laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עדה בן-נחום

עדה בן-נחום (13 בספטמבר 1927 – 18 בדצמבר 1990) הייתה מחזאית, תסריטאית, עיתונאית ומתרגמת ישראלית. ממייסדי תיאטרון באר שבע, מנהלת כללית בתיאטרון החאן ומנהלת אמנותית בתיאטרון בית ליסין, בתיאטרון הילדים והנוער ובהבימה. בן-נחום נולדה בחיפה, לימודיה בפילוסופיה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים נקטעו עם הכרזת החלוקה על ידי האו"ם. בשנת 1947 התגייסה לחיל השדה ובמלחמת העצמאות הייתה חבלנית ולוחמת קרבית, ובין היתר, נטלה חלק בקרבות רמות נפתלי במלחמת העצמאות, במהלכם הוציאה מכלל פעולה משוריין של צבא ההצלה. עם סיום המלחמה נכללה ברשימת מומלצי צה"ל לעיטור גיבורי ישראל, ולאחר המלחמה סיימה את לימודיה, תוך עבודה בשירותי המודיעין וגידול ארבע בנות. בן-נחום הוזמנה להשתתף בתוכנית הרדיו "שלושה בסירה אחת" בקול ישראל, הופעתה המוצלחת הובילה להזמנה לתוכניות שונות וכתיבת מערכונים ופזמונים עבור אמנים ולהקות סאטיריות ובהמשך גם תסריטים עבור הטלוויזיה והקולנוע כמו "אריאנה" ו"פישקה במילואים". בשנת 1961 כתבה עם בעלה, ארנון, את מדריך הטיולים "מדריך התייר ביוון". בן-נחום כתבה טור שבועי סאטירי במעריב, ותרגמה כמאתיים מחזות שמרביתם הגיעו להציג על בימות תיאטראות הרפרטואר בישראל, כמו גם בבימות לימודיות וניסיוניות. עם המחזאים שאת מחזותיהם תרגמה נמנים: מולייר, קרלו גולדוני, מישל דה-גלדרודה, אדוארדו דה פיליפו, מרסל פניול, ז'ורז' פדו ואוגו בטי. החל משנות ה-70 כתבה ועיבדה מחזות, בהם: המחזמר "עלי כינור", "כפיים", "מטורף על הגג", "מתי תתחתן עם אשתי?", "שבעה במכה אחת", "החייט הקטן", "איפה ארץ ישראל?" ו"היטב הרה לך יונה" על פי סיפור יונה הנביא המקראי. בשנת 1973 הייתה שותפה להקמת תיאטרון באר שבע, יחד עם גרי בילו, ביימה מספר מחזות והייתה חברה בהנהלתו הציבורית. בין השנים 1976–1979 ניהלה את תיאטרון הילדים והנוער של אורנה פורת. בשנים 1981–1984 הייתה המנהלת הכללית של תיאטרון החאן הירושלמי, ובין השנים 1978–1990 הייתה המנהלת האמנותית של תיאטרון בית ליסין. בן-נחום כתבה תסריטים דוקומנטריים עבור הטלוויזיה הלימודית, ובהם "המלחמה על השלום", "לאן נעלמה אירנה קליין?", "ערי שוליים" - סרט שניבא את התפרצות "הפנתרים השחורים". עבור תסריטה "סליחה תקלה" זכתה בשנת 1976 בפרס הראשון לתסריטים של המועצה לתרבות ואמנות. בנוסף, כתבה את "קרפיון חי" - סרט טלוויזיה באורך מלא. בשנת 1990 התמנתה למנהלת האמנותית של תיאטרון הבימה, ולאחר מספר שבועות נפטרה ממחלה. הותירה אחריה בעל, ארנון בן-נחום, וארבע בנות. לאחר מותה מוענק לזכרה פרס לתרגום מחזות, הפרס בגובה 5,000 שקל, מחולק מדי שנה מטעם קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב ומאורגן על ידי תיאטרון בית ליסין. ב-2013 הוצבה לוחית זיכרון על ביתה בתל אביב. מדיה וקבצים בנושא עדה בן-נחום בוויקישיתוף עדה בן-נחום, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רשימת הפרסומים של עדה בן-נחום, בקטלוג הספרייה הלאומית עדה בן-נחום, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עדה בן-נחום, באתר הבימה עדה בן-נחום, באתר "הבמה" עדה בן-נחום, במערכת לחיפוש אנשי במה עדה בן-נחום, באתר יצוג עדה בן-נחום: "מחליפים ציוד", מעריב, 27 בינואר 1984 חיים נגיד, עדה בן-נחום - לתפקד מנהל אמנותי של בית לסין, מעריב, 22 ביולי 1987 חיים נגיד, בית לסין, בלי אפליה, מעריב, 10 בספטמבר 1987 מרב יודילוביץ', פרס עדה בן נחום לתרגום מחזות - לשמוליק לוי, באתר ynet, 1 בפברואר 2005
