laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יער קהילתי

יער קהילתי (מכונה גם "יער עירוני") הוא אזור יחסית מצומצם של חורש טבעי או מיוער, אשר נמצא בסמוך לשטח בנוי, ושתושביו מעורבים באופן פעיל בטיפוחו, בפעילויות בתחומי היער ולעיתים אף בתכנונו. התושבים המעורבים בפעילויות היער הקהילתי נקראים "נאמני יער" ועוסקים בכך בהתנדבות. המינוח "יער קהילתי" החל להופיע בשנות ה-70 של המאה ה-20, והתופעה צברה תאוצה באופן מתמשך עד היום, במקומות רבים בעולם. נאמני היער בשיתוף עם המועצה המקומית וקק"ל מקדמים פעילויות קהילתיות בתחומים מגוונים כגון תרבות, ספורט, אומנות. כמו כן, הנאמנים מדריכים סיורי ניקיון ביער, בהם גם לומדים על בעלי החיים והצומח ביער, על מיחזור, קיימות ושמירה על הטבע. בעוד שהחוק בישראל מתייחס ליערות במסגרת "פקודת היערות (1936)", לא קיימת התייחסות מסודרת ליערות קהילתיים. מתן מעמד רשמי של יער קהילתי ניתן כיום על ידי הקרן הקיימת לישראל, בשיתוף המועצה המקומית והתושבים של אותו אזור. ישנם מספר יערות קהילתיים אשר מוכרים על ידי קק"ל והמועצה המקומית של אותו אזור: מרחב מרכז יער הר נוף יער עין כרם יער רמות אלון יער מיר יער מודיעין-רעות-מכבים יער שוהם יער ראש העין יער חריש יער יקנעם יער ערערה מרחב צפון יער נשר יער ראש פינה יער טבריה יער דלית אל-כרמל יער עפולה מרחב דרום יער קריית מלאכי יער אופקים יער באר שבע יער מיתר יער מצפה רמון יער אילת מדיה וקבצים בנושא יער קהילתי בוויקישיתוף Arnold, J.E.M. "Forests and People: 25 years of Community Forestry" (PDF). FOOD AND AGRICULTURE ORGANIZATION OF THE UNITED NATIONS. Rome, 2001. נבדק ב-24 בספטמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) פקודת היערות, 1936, באתר פסקדין "מהם יערות קהילתיים?", באתר קק"ל יער, קהילה, חברה, באתר קק"ל
חלב הצער

חלב הצער (בספרדית: La teta asustada), סרט קולנוע פרואני־ספרדי בבימויה של קלאודיה יוסה משנת 2009. הסרט מתרחש בפרו ומגולל את סיפורה של פאוסטה (בגילומה של מגלי סולייר), הסובלת ממחלה נדירה הנקראת "השד המפוחד", ואשר מועברת בחלב של אישה שהייתה קרבן לאונס או התעללות בזמן ההיריון או מיד לאחריו. נוסף על המתח הכרוך בהתמודדות עם "מחלה" זו, פאוסטה גם מתמודדת עם מות אמה הפתאומי. היא נוקטת אמצעים החלטיים על מנת שלא ללכת בעקבות אמה. הסרט יצא לאקרנים ב-13 בפברואר 2009 בספרד, וב-12 במרץ 2009 בפרו. הסרט דובר ספרדית וקצ'ואה. הסרט זכה בפרס דוב הכסף לשנת 2009, פרס הפדרציה הבינלאומית של מבקרי הסרטים, ופרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של גוודלחרה. היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר, ובכך היה לסרט הפרואני הראשון שהיה מועמד לפרס זה. שמו המקורי של הסרט, בספרדית, הוא "La teta asustada", שפירושו "השד המפוחד" או "הפטמה המפוחדת". באנגלית נקרא הסרט "The Milk of Sorrow", ומכאן שמו בישראל, "חלב הצער". "חלב הצער", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חלב הצער", באתר נטפליקס "חלב הצער", באתר AllMovie (באנגלית) "חלב הצער", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חלב הצער", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "חלב הצער", באתר Metacritic (באנגלית) "חלב הצער", באתר אידיבי "חלב הצער", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רעיה מורג, בית קולנוע | דור שני לאונס, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2009 מתן שירם, ‏כלכלת הנפש, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2009
מצר נבלסקוי

