laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כרים אוניסיוו

כרים אוניסיוו (בגרמנית: Karim Onisiwo; נולד ב-17 במרץ 1992 בווינה שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק במיינץ 05 בעמדות הקשר הימני והחלוץ. לזכותו של אוניסיוו 24 הופעות במדי נבחרת אוסטריה. אוניסיוו החל את קריירת הבוגרים בליגות המקצועניות באוסטריה זלצבורג בעונת 2012/13, ולאחר מכן עבר למטרסבורג מליגת המשנה האוסטרית. בשורות מטרסבורג נחל אוניסיוו הצלחה רבה, ובעונת 2014/15 העפיל עמה לבונדסליגה האוסטרית, כשהוא מבקיע 18 שערי ליגה. את עונת 2015/16 פתח אוניסיוו במטרסבורג, אך במחצית העונה עבר למיינץ 05 מהבונדסליגה הגרמנית. שערו הראשון של אוניסיוו במדי מיינץ 05 הובקע במאי 2016 בניצחון 3-1 על שטוטגרט. את עונת 2015/16 סיימו מיינץ ואוניסיוו במקום השישי בבונדסליגה. כתוצאה מכך, בעונת 2016/17 השתתף אוניסיוו עם מיינץ במפעל הליגה האירופית, אותו סיימה מיינץ במקום השלישי בשלב הבתים, והודחה. בליגה סיימה מיינץ באותה עונה במקום ה-15. גם ברוב העונות הבאות סיימו מיינץ ואוניסיוו בחלק התחתון של הטבלה, אך נשארו בליגה. בעונת 2022/23 רשם אוניסיוו עונת שיא אישית, בה הבקיע עשרה שערי ליגה, וביניהם שלושער נגד בוכום בניצחון 5-2. אוניסיוו הוא בן לאב ניגרי ואם אוסטרית, ועל כן יכל לבחור לייצג אחת ממדינות אלו, והוא בחר באוסטריה. אוניסיוו ערך הופעה אחת במדי נבחרת אוסטריה בכדורגל עד גיל 21, בשנת 2014. את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אוסטריה הבוגרת קיים אוניסיוו במשחק ידידות מול שווייץ בנובמבר 2015. את שערו היחיד במדים הלאומיים הבקיע אוניסיוו בהפסד 3-2 לרומניה במסגרת ליגת האומות בספטמבר 2020. בשנת 2021 זומן אוניסיוו לסגל האוסטרי ליורו 2020, בו הודחה אוסטריה בשמינית הגמר. אוניסיוו ערך הופעה אחת בטורניר זה, כשנכנס כמחליף לקראת סיום המשחק בו הפסידה אוסטריה 2-0 להולנד בשלב הבתים. מדיה וקבצים בנושא כרים אוניסיוו בוויקישיתוף כרים אוניסיוו, באתר Transfermarkt כרים אוניסיוו, באתר Soccerway כרים אוניסיוו, באתר WorldFootball.net כרים אוניסיוו, באתר National Football Teams כרים אוניסיוו, באתר FootballDatabase.eu
סמואל בר שרווד

סמואל בר שרווד (באנגלית: Samuel Burr Sherwood;‏ 26 בנובמבר 1767 – 27 באפריל 1833) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קונטיקט. שרווד נולד ב-26 בנובמבר 1767 בחברת נורת'פילד (לימים וסטון), מושבת קונטיקט, וסיים את לימודיו במכללת ייל ב-1786. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בכך בחלק ההוא של פיירפילד שהוא כיום וסטפורט, קונטיקט. הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של המדינה מ-1809 עד 1815 ובסנאט של המדינה ב-1816. שרווד נבחר כפדרליסט לקונגרס החמישה עשר וכיהן מ-4 במרץ 1817 עד 3 במרץ 1819. לאחר מכן הוא חזר לעסוק במקצועו עד 1831, אז פרש מהחיים המקצועיים. הוא מת בווסטפורט ב-27 באפריל 1833, ונקבר בבית הקברות אוורגרין. סמואל בר שרווד, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) סמואל בר שרווד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
איגנץ ראדוש

