laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קאל מק'אנינץ'

קאל מק'אנינץ' (באנגלית: Cal MacAninch; נולד ב-24 בנובמבר 1963) הוא שחקן סקוטי, הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד מפקח בילוש ג'ון קינן בדרמה המשטרתית "הולבי בלו" ששודרה בערוץ BBC One בשנים 2007 ו-2008. בסדרה הדרמה התקופתית של ITV "מר סלפרידג'" גילם מק'אנינץ' את מר ת'אקרי. מק'אנינץ' נולד בגובן (אנ') שבעיר גלאזגו. הוא שיחק בתפקיד רואן קולינס בעונה הרביעית של סדרת הדרמה "לב פראי" של ITV, וחזר לגלם את הדמות בעונה החמישית כשחקן קבוע בסדרה. בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "מרלין" גילם מק'אנינץ' את המכשף טאורן בפרק "To Kill the King". ב-2001 כיכב במיני-סדרה "The Best of Both Worlds" יחד עם אליס אוונס. ב-2011 השתתף בעונה השנייה של סדרת הדרמה "אחוזת דאונטון" וגילם את המשרת האישי הנרי לאנג. מק'אנינץ נשוי לשחקנית שונה מקדונלד. לבני הזוג יש שלוש בנות. מק'אנינץ' הוא רץ מרתון נלהב. קאל מק'אנינץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מק'אנינץ' קורא משיריו של רוברט ברנס "A Lap With Cal MacAninch". נבדק ב-18 בספטמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "A quick chat with Wild at Heart's Cal Macaninch". What's on TV. 4 בפברואר 2010. נבדק ב-18 בספטמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Downton Abbey webpage, ITV.com, July 2011; accessed 12 August 2014. BBC – Woman's Hour Drama – The Pillow Book (series 4) BBC – Drama on 3 – How Many Miles to Basra?
נאופלאטוניזם

נאופלטוניזם הוא מונח מודרני לאסכולה פילוסופית, דתית ומיסטית שהתגבשה במאה ה-3 לספירה. המונח הוטבע על ידי תומאס טיילור בתרגומו לשש האנאדות של פלוטינוס. הסיבה שהוגים אלה נקראו נאופלטונים, על אף שהם כינו את עצמם אפלטוניים, היא המחשבה לפיה הפילוסופיה של הוגים אלה שונה באופן מהותי מהפילוסופיה של אפלטון. הנאופלטוניות יצרה סינתזה בין מגוון אסכולות פילוסופיות, בהן האסכולה הפיתגוראית, האסכולה הסטואית והפילוסופיה של אפלטון. כמו כן, היא קלטה לתוכה אמונות, פולחנים ומנהגים מהפוליתאיזם היווני והמזרחי, כולל אלכימיה ומאגיה. פלוטינוס נחשב כאביו של הנאופלטוניזם משום שהיה הראשון שניסח בצורה בהירה ונרחבת תורה זו. קדמו לו הפילוסופים מאסכולות הביניים שהכינו את הקרקע לעליית האסכולה הנאופלטונית. מבין האסכולות הנאופלוטיניות המאוחרות, הבולטת ביותר הייתה האסכולה האתונאית שהייתה למעשה האקדמיה האפלטונית שהפכה לפלוטינית. בניגוד לאסכולה האלכסנדרונית, שחלק מאנשיה קיבלו על עצמם את הנצרות, אסכולה זו נשארה אחד מהמבצרים האחרונים של הפוליתאיזם עד לסופה. המטאפיזיקה הנאופלטונית מבוססת על שלוש ישויות (היפוסטזות): ה"אחד העליון", השכל והנפש. כל ישות נגזרת מהישויות הקודמות לה. עם זאת, הקשר בין הישויות אינו קשר זמני של סיבה ותוצאה אלא קשר של תלות: פרט ל"אחד", שקיומו לא תלוי באף ישות, הקיום של כל ישות תלוי בישות גבוהה ממנה. ה"אחד" הוא הסיבה הראשונית לכל מה שנמצא ביקום. לפי פלוטינוס, ה"אחד" מתחייב מהאקסיומה הפרה-סוקרטית, לפיה דברים מורכבים נגזרים מדברים פשוטים יותר. מכאן שהמקור לתופעות מורכבות שונה מהתופעות עצמן (אחרת היה מורכב כמותן). אמנם ייתכן, כי המקור לתופעות הנקלטות בחושים יהיה מורכב ברמה כלשהי, אך שוב, לפי האקסיומה הפרה סוקרטית, קיים מקור פשוט יותר שממנו הוא נגזר. אם נחזור אחורה בשרשרת הגזירות, נגיע לסיבה הראשונית, דהיינו ל'אחד', שהיא שיא הפשטות. הישות הראשונה שנגזרת מה"אחד" היא האינטלקט. ישות זו מזוהה עם עולם האידאות האפלטוני, אשר בו קיימות כל הצורות שמהן נגזרות הישויות בעולם הנתפס על ידי החושים. לפי פלוטינוס, התפקיד של האינטלקט הוא להבחין בין הצורות, אשר קיימות באופן לא מובחן ב'אחד'. מתוך האינטלקט נובעות הנשמות, שהן ייצוגים של הצורות הקיימות באינטלקט. הנשמות שואפות