laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אבנדנה

אַבֶּנְדָנָה או אִבְּן דָנָה הייתה משפחה יהודית מאנוסי ספרד שאחדים מבניה התפרסמו. האם התכוונתם ל... דוד אבנדנה (נפטר ב-1625) - ראש הקהילה הספרדית באמסטרדם יעקב אבנדנה – רב הולנדי-אנגלי ממוצא ספרדי, רב הקהילה היהודית הספרדית בלונדון והרב הראשי לבריטניה יצחק אבנדנה – מלומד ובנקאי, אחיו של יעקב. מרצה בקיימברידג' לעברית ולספרות רבנית ותלמוד יצחק סרדו אבנדנה (Isaac Sardo Abendana; נפטר ב-1709) - יהלומן יהודי בהודו אבן דנאן
עונת 1946/1947 בפוטבול ליג

עונת 1946/1947 הייתה העונה ה-48 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-31 באוגוסט 1946 והסתיימה ב-14 ביוני 1947. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. זו הייתה העונה הראשונה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. לא היה שינוי לעומת העונה הקודמת שהופסקה בעקבות תחילת המלחמה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. ליברפול זכתה באליפות בפעם החמישית בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו ברנטפורד ולידס יונייטד. במקומן לליגה הבכירה עלו מנצ'סטר סיטי וברנלי. דניס וסטקוד מוולברהמפטון וונדררס כבש 38 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
יקיר גירון

הרב יקיר (שמואל דוד) איסטרוג גירון אפנדי (1813 – 1874) היה איש ציבור, רב העיר אדירנה, החכם באשי של קושטא – ראש רבני האימפריה העות'מאנית, ו"מגדולי בוני היישוב העברי". נולד באדירנה שבטורקיה בשנת 1813 (ה'תקע"ג) למשפחת רבנים שמקורה בז'ירונה שבספרד, ובילדותו חונך אצל אביו. בשנת 1835 (ה'תקצ"ה) נבחר לשמש כרב העיר, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1842 (ה'תר"ב). בתקופת כהונתו כרב העיר הנהיג סדרים חדשים בקהילה, ותיקן תקנות חדשות למענה. הודות לפעילותו קיבל מהסולטנים אבדילאזיז ואבדילמג'יט הראשון אותות כבוד חשובים. כשפרץ בשנת 1842 (ה'תר"ב) סכסוך בין ראשי קהילת יהודי קושטא, הוזמן הרב גירון יחד עם רבי חיים פאלאג׳י והרב מנחם בן ארדיט מטעם הממשל ליישב את הסכסוך, ולאחר מכן הרב גירון שב לאדירנה. לאחר כשבעה חודשים בעקבות המשך הסכסוך מינה הסולטן את הרב גירון לרב וחכם באשי של קושטא וראש רבני טורקיה, במקום הרב יעקב אביגדור. את מקומו באדירנה מילא בנו, הרב אברהם גירון. בתקופת כהונתו כרב העיר הנהיג סדרים חדשים בקהילה, ותיקן תקנות חדשות למענה. הודות לפעילותו קיבל מהסולטנים אבדילאזיז ואבדילמג'יט הראשון אותות כבוד חשובים. בעקבות קול קורא של הרב עזריאל הילדסהיימר בנוגע ליהודי אתיופיה, הוציא הרב גירון בשנת 1866 (ה'תרכ"ו) מכתב תחת הכותרת "קול קורא לעזרת בני ישראל בארץ כוש", בו הדגיש כי אין שוני בין יהודי אתיופיה לשאר יהודי הגלויות, התריע על סכנת המיסיון המאיימת על העדה, וקרא לפעול להצלתה. בעקבות קריאות אלו החלו לצאת משלחות סיוע לקהילות היהודיות באתיופיה. ב-26 במאי 1872 (י"ח באייר ה'תרל"ב) עזב את קושטא לאחר שהתפטר מתפקידו בהסכמת הסולטאן במטרה לעלות לישראל, וחזר לאדירנה להיפרד ממשפחתו ומכריו. בסוף חודש אב של אותה השנה הגיע בהפלגה ליפו, והתקבל שם על ידי הרב רפאל מאיר פאניז'ל והרב יעקב שאול אלישר. בהגיעו למוצא בתחילת חודש ספטמבר (ראש חודש אלול), יצא לקבל את פניו הראשון לציון הרב אברהם אשכנזי, בליווי 50 רבנים מהעדה הספרדית, ומשם נכנס לירושלים כשהוא מלווה בשיירת כבוד של