איגנץ ראדוש (במקור ראוסניץ-Raussnitz, בהונגרית: Rados Ignác;‏ פשט, 15 במאי 1859 – בודפשט, 20 בנובמבר 1944) היה מתמטיקאי יהודי-הונגרי, מהפוריים באמצעות פרסומיו הרבים בכתבי עת מקצועיים, מראשוני החוקרים של המתמטיקאי הדגול יאנוש בויאי, הוא היה אחד העורכים הראשיים של לקסיקון פאלאס הגדול, אחיו של גוסטב ראדוש. איגנץ ראוסניץ נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר קארוי ראוסניץ ושל רוזליה זוננשיין. הוא השלים את לימודיו התיכוניים בבגימנסיה הראשית הממלכתית ברובע 5 בבודפשט ב-1877. הוא סיים תואר בקורס תלת שנתי באוניברסיטת מדעי הרוח והאמנות בבודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). במשך שנה אחת היה חבר יוצא דופן בבית הספר להכשרת מורים בבודפשט. הוא השיג את תעודת ההוראה שלו במתמטיקה ובפיזיקה ב-1883 ולאחר מכן הוסמך גם בגאומטריה גרפית וסיים עבודת דוקטורט. משנת 1884 לימד באקדמיה למסחר של בודפשט. ב-8 באוגוסט 1888 הועבר לבית הספר הריאלי הראשי ב-Székelyudvarhely. משנת 1894, לימד בבגימנסיה הראשית של רובע 5 עד שפרש ב-1920 וכן משנת 1895 לימד מתמטיקה באקדמיה המסחרית. כמורה למתמטיקה, הוא היה המורה לבגרות של המדען בעל השם העולמי לאו סילארד. ב-20 בנובמבר 1944 התאבד ככל הנראה עקב תלאות השואה. מחקריו ומאמריו הרבים על מתמטיקה פורסמו ב: כתבי העת של האוניברסיטאות עלון המתמטיקה ומדעי הטבע (Mathematikai és Természettudományi Értesítő) עיתון המתמטיקה והפיזיקה (Mathematikai és Fizikai Lapok) בעיתון הלאומי של איגוד המורים (Országos Tanáregyesületi Közlöny) הוא תרגם להונגרית את: האפנדיקס (Appendix) של יאנוש בויאי את וולפגנג ויוהאן בוליאי מאת פאל סטקל (Wolfgang und Johann Bolyai). חלק מתרגומיו משנת 1897 יצא לאור כחוברות בתמיכתה הכספית של האקדמיה ההונגרית למדעים. איגנץ ראדוש עשה רבות כדי להבטיח שיצירתו של יאנוש בויאי לא תישכח. הוא היה אחד העורכים הראשיים של לקסיקון פאלאס הגדול, וכתב מאמרים רבים בכרכי האנציקלופדיה. Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש) Magyar tudóslexikon A-tól Zs-ig, szerk. Nagy Ferenc, Better-MTESZ-OMIKK, 1997. (לקסיקון המדענים ההונגרי) Tudósnaptár (לוח השנה של המדענים) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái XI. (Popeszku–Rybay). Budapest: Hornyánszky. 1906. (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הוגרים) Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי) בלה שאק: האקדמיות למסחר שלנו ומוריהם (בודפשט, 1896). איגנץ ראדוש באתר Arcanum מכתב של ראדוש שנכתב בכתב ידו (1899) איגנץ ראדוש ביומן המדענים רוברט אולה גאל: "תבלין החיים" מכתבו של מתמטיקאי איגנץ ראדוש הספר Appendix של יאנוש בויאי שתורגם להונגרית (מגרמנית ולטינית) על ידי איגנץ ראדוש "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 283/1859. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-06. "Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 2954/1944. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-06.
C-SPAN

C-SPAN (ראשי תיבות של Cable-Satellite Public Affairs Network) היא רשת טלוויזיה אמריקאית שהוקמה בשנת 1979 ביוזמת חברות הכבלים האמריקאיות כשירות ציבורי ללא מטרות רווח. הרשת נוצרה במטרה לספק לציבור האמריקאי סיקור רציף וחי של הנעשה בממשל הפדרלי האמריקני, ובמיוחד בקונגרס האמריקני, באופן בלתי מסונן, לא ערוך, וללא פרשנויות. רשת C-SPAN כוללת הן את ערוץ הטלוויזיה המקורי C-SPAN (ממוקד בעיקר בנעשה בבית הנבחרים האמריקני), הן את ערוץ הטלוויזיה C-SPAN2 שהוקם ב-1986 (הממוקד בעיקר בנעשה בסנאט האמריקני), והן את ערוץ הטלוויזיה C-SPAN3 שהוקם ב-2001 (אשר ממוקד לרוב באירועים חיים שאינם מכוסים על ידי שני הערוצים האחרים, כולל הפגנות, נאומים ודיונים בנושא מדיניות ציבורית), את תחנת הרדיו WCSP-FM, ואתר האינטרנט של הרשת, C-SPAN.org, אשר מספק שידורים חיים של כל שלושת ערוצי הטלוויזיה ותחנת הרדיו, וכמו גם ארכיון גדול עם תוכני וידאו מהתוכניות של הרשת לאורך השנים. הרשת משדרת בין היתר אירועים פוליטיים מרכזיים בארצות הבירת, לרוב בשידור חי, דיונים