונות העות'מאנים ופעל לביטול גזרות שהוטלו על היישוב היהודי. לאחר המלחמה הפך לבכיר בפיק"א וסייע רבות למושבות להסדיר את רישום הבעלות על הקרקעות שלהם. כמו כן היה שותף להקמת שכות בית וגן (שהפכה לימים לבת ים). ב-1923 היה בין מייסדי "בנק א"י למסחר ותעשייה" יחד עם אנשי עסקים נוספים כמו יוסף רוקח, שלום מאיר, יוסף אליהו שלוש, שמואל כהן יוחננוף ואחרים אברבאיה נישא לאסתר (1982-1894) בת חיים מנחם בכר ורחל ולזוג נולדו 3 ילדים (חיים (1909), פאולינה (1911) וגאולה (1919)). נפטר ב-1934 והובא למנוחות בבית הקברות טרומפלדור שבתל אביב דוד תדהר (עורך), "יהושע אברבאיה", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 218 יהושע אברבאיה, באתר מוזיאון ראשון לציון הפרופיל של יהושע אברבאיה, באתר GENI רן אהרנסון, פקידי הבארון רוטשילד 1882–1890 האנשים שמאחורי מפעל ההתיישבות, הוצאת יד בן-צבי (אורכב) יהושע אבראביה ז"ל - 10 שנים למותו, הד-המזרח, 30 ביוני 1944 הנרי צבי פרנק, באתר ראשון לציון בנק א"י למסחר ותעשייה, דואר היום, 18 ביולי 1923 מודעת אבל על מותו של יהושע אברבאיה, הארץ, 12 ביוני 1934
ריטמייסטר

ריטמייסטר (בגרמנית ובשפות גרמאניות צפוניות "אמן רכיבה" או "אמן פרשים") הייתה דרגה צבאית של קצין פרשים ממונה בצבאות גרמניה, אוסטריה-הונגריה, סקנדינביה ומדינות אחרות. ריטמייסטר היה אחראי בדרך כלל על פלגה (יחידה בגודל פלוגה הנקראת "troop" בארצות הברית, בניגוד לפלגת הפרשים האמריקאית הגדולה יותר שהיא בגודל גדוד), והיא מקבילה לדרגת האופטמן עם דרגת נאט"ו של OF-2. השמות השונים של דרגה זו בשפות שונות (כולם שפות גרמאניות, בתוספת אסטונית) היו: שוודית: ryttmästare דנית: ritmester נורווגית: rittmester (נורווגית ספרותית; האיות ritmester היה בשימוש עד 1907) או rittmeister (נורווגית חדשה) גרמנית: Rittmeister אסטונית: rittmeister המקבילה ההולנדית, Ritmeester, היא עדיין הייעוד הרשמי לקצינים ביחידות הפרשים של הצבא המלכותי ההולנדי. הדרגה הנורווגית, rittmester / rittmeister, עדיין משמשת כיעוד הרשמי לקצינים ביחידות חיל רגלים ממוכן ושריון של הצבא הנורווגי. בשוודיה הדרגה הייתה ידועה כ-ryttmästare, ובדנמרק (עד 1951) כ-ritmester. האיות ritmester היה בשימוש בנורווגית עד 1907. צבאות פולין, פינלנד, ליטא ורוסיה אימצו את המונח הגרמני לקצין בדרגה דומה, אך מקומית. אלה היו: פולנית: rotmistrz פינית: ratsumestari ליטאית: rotmistras רוסית: ротмистр (rotmistr) בצבא הפולני (מהמאה ה-15 עד אמצע המאה ה-20) פיקד רוטמיסטז' על מערך שנקרא רוטה. אולם רוטמיסטז' ביחידות הוסארים היה מפקד של בין 100 ל-180 הוסארים, כשסגנו היה בדרגת לוטננט הוסארים. המונח הליטאי היה rotmistras. בתקופות קדומות יותר שימש הרוטמיסטז' כמפקד של פלוגת חי"ר או פרשים, אם כי לפעמים הוטלו עליו באופן זמני משימות בדרגת שדה כגון פיקוד על רגימנט שלם או אפילו מערך גדול יותר. בחיל הפרשים הדרגה נמשכה עד 1945 כתואר ברמת הפלוגה והייתה שוות ערך לקפטן של ימינו. הדרגה אומצה גם על ידי הרגימנטים הרוסיים החדשים כרוטמיסטר (ротмистр) ומאוחר יותר נקבעה בטבלת הדרגות בתור דרגת הפרשים; עד 1798, ובין 1883 ל-1918, היה קיים גם