laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1916 ברוסיה

1916 ברוסיה הייתה שנה ה-303 מתחילת שליטת שושלת רומנוב במדינה. הצאר: ניקולאי השני ראש הממשלה איוואן גורמיקין עד ל-20 בינואר, בוריס שטורמר מ-20 בינואר 1916, אלכסנדר טרפוב מ-23 בנובמבר 1916 10 בינואר – תחילת מתקפת ארזורום - מתקפה רוסית רחבת היקף בחזית מול הטורקים. תוך כחודש הושגה התקדמות ממשית אל תוך השטח הטורקי תוך כיבוש מבצר חשוב בארזורום. 20 בינואר – ראש הממשלה איוואן גורמיקין מפוטר בהתאם לצו קיסרי ויוצא לגמלאות 31 בינואר – יסוד האוניברסיטה הממלכתית של ניז'ני נובגורוד 16 בפברואר – הצבא הרוסי כובש את העיר ארזורום 18 באפריל מבצע טרבזון בחזית מול האימפריה העות'מאנית. ניצחון רוסי חשוב שהסתיים בכיבוש טרבזון. 18 במאי – הקמת מפעל לייצור מכוניות במוסקבה שהתפתח למפעל זיל 18 במאי – תחילת מתקפת אגם נארוץ' נגד הצבא הגרמני. 4 ביוני – הצבא הרוסי התחיל במתקפת ברוסילוב ופורץ את החזית מול אוסטרו-הונגריה. לאחר קרבות קשים התקדמות הרוסים נעצרת. יוני - הצי הרוסי מתחיל במצור על הבוספורוס 25 ביוני – ניקולאי השני חתם על צו לפיו אוכלוסיית אסיה המרכזית מגויסת לעבודות בשטחים קרובים לחזית. בעקבות זאת החלו מהומות באזור. 2 ביולי – תחילת מתקפה של הצבא הטורקי. לאחר 3 שבועות של קרבות לא הצליחו להביא לנסיגה רוסית מעמדותיהם שנכבשו בתחילת השנה. 3 ביולי – תחילת מתקפה רוסית באזור ברנוביצ'י בבלארוס של היום. לאחר חודש של קרבות לא הייתה התקדמות ממשית. 3 ביולי – חתימת הסכם עם יפן 30 ביולי – מהומות נגד השלטון הרוסי באזור קירגיזיה של היום. לפי הטענות של הקירגיזים נהרגו עד 100 אלף אזרחים. הרוסים טוענים שנהרגו עד שלושת אלפים איש. 4 באוקטובר – יסוד העיר מורמנסק 14 באוקטובר – יסוד אוניברסיטה בפרם 18 באוקטובר – סיום בניית הרכבת הטרנס-סיבירית 20 באוקטובר – פיצוץ באוניית מערכה "אימפרטריצה מריה". האונייה טבעה עם 225 ימאים על סיפונה. 10 בנובמבר – בעקבות דרישת הדומה ראש הממשלה בוריס שטורמר מפוטר ויוצא לגמלאות 14 בנובמבר – פאבל מיליוקוב נואם בדומה נגד פעילות חתרנית. 23 בנובמבר – אלכסנדר טרפוב מונה לראש הממשלה החדש 17 בדצמבר – רצח גריגורי רספוטין בהשתתפות נציגי משפחת רומנוב 24 באפריל – גריגורי פדוטוב, כדורגלן ומאמן סובייטי, (נפטר ב-1957) 1 ביולי – יוסף שקלובסקי, אסטרונום סובייטי, (נפטר ב-1985) 11 ביולי – אלכסנדר פרוכורוב, פיזיקאי סובייטי, חתן פרס נובל (נפטר ב-2002) 21 בספטמבר – זינובי גרדט, שחקן סובייטי, (נפטר ב-1996) 4 באוקטובר – ויטלי גינזבורג, פיזיקאי סובייטי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1988) 19 באוקטובר – אמיל גיללס, פסנתרן סובייטי, (נפטר ב-1985) 16 ביולי – איליה מצ'ניקוב, ביולוג רוסי, חתן פרס נובל (נולד ב-1869) 17 בדצמבר – גריגורי רספוטין, כומר רוסי, (נולד ב-1869)
בית מחסה לחיות בית

