laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סמל העיר בני ברק

סמל העיר בני ברק הוא סמלה הרשמי של העיר בני ברק ועיריית בני ברק, מאז הוכרזה כמועצה מקומית ב־1937 ועד היום. את הרעיון לעיצוב הסמל הגה גזבר המועצה דאז, שכנא רוטנברג (רותם). סמלה של בני ברק מורכב ממגן שחלקו העליון מעוצב כחומה, מוטען בשמש מפציעה מבין שתי גבעות ומאירה על קלף שעליו כתוב "עיריית בני ברק" (לאחר הכרזתה כעיר) ולוחות הברית. בגרסה הרגילה, הסמל בצבעי כחול ולבן, למעט לוחות הברית שהם צהובים. בגרסאות אחרות, בהן זו המופיעה על דגל העיר הסמל הוא בצבעי ירוק וצהוב (בגרסה זו הכיתוב לא מופיע בתוך קלף), או שהשמש צהובה ולוחות הברית לבנות. שתי הגבעות מייצגות את הגבעות שסביב העיר (בני ברק של הימים ההם שכנה ברובה בשטח שבין גבעת רוקח ו"גבעת הישיבה"). השמש הזורחת מבוססת על הסיפור המופיע בהגדה של פסח: מַעֲשֶׂה בְּרַבִּי אֱלִיעֶזֶר וְרַבִּי יְהוֹשֻעַ וְרַבִּי אֶלְעָזָר בֶּן עֲזַרְיָה, וְרַבִּי עֲקִיבָא וְרַבִּי טַרְפוֹן, שֶהָיוּ מְסֻבִּין בִּבְנֵי בְרַק, וְהָיוּ מְסַפְּרִים בִּיצִיאַת מִצְרַיִם כָּל אוֹתוֹ הַלַּיְלָה, עַד שֶׁבָּאוּ תַלְמִידֵיהֶם וְאָמְרוּ לָהֶם: "רַבּוֹתֵינוּ, הִגִּיעַ זְמַן קְרִיאַת שְׁמַע שֶׁל שַׁחֲרִית! לוחות הברית - מייצגות את צביונה התורני של העיר. בעשור השני של המאה ה-21 נעשה שימוש בסמליל ממותג הכולל את הסמל המקורי בצדו התחתון, לצד שם העיר והסלוגן "תורה. חינוך. חסידות. עיר שהיא עולם". חלקו העליון של הסמליל כולל איור צבעוני המזכיר ספר פתוח (רמז לריבוי מוסדות התורה בעיר) וקווי מיתאר של בניינים ושל לוחות הברית. צבי כספי, על ר' שלום שכנא רותם זצ"ל, המעין, גיליון טבת תשע"א
קלמי סבן

רחמים 'קְלֵמִי' סבן (נולד ב-17 בפברואר 1980) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני וכיום עוזר מאמן מועדון ספורט אשדוד. סבן נולד בנתניה. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו במדי מכבי נתניה בעונת 1998/1999, אז שיחקה הקבוצה בליגה השנייה ובסיומה עלתה לליגת העל. סבן המשיך לשחק בנתניה למשך שתי עונות נוספות לפני שעבר להפועל תל אביב בשנת 2001. סבן עבר לתל אביב לאחר מאבק ארוך שניהל מאמן הקבוצה דרור קשטן להבאתו, ולאחר שהקבוצה שילמה בעבורו סכום נכבד. על אף כל זאת קשטן לא הרבה לשתף את סבן במשחקי הקבוצה מאחר שלקבוצה היה מגן ימני בכיר יותר, אילן בכר. בעונת 2001/2002 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, והיה שותף להעפלתה של הקבוצה לרבע גמר גביע אופ"א, הישג השיא של קבוצה ישראלית במפעל. סבן שיחק בהפועל תל אביב עד תום עונת 2003/2004, אז עבר לשחק בקבוצת הפועל פתח תקווה, עמה זכה שוב בגביע הטוטו. בעונת 2005/2006 עבר סבן לשחק במדי מכבי חיפה, עמה זכה באליפות ובגביע הטוטו. עונה לאחר מכן עבר לסטיאווה בוקרשט מליגת העל הרומנית, עמה העפיל לשלב הבתים לליגת האלופות. כששיחקה סטיאווה מול ריאל מדריד בליגת האלופות, שגה סבן שגיאה שהובילה לשער מצד מדריד ולאחר המשחק העביר עליו נשיא הקבוצה ג'יג'י בקאלי ביקורת קשה, ואף ייעץ למאמן לא לשתף אותו יותר במשחקי ליגת האלופות. לאחר עונה אחת במדי סטיאווה חזר סבן לישראל וחתם בקבוצת מכבי נתניה. את עונת 2007/2008 סיים עם הקבוצה במקום השני אחרי בית"ר ירושלים, והגיע עמה לחצי גמר גביע המדינה. בעונת 2010/2011 עבר סבן לשחק במדי מכבי תל אביב. בקיץ 2012, לאחר שנתיים במועדון, חתם סבן בקבוצת הפועל באר שבע, ובמדיה שיחק בעונת 2012/2013. ב-16 בספטמבר 2013 חתם סבן בהפועל עכו, במדיה ערך 11 הופעות בליגה, ובתום עונת 2013/2014 עזב את הקבוצה ופרש ממשחק פעיל. סבן החל לשחק בנבחרת ישראל במהלך טורניר מוקדמות מונדיאל 2006. משחק הבכורה שלו בנבחרת היה ב-4 בספטמבר 2004 נגד נבחרת צרפת, בו הצטיין וזכה לשבחים רבים. את שער הבכורה בנבחרת הבקיע ב-10 בספטמבר 2008, במשחק מוקדמות מונדיאל 