שטאבס-רוטמיסטר (штабс-ротмистр) בדרגים נמוכים יותר, שייצג את דרגות הקפטן הבכיר והקפטן הזוטר בחיל המשמר הקיסרי הרוסי, פרשי הצבא, הז'נדרמריה ומשמר הגבול. בכוחות הצבא הבריטי וחבר העמים, מאסטר רוכב הוא מינוי, לא דרגה. ברגימנט פרשי הבית ממונה קצין חובה מתאים עם דרגת מדריך רכיבה. משך מינוי זה נקבע על ידי לוטננט קולונל הרגימנט, ולאחר שמונה, מפקד הרכיבה אחראי למפקד רגימנט פרשי הבית על הכשרת המתגייסים. מדיה וקבצים בנושא ריטמייסטר בוויקישיתוף Thomas, Nigel; G. A. Embleton (2003). The German Army of World War I (1): 1914-15. תורגם ע"י G. A. Embleton. Osprey Publishing. ISBN 9781841765655. נבדק ב-2008-10-16. Jewison, Glenn; Jörg C. Steiner (2008-12-12). "Badges of Rank of the Austro-Hungarian Army 1914-1918". Austro-Hungarian Land Forces 1848-1918. נבדק ב-2008-10-16. Infantry: Hauptmann... Cavalry: Rittmeister "Wie is wie- De rangonderscheidingstekens van de krijgsmacht (Who is who - rank insignia of military establishment)" (PDF). Directie Voorlichting en Communicatie (בהולנדית). Ministerie van Defensie. באוקטובר 2006. p. 2. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2007-10-30. נבדק ב-2008-10-16. {{cite web}}: (עזרה)
Є

יֶה (ביוניקוד: יֶה אוקראינית) היא האות השמינית בוריאנט האוקראיני של האלפבית הקירילי המייצגת את התנועה /je/ או /jɛ/ כמו במילה Єрусалим (יֶרוּסָלִים - ירושלים). האות משמשת כיום באוקראינית, ברוסינית ובסלאבית כנסייתית ואף עד אמצע המאה ה-19 שימשה גם באלפבית הקירילי הרומני ובסרבית (האות בוטלה באלפבית של ווק סטפנוביץ' קראג'יץ' והוחלפה בדיגרף је). שפות סלאביות מודרניות אחרות עשויות להשתמש בצורות Є/є במקום Е/е למטרות דקורטיביות. האות נקראה בעבר יֶסְט וערכה המספרי[דרושה הבהרה] היה 5. מדיה וקבצים בנושא Є בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרידריך וילהלם, רוזן ברנדנבורג

פרידריך וילהלם, רוזן ברנדנבורג (בגרמנית: Friedrich Wilhelm von Brandenburg‏; 24 בינואר 1792 – 6 בנובמבר 1850) היה בנו הלא חוקי של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה ופוליטיקאי, שכיהן כראש ממשלת פרוסיה מ-1848 ועד מותו. פרידריך וילהלם נולד ב-24 בינואר 1792 בבירת פרוסיה, ברלין, והיה בנו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה מנישואיו המורגנטיים עם סופיה פון דהנהוף. הוא ואחותו הצעירה יוליה קיבלו את התואר המסורתי פון ברנדנבורג ב-1794, וגדלו עם בניו של הופמרשל ולנטין פון מאסוב. אחותו נישאה לפרידריך פרדיננד, דוכס אנהלט-קתן ב-1816. ב-18 באפריל 1806, פרידריך וילהלם התגייס לצבא הפרוסי והצטרף לרגימנט משמר החיים, ומהשנה לאחר מכן השתתף במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית. בשנת 1812 הוא קודם לדרגת ריטמייסטר במטה של לודוויג יורק פון וארטנבורג, שהוביל את כוחות העזר הפרוסיים בתמיכה בפלישה הצרפתית לרוסיה. בשנת 1839 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט ומונה למפקד הקורפוס השישי. עד 1848, הוא השתתף בכמה קרבות והועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. במהלך