בית מחסה לחיות בית הוא מתקן שנועד להחזקת חיות בית משוטטות, אבודות או נטושות, בעיקר כלבים וחתולים. מטרת בית מחסה לחיות בית מודרני הוא לספק סביבה בטוחה ומטפלת שבה ניתן להחזיק בחיה עד השבתה לבעליה, אימוצה בבית חדש, או העברתה לטיפול אחד מארגוני בעלי החיים. בבתי מחסה מתקדמים נערכות בדיקות אופי לבעלי החיים הנמצאים בו, כדי להגדיר את הסביבה המתאימה לחיה בטרם תימסר לאימוץ. בחלק מבתי מחסה נערכות המתות חסד לחיות אשר לא נמצא להן סידור אחר בתוך פרק זמן קבוע, בבתי מחסה אחרים מתבצעות המתות חסד אך ורק במקרים שבהם החיה נמצאת במצוקה עקב גיל או מחלה. במדינת ישראל, רוב המחלקות לשירותים וטרינריים ברשויות המקומיות מפעילות בתי מחסה לחיות בית בהם מוחזקות חיות בית שנמצאו משוטטות ללא השגחה בשטח המוניציפלי. עמותות צער בעלי חיים תנו לחיות לחיות מדיה וקבצים בנושא בית מחסה לחיות בית בוויקישיתוף
פלוטינו

פלוטינו היא תת-קטגוריה של גוף טרנס-נפטוני. פלוטינו הוא גוף טרנס-נפטוני בתהודה מסלולית של 2:3 עם נפטון. זאת אומרת, כל 2 הקפות שהגוף מבצע סביב השמש, נפטון מבצע 3. פלוטו עצמו משתתף בהגדרה זו, וזו הסיבה שהגדרה זו קרויה על שמו. גם אורקוס ואיקסיון הם פלוטוניים. אין לבלבל בין פלוטינו לבין פלוטואיד. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1993 בקולנוע

ערך מורחב – 1993 31 במרץ – השחקן ברנדון לי נהרג בזמן צילומי "העורב" הסרט הטוב ביותר - רשימת שינדלר הבמאי הטוב ביותר - סטיבן ספילברג (רשימת שינדלר) השחקן הטוב ביותר - טום הנקס (פילדלפיה) השחקנית הטובה ביותר - הולי האנטר (הפסנתר) שחקן המשנה הטוב ביותר - טומי לי ג'ונס (הנמלט) שחקנית המשנה הטובה ביותר - אנה פקווין (הפסנתר) פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר - הפיתוי היפה ביותר של חיי (ספרד) הסרט הטוב ביותר - רשימת שינדלר השחקן הטוב ביותר - טום הנקס (פילדלפיה) השחקנית הטובה ביותר - הולי האנטר (הפסנתר) הסרט הטוב ביותר - גברת דאוטפייר השחקן הטוב ביותר - רובין ויליאמס (גברת דאוטפייר) השחקנית הטובה ביותר - אנג'לה באסט (טינה - מה זה בכלל קשור לאהבה) 13 במאי – דבי ראיין, שחקנית וזמרת 14 במאי – מירנדה קוסגרוב, שחקנית וזמרת 8 באוגוסט – דיברי ג'ייקובס, שחקנית 20 בינואר – אודרי הפבורן, שחקנית קולנוע 31 במרץ – ברנדון לי, בנו השחקן של ברוס לי 25 באוקטובר – וינסנט פרייס, שחקן 31 באוקטובר – פדריקו פליני, במאי קולנוע איטלקי 4 בדצמבר – פרנק זאפה, כותב שירים וזמר 17 במרץ – הלן הייז, שחקנית קולנוע 31 באוקטובר – ריבר פיניקס, שחקן קולנוע "זקנים חסרי מנוח" "שמיים וארץ" "הסיוט שלפני חג המולד" "רובין הוד: גברים בגטקעס" "סוד הגן הנעלם" "האחים סופר מריו" "לקום אתמול בבוקר" "רומן על אמת" "צבא האופל" "מה עובר על גילברט" "עולמו של ווין 2" "טומבסטון עיר ללא חוק" "שלושת הצבעים: כחול" " פילדלפיה" "בטהובן 2" החיים על פי משפחת אדמס 1992 בקולנוע 1993 1994 בקולנוע שנים בקולנוע סרט קולנוע מדיה וקבצים בנושא 1993 בקולנוע בוויקישיתוף שנת 1993 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
זאב רם