מגדלור אשדוד

מגדלור אשדוד הוא מגדלור הנמצא על גבעת יונה ברובע א' באשדוד ובעבר שימש את נמל אשדוד, וכן את חיל הים. המגדלור היה ועודנו נחשב לסמל בולט של העיר אשדוד. המגדלור נבנה בשנת 1965 כחלק מבניית נמל אשדוד שהוקם אז בישראל, בראשו הוקם גם מתקן מכ"ם של חיל הים. הוא ממוקם על גבעת יונה והוא מגיע עד לגובה 138 מטר מעל פני הים. מידי 20 שניות נצפים מראש המגדלור שלושה הבזקי אור הנראים למרחק של כ-25 מייל. המגדל בנוי בחלקו התחתון במבנה משולש ובחלקו העליון הוא הופך לעגול, הזכוכית שבראש המגדלור נלקחה מן המגדלור ביפו שהוצא מפעילות אז. בשנת 2006, נסגר המתקן הצבאי בגבעה והוא נותר נטוש מאז. בשנת 2009 הונצח המגדלור על בול שהונפק על ידי דואר ישראל. בעשור הראשון של המאה ה-21 הופסק השימוש במגדלור עם כניסתם לשימוש של אמצעי ניווט מתקדמים. בדצמבר 2020 הודיעה עיריית אשדוד כי במתקן שתחת המגדלור יקום מועדון נוער, לאחר שהוסדרה העברתו ממשרד הביטחון לידיה. במאי 2022 הוחלט לקרוא לו על שם אילן גילאון, חבר הכנסת לשעבר מטעם מרצ וסגן ראש עיריית אשדוד שהיה הממונה על תיק התרבות והנוער בעירייה, ופעיל חברתי בעיר בנעוריו. מדיה וקבצים בנושא מגדלור אשדוד בוויקישיתוף מגדלור בגובה 40 מסרים – על "גבעת יונה" באשדוד, מעריב, 20 ביוני 1965 מגדלור נמל אשדוד הופעל לנסיון, למרחב, 12 בינואר 1966 מגדלור אשדוד, באתר "היסטוריה על המפה" המגדלור האשדודי חוגג 55, באתר אשדוד אונליין, ‏30 בנובמבר 2019 דוד לוי, המגדלור ע"ש גילאון: עיריית אשדוד תנציח את אילן גילאון ז"ל בגבעת יונה, באתר כאן דרום אשדוד, ‏12 במאי 2022 משה אדמון, אשדוד: למה כבה האור במגדלור בגבעת יונה?, באתר nrg‏, 6 ביולי 2010 מגדלור בגובה 40 מטרים – על "גבעת יונה" באשדוד, מעריב, 20 ביוני 1965 מפת אזור אשדוד, 1969, עם סימון המגדלור ב'מצפה יונה', באתר אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית נמל יפו, באתר טיולים ישראל שלי דור גפני, המתקן הצבאי בגבעת יונה נסגר מזמן – אבל המדינה המשיכה לשלם ארנונה במאות אלפים, באתר "כאן דרום - אשדוד", 6 בדצמבר 2019 הבול שהונפק על ידי דואר ישראל משה אדמון, אשדוד: למה כבה האור במגדלור בגבעת יונה?, באתר nrg‏, 6 ביולי 2010 המגדלור האשדודי חוגג 55, באתר אשדוד אונליין, ‏30 בנובמבר 2019 דור גפני, מהפך בגבעה: במקום המתקן הצבאי הנטוש יוקם מתחם נוער ראשון מסוגו באשדוד, באתר "כאן דרום - אשדוד", 12 בדצמבר 2020 בכתבה מתייחסים למועדון הנוער כפעיל, אך זוהי טעות מאחר שנכון לעת פרסומה, טרם נפתח. מערכת ישראל היום, "מגדלור של אנושיות": כך ינציחו באשדוד את אילן גילאון, באתר ישראל היום, 12 במאי 2022 דוד לוי, המגדלור ע"ש גילאון: עיריית אשדוד תנציח את אילן גילאון ז"ל בגבעת יונה, באתר כאן דרום אשדוד, ‏12 במאי 2022
שאול גאררו