חיילים, ראשי דתות וקונסולים, כשהוא רכוב על סוס. בירושלים ייסד את ישיבת "חסד ואמת" ולמד בה יחד עם רבני העיר. בתקופה זו החל לפעול להרחבת היישוב היהודי, והרב צבי קלישר, שראה בו את האדם המתאים לפעילות בניית הארץ, ניהל עמו חלופת מכתבים, ושכנעו לייסד וועד לרכישת קרקעות ולעמוד בראשו. מטרת הוועד, ששמו "החברה ליישוב א"י", הייתה לרכוש קרקעות ולייסד מושבים עבור חקלאים עבריים. הרב גירון הציע לרב קלישר לרכוש חלקת אדמה גדולה באזור יפו, וראשי החברות ליישוב ארץ ישראל בגרמניה התאחדו ושלחו לו סכום כסף כמקדמה. בנוסף התכונן לרכישת שטח אדמה באזור ירושלים עבור עולים מבוקרשט, ועדכן את הרב קלישר על אפשרות לרכוש את חלקת האדמה שבה נמצאת מערת קבר שמעון הצדיק. הלך לעולמו לפני שהשלים את הרכישות ב-4 בפברואר 1874 (י"ז בשבט ה'תרל"ד), ונקבר בחלקת הספרדים שבהר הזיתים. משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב', עמ' 201 יקיר איסטרוג גירון, בספר יהודי המזרח בארץ ישראל, באתר HebrewBooks דוד תדהר (עורך), "יקיר איסטרוג גירון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 362–363 לעיתים "אשטרוג" או "אסטרוק" דוד תדהר (עורך), "יקיר איסטרוג גירון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 362 חיי וחמרא לרבי חיים פאלאג׳י, דף ד ע״ד ואילך
שרדרמן שולט

שרדרמן שולט (באנגלית: Shredderman Rules, תרגום מילולי: חוקי שרדרמן) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי מסוג קומדיית נעורים, סרט הטלוויזיה הראשון ששודר בערוץ ניקלודיאון. הוא שודר בו ב-9 ביוני 2007 והיו לו 3.9 מיליון צופים. הסרט מבוסס על סדרת ספרים בשם זה. בסרט מככב דבון ורקהייזר (הידוע בין היתר בכיכוב "מדריך ההישרדות של נד") בדמות "נולן בירד", תלמיד כיתה ח' ביישן ובעל דמיון מפותח. בסרט מוצג תלמיד בשם "באבא" (אנדרו קלאדוול) המרבה להציק לחבריו, נולן מחביא מצלמה ומצלם את באבא בסצנות מביכות וסצנות בהם הוא מעולל מעשי קונדס בסתר, מקים אתר אינטרנט החושף את מעלליו של באבא ולועג לו, תחת השם הבדוי "שרדרמן". התלמידים אינם יודעים מי הדמות העומדת מאחורי שרדרמן המסתורי אך המורה עולה על זהותו ומחזק אותו. אביו של באבא, בוב (דניאל רובק) עובד בתעשיית ביוב ורוצה להפוך את האגם של העיר לאגן ביוב. באמצעות "מטוסים על שלט" ובעזרת יצירתיותו מצליח נולן להרוס את תוכניתו, במהלך כנס הפתיחה וחתימת התוכנית במעמד ראש העיר, שזוכה למחאה נרחבת. לבסוף הכנס איבד את הסדר וראש העיר מבטל את חתימתו, המנהלת (מינדי סטרלינג) שתמכה בבוב לבסוף מפוטרת. הסרט תורגם לעברית באמצעות כתוביות. אתר האינטרנט הרשמי של שרדרמן שולט "שרדרמן שולט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שרדרמן שולט", באתר נטפליקס "שרדרמן שולט", באתר Metacritic (באנגלית) "שרדרמן שולט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אבן וירגה

אבן וירגה הייתה משפחה יהודית ממוצא ספרדי שבניה התפרסמו במשך כמה דורות. האם התכוונתם ל... יהודה אבן וירגה – היסטוריון, אסטרונום, מתמטיקאי ומקובל ספרדי שלמה אבן וירגה – היסטוריון ורופא ספרדי בדור גירוש ספרד, מחבר הספר ההיסטוריוגרפי שבט יהודה. בנו של רבי יהודה יוסף אבן וירגה – רב והיסטוריון טורקי, בנו של רבי שלמה
קקטה