בקונגרס, מסיבות עיתונאים וראיונות עם אישים בולטים בפוליטיקה האמריקנית. הרשת פועלת באופן עצמאי, מבלי להסתמך על פרסומות או על מימון מהממשל. מדיה וקבצים בנושא C-SPAN בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של C-SPAN (באנגלית) C-SPAN, ברשת החברתית פייסבוק C-SPAN, ברשת החברתית אקס (טוויטר) C-SPAN, סרטונים בערוץ היוטיוב C-SPAN, הבלוג הרשמי C-SPAN, באתר פינטרסט C-SPAN | Definition, History, & Facts | Britannica, www.britannica.com (באנגלית) Jacobs, Julia (2019-03-19). "As C-Span Turns 40, a Top Executive Reflects on Bringing Cameras to Congress". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-08-26. C-SPAN Radio Live Stream | C-SPAN.org | C-SPAN.org, www.c-span.org
יצחק לוצאטו

יצחק לוצאטו (באיטלקית: Isacco Luzzatto;‏ `סאן דניאל, 1730–1803) היה רופא ומשורר יהודי-איטלקי. נולד בשנת 1730 לרפאל לוצאטו, שהיה גם הוא רופא, בן למשפחת לוצאטו הידועה, בעיר סאן-דניאל במחוז פריולי-ונציה ג'וליה באיטליה. אחיו של אפרים לוצאטו. בקהילתו נחשב לעסקן קהילתי, ובשנת 1777 נסע לווינה כדי לנסות להשפיע על השלטונות האוסטרים לתת מחסה לבני עירו, שגורשו ממנה על ידי שלטונות ונציה. כתב שירים רבים, רובם יצאו לאור לאחר מותו בקובץ בשם "תולדות יצחק". רוב שיריו כתב כסונטות, וכן כתב פואמה על חטא אדם הראשון. כתב גם פרודיה סאטירית על מנהגי קהילתו בשם "משניות סנדניאל", עליהם הוסיף אחר כך גם "תלמוד" ו"תוספות". בנו, בנדטו (ברוך) לוצאטו, נישא לברכה, אחותו של חזקיה לוצאטו, אביו של שד"ל. בתם של בנדטו וברכה לוצאטו היא המשוררת רחל מורפורגו. אם גבר הלזה בלע המות, איטליה תקט"ו 1755. מה נכבד היום: שחוברה לה יחדו, איטליה. תולדות יצחק , שירים, יוצאים לאור בפעם הראשונה מתוך כתבי יד גנוזים עם אחרית דבר והערות על ידי ד"ר ד’ אקרט וד"ר מ’ וילנסקי, מחברות לספרות, תל אביב, תש"ד 1944. כתבי יצחק לוצאטו בפרויקט בן-יהודה יצחק לוצטו (1730-1803), דף שער בספרייה הלאומית יצחק לוצאטו, בלקסיקון הספרות העברית החדשה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הכנסת החדש במיינדזיז'ץ פודלסקי

בית הכנסת החדש במיינדזיז'ץ פודלסקי (בפולנית: Nowa synagoga w Międzyrzecu Podlaskim) היה בית כנסת יהודי עשוי אבן שהוקם בעיירה מיינדזיז'ץ פודלסקי בפרובינציית לובלין שבפולין. הוקם לאחר שבית הכנסת הקודם ששימש את יהודי העיירה נחרב כליל בעקבות שריפה בשנת 1718. המקורות מצביעים על כך שבנייתו הייתה בין השנים 1761 ל-1779. לאחר שהתקבל היתר לבנייתו על ידי הבישוף של לוצק – אנטוני ארזם וולוביץ' בוולצ'ין ב-20 בנובמבר 1761. התבצעו בו מספר שיפוצים בתחילת המאה ה-20. ביוני 1943 כחלק ממלחמת העולם השנייה הופצץ המבנה על ידי הגרמנים ומאז לא נבנה שוב. לאחר שהוקם בשלהי המאה ה-18, פעל במשך שנים באופן רציף עד למלחמת העולם השנייה, אך עם השנים, בוצעו בו מספר שינויים: בשנים 1907–1908 נבנה בבית הכנסת ארון קודש חדש. כמו כן בשנת 1912 בוצע שיפוץ יקר ומקיף של המבנה. באותה תקופה אף הוחלפה דלת הכניסה והקירות נצבעו, עוד ידוע שב-1934 נעשה שיפוץ נוסף, אך היקפו המדויק אינו ברור. במהלך מלחמת העולם השנייה, כחלק מפעולות הסלקציה וגירוש היהודים למחנה ההשמדה, החזיקו הנאצים בבית הכנסת קבוצת יהודים במשך שבוע. באוקטובר 1942 ניזוק המבנה על ידי שוטרים אוקראינים לאחר שהשליכו לעברו רימונים. לבסוף החריבו הנאצים את המבנה ביוני 1943. בית הכנסת נבנה על פי תוכנית מלבנית (31.7 מ' על 26.3 מ') והוא כלל ארבעה אגפים: עזרת גברים, אגף מערבי, ושתי עזרות נשים - צפונית ודרומית. עזרת הגברים, הבנוי על פי תוכנית מרובעת, ממוקם במרכז המבנה. לאורך