שאול גאררו (באנגלית: Shaul Guerrero; נולדה ב-14 באוקטובר 1990 באל פאסו, טקסס ארצות הברית), הידועה יותר בשם הבמה שלה רחל דיאז (באנגלית: Raquel Diaz), היא זמרת מקסיקנית-אמריקאית, דוגמנית ומתאבקת מקצועית עבר של הארגון WWE. כמו כן, היא התחרתה ב-FCW, ליגת הפיתוח של הWWE. שאול היא חלק ממשפחת גאררו האגדית, כאשר היא הבת של אדי גאררו ושל ויקי גאררו. ב-17 במאי 2012 ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-NXT. ב-26 באוקטובר 2010, ארגון ה-WWE החתימו את גאררו לחוזה פיתוח בליגת הפיתוח שלהם - FCW. היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בדצמבר 2010, כאשר היא הייתה לצד הזירה בקרב על אליפות הדיוות של FCW בין AJ לי ונעמי נייט. היא ערכה את הקרב הראשון שלה מאוחר יותר, ב-11 בפברואר 2011 תחת השם "רחל דיאז", כאשר היא הצטוותה עם נעמי נייט לקרב זוגות נגד AJ לי ואוקסנה. ב-17 בנובמבר בתוכנית של FCW, דיאז ניצחה את אוקסנה עם תרגיל הסיום "Gory Bomb", שנחשב תרגיל מפורסם מאוד במשפחת גאררו, והפכה להיות "מלכת FCW". ב-15 בדצמבר בתוכנית של FCW, ניצחה דיאז את אודרי מארי כדי להפוך לאלופת הדיוות של FCW בפעם הראשונה בקריירה, כעת היא החזיקה בתואר "מלכת FCW" ובאליפות הדיוות של FCW בו זמנית. בהמשך, דיאז המשיכה עם הפיוד שלה נגד אודרי מארי ופיתחה יריבויות קטנות נוספות כנגד סופיה קורטז, קייטלין ועוד. ב-21 ביוני 2012, דיאז הפכה להיות מחזיקת התואר הכי ארוכה בהיסטוריה של FCW, כאשר היא עברה את הרצף של נעמי נייט, שעמד על 189 ימים. ב-18 ביולי 2012, גאררו ערכה את הופעת הבכורה בפרק של NXT, כאשר היא משחקת את הדמות של ה"אולטרה דיווה" ו"מדיחת הגועל" של הדיוות האחרות. בתחילת אוגוסט, דיאז ניצחה את אודרי מארי, וציירה על מצחה את האות L, סימן ללוזרית. ב-22 באוגוסט, היא הופיעה לאחר הקרב בין טמינה סנוקה וסופיה קורטז, כאשר דיאז תוקפת את סנוקה לאחר חגיגות ניצחונה ומציירת גם על מצחה את האות L. בחודש ספטמבר 2013, גאררו חזרה להתאמן במתחם הפיתוח של ה-WWE. בסביבות הזמן הזה דווח שגאררו לא פוטרה רשמית, אלא נתנו לה זמן להיעדר כדי להיות נוכחת בבית הספר. ב-30 באפריל 2014 פורסם שה-WWE שחררו את גאררו מהחוזה שלה. באוגוסט 2014 נודע שגאררו עזבה את הארגון עקב הפרעות אכילה. ב-17 בפברואר 2018 גאררו חזרה לענף ההיאבקות כאחת מצוות השידור של הארגון Reality of Wrestling, שהבעלים שלו הם בוקר טי ושארמל. גאררו היא הבת הבכורה של אדי גאררו ושל ויקי גאררו. ב-3 בינואר 2016, היא התחתנה עם המתאבק איידן אינגליש. הישגים בארגון ההיאבקות Florida Championship Wrestling - FCW אליפות הדיוות של FCW (פעם אחת) "מלכת FCW" (פעם אחת, אחרונה) מדיה וקבצים בנושא שאול גאררו בוויקישיתוף שאול גאררו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שאול גאררו, ערוץ באתר Twitch.tv שאול גאררו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שאול גאררו, באתר Online World of Wrestling מספר מתאבקים משוחררים מהחוזה שלהם שאול גאררו בריאיון לגבי למה עזבה את ה-WWE
רחבת משמר הסוסים

רחבת משמר הסוסים (באנגלית: Horse Guards Parade) היא רחבת מצעדים בווייטהול ברובע וסטמינסטר שבמרכז לונדון שבאנגליה. הרחבה הייתה אזור התחרויות של ארמון וייטהול שבו נהגו האבירים להילחם זה בזה בקרבות ראווה, בתקופת שלטונו של הנרי השמיני. הרחבה שימשה למצעדים ולתהלוכות החל מהמאה ה-17. מדי שנה בחודש יוני נערך בה טקס נשיאת הדגלים המסמל את יום ההולדת הרשמי של המלך או המלכה. החל מאמצע המאה ה-20 שימשה הרחבה חנייה לעובדי הממשלה הבריטית אולם נוהג זה הופסק בשנות ה-90. הרחבה מוקפת בניינים משלושת צידיה ופונה מערבה לדרך משמר הסוסים ולפארק סנט ג'יימס. בצידה הצפוני נמצא בניין