לחזור לאחד דרך האינטלקט. עם זאת תהליך הנביעה לא נפסק בנשמות, אלא ממשיך לחומר שהוא חסר צורה. בשלב זה מסתיים תהליך הנביעה שהתחיל ב'אחד', באופן דומה לאור שהולך ומתמעט ככל שאנחנו מתרחקים מן המקור. פלוטינוס מזהה את החומר עם הרוע. עם זאת, כדי לשמור על המסגרת המוניסטית הוא מסביר את החומר כאי-טוב. כלומר, קיומו של הרוע מותנה בקיומו של הטוב. למרות המגמות האנטי־נוצריות של נאופלטוניסטים רבים, דוגמת פורפיריוס, מקרוביוס וסימאכוס, הייתה לפילוסופיה הנאופלטונית השפעה רבה על הוגי הדעות הנוצריים בימי הביניים. מדיה וקבצים בנושא נאופלאטוניזם בוויקישיתוף ג'יימס א' אורמסון (עורך), בן-עמי שרפשטיין (עורך המהדורה העברית), נאו-אפלטוניות, בספר "פילוסופיה" באתר מט"ח נאופלאטוניזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נאופלטוניזם, דף שער בספרייה הלאומית האנאדות - כתביו של פלוטינוס, מגדולי הפילוסופים בעת העתיקה הנחשב למייסד אסכולת הניאופלטוניזם. ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חופש לשון

חופש לשון הוא זכותו של כל אדם להשתמש, לדבר, לקרוא ולכתוב בכל שפה שיבחר ללא הגבלות ובכל מקום שיבחר. במדינות מסוימות מוגדרות שפות מסוימות כשפות רשמיות, וענייני האזרח מול הממשל בהן נדרשים להתנהל בשפה רשמית בלבד. בישראל חופש הלשון הוא מעקרונות המשטר, ומופיע במגילת העצמאות. מאמצי מיזוג הגלויות, שעשתה מדינת ישראל בשנותיה הראשונות, הובילו לחוסר הקפדה על עיקרון חופש הלשון. במרומז או במפורש נרמז לעולים החדשים שהשפה שראוי שידברו בה היא עברית. הוטלו הגבלות על העלאת מופעי תיאטרון ביידיש, ועובדי מדינה שיצאו בשליחות לחו"ל נדרשו להחליף את שם משפחתם לשם עברי. היו שעשו זאת תוך מחאה, והמשיכו להשתמש בשמם הלועזי במקביל לשמם העברי (למשל אמנון ליפקין-שחק), ויש שהתחכמו (למשל איזי דורות). המדיניות הלשונית בישראל היא מורכבת, ועל אף שהשפה הרשמית היא עברית, פעילות רבה מתבצעת בשפות נוספות, ערבית אשר היא שפה בעלת מעמד מיוחד, שפות נפוצות נוספות הם אנגלית ורוסית. מדיה וקבצים בנושא חופש לשון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה

יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה (גרמנית: Johann Georg III, Kurfürst von Sachsen; ‏ 20 ביוני 1647 - 12 בספטמבר 1691) היה נסיך בוחר של סקסוניה בין השנים 1680–1691. יוהאן גאורג נולד ב-20 ביוני 1647 בדרזדן, ליוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה לבית וטין ולמגדלנה זיבילה מברנדנבורג-ביירוית, בתם של כריסטיאן, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית ומריה מפרוסיה, מרקיזת ברנדנבורג-ביירוית. יוהאן גאורג קיבל חינוך מעולה, שכלל תאולוגיה לותרנית, שפות, אמנות, ודרכי הלחימה. בשנת 1680 מת אביו יוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ויוהאן גאורג עלה במקומו לשלטון. עם עלותו לשלטון קיצץ יוהאן גאורג את גודל החצר, והקים צבא קבע של 12,000 חיילים, על פי המודל של צבא ברנדנבורג. במדיניות החוץ היה יוהאן גאורג פחות הפכפך מאביו, הוא ניתק את קשריו עם ממלכת צרפת, וניסה להקים קואליציה של הנסיכים הגרמניים נגדה. בשנת 1683 לחם יוהאן גאורג עם צבאו לצד לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בקרב וינה, וסייע בהסרת המצור על העיר. בשנת 1686 לחם שוב יוהאן גאורג לצד הקיסר, והשתתף במלחמה הטורקית הגדולה. יוהאן גאורג לא הצטרף בשנת 1686 לברית הגדולה, אך בשנת 1688 נסע באופן אישי להאג, על מנת להיפגש עם וילם השלישי, נסיך אורנז', פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג וגאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג, על מנת לתכנן מהלכים שונים נגד לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. עם פרוץ מלחמת תשע השנים הצטרף יוהאן גאורג עם צבאו למלחמה נגד צרפת, ואף השתתף במצור על מיינץ. בשנת 1690 מונה יוהאן גאורג למפקד צבא האימפריה הרומית הקדושה, אך לא הצליח