laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלי שלו

אלי שלו (שלומוביץ; 28 בנובמבר 1922 – 10 בדצמבר 1979, כ' בכסלו ה'תש"ם) פרטיזן שלחם בשלטון ההונגרי ששיתף פעולה עם הנאצים במלחמת העולם השנייה. אלי שלוו סייע בהצלת יהודים בשואה, היה ממייסדי קיבוץ פרוד בגליל העליון, וראש המועצה הראשון של המועצה האזורית מרום הגליל. נולד למשפחה דתית בסולוטבינו שבקרפטו-רוס (כיום באוקראינה, אז בצ'כוסלובקיה). למד בצעירותו בישיבה. בגיל 14 הצטרף לתנועת החלוץ הצעיר, שהצטרפה לתנועת דרור. בתקופת שואת יהודי הונגריה, היה פעיל במחתרת הציונית-חלוצית, והיה מיוזמי הקמת הבונקרים, ואף פיקד על בונקר בשדרות הונגריה בבודפשט. הבונקר נתפס על ידי אנשי צלב החץ, והוא נכלא. ב-25 בדצמבר 1944 שחררו אנשי המחתרת במצבע נועז 120 אסירים, והוא בתוכם. אנשי המחתרת זייפו תעודות לפיהן עליהם להוציאו לחקירה לפני הוצאתו להורג, וכך הצליחו להבריחו החוצה. הוא המשיך לעסוק בפעילות מחתרתית, בעיקר באיתור ילדים יהודים בהונגריה ובגרמניה, ובהעלאתם ארצה. היה נציג תנועות הנוער החלוציות בעליית הנוער. עלה על אוניית מעפילים וגורש למחנות המעצר בקפריסין, שמהם שוחרר ב-1947 ועלה ארצה עם כ-500 ילדים שהציל באירופה. בארץ הצטרף לגרעין "פרוד" שהורכב מבוגרי "דרור" ועבר הכשרה בקיבוץ עין חרוד לקראת עלייה לקרקע. ב-15 במאי 1949 עלה הגרעין על הקרקע, והקים את קיבוץ "גרדוש" בגליל העליון, ששינה את שמו לאחר מכן ל"פרוד". בפרוד חי עד שנת 1965, אז עבר ליישוב ביריה, שבו התגורר עד למותו. ב-1950 מונה על ידי שר הפנים משה שפירא לכהן כראש המועצה האזורית מרום הגליל. נבחר מספר פעמים לכהונה נוספת בתפקיד, שבו כיהן בסך הכל כ-21 שנה, עד שנת 1971. נפטר ב־10 בדצמבר 1979. נקבר בבית הקברות בביריה. על שמו מצפור ביער ביריה. בשנת 2014 קיבל את אות המציל היהודי. היה נשוי ליפה ואב לארבעה ילדים. אלי שליו, באתר העמותה לחקר תנועות הנוער הציוניות בהונגריה. אלי שלו, באתר הגבורה אבי נטע, פעילות למען הכלל, על המשמר, 13 באפריל 1964 מנחם רהט, נציגי 12 ישובים ב"מרום הגליל" בחרו באלי שלו כיו"ר המועצה, מעריב, 24 בינואר 1967 מצבתו, באתר Billiongraves. המשפחה בוחרת לטייל: המלצות לתצפיות על פרחים ציפורים ונופים, באתר "familygo". רשימת המצילים שקיבלו "אות המציל היהודי" בין השנים 2011 - 2017
חום

האם התכוונתם ל... חום (צבע) ננס חום – כוכב שמסתו קטנה מהמינימום הדרוש להצתה של היתוך גרעיני, והוא קורן כתוצאה מקריסה כבידתית בלבד. חום (פיזיקה) – צורה של העברת אנרגיה. טמפרטורה ("מידת חום") – גודל פיזיקלי. מעבר חום – מושג כללי המתאר העברת אנרגיה המתבטאת בצורת חום מוליכות חום – תכונה של חומר המציינת את מידת העברת החום שלו קיבול חום – תכונה פיזיקלית המאפיינת את יכולתו של גוף לאגור חום בעת שינוי טמפרטורה חום (תחושה) – תחושה הנחווית על ידי בני אדם. חום (תסמין) – הכינוי העממי לעלייה בטמפרטורת הגוף כתוצאה מהתייבשות, מחלה וגורמים אחרים. חם
טירן פורפיקטוס