האדמירליות הישן, מצודת האדמירליות, ממזרח לרחבה בניין משמר הסוסים (בעבר מפקדת הצבא הבריטי), ובצידה הדרומי של הרחבה נמצא הקיר האחורי של רחוב דאונינג מס' 10 - ביתו של ראש ממשלת בריטניה. ברחבה מספר אנדרטאות, בהן: פסלי הורשיו קיצ'נר, פרדריק רוברטס, גרנט ג'וזף וולסלי, תותח טורקי שניצוק בשנת 1524 ונתפס במצרים בשנת 1801, ואנדרטת קדיז - דרקון סיני המסמל את הניצחון בהסרת המצור על קדיס שבספרד בשנת 1812. במהלך אולימפיאדת לונדון, שנערכה בשנת 2012, נבנה באתר זה אצטדיון זמני, שאירח את תחרויות כדורעף החופים, בתכולה של 15,000 מקומות ישיבה. התכולה הגדולה בכל הזמנים עבור אצטדיון כדורעף חופים במשחקים האולימפיים. מדיה וקבצים בנושא רחבת משמר הסוסים בוויקישיתוף
גריגורי קוזינצב

גריגורי קוזינצב (ברוסית: Григорий Михайлович Козинцев; ‏22 במרץ 1905 – 11 במאי 1973) היה במאי קולנוע ותיאטרון ותסריטאי יהודי-סובייטי. עבור סרטיו הוענקו לו פעמיים עיטור לנין, פעמיים פרס סטלין, פרס לנין ותואר אמן העם (1964). גריגורי קוזינצב נולד בעיר קייב (כיום באוקראינה) למשפחת רופא. לאחר סיום בית הספר למד ציור. בהיותו חובב תיאטרון החל בהכנת תפאורה להצגות. ביחד עם חבריו סרגיי יוטקביץ' ואלכסיי קפלר הוא הקים תיאטרון בובות. בשנת 1920 קוזינצב נסע לפטרוגרד, שם המשיך בלימודי ציור והתחיל לעבוד כעוזר במאי בתיאטרון. בשנת 1922 ביחד עם לאוניד טראוברג הקים תיאטרון אקסצנטרי (תיאטרון אוונגרד) תוך שנתיים הם העלו על הבמה מספר הצגות. בשנת 1924 הם התחילו בצילום סרטים קצרים. בשנת 1926 קוזינצב וטראוברג השלימו סרט ראשון באורך מלא. בסרט זה השתתפו גם הצלם אנדריי מוסקבין והצייר יבגני אנאי שהשתתפו כמעט בכל סרטיו של קוזינצב. בשנת 1927 קוזינצב החל ללמד במכון לאומנויות הבמה בלנינגרד ובשנת 1944 הוא התחיל ללמד ב-VGIK. בין תלמידיו היו אלדר ריאזנוב וסטניסלב רוסטוצקי. בשנים 1934-1938 קוזינצב ביים טרילוגיה של סרטים על מקסים - נער שגדל מפועל צעיר למשתתף פעיל במהפכת אוקטובר עם בוריס צ'ירקוב בתפקיד הראשי. על טרילוגיית סרטים זו קוזינצב קיבל את פרס סטלין ועיטור הדגל האדום. בשנות ה-40 קוזינצב חזר לתיאטרון וביים את ההצגות המלך ליר, המלט ואותלו בתיאטראות של לנינגרד. בשנת 1946 קוזינצב הוזכר במנשר מפלגתי על תופעות שליליות בקולנוע הסובייטי. למרות זאת הוא קיבל אישור לעשות סרטים על אנשים בולטים בתרבות הרוסית - הרופא פירוגוב ומבקר ספרות בלינסקי. בבימוי הסרטים הייתה התערבות עמוקה של הממסד וקוזינצב החליט לעבור לעבוד בתיאטרון בלבד. במחצית השנייה של שנות ה-50, לאחר מות יוסיף סטלין, קוזינצב הוזמן בחזרה לאולפני הקולנוע בלנינגרד. בתקופה זו הוא ביים את סרטיו המפורסמים המבוססים על יצירות קלאסיות: דון קישוט (1957), המלט (1964) והמלך ליר (1970). על הסרט "המלט" קוזינצב קיבל את פרס לנין, פרס בפסטיבל הסרטים של ונציה, פרסים בפסטיבלי קולנוע נוספים ותואר אמן העם. הוא זכה להכרה בינלאומית והוזמן לכהן בחבר השופטים של פסטיבל הקולנוע בקאן. קוזינצב החל ללמד בימוי עוד בהיותו בלנינגרד. במוסקבה הוא המשיך ללמד במכון לקולנוע ובשנת 1960 התמנה לפרופסור. בין תלמידיו היו אלדר ריאזנוב, סטניסלב רוסטוצקי ואיליה פרז. קוזינצב נפטר ב-11 במאי 1973 ונטמן בבית העלמין בלנינגרד. 