המהפכות הגרמניות של 1848–1849, בנובמבר 1848, קרא לו אחיינו למחצה פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה לחזור לברלין כדי לרשת את ארנסט פון פפול כראש ממשלת פרוסיה. המינוי שיקף את כוונת המלך לדכא את ההתקוממויות המתמשכות. יחד עם שר הפנים אוטו תאודור פון מנטויפל, הוא דיכא את האספה הלאומית הפרוסית המהפכנית ופיזרה ב-5 בדצמבר, בזמן שנקבעה חוקה ריאקציונרית. באוקטובר 1850, הוא נסע לוועידת ורשה כדי להיפגש עם ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה ולשמוע את העמדה הרוסית ביריבות אוסטריה-פרוסיה. על אף שתמך בתחילה ביישום איחוד ארפורט בהנהגת פרוסיה, הוא נמנע מסכסוך מזוין עם אוסטריה מכיוון שקנצלר המדינה פליקס, נסיך שוורצנברג הצליח לחזק את הברית עם האימפריה הרוסית המבודדת את הצד הפרוסי. לאחר שובו, התבטא פרידריך וילהלם נגד גיוס הצבא הפרוסי כפי שדרש שר החוץ יוזף פון רדוביץ. זמן קצר לאחר מכן, חלה במחלה קשה ומת, כך מספרים מההשפלה של נטישת הצאר את מדיניות ארפורט. הוא נקבר בקריפטה של קתדרלת ברלין. פרידריך וילהלם פון ברנדנבורג התחתן עם מתילדה אורורה פון מאסנבך ב-24 במאי 1818 בפוטסדאם. נולדו להם שמונה ילדים: פרידריך (1819–1892), גנרל פרוסי וילהלם (1819–1892), גנרל פרוסי פרידריך וילהלם גוסטב (1820–1909), דיפלומט פרוסי בבריסל ובליסבון וילהלמינה שרלוטה פרדריקה יוליה אלכסנדרינה (1821–1902), גברת כבוד ב-Heiligengrabe לואיזה יוליה (1823–1884), גברת כבוד ב-Heiligengrabe פרדריקה וילהלמינה אליזבת מתילדה (1825–1900), התחתנה עם ארדמן אלכסנדר גאורג פון פוקלר פרדריקה וילהלמינה גאורגינה אליזבת (1828–1893) אלכסנדרה פרדריקה וילהלמינה מריאנה (1834–1885), היא הייתה הגברת המשרתת של הקיסרית אוגוסטה מדיה וקבצים בנושא פרידריך וילהלם, רוזן ברנדנבורג בוויקישיתוף
קריאת הגבר

קריאת הגבר הוא ציון זמן הלכתי קודם לעלות השחר, לקראת סוף הלילה. על מקור ופירוש השם "קריאת הגבר" נחלקו אמוראים בתלמוד בבלי. לדעת רב, גבר הוא "גברא" בארמית כלומר אדם, והכוונה לאיש מסוים שהיה ממונה על לוח הזמנים בבית המקדש וקורא אותם בקול. לדעת רב שילא, גבר הוא תרנגול, והכוונה לזמן קריאתו של התרנגול סמוך לאור היום. בתלמוד בבלי, מסכת יומא, דף כ, א נכתב: ”בכל יום תורמין את המזבח בקריאת הגבר או סמוך לו בין לפניו בין לאחריו וביוה"כ מחצות וברגלים מאשמורה הראשונה ולא הייתה קריאת הגבר מגעת עד שהייתה עזרה מלאה מישראל.” זמן קריאת הגבר שימש לביצוע פעולות אחדות בבית המקדש: מצוות תרומת הדשן - הסרה יומית של מנת דשן (שארית אפר הקרבנות) מעל מזבח העולה. הגעת הממונה על הפייסות בבית המקדש (גורלות על תפקידים שונים במקדש). תקיעת הכהנים בחצוצרות בשמחת בית השואבה בחג הסוכות לסימן כי הגיע הזמן ללכת למעיין הגיחון לשאוב מים לניסוכם על מזבח העולה. בתלמוד אף נזכר זמן קריאת הגבר כציון זמן המומלץ לצאת לדרך ארוכה. הרמב"ם ב'משנה תורה' פוסק שקרות הגבר הוא בשעה הנקראת גם 'עלות השחר'. לעומתו רש"י וכן בעלי התוספות סוברים שהוא מוקדם יותר מעלות השחר בפרק זמן קצר. הלכות תמידין ומוספין, פרק ב' הלכה י"א. ובלחם משנה שם. זבחים, כ, א. ד"ה "ולינה". סוכה, כא, ב. ד"ה "קורין".