קקטה (בספרדית: Caquetá) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא בדרום קולומביה והוא גובל במחוזות מטה וגואביארה בצפון, בוואופס במזרח, באמסונאס ובפוטומאיו בדרום, בקאוקה במערב ובווילה בצפון-מערב. המחוז משתרע על שטח של 88,965 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-490,000 תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא פלורנסיה. בתקופה הפרה-קולומביאנית האזור היה מיושב על ידי שבטי ילידים שונים, בהם שבטי האנדקי, הקריחונה והוויטוטו. בתקופת השלטון של האימפריה הספרדית החל מהמאה ה-16 לא היו ניסיונות רבים ליצור מושבת באזור בעקבות תנאי המחיה הקשים של יערות הגשם. חלק גדול הניסיונות המעטים שכן נעשו נכשלו בדרך כלל. לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל תחילה בפרובינציית פופאיאן אך כעבור שנים ספורות נכלל במחוז בויאקה. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לטריטוריית קקטה, שבירתה הייתה מוקואה (במחוז פוטומאיו המודרני) ושכללה את כל דרום-מזרח קולומביה המודרנית. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והטריטוריה נכללה במדינת קאוקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והאזור נכלל במחוז קאוקה. בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 החלה להתפתח באזור תעשייה של הפקת גומי, דבר שתרם להיווסדן של התיישבויות קבע כמו פוארטו ריקו, סן ויסנטה דל קגואן ופלורנסיה. ב-1905 נוסדה האינטנדנסיה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) של קקטה בשטחי המחוז העתידי עם פלורנסיה כבירתה. כעבור שנה האינטנדסיה בוטלה והוחזרה למחוז קאוקה, אך ב-1909 היא הוקמה מחדש. כעבור שנים ספורות שונה מעמדה למעמד דומה יחסית של קומיסריה. בעשורים שלאחר מכן האזור המשיך להתפתח ביחד עם תעשיית הפקת הגומי ונוסדו בו מספר יישובים חדשים. ב-1950 שונה מעמד הקומיסריה בחזרה לאינטנדנסיה. ב-15 בדצמבר 1981 שודרג מעמד הקומיסריה למחוז. בסוף המאה ה-20 המחוז הפך לאחד המוקדים של מלחמת האזרחים בקולומביה בין ארגוני גרילה כמו FARC לבין הממשלה הקולומביאנית, וכמו כן צמח בו הסחר בסמים. במסגרת שיחות שלום בשנות ה-90 של המאה ה-20 בהנהגת נשיא קולומביה אנדרס פאסטראנה אראנגו הוחלט ב-1999 להקים אזור מפורז שכלל את הרשות המקומית של סן ויסנטה דל קגואן ביחד עם עוד מספר רשויות מקומיות במחוז מטה. לאחר כישלון השיחות ב-2002 האזור המפורז בוטל. ב-2009 מושל המחוז לואיס פרנסיסקו קואיאר נחטף ונרצח על ידי FARC. בשנת 2023 התרחשה התרסקות מטוס הססנה 206 בג'ונגל, לאחר חיפושים שנמשכו 40 ימים נמצאו ילדים ששרדו את ההתרסקות. כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על גידול מקנה ועל חקלאות, הכוללת בין היתר גידול אורז, בננה, מניהוט, קקאו וקנה סוכר. בנוסף ישנם מצבורי זהב בגדות נהר ז'פורה העובר במחוז שנחצבים באופן לא חוקי על ידי FARC כדי לממן את הארגון. כמו כן המחוז הוא אחד המוקדים העיקריים בקולומביה לגידול צמח הקוקה שממנו מופק הסם קוקאין. מדיה וקבצים בנושא קקטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קקטה קקטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קקטה באתר האגודה הגאוגרפית של קולומביה (בספרדית). "Kidnapped Colombian governor found dead". BBC. 2009-12-22. נבדק ב-2017-04-21. Kalmanovitz, Salomón (23 בדצמבר 2012). "La minería del oro en el río Caquetá". El Espectador (בספרדית). {{cite web}}: (עזרה) קולומביה - ניטור גידולי קוקה 2013, ממשלת קולומביה ומשרד האו"ם לסמים ולפשיעה (UNODC) (בספרדית).