טירן פורפיקטוס או טירן זנב-סנונית (שם מדעי: Tyrannus forficatus) היא מין ציפור שיר ממשפחת הטירניים החיה בדרום ארצות הברית, מקסיקו ובאמריקה המרכזית. הוא תואר למדע ב-1789 בידי החוקר הגרמני יוהאן פרידריך גמלין. הטירן הוא עוף דומה מעט לקיכלי או חנקן ממוצא אמריקני והוא מגיע לאורך של 38 עד 40 ס"מ בזכרים שלהם זנב ארוך ביותר, בעוד הנקבות קצרות בהרבה, זנבן קצר ב-30% משל הזכרים. מוטת הכנפיים שלהם מגיע לאורך 15 ס"מ ומשקלם עד 43 גרם. צבע הטירן אפור בהיר מלמעלה וחלקו התחתון בהיר עם צידיים בגוון ורוד-סלמון והכנפיים והזנב הארוכים אפורים כהים כשקצוות הזנב לבנים עם קצוות שחורים בולטים. הם בעלי ראשים גדולים, עם מקור ועיניים שחורים ומאופיינים בעיקר בזנבם הארוך והמפוצל. טירן זה הוא שוכן של אזורים פתוחים בדרום אמריקה הצפונית ובאמריקה המרכזית. תפוצתו היא באזורי בתה שונים שלצידיהם עצים פזורים והוא מצוי גם באזורים יבשים. הוא נראה בעיקר בטקסס, אוקלהומה, קנזס, החלקים המערביים של לואיזיאנה, ארקנסו ומיזורי ומזרחה לניו מקסיקו ולצפון-מזרח מקסיקו. לעיתים הם נמצאים גם צפונה יותר, עד לדרום קנדה ומזרחה יותר עד לפלורידה ואיי הודו המערבית וכן לעיתים הם חוצים את תעלת פנמה דרומה לאמריקה הדרומית. הם מעופפים בקבוצות שלעיתים מכילות מעל 1,000 פרטים. הטירן הוא אוכל חרקים מובהק המתבסס על חרקים מעופפים כמו חגבאים, זבובים טורפים ושפיריות, שהוא תופס באוויר. בחורף הוא מגוון גם בפירות יער. הטירן מקנן על עצים גבוהים, שיחים ולפעמים גם עמודי טלפון בערים. הוא מאוד טריטוריאלי ויתקוף מסיגי גבול ואפילו עופות דורסים שיתקרבו לקינו. בקן הנקבה מטילה שלוש עד שש ביצים, ודוגרת עליהן כחודש עד הבקיעה. שני בני הזוג מטפלים בגוזלים. מדיה וקבצים בנושא טירן פורפיקטוס בוויקישיתוף טירן פורפיקטוס, באתר ITIS (באנגלית) טירן פורפיקטוס, באתר NCBI (באנגלית) טירן פורפיקטוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טירן פורפיקטוס, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) טירן פורפיקטוס, באתר GBIF (באנגלית) טירן פורפיקטוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
צפרדע שעירה

צפרדע שעירה (שם מדעי: Trichobatrachus robustus) היא מין של צפרדע מוזרה ממשפחת הארטרולפתיים ותת-משפחת האסטילוסטרניים, החיה בטבע במרכז אפריקה והיא המין היחיד בסוגה. הצפרדע מגיעה לאורך של 10 עד 13 ס"מ בזכרים, בעוד הנקבות מגיעות לאורך 8 עד 11 ס"מ. הצפרדע בעלת ראש עבה ועיניים גדולות והחוטם קצר. היא בעלת רגליים עבות עליהם גדל ציפוי על עור הדרמיס, בעל דמיון לשיער של יונקים, אם כי שונה במבנהו. שערות אלה גדלים החל משלב הראשן לאורך הירכיים והרגליים. למרות שלא ברור לחלוטין מה תפקידם ייתכן שהם משמשים כזימים חיצוניים, המגדילים את שטח הפנים של הצפרדע לצורך ספיגת חמצן מומס במים, דבר שימושי שכן הזכר שומר על הביצים במשך תקופה ממושכת מתחת למים. הצפרדע חיה לרוב על היבשה למעט בעונת הרבייה והראשנים גדלים בין סלעים בנחלים. הראשנים שריריים יחסית וטורפים מגיל צעיר, כשמתפתחות להם שורות שיניים מחודדות. בעודם צעירים הם ניזונים מחסרי חוליות מימיים שונים והמבוגרים ניזונים מחשופיות, רבי-רגליים, עכבישים, חיפושיות וחגבים שהם תופסים בלשונם הדביקה. לצפרדע ישנם טפרים נשלפות הנשלפות דרך העור, אותם היא יכולה לשלוף להגנה אם היא נתפסת. עם זאת בדיקה של המבנה שלהם מברר שהם אינם טפרים אמיתיים והם עשויות מעצם ולא מקרטין, כך שכנראה הצפרדע שוברת את עצמות הבוהן לשליפתם. בנוסף בכפות הצפרדע ישנו גוש עצמות גרמי עשוי ברקמה, אשר מעוגן לטופר וגם הוא יכול להישבר ולחדור החוצה, מה שגורם לצפרדע להרתיע בכאב טורפים האוחזים בה. חוקרים מעריכים שיש לצפרדע גם רגנרציה לאותם עצמות שנפגעות בדרך התגוננות מוזרה זו שאין לה אח ורע בעולם החי. חוקרים אחרים סוברים שמבנה זה עוזר לצפרדע להיאחז בסלעים כדי לטפס. הצפרדע מצויה בטבע במרכז אפריקה שבקמרון, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גינאה המשוונית, גבון, ניגריה