2010 מול נבחרת מולדובה לאחר שנכנס כמחליף, וכבש את שער הניצחון במשחק. ב-30 במאי 2010 הופיע לאחרונה במדי הנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת צ'ילה. בתחילת עונת 2020/2021 שימש כעוזר מאמן בהפועל פתח תקווה, ולאחר פיטוריו של המאמן חיים שאבו מונה סבן כמחליפו, ב-8 במרץ 2021. בסיום העונה נשרה הפועל פתח תקווה לראשונה בתולדותיה לליגה א'. בעונת 2021/2022 מונה לעוזרו של מאמן בית"ר תל אביב בת ים, אליעזר בן אהרון. לאחר פיטוריו של אהרון מונה למאמנה הראשי של הקבוצה. הוא הוחלף ב-7 בינואר 2022 על ידי קרלוס גרסיה.ב 11 בדצמבר 2022 מונה לעוזר מאמן בני סכנין. בסיום העונה סיים את תפקידו יחד עם המאמן קובי רפואה. ב-4 ביוני 2023 מונה לעוזר מאמן מועדון ספורט אשדוד. הפועל תל אביב גביע הטוטו: 2001/2002 הפועל פתח תקווה גביע הטוטו: 2004/2005 מכבי חיפה אליפויות: 2005/2006 גביע הטוטו: 2005/2006 מדיה וקבצים בנושא קלמי סבן בוויקישיתוף קלמי סבן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל קלמי סבן, באתר Transfermarkt קלמי סבן, באתר Soccerway קלמי סבן, באתר National Football Teams קלמי סבן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt תומר חבז, ‏‏המו"מ עם טסלפפה נפל, נעים סירב: סבן מונה למאמן הפועל פ"ת, באתר ספורט1, 8 במרץ 2021 אייל יצחקי, בתום עונה ניהולית מחפירה: הפועל ירדה לליגה א', באתר "מלאבס", ‏25 במאי 2021 יגאל גולדשטיין, ‏ליווי צמוד: מה קורה בבית"ר ת"א בת ים?, באתר ערוץ הספורט, 17 בנובמבר 2021
רוקאס

האם התכוונתם ל... אלברט רוקאס – כדורידן ספרדי רונית רוקאס – סופרת ישראלית רוקס רוחאס
מפרוטילין

מפרוטילין (באנגלית Maprotiline) היא תרופה נוגדת דיכאון, ממשפחת נוגדי דיכאון טריציקליים. המשמשת לטיפול במצבי רוח ונפש כגון דיכאון, חרדה, הפרעות טורדניות כפייתיות (OCD) והפרעות אכילה. בישראל נמכרת התרופה תחת השמות המסחריים מלודיל (Melodil) ולודיומיל (Ludiomil). מפרוטילין פותחה לראשונה בשנות ה-60 על ידי חברת התרופות Ciba (כיום נוברטיס). היא אושרה לשימוש בארצות הברית בשנת 1974, ובישראל בשנת 1976. מפרוטילין פועלת על ידי חסימת טרנספורטרים לניורוטרנסמיטרים סרוטונין ונוראדרנלין, ומונעת את ספיגתם חזרה לתאי העצב. נוירוטרנסמיטורים אלו ממלאים תפקיד חשוב בוויסות מצב הרוח, החרדה וההתנהגות. מפרוטילין מאושרת לטיפול במצבים הבאים: דיכאון קליני הפרעת חרדה הפרעה טורדנית כפייתית הפרעת אכילה הפרעת שינה כאב נוירופטי, כולל כאב פולינוירופטי אצל חולי סוכרת ואצל כאלה שאינם חולי סוכרת. מפרוטילין יכולה לשמש גם לטיפול במצבים אחרים שאינם מאושרים על יד ה-FDA, כגון כאב כרוני ופיברומיאלגיה. ניתן להשיג את התרופה בקפסולות (10 מ״ג, 25 מ״ג, 50 מ״ג או 75 מ״ג) או כזריקה תוך ורידית במינון של 25 מ״ג. המינון נקבע על ידי הרופא בהתאם למצב המטופל וחומרת התסמינים. המינון ההתחלתי המומלץ הוא בדרך כלל 25–50 מ"ג ליום, מחולק למספר מנות. ניתן להעלות את המינון בהדרגה עד למינון מקסימלי של 200 מ"ג ליום. תופעות הלוואי הנפוצות ביותר של מפרוטילין הן: פה יבש עצירות בחילות טשטוש ראייה סחרחורת הפרעת שינה עלייה במשקל רעד כאב ראש בשבועות הראשונים לטיפול, מפרוטילין גורם לרגיעה ולכן יכול לשמש טיפול בחולים נסערים או בחולים עם סיכון אובדני. תופעות לוואי פחות שכיחות אך חמורות יותר יכולות לכלול: יתר לחץ דם הפרעות בקצב הלב פרכוסים התרופה אינה משמשת לטיפול במקרים הבאים: מטופלים המאובחנים עם גלאוקומה (לחץ תוך עיני) מטופלים עם הפרעות בתפקוד הכליות או הכבד מטופלים עם הפרעות בקצב הלב מטופלים עם היסטוריה של פרכוסים מטופלים הנוטלים תרופות נוגדות דיכאון מסוג MAOI לנשים בהריון או מניקות מומלץ להתייעץ ברופא לפני נטילת מפרוטילין. מדיה וקבצים בנושא מפרוטילין בוויקישיתוף Jacob Andersen, Anders S. Kristensen, Benny Bang-Andersen, Kristian Strømgaard, Recent advances in the understanding of the interaction of antidepressant drugs with serotonin and norepinephrine transporters, Chemical Communications (Cambridge, England), 2009-07-07, עמ' 3677–3692 doi: 10.1039/b903035m