אריך ס. גרואן

אריך סטיבן גרואן (בגרמנית: Erich Stephen Gruen‏; נולד במאי 1935) הוא היסטוריון אמריקאי יליד אוסטריה. גרואן הוא פרופסור להיסטוריה של יוון ורומא, ולימד במשרה מלאה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בין השנים 1966–2008. גרואן נולד בווינה בירת אוסטריה במאי 1935. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת אוקספורד ותואר דוקטורט מאוניברסיטת הרווארד ב-1964. הוא גם קיבל את מלגת רודז היוקרתית. ב-1966 החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-1968 יצא לאור ספרו הראשון העוסק בפוליטיקה ובתי המשפט ברומא העתיקה. מחקריו הבאים התמקדו בעיקר ברפובליקה הרומית המאוחרת. ב-1974 יצא לאור ספרו המפורסם ביותר: "הדור האחרון של הרפובליקה הרומית" (The Last Generation of the Roman Republic). ספר זה נחשב לעיתים בתור תשובה לספרו של רונלד סיים "המהפכה הרומית". מסקנתו של סיים הייתה שהמבנה של הרפובליקה והסנאט לא היו מתאימים לצורכי השלטון הרומי, וכי אוגוסטוס שהפך את רומא מרפובליקה לקיסרות, פשוט ניסה לנקוט בצעדים הנחוצים על מנת להשיב את חיי הציבור לתקנם. גרואן לעומת זאת סבור שהרפובליקה לא הייתה בהכרח במצב של ריקבון והתפוררות הדרגתית כפי שסיים טען, והיא יכלה בהחלט להמשיך לשרוד עם מוסדותיה המסורתיים ולא נזקקה ל"הצלה" מידי אוגוסטוס. מחקריו הבאים עסקו בעיקר בעולם ההלניסטי. הוא אף כתב שני ספרים על מעמד היהודים והיהדות בעולם העתיק. במחקריו בנושא זה הוא מצייר דיוקן חיובי של הפזורה היהודית ברומא ובעולם ההלניסטי, וסבור שהיהודים הצליחו לחיות חיים נוחים למדי בגולה מבלי להתפשר על דתם ולהיטמע באוכלוסייה המקומית. ב-1998 קיבל גרואן את "העיטור האוסטרי למדע ואומנות". גרואן פרש מההוראה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-2008, אולם הוא עדיין מפקח על עבודות דוקטורט והוא מבוקש מאוד כמרצה אורח. בעבר הוא גם הורה באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת קולורדו ואוניברסיטת קורנל. לטענתו, הניסיון המרשים ביותר בהוראתו, היה תקופה קצרה בה הרצה לפני האסירים בכלא סן קוונטין בסוף שנת ה-2000. Roman Politics and the Criminal Courts, 149-78 BC, Cambridge MA, 1968 The Roman Republic, Washington DC, 1972 The Last Generation of the Roman Republic, Berkeley, 1974; pb edition 1995 The Hellenistic World and the Coming of Rome, 2 vols. Berkeley, 1984; pb 1986 Studies in Greek Culture and Roman Policy, Leiden, 1990; pb 1996 Culture and National Identity in Republican Rome, Ithaca, 1992; pb 1994 Images and Ideologies: Self-Definition in the Hellenistic World, Berkeley, 1993 Hellenistic Constructs: Essays in Culture, History, and Historiography, Berkeley, 1997 Heritage and Hellenism: The Reinvention of Jewish Tradition, Berkeley, 1998 Diaspora: Jews amidst Greeks and Romans, Cambridge MA, 2002 Rethinking the Other in Antiquity, Princeton, 2010 אריק ס. גרואן, גולה: יהודים בין יוונים ורומאים, תל אביב, אוניברסיטת תל אביב, 2004. דף הבית של גרואן באתר אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (באנגלית) ביקורת על הספר (באנגלית)
נופלות על הרגליים