ואנגולה, סביב נהרות מהירים בקרבת יערות ובשטחים חקלאיים לחים. מצב שימור הצפרדע הוא "ללא חשש", אף שהיא יכולה להיפגע מאובדן בתי גידול, זיהום, ציד אנושי למזון ולמטרות נוספות (כששבט הבנטו של אנשי בקוסי (אנ') מאמינים שהצפרדע יכולה לגרום לפוריות של זוגות עקרים) ולעיתים גם לסחר בחיות מחמד ואולי היא נפגעת גם מפטריית הכיטרידיומיקוסיס הטפילה. מספר אוכלוסיות שלה מצטמצמות בטבע, אך היא אינה נחשבת למאוימת באופן כללי. מדיה וקבצים בנושא צפרדע שעירה בוויקישיתוף צפרדע שעירה, באתר ITIS (באנגלית) צפרדע שעירה, באתר NCBI (באנגלית) צפרדע שעירה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צפרדע שעירה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צפרדע שעירה, באתר GBIF (באנגלית) צפרדע שעירה באתר הרשימה האדומה של IUCN צְפַרְדֵּעַ-שְׂעִירָה במילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
אברהם מעודד

אברהם ("כושי") מעודד (5 בפברואר 1944 יפו, פלשתינה-א"י – 30 בספטמבר 1987, חולון, ישראל) היה כדורגלן ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת הקיצוני הימני ומזוהה עם קבוצת מכבי יפו. אברהם מעודד נולד ביפו ב-1944, והתגורר בסמוך למגרשה הביתי של מכבי יפו "מגרש הפחים". ב-1954 הצטרף לקבוצת הילדים של מכבי יפו ביחד עם חברי ילדותו בלפור גולדברג ודיקו הרה. באותו המחזור שיחק עמם מוצי ליאון. משחקו הראשון בשורות קבוצת הבוגרים נערך ב-21 באוקטובר 1962, במהלך עונת 1962/1963 בליגה הלאומית. מכבי יפו ניצחה את מכבי חיפה 4–2 ומעודד כבש את שער הבכורה שלו בליגה הלאומית במשחק זה. ביוני 1963 הצטרף למסעה של הקבוצה לליון אשר בצרפת והשתתף במשחקי מכבי אירופה בהם זכתה יפו בטורניר הכדורגל. בעונת 1963/1964 בליגה הלאומית תחת המאמן נוטקו ולב סיימה הקבוצה כסגנית אלופת ישראל בכדורגל. מעודד שיחק בשורות מכבי יפו עד לסיום עונת 1966/1968 בליגה הלאומית "העונה הארוכה" ובסיומה עבר לשחק בקבוצת שמשון תל אביב. מעודד שיחק עונה אחת בשורות שמשון תל אביב ובמהלכה השתתף בשני משחקי ליגה, ובסיומה של העונה שב לקבוצת נעוריו מכבי יפו. בעונת 1969/1970 בליגה הלאומית שיחק בשורות יפו והשתתף ב-4 משחקי ליגה. מכבי יפו אשר אומנה על ידי איינשטיין קליש ירדה בסיום העונה לליגה השנייה, ובסיומה פרש מעודד ממשחק פעיל. בין השנים 1971–1973 אימן אברהם מעודד את קבוצות הנערים במכבי יפו ועם חניכיו נמנה אלי שכטר. לאחר פרישתו מעולם הכדורגל ניהל מעודד אולם סנוקר ובהמשך ניהל חנות רהיטים שנקראה "מרפדיית כושי" בדרום תל אביב. מעודד התגורר בחולון. ב-30 בספטמבר 1987 חש ברע והובהל לבית החולים וולפסון, ובבית החולים לקה בדום לב והלך לעולמו. הובא למנוחות בבית העלמין הדרום. מעודד היה נשוי פעמיים. מנישואיו הראשונים היה אב לבת ומנישואיו השניים היה אב לבן ולבת. בנו טל מעודד הלך לעולמו ב-1994 ממחלה ממארת. מכבי יפו משחקי מכבי אירופה, ליון, 1963: מדליית זהב סגנית אלופת ישראל: 1963/1964 ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020. מדיה וקבצים בנושא אברהם מעודד בוויקישיתוף אברהם מעודד באתר GRAVEZ מכבי יפו גמל לשעריים, למרחב, 14 בנובמבר 1965 לאחר 6 שנים גמל הכח ליפו, הארץ, 28 באוקטובר 1962. שמשון ת"א ערכה אתמול הכרות ראשונה עם מאמנה דב מליס, מעריב, 4 בספטמבר 1968. ישראל רוזנבלט, ההצגה הגדולה ביותר, מעריב, 1 בנובמבר 1968. מכבי יפו - הפועל ירושלים 0:1, על המשמר, 22 באפריל 1970. ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 238.