שביל עיזים

שביל עיזים (מכונה גם מרעול – הלחם של המילים "מרעה" ו"משעול") הוא שביל צר, לא מתוכנן, שנוצר כתוצאה משחיקה מכנית שנגרמה על ידי תנועת בני אדם או בעלי חיים. השביל מייצג בדרך כלל את המסלול הקצר ביותר או הקל ביותר לניווט בין מוצא ליעד. רוחב השביל ומידת השחיקה של פני השטח שלו מצביעים בדרך כלל על היקף התנועה שעוברת בו. פעמים רבות נוצרים שבילי עיזים מקיצורי דרך שנעשו מטעמי נוחיות במקומות בהם נתיבים סלולים עושים מסלול ארוך יותר או מעגלי יותר, מכילים פערים או כלל אינם קיימים. לאחר שדרך נוצרה תוך רמיסת הצמחייה הטבעית, נוטה התנועה שלאחר מכן להצמד לאותו נתיב קיים בעליל (כיוון שזה נוח יותר מלרמוס שביל חדש), והרמיסה החוזרת ונשנית תכרסם ותהדק עוד יותר את כיסוי הקרקע שנותר, וכן תפגע באיכות הקרקע לצמחייה. בסופו של התהליך, נוצר שביל הנראה בבירור וניתן לעבור בו בקלות, שבני אדם ובעלי חיים כאחד נוטים להעדיף. שבילי עיזים מהווים את הבסיס הראשוני לשבילי טיול מסומנים ולסינגלים לאופניים. באופן היסטורי, שבילי עיזים היו התחלתם של רבים מהנתיבים הראשיים הקיימים כיום. דוגמה מתועדת מוקדמת לכך הן שדרות ברודוויי בניו יורק, העוקבות אחר שביל Wecquaesgeek שקדם לקולוניזציה האמריקאית. שבילי עיזים חותכים לעיתים דרך בתי גידול רגישים ואזורים המיועדים לשימור, ומאיימים על חיות הבר ועל אבטחת שמורות הטבע. עם זאת, הם גם מספקים למנהלת הפארק או השמורה סמנים של ריכוז פעילות. בפארק הלאומי יוסמיטי, למשל, נעזר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית בשבילי עיזים אלה כדי להנחות את תוכנית הניהול שלו. מחקרי רמיסה תיעדו בעקביות שהשפעות על קרקע וצמחייה מתרחשות במהירות עם שימוש ראשוני בשבילי עיזים. רק 15 מעברים באתר יכולים להספיק כדי ליצור שביל מובחן, שקיומו מושך אחר כך שימוש נוסף. בשל כך, גופי שמירת טבע מנחים מטיילים שלא לסטות משבילי טיול מסומנים. מנהלי קרקעות משתמשים במגוון דרכים לחסום היווצרות שבילי עיזים, כולל גדרות, צמחייה צפופה ושילוט, אך אף אחת מהן אינה חסינה בפני תקלות. עיצוב שבילים מודרני מנסה להימנע מהצורך בחסמים והגבלות, על ידי התאמה בין פריסת השבילים לצורכי המשתמשים באמצעות עיצוב פיזי והסברה. מעצבי נוף מתאימים לעיתים את הנוף לשבילי העיזים הקיימים על ידי סלילתם, ובכך משלבים אותם ברשת הנתיבים הרשמית במקום לחסמם. פרקטיקה אפשרית בתכנון פיתוח של שטח היא השארתו ללא נתיבים באופן מלא או חלקי, בהמתנה לראות היכן ייווצרו שבילי עיזים וסלילתם לאחר מכן. בתכנון עירוני נעשה שימוש בשבילי עיזים לניתוח דפוסי תנועה עבור אופן נסיעה נתון. לדוגמה, מחקר התחבורה באזור שיקגו משנת 1959 השתמש בשבילי עיזים כדי להמחיש את בחירות הנוסעים בנוגע לנסיעות ברכבת וברכבת התחתית. טרק (טיול) מדיה וקבצים בנושא שביל עיזים בוויקישיתוף מרעול באתר 4X4 שבילי עיזים בפליקר (באנגלית) מה ניתן ללמוד מקיצורי דרך - הרצאה ב-TED (באנגלית) Tomes, Hannah (9 ביולי 2022). "The twists and turns of 'desire paths'". The Spectator. נבדק ב-10 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Lubell, Mark. "ESP172 Lecture 9: National Parks" (PDF). University of California, Davis. Hampton, Bruce; Cole, David (1988). Soft paths: how to enjoy the wilderness without harming it. Harrisburg, PA: Stackpole Books. ISBN 978-0-8117-2234-6. State of Illinois. (1959) "Chicago Area Transportation Study" p. 40. State of Illinois, Springfield, IL. Retrieved 14 March 2012 from Paul V. Galvin Library, Illinois Institute of Technology.