מְצַר נבלסקוי (ברוסית: Пролив Невельско́го ‏Proliv Nevelskogo) הוא מצר ים בין האי סחלין לבין יבשת אסיה במזרח הרחוק הרוסי. המצר מקשר בין מצר הטטרים שמדרום לו לבין אמור לימאן (אסטואר של נהר האַמוּר וחלקו הצפוני של מצר הטטרים) שמצפונו. רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא 7.3 ק"מ, עומקו 7.2 מ' ואורכו כ-56 ק"מ. הוא קרוי על שמו של גנאדי נבלסקוי (1813–1876) (אנ'), אדמירל רוסי וחוקר המזרח הרחוק שגילה ב-1849 כי ניתן להפליג אליו מים אוחוצק דרך אמור לימאן ובכך תרם לקביעה שסחלין הוא אי ולא חצי אי. כמו כן, נחשב נבלסקוי למייסד של ניקולאייבסק על אמור (אנ'). בתקופת שלטונו של סטלין קודם פרויקט לכריית מנהרה באורך של כ-10 ק"מ מתחת למצר (מנהרת סחלין). כיום בנוסף נבחנת האפשרות לחבר את סחלין ליבשת באמצעות הקמת גשר. מצר הטטרים מצר לה פרוז Покорить пролив Невельского, Направление — Дальний Восток, №11 (39) Декабрь 2012 (הקישור אינו פעיל, 31 באוגוסט 2021) Russia moves forward with plan for bridge to Sakhalin Island, Bridge design & engineering magazine, 25 July 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייבר (כדורגל)

סוסיאדד דפורטיבה אייבר (בספרדית: Sociedad Deportiva Eibar) היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר אייבר שבחבל הבסקים. הקבוצה משחקת באצטדיון איפורואה המכיל 8,164 מקומות ישיבה. בעליה של אייבר הם אוהדיה, כ-10,000 מניות נמכרו לאוהדים מ-69 מדינות שונות בכל רחבי העולם. בסיום עונת 2013/2014 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה ללה ליגה. המועדון נוסד ב-1 בינואר 1940, מאיחוד דפורטיבו גאלו ודפורטיבו אייבר. המועדון היה ידוע במקור בשם מועדון כדורגל אייבר, עד לפני שינוי השם סוסיאדד דפורטיבו אייבר. לאחר שנים רבות ב-1950 הקבוצה העפילה לליגה הרביעית, בעונת 1952/1953 העפילה לראשונה לליגה השלישית, וב-1959 שבה לליגה השנייה. לאחר 27 שנה עם עליות וירידות עלתה שוב לליגה השנייה. בעונת 2006/2007 נשרה שוב לליגה השלישית ולאחר עונה אחת חזרה לליגה השנייה בניצחון 1–2 על ראיו ואיקאנו. בעונת 2012/2013 בגביע המלך הספרדי פגשה את יריבתה מחבל הבסקים אתלטיק בילבאו ולבסוף נצחה בסיכום שני המשחקים, בשמינית הגמר נקטעה הדרך כאשר הפסידה 2–5 למאלגה בסיכום שני המשחקים. בעונת 2013/2014 העפילה אייבר לראשונה בתולדותיה ללה ליגה כאשר הבטיחה את מקומה ב-25 במאי 2014 בניצחון 0–1 על דפורטיבו אלאבס. בסיום עונת הבכורה שלה בליגה הראשונה, ירדה הקבוצה חזרה לליגה השנייה, על אף שצברה מספר נקודות זהה לגרנדה ולדפורטיבו לה קורוניה, מכיוון שמאזן הנקודות שלה במשחקים הפנימיים בין שלוש הקבוצות היה הנמוך ביותר. לבסוף נשארה בליגה הראשונה, במקומה של אלצ'ה, שנקלעה לחובות קשים והורדה על ידי התאחדות הכדורגל הספרדית במקומה של אייבר. לקראת סופה של עונת 2014/2015 הודיעה ההנהלה כי כחלק מרצון להפוך את העיר הקטנה לעיר כדורגל תיירותית אטרקטיבית, היא שיפצה את אצטדיונה הביתי הנקרא "איפורואה". תחילת השיפוצים החלו בסיום עונת 2015/2016 וצפויים להסתיים בינואר 2017. עלות השיפוצים יסתכמו בכ-3.2 מיליון יורו. השיפוצים יכללו הוספת מושבים לאצטדיון כך שיוכל להכיל 7,100 צופים, שיפוץ כניסת האצטדיון ובניית מוזיאון אשר יציג את היסטוריית המועדון. לאחר שהודיע אלכס ארנסבל כי לא ימשיך בתפקידו כנשיא המועדון הוחלט כי הנשיאה אשר תחליפו תהיה אמאיה גורוסטיסה. כניסתה של אמאיה לתפקיד היסטורית מכיוון שאמאיה תהיה הנשיאה הראשונה של אייבאר בכל 77 שנות היווסדותה. ב-10 במרץ 2018 שברה אייבר את שיא האוהדים שנכחו באצטדיונה הביתי, כאשר 6,694 צופים נכחו במשחקה נגד ריאל מדריד. בסיום עונת 2020/2021 שבה אייבר לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום האחרון בלה ליגה. הדרבי הבסקי מדיה וקבצים בנושא אייבר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייבר (בספרדית, באנגלית, ביפנית ובבסקית) אייבר, ברשת החברתית פייסבוק אייבר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אייבר, ברשת החברתית אינסטגרם אייבר, ברשת החברתית טיקטוק אייבר, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu דף האוהדים הרשמי של אייבר בישראל (בעברית)
סחלין (פירושונים)