נופלות על הרגליים היא סדרת דרמה בלשית ישראלית ששודרה בשנת 2017 בערוץ 2 בהפקת ארצה הפקות במסגרת שידורי קשת. את הסדרה יצרה רותי רודנר, ביימה איילת מנחמי וכיכבו בה מילי אביטל ושני כהן. בוקר אחד דנה ברגר פיין (מילי אביטל) מגלה שבעלה, חוקר פרטי במקצועו, אברם "אבי" פיין נעלם. היא משתפת פעולה עם יד ימינו והחוקרת הראשית במשרד החקירות, חנית אברמוב (שני כהן) הקשוחה, הנמרצת והמעשית, אשר מנהלת עם אברם רומן בסתר מדנה. שתיהן יוצאות לחפש את אברם, אשר מתגלה במהלך הדרך כהפכפך, מסתורי ולא צפוי. מילי אביטל – דנה ברגר פיין שני כהן – חנית אברמוב מיכאל ורשביאק – אמנון ברגר עליזה רוזן - גברת אברמוב אבי דנגור – רוני פיין אמיר טסלר – רועי פיין תומר שרון - יקי יובל סגל - אברם/אבי רות גלר - גרטה נופלות על הרגליים, ברשת החברתית פייסבוק "נופלות על הרגליים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נופלות על הרגליים", באתר אידיבי "נופלות על הרגליים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "נופלות על הרגליים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ביקורות: גילי איזיקוביץ, "נופלות על הרגליים": אחווה נשית מפתיעה, באתר הארץ, 25 באפריל 2017 עמי פרידמן, "נופלות על הרגליים": שתי נשים בעקבות גבר אחד, באתר ynet, 26 באפריל 2017 אפרת מלטר, נופלות על הרגליים: הזוג המוזר - הגרסה הנשית, באתר nrg‏, 26 באפריל 2017 אריאנה מלמד, "נופלות על הרגליים" - סדרה להתמכר אליה, באתר הארץ, 26 באפריל 2017 עידו ישעיהו‏, כוחו של הרגל: "נופלות על הרגליים" אולי לא גדולה, אבל תספק לכם בידור חמוד, באתר וואלה, 26 באפריל 2017 סופי אבישי מדינה, עכבר העיר, "נופלות על הרגליים": לא נפלנו מהסדרה, באתר הארץ, 26 באפריל 2017 רותי זוארץ, ‏הבמאית של "נופלות על הרגליים" חושפת את כל הסודות, באתר מעריב אונליין, 19 ביוני 2017 איתמר זהר, "נופלות על הרגליים": מביך אבל פחות, באתר הארץ, 7 במאי 2017 מערכת תכניות קשת, ‏טובות השתיים: מילי אביטל ושני כהן בסדרה שאסור לכם להחמיץ, באתר ‏מאקו‏, 5 באפריל 2017 הוועדה המרכזית למדרוג, דירוג תוכניות הטלוויזיה היומי - משקי בית באוכלוסיה היהודית בתאריך 25 באפריל 2017, ‏26 באפריל 2017(הקישור אינו פעיל)
משה ברנר

משה ברנר (נולד ב-4 במרץ 1971) הוא כדורסלן עבר ישראלי. ברנר גדל בחדרה בשכונת בית אליעזר, והצטרף לקבוצת הבוגרים של מכבי חדרה איתה עלה לליגה הראשונה. בתום עונת 1992/1993 ירדה הקבוצה לליגה השנייה. לאחר מכן עבר למכבי ראשון לציון בה שיחק ארבע עונות, ולאחר מכן שיחק שנתיים במכבי גבעת שמואל והשיג ממוצע של 13.3 נקודות למשחק בשתי העונות. בתום עונת 1998/1999 ירדה גבעת שמואל ליגה, וברנר עבר לשחק במ.כ חיפה. לאחר עונה עלתה גבעת שמואל ליגה, וברנר שב אליה. בעונת 2002/2003 העפילה הקבוצה לגמר גביע המדינה אך הפסידה למכבי תל אביב 96-83. באותה עונה אף הגיעה לחצי גמר הפלייאוף. בשנת 2005 עבר ברנר באמצע העונה לשחק בליגה הצרפתית השנייה, ובתום העונה בצרפת שב לגבעת שמואל. בתום עונת 2006/2007 ירדה הקבוצה ליגה. ברנר שיחק במסגרתה בליגה השנייה, ועזר לה לשוב לליגת העל. בגיל 37 היה ברנר לשחקן המבוגר ביותר בליגת העל. בעונת 2010/2011 שיחק בקבוצת נעוריו מכבי חדרה בליגה הארצית. לאחר מכן עבר להפועל ג'ת ובעונת 2015/2016 עלה עם הקבוצה לליגה הארצית. בעונת 2016/2017 שיחק בקבוצת ג'ת בליגה הארצית. נכון לעונת 2023/24 ברנר משחק בקבוצת מכבי קיסריה מליגה א' שרון. ברנר שיחק בנבחרת העתודה ובשנת 2003 זומן לראשונה לנבחרת ישראל. לקראת אליפות אירופה בכדורסל 2003 שהתקיימה בשוודיה השתתף במשחקי ההכנה, אך נופה לבסוף על ידי המאמן מולי קצורין ולכן הוא לא שותף בטורניר. הוא ידוע כשחקן עם אחוזי קליעה טובים משלוש, וכשחקן השישי העולה מן הספסל. ב-17 עונות בליגה הראשונה קלע 3067 נקודות ב-390 משחקים. פרופיל השחקן, אתר המנהלת חוזרים לליגה: מכבי גבעת שמואל, באתר וואלה, 24 באוקטובר 2003 משה ברנר ממשיך עונה נוספת בגבעת שמואל, חגי סגל באתר nrg, יוני 2008, באתר nrg מחזור שמיני בארצית – איילות משלשת, ברק חקלאי באתר ספסל, 28 בנובמבר 2010 משה ברנר - IBBA, באתר איגוד הכדורסל קצורין הבטיח להזמין את ברנר וקרא למזרחי, אלי סהר באתר וואלה, 28 באוגוסט 2003 המתמידים, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