בתפקידו עקב סכסוכים עם גנרל-פלדמרשל הנס אדם פון שנינג. ב-12 בספטמבר 1691 מת יוהאן גאורג בטיבינגן כתוצאה מכולרה, ובנו יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1666 התחתן יוהאן גאורג עם אנה סופיה מדנמרק, בתם של פרדריק השלישי, מלך דנמרק וסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג, ממנה נולדו לו שני ילדים: יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה (1668–1694) אוגוסט השני, מלך פולין (1670–1733) מדיה וקבצים בנושא יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה בוויקישיתוף יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה (בגרמנית) יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איימי מרקהאם

איימי מרקהאם היא דוגמנית אמריקאית ואושיה טלוויזיונית. היא מתגוררת בלוס אנג'לס, קליפורניה. מרקהאם היא ביתו של איש צבא אמריקאי ואמא קוריאנית. היא נולד בסיאול, קוריאה הדרומית. את ילדותה בילתה ב-Babenhausen, גרמניה. את רוב זמנה בילתה בקילין, טקסס, אשר היא רואה בה את עיר מולדתה. מרקהם החל לדגמן לראשונה בשנת 2010, בזירת ייבוא הרכבים היפניים. היא דגמנה עבור מספר חברות, מגזינים, באירועים, כמו גם בתחרות דריפטים מקומית, ב"מגזין אוטו וקול" ועוד. מגזין המיינסטרים הראשון שלה היה Rukus בארצות הברית. בעקבות הפרסום שלה, היא הופיעה במספר פרסומים בינלאומיים, כולל "ווג", "מקסים", FHM, GQ, "אסקווייר" וג'נטלמן. ב-2013, היא הייתה דוגמנית FHM המבוקשת ביותר. ב-2011, מרקהאם הפכה למנחה ב-Bite Me TV. היא המשיכה בסדרה בנות הפרומו בטלמונדו. היא גם הופיעה בטלוויזיה בAnything That Rolls, סדרה בנושא מכוניות בערוץ 39 ביוסטון, טקסס. מדיה וקבצים בנושא איימי מרקהאם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איימי מרקהאם בארכיון האינטרנט כתבה אודות הדוגמנית במאקו Dudak, Gary (2013-07-25). "Amy Markham Makes Her Mark". Mandatory.com. נבדק ב-2013-08-05. "Amy Markham – I Just Wanted More Out of Life Than What I Could See – Muze Magazine". Muzemagazine.com. נבדק ב-2013-08-05. "Amy Markham: Living in the Fast Lane | VIRILE". Virilemag.com. 2013-05-06. אורכב מ-המקור ב-2013-05-12. נבדק ב-2013-08-05. "PERFORMANCE AUTO AND SOUND - Model of the Week: Amy Markham". PASMAG. 2011-06-27. נבדק ב-2013-08-05. "Amy Markham is Crazy Sexy Alwayz Therro". Alwayztherro.com. 2012-02-01. אורכב מ-המקור ב-2013-09-25. נבדק ב-2013-08-05. "When the rain clears in Fortworth". Driftworks. 2010-09-30. נבדק ב-2013-08-06. valexv (2011-11-15). "Import Face-Off October". Houston Streets. נבדק ב-2013-08-06. "Amy MarkhamIntuned Online". Intunedonline.com. 2011-06-29. נבדק ב-2013-08-06. andrew@rukusmag.com. "RUKUS GIRLS | Amy Markham". Rukusmag.com. אורכב מ-המקור ב-2011-08-10. נבדק ב-2013-08-05. "How to shop for an international model". Esquire.my. 2012-11-01. אורכב מ-המקור ב-2014-03-19. נבדק ב-2013-08-05. "Meet Amy Markham". GQ.co.za. אורכב מ-המקור ב-2013-10-14. נבדק ב-2013-08-05. "Amy Markham is a model with exotic beauty, 'one to watch'". Guyism. 2013-07-16. נבדק ב-2013-08-05. "Exclusive: Honey of the Day – Amy Markham Is Young, Beautiful & Talented". Soletron. נבדק ב-2013-08-05. Category: Most Wanted (2013-10-03). "Amy Markham". Fhm.com.my. אורכב מ-המקור ב-2013-10-16. נבדק ב-2013-10-14. "about us". Bite Me TV. אורכב מ-המקור ב-2013-08-12. נבדק ב-2013-08-05. "telemundo". SunOfHollywood.com. 2013-04-03. אורכב מ-המקור ב-2013-11-10. נבדק ב-2013-08-05. "Amy Markham". Island Radio. אורכב מ-המקור ב-2013-09-18. נבדק ב-2013-08-05. "Anything that Rolls TV Show interviews Cut Throat Customs at their bike night". YouTube. 2012-01-01. נבדק ב-2013-08-05.