סחלין (ברוסית: Сахалин ‏Sakhalin) האם התכוונתם ל... גאוגרפיה: סחלין – אי במזרח הרחוק הרוסי (לחצו לצפייה במפה ); הגדול ביותר בפדרציה הרוסית מחוז סחלין – מחוז (אובלסט) בפדרציה הרוסית הכולל את האי סחלין והאיים הקוריליים מפרץ סחלין – מפרץ בים אוחוצק בין קצהו הצפוני של האי סחלין לבין חופי היבשת מצפון לשפך נהר אמור (לחצו לצפייה במפה ) "דרום סחלין" – החלק הדרומי (מחוז קאראפוּטוֹ, Karafuto) של האי סחלין שנכלל באימפריה היפנית בין השנים 1905–1945 (לחצו לצפייה במפה מסומן באדום) מנהרת סחלין – פרויקט לכריית מנהרה מתחת למצר נבלסקוי לחיבור האי סחלין והיבשת (לחצו לצפייה במפה ) נפט וגז: סחלין-1 – פרויקט נפט וגז שמתבצע בים אוחוצק בסמוך לחופי סחלין על פי הסכם לחלוקת התפוקה (Production sharing agreement ‏ – PSA) מ-1996 (לחצו לצפייה בשדות הפרויקט ) סחלין-2 – פרויקט נפט וגז בים אוחוצק בסמוך לחופי סחלין שמתבצע על פי הסכם ייצור משותף (לחצו לצפייה באסדה בשדה לונסקויה ) סחלין-3 – פרויקט נפט וגז מבטיח לחופי סחלין אוניות: סחלין (סדרת מעבורות) – סדרת מעבורות רוסיות שחוצות את מצר הטטרים (לחצו לצפייה במעבורת סחלין-8 ) סחלין (שוברת קרח) – שוברת קרח רוסית שהושקה ב-2005 ספורט: סחלין (מועדון ספורט מקצועני) – אגודת ספורט הכוללת את: סחלין (כדורגל) – מועדון כדורגל מהעיר יוז'נו-סחלינסק שנוסד ב-2004 ומשחק בליגה הרוסית השנייה סחלין (כדורסל) – מועדון כדורסל מהעיר יוז'נו-סחלינסק סחלין (הוקי קרח) – מועדון הוקי קרח מהעיר יוז'נו-סחלינסק סחלין (כדורעף נשים) – מועדון כדורעף נשים סחלין (כדורעף) – מועדון כדורעף ספרים: האי סחלין (ספר, צ'כוב) – ספרו של אנטון צ'כוב
מריים אוזרלי

מריים אוזרלי (בטורקית: Meryem Uzerli; נולדה ב-12 באוגוסט 1983) היא שחקנית ודוגמנית טורקייה-גרמנייה. מריים אוזרלי נולדה ב-12 באוגוסט 1983 בקאסל, גרמניה. אביה חוסיין הוא ממוצא טורקי, ואמה אורסולה ממוצא גרמני. יש לה שני אחים גדולים ואחות גדולה, קנן, שהיא מוזיקאית. אוזרלי למדה משחק בסטודיו לדרמה בהמבורג. מ-2008 שיחקה במספר סרטים וסדרות טורקיים. היא ידועה בעיקר בשל תפקידה כהורם סולטאן בסדרה הטורקית ההיסטורית "הסולטאן". ב-2012 זכתה בפרס "פרפר הזהב" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר על תפקיד זה. בשנת 2013 עזבה את הסדרה וחזרה לגרמניה, בשל סיבות בריאותיות, ומפרק 103 החליפה אותה השחקנית ואהידה פרצ'ין בתפקיד הורם סולטאן. בסוף 2014 נודע כי אוזרלי תחזור לשחק לאחר הפסקה של שנה עם הנהלה חדשה ופרויקט טלוויזיוני, לאחר שחתמה על חוזה עם O3, חברת ההפקה הטורקית של הערוץ הגדול ביותר בטורקיה ובעולם הערבי, MBC. לאחר שעזבה את טורקיה, הודיעה כי נפרדה מבן זוגה קאן אטז לאחר שגילתה שזה בגד בה. היא ציינה כי היא בהריון מאטז, ומעוניינת ללדת את התינוק. וב-10 בפברואר 2014 ילדה בת בשם לרה. ב-8 בינואר 2021 ילדה בת בשם לילי. אתר האינטרנט הרשמי של מריים אוזרלי מריים אוזרלי, ברשת החברתית פייסבוק מריים אוזרלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מריים אוזרלי, ברשת החברתית אינסטגרם מריים אוזרלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מריים אוזרלי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מריים אוזרלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Meryem Uzerli - Sinema Turk Meryem Uzerli left Muhteşem Yüzyıl and returned to Germany!, May 25, 2013 Did Meryem Uzerli’s boyfriend cheated on her?, July 1, 2013 Meryem Uzerli’s pregnant photos revealed, November 20, 2013 Meryem Uzerli has given birth to a baby girl: Lara Uzerli, February 12, 2014 The Line, 10 June, 2011
ברסנונה