הקירות הצדדיים של עזרת הגברים היו עזרות נשים מוגבהות חד-קומתיות בתוכנית מלבנית (צפונית ודרומית), מכוסים בגג סככה. החלק המערבי נבנה בתוכנית של מלבן מוארך, שהיה צמוד לאולם הגברים ולשתי גלריות נשים בצד המערבי. אולם הגברים והחלק המערבי היו בגובה שלוש קומות. הגג מעל אולם הגברים היה בעל שלושה שיפועים ומחובר לגג המפותל של החלק המערבי. בעזרת הגברים, במפרץ האמצעי של הכותל המזרחי, בין שני עמודי הקיר, היה ארון קודש מעוטר. הארון היה עשוי לבנים, מעוטר באלמנטים עשויים טיט מלט וטיח ומכוסה בפוליכרום. הבימה הייתה ממוקמת באמצע אולם הגברים, בין העמודים שתמכו את הכספת. המשטח היה מוקף במעקה ברזל. בית הכנסת הישן במיינדזיז'ץ פודלסקי בית הכנסת החדש במיינדזיז'ץ פודלסקי, באתר השטעטל הוירטואלי (בפולנית)
Black Myth: Wukong

Black Myth: Wukong (בעברית: מיתוס שחור: ווקונג, בסינית מפושטת: 黑神话：悟空; בכתב סיני: 黑神話：悟空) הוא משחק תפקידים משנת 2024 שפותח ופורסם על ידי Game Science. המשחק שואב השראה מהרומן הסיני הקלאסי 'המסע למערב', ועוקב אחר קוף אנתרופומורפי המבוסס על דמותו של סון ווקונג מהרומן. המשחק שוחרר ל-PlayStation 5 ו-Windows ב-20 באוגוסט 2024, כאשר גרסת Xbox Series X/S מתוכננת לצאת במועד מאוחר יותר. המשחק קיבל ביקורות חיוביות מרוב המבקרים ונמכר ב-10 מיליון יחידות נכון ל-23 באוגוסט, מה שהפך אותו לאחד המשחקים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. מיתוס שחור: Wukong הוא משחק תפקידים המשוחק במצב של שחקן יחיד מנקודת מבט של גוף שלישי. הוא שואב השראה מהרומן הסיני הקלאסי מסע למערב. השחקן שולט בגיבור, קוף המכונה "הנועד", המבוסס על סאן ווקונג מהרומן. הנשק של הגיבור הוא מטה, המבוסס על המפץ Ruyi Jingu מהרומן. המטה יכול להתרחב ולהצטמצם במהלך הלחימה. שלוש עמדות המטה, שהן עמדת הריסוק, עמדת העמוד ועמדת הדחף, מספקות רבגוניות בקרבות. מכניקת הלחימה כוללת ניהול משאבים. ניתן לצבור פוקוס על ידי הנחתת התקפות קלות, ביצוע התחמקויות מתוזמנות היטב ואמצעים אחרים. נקודת מיקוד מתקבלת כאשר מד הפוקוס מתמלא. ניתן להשתמש בנקודות אלו כדי ליזום קומבינציות מגוונת של התקפות. הסיבולת מתרוקנת על ידי ריצה, התחמקות והתקפה. ללחשים יש "התקררות" לפני שניתן להטיל אותם שוב והם צורכים מאנה. הם מסווגים במיסטיקה, שינויים, עמדות והחלפת צורה. הגיבור משתמש בטרנספורמציות כדי לשנות צורה ליצור או ישות אחרת. דוגמה לכך היא הטרנספורמציה של Red Tides, שלובשת את צורתו של גואנגז'י, איש זאב שנשקו להב כפול בוער. הטרנספורמציות מגיעות עם המהלכים והבריאות שלהן. הם זמינים לאחר 'קולדאון', אבל לא עולים מאנה. הם נמשכים עד שכוחם, שמתכלה על ידי התקפה, או שהבריאות אוזלת. רוחות מספקות מיומנות ואפקט פסיבי. כישורי רוח מתפקדים כטרנספורמציות לביצוע התקפה אחת. הם זמינים לאחר התקררות וצורכים צ'י. רוחות מגיעות מאויבים מובסים מסוימים. המשחק עוקב אחר התקדמות ליניארית ברובה עם אזורים נרחבים. ישנם מקדשי שומר, המשמשים כמחסומים עבור השחקן, לאורך הדרך. ברחבי העולם, הגיבור נתקל ביאוגואיים שונים כאויבים. הקושי של המשחק לא ניתן לשינוי על ידי שחקנים ונשאר זהה לאורך משחק. Black Myth: Wukong קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל: Metacritic: 81/100 IGN: 8/10 GameSpot: 8/10 PC Gamer 87/100 Eurogamer 3/5 אתר האינטרנט הרשמי של Black Myth: Wukong (בסינית ובאנגלית) מדיה וקבצים בנושא Black Myth: Wukong בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Black Myth: Wukong (באנגלית) "Black Myth: Wukong", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Black Myth: Wukong, באתר PCGamingWiki (באנגלית) Black