אוקלי

האם התכוונתם ל... אנני אוקלי – צלפית ואלופת קליעה למטרה מהמערב הפרוע טרישה אוקלי – שחקנית אמריקאית צ'ארלס אוקלי – כדורסלן עבר אמריקאי רוג'ר אוקלי (אנ') – שחקן ניו-זילנדי אוקלי (משקפיים) – Oakley, מותג משקפי שמש אמריקאי השייך לתאגיד לוקסוטיקה
זכאי (סדרת טלוויזיה)

זכאי (בנורווגית: Frikjent) היא סדרת דרמה נורווגית שמשודרת בערוץ TV2 בנורווגיה. הפרק הראשון של הסדרה שודר במרץ 2015, והסדרה כוללת 10 פרקים בעונה הראשונה ו-8 פרקים בעונה השנייה. בסדרה משחקים ניקולאי קליב ברוץ', לנדה אנדרה ואינגר הלגה גימל. הסדרה הייתה מועמדת לארבעה פרסים ב-Gullruten 2015: סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר, השחקן הטוב ביותר (ניקולאי קליב ברוץ'), הפסקול הטוב ביותר (פיטר קלאוזן, ארלינג יד), הבמאי הטוב ביותר - דרמה (גאיר הנינג הופלנד). העונה הראשונה של הסדרה שודרה בישראל במסגרת HOT VOD. במרכז העלילה נמצא אקסל בורגן, שטיפס במעלה הסולם העסקי של אסיה והפך לבכיר בתאגיד ענק, 20 שנים לאחר שזוכה מאשמה ברצח אהובתו מהתיכון. אך כשעיירת מולדתו נקלעת למשבר כלכלי, אקסל מוצא את עצמו חוזר למקום ילדותו, כדי להציל את החברה המרכזית בעיירה מפשיטת רגל. המשקעים לא נשכחו, פצעים נפתחים מחדש כשהעבר והווה נפגשים, במה שנהפך לקרב האשמות, נקמות, וגם תקווה לפיוס עבור אקסל, האיש שבסופו של דבר זוכה, אחרי שעוד לפני כן – הורשע ברצח חברתו, ושרבים מתושבי העיירה לא מאפשרים לו לשכוח ולא מקבלים את חפותו. "זכאי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זכאי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבי אובליגנהרץ, ‏ניצחון הוויקינגים: "זכאי" - סדרת המתח ששברה את שיא הצפייה, באתר מעריב אונליין, 2 באוגוסט 2015 איתי שטרן, נורבגיה יוצאת מחושך לאור, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2015
סמל סנקט פטרבורג

סמל סנקט פטרבורג הוא סמל העיר סנקט פטרבורג מאז אפריל 2003, במלאת 300 שנה לייסוד העיר. הסמל ההיסטורי של העיר סנקט פטרבורג אומץ לראשונה ב-1730, והחל מ-1780 הוענק לסמל מעמד שווה לזה של סמל המדינה, בשל היות העיר לבירת הקיסרות. ב-1991, עם השבת השם ההיסטורי לעיר, נעשה שימוש במגן האדום וב-2003 נוסף הכתר, הסרט הכחול ומטות הזהב. בתקופת ברית המועצות, לא נעשה שימוש בסמל העיר ולמעשה לא היה סמל לעיר לנינגרד מאחר שהוא הציג סממנים צאריים, שהיו מנוגדים לרעיון הסובייטי. כמו כן, הערים הסובייטיות לא נהגו להציג סמל רשמי. כסמל העיר לנינגרד, כשנדרש, השתמשו בצורת האונייה שבצריח האדמירלות. ב-1989 שלטונות העיר לנינגרד הכריזו על פתיחת תחרות לעיצוב סמל העיר. התחרות שאמורה הייתה לעצב מחדש את סמל העיר לא הגיעה להכרעה ממשית מאחר שהמחאה הציבורית דרשה להחזיר ולשקם את הסמל ההיסטורי האבוד ולבסוף, בספטמבר 1991 הושב הסמל ההיסטורי של העיר. סמל העיר מורכב ממגן ושני עוגנים - האחד עוגן ימי (משמאל) והשני עוגן של ספינת נהר, המוצלבים מעל מטה זהוב ובראשו עיט דו-ראשי. שני העוגנים מסמלים שאיפה של מייסדי העיר לפרוץ מערבה, אל צפון מערב אירופה, מרכז העניינים המתפתח. מדיה וקבצים בנושא סמל סנקט פטרבורג בוויקישיתוף
אתאנו לחלות פניך