ברסנונה (באיטלקית: Bressanone, בגרמנית: Brixen, בלדינית: Porsenù או Persenon) היא עיר בנפה האוטונומית דרום טירול שבמחוז האוטונומי טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה. העיר שוכנת במרחק של 40 ק"מ מצפון לבירת המחוז בולצנו. כ-73% מאוכלוסיית העיר דוברים גרמנית בעוד שרובם של שאר התושבים דוברים איטלקית ומיעוט קטן דובר לדינית. ברסנונה היא העיר השלישית בגודלה והעתיקה ביותר בנפת דרום-טירול והבירה התרבותית של העמק. היא שוכנת על מפגש הנהרות אייסאק (Eisack) וריינץ (Rienz), במרחק של 40 ק"מ מצפון לבולצנו ובמרחק של 45 ק"מ ממעבר ברנר שעל גבול איטליה-אוסטריה. מצדה המזרחי מתנשאים לגובה של 2504 מטרים מעל פני הים ההרים פולסה (Plose) וטלגרף (Telegraph) ומצדה המערבי מתנשא לגובה של 2436 מטרים מעל פני הים הר קוניגשאנגר (Königsanger). ברסנונה ידועה בעיקר כאתר סקי. כמו כן פועלת ליד העיר תחנת כוח הידרואלקטרית ומסביבה כרמי יין ופרדסים. האזור היה מיושב מאז האלף השמיני לפני הספירה. בשנת 15 לפנה"ס נכבש האזור על ידי הרומאים שהקימו יישוב בסאבן (Säben) הסמוכה. הם החזיקו בה עד לשנת 590 כאשר היא נכבשה על ידי ממלכת בוואריה. האזכור הראשון לשמה הגרמני של העיר, בריקסן, הוא משנת 901 במסמך שהוצא על ידי מלך פרנקיה המזרחית, שעל פיו הועברה עיר בשם פריהסנה (Prihsna) לבישוף של סאבן. בהמשך שונה שמה של העיר לבריקסן והיא הפכה למקום מושבם של הבישופים ב-992 כאשר הושלם בניינה של הקתדרלה. במאה ה-11 הייתה בריקסן מקום מושבו של שליט כנסייתי עצמאי שנאבק כנגד רוזנות טירול השכנה. ב-1115 הושלמה בניית חומת העיר. השלטון הכנסייתי הפך בשנת 1803 לשלטון חילוני והעיר סופחה לאימפריה האוסטרית ב-1803. לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה העיר להיות חלק מאיטליה. הקתדרלה של העיר נבנתה לראשונה במאה ה-10 ונבנתה מחדש במאה ה-13 ובאמצע המאה ה-18 בסגנון הבארוק. תקרת הספינה מעוטרת בפרסקו של פולחן שה האלוהים. ארמון הבישופים מהמאה ה-13 הוא אחד ממעונות האצולה הראשיים בדרום טירול. כנסיית מיכאל הקדוש מהמאה ה-11. בית המקהלה ומגדל הפעמונים הם מהמאה ה-15 והספינה היא מהמאה ה-16. מוזיאון הרוקחות, הממוקם בבניין בן כ-500 שנה, מראה את ההתפתחות ואת השינויים של בית המרקחת העירוני. המשפחה שבבעלותה בית המרקחת של העיר מנהלת אותו כבר 7 דורות מאז 1787 באותו מקום. גרמניה רגנסבורג, גרמניה צ'כיה האבליצ'קוב ברוד (אנ'), צ'כיה סלובניה בלד, סלובניה מדיה וקבצים בנושא ברסנונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברסנונה בריקסן באנציקלופדיה בריטניקה (1911) (באנגלית)
קבוצת פישמן