בודזונייד

בודזונייד (באנגלית Budesonide) הוא תרופה במשפחת הקורטיקוסטרואידים ונוגד מחלות דלקתיות. בודזונייד משמש לטיפול אסתמה, נזלת אלרגית, קדחת השחת, ומחלות דלקתיות של מערכת העיכול, כמו קרוהן וקוליטיס כיבית, ובדלקת ושט אאוזינופילית. התרופה זמינה במספר צורות מתן, כגון משאף, ותמיסה לאינהלציה, טבליות בשחרור מושהה, ספריי לאף, וקצף רקטלי. התרופה קבלה אישור FDA בשנת 1994, וממשיכה להיות מנוטרת. בודזונייד הוא קורטיקוסטרואיד סינתטי במבנה של 11-בטא-הידרוקסי-סטרואיד נוגד דלקת בעל פעילות חזקה על הקולטן לגלוקוקרטיקואידים, ופעילות חלשה על הקולטן למינרלוקורטיקואידית. התרופה מעכבת סוגי תאים רבים (למשל תאי מאסט, אאוזינופילים, נויטרופילים, מקרופגים ולימפוציטים), ומונעת פעילותם של מתווכי דלקת ואלרגיה כמו היסטמין, איקוזנואידים, לויקוציטים וציטוקינים. מנגנון הטיפול של גלוקוקורטיקואידים באסתמה אינו ברור לחלוטין. תופעות הלוואי של בודזונייד כוללים בין השאר: עליה בלחץ הדם (12%) ובצקת פריפרית (17%). כאבי ראש, כאבי שרירים, דימום מהאף, קשיי נשימה, כאב גרון, סינוסיטיס. עליה במספר תאי דם לבנים (6%). אקנה, דרמטיטיס, שיעור יתר. שלשולים, גסטרואנטריטיס, דיספפסיה, בחילה, זיהומי קנדידה בחלל הפה. תופעות לוואי נדירות, בשימוש ארוך טווח, יכולות לכלול תסמונת קושינג, דלקת ריאות, שברים בעצמות והיפרגליקמיה. מדיה וקבצים בנושא בודזונייד בוויקישיתוף בודזונייד (Budesonide), באתר "אינפומד" בודזונייד (Budesonide), באתר "PubChem " UpToDate, www.uptodate.com טבע ישראל בע"מ, הודעה על הארכת הפסקת שיווק זמנית - ML /2MG 1 TEVA STERINEBS BUDESONIDE, ‏13.02.2024 Center for Drug Evaluation and Research, FDA Drug Safety Communication: FDA requires post-market safety trials for Long-Acting Beta-Agonists (LABAs), FDA, 2019-06-18 Micromedex Products: Please Login, www.micromedexsolutions.com ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אזטראונם

אזטראונם (באנגלית: Aztreonam (אנ')) היא תרופה אנטיביוטית, והייתה התרופה הראשונה בקבוצת הבטא-לקטם, ממשפחת המונובקטם. פעילותו של אזטראונם מתמקדת באופן סלקטיבי נגד חיידקים אירוביים גראם שליליים. באזטראונם יעיל כנגד חלק מהחיידקים אנטרובקטריאצה, למעט אנטרובקטר. בנוסף אזטראונם נמצא יעילה כנגד Pseudomonas aeruginosa. אזטראונם אינו יעילה כנגד חיידקים אירוביים גראם חיוביים ואנאירוביים. לאזטרואונם זמן מחצית קצר, דבר המקנה לה יתרונות בטיפול בזיהומים קשים. הוכח כי אזטרונאם יעיל בטיפול במגוון רחב של זיהומים, כולל זיהומים בדרכי השתן, הנשימה, זיהומים גינקולוגים, ובנוסף בדלקות עור ורקמות הרכות. ניתן להשתמש באזטראונם לפי הצורך, יחד עם טיפול נוסף המיועד לזיהומים גראם חיוביים ו/או אנאירוביים. אזטראונם יעיל כנגד זיהומים שונים, כולל דלקת בדרכי השתן, דלקת בדרכי הנשימה התחתונות, זיהום חיידקי בעור (כגון פצעים לאחר ניתוח, כיבים וכוויות), זיהומים תוך בטניים (כמו דלקת הצפק), רירית הרחם ואגן וצלוליטיס הנגרמת על ידי חיידקים אירוביים גרם שליליים. בחולים קשים עם זיהומים הנגרמים על ידי חיידקים אירוביים גרם חיוביים או חיידקים אירוביים-אנאירוביים מעורבים, ניתן לשלב את אזטראונאם עם חומרים אחרים כמו קלינדמיצין, אריתרומיצין, מטרונידזול, פניצילינים או ונקומיצין כדי לכסות את כל