זאב (זאביק) רם הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, שכיהן קודם לכן כקצין בכיר בחיל השריון שעוטר בעיטור המופת. רם נולד בפולין ועלה לישראל ב-1948. התגייס לצה"ל ב-1957. רם שירת בחיל השריון כחייל וכקצין. במלחמת ששת הימים, היה מפקד פלוגת טנקים בדרגת סרן וביום 5 ביוני הסתער עם פלוגתו בקרב על אבו עגילה על כוחות אויב. לאחר שהטנק בו לחם עלה על מוקש, נטש אותו ועבר באופן רגלי לטנק אחר. על אומץ לבו והשלמת המשימה כמפקד הכוח הלוחם ניתן לו עיטור המופת. במלחמת יום הכיפורים השתתף בקרבות בסיני. לאחר שאסף יגורי נפל בשבי הצבא המצרי ב 8 באוקטובר, ומחליפו שמואל (מולה) הרמתי נהרג ב-11 באוקטובר, פיקד על גדוד 113 עד תום הלחימה. הגדוד ספג אבדות רבות במלחמה ומרבית כליו יצאו מכלל שימוש. בתקופת שירותו הצבאי, שירת רם גם בבית הספר לשריון, בבסיס האימונים המרכזי של יחידות השדה צאלים והיה מפקד חטיבת טנקים. בשנת 1976 פרש מצה"ל וסיים את שירותו בדרגת אלוף-משנה. באותה שנה הצטרף למשטרה כמפקד המשמר האזרחי במרחב הנגב. לאחר מכן שימש סגן ראש אגף מבצעים ופיקד משנת 1981 על בית הספר הארצי לשוטרים.. בשנת 1986 נמנה עם מייסדי בית מורשת משטרת ישראל. בפברואר 1990 קודם לדרגת ניצב ומונה למפקד המשמר האזרחי, בראשו עמד כשנה. בסוף 1990 מונה כנציג משטרת ישראל בגרמניה. לאחר פרישתו לגמלאות התמנה כמנהל בית מורשת משטרת ישראל. זאב רם באתר יד לשריון תולדות המשמר האזרחי באתר משטרת ישראל (עמוד 126) ]
Ѻ

און רחבה (Ѻ, ѻ) היא הגרסה המוקדמת של האות הקירילית О, גרסה אשר משמשת בסלאבית כנסייתית עתיקה. בשפה הרוסית האות O הרגילה מבוטאת במקרים מסוימים כ-a. האות Ѻ נועדה למנוע את ההנמכה בתנועה. באות זו נעשה שימוש כאות הראשונה של שורש המילה: במצב ההתחלתי (ѻгнь, ѻтрокъ) לאחר קידומת (праѻтецъ) בהלחם בסיסים (ѻбоюдуѻстрый). כמו כן היא מופיעה בשני שמות גאוגרפיים: іѻрданъ (נהר הירדן) іѻппіа (העיר יפו) ונגזרותיהם. האות מייצגת את המספר 70. השם המטעה של Ѻ ביוניקוד הוא אומגה עגולה (יצוין כי Ѡ מייצגת 800 במקום 70). מדיה וקבצים בנושא Ѻ בוויקישיתוף
1992 בקולנוע

ערך מורחב – 1992 "אלאדין" "שכחו אותי בבית 2" בכיכובם של מקולי קאלקין, ג'ו פשי ודניאל שטרן "באטמן חוזר", בכיכובם של מייקל קיטון ומישל פייפר "נשק קטלני 3", בכיכובו של מל גיבסון ודני גלובר "בחורים טובים", בכיכובו של טום קרוז, ג'ק ניקולסון ודמי מור "הנזירות בלוז", בכיכובה של וופי גולדברג "שומר הראש", בכיכובם של קווין קוסטנר וויטני יוסטון "עולמו של ויין", בכיכובו של מייק מאיירס "אינסטינקט בסיסי", בכיכובם של מייקל דאגלס ושרון סטון "ליגה משלהן", בכיכובם של טום הנקס ומדונה הסרט הטוב ביותר: "בלתי נסלח" הבמאי הטוב ביותר: קלינט איסטווד ("בלתי נסלח") השחקן הטוב ביותר: אל פצ'ינו ("ניחוח אישה") השחקנית הטובה ביותר: אמה תומפסון ("זיכרונות מאחוזת הווארד") השיר הטוב ביותר: A Whole New World ("אלאדין") הפסקול הטוב ביותר: "אלאדין" 14 בפברואר – פרדי היימור, שחקן 10 במרץ – אמילי אוסמנט, שחקנית וזמרת 26 ביוני – ג'נט מקארדי, שחקנית וזמרת 22 ביולי – סלינה גומז, שחקנית וזמרת 4 באוגוסט – דילן וקול ספראוס, שחקנים 20 באוגוסט – דמי לובאטו, שחקנית וזמרת 16 בספטמבר – ניק ג'ונאס, חבר בלהקת האחים ג'ונאס 18 בנובמבר – נייתן קרס, שחקן 23 בנובמבר – מיילי סיירוס, שחקנית וזמרת 6 במאי – מרלן דיטריך, שחקנית "משחק הדמעות" בכיכובם של פורסט ויטאקר, מירנדה ריצ'רדסון, ג'יי דוידסון "המוות נאה לה" בכיכובם של ברוס ויליס, גולדי הון, מריל סטריפ "היד שמנענעת את העריסה" בכיכובה של רבקה דה מורניי "גיבור מזדמן", בכיכובו של דסטין הופמן "המוהיקני האחרון" בכיכובם של דניאל דיי-לואיס ומדלין סטו "מכסח הדשא" "מלקולם אקס" בכיכובו של דנזל וושינגטון "בן דודי ויני" "על עכברים ואנשים" על פי ספרו של ג'ון סטיינבק, בכיכובם של ג'ון מלקוביץ' וגארי סיניז "משחקים פטריוטיים" בכיכובם של האריסון פורד ואן ארצ'ר "השחקן" "כלבי אשמורת" בכיכובם של הארווי קייטל, טים רות', סטיב בושמי וכריס פן "Broken", הסרט שמעולם לא יצא באופן רשמי, של Nine Inch Nails בגלל תוכנו האלים. "ירח מר", סרטו של רומן פולנסקי, בכיכובם של יו גרנט ועמנואל סנייה. 1991 בקולנוע 1992 1993 בקולנוע שנים בקולנוע סרט קולנוע מדיה וקבצים בנושא 1992 בקולנוע בוויקישיתוף שנת 1992 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
עיר (אלבום)