Myth: Wukong, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Black Myth: Wukong, סרטונים בערוץ היוטיוב Black Myth: Wukong is a confounding and spectacular saga | Polygon, web.archive.org, ‏2024-08-17 Brendan Lowry published, Black Myth: Wukong is a good action RPG with one helluva boss rush, but what's between those battles holds it back from true greatness, Windows Central, ‏2024-08-16 Mitchell Saltzman, Black Myth: Wukong Review, IGN, ‏2024-08-16 Brendan Graeber, Echo Apsey, Laura-May Randell, +9 Moreupdated, Best Spirits to Use - Black Myth: Wukong Guide, IGN, ‏2024-08-23 Is Black Myth: Wukong open world?, Video Games On SI, ‏2024-08-20 Black Myth: Wukong Reviews, OpenCritic, ‏2024-08-16
סמיון אראנוביץ'

סמיון אראנוביץ' (ברוסית: Семён Давидович Аранович‏; 23 ביולי 1934 - 8 בספטמבר 1996) היה במאי קולנוע סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1994 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. סמיון אראנוביץ' נולד בשנת 1934 בעיירה דרז'ניה (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. בשנת 1955 אראנוביץ' סיים לימודים בבית ספר של חיל האוויר של ברית המועצות ושירת בתוך נווט במטוסי חיל האוויר של הצי הצפוני. הוא נפצע קשה בתאונה אווירית ושוחרר מהשירות. אראנוביץ' החל לימודים בפקולטה של בימוי במכון לקולנוע במוסקבה אצל רומן קארמן. הוא סיים את הלימודים בשנת 1965. בשנים 1964–1970 אראנוביץ' עבד בלנינגרד באולפנים שפעלו בתחום סרטי תעודה. ללא אישור השלטונות הוא לקח חלק בצילומי תהליך לוויה של אנה אחמטובה. בשנת 1989 הוא ניצל את החומר בסרט תיעודי על המשוררת. בשנת 1971 אראנוביץ' החל לעבוד ב"לנפילם". סרטו הראשון "הדיפלומט האדום" הוקדש לעפילות של לאוניד קראסין. בסרט זה הוא התשתמש בטכניקה של שילוב צילומי תעודה בסרט עלילתי. בהמשך הוא ניצל טכניקה זו בסרטים אחרים. בשנת 1983 אראנוביץ' ביים סרט "נושאי טורפדו" על פעילות אנשי חיל האוויר של הצי הצפוני במלחמת העולם השנייה. סרט זה זכה להצלחה וקיבל מספר פרסים לרבות פרס ברית המועצות בשנת 1986. בשנת 1985 אראנוביץ' סיים עבודה על סדרת טלוויזיה בת 6 פרקים על אירועי מלחמת העולם השנייה על פי רומן של יוליאן סמיונוב. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 אראנוביץ' חזר לסרטי תעודה וביים סרטים על פעילות של דמיטרי שוסטקוביץ', מקסים גורקי, יוסיף סטלין ועוד. בסך הכול אראנוביץ' ביים כ-10 סרטי עלילה וכ-20 סרטי תעודה. אראנוביץ' היה מלמד במכון ללימודי קולנוע בלנינגרד וכיהן כראש קתדרה. על פעילותו בתחום הקולנוע אראנוביץ' קיבל מספר פרסים בפסטיבלים לקולנוע לרבות פרס ניקה בשנת 1988 ו"דוב הכסף" של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין בשנת 1994. בשנת 1994 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. אראנוביץ' נפטר בשנת 1996 בהמבורג בה עבד על סרטו האחרון. הוא נטמן בבית העלמין היהודי בעיר. בשנת 2002 צולם סרט תעודה על פעילותו. סמיון אראנוביץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סמיון אראנוביץ', באתר AllMovie (באנגלית) סמיון אראנוביץ', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביוגרפיה (ברוסית)
דבנפורט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דבנפורט – בירת מחוז סקוט במדינת איווה בארצות הברית אישים: ג'יימס דבנפורט – עורך דין, פוליטיקאי ושופט אמריקאי בן המאה ה-18, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט ג'ק דבנפורט – שחקן אנגלי, בנו של נייג'ל דבנפורט וילי דבנפורט – ספורטאי אמריקאי לינדזי דבנפורט – טניסאית אמריקאית מדיסון דבנפורט – שחקנית קולנוע וזמרת אמריקאית מרשה דבנפורט – סופרת ומבקרת מוזיקה אמריקאית נייג'ל דבנפורט – שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אנגלי