הפתוגנים האפשריים. מחקרים הראו שאזטראונם בשילוב עם קלינדמיצין יעיל כמו קלינדמיצין בשילוב עם אמינוגליקוזיד בטיפול בזיהומים גינקולוגיים כירורגיים. לפיכך, אזטראונם יכול לשמש כחלופה לטיפול באמינוגליקוזידים, להציע יתרונות טיפוליים תוך הימנעות מתופעות לוואי של אמינוגליקוזידים. מנגנון הפעולה של אזטראונם, כמו של יתר אנטיביוטיקות הבטא-לקטם, ופועל על ידי עיכוב סינתזה של דופן תא החיידק, אך פעילותו סלקטיבית לחיידקים גרם שליליים אירוביים. יעילות התרופה גבוהה ביותר כאשר ניתנת דרך הוריד או השריר. במתן פומי הזמינות נמוכה, והיעילות לא מספקת. החל משנת 2014 התרופה נכנסה לסל הבריאות בישראל, וניתנת בשאיפה (בשם המסחרי קאיסטון) לטיפול נגד פסאודומונס ארוגינוזה בחולי סיסטיק פיברוזיס, שמיצו את הטיפול בטוברמיצין. אזטראונם נחשבת לתרופה בטוחה. עם זאת יש לה מעט תופעות לוואי. ביניהם: תגובה נדירה של פריחה באתר ההזרקה ותופעות לוואי במערכת העיכול כמו בחילה, הקאה, שלשול, וכאב בטן. למרות שאזטראונם שייכת לקבוצת אנטביוטיקות הבטא-לקטם ניתן לתת אותה לרגישים לפניצילין בגלל השוני במבנה הטבעת הבטא-לקטמית. עם זאת קיימת רגישות צולבת בינה לבין צפטזידים בגלל דמיון במבנה שרשת הצד. לפיכך לרגישים לצפטזידים נמנע מלתת אזטראונם. מדיה וקבצים בנושא אזטראונם בוויקישיתוף R. N. Brogden, R. C. Heel, Aztreonam. A review of its antibacterial activity, pharmacokinetic properties and therapeutic use, Drugs 31, 1986-02, עמ' 96–130 doi: 10.2165/00003495-198631020-00002 קאיסטון, באתר israeldrugs.health.gov.il הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שלמה בן-ישראל

שלמה בן-ישראל (ברוסית: Шломо Гельфер; ‏27 ביולי 1908 י״ח בתמוז ה׳תרס״ח – 15 בספטמבר 1989 ט״ו באלול ה׳תשמ״ט) היה סופר ועיתונאי יהודי-ישראלי-אמריקאי, כתב וערך את סדרת ספריית הבלש. שלמה בן-ישראל גלפר נולד בברסט-ליטובסק באותה תקופה האימפריה הרוסית לישראל ומאטל גלפר. לפני עלייתו לארץ עבד כפקיד במשרד הארצישראלי בוורשה וארגן קבוצות הכשרה חלוצית שרבים מחבריה עלו לישראל, במרץ 1926 עלה לארץ כחלוץ ועבד בסלילת כבישים, חציבה וייבוש ביצות במושבות כברי, עתלית ובפרדס חנה-כרכור. ב-1930 כתב בן-ישראל את סדרת הספרות הבלשית "ספריית הבלש" ולפי עצתו של זאב ז'בוטינסקי בחר בתור גיבור העלילות את דוד תדהר שבאותה תקופה עזב את משטרת המנדט בה שירת כקצין וכמפקד המשטרה של העיר החדשה בירושלים. בנוסף לדוד תדהר השתתפו בסדרה גם עוזריו "סעדיה התימני" וירמיהו אלמוג. ההשראה לדמותו של ירמיהו הייתה דוד (סוקוליק) אלמוג שהחל את דרכו כעוזרו של דוד תדהר במשרד החקירות שהקים. בהשראת הדמות החליף דוד את שם משפחתו מסוקוליק לאלמוג. ב-1934 ייסד בן-ישראל ביחד עם אביגדור המאירי ואלכסנדר זאובר את השבועון עיתון מיוחד, באותה תקופה עבד בדואר היום בתור עיתונאי ראשי ונשלח לחוץ לארץ לכיסוי כנסים ציוניים ואירועים אחרים. ב-1936 עבד כעוזרו של סופר הניו-יורק טיימס בקהיר וביולי 1939 טס לארצות הברית ולמד עיתונאות באוניברסיטת בוסטון, שלוש שנים לאחר מכן החל לעבוד בעיתון הבוסטון גלוב בתור פרשן ענייני המזרח התיכון ונשלח מטעם העיתון ללוות את ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית, ועידת השולחן העגול והיה העיתונאי הראשון שחדר למחנות המעצר בקפריסין. ב-1947 עבר מן העיתונות האנגלית