עיר הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר והפסנתרן הישראלי שלומי שבן, שיצא בשנת 2007 על ידי חברת התקליטים אן אם סי בהפקתו המוזיקלית של אסף תלמודי. את השירים באלבום כתב והלחין שבן, והוא מארח בו אמנים ישראלים נוספים כגון ערן צור, אדם שפלן, אסף אמדורסקי, הבילויים ואנסמבל סולני תל אביב. אלבום זה עוסק ביחסו של שלומי אל העיר הגדולה, האנשים החיים בה ומערכות היחסים ביניהם. האלבום מפתח את הקו האמנותי שהציג באלבומו הקודם, והוא מדלג בין בלדות פסנתר נוגות ("פעם שירים", "בעיות אישיוֹת") ושירים קצביים ("אינטואיציה", "גור חתולים"). שני שירים באלבום נוצרו בהשפעה ישירה של בוב דילן: שם השיר "New Age Women #14 & 35" מבוסס על השיר "Rainy Day Women #12 & 35" מהאלבום Blonde on Blonde והשיר "מותק, את אצלי בראש" הוא גרסה עברית לשיר "Mama, You Been On My Mind". מילות השיר "בעיות אישיוֹת" נכתבו על ידי דוד אבידן. להוצאתו של האלבום קדמו הסינגלים "מוכן לאהבה" ו"אינטואיציה", ולאחריו יצא גם הסינגל "מותק, את אצלי בראש". האלבום כלל בהוצאתו הראשונה גם דיסק בונוס ובו ארבעה שירים נוספים (ברובם גרסאות נוספות לשירים משני אלבומיו הראשונים), וכן רצועת מולטימדיה ובה קליפ לשיר "מוכן לאהבה" מתוך האלבום. האלבום תוכנן לצאת כבר בקיץ 2006, אולם בשל מלחמת לבנון השנייה נדחתה השקתו בכמה חודשים. יציאת האלבום, לאחר כמה שנות שתיקה, לוותה גם בסיבוב הופעות ייחודי – שבו לראשונה הופיע שלומי עם להקה, והתרחק במקצת מהפסנתר. פעם שירים New Age Women #14 & 35 הומור גור חתולים בעיות אישיוֹת האזרח ה-1 מוכן לאהבה אני מצטער לראות שגם את נפלת ל אני שוקעת... תפוס אותי! אינטואיציה מותק, את אצלי בראש מסיבת חוף עברנו לצפון כשהיית איתי (את לא אהבת לרקוד) New Age Women (גרסת פסנתר) אינטואיציה (Live) מוכן לאהבה (קיץ 97) מוכן לאהבה - הקליפ (רצועת מולטימדיה) תימורה לסינגר, קצין העיר, באתר ynet, 11 ביולי 2007 תמר סוקניק, אלבום חדש לשלומי שבן, באתר הארץ, 4 ביולי 2007
סולם אומורי