כריסטינה מהסן-אשוואגה

כריסטינה מהסן-אשוואגה (בגרמנית: Christine von Hessen‏; 30 באוקטובר 1648 - 18 במרץ 1702) הייתה בת אצולה גרמנייה, השייכת לענף הסן-אשווגה של ענף הסן-רוטנבורג של בית הסן. כריסטינה נולדה ב-30 באוקטובר 1648 בקאסל והייתה השנייה מבין ששת ילדיהם של פרידריך, רוזן הסן-אשוואגה ואלאונורה קתרינה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן, אחותו של קרל העשירי גוסטב, מלך שוודיה. מעט ידוע על ילדותה. היא בילתה את שנותיה הראשונות באשוואגה עם אמה, אך לאחר מותו של אביה בלחימה למען שוודיה במלחמת הצפון השנייה, אחיו הצעיר ארנסט השתלט על חלקו של פרידריך ב"רובע רוטנבורגר". אמה של כריסטינה העבירה את ילדיה למגורים אלמונים במנזר אוסטרהולץ לשעבר בברמן. ב-25 בנובמבר 1667 היא התחתנה באשוואגה עם פרדיננד אלברכט הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל. משפחתה של כריסטינה הבטיחה את שלוס אשוואגה כנדוניה למשפחת בעלה, שהחזיקה בה עד 1713. לזוג נולדו תשעה ילדים אך חיי הנישואין עמדו בסימן קנאתו החולנית, ההתנהגות המוזרה והאלימות של פרדיננד. לאחר נישואיהם עברו בני הזוג לטירה בעיירה הקטנה בפרן. פרדיננד גילה עניין בולט בתרבות - למשל, הוא חגג את יום הולדתה השלושים לאשתו בהזמנת מחזה לפתיחת "קומדיאן-סאל" חדש. כריסטינה עבדה על אומנויות ומלאכות (ואניטאס רקומה על ידה שרדה עד היום במוזיאון הרצוג אנטון אולריך) ואספה ספרייה קטנה. גם פרדיננד נסע, לפעמים מלווה באשתו ובחמותו. נסיעות אלו כללו טיולים לשוודיה בשנים 1667 ו-1670–1671, בית המלוכה הקיסרי בווינה בשנים 1674–1675 ומסעות תכופים לאשוואגה. כריסטינה ופרדיננד עברו שניהם למנזר אוסטרהולץ לשעבר ב-1681, לאחר מכן ל-Domshof בברמן ולבסוף מ-1686 בחזרה בבפרן, שם נשארה כריסטינה עד מותה ב-18 במרץ 1702, חמש עשרה שנים לאחר מות בעלה. ב-26 בנובמבר 1667 התחתנה כריסטינה עם פרדיננד אלברכט הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו נולדו לה 9 ילדים: לאופולד קרל מבראונשווייג-וולפנביטל-בפרן (1670) פרידריך אלברט מבראונשווייג-וולפנביטל-בפרן (1672–1673) סופיה אלאונורה מבראונשווייג-וולפנביטל-בפרן (1674–1711) קלאודיה אלאונורה מבראונשווייג-וולפנביטל-בפרן (1675–1676) אוגוסט פרדיננד מבראונשווייג-וולפנביטל-בפרן (1677–1704) פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל (1680–1735) ארנסט פרדיננד, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1682–1746) פרדיננד כריסטיאן מבראונשווייג-וולפנביטל-בפרן (1682–1706) היינריך פרדיננד מבראונשווייג-וולפנביטל-בפרן (1684–1706) כריסטינה מהסן-אשוואגה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Kittelmann, S. 18. Eckhart, S. 74–76.