1934 - מקסים - תקופת הנוער (Юность Максима) 1937 - חזרתו של מקסים (Возвращение Максима) 1938 - שכונת ויבורג (Выборгская сторона) 1947 - פירוגוב (Пирогов) 1937 - בלינסקי (Белинский) 1957 - דון קישוטה (Дон Кихот) 1964 - המלט (Гамлет) 1970 - המלך ליר (Король Лир) מדיה וקבצים בנושא גריגורי קוזינצב בוויקישיתוף גריגורי קוזינצב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גריגורי קוזינצב, באתר AllMovie (באנגלית) גריגורי קוזינצב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גריגורי קוזינצב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דנמרק-נורווגיה

דנמרק-נורווגיה (בדנית ונורווגית: Danmark-Norge) הוא שמה ההיסטוריוגרפי של ישות פוליטית, תוצאת איחוד מדיני אמיתי, שכללה את שטחיהן של ממלכות דנמרק ונורווגיה, כולל שטחי איסלנד, גרינלנד ואיי פארו. לאחר התפרקותו של איחוד קאלמאר ב-1524, נכנסו שתי הממלכות לאוניה פרסונלית ב-1536, שנמשכה עד ל-1814. השם דנמרק - נורווגיה הוא שם שמתאר את שתי הממלכות לאחר מיזוגן לממלכה אחת ב־1536. לעיתים קרובות משתמשים בשם "ממלכת דנמרק" הכולל את נורווגיה בתקופה שבין השנים 1536 עד 1814 ואת "החלק המלכותי" של אולדנבורג (לא כולל את הדוכסויות שלזוויג והולשטיין). לאחר פרישתה הרשמית של שוודיה מאיחוד קאלמאר ב-1521, נערכו בדנמרק ובנורווגיה מלחמות אזרחים ורפורמציות פרוטסטנטיות. לאחר שהרוחות נרגעו, הפרלמנט הדני נחלש מאוד, ולבסוף פורק ב-1660, כשדנמרק-נורווגיה הפכה למונרכיה אבסולוטית. השינויים אושרו בהסכם Lex Regia שנחתם ב-14 בנובמבר 1665, וגרם לכל הכוח להתרכז בידיו של המלך. הפרלמנט הנורווגי התכנס בפעם האחרונה ב-1537. נורווגיה שמרה על חוקים עצמאיים ועל מספר מוסדות, והיו לה מטבע וצבא נפרדים מאלו של דנמרק. במהלך המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת גונבואט הובסה דנמרק-נורווגיה בידי שוודיה, ונאלצה למסור לידיה את שטחה היבשתי של נורווגיה בהסכם קיל, אך מושבותיה של נורווגיה נותרו בידי דנמרק. הממלכה הייתה מדינה טרנס-יבשתית מכיוון שהשתרעה על צפון אמריקה (גרינלנד), על אירופה (דנמרק) ועל חצי האי הסקנדינבי (נורווגיה, איי פארו ואיסלנד). שטחה של הממלכה היה גדול והיא הייתה בין הממלכות הגדולות ביותר בעולם באותה תקופה עם שטח של כ-2.7 מיליון קמ"ר. מדיה וקבצים בנושא דנמרק-נורווגיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגדלור עכו

מגדלור עכו הוא מגדלור הנמצא בעיר העתיקה בעכו ושימש בעבר את נמל עכו. המגדלור הוקם לראשונה בשנת 1864 והוא הופיע לראשונה במפות מספר שנים לאחר מכן. המבנה הנוכחי נבנה בשנת 1912 על ידי חברה צרפתית לפי זיכיון טורקי. גובהו של המגדל מעל פני הים הוא כ-16 מטרים ומאפיינים אותו שני הבזקי אור מדי 7 שניות הנראים למרחק של כ-12 מייל. מן המגדל יורדות מדרגות לכיוון הים אך הוא סגור למבקרים. מדיה וקבצים בנושא מגדלור עכו בוויקישיתוף מגדלור עכו באתר אל-עכו רז רותם, ‏מורשת / מסע לפיענוח תעלומת המגדלור של עכו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 10 ביולי 2020
Walk, Don't Run