אָתָאנוּ לְחַלּוֹת פָּנֶיךָ הוא פיוט שנאמר בקהילות ספרדיות רבות כחלק מאמירת הסליחות, בדרך כלל, בנעימת תחנון ושברון לב. הפיוט נכלל גם בתפילות ראש השנה ויום הכיפורים. בתפילת יום הכיפורים ממוקם הפיוט לפני התפילה המרכזית ביותר של היום, חזרת העמידה של תפילת מוסף. בסליחות בא הפיוט מעט לפני סוף הסליחות. לא ידוע מיהו מחבר הפיוט. הפיוט הוא פיוט מענה, כשהמשפט האחרון בכל בית הוא המענה של כלל הציבור לחזן, השר את שלושת המשפטים הראשונים. הפיוט מבקש כפרה, סליחה וישועה מהאל. לפני הפיוט נוהגים לבצע פיוט "ה' שמעתי שמעך". השיר בוצע על ידי מבצעים שונים, וביניהם שלמה ארצי, אלי לוזון ואחרים. בכל משפט יש תקבולת משלימה. בפיוט יש חריזה בסופי הבתים, המקשטת אותו: פניך-מלפניך-ממעונך, תבישנו-תשיבנו, כפרה-בצרה-נקרא, תחיינו-תחוננו, סלח לנו-שלח לנו, וכדומה. הרב שמעון ביטון מספר כי את הפיוט נהוג לשיר כפיוט מענה, כאשר החזן שר את שלושת המשפטים הראשונים בכל בית והקהל עונה במשפט האחרון: זכורני כי כילד חשתי תמיד כי קיימת תחרות סמויה ומתיחות בין המתפללים מי יזכה באמירת "אתאנו", שכן רק שניים יכולים להשתתף בשירת הפיוט. כשזכיתי אני כילד לשיר סולו את "אתאנו" חשתי גאווה רבה (גם אם לא הבנתי תמיד את משמעות הדברים...). כמבוגר שמח אני לראות תמיד כי בסליחות וביום הכיפורים מתאמצים לזכות באמירת "אתאנו" (ולא תמיד מצליחים בשל התחרות הגדולה...), גם אלו שאינם מיושבי כותל המזרח, ואף אינם מבקרים "תמידין כסדרן" בבית הכנסת. דומני כי זו ההוכחה הברורה לכך כי פיוט קצר זה מצליח להרטיט לבבות בקרב כל שדרות הציבור ולנגוע נגיעה אמיתית אצל כל יחיד ויחיד במהותם של ימי הדין והרחמים – העמידה הפשוטה לפני יושב מרומים. — הרב שמעון ביטון, עמידה פשוטה לפני יושב מרומים, באתר הפיוט והתפילה מידע על היצירה "אתאנו לחלות פניך" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "אתאנו לחלות פניך" באתר שירונט הפיוט אתאנו לחלות פניך, באתר הפיוט והתפילה הרב שמעון ביטון, עמידה פשוטה לפני יושב מרומים, באתר הפיוט והתפילה אודות השיר, באתר חיבה אפרת גואטה, אָתָאנוּ לְחַלּוֹת פָּנֶיךָ: איך לשלוח מכתב ריק לאלוקים, באתר "הידברות" הרצל חקק, ראש השנה: סליחות בחצרות ירושלים, באתר אימגו וגם: הרצל חקק ובלפור חקק, חוזרים לסליחות, חוזרים לילדות(הקישור אינו פעיל), באתרם חנוך אבנארי, התמדה וטרנספורמציה של נעימת סליחה ספרדית בתנאי סביבה משתנים (באנגלית) אתאנו = באנו (בארמית) וראו גם ספר ירמיהו, פרק ג', פסוק כ"ב לחלות=להתחנן, וראו גם ספר שמות, פרק ל"ב, פסוק י"א (אברהם רמי דיין, חילה את פניו, באתר ניב שפה). כאן חשוב שהחזן יקפיד לבטא את הח'ית. ראו הלכות ומנהגי ליל ראש השנה, באתר דבר תורה ספר תהלים, פרק פ"ט, פסוק ט"ו: צֶדֶק וּמִשְׁפָּט מְכוֹן כִּסְאֶךָ חֶסֶד וֶאֱמֶת יְקַדְּמוּ פָנֶיךָ. ממעונך = ממקומך ספר תהלים, פרק ט', פסוק י': וִיהִי ה' מִשְׂגָּב לַדָּךְ מִשְׂגָּב לְעִתּוֹת בַּצָּרָה ספר תהלים, פרק פ', פסוק י"ט: וְלֹא נָסוֹג מִמֶּךָּ תְּחַיֵּינוּ וּבְשִׁמְךָ נִקְרָא. עת שערי רצון להיפתח (1975), באתר סטריאו ומונו
נתנאל פריד