סולם אומורי הוא סולם סייסמי המודד את עצימותה של רעידת אדמה באמצעות תאוצת קרקע מרבית (Peak Ground Acceleration – PGA)‏ והשפעת רעידת האדמה על מבנים. הסולם פותח החל משנת 1894 על ידי הסייסמולוג היפני פוסקיצ'י אומורי (大森房吉,‏ 1868–1923), שכיהן כפרופסור באוניברסיטת טוקיו וניסח את חוק אומורי העוסק בתדירותן של רעידות עוקבות. לאחר ביקור באיטליה הבין אומורי כי סולם רוסי-פורל אינו מתאים כלל ליפן, מאחר שמאפיינים המופיעים בו – טיח נופל, פעמוני כנסיות מצלצלים ונברשות מתנדנדות – נעדרו מהסביבה היפנית האופיינית. דוגמה לכך הן ארובות הקיימות ביפן בעיקר במפעלים, בניגוד לשכיחותן בבתי מגורים באירופה. בהתאמתו את סולם רוסי-פורל לתנאים יפניים ציין אומורי את שרידותם של מבנים יפניים מסורתיים לעומת שבירותם של מבנים בסגנונות זרים בהקשר סייסמולוגי, ושילב את שני הסוגים בהגדרת דרגות העצימות. בשנת 1900 פורסם סולם אומורי, והיווה בסיס לסולם JMA שפותח על ידי הסוכנות המטאורולוגית היפנית כמעט מאה שנים אחר כך. סולם אומורי מורכב מ-7 דרגות עצימות. הסולם לא התבסס על דיווחים אנושיים ועל מספר הנפגעים, אלא על התאוצה המרבית של הקרקע ועל נזקים מדידים שנגרמו למבנים מעשי ידי אדם ולמבנים טבעיים דוגמת נהרות והרים. מסיבה זו, דרגות עצימות המופיעות בסולמו עצימות אחרים שאינן מתאפיינות בנזקים פיזיקליים ממשיים – נעדרות ממנו. דרגה I בסולם זה מקבילה ברמת הנזק לדרגה VI בסולם מרקאלי. פנס אבן יפני דלת הזזה יפנית מפולת קרקע גאולוגיה - מונחים סייסמולוגיה אזור בניוף אסון טבע Historical perspectives on East Asian Science, Technology, and medicine בגוגל ספרים, עמ' 27–42 History of Early Isoseismal Maps(הקישור אינו פעיל) תאוצת קרקע מרבית – התאוצה האופקית המרבית הנוצרת על ידי גלים סייסמיים הפועלים על פני השטח ביוגרפיה של אומורי Historical perspectives on East Asian Science, Technology, and medicine, עמ' 34 פיתוח סולם JMA על יסוד סולם אומורי
Ӟ

זֵה עם אומלאוט היא אות באלפבית הקירילי שמשמשת כיום בשפה האודמורטית ומייצגת עיצור מכתשי-חכי, חוכך, קולי /ʥ/. מדיה וקבצים בנושא Ӟ בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נשימות אגונאליות

המושג נשימות אגונאליות או "נשימות אחרונות" (באנגלית: Agonal Breathing) מתאר דפוס נשימה לא תקין הנגרם כתוצאה מפגיעה באספקת הדם / ירידה בחמצון של החלק במוח האחראי על פעולת הנשימה. נשימות אגונליות מהוות סימן למצב חירום רפואי אקוטי. במצבים של דום לב, נראה לעיתים נשימות אגונליות שנמשכות מספר דק' לאחר הפסקת הפעילות הלבבית המכנית. מדובר בתופעה שמתרחשת בכ-40-56% ממקרי דום הלב בטרום ביה"ח. בפועל מדובר ברפלקס של מרכז הנשימה בגזע המוח שמתבטא בדפוס נשימות ייחודי זה. נשימות אלה אינן נשימות אפקטיביות; לרוב, הן למעשה תהליך שאיפה קצר ושטחי, ומיד לאחר מכן נשיפה ארוכה יותר וכבדה, אולם הן לא מגיעות בסדר מסוים או בחוקיות מסוימת. כלומר, הנשימות אינן סדירות ואינן בעלות עומק שווה. בעת הדרכת הדיוטות נהוג לתאר נשימות אלו כ "נשימות דג" ואדם מן היישוב מונחה לביצוע פעולות החייאה אם הוא מבחין בנשימות מסוג זה אצל מטופל מחוסר הכרה. Gordon A. Ewy, Cardiocerebral Resuscitation, Defibrillation, and Cardioversion, Cardiac Intensive Care (Second Edition), W.B. Saunders, 2010, עמ' 652-671 Perkin, RM; Resnik, DB, The agony of agonal respiration: is the last gasp necessary, Journal of Medical Ethics, 2002, עמ' 164-169 Clark, Jill J; Larsen, Mary Pat; Culley, Linda L; Graves, Judith Reid; Eisenberg, Mickey S, Incidence of agonal respirations in sudden cardiac arrest, Annals of Emergency Medicine, 2015, עמ' 1464-1467 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מרדכי וייס