אל העיתונות היידית והצטרף לצוות העורכים של הפורוורד בניו-יורק, שם עבד כסופר העיתון באו"ם וכעורך חדשות חוץ. ב-1950 עבר מבוסטון לניו-יורק ושימש כפרשן מדיני בתחנת הרדיו של הפורוורד, מספר המאזינים לסקירתו השבועית הגיע למאות אלפים. בימי מלחמת סיני ומלחמת ששת הימים שידר מישראל לניו-יורק על המתרחש, באותן שנים היה נחשב בן-ישראל לעיתונאי היהודי המוביל בארצות הברית. בנוסף לקריירה העיתונאית והספרותית שלו בן-ישראל היה מחזאי ותרם לתיאטרון הסאטירי כל הרוחות מחזות ופזמונים, אחד ממחזותיו "הגפיר האמיץ יחיא" הוצג בכל רחבי ישראל וזכה להצלחה נרחבת. ב-1932 התחתן עם בת-שבע שנפטרה שנתיים לאחר מכן, ב-1936 נישא לבת יצחק צבי. בן-ישראל נפטר ב-1989 בניו-יורק. סבו היה הסופר יצחק אליעזר ליזרוביץ. ראיון ביידיש עם גולדה מאיר בשנת 1967 כתבה בעיתון הארץ באנגלית על ספריית "הבלש" שלמה בן-ישראל בספריה הלאומית שלמה בן ישראל בארכיון המכון למחקר יידיש שלמה (גלפר) בן-ישראל, באתר www.e-vrit.co.il 5405 | Encyclopedia of the Founders and Builders of Israel, tidhar.tourolib.org בְּצִפָּרְנֵי מִפְלְצוֹת אָדָם - ש. בן-ישראל - ספריית הבלש - חוברת ב', באתר בית אוצר שלמה בן-ישראל, באתר בית אוצר
TKS (חללית)

TKS (ברוסית: Транспортный корабль снабжения, TKS) הייתה חללית מטען סובייטית שהייתה יכולה להביא אנשים לחלל. היא תוכננה ונבנתה במשרד משינוסטרויניה בראשות ולדימיר צ'לומיי. המטרה הייתה להביא אספקה וצוות לתחנת חלל מדגם "אלמז" שהייתה באחריות המשרד. זה הייתה תחנת חלל צבאית כחלק של תוכנית סאליוט. חללית כללה יחידת מטען ויחידת נחיתה. בקצה יחידת מטען כאשר קוטר שלה היה 2.9 מ' חוברה יחידת נחיתה. היה מעבר בין היחידות המתאים למעבר אנשי צוות. בחלק המרכזי יחידת מטען הייתה בקוטר 4.1 מ'. תאי דלק היו מוצבים בחלק החיצוני. כמו כן הותקן פאנל סולארי שהיה יכול לספק 3.5 קוו"ט חשמל. יחידת נחיתה הייתה באורך של 10 מ' ובעלת נפח פנימי של 3.5 מ"מ. משך טיסה עצמאית הייתה 3 שעות. צוות היה יכול להיות עד 30 שעות מהם עד 3 שעות בטיסה עצמאית. משקל חוזר (כולל צוות) היה עד 500 ק"ג. היחידה הייתה מיועדת למספר שיגורים (עד 10). התכנון המקורי הושלם בשנת 1969. בשנת 1970 בהצעת תאגיד הטילים והחלל אנרגיה הוחלט להעביר את המודול שכבר נבנה ולנצל אותו לתחנת חלל סאליוט 1. הפעילות חודשה רק בשנת 1973. השיגור הראשון בוצע בשנת 1976. בהמשך בוצעו עוד מספר שיגורים שהוכרזו כ"טיסות ניסוי". בין היתר בוצע עגינה בתחנת חלל סאליוט 7 תוך העברת אספקה והחזר ציוד ומסמכים לכדור הארץ. שיגור אחרון בוצע בשנת 1985. הפרויקט לא זכה להצלחה ממספר סיבות. פרויקט תחנת חלל מדגם "אלמז" שהיה באחריות המשרד בוטל. תאגיד הטילים והחלל אנרגיה שלאחריותו הועבר פרויקט תחנת חלל סובייטית פיתח חללית מטען "פרוגרס". השיגורים היו מבוססים על משגר מדגם פרוטון שניצל דלק רעיל והיה חשש לנצל אותו לטיסות מאוישות. מודול חללית שלא נוצל עבר שדרוג למודול "קוונט 1" של תחנת החלל מיר. על בסיס תכנון של החללית נבנו מודולים של תחנת החלל הבין-לאומית "זאריה" ו-"נאוקה" חברת אקסקליבר-אלמאז ניסתה לפתח חללית מאוישת על בסיס חללית TKS אך ניסיון זה לא צלח. מספר יחידות נחיתה מוצגות כיום במוזיאוניי חלל. כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר לוויינים וחלליות מסדרת "פרוטון". מדיה וקבצים בנושא TKS בוויקישיתוף תיאור החללית (ברוסית) תיאור מפורט