קבוצת פישמן הייתה חברת החזקות גדולה בבעלותו של אליעזר פישמן. לקבוצה היו החזקות בתחומים רבים, בהם קמעונאות, תקשורת, תקשורת המונים, תעשייה, נדל"ן ועוד. לקבוצה עסקים בישראל ובחו"ל. חלק מהחברות בקבוצה הן בבעלותה המלאה, וחלקן בבעלות חלקית (בהן גם חברות ציבוריות). החל מסוף שנות השמונים החל אליעזר פישמן לצבור החזקות רבות, בעיקר באמצעות הלוואות ממספר בנקים. בשנת 2014, בעקבות מלחמת האזרחים באוקראינה, והחרמות שהוטלו על רוסיה בעקבותיה, צנחו ערך החזקות הקבוצה ברוסיה, ובפרט בחברת ההחזקות מירלנד, אשר השליטה בה התחלקה בין מבני תעשיות, כלכלית ירושלים ודרבן, כולן בשליטת הקבוצה. הועלה חשש כי הקבוצה לא תצליח לעמוד בהתחייבויותיה, בסך 5 מיליארד שקלים, לראשונה בתולדותיה. באוגוסט 2016 הגישה רשות המיסים בקשה להכריז על פישמן כפושט רגל בגין חוב העולה על 196 מיליון ש"ח למס הכנסה, ולממש את נכסי קבוצת פישמן ונכסיו של אליעזר פישמן לכיסוי החוב. בדצמבר 2016 נתן בית המשפט צו לכינוס נכסיו של פישמן, וביוני 2017 הוא הוכרז כפושט רגל. לקבוצה היו החזקות במעל ל-30 חברות במגוון תחומים. רובם נמכרו או עברו לשליטת בעלי החוב, בין הבולטות שבהן היו: רותם שטרקמן, המהמר, באתר הארץ, 6 ביוני 2006 מיכאל רוכוורגר, דאגה בבנקים: החוב הפרטי של קבוצת פישמן - 5 מיליארד שקל, דה מרקר, 18 בדצמבר 2014 צו כינוס לאליעזר פישמן: "דמו לא סמוק מדמו של אף חייב אחר", באתר גלובס, 12 בדצמבר 2016 חן מענית, ‏אליעזר פישמן הוכרז פושט רגל; תוקם ועדת חקירה פרלמנטרית, באתר גלובס, 21 ביוני 2017 חברת מבני תעשייה בע"מ דרבן השקעות בע"מ פישמן מפעלי קירור בע"מ מילוטל ירקות מוקפאים בע"מ אופיס טקסטיל בע"מ גולן חזני, הושלמה העסקה: הום סנטר חוזרת לילדי פישמן תמורת 5 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 15 באפריל 2018
דניאל ברי

דניאל מ. ברי (נולד ב-1948) הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי המחשב באוניברסיטת ווטרלו שבקנדה החל מ-1999. ברי נולד ב-1948 בעיר קליבלנד הייטס באוהיו שבארצות הברית. הוא קיבל תואר B.S במתמטיקה מהמכון הפוליטכני ע"ש רנסלר שבניו יורק ב-1969, ואת ה-Ph.D שלו במתמטיקה שימושית ומדעי המחשב מאוניברסיטת בראון ב-1974. עלה לישראל ב-1987 וכיהן כפרופסור בטכניון. בין השאר היה המנחה של לאה גולדין, יואל מארק וג'וני סרוג'י. ב-1999 עבר להתגורר בווטרלו שבאונטריו שבקנדה. תחום המחקר של ברי הוא הנדסת דרישות במדעי המחשב. מחקריו מתמקדים באיסוף מידע מחברים בארגון לקוח כדי להפיק מפרט קוהרנטי עבור מערכת ממחושבת בה חפץ הלקוח. מטרת האב של עבודה זו היא לפתח כלים ושיטות שיעזרו לאסוף את המידע הדרוש לבניית מפרט הדרישות. במסגרת מחקרו ברי גם חוקר את ההשפעה של רגשות, ערכים ואמונות בבנייה של סביבת עבודה חדשנית, ואת תפקידו של הלקוח והמשתמש בעזרה למהנדס הדרישות להגיע למפרט דרישות מלא. ברי הוא כבד שמיעה מלידה. הוא למד באופן טבעי לקרוא שפתיים בשפה האנגלית וכך הוא מסוגל לנהל שיחה פנים אל פנים. ב-10 בנובמבר 2001 פרסם מאמר בדבר שימור יכולתם של כבדי השמיעה להשתמש במחשב ובאינטרנט. במאמר זה פורס ברי את היתרונות שמציע עולם המחשוב לכבדי השמיעה, מעצם כך שאיננו דורש את היכולת לשמוע ואת חששו מכיוון ההתקדמות הנוכחי לכיוון של שימוש בממשקי מחשב מבוססי שיחה. ברי מציע במאמר שממשקי המחשב העתידיים יכילו כתוביות מסונכרנות עם הדיבור ואף "ראש צף" שיגיד את המילים עבור אלו מבין כבדי השמיעה שקוראים שפתיים. ברי היה נשוי לאורנה ברי ולהם שתי בנות. דניאל ברי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה דניאל ברי, באתר dblp דן ברי, באתר אוניברסיטת ווטרלו (באנגלית) Requirements for Maintaining Web Access for Hearing-Impaired Individuals
האירוויזיוניסטים