פאבל קוגן

פאבל קוגן (ברוסית: Павел Леонидович Коган‏; נולד ב-6 ביוני 1952) הוא מנצח וכנר סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1994 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. פאבל קוגן נולד בשנת 1952 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה לאוניד קוגן ואמו יליזבטה גיללס, אחיינית של אמיל גיללס. גם היא הייתה כנרית. מגיל צעיר פאבל קוגן למד נגינה בכינור ורצה להיות מנצח תזמורת. הוא קיבל אישור ללמוד בקונסרבטוריון של מוסקבה בפקולטה לנינגה ובמקביל ללמוד ניצוח. בשנת 1970 הוא זכה בפרס ראשון בתחרות כנרים בהלסינקי והחל להופיע ככנר. בשנת 1972 קוגן ניצח על התזמורת הסימפונית הממלכתית של רוסיה. בשנת 1988 בתיאטרון בולשוי הוצגה אופרה "לה טרוויאטה" בהוכנה על ידי קוגן. בשנת 1989 הוא מונה למנצח ראשי ומנהל אמנותי של תזמורת סימפונית במוסקבה. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2022. פאבל קוגן עבד עם תזמורות רבות כולל התזמורת הפילהרמונית של סנקט פטרבורג, תזמורת פילדלפיה, התזמורת הלאומית של בלגיה, התזמורת הלאומית של צרפת ועוד. רבות מעבודות של קוגן עם התזמורות השונות הוקלטו. בשנת 1985 אראנוביץ' סיים עבודה על סדרת טלוויזיה בת 6 פרקים על אירועי מלחמת העולם השנייה על פי רומן של יוליאן סמיונוב. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 אראנוביץ' חזר לסרטי תעודה וביים סרטים על פעילות של דמיטרי שוסטקוביץ', מקסים גורקי, יוסיף סטלין ועוד. על פעילותו בתחום המוזיקה קיבל מספר פרסים ועיטורים רבים. 1994 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. אראנוביץ' נפטר בשנת 1996 בהמבורג בה עבד על סרטו האחרון. הוא נטמן בבית העלמין היהודי בעיר. באביב 2022, זמן קצר לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה קוגן התפטר מתפקידו בתזמורת במוסקבה ומאז לא חזר לתחומי רוסיה. מדיה וקבצים בנושא פאבל קוגן בוויקישיתוף פאבל קוגן, באתר AllMusic (באנגלית) פאבל קוגן, באתר MusicBrainz (באנגלית) פאבל קוגן, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה (ברוסית)
פאנט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פאנט – אתר חדשות ישראלי בערבית תאי פאנט – תאים במעי אישים: דהונדו פאנט – מפקד צבאי ואציל ממוצא מראטהי פרנצ'יסק פאנט – מהנדס כימי, קומוניסט יהודי-רומני קמלה פאנט – פעילת זכויות נשים הודית פנט
גריסוולד

האם התכוונתם ל... אוסקר גריסוולד – מפקד בכיר בצבא ארצות הברית אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה מתיו גריסוולד – מושל קונטיקט ושופט סטנלי גריסוולד – פוליטיקאי אמריקאי ששירת מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית כמזכיר כללי בטריטוריית מישיגן רוג'ר גריסוולד – עורך דין, פוליטיקאי ושופט מקונטיקט דווייט גריזוולד – מושל נברסקה וחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה
SpaceX Crew-8