Walk, Don't Run (בתרגום חופשי לעברית: לך, אל תרוץ) הוא להיט אינסטרומנטלי שנכתב והוקלט לראשונה על ידי הגיטריסט ג'וני סמית' בשנת 1954, אך הגרסה המוכרת ביותר של השיר היא גרסת הכיסוי של הלהקה האמריקנית The Ventures משנת 1960. השיר דורג במקום ה-82 ברשימת 100 שירי הגיטרה הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון. השיר נכתב והוקלט לראשונה על ידי הגיטריסט ג'וני סמית בשנת 1954. בסתיו 1960 להקת הרוק האמריקנית The Ventures פרסמה לראשונה את הגרסה שלהם לשיר אשר נוצרה בסגנון רוק גולשים אשר הפך במהרה ללהיט. הגרסה של הונצ'רס נחשבת לאחת משירי רוק הגולשים הראשונות שהגיעו לפסגת מצעד הבילבורד הוט 100. הונצ'רס הוציא גרסת כיסוי מעודכנת לשיר בשנת 1964 בשם "Walk, Don't Run '64" אשר במהלך אוגוסט 1964 הגיע למצעד עשרת השירים הפופולריים ביותר בארצות הברית. בנוסף לכך לאורך השנים הונצ'רס הקליטו מספר גרסאות כיסוי חדשות נוספות בשנים 1968, 1977, 1986 ו-2000. הגרסה משנת 1977 היא בסגנון דיסקו. הגרסה משנת 1986 היא בסגנון רוק כבד, והגרסה משנת 2000 משלבת סקסופון. צ'ט אטקינס הקליט גם כן ביצוע פופולרי של השיר, אותו פרסם שלוש שנים לפני שפורסם הלהיט של הונצ'רס. גרסאות כיסוי בולטות אחרות כוללות בין היתר את אלו של להקת הצלליות ושל סטיב האו. ביולי 2003 השיר הוקלט על ידי הגיטריסט של הונצ'רס נוקי אדוארדס ולהקת הסווינג האמריקנית Light Crust Doughboys עבור האלבום "Guitars Over Texas". מידע על היצירה "Walk, Don't Run" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Walk, Don't Run" באתר מיוזיק בריינז עמוד השיר באתר songfacts.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוחמד ראפת שחאתה

מוחמד ראפת שַחַאתה (בערבית: محمد رأفت شحاتة) הוא איש מודיעין, היועץ לביטחון לאומי לנשיא מצרים (מיולי 2013); בעבר כיהן כראש המודיעין הכללי במצרים מאוגוסט 2012 עד יולי 2013. ראפת שחאתה הוא מפקדו לשעבר של המשמר הרפובליקני. הוא היה בין המתווכים בעסקת שליט בין ישראל לחמאס באוקטובר 2011. בתחילת 2012 הוא מונה לתפקיד סגן ראש המודיעין הכללי המצרי, תחת פיקודו של מוראד מוואפי, וב-8 באוגוסט 2012 הוא מונה לראש המודיעין הכללי על ידי נשיא מצרים, מוחמד מורסי. ביולי 2013 הודח מתפקידו על ידי נשיא מצרים הזמני עדלי מנסור לאחר שמוחמד מורסי הודח בהפיכה צבאית, ומונה ליועץ הנשיא לענייני ביטחון לאומי. אבי יששכרוף, הקשר הביטחוני ההדוק שנשמר בשקט, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2012 רועי קייס, מצרים: הפרלמנט פוזר, איש קשר חדש לישראל, באתר ynet, 5 ביולי 2013 רועי קייס, מורסי הדיח את ראש המודיעין ואת מושל צפון סיני, באתר ynet, 8 באוגוסט 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נטלי אוסמן

נטלי אוסמן (באנגלית: Natalie Osman; נולדה ב-18 בנובמבר 1989 בקליפורניה, ארצות הברית), הידועה יותר בשם הבמה שלה סקיילר מון (באנגלית: Skyler Moon), היא מתאבקת מקצועית עבור הארגון WWE. היא מתחרה ב-FCW, ליגת הפיתוח של הWWE. אוסמן הופיעה בעיקר בארגוני היאבקות צדדים רבים בדרום קליפורניה. בתחילת 2012, אוסמן התחרתה בקרב חושך (קרב לא משודר בטלוויזיה) נגד המתאבקת AJ בתוכניות Raw וסמאקדאון. היא עשתה את הופעת הבכורה שלה ב-20 ביוני 2012 בתחרות ביקיני. יום למחרת היא חתמה על חוזה פיתוח עם ה-WWE. ב-14 ביולי, היא התחרתה בעוד תחרות ביקיני. כעבור שבוע היא ערכה את הופעת הזירה הראשונה שלה, כאשר הצטוותה עם סאמר רה בקרב זוגות נגד סופיה קורטז ופייג'. ב-10 באוגוסט, היא קיבלה את שם הבמה הרשמי שלה "סקיילר מון". אוסמן הופיעה לראשונה בתוכנית NXT בתאריך ה-16 באוגוסט תחת שם הבמה שלה סקיילר מון, והיא נלחמה עם רחל דיאז נגד פייג' ואמה