האם התכוונתם ל... מרדכי לבנון – צייר ישראלי מרדכי וייס – פרופסור ישראלי מרדכי וייס – אל"ם בצה"ל מרדכי וייס – ראש עיריית גני תקווה
בן שנקמן

בנג'מין "בן" שנקמן (באנגלית: Benjamin "Ben" Shenkman;‏ נולד ב-26 בספטמבר 1968) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי-אמריקאי. הוא זכור במיוחד בשל משחקו במיני-סדרה "מלאכים באמריקה"; תפקיד עליו קיבל מועמדות לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב. שנקמן נולד בעיר ניו יורק וחונך לדבריו על פי "המסורת היהודית המזרח-אירופית". הוא בוגר אוניברסיטת בראון ובעל תואר שני באמנויות, שאותו קיבל בשנת 1993 מאוניברסיטת ניו יורק. תפקידו הראשון בקולנוע היה בשנת 1994 בסרט "חידון האשליות" בבימויו של רוברט רדפורד, ובטלוויזיה בהופעת אורח בסדרת המשטרה "חוק וסדר". במקביל החל שנקמן להופיע גם על בימת התיאטרון, כשהוא מגלם את דמותו של לואיס איירונסון במחזהו של טוני קושנר "מלאכים באמריקה", שהועלה בתיאטרון הקונסרבטוריון האמריקאי בסן פרנסיסקו. זאת הפעם השנייה שבה השתתף במחזה; הוא עשה זאת לראשונה במסגרת הפקה פנימית באוניברסיטת ניו יורק, שבה גילם את דמותו של רוי קון. בשנת 2003 גילם בשנית את דמותו של איירונסון בעיבודו של המחזה למיני סדרה ששודרה ברשת HBO. על משחקו בסדרה היה מועמד לפרסי אמי ופרס גלובוס הזהב. במהלך שנות ה-90 השתתף לסירוגין בהופעות באוף ברודוויי ובתפקידי משנה בסרטים שונים כמו "אירייזר" (1996), "המצור" (1998), "π"‏ (1998) ו"רקוויאם לחלום" (2000). בשנת 2001 היה מועמד לפרס טוני על משחקו לצִדה של מרי-לואיז פארקר במחזה Proof. הפעם הבאה ששב לתיאטרון הייתה בשנת 2004 בהפקה הניו יורקית של המחזה Sight Unseen. בעשור הראשון של המאה ה-21 המשיך לשחק בתפקידי משנה בסרטים שונים, ובסדרות טלוויזיה. בשנת 2007 שיחק בתפקיד הראשי בקומדיה הקנדית הכושלת Breakfast with Scot. ב-2008 גילם את דמותו של ראסל קראוס בדרמה המשפטית "חוקי קנטרברי". ב-2010 שיחק בעונתה השלישית של הסדרה "Damages". בסוף שנת 2021 לוהק לאחד הדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה "תיק נעדר" בשירות הסטרימינג של Peacock; הגרסה האמריקאית לדרמת הפשע הישראלית "תיק נעדר" המבוססת על הספר באותו שם מאת דרור משעני. מדיה וקבצים בנושא בן שנקמן בוויקישיתוף בן שנקמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בן שנקמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי בן שנקמן, באתר AllMovie (באנגלית) בן שנקמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בן שנקמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) The Jewish Paparazzi: Busiest Jewish Actor of the Month. American Jewish Life Magazine. 13 November, 2007 Lauren Greilsheimer and Ben Shenkman. New York Times. September 18, 2005. Dennis Harvey, Angels in America. Variety. 30 October 1994.
1991 בקולנוע