האבירים (סדרת טלוויזיה)

האבירים (ברוסית: Витязи) הוא מיני-סדרת טלוויזיה, דרמת הרפתקאות אודות לוחמי מדינת נובגורוד בתקופת המאה השלוש עשרה. יוצר ובמאי הסדרה: מיכאיל קולפאחצ'ייב. פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-6 בנובמבר 2023 בערוץ 5 הרוסי. שמונת פרקי הסדרה שודרו לאורך חודש נובמבר. מושל מושפל בגלות אוסף אבירים ותיקים כדי להחזיר את שמו הטוב, להגן על תושבי המחוז מאיומים ולהחזיר את הסדר על כנו בארץ הולדתו. העלילה מתרחשת במאה ה-13 בשטחי רוס של קייב. הסיפור מתמקד בשלושה לוחמים שונים לחלוטין זה מזה. אחרי שבלוגור נופל לייאוש עקב מות אחיו לנשק, הוא עוזב את השירות אצל המושל ומתכנן להשתקע בפאתי רפובליקת נובגורוד, אגתון, האביר הצעיר בקרב השלישייה, גורם ללא הרף ללא בעיות עבור חבריו המבוגרים. הוא גדל בכפר ובעל נטייה לריב. בגלל החוצפה שלו, אגתון לא חושב על אחרים וכל הזמן ממהר להיכנס קרב ובכך חושף את חבריו. הבחור השלישי הוא וארון המסתורי. הוא מובחן בשלוותו וביכולתו להתמזג עם הטבע. אדם שמבין את שפת החיות ולכן הוא מתייחס אליהם בחשש ובחום. עם זאת, בשל גודלו העצום וחוסר יכולתו לקשור קשרים חברתיים, רבים רואים בו עוף מוזר. אלן טומאייב — וארון אולג מאלישב — בלוגור ניקיטה ואסילייבסקי — דוביניה אנסטסיה רודיש — זוריה יאן רשטניקוב — ליוביצה דאלר גאזיבקוב — שויצה, שודד סרגיי אובלונסקי — מיטיה מרינה צורקובה — סוחרת אלכסנדר קולומייץ — עבד ארתור פאנוב — קרוטה, שכיר חרב ולדיסלב לובאנוב — ראדים צילומי הסדרה החלו בספטמבר 2022 בפרברי העיר סנקט פטרבורג, במחוז לנינגרד במצודת ניקולאי. ההכנה לצילומים נמשכה מספר חודשים. היה צורך למצוא את המקומות הנכונים, ליצור את התפאורה והתלבושות ההיסטוריות ולמצוא אביזרים מתאימים שיבליטו את המאפיינים מתקופת רוס של קייב. דרוז'ינה (סדרת טלוויזיה) "האבירים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האבירים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Витязи 1 сезон
ריטלציטיניב

ריטלציטיניב (באנגלית Ritlecitinib), שנמכרת תחת השם המסחרי ליטפולו (litfulo), היא תרופה לטיפול בקרחת אזורית חמורה (Alopecia areata) ממשפחת מעכבי JAK. זוהי התרופה היחידה לטיפול בקרחת שמאושרת לשימוש בילדים ובבני נוער (גיל 12+). התרופה אושרה לשימוש על ידי מנהל המזון האמריקאי (FDA) ביוני 2023. התרופה נכנסה לסל הבריאות בישראל בשנת 2024. התרופה מעכבת טירוזין קינאז (Tyrosine-protein kinase JAK3) על ידי חסימה של אתר הקישור לאדנוזין טריפוספט (ATP). ריטלציטיניב מתחרה עם ציטוקין על הרצפטור STAT שנמצא על התאים השונים ומונע מעבר של סיגנלים בתא, בנוסף ידוע כי העיכוב מוריד סיגנלים של מערכת החיסון. מעניין לציין, כי טירוזין קינאזות אלה מבוטאים ביתר מידה גם בסרטנים שונים. העיכוב הספציפי בתרופה והרלוונטיות לטיפול בהארכת שיער אינו ידוע לגמרי. תופעות הלוואי השכיחות ביותר שדווחו בלפחות 4% מהחולים עם ריטלציטיניב כוללים כאבי ראש (10.8%), שלשול (10%), אקנה (6.2%), פריחה (5.4%) ואורטיקריה (4.6%). אישור FDA לתרופה LITFULO - "בראש מורם" העמותה למען חולי אלופציה. הצלחה לטיפול חדש במחלת ההתקרחות - מכון דוידסון. DailyMed - LITFULO- ritlecitinib capsule, dailymed.nlm.nih.gov החלטות ועדת סל הבריאות 2024 תוצאות מחקר פאזה2/3 - The lancet הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הכוכב של לורה (סדרת טלוויזיה)