הרב נתנאל הכהן פריד (1858–1916; ה'תרי"ח – ד' באלול ה'תרע"ו) היה רב וראש ישיבה בקליינווארדיין ובלמזויווארוש, מחבר ספר השו"ת "פני מבין" ועוד. נולד בכפר שעניע הסמוך לקאשוי שבסלובקיה, למלכה ולרב יחיאל מיכל פריד. בתרכ"א, כשהיה בן כשנתיים נפטר אביו, ודודו הרב ישכר דוב פרידמן מנייזי-זיפוו (אנ') אימצו. למד בשקידה רבה ונודע כ"עילוי". בשנת תרל"ו שלח אותו הרב דוד לייב זילברשטיין ללמוד אצל הרב אברהם יהודה שוורץ מברגסז והוא נחשב "מגדולי תלמידיו". לאחר שנה נסע אל הרב חיים צבי מנהיימר מאונגוואר, ונסמך על ידו לרבנות. בשנת תרל"ט נישא לפעסיל, בתו של הרב יצחק פריד מקליינווארדיין. הוא ישב בעיר זו במשך כשש עשרה שנה, החזיק בה ישיבה בראשותו ונודע כרב ופוסק. באייר תרנ"ד (1884) מונה לרב בעיר בלמזויווארוש (באלמאז-אויווארוש), בקהילה בה חיו 500 יהודים, ופתח בה ישיבה בראשו. בשנות הקרע ביהדות הונגריה גינה בכל תוקף את קהילות סטטוס הקוו. כן גינה נמרצות את תנועת המזרחי שהשתתפה בתנועה הציונית. הרב פריד נפטר כבן 58 שנה, ביום ד' באלול ה'תרע"ו (1916). בשנת ה'תרע"ג הדפיס את הספר "פני מבין" – שאלות ותשובות על אורח חיים ויורה דעה. בספר זה יותר משש מאות תשובות. יצחק יוסף כהן, חוקר יהדות הונגריה, ציין כי ספר זה "מגולל בתוכו נתח גדול מאירועי התקופה בהונגריה במישור הציבורי והקהילתי בשני עשורים". לדברי בנו, נותרו בעזבונו של אביו "תילי תילים של חדושים על כל קוץ וקוץ של תורה הקדושה". לאחר פטירתו נדפסו ספריו "פני מבין" על התורה (ברגסז תרפ"ז, ירושלים תשס"ט), "פני מבין" על סוגיות הש"ס (ברוקלין תשנ"ב), "ילקוט פני מבין" (בני ברק תשנ"ב) ו"כלי גמא" פירוש על ספר "תיבת גמא" לבעל הפרי מגדים (בני ברק תשנ"ב). בנו הרב יחיאל מיכל (תר"מ-ת"ש) – ממלא מקומו ברבנות ובראשות הישיבה. מחבר הספר "תורת יפה" בנו הרב עזרא – אב"ד טיסה-ברצל (אנ'). נספה בשואה חתנו הרב שלמה ישראל קליין (תרמ"ד-תש"ה) – רב וראש ישיבה בסעליש. נספה בשואה גיסו הנשוי לאחות אשתו הרב שמעון סופר מערלוי – ממנהיגי יהדות הונגריה "תולדות המחבר" בראש הספר פני מבין על התורה, ברגסז תרפ"ז יצחק יוסף כהן, חכמי הונגריה והספרות התורנית בה, מכון ירושלים תשנ"ז, עמ' 422–423 משה נתנאל פריעד, ספר תולדות פני מבין – "פרקי חיים של... רבינו נתנאל הכהן פריעד", ברוקלין 2008 (281 עמודים) ספרו "פני מבין" על התורה, באתר HebrewBooks ספרו "שו"ת פני מבין", באתר היברובוקס ספרו "ילקוט פני מבין באתר אוצר החכמה רבי נתנאל פריעד באתר אידישע וועלט פארומס אחיו של רבי יהושע השיל פריד, אב"ד קאפיש. על הוריו ואחיו מרדכי ראו: עלי זיכרון כג, בני ברק תשע"ו, עמ' נט-ס על דודו ראו: עלי זיכרון כג, בני ברק תשע"ו, עמ' נח-נט יצחק יוסף כהן, חכמי הונגריה והספרות התורנית בה, מכון ירושלים תשנ"ז, עמ' 172 על אודותיו כתב הרב נתנאל פריד בהקדמת "פני מבין" (חלק אורח חיים): "מועטים המה בני עליה אשר זכו לשני שולחנות... ובדורותינו היה לנו לעיניים איש נפלא מאד נעלה, גבר ענוותן, וגריס באורייתא תדירא... חותני הרב הצדיק... ועושה חסד לאלפים בסתר כש"ת מו"ה יצחק פריעד ז"ל הנקרא בפי כל ר' איציקל". עוד על אודותיו ראו: "רבי שמעון חסידא", ירושלים תשנ"ט, עמ' נח-נט (הרב שמעון סופר מערלוי נישא אף הוא לבתו של הרב יצחק) ראו אצל אברהם פוקס, ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן, כרך ב, ירושלים תשמ"ז, עמ' 80–87 ראו חתימתו על כרוז בנושא זה בתוך ילקוט השבעתי אתכם ח, ירושלים תשע"ו, עמ' 66 "תולדות המחבר" בראש הספר פני מבין על התורה, ברגסז תרפ"ז עוד על אודותיו בהקדמת בניו לספרו תורת יפה, וכן אגרות לחם שלמה, ניו יורק תשנ"ד, עמ' שנא על אודותיו ראו: אשר ראנד, תולדות אנשי השם, ניו יורק תש"י, עמ' 117