מקסוול קורנה

גנאלי מקסוול קורנה (בצרפתית: Gnaly Maxwel Cornet; נולד ב-27 בספטמבר 1996) הוא כדורגלן צרפתי ממוצא חוף השנהבי המשחק בעמדת החלוץ בסאות'המפטון בהשאלה מוסטהאם יונייטד ובנבחרת חוף השנהב. קורנה גדל במחלקת הנוער של קבוצת מץ. הוא ערך את הבכורה שלו בליגת המשנה הצרפתית ב-2 באוגוסט 2013. ב-16 בינואר 2015 קורנה חתם בשורותיה של ליון מהליגה הצרפתית הראשונה. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ערך ב-25 בינואר 2015 בניצחון הבית 0–2 נגד קבוצתו הקודמת, מץ. הוא נכנס כמחליף של אלכסנדר לאקזט שנפצע לאחר 34 דקות. את שערו הראשון הבקיע ב-23 באוקטובר כשנכנס כמחליף בדקה ה-89 בניצחון 0–3 על טולוז. ב-29 באוגוסט 2021 חתם לחמש שנים בברנלי. בעונת הבכורה שלו בפרמייר ליג כבש תשעה שערים ב-26 הופעות, אולם לא הצליח לעזור לקבוצה להישאר בליגה והיא נשרה לצ'מפיונשיפ. ב-5 באוגוסט 2022 חתם לחמש שנים בווסטהאם יונייטד. ב-14 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בהפסד 0–1 לנוטינגהאם פורסט. ב-30 באוגוסט 2024 הושאל אל סאות'המפטון. קורנה נולד בחוף השנהב והיגר לצרפת בגיל צעיר. הוא שיחק למען צרפת במסגרות הנוער, אך ב-5 באפריל 2017 הצהיר שהוא רוצה לשחק בנבחרת הבוגרת של חוף השנהב. ב-4 ביוני 2017 קורנה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב בהפסד 0–5 להולנד. מדיה וקבצים בנושא מקסוול קורנה בוויקישיתוף מקסוול קורנה, באתר Transfermarkt מקסוול קורנה, באתר Soccerway מקסוול קורנה, באתר BDFutbol מקסוול קורנה, באתר WorldFootball.net מקסוול קורנה, באתר National Football Teams מקסוול קורנה, באתר FootballDatabase.eu קורנה מחליט לשחק למען הנבחרת הבוגרת של חוף השנהב
מתיאס פינצ'ר

מתיאס פינצ'ר (בגרמנית: Matthias Pintscher, נולד ב-29 בינואר 1971) הוא מלחין ומנצח גרמני. פינצ'ר נולד במארל ובצעירותו למד נגינה בכינור וניצוח. הוא החל את לימודי המוזיקה שלו אצל גיסלהר קלבה ב-1988 בבית הספר הגבוה למוזיקה של דטמולד. ב-1990 הכיר את הנס ורנר הנצה וב-1991 וב-1992 הוזמן לבית הספר הקיץ של הנצה במונטפולצ'אנו, איטליה. מאוחר יותר למד אצל המלחין והחלילן הגרמני מנפרד טרויהן. הוא החזיק במלגת מלחינים צעירים ע"ש דניאל אר לואיס עם תזמורת קליבלנד מ-2000 עד 2002. באוקטובר 2010 הפך פינצ'ר לאמן הראשון בשיתוף עם התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC. ביוני 2012, הודיע אנסמבל אנטרקונטמפורן על מינויו של פינצ'ר למנהל המוזיקלי הבא שלו, החל מעונת 2013/14, עם חוזה ראשוני לשלוש שנים. מתיאס פינצ'ר סיים את תפקידו באנסמבל בשנת 2023. מאז עונת 2014/15 פינצ'ר מונה לתפקיד אמן הבית ברדיו הדני לתקופה של שלוש שנים. הוא משמש כפרופסור לקומפוזיציה בבית הספר ג'וליארד. החל מעונת 2014/15 הוא אמן הבית של אולם הפילהרמונית של קלן. כמה מיצירותיו התזמורתיות והקוליות בוצעו במקומות כמו קרנגי הול והרויאל אלברט הול. הקונצ'רטו הכפול לחצוצרה שלו משנת 2012 נוצר בהשראת יצירתו של איגור סטרווינסקי. הוא בוצע לראשונה על ידי תזמורת קליבלנד בפסטיבל לוצרן בשנת 2012. הבכורה בארצות הברית הייתה בקרנגי הול, גם עם תזמורת קליבלנד. הבכורה בבריטניה