SpaceX Crew-8 היא המשימה המבצעית החמישית של החללית קרו דרגון אנדוור מתוצרת SpaceX כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית של נאס"א. המשימה שוגרה ב-4 במרץ 2024 על גבי משגר הפאלקון 9 מכן שיגור 39A שבמרכז החלל קנדי. הצוות הצטרף למשלחת מס' 70 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אנדראס מוגנסן. ארצות הברית מתיו דומיניק, נאס"א - מפקד צוות ארצות הברית מייקל באראט, נאס"א - טייס ארצות הברית ג'נט ג' אפס, נאס"א - מומחית משימה רוסיה אלכסנדר גרבנקין, רוסקוסמוס - מומחה משימה ארצות הברית זינה קרדמן - מפקד טיסה ארצות הברית ניק הייג ארצות הברית סטפני וילסון רוסיה אלכסנדר גורבונוב המועד המקורי לשיגור היה 2 במרץ. הוא נדחה עקב תנאי מזג אוויר באתר השיגור. ב-4 במרץ 2024, חללית קרו דרגון אנדוור ובה ארבעת חברי צוות המשימה שוגרה בעזרת משגר פאלקון 9 מכן השיגור 39A שבמרכז החלל קנדי. השלב הראשון של משגר הפאלקון 9 (מספר סידורי B1083.1) נחת בחזרה במסלול נחיתה מס' 1 בקייפ קנוורל. כ-30 שעות לאחר השיגור, עגנה חללית אל מודול הרמוני שבתחנת החלל הבינלאומית. צוות החללית הצטרף למשלחת מס' 70 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אנדראס מוגנסן ולאחר סיום פעילותה הם היו חלק של משלחת מס' 71 בפיקוד אולג קונוננקו. ב-6 ביוני 2024 במטרה לאפשר עגינה של חללית בואינג סטארליינר בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית קרו דרגון. לאחר השלמת התוכנית חללית מתוכננת לחזור לכדור הארץ באוקטובר 2024. מדיה וקבצים בנושא SpaceX Crew-8 בוויקישיתוף המשימה באתר נאס"א תיאור המשימה
ארמיסטד תומסון מייסון

ארמיסטד תומסון מייסון (באנגלית: Armistead Thomson Mason‏; 4 באוגוסט 1787 – 6 בפברואר 1819) היה סנאטור אמריקאי מווירג'יניה מ-1816 עד 1817. מייסון היה גם האדם השני הצעיר ביותר שכיהן אי פעם בסנאט האמריקאי, בגיל 28 ו-5 חודשים, למרות שדרישת הגיל לסנאט האמריקאי בחוקה היא 30 שנה. הוא היה בנו של סטיבנס תומסון מייסון. מייסון נולד ב-4 באוגוסט 1787 בארמיסטדס במחוז לואיזה, וירג'יניה, סיים את לימודיו בקולג' ויליאם ומרי ב-1807 ועסק בעיסוקים חקלאיים עד שהפך לקולונל של מתנדבי וירג'יניה במלחמת 1812 ולאחר מכן לבריגדיר גנרל של המיליציה של וירג'יניה . הוא נבחר כרפובליקני לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את התפקיד הפנוי שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של ויליאם ברנץ' ג'יילס, למרות היותו קטין מבחינה חוקתית לתפקיד. מייסון שירת מ-3 בינואר 1816 עד 4 במרץ 1817. לאחר מכן עבר למחוז לודון, וירג'יניה, שם היה מועמד לא מוצלח לבחירה לקונגרס החמישה עשר (1817). זה היה מסע מר שהוליד כמה דו-קרבות: מייסון עצמו נהרג מאוחר יותר בדו-קרב עם בן דודו השני, ג'ון מייסון מקארטי, בשדה דו-קרב בלדנסבורג, מרילנד, כתוצאה ממסע זה. הוא נקבר בחצר הכנסייה של הכנסייה האפיסקופלית בליסבורג, וירג'יניה. מייסון התחתן ב-1 במאי 1817 עם שרלוט אליזה טיילור (נפטרה ב-1846) במחוז אלבמארל, וירג'יניה. לבני הזוג היה בן אחד: סטיבנס תומסון מייסון (1819 – 14 ביוני 1847) ארמיסטד תומסון מייסון היה נינו של ג'ורג' מייסון (1725 – 1792); נכדו של תומסון מייסון (1733 – 1785); בנם של מרי אליזבת "פולי" ארמיסטד מייסון (1760 – 1825) וסטיבנס תומסון מייסון (1760 – 1803); אחיינו של ג'ון תומסון מייסון (1765 – 1824); בן דודם השני של תומסון פרנסיס מייסון (1785 – 1838) וג'יימס מורי מייסון (1798 – 1871); גיסו של ויליאם טיילור ברי (1784 – 1835); אחיו של ג'ון תומסון מייסון (1787 – 1819); דודו של סטיבנס תומסון מייסון (1811 – 1843); ובן דודו הראשון של ג'ון תומסון מייסון הבן (1815 – 1873). מדיה וקבצים בנושא ארמיסטד תומסון מייסון בוויקישיתוף ארמיסטד תומסון מייסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ארמיסטד תומסון מייסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "Armistead Thomson Mason". Gunston Hall. אורכב מ-המקור ב-2015-12-20. נבדק ב-2015-10-27. "Mason family of Virginia". The Political Graveyard. 16 ביוני 2008. ארכיון מ-21 במרץ 2009. נבדק ב-2009-03-07. {{cite web}}: (עזרה) "Youngest Senator". United States Senate.