צופית סווימנגה

צופית סווימנגה (שם מדעי: Cinnyris sovimanga) היא מין של עוף מהסוג צופית ממשפחת הצופיתיים החיה בטבע באיי האוקיינוס ההודי בעיקר במדגסקר, איי גלורייז, איי סיישל ואלדברה. צופית זו לצד המינים Cisticola cherina ו-Zosterops maderaspatanus היא מהנפוצות ביותר מהעופות בתחומי מחייתן. הצופית היא ציפור קטנה יחסית באורך של 10 ס"מ בקירוב ובעלת מוטת כנפיים של עד 13 ס"מ. הצופית בעלת מקור מעוקל וכהה המותאם ליניקת צוף מפרחים. צבע הזכרים כחול-מתכתי עם חזה כהה ופס אדום על הצידיים לצד כתם צהוב מאחורי הגרון, בעוד הבטן בעלת פלומת ניצית לבנה. הנקבות לעומתם אפורות דהויות עם בטן וחזה בהירים. ישנם מספר הבדלים בין התת-מינים, כאשר לפרטים שונים גוונים עזים יותר. תפוצת הצופית נרחבת לאורך תפוצתה בתי יערות גשם, מורדות הרים טרופיים ועד לביצות מנגרובים ושיחיות וכן בפארקים וגנים שונים. מזונם העיקרי הוא מצוף פרחים אך הם גם תופסים חרקים ועכבישים. לצופיות יש מעט טורפים וקיניהם חבויים ביותר בצמחייה להגנה. הקן עשוי מצמחייה רכה או מסיבים של עצי קוקוס ולעיתים מקננים בין אלמוגים מתים על החוף. בתוך הקן הנקבה מטילה שתי ביצים עליהם היא דוגרת כ-13 עד 14 ימים עד הבקיעה. שני ההורים מטפלים בגוזליהם. מדיה וקבצים בנושא צופית סווימנגה בוויקישיתוף צופית סווימנגה, באתר ITIS (באנגלית) צופית סווימנגה, באתר NCBI (באנגלית) צופית סווימנגה, באתר GBIF (באנגלית) צופית סווימנגה באתר הרשימה האדומה של IUCN
שתיקת הצופרים

שתיקת הצופרים היא דרמה טלוויזיונית ישראלית משנת 2003 שהופקה על ידי ריקי שלח במלאת שלושים שנה למלחמת יום הכיפורים. את הסרט ביים אורי ענבר ואת התסריט כתב מוטי לרנר על פי הספר "הצופה שנרדם" מאת פרופסור אורי בר-יוסף. הסרט עוסק בהתרחשויות סביב הדרג המדיני והצבאי, בעיקר בחטיבת המחקר של אגף המודיעין, בשבועיים לפני פרוץ המלחמה. בשבועיים אלו דבק אמ"ן בקונספציה – התאוריה לפיה מצרים לא תפתח במלחמה עם ישראל והסיכויים לפרוץ המלחמה נמוכים. הסרט אף משחזר חלק מדיוניה של ועדת אגרנט, שהוקמה על מנת לחקור את נסיבות פריצת המלחמה. הסרט פותח ומומן על ידי קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה, "טלעד" והרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, ושודר בשידורי טלעד של ערוץ 2. הסרט זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לסרט הטלוויזיה הטוב ביותר לשנת 2004. ב-12 באוקטובר 2004 הוקרן הסרט בספריית הקונגרס האמריקני בפני חברי הקונגרס ועובדיו ובפני הקהל הרחב. יורם חטב כרס"ן ויקטור גבאי - ראש מדור בענף מצרים באמ"ן - דמותו מבוססת על שילוב הסיפורים של אזרח עובד צה"ל באמ"ן-מחקר אלברט סודאי, סגן סימן טוב בנימין (קצין מערך בפיקוד דרום), סא"ל זיזי (זוסיה) קניאזר (ראש ענף ירדן באמ"ן-מחקר), סא"ל אביעזר יערי (ראש ענף סוריה באמ"ן מחקר) וכן רס"ן יעקב (ינקיל) רוזנפלד (ראש המדור הצבאי בענף מצרים). לאורך כל הסרט מתריע גבאי על הראיות הרבות התומכות בפרוץ מלחמה, ונהדף שוב ושוב על ידי מפקדו ועל ידי ראש אמ"ן אלי זעירא. נתן דטנר בתפקיד האלוף אלי זעירא - ראש אמ"ן איתן לונדנר בתפקיד אל"ם עמרם ריכטר - ראש ענף מצרים באמ"ן אילן גנני בתפקיד רס"ן אברהם לייבוביץ' - ראש מדור בענף מצרים באמ"ן אסי דיין בתפקיד אביו - שר הביטחון משה דיין גיל פרנק בתפקיד הרמטכ"ל דוד אלעזר רות גלר בתפקיד ראש הממשלה גולדה מאיר אילן צינמן בתפקיד רס"ן הרצל - ראש לשכת ראש אמ"ן קרן ברגר בתפקיד נורית - פקידתו של רס"ן ויקטור גבאי ערן עמיחי בתפקיד המלך חוסיין יוסי אלפי בתפקיד 'בבל' - סוכן המוסד במצרים, המבוסס על דמותו של אשרף מרואן - סוכן המוסד במלחמת יום הכיפורים עמי ויינברג בתפקיד האלוף במילואים צבי זמיר - ראש המוסד יגאל שדה בתפקיד האלוף ישראל טל - סגן הרמטכ"ל "שתיקת הצופרים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שתיקת הצופרים", באתר אידיבי "שתיקת הצופרים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "שתיקת הצופרים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רותה קופפר, ערב המלחמה, באתר הארץ, 1 באוקטובר 2003. רוגל אלפר, מציאות משופצת, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2003. רענן שקד, הצופרים נדמו עם שחר, באתר ynet, 2 באוקטובר 2003. מרב יודילוביץ', "שתיקת הצופרים" יוקרן בספריית הקונגרס האמריקני, באתר ynet, 16 באוגוסט 2004. ynet, הערב בטלעד: שתיקת הצופרים, באתר ynet, 1 באוקטובר 2003.