אינטרמצו (סרט, 1939)

אינטרמצו (באנגלית: Intermezzo: A Love Story) הוא סרט רומנטי אמריקאי משנת 1939. הסרט הוא רימייק של הסרט השוודי "אינטרמצו" משנת 1936 עם אינגריד ברגמן בתפקיד הראשי. המפיק דייוויד או. סלזניק ראה את הסרט השוודי והתרשם ממשחקה של ברגמן שעד אז הייתה שחקנית לא ידועה. הוא הביא אותה להוליווד ונתן לה את התפקיד הראשי למולו של לסלי הווארד שהיה אז שחקן מפורסם לאחר משחקו בחלף עם הרוח. זה היה סרטה הראשון בהוליווד והופעתה בו הקפיצה את הקריירה שלה. הסרט מתאר קשר רומנטי בין כנר מפורסם ובעל משפחה עם פסנתרנית צעירה ויפה. בנסיבות הזמן נקטע קשר זה המהווה רק אינטרמצו (הפסקת ביניים) בחייהם. הולגר ברנדט (לסלי הווארד) הוא כנר וירטואוז מפורסם. לאחר מסע קונצרטים מוצלח בניו יורק הוא חוזר לאשתו, בתו ובנו בסטוקהולם ופוגש בביתו את אניטה הופמן (אינגריד ברגמן), מורתה לפסנתר של בתו. אניטה מתחילה לנגן בהתלהבות את הקונצרט לפסנתר של אדוארד גריג. הולגר מתבונן בה ומצטרף אליה בנגינה בכינור. הוא מציע לה להיות מלווה שלו בפסנתר בקונצרטים שלו והיא מסכימה. קשר רומנטי מתפתח בניהם. אניטה מעריצה את הולגר ככנר מפורסם וכגבר עם השפעה חזקה. הוא מתאהב בה כי היא צעירה, יפה ומוכשרת ומציתה בו את טעם החיים שנשחקו בנישואיו המשעממים. לאחר שאינו יכול לשמור את סודו, הוא מספר לאשתו כי התאהב באניטה ועוזב את הבית. הם פותחים במסע הופעות מוצלח ובסופו הם מגיעים לנופש בעיירה קטנה על חוף הים בדרום צרפת ונהנים שם כמו זוג בירח דבש. הולגר מתגעגע למשפחתו ואניטה מבחינה בכך שהולגר מתקשר שם עם ילדה קטנה שמזכירה לו את בתו. היא מקבלת מכתב המאשר כי קבלה מלגה ללימודי פסנתר בפריז. היא מראה את המכתב להולגר ושורפת אותו לעיניו כי לדבריה הוא חשוב לה יותר. לאחר שהמורה שלה לפסנתר, תומאס סטנבורג (ג'ון האלידיי), מגיע למקום ומשכנע את אניטה כי אל לה לוותר על הקריירה שלה, היא משתכנעת ועוזבת את הולגר. הולגר מחליט לחזור לסטוקהולם לפגוש את בתו. כשהוא מגיע לבית הספר שלה, היא מבחינה בו, רצה אליו ונפגעת קלות ממכונית. הולגר מביא אותה לביתו ומחכה כל הלילה לראות מה שלומה. בינתיים הוא מבקש סליחה מבנו ומתפייס איתו. בבוקר מודיעה לו אשתו שהבת יצאה מכלל סכנה. הולגר מתכונן לעזוב את הבית אך אשתו סולחת לו והוא חוזר אליה. מדיה וקבצים בנושא אינטרמצו בוויקישיתוף "אינטרמצו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אינטרמצו", באתר נטפליקס "אינטרמצו", באתר AllMovie (באנגלית) "אינטרמצו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אינטרמצו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט אינטרמצו (1939), באתר יוטיוב נעימת אינטרמצו על רקע קטעים מהסרט, באתר יוטיוב נעימת אינטרמצו בביצוע תזמורתו של פרסי פיית', באתר יוטיוב
אליס סמעאן