האירוויזיוניסטים הוא סרט תעודה ישראלי בבימויו של אסף לביא הראל, היה פרויקט הגמר שלו במכללת בית ברל ויצא לאקרנים בשנת 2013. הסרט עוקב אחר אסף, במאי הסרט, מעריץ אירוויזיון אשר מנסה להתקבל לקהילת מעריצי האירוויזיון דרך ריטה מרקוביץ', לאון קיכלר ודניאל דונקלמאן, שלושה מעריצי אירוויזיון מושבעים. הסרט מתאר את האופן שבו האירוויזיון משפיע עליהם. אסף הוא בנה של ד"ר יעל הראל, מומחית לספרות אנגלית, מרכיב שלא מוזכר בסרט, אך יש להניח בעל השפעה על אישיותו של יוצר הסרט, ועל נטייתו להעריץ אמנויות בשפה האנגלית. "האירוויזיוניסטים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הסרט המלא לצפייה, באתר ynet שחר בן פורת, ‏האירוויזיוניסטים: מסע חניכה לתוך הקהילה, באתר ‏מאקו‏, 18 בספטמבר 2013 אריאנה מלמד, "האירוויזיוניסטים": אבניבי אובוהבת, באתר ynet, 16 בספטמבר 2013 אסף לביא הראל הוא גם יוצר הסרט הבית, על אדם המתגורר באוהל ביערות הכרמל, במהלך הפגנות צדק חברתי הסרט הוקרן בהודו בשנת 2015
מתיה דה שיליו

מתיה דה שיליו (באיטלקית: Mattia De Sciglio; נולד ב-20 באוקטובר 1992) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת המגן באמפולי ובנבחרת איטליה. דה שיליו הוא יליד מילאנו, והחל לשחק כדורגל כילד במרכז הבילוי הקהילתי Santa Chiara e San Francesco בעיירה הסמוכה למילאנו בשם רוזאנו, ב-2001 שיחק בקבוצת החובבנים המקומית צ'ימיאנו. בשנת 2002 הצטרף דה שיליו למחלקת הנערים של מילאן כשהיה בן עשר, שם שיחק במשך תשע עונות. בשנת 2010 חלק מסגל קבוצת הנוער של מילאן עד גיל 20 אשר זכתה בגביע האיטלקי באותה עונה, לראשונה מזה 25 שנים. בתחילת עונת 12–2011 הוא נכלל רשמית בסגל המקצועי של מילאן על ידי המאמן מסימיליאנו אלגרי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה המקצועית של המועדון ב-28 בספטמבר 2011, ונכנס כמחליף נגד ויקטוריה פלזן במשחק בשלב הבתים של ליגת האלופות, מילאן ניצחה 0–2. הוא פתח במשחקו הראשון במועדון (והשני בהופעותיו סך הכל) בתיקו 2-2 נגד אותה היריבה ב-6 בדצמבר. ארבעה חודשים מאוחר יותר, ב-10 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ופתח בהרכב הראשון בניצחון החוץ 0–1 נגד קייבו ורונה. ב-6 במאי הוא שיחק בדרבי של מילאנו הראשון שלו נגד היריבה העירונית אינטר מילאנו, כאשר החליף את דניאלה בונרה שנפצע באמצע המחצית הראשונה בהפסד 2–4. החל מעונת 13–2012 קיבל את חולצה מספר 2 ואמר, "מספר חשוב מאוד", בעבר המספר נלבש על ידי השחקן הגדול קאפו ואמר שהוא "מקווה לעמוד בסטנדרטים שלו". במהלך העונה הפך לשחקן קבוע בהרכב מילאן הודות לסדרת הופעות משכנעות. ב-20 ביולי 2017 חתם דה שיליו באלופת איטליה יובנטוס תמורת 12 מיליון יורו. ב-13 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 2–3 ללאציו בהסופר קאפ האיטלקי. ב-26 בנובמבר הבקיע את שערו הראשון בקריירה, בניצחון 0–3 על קורטונה. ב-5 באוקטובר 2020 הושאל דה שיליו לליון מליגת העל הצרפתית לעונה אחת. ב-29 באוגוסט 2024 הושאל דה שיליו לאמפולי לעונה אחת. ב-15 באוגוסט 2012 זומן דה שיליו על ידי מאמן נבחרת איטליה צ'זרה פראנדלי לסגל הנבחרת לקראת משחק ידידות נגד נבחרת אנגליה. הוא נשאר על הספסל ולא שותף במשחק שהסתיים בניצחון 1–2 של איטליה. ב-21 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות נגד ברזיל שהסתיים בתיקו 2-2. בגביע הקונפדרציות 2013 שיחק בארבעה משחקים מתוך חמישה, כולל המשחק נגד אורוגוואי אותה ניצחה איטליה בבעיטות הכרעה וזכתה במקום השלישי. מילאן הסופר קאפ האיטלקי (2): 2011, 2016 יובנטוס אליפות איטליה (2): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020 הגביע האיטלקי (2): 2017/2018, 2023/2024 הסופר קאפ האיטלקי (1): 2018 איטליה גביע הקונפדרציות (1): 2013 (מקום שלישי) הרכב השנה של הסרייה א' (1): 2012-13 מדיה וקבצים בנושא מתיה דה שיליו בוויקישיתוף מתיה דה שיליו, ברשת החברתית אינסטגרם מתיה דה שיליו, באתר Transfermarkt מתיה דה שיליו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מתיה דה שיליו, באתר Soccerway מתיה דה שיליו, באתר BDFutbol מתיה דה שיליו, באתר WorldFootball.net מתיה דה שיליו, באתר National Football Teams מתיה דה שיליו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל, באתר aic.football.it (באיטלקית) Official: De Sciglio moves to Lyon, Football Italia. 5 October 2020
Cron