הכוכב של לורה (בגרמנית: Lauras Stern) היא סדרת טלוויזיה גרמנית לילדים, המבוססת על סדרת ספרים בעלת אותו שם מאת קלאוס באומגרט (גר'). בסדרה 3 עונות ו-52 פרקים, כשאורך כל פרק הוא עשר דקות. הסדרה הופקה בין השנים 2002 ו-2011, והוקרנה בתחילה בערוץ הגרמני ZDF. מאז היא מופיעה בשידורים חוזרים בקביעות בערוץ הגרמני KiKa (אנ'). הסדרה שודרה בישראל בדיבוב עברי בטלוויזיה החינוכית החל מ-2003. לורה היא ילדה בת 7 שעוברת עם משפחתה לעיר. בלילה הראשון בביתה החדש היא מוצאת בחצר כוכב נופל שנפצע, מביאה אותו הביתה ומטפלת בו. הכוכב מתגלה כיצור חי עם כוחות קוסמיים. לורה עוברת הרפתקאות, כשהכוכב המיוחד נמצא לצידה בשמיים. בימוי הדיבוב העברי נעשה על ידי טלי סולגניק, והופק על ידי אורית יואלי סנה. את הדמויות דיבבו מיכל צפיר, עידו מוסרי, רמה מסינגר, גליה שפרינג בצר, אורנה כץ, דור צויגנבום ורועי וינברג. את שיר הפתיחה בגרסה העברית ביצעה מיכל צפיר. "הכוכב של לורה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הכוכב של לורה", באתר נטפליקס "הכוכב של לורה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הכוכב של לורה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שיר הפתיחה והסיום של פרקי הסדרה (בעברית), סרטון באתר יוטיוב
כנופיות רוסטוב (סדרת טלוויזיה)

כנופיות רוסטוב (ברוסית: Ростов) היא סדרת טלוויזיה פעולה רוסית בבימויו של פאבל דרוזדוב ובהפקת דז'אניק פאיזייב, המגוללת מאבקים בין כנופיות יריבות לארגוני פשע אחרים ברוסטוב של אחרי התפרקות האימפריה הרוסית. הסדרה שודרה ברוסיה ברשת NTV בשנת 2019. כנופיות רוסטוב, מתרחשת בלב העיר רוסטוב על הדון ומתמקדת בסיפורה של העיר המתפרקת בשל מאבקי הכוח הסוערים של הכנופיות השולטות בה, בוואקום השלטוני שנוצר בעיר על רקע מלחמת האזרחים הרוסית. שנות ה-20 של המאה העשרים. רוסיה חווה תקופה קשה: הרס שולט בכל מקום עקב מלחמת האזרחים הקשה, תנועת הצבא הלבן מפסידה בקרב אחר קרב, מאבדת שליטה על העיר רוסטוב ונסוגה דרומה. בעיר שנותרה נכנסים חיילי הצבא האדום, אלא שכבר התבססו בה פושעים ובריונים ידועים לשמצה. העלילה מתמקדת בסיפורו של השודד לשעבר אלכסיי קוז'ירב, או פשוט קוז'יר (ארתור סמוליאנינוב). פעם הוא גר ברוסטוב, אבל הזמנים השתנו: קוז'יר קיבל תפקיד חדש וחזר לעיר כדי להחזיר את הסדר על כנו. הוא מונה לראש מחלקת החקירות הפליליות שזה עתה נוצרה. ההנהגה מאמינה שרק קוז'ירב מסוגל למגר את הפשע בעיר, כי הוא מכיר את עולם הגנבים מבפנים. לאחר שאסף עובדים יעילים לצוות שלו, קוז'יר מכריז מלחמה על הכנופיות בעיר. המחלקה שנאספה באופן ספונטני צריכה ללמוד את עבודת בילוש ממש תוך כדי תנועה. מדי יום הם נאבקים פנים אל פנים עם הכנופיות האכזריות ביותר, רוצחים חסרי רחמים וגנבים ערמומיים ומסכנים את חייהם כדי שסוף סוף ישלוט רוגע ושלווה בעיר שעל הדון. ארתור סמוליאנינוב כאלכסיי קוז'ירב איוואן אוחלוביסטין כפושע אלכסיי ברבאש סופיה ארדובה אלכסנדר גולובין קונסטנטין אדאייב יבגני גורקובסקי אתר האינטרנט הרשמי של כנופיות רוסטוב (ברוסית) "כנופיות רוסטוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כנופיות רוסטוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)