בקרב זוגות נשים והצמד של אוסמן ניצח. ב-17 באוגוסט בהאוס שואו של NXT הצטוותה עם פייג' והן הפסידו לאמה ואודרי מרי. דווח כי נטלי שוחררה מהחוזה שלה בתאריך ה-11 בינואר. הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Destination - PWD אליפות הנשים של PWD (פעם אחת) מדיה וקבצים בנושא נטלי אוסמן בוויקישיתוף נטלי אוסמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נטלי אוסמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אליזבת, נסיכת בלגיה

הנסיכה אליזבת תרזה מריה הלנה, הדוכסית מבראבנט (בצרפתית: Élisabeth Thérèse Marie Hélène de Belgique, בהולנדית: Elisabeth Theresia Maria Helena; נולדה ב-25 באוקטובר 2001) היא יורשת העצר של בלגיה, בתם של פיליפ, מלך הבלגים ואשתו הנסיכה מתילדה, ונכדתם של אלברט השני, מלך בלגיה והמלכה פאולה. הנסיכה צפויה להיות המלכה הבלגית הראשונה. אליזבת נולדה בניתוח קיסרי בבריסל, בלגיה ב-25 באוקטובר 2001. היא נקראה על שם סבתו של סבה, הנסיכה אליזבת מבוואריה. הוטבלה לנצרות ב-9 בדצמבר 2001 בטירת סיארגנון (Château Ciergnon), המשמשת כמעונה הרשמי בקיץ של משפחת המלוכה הבלגית, על ידי ארכיבישוף בריסל וראש הכנסייה הקתולית בבלגיה. סנדקיה היו בן דודה הנסיך אמדאו (בנה של הנסיכה אסטריד) ודודתה הרוזנת הלנה ד'אודקם ד'אקוז (אחותה הצעירה של אמה). אליזבת היא הבכורה מבין ארבעה ילדים שנולדו להוריה ולה שני אחים, הנסיך גבריאל (2003) והנסיך עמנואל (2005) ואחות, הנסיכה אלאונור (2008). לאחר שב-1991 כעשר שנים לפני הולדתה בוטל בבלגיה חוק העדפת הבן הבכור היא נמצאת ראשונה בסדר הירושה לכתר על אף שיש לה אחים זכרים. עם זאת היא לא כונתה בתואר "הרוזנת מאנו" (Comte de Hainaut) המוענק באופן מסורתי לבנו של יורש העצר, אך לאחר הכתרת אביה קיבלה את התואר של הדוכסית מבראבנט, תוארו של יורש העצר; מצד אביה אליזבת היא צאצאית של בתי אצולה איטלקים רבים כגון אורסיני וקולונה ולמספר אפיפיורים והיא בעלת קרבה משפחתית אל בית בורבון ובית ויטלסבאך ואל משפחת המלוכה הנורווגית, השוודית, הדנית, הבריטית וההולנדית. מצד אימה היא צאצאית של משפחות המלוכה של פולין שרבות מהן שלטו בעבר ברחבי מזרח אירופה, כגון רדזיוויל וזמויסקי והיא אף קרובת משפחה של נשיא פולין ברוניסלב קומורובסקי. ב-2007 החלה אליזבת ללמוד בקולג' הישועי על שם ז'אן ברכמן הקדוש בבריסל שבו למדו גם בני דודיה. זו פעם ראשונה שיורשת עצר של בלגיה רוכשת את חינוכה והשכלתה בשפה ההולנדית. בנוסף, אליזבת לומדת מחול באקדמיה למוזיקה הלאומית של בלגיה. ב-2006 היא מילאה באופן רשמי את חובתה המלכותית הראשונה כשלקחה חלק בחגיגות יום העצמאות. בנוסף היא גם נכחה לצד אביה באירוע הפתיחה של מוזיאון המדע הבלגי והיא גם השתתפה בתחרות המוזיקה הנערכת מדי ארבע שנים בארמון המלכותי בבריסל. ב-2009 נוסד בארץ המלכה מוד שבאנטארקטיקה המרכז הבלגי לחקר אנטארקטיקה על שם הנסיכה אליזבת. ב-2018-2020 היא למדה בפנימייה יוקרתית בוויילס, השייכת לרשת ה-United World Colleges. מדיה וקבצים בנושא אליזבת, נסיכת בלגיה בוויקישיתוף
Islands