גרהם לינהאן

גרהם לינהאן (באנגלית: Graham Linehan ‏;נולד ב-22 במאי 1968 בדבלין, אירלנד) הוא במאי, מחזאי, שחקן ותסריטאי אירי. זוכה פרס אמי. לינהאן נולד בדבלין ב-1968. הוא למד בבית הספר של פלונקט בווייטהול, בצד הצפוני של דבלין, ואחריו בבית הספר הקתולי של האוניברסיטה הקתולית, בית ספר תיכון הרומי-קתולי לבנים בדבלין, לפני שהצטרף כעיתונאי למערכת העיתון, הוט פרס. לינהאן כתב מספר סדרות קומדיות שהפכו ללהיטים, לעיתים קרובות ביחד עם ארתור מתיוס. הוא ידוע במיוחד בשל מעורבותו בסדרות The IT Crowd, Black Books ו- Father Ted. באוגוסט 2009, כאשר שירות הבריאות הלאומי של בריטניה (NHS) הותקף על ידי רפובליקנים בארצות הברית על רקע דיונים על חוק ה"אובמה-קר" בארצות הברית, לינהאן פתח בקמפיין להצלת שירותי הבריאות באמצעות טוויטר. לינהאן וארתור מתיוס נפגשו בזמן שעבדו בעיתון הוט פרס. בשיתופי הפעולה המוקדמים שלהם, הם היו אחראים על קטעים בתוכניות מערכונים כולל אלס סמית' וג'ונס, הארי אנפילד אנד צ'אמס, המופע החדש של אלכסיי סיילי, ה-Day Today והדמויות של טד וראלף ב"תוכנית המהירה". הם המשיכו את שיתוף הפעולה שלהם עם סדרה מ-1994 בשם פריז, האב טד (שלוש עונות 1998והסדרה הראשונה של תוכנית המערכונים Big Train. יחד כתבו גם את הפרק "Dearth of a Salesman" לסדרה Coogan's Run, שהציגה את הדמות גארת' צ'יזמן. בסוף 2003, לינהאן ומתיוס נבחרו לאחד מ-50 האקטים המצחיקים ביותר שעבדו בטלוויזיה על ידי האובזרבר גרהם לינהאן עם ג'ון רונסון ב-TAM לונדון 2010 לינהאן כתב לסדרות הסאטיריות Brass Eye (1997), Blue Jam (1997-1999) וג'אם (2000) עם השחקן דילן מורן, לינהאן יצר את הסיטקום Black Books (2000-2004). לינהאן כתב וביים את הסיטקום The IT Crowd משנת 2006 של ערוץ 4, שבו ביקש להתרחק מהמגמה הבריטית לעבר קומדיות מוקומנטריות. בניגוד לסדרות רבות באותה תקופה, היא הוקלטה בפני קהל באולפן. בנובמבר 2008 הוענק לו פרס אמי בינלאומי עבור The IT Crowd. ב-2013 הוא כתב וביים את הסיטקום The Walshes. הוא היה שותף לכתיבת הסדרה הראשונה של הסיטקום Motherland של ה-BBC. בשנת 2018, לינהאן ומתיוס הכריזו על תוכניות למחזמר של אבא טד. לינהאן אמר שהיא תסיים את הסדרה כפי שתכננו אותה לפני מותו של השחקן הראשי, דרמוט מורגן. המחזמר בוטל על ידי המפיקים בעקבות המחלוקת על דעותיו של לינהאן על זכויות טרנסג'נדרים. לינהאן עבר תהליך של תרבות הביטול עקב התבטאויותיו בנושא להט"ב. במשך שנים הושעה חשבונו בטוויטר. ב-2023, ביטל תיאטרון הקאמרי בתל אביב. את הצגת מחזהו, "לחסל את הגברת הזקנה". דבר שעורר התנגדות בציבור. מדיה וקבצים בנושא גרהם לינהאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גרהם לינהאן (באנגלית) גרהם לינהאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גרהם לינהאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גרהם לינהאן, באתר AllMovie (באנגלית) גרהם לינהאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גרהם לינהאן, באתר MusicBrainz (באנגלית) Gilbert, Gerard (22 June 2013). "Graham Linehan: 'I've come to hate the church'". The Independent. Archived from the original on 12 June 2015. Retrieved 21 October 2014. Graham Linehan’s Edinburgh show cancelled over gender viewsמגזין אנ.