בוצעה בבניין העירייה של גלאזגו על ידי התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC ב-16 במאי 2013. ב-21 באוגוסט 2016 ניצח פינצ'ר על יצירתו "הרהורים על נרקיסוס" ועל חלום ליל קיץ של מנדלסון בקונצרט הפרומס של ה-BBC. במרץ 2023 ניצח פינצ'ר על התזמורת הסימפונית של קנזס סיטי. על בסיס קונצרט זה, התזמורת הודיעה במאי 2023 על מינויו של פינצ'ר למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל בעונת 2024–2025, עם חוזה ראשוני של חמש עונות. פינצ'ר מתגורר בניו יורק מאז 2008. אתר האינטרנט הרשמי של מתיאס פינצ'ר מתיאס פינצ'ר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מתיאס פינצ'ר, באתר ספוטיפיי מתיאס פינצ'ר, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט מתיאס פינצ'ר, באתר MusicBrainz (באנגלית) מתיאס פינצ'ר, באתר Discogs (באנגלית) מתיאס פינצ'ר, באתר Songkick (באנגלית)
ויליאם מייוויל

ויליאם מייוויל (באנגלית: .William C. Mayville, Jr) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. כיהן כסגן מפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית. מייוויל סיים ב-1982 את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. שירת כמפקד מחלקת סיוע, מפקד מחלקה רובאית וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הריינג'רס ה-75. לאחר שסיים קורס קציני חי"ר מתקדם שירת כמפקד פלוגה בגדוד הממוכן הראשון ברגימנט החי"ר השביעי של דיוויזיית החי"ר השלישית. שימש שלישי בחטיבה השלישית של הדיוויזיה המוטסת ה-82, וקצין מבצעים של הגדוד השלישי ברגימנט החי"ר המוצנח ה-505 השייך לדיוויזיה. שירת כקצין לוגיסטיקה וסגן מפקד רגימנט הריינג'רס ה-75. פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט החי"ר המוצנח ה-504 ולאחר מכן שירת כראש ענף תכנון ואימונים במטה פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. ביוני 2002 מונה למפקד חטיבת הצנחנים ה-173 ופיקד עליה במהלך מלחמת עיראק בה ביצעה צניחה מבצעית בצפון עיראק במרץ 2003 והשתתפה בכיבוש כירכוכ. על פועלו עוטר בכוכב הארד עם אות V לאומץ לב. בתפקידו הבא שירת כראש מטה פיקוד דרום אירופה של הצבא, ושל כוח המשימה המשותף 76 במהלך מלחמת אפגניסטן. שימש סגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 וסגן מפקד כוח המשימה המשותף 82 במהלך הצבתה באפגניסטן, שימש קצין אג"ם של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי במדינה. שירת כסגן קצין אג"ם וראש ענף תכנון בפיקוד אירופה של ארצות הברית. בשנים 2011–2013 פיקד על דיוויזיית החי"ר הראשונה. בתקופת פיקודו הוצבה הדיוויזיה באפגניסטן והופקדה על הגזרה המזרחית האחראית על 14 ממחוזות אפגניסטן. ב-2014 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים. ב-2015 מונה למנהל המטות המשולבים ושירת בתפקיד עד יולי 2017. בינואר 2018 מונה לסגן מפקד לענייני מבצעים של פיקוד הסייבר של ארצות הברית. בתום השנה פרש מהשירות הצבאי. לאחר שחרורו הצטרף לחברת הייעוץ "Korn Ferry". מייוויל בוגר המכללה לפיקוד ומטה של הכוחות המזוינים, בעל תואר שני ממכללת המלחמה של הצי ותואר שני מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה. הוא נשוי לשאנד והם הורים לשני בנים ובת. שני הבנים משרתים אף הם כקצינים בצבא. מדיה וקבצים בנושא ויליאם מייוויל בוויקישיתוף ביוגרפיה 'The family business': Division's first lady offers advice to mothers of deployed Soldiers, אתר צבא ארצות הברית, 8 בנובמבר 2011
אל נא תשירי