אליס סמעאן (באנגלית: Alees Samaan; בערבית: أليس سمعان) היא פוליטיקאית בחריינית ממוצא סורי-נוצרי, האישה הראשונה שכיהנה כשגרירת בחריין לבריטניה. סמעאן היא בוגרת המכללה האנגלית להכשרת מורים בביירות, היא למדה הפקת רדיו מטעם ה-BBC וניהלה מספר תחנות רדיו פרטיות בלבנון. לאחר שובה לבחריין למדה בבית הספר המקצועי-אמריקאי בבחריין, שם הוסמכה לתפקידי מינהל הרפואי. כשסיימה לימודיה החלה לעבוד כאחראית על תוכניות בריאות האם והילד בבחריין מטעם ארגון יוניס"ף של האו"ם, ולאחר מכן כיהנה באותו תפקיד בעומאן. כשסיימה את תפקידה בעומאן שבה סמעאן לבחריין וכהנה כראש מחלקת ההדרכה במשרד הבריאות בבחריין. בספטמבר 2000 מונתה לחברת מועצת השורא באופן זמני וכהנה בתפקיד עד שנת 2002 אז התקיימו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בבחריין. סמעאן השתתפה בבחירות שנערכו לשני בתי הפרלמנט הבחרייני בשנת 2002 והייתה האישה הראשונה שנבחרה באופן דמוקרטי לכהן בתפקיד רשמי בפרלמנט. באותה שנה חזרה גם באופן רשמי לכהן כחברה במועצת השורא, בה כיהנה במגוון תפקידים עד שנת 2010. בשנת 2004 מונתה לכהן כשרת הבריאות של בחריין ובתקופת כהונתה חל שיפור ניכר בשירותי הבריאות בבחריין והיא הובילה רפורמות מהותיות במערכת הבריאות במדינה, פעולותיה במערכת הבריאות היו אחת הסיבות שבגינן הוענק לה פרס Grassroot Diplomat Award בשנת 2015. בשנת 2005 נבחרה להיות האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד יושבת ראש הבית העליון של הפרלמנט הבחרייני והייתה אחת מששת הנשים שישבו במועצה המייעצת לפרלמנט מאז היווסדה. סמעאן הייתה הפוליטיקאית הראשונה בעולם הערבי שכיהנה בתפקידים בכירים כל כך, בחירתה של סמעאן לתפקיד יושבת ראש הפרלמנט שיקפה מגמה הדרגתית לקראת מעבר לדמוקרטיה אותו עוברת בחריין. בשנת 2010 החלה לכהן סמעאן כשגרירת בחריין בבריטניה וכהנה בתפקיד זה עד לשנת 2015 אשר בגינו קיבלה הערכה רבה ואף פרסים מהממשלה הבריטית. בחודש מרץ 2015 הוענק לסמעאן פרס Grassroot Diplomat Award אשר מוענק על ידי ארגון Grassroot Diplomat הבריטי. הפרס מוענק לדיפלומטים ופוליטיקאים מצטיינים המייצגים את האינטרס של העם הבריטי ברמה הגבוהה ביותר, והוא מוענק על מדיניות, השפעה, תמיכה ציבורית במטרות חברתיות וסיוע עסקי ויצירת מקומות עבודה. פרס זה מוענק בכל שנה לשלושה פוליטיקאים ושלושה דיפלומטים. סמעאן זכתה בפרס על כהונתה כדיפלומטית, לאחר שהציבה כמטרה לשפר את איכות הבריאות של תושבי בחריין, על פועלה להכשרת אנשים לעסוק במקצועות הרפואה ועל פיתוח הקשרים הכלכליים של בחריין ובריטניה. כמו כן, באותה שנה קיבלה סמעאן ממלך שוודיה מינוי של קונסול כבוד של שוודיה בבריטניה. איראן מחדשת הפעילות לערער את היציבות בבחריין, באתר www.arabexpert.co.il أليس سمعان (בערבית) http://news.bbc.co.uk/2/hi/middle_east/4462051.stmעל נשים בעולם הערבי, באתר BBC, אנ' ערבייה ממוצא נוצרי מונתה ליו"ר הפרלמנט בבחריין - וואלה! חדשות (ארכיון) אנואר אבדולרחמן, להפריך את כל הטענות, באתר akhbar-alkhaleej, ‏27/12/2012 (בערבית) (ארכיון) السفيرة اليس سمعان تتسلم جائزة أفضل دبلوماسية لدى المملكة المتحدة في العام 2012 | وكالة أنباء البحرين, www.bna.bh http://www.grassrootdiplomat.org/whoswho רשימת הזוכים מאתר הארגון, אנ' سعادة السفيرة أليس سمعان تقدم أوراق اعتمادها كسفيرة غير مقيمة لدى مملكة السويد, alayam, ‏24/4/2015 (בערבית)