אמ.אי. 16 באוגוסט 2023 איה חיות. "לא היינו מודעים ל'צידו האפל'": הקאמרי ביטלו הפקה של המחזאי הטרנספובי, ynet 18 ביוני 2023 ריקלין נגד הקאמרי: "אסור לתת שקל למוסד המטורלל הזה". איייס, 18 ביוני 2023 רדיו ללא הפסקה. בשל אמירות אנטי-טרנסג'נדריות של המחזאי האירי גרהם לינהן, תיאטרון הקאמרי ביטל את הפקת המחזה פרי עטו • אראל סג"ל ודוד ורטהיים דנו על כך. 19 ביוני 2023 תגובות בעמוד הפייסבוק של הקאמרי
ספר לילדייך

ספר לילדייך - ספר על השואה באירופה 1939-1945 הוא ספר מחקר על השואה ותקופת הנציונל-סוציאליזם שיצא לראשונה ב-1998 בשפה השוודית. הספר, שנכתב על ידי סטפן ברוכפלד ופול א. לוין, משמש ביותר מעשרים מדינות כחלק מהמאמץ שלהם לחנך על השואה. הוא משמש לרוב על ידי מורים ותלמידים מחטיבת הביניים ועד לסמינרים לתולדות השואה וללימודי רצח עם. הספר פורסם במקור בשוודית ותורגם לשפות רבות. הספר הוזמן על ידי ממשלת שוודיה כחלק מקמפיין חינוכי לאומי ללמד אזרחים שוודים על השואה. זה היה הפרויקט הגדול הראשון שיזם ראש ממשלת שוודיה לשעבר Göran Persson בשנת 1997. במהלך דיון פרלמנטרי ביוני 1997, יזם פרסון מסע הסברה על השואה, כולל מה באמת קרה ואיזה ערכים ועמדות הובילו אליה. הפרויקט קיבל את השם "היסטוריה חיה". כותרתהספר מבוססת על ציטוט מספר ספר יואל, פרק א', פסוקים ב' וג' "שִׁמְעוּ־זֹאת֙ הַזְּקֵנִ֔ים וְהַֽאֲזִ֔ינוּ כֹּ֖ל יֽוֹשְׁבֵ֣י הָאָ֑רֶץ הֶהָ֤יְתָה זֹּאת֙ בִּֽימֵיכֶ֔ם וְאִ֖ם בִּימֵ֥י אֲבֹֽתֵיכֶֽם׃ עָלֶ֖יהָ לִבְנֵיכֶ֣ם סַפֵּ֑רוּ וּבְנֵיכֶם֙ לִבְנֵיהֶ֔ם וּבְנֵיהֶ֖ם לְד֥וֹר אַחֵֽר" הכותרת מספרת על המטרה, שהיא לסייע להורים לדון בשואה עם ילדיהם. הספר מציג עובדות על השואה ומנסה להסביר כיצד היא התרחשה. גם בצורה כרונולוגית וגם באופן נושאי. כל הספר באנגלית הספר כפי שהוצג בכנס בינלאומי בסטוקהולם. Programme for Holocaust and Genocide Studies, Uppsala (2007). ", 1998-2007, Accomplishments and Goals". Conference Series (2001–2004). Stockholms Internationella Forum (2000–Statsrådsberedningen Stockholm. Stockholms Internationella. p. 5. Lange, Anders; Lööw, Heléne; Bruchfeld, Stépane; Hedlund, Ebba (1997). Exposure to ethnic and politically related threats, etc., the spread of racist and anti-racist propaganda as well as attitudes towards democracy etc. among school students. Stockholm: Center for Immigration Research.
נבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורסל נשים

נבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של בוסניה והרצגובינה. הישגי השיא של הנבחרת, מאז הוקמה בשנת 1992 (שנת עצמאות המדינה), הם המקום ה־12 (האחרון) בגביע העולם בכדורסל נשים 2022 והמקום החמישי באליפות אירופה בכדורסל נשים 2021. הדירוג הנוכחי של נבחרת בוסניה והרצגובינה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות נשים, הוא המקום ה-19 בעולם, נכון ל-26 באוגוסט 2024, ירידה של מקום אחד לעומת דירוג קודם. אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורסל נשים FIBA profile נתונים מאתר פיב"א דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיב"א ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל ובנושא בוסניה והרצגובינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קופזנית מתזת

קופזנית מתזת (שם מדעי: Copella arnoldi) הוא מין של דג מים מתוקים ממשפחת העפרורוניים החי בטבע באמריקה הדרומית. השם הספציפי ניתן ב-1912 להוקרת חוקר הדגים הגרמני יוהאן פול ארנולד (Johann Paul Arnold), אשר חקר ותיאר דג זה. דג זה נפוץ באמריקה הטרופית בנהרות גדולים כמו האורינוקו, האמזונאס ויובליהם ועוד נהרות קטנים וכמו דגים נוספים לעיתים הוא עולה במעלה יערות מוצפים לחפש מזון. הדג מצוי גם בביצות, נחלים רדודים ובמי נהרות שחורים. עם זאת, הוא מתרחק ממים מליחים. זהו דג קטן מאוד שאורכו רק 3 עד 4 ס"מ. הוא בעל מבנה דק דמוי-עיפרון ובעל חוטם ולסתות דקות ומופנות מעט כלפי מעלה, בעל שיניים מחודדות ובעל עצמות לסת מפותלות כמו האות S. הנחיריים מופרדות זו מזו בידי רכס עור. הוא בעל סנפיר גב כתום כהה, בעל פס כהה מתחת לעין. צבע הגוף חם-כתום והסנפירים כסופים. דג זה ניזון מהקרקעית, בעיקר מתולעים, סרטנים ועוד חסרי חוליות וכן מחרקים קטנים הנופלים למים. לעיתים הוא צד בזוגות. זוג דגים נצמדים לעלים רחבים עם סנפירי האגן שלהם ומזדווגים כ-10 שניות, הנקבה מטילה שש עד עשר ביצים, הזכר מפרה אותן מייד, וזוג הדגים נופל חזרה למים. הביצים מתפתחות על העלים והזכר נשאר להשגיח עליהן ומתיז עליהם מים כדי לשמור על לחותן. הנקבה מטילה כ-100 עד 200 ביצים באותו אופן ואז עוזבת. הביצים בוקעות לאחר כ-36 עד 72 שעות והדגיגים נופלים עם בקיעתם למים. מדיה וקבצים בנושא קופזנית מתזת בוויקישיתוף טטרה משפריצה ייחודית ומתאימה לאקווריום צמחיה | נטפיש, באתר www.netfish.co.il באתר נטפיש קופזנית מתזת, באתר ITIS (באנגלית) קופזנית מתזת, באתר NCBI (באנגלית) קופזנית מתזת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קופזנית מתזת, באתר FishBase (באנגלית) קופזנית מתזת, באתר GBIF (באנגלית)
ויקטור גולובטנקו

ויקטור גולובטנקו (ברומנית: Victor Golovatenco; נולד ב־28 באפריל 1984 בקישינב שבמולדובה) הוא כדורגלן עבר מולדובני ששיחק בעמדת המגן. גולובטנקו החל את דרכו כשחקן בוגר במועדונים שריף טירספול וטירספול. בשנים 2007–2016 שיחק בשלושה מועדונים רוסיים: חימקי, קובאן קרסנודאר וסיביר נובוסיבירסק. לאחר מכן שיחק בבלץ, ואז, בשנת 2018, עבר למועדון זימברו קישינב, בו גם הודיע על פרישה מכדורגל. לגולובטנקו 79 הופעות במדי נבחרת מולדובה, מספר ההופעות השלישי הגבוה ביותר עבור הנבחרת. הוא שיחק במספר טורנירים בין–לאומיים, בהם: מוקדמות יורו 2008, מוקדמות יורו 2012, מוקדמות מונדיאל 2014, מוקדמות יורו 2016 ומוקדמות מונדיאל 2018. שלושת שעריו של השחקן במדי הנבחרת הובקעו בשני משחקי ידידות ב־2009. השער הראשון הובקע ב־6 ביוני בניצחון 1–2 על גאורגיה. שני שערים נוספים הובקעו ב־12 באוגוסט בניצחון 1–4 על ארמניה. מדיה וקבצים בנושא ויקטור גולובטנקו בוויקישיתוף ויקטור גולובטנקו, באתר Transfermarkt ויקטור גולובטנקו, באתר Soccerway ויקטור גולובטנקו, באתר WorldFootball.net ויקטור גולובטנקו, באתר National Football Teams ויקטור גולובטנקו, באתר FootballDatabase.eu "Moldova - Record International Players". Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. נבדק ב-2008-12-09.