Cron הוא כלי המשמש לתזמון עבודות במערכות הפעלה דמויות יוניקס. הכלי משמש בדרך כלל לתזמן משימות, פקודות או תסריטים במרווחים או בתאריכים קבועים, ולכן הוא נפוץ במיוחד בתחזוקה ובניהול מערכות. השם cron מגיע מהמילה היוונית לזמן, χρόνος כרונוס. Cron נכתב על ידי בריאן קרניגהאן למערכת ההפעלה יוניקס גרסה 7 אשר ראתה אור בשנת 1979. המימוש בגרסה זו היה פשוט: קריאת קובץ ההגדרות, בדיקת התאמה של כל תבנית זמן, הפסקה למשך דקה וחוזר חלילה. ב-UNIX System V בשנת 1983 נוסף ל-cron התמיכה בריבוי משתמשים ומשימות ייחודיות לכל משתמש. בגרסה זו ובגרסאות נוספות שונה המימוש והתווסף אלגוריתם יעיל יותר לתזמוני המשימות. כחלק מפרויקט גנו ולינוקס, נכתבו מספר גרסאות מודרניות של Cron. המוכר מביניהם הוא זה של פול ויקסי שנכתב בשנת 1987. גרסה 3 של cron זה נכתבה בשנת 1993, ובגרסה 4.1 בשנת 2004 שונה הפרויקט לשם ISC cron. cron מבצע עבודות על פי קובץ crontab, קובץ תצורה המכיל פקודות מעטפת המופעלות על פי לוח זמנים נתון. משתמשים יכולים להיות בעלי קובץ crontab משלהם, ולעיתים קרובות קיים גם קובץ תצורה גלובאלי, בדרך כלל ב-/etc/crontab, אשר רק מנהלי מערכת יכולים לערוך. כל שורה בקובץ מייצגת עבודה, ומורכבת מביטוי CRON, ולאחריו פקודת מעטפת לביצוע. ברוב המימושים של cron, קיים גם שדה המציין את המשתמש שאיתו תרוץ העבודה, רק בקובץ הגלובאלי. השורה הבאה מריצה תסריט פרל בשם test.pl בכל שעתיים: 0 */2 * * * /home/username/test.pl השורה הבאה מריצה תסריט פרל בשם example.pl בכל חמש דקות: */5 * * * * /home/username/example.pl השורה הבאה מריצה תסריט פרל בשם backup.pl בכל יום בשעה 4:30: 30 4 * * * /home/username/backup.pl כאשר הקובץ /etc/cron.allow קיים במערכת, רק המשתמשים הכתובים בו יכולים להריץ עבודות ב-cron. כאשר הקובץ /etc/cron.deny קיים, משתמשים הכתובים בו אינם יכולים להריץ עבודות ב-cron. ביטוי CRON הוא מחרוזת הכוללת חמישה או שישה שדות מופרדים על ידי רווחים, המייצגת אוסף של זמנים. ┌───────────── דקות – 0 עד 59 │ ┌────────────── שעות – 0 עד 23 │ │ ┌─────────────── יום בחודש – 1 עד 31 │ │ │ ┌──────────────── חודש – 1 עד 12 │ │ │ │ ┌───────────────── יום בשבוע – 0 עד 6 │ │ │ │ │ ראשון עד שבת │ │ │ │ │ │ │ │ │ │ * * * * * פקודה להרצה ניתן להחליף כמה ערכים מוגדרים מראש בביטויי CRON. מדיה וקבצים בנושא Cron בוויקישיתוף crontab, מתוך Single UNIX Specification cron באתר פרויקט גנו CronHowto באתר אובונטו.
עמנואל נשרי