Islands (בתרגום חופשי לעברית: איים) הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הרוק המתקדם, קינג קרימזון. האלבום יצא ב-20 בדצמבר, 1971. זהו היה האלבום האחרון של הלהקה לפני הטרילוגיה של האלבומים הבאים של הלהקה. Larks' Tongues in Aspic, Starless and Bible Black ו-Red. זהו גם האלבום האחרון שבו התמלילן פיטר סינפילד, היה נוכח. זהו האלבום היחיד שבו השתתפו הסולן/בסיסט בוז בארל והמתופף איאן וואלאס. האלבום כולל שש רצועות בלבד. שתיים מהן אינסטרומנטליות. השיר Ladies of the Road עוסק במיזוגיניה (שנאת נשים). השיר The Letters עוסק במשולש אהבה שמסתיים ברצח והתאבדות. האלבום מסתיים ביצירה שקטה, פסטורלית, עצובה ורכה הנושאת את שם האלבום, בו השר מתאר עצמו כאי הקשור לאיים נוספים תחת פני המים. בסיום של גרסאות מסוימות של האלבום, כולל הגרסה הראשונה, נשמע קטע מתהליך הנגינה של הלהקה, ורוברט פריפ אומר "מה שנעשה.. נעשה זאת עוד שתי פעמים, פעם עם האבוב, ופעם בלעדיו". המשפט קיבל מעמד קאלט מסוים, ושימש כמשפט פתיחה לכל הופעות הלהקה מאז שנת 2014. עטיפת האלבום מראה תמונות של ערפילית הטריפיד מקבוצת הכוכבים, קשת. העטיפה המקורית הייתה איור של הצייר והמשורר פיט סינפילד שכתב את כל המילים לאלבום. האלבום יצא בהוצאה מחודשת עם מיקס סטריאו חדש (5.1) על ידי רוברט פריפ וסטיבן וילסון. האלבום כולל שתי יצירות ארוכות. Formentera Lady שנמשך 10 דקות, ושיר הנושא בעל 11 דקות. רוברט פריפ - גיטרה, מלוטרון בוז בארל - גיטרת בס, שירה מל קולינס - סקסופון, חליל צד, מלוטרון איאן וולאס - תופים, כלי הקשה פיטר סינפילד - פזמונאי, צלילים פאולינה לוקס - שירת סופרנו קית' טיפט - פסנתר רובין מילר - אבוב מארק צ'ריג - קורנית הארי מילר - קונטרבס מידע על האלבום Islands באתר MusicBrainz מידע על האלבום Islands באתר AllMusic האלבום Islands באתר Discogs האלבום Islands באתר ספוטיפיי האלבום Islands באתר דיזר האלבום Islands באתר אפל מיוזיק האלבום Islands באתר טיידל
טורקמניסטן במשחקים הפאראלימפיים

טורקמניסטן השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000), כששלחה למשחקים ספורטאי אחד, ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה טורקמניסטן חלק מעולם. המשלחת אותה שלחה טורקמניסטן למשחקים בסידני בשנת 2000 כללה ספורטאי אחד, אטיין בגנייזוב, שהתחרה בהרמת כוח וסיים במקום השמיני בתחרות לגברים (עד 48 ק"ג). בגנייזוב סיים את התחרות עם הרמה של 135 ק"ג, ובמקום השמיני. נציגי טורקמניסטן למשחקים התחרו כולם בתחרויות הרמת הכוח, מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. טורקמניסטן במשחקים האולימפיים טורקמניסטן במשחקים האולימפיים לנוער רשימת המשתתפים במשחקים בסידני Sydney 2000 Paralympic Games Powerlifting Men's Up To 48 kg
מגדלור יפו

מגדלור יפו הוא מגדלור הנמצא באזור יפו העתיקה ופעל בין השנים 1865 – 1966. מגדלור יפו הוקם לראשונה בשנת 1865 כחלק מפעולות לשיפור מתקני נמל יפו שבנה השלטון הטורקי בעיקר בשל הגידול ביצוא מהארץ. הוא נבנה על בית המשקיף על הנמל. המבנה הנוכחי נבנה על ידי הבריטים בשנת 1936, והוא מתנשא לגובה של כ-29 מטרים מעל פני הים. המגדלור היה מאיר בארבעה נצנוצים לבנים כל 14 שניות. בשנת 1966 הופסקה הפעילות במגדלור עקב פתיחת נמל אשדוד, ובעקבות כך גם פורקו חלקים מן המגדלור והורכבו במגדלור אשדוד. בשנת 2009 הונצח המגדלור בבול שהונפק בישראל. מדיה וקבצים בנושא מגדלור יפו בוויקישיתוף למה אנחנו מתגעגעים למגדלור ומה יציל את נמל יפו?, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2020 הבול שהונפק בישראל על המגדלור