הלכתי מהעיר הזאת

"הלכתי מהעיר הזאת" הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמרת והיוצרת הישראלית שי המבר, השיר יצא לאור ב-18 ביוני 2023. השיר נכתב והולחן על-ידי שי המבר, והופק על-ידי ניר מימון והמבר. השיר הוא שיר פופ-אוריינטלי, אשר יצא לרגל הופעתה של המבר בבארבי, לקראת צאתו של אלבום חדש, ולאחר הצלחתו הגדולה של "אלי את לי פריז" - אשר גם עליו עבדה המבר עם ניר מימון ובניהולה של קרן פלס. לצד שבחים על הקו המוזיקלי הנוכחי של המבר וכן על "הלכתי מהעיר הזאת" בפרט, הועלתה הטענה כי מילותיו של השיר ומשמעותו אינם ברורים. למרות זאת ובדומה לשיריה הקודמים, התקבל השיר בחיבוק על-ידי תחנות הרדיו הישראליות, והיה בשיאו לשיר ה-8 במצעד השבועי של מדיה פורסט. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על-ידי המבר והועלה לערוץ היוטיוב שלה ב-18 ביוני 2023. בהמשך לקו של הקליפים האחרונים ששחררה, גם בקליפ לשיר זה מוצגת המבר כשהיא מסתובבת ברחבי הארץ ומתעדת את סיבוב ההופעות שלה. נכון ליוני 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-23,500. סרטון השיר "הלכתי מהעיר הזאת" באתר יוטיוב דודי פטימר, ‏עם הפתעה חדשה לקיץ: דנה אינטרנשיונל הוכיחה שהיא עדיין מלכת הפופ, באתר מעריב אונליין, 23 ביוני 2023 שי המבר הלכתי מהעיר הזאת, באתר yosmusic.com, ‏2023-06-23 "הלכתי מהעיר הזאת": שי המבר בסינגל חדש, באתר ישראלה, ‏2023-06-20 שי המבר - הלכתי מהעיר הזאת, נבדק ב-2023-06-26
שאול יחזקאל גרינפלד

רבי שאול יחזקאל גרינפלד (ה'תקנ"ד – י"ד באדר ה'תר"ט) היה צדיק שהתגורר בעיר ליטשיק שבהונגריה, והתפרסם בעיקר בזכות ספרו מגן שאול. שאול יחזקאל נולד באיהל לרבי אברהם שלמה, שיכהן כראב"ד בעיר, ולשרה ליפשא בת רבי יהושע העשיל, נינו של רבי העשיל מקרקא. בצעירותו הוא החל ללמוד בישיבתו של החתם סופר בפרשבורג. אך כאשר רבי משה טייטלבוים בעל ה'ישמח משה', עזב את עירו 'שיניאווה' והגיע להתיישב באיהל, הוא נבחר להצטרף לחבורת הלומדים בבית המדרש של הרבי, ונעשה לתלמידו חביבו. בשנת ה'תקע"ג נישא למלכה בתו של רבי צבי הירש מזאוואדקא, מצאצאי רבי ישראל בעל שם טוב. סמוך ונראה לנישאיו (בג' בתמוז תקע"ג) כתב לו רבו ה'ישמח משה' מכתב סמיכה, שככל הידוע הוא כתב סמיכה היחידי שכתב. במכתב הוא מפליג בשבחו: "בכל ביתי נאמן הוא... על כן ראוי הוא לאותה איצטלא... לקרותו לכל דבר שבקדושה בשם מורינו רב ר' שאול... ויסמוך משה את ידו עליו, סמיכה בכל כוחו... עוד בהיותו צעיר לימים נפטר אחיו רבי משה ששימש כסופרו של הישמח משה, ורבי שאול אימץ לביתו את בנו שהיה אך צעיר ממנו ב-15 שנה בלבד, וגידלו כבנו. במכתב משנת תקע"ט ששלח החתם סופר עבורו ועבור רב נוסף, הוא נמנע מלהשיב לשאלתם, מחמת שאינו רוצה לענות על שאלה מעיר אחרת בה יש רב שיכול לענות, ומוסיף שחושש מהקפדתו של רב העיר ה'ישמח משה'. כשנעשתה פרנסתו דחוקה, הגיע לרבו הישמח משה בבקשה לקבל היתר לעסוק בשחיטה. הישמח משה נתן בידו מכתב חתום וביקשו לתתו לרבה של אונגוואר רבי צבי הירש הלר. רבי שאול עשה כציוויו, ונסע לאונגוואר, שם השתעשע איתו רבי צבי הלר ימים מספר בדברי תורה. באחד הימים הוא נקרא על ידו, כשהוא מציע לו לקנות אחוזה בעיירה ליטשיק. בעלי האחוזה התסכסו ביניהם, והוא הציע לפתור את הסכסוך על ידי שימכרו את המקום לרבי שאול. ואכן העסקה יצאה לפעול והוא עבר להתגורר בעיירה ליטשיק, שם פעל רבות על מנת לחזק את הדת ולהפיץ תורה. בפורים שנת ה'תר"ט הוא נפטר, ונקבר בעיר מיהולביץ. בשנת תרל"א פרסם נכדו רבי משה חלק קטן מחידושיו בספר "מגן שאול", בשנת תרצ"ז נדפס ספרו "מגן שאול" עם תוספות של נכדו יצחק אייזיק גרינפלד, אך במהלך השנים הללו רוב החידושים שלו אבדו למרבה הצער. בשנת תשס"ה יצא לאור הספר "מגן בית שאול", תולדות המגן שאול וילדיו, מאת רבי דוד לייב גרינפלד. חיבור זה יצא לאור בפעם נוספת בשנת תשע"ו בשם "קורות חיי המגן שאול". מדיה וקבצים בנושא שאול יחזקאל גרינפלד בוויקישיתוף גרינפלד, שאול יחזקאל בן אברהם שלמה, מליטשיק, מגן שאול, ‏ורנוב תרצז, באתר היברובוקס גרינפלד, שאול יחזקאל בן אברהם שלמה, מגן שאול, שנת תרל"א, באתר אוצר החכמה גרינפלד, שאול יחזקאל בן אברהם שלמה, מגן שאול, שנת תרצ"ז, באתר אוצר החכמה דוד ליב גרינפלד, קורות חיי המגן שאול, באתר אוצר החכמה.