עמנואל נשרי (1913–2000) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על בית הספר לקצינים, היה נספח צה"ל במערב אירופה ומפקד פיקוד הגדנ"ע. נשרי נולד בפולין למשפחת אורלנסקי ועלה לארץ ישראל ב-1932. הוא התנדב לארגון ההגנה, שימש מפקד רעננה, מפקד נפת חפר, במהלך מלחמת העולם השנייה שימש מדריך בקורס מפקדי מחלקות ומפקד קורסי מ"כים. לאחר המלחמה נשלח מטעם הארגון לאירופה, שימש סגן מפקד ההגנה בגרמניה וב-1948 מונה למפקד הארגון בצרפת וצפון אפריקה, הוא פעל לגיוס צעירים ניצולי השואה ולהעפלתם לארץ ישראל, ואימוני הגנה עצמית לקהילות יהודיות. בשובו לישראל שימש במלחמת העצמאות כסגנו של מיכאל בן-גל, מפקד חטיבת קרייתי ומחוז תל אביב. לאחר מכן פיקד על מחוז השפלה. בפברואר 1948 מונה לקצין מנהלה בחיל האוויר וביוני 1950 לעוזר הנספח הצבאי במערב אירופה, בשובו לישראל זכה לאות לגיון הכבוד. באוקטובר 1952 מונה למפקד בית הספר לקצינים של צה"ל ומילא תפקיד זה עד פברואר 1955, במהלך תקופה זו היה חבר בהרכב השופטים של בית הדין הצבאי שהרשיע את נאשמי מחתרת צריפין. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל במערב אירופה, שמושבו בפריז בירת צרפת. בתקופה זו פעל לחיזוק הקשרים בין ישראל לצרפת, על רקע החמרת המצב הביטחוני בישראל. הוא היה שותף למשא ומתן ולעסקאות הרכש הראשונות מצרפת שכללו מטוסי אוראגן, מיסטר, טנקי AMX-13 ועוד. שיתוף הפעולה הגיע לשיאו במלחמת סיני בה צרפת ובריטניה יחד עם ישראל נגד מצרים. על פועלו זכה נשרי באות לגיון הכבוד שהוענק לו על ידי הרמטכ"ל הצרפתי. באוגוסט 1959 מונה למפקד פיקוד הגדנ"ע תפקיד בו שירת עד ספטמבר 1960. יצא ללימודים והשתחרר ב-1963. לאחר שחרורו משירות הקבע מונה למנהל חברת הספנות סומרפין, שנסגרה ב-1966. נשרי הוא אב לשתי בנות מאשתו הראשונה חנה סקולסקי: הפסנתרנית ורדה נשרי, והדה עמיר פסיכולוגית, מרצה ומדריכת מנחי קבוצות ויועצים ארגוניים והוא סב לנגנית המשור נטלי פרוז. נשרי ואראל - נספחים צבאיים, מעריב, 2 בינואר 1955 מרדכי ברקאי, הרכש הגורלי, דבר, 7 במאי 1965 גם אנו שותפים למערכת סיני, מעריב, 31 באוקטובר 1958 אות לגיון הכבוד לא/מ ע. נשרי, דבר, 16 באפריל 1959
גלנדייל

האם התכוונתם ל... אוסטרליה: גלנדייל (ניו סאות' ויילס) – עיר בניו סאות' ויילס, אוסטרליה ארצות הברית: גלנדייל (קליפורניה) – עיר במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה גלנדייל (אריזונה) – עיר במחוז מריקופה, אריזונה גלנדייל (מיזורי) עיר במיזורי גלנדייל (אוהיו) עיר באוהיו גלנדייל (אילינוי) עיר באילינוי גלנדייל (יוטה) עיר ביוטה גלנדייל (אורגון) עיר באורגון גלנדייל (ויסקונסין) עיר בוויסקונסין בריטניה: גלנדייל (אנגליה) – עמק באנגליה, בריטניה זימבבואה: גלנדייל (זימבבואה) קנדה: גלנדייל (אלברטה) – יישוב כפרי באלברטה, קנדה גלנדייל (נובה סקוטיה) ניו זילנד גלנדייל (ניו זילנד) עיר בניו זילנד
אגיסהורן

אגיסהורן (Eggishorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,927 מטר, וממוקם בקנטון ואלה בשווייץ. ההר ממוקם באזור יונגפראו-אלטש-ביטשהורן שהוכרז כאתר מורשת עולמית, מצפון להר הבטרמהורן (Bettmerhorn) ומדרום להר הסטראלהורן (Strahlhorn), ומפריד בין קרחון אלטש ממערב ועמק הרון ממזרח, למרגלות ההר בעמק הרון שוכנת העיירה פיש (Fiesch). ניתן לעלות לפסגת ההר ברכבל מהעיירה פיש עד לתחנת פישראלפ (Fiescheralp) ומשם ברכבל נוסף לפסגת פישרהורלי (Fiescherhorli) הנמצאת בגובה 2,893, ובמרחק 500 מטר מדרום לפסגת אגיסהורן. בראש ההר ישנו מסלול פנורמי ממנו ניתן לראות מצד אחד את אזור היונגפראו וקרחון אלטש ומן הצד השני את פסגות האלפים הלפונטיניים והאלפים הפניניים וביניהם ההרים מטרהורן וייסהורן ועוד. מדיה וקבצים בנושא אגיסהורן בוויקישיתוף אגיסהורן באתר Summitpost אגיסהורן באתר Hikr אתר הרכבל מפיש לאגיסהורן