"אַל נָא תָשִׁירִי" (ברוסית: "Не пой, красавица, при мне") הוא שיר שנכתב על ידי אלכסנדר פושקין ותורגם לעברית על ידי רחל המשוררת. השיר בנוי מארבעה בתים, כשבגרסתו המקורית, הבית הראשון הוא הבית הרביעי. המשורר פונה אל אישה שכנראה אהב אותה ועכשיו היא נמצאת במקום אחר והוא מבקש ממנה שהיא לא תשיר לפניו מאחר ששיריה מרבים בעצב ומכאיבים לנפשו כי היא איננה לידו. הוא קורא לשירתה ”הַזֶּמֶר הָאַכְזָר” מאחר ששירתה שוברת את לבו כחץ פולח כמו זיכרון כואב. השיר מזכיר לו את הלילה הנעים של הביחד כצלליתה נשקפת לאור ירח. אותה הצללית שהייתה אהובה עליו משכיחה בלבו את הסאגה, אבל הקול של השירה שהוא ישמע מחזיר אותה אליו. הוא רואה אותה מלפניו וזה לא טוב לו כי זה גורם לנפשו לכאוב, ולכן הוא מבקש ממנה לא לשיר כדי שהכל יישאר בעבר. את השיר ברוסית מבצעים לרוב באופרות. בעברית השיר בביצועה של ענת עצמון, ללחן של ירוסלב יעקובוביץ', נכלל באלבום "לילה כר ודמות עלמה". אל נא תשירי בגרסה העברית, באתר פרויקט בן-יהודה. מילות השיר "אל נא תשירי", באתר שירונט ביצועה
חוטמית מסורטטת

חוטמית מסורטטת (וכן משורטטת; שם מדעי: Alcea striata) הוא צמח עשבוני רב-שנתי נדיר ממשפחת החלמתיים. מין זה מתאפיין בגבעול זקוף המתנשא לגובה של 1.3 עד 2 מטרים, ולאורכו פרחים שצבעם קרם-צהבהב. הצמח גדל בערוצי נחלים גדולים ובינוניים בערבות של הר הנגב הגבוה, מעל רום של 700 מ'. מחוץ לישראל הוא גדל גם באזור אדום ובגוש קתרינה בסיני. בחורף מתפתחת שושנת עלים גדולים ועגולים בעלי פטוטרות ארוכות ושפת הטרף חרוקה. באביב עולה עמוד תפרחת הפורח מהבסיס כלפי מעלה. הפריחה נמשכת מתחילת מרץ ועד תחילת אוגוסט, ועיקרה באביב בחודשים אפריל ומאי. הפירות מתפתחים מאמצע אפריל והלאה. הפצת הפירות מתרחשת מסוף יולי ועד תחילת אוקטובר. רבים מהצמחים נמצאים יבשים בתקופת הקיץ בעיקר בסוף אוגוסט וספטמבר. הצמח מסתעף מבסיסו בגבעולים זקופים גבוהים. העלים כמעט שאינם מחולקים. הגבעולים והעלים מכוסים שערות כוכביות. צבע הפרח לבן עד קרם, ומרכזו צהבהב. בהשוואה לחוטמית הזיפנית הנפוצה בארץ, גבעולי החוטמית המסורטטת קצרים יותר ופרחיה קטנים יותר. הפרח בנוי מגביעון (מעין גביע נוסף מתחת לגביע) ובו 6 עד 9 עלים, מאוחים בחלקם התחתון וחופשיים בחלקם העליון. אורך העלים כחצי מאורך הגביע. לגביע 5 אונות כותרת ארוכות מהגביע, ומפורצות בראשן. לפרח אבקנים רבים מאוד, זיריהם קצרצרים ומאוחים לצינור, העוטף את עמוד העלי ומקנה לו מראה כאילו שעיר. הפרי נראה כעוגה פרוסה, בדומה לפרי של קרובתה החלמית. הפרודות ערוכות סביב עמוד מרכזי קצר, המתרחב בראשו למקור חרוטי. חוטמית מסורטטת גדלה באזורים מדבריים, בבתי-גידול המקבלים תוספת של מי גשמים, כלומר ליד סלעים ובערוצים בהם מתרחשים תהליכי סחיפה של התשתית, וגם בצידי כבישים שנמוכים מהכביש, ובזמן סלילת הכביש הצטברה בהם פסולת של אבני סלילה. במקומות אלה היא משמשת כצמח חלוץ. בישראל היא נפוצה בעיקר בנגב ובערבה אך גם שם נחשבת לנדירה. בספר איוב, פרק ו', פסוק ו' נאמר: ”היאכל תפל מבלי מלח אם יש טעם בריר חלמות” הרמב"ם, בפירושו למשנה, זיהה את ה"חלמות" עם הצמח הכיטמיה, היא ככל הנראה החטמית, בשל הריר הרב הנוטף מגבעולי הצמח אשר שימש כתרופה לריפוי פצעים. מדיה וקבצים בנושא חוטמית מסורטטת בוויקישיתוף חוטמית מסורטטת, באתר NCBI (באנגלית) חוטמית מסורטטת, באתר צמח השדה חוטמית מסורטטת, באתר צמחיית ישראל וסביבתה חוטמית מסורטטת, באתר Tropicos (באנגלית) חוטמית מסורטטת, באתר GBIF (באנגלית) חוטמית מסורטטת, באתר The Plant List (באנגלית) חוטמית מסורטטת, באתר IPNI (באנגלית) חוטמית מסורטטת באתר צמחיית ישראל ברשת