ג'ון תומסון מייסון

ג'ון תומסון מייסון (באנגלית: John Thomson Mason‏; 15 במרץ 1765 – 10 בדצמבר 1824) היה עורך דין אמריקאי והתובע הכללי של מרילנד בשנת 1806. מייסון נולד ב-15 במרץ 1765 בצ'ופוואמסיק במחוז סטפורד, מושבת וירג'יניה, והיה הילד השלישי והבן הצעיר של תומסון מייסון ואשתו מרי קינג בארנס. מייסון החזיק וניהל מטע במה שהיה אז מחוז וושינגטון, מרילנד ליד אליזבתטאון (כיום הייגרסטאון) תוך שימוש בעבודה משועבדת. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין במרילנד, והגיע לדרגה בכירה, אך דחה פעמיים את תפקיד התובע הכללי של ארצות הברית אשר הוצע לו על ידי הנשיאים תומאס ג'פרסון וג'יימס מדיסון. מייסון התמודד על אחד המושבים של מרילנד בסנאט של ארצות הברית, אך הפסיד. לאחר מכן שימש כתובע הכללי של מרילנד בשנת 1806. הוא גם היה אחד משישה שופטים שמונו לבית משפט לערעורים שהוקם מחדש על ידי המושל רוברט בואי ב-19 בינואר 1806, אך דחה את המינוי. מייסון נפטר ב-10 בדצמבר 1824 בגיל 59. מייסון נקבר באחוזתו במונפלייה בקליר ספרינג, מרילנד. מייסון התחתן עם אליזבת בלטהובר בשנת 1797. לו ולאליזבת נולדו שבעה ילדים: מרי בארנס מייסון וינטר (בערך 1800 – 11 במאי 1844) אליזבת אן ארמיסטד תומסון מייסון וורטון (4 באפריל 1803 – 20 בינואר 1857) אברם בארנס מייסון בארנס (21 באוקטובר 1807 – 10 באפריל 1863) מלכיאור בלטהובר מייסון (נולד ב-3 באוקטובר 1812) ג'ון תומסון מייסון הבן (9 במאי 1815 – 28 במרץ 1873) תומסון מייסון (15 ביולי 1818 – 1848) וירג'יניה וולאס מייסון (16 באפריל 1820 – 6 באוקטובר 1858) ג'ון תומסון מייסון היה אחיינו של ג'ורג' מייסון (1725 – 1792); בנו של תומסון מייסון (1733 – 1785); אחיו של סטיבנס תומסון מייסון (1760 – 1803); אחיו למחצה של ויליאם טמפל תומסון מייסון (1782 – 1862); בן דודו הראשון של ג'ורג' מייסון החמישי (1753 – 1796); בן דוד ראשון של תומסון פרנסיס מייסון (1785 – 1838), ג'ורג' מייסון השישי (1786 – 1834), ריצ'רד בארנס מייסון (1797 – 1850), וג'יימס מאריי מייסון (1798 – 1871); דודם של ארמיסטד תומסון מייסון (1787 – 1819) וג'ון תומסון מייסון (1787 – 1850); אביו של ג'ון תומסון מייסון הבן (1815 – 1873); ודודו הגדול של סטיבנס תומסון מייסון (1811 – 1843). Gunston Hall. "John Thomson Mason". Gunston Hall. אורכב מ-המקור ב-2008-02-11. נבדק ב-2008-02-15. The Political Graveyard (16 ביוני 2008). "Mason family of Virginia". The Political Graveyard. נבדק ב-2009-03-07. {{cite web}}: (עזרה) The Library of Virginia has a slave importation certificate recorded in Frederick County, Maryland on 3 March 1794 https://lva.primo.exlibrisgroup.com/discovery/fulldisplay?docid=alma990005037370205756&context=L&vid=01LVA_INST:01LVA&lang=en&search_scope=MyInstitution_noAER&adaptor=Local%20Search%20Engine&tab=LibraryCatalog&query=any,contains,mason,%20thomson&offset=0 The Colonial Dames of America (1910). Ancestral Records and Portraits: A Compilation from the Archives of Chapter I, the Colonial Dames of America. Boston, Massachusetts: Grafton Press. p. 808. John Thomas Scharf, "Judges of the Court of Appeals", History of Maryland from the Earliest Period to the Present Day (1879), p. 773. Federal Writers' Project (1976). Maryland: A Guide to the Old Line State. US History Publishers. ISBN 1-60354-019-9.