ערך מורחב – 1991 "שליחות קטלנית 2: יום הדין" "רובין הוד: נסיך הגנבים" "היפה והחיה" "הוק" "שתיקת הכבשים" "JFK תיק פתוח" "משפחת אדאמס" "פסגת הפחד" "לרקוד עם טייסים" "תעצרו את העיר אני רוצה לרדת!" הסרט הטוב ביותר: "שתיקת הכבשים" הבמאי הטוב ביותר: ג'ונתן דמי ("שתיקת הכבשים") השחקן הטוב ביותר: אנתוני הופקינס ("שתיקת הכבשים") השחקנית הטובה ביותר: ג'ודי פוסטר ("שתיקת הכבשים") השיר הטוב ביותר: Beauty and the Beast ("היפה והחיה") הפסקול הטוב ביותר: "היפה והחיה" "מלכודת אש" "בטהובן" "מסע הכזבים של ביל וטד" "פרנקי וג'וני" בכיכובם של מישל פייפר ואל פצ'ינו "JFK תיק פתוח" בכיכובו של קווין קוסטנר "הרלי דייווידסון ואיש המרלבורו" בכיכובם של מיקי רורק ודון ג'ונסון "נסיך הגאות והשפל" "תלמה ולואיז" בכיכובם של ג'ינה דייוויס, סוזן סרנדון, הארווי קייטל ובראד פיט "היפה והחיה" "פסגת הפחד" בכיכובם של ניק נולטי, רוברט דה נירו וג'סיקה לאנג "משחק ילדים 3" "בכוננות מתמדת" 18 בינואר – בריט מקליפ, שחקנית וזמרת 10 בפברואר – אמה רוברטס, שחקנית 17 בפברואר – בוני רייט, שחקנית 4 באפריל – ג'יימי לין ספירס, שחקנית 9 ביולי – מיטשל מוסו, שחקן וזמר 9 בספטמבר – קלסי צ'או, שחקנית 19 בינואר – ג'ון ראסל, שחקן 9 בנובמבר – איב מונטאן, שחקן וזמר 1990 בקולנוע 1991 1992 בקולנוע שנים בקולנוע סרט קולנוע מדיה וקבצים בנושא 1991 בקולנוע בוויקישיתוף שנת 1991 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
חוק השלישים

חוק השלישים הוא כלל אצבע בתחום הקומפוזיציה, המיושם בתחומים כמו ציור, צילום ועיצוב. החוק קובע כי כאשר תהיה התמונה מחולקת על ידי שני קווים אנכיים ושני קווים אופקים באופן שייווצרו בה תשעה חלקים (שלושה שלישים אנכיים ושלושה שלישים אופקיים), נושא התמונה, או נושאיה, צריכים להיות ממוקמים על אחד הקווים או באחת מארבע נקודות המפגש של הקווים (+). מחקרים שהתקיימו בנושא קבעו כי העיניים שלנו, בהתבוננות בתמונה, נמשכות באופן טבעי לאחת מנקודות המפגש (+) ולא בהכרח למרכז התמונה. חוק השלישים עוזר לנו לשמור על הרמוניה עם המשיכה הטבעית האמורה. שימוש נכון בחוק השלישים בדרך של שימת נקודות העניין שבקומפוזיציה על נקודות המפגש של הקווים, ישמור על תמונה מאוזנת יותר מה שייאפשר לצופה להתחבר לתמונה ביתר טבעיות. התצלום משמאל מדגים יישום של חוק השלישים. האופק נמצא בדיוק על הקו המפריד בין השליש התחתון לשליש האמצעי של התמונה. העץ נמצא בנקודת המפגש של הקו האופקי התחתון עם הקו האנכי הימני, דבר שיוצר מתח ודינמיקה בתמונה. קומפוזיציה כלל השלושה בכתיבה מדיה וקבצים בנושא חוק השלישים בוויקישיתוף חוק השלישים, באתר "קליקי" מאמר בנושא קומפוזציזיה, באתר של רועי גליץ
וירטמברג-הוהנצולרן

וירטמברג-הוהנצולרן (בגרמנית: Württemberg-Hohenzollern) הייתה מדינה היסטורית שהתקיימה בימי גרמניה המערבית (הרפובליקה הפדרלית של גרמניה). המדינה הוקמה ב-1945 תחת אזור הכיבוש הצרפתי לאחר מלחמת העולם השנייה. עיר הבירה שלה הייתה טיבינגן. וירטמברג-הוהנצולרן חדלה מלהתקיים ב-1952 לאחד שמוזגה למדינה חדשה בשם באדן-וירטמברג. וירטמברג-הוהנצולרן הורכבה מחלקה הדרומי של המדינה החופשית וירטמברג שקדמה לה ומהאזור המנהלי הפרוסי פרובינציית הוהנצולרן. חלקה הצפוני של וירטמברג הפך למדינת וירטמברג-באדן תחת הכיבוש האמריקני. החלוקה בין החלק הצפוני לדרומי הוגדרה באמצעות נתיב (Autobahnen) שחיבר בין קרלסרוהה למינכן באזור האמריקני. ב-18 במאי 1947 חוקקה חוקה חדשה לגרמניה המערבית ונבחר הפרלמנט הראשון של וירטמברג-הוהנצולרן. עם הקמת גרמניה המערבית כ-5 ימים לאחר מכן, וירטמברג-הוהנצולרן הצטרפה לרפובליקה הפדרלית. ב-24 בספטמבר 1950 נערכה הצבעה בווירטמברג-הוהנצולרן, וירטמברג-באדן ודרום באדן בנוגע למיזוג שלוש המדינות. משאל העם התרחש ב-16 בדצמבר 1951 ושלוש המדינות אוחדו ב-24 באפריל 1952 ויצרו מדינה חדשה בשם באדן-וירטמברג. כיום המדינה מהווה אחת מ-16 המדינות הפדרליות שמרכיבות את גרמניה המודרנית. בית הוהנצולרן וירטמברג ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
א-סנמין

אַ-סַּנַמַיְן (בערבית: الصنمين – שני האלילים, בתעתיק מדויק: אלצנמין) היא עיר בדרום סוריה, הנמצאת במחוז דרעא. העיר שוכנת על כביש דמשק-דרעא, בגובה 640 מטרים מעל פני הים. אוכלוסייתה של העיר עומדת על כ-30 אלף נפש, רובם עוסקים בחקלאות. בשל מיקומה של העיר על הציר הראשי בין דמשק לדרעא, היא מאופיינת בשווקים ייחודיים, וקיים בה מסחר ער בכלי רכב. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בשטחה של העיר נמצא מקדש פגני שנבנה בשנת 191 לספירה תחת שלטון האימפריה הרומית. כמו כן, נמצא בשטחה של העיר כפר עתיק. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה ב-2011 דווח על ירי אש חיה מצד כוחות הביטחון הסוריים בסנמין לעבר מפגינים, שממנו נהרגו למעלה מ-20 איש. במרץ 2020 הסתער הצבא הסורי על סנמין, כחלק ממהלך כיבוש נרחב. בעקבות כך, כוחות המרד בעיר נכנעו וקיבלו סטטוס תואם למעמד זה, או שהם פונו לצפון-מערב סוריה, המצויה בשליטת המורדים. מדיה וקבצים בנושא א-סנמין בוויקישיתוף יום דמים בסוריה: "ירו עלינו ללא הבחנה", באתר ynet, 25 במרץ 2011 In Daraa, revolutionary anniversaries mired somewhere between dread and hope | SyriaUntold | حكاية ما انحكت (באנגלית אמריקאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בסוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דמעות אפאצ'ים

דמעות אפאצ'ים הן כינוי לכדוריות עגולות וכהות של אובסידיאן. כדוריות אלה נמצאות במקרים רבים כשהן משובצות כנודולות במסת אם של פרליט אפרפר. גולות כאלה נוצרות מגושים גדולים יותר, שלוטשו ועוגלו על ידי רוח ומים. קוטרן של הדמעות 0.5–5 ס"מ. צבען נע בין שחור ועד חום ואדום, והן אטומות למראה אך שקופות למחצה כאשר מוחזקות מול מקור אור. קשיותן כשל אובסידיאן – 5.0–5.5 בסולם מוס ואף 7.0. השם "דמעות אפאצ'ים" נקשר בסיפור עם של שבט האפאצ'י בדרום-מערב ארצות הברית. האגדה מספרת כי בשנות ה-70 של המאה ה-19 ערכו האפאצ'ים פשיטות על יישובים באריזונה. חיילים אמריקאיים ומתנדבים עלו על עקבות הבקר שנגנב, והמתינו לעלות השחר כדי לתקוף את הפושטים. 75 הלוחמים – שסברו כי הצליחו להתחבא בבטחה בהרים – הופתעו מן ההתקפה המסיבית עליהם. קרוב ל-50 מהם נהרגו במטחי הירי הראשונים. הנותרים – בעמדם מול תבוסה מובטחת – נסוגו לשולי הצוקים והעדיפו ליפול אל מותם על מנת שלא ליפול בקרב בידי האנשים הלבנים. נשותיהם ואהובותיהם של הלוחמים המתים התאספו סמוך לבסיס הצוק, במקום בו מצויים חולות לבנים, ובמשך חודש ביכו את מתיהן. אבלן היה גדול מאחר שבמות הלוחמים – מתה גם רוח הלחימה של האפאצ'ים. עצב הנשים היה כה רב עד שהאב הגדול שיבץ את דמעותיהן בסלעים שחורים. סלעי אובסידיאן אלה, המוחזקים אל מול האור, חושפים את דמעותיהן השקופות של הנשים האבלות. האגדה מוסיפה ומספרת, כי במשך שנים רבות נמצאו שרידים של אותם לוחמים אפאצ'יים במורד הצוק. היא מוזכרת גם בשיר "Apache Tears", המופיע באלבום Bitter Tears‏ (Ballads Of The American Indian) של הזמר ג'וני קש. גאולוגיה - מונחים זכוכית געשית אפאצ'י Encyclopedia of Volcanoes, ‏ ISBN 0-12-643140-X, Academic Press אגדת דמעות האפאצ'ים ג'וני קש, "Apache Tears"