פסטיבלי אי קנגס

פסטיבלי אי קנגס (באלבנית: Festivali i Këngës) הוא תחרות שירים אלבנית שעורכת ה-RTSH, רשות השידור והרדיו האלבנית הלאומית. מאז ראשיתו בשנת 1962 הפך לחלק מהזירה המרכזית והנחשקת ביותר בסצנת המוזיקה האלבנית. מאז 2004 נעשה בו שימוש כדי לבחור את השיר שייצג את אלבניה באירוויזיון. תחרות פסטיבלי אי קנגס שעונה על הפורמט האיטלקי של פסטיבל סן רמו המאחד כל שנה את תרבות המוזיקה האיטלקית (ממנו התפתחה תחרות האירוויזיון). בין שתי התחרויות ישנם קווים מקבילים - התחרות התחילה ככלי שבו השתמש שלטון המפלגה הקומוניסטית של אלבניה בקידום האידיאלים שלו. לאחר התחרות בשנת 1972 הדיקטטור אנוור הוג'ה העמיד לדין את מארגני הפסטיבל לאחר שהם הוכרזו "אויבי הציבור". הם הואשמו בכך שהתחרות מסכנת את המדינה. לאחר מכן מפלגת השלטון הקומוניסטית הטילה סנקציות רבות על נושאי השירים של התחרות, עם צנזורה קפדנית על כל דבר שנחשב בלתי הולם על ידי הממשלה. לאחר נפילת הקומוניזם באלבניה בשנת 1991 המשתפים בתחרות הורשו שוב לגוון את הנושאים של השירים המתחרים. עד 1999 פסטיבלי אי קנגס התחרות הייתה אירוע המוזיקה הגדול ביותר באלבניה, אך הפופולריות שלו החלה להתערער לאחר כניסתן של תחרויות מקבילות אחרות כמו פסטיבל אפ, ופסטיבל 'קנגה מז'יק'. אולם עם כניסתה של אלבניה לאירוויזיון בשנת 2004, פסטיבלי אי קנגס שוב הפך למרכז תשומת הלב לאחר שזוכת 'אלבניין אידול' אנייז'ה שהיני הגיעה למקום גבוה בתחרות. פסטיבלי אי קנגס החל ב-21 בדצמבר 1962 באצטדיון ILA טירנה, אלבניה. 20 שירים התחרו בסיבוב חצי הגמר שלה, אבל רק 12 שירים הגיעו לגמר. הזוכה הייתה הזמרת האגדית וצ'ה זלה עם השיר - 'הילד הראשון'. וצ'ה הפוריות והאהובות בתחרות שניצחה עשר פעמים. לפני 1972, השירים היו בעלי אופי נייטרלי, וכיסו תחומים רבים של החיים. הדיקטטור אנוור הוג'ה העמיד לדין את מארגני התחרות והכריז עליהם "אויבי הציבור". הם הואשמו בכך שהם מסכנים את המדינה ב"היבטים לא מוסריים "בשיריהם ובביצועיהם. בעקבות התפתחות זו הטילה המפלגה הקומוניסטית השלטת סנקציות רבות על היצירתיות של התחרות, תוך צנזורה קפדנית על כל דבר שנחשב בלתי הולם על ידי הממשלה. בשנת 1998 אלברייה הארודגייאן הפכה לזמרת הראשונה מקוסובו שזכתה בתחרות, עם הבלדה "Miresia DHE E Verteta". אלבניה מעולם לא ניצחה באירוויזיון אבל לפחות הרוויחה ביושר את התואר "המדינה המשדרגת ביותר בתולדות התחרות". הקשר בין השיר שנבחר לייצג את המדינה ובין התוצאה המוגמרת חצי שנה לאחר מכן על בימת האירוויזיון הוא מקרי בהחלט - בין אם מדובר בתרגום לאנגלית או עיבוד שמשווה לשירים אפקט מערבי יותר, אלבניה יודעת איך ללוש כל שיר לכדי פזמון חדש. אנייז'ה שהיני, נערה בת 17, זכתה בדצמבר 2003 להיות הנציגה האלבנית הראשונה באירוויזיון. מעריצי התחרות בכל אירופה ציפו להופעה מביכה וכישלון בתחרות שכן לשיר צולם בחופזה וידאו קליפ על רקע מפות שולחן שנתלו ברישול מעל לבמה מאולתרת, אבל אלבניה עשתה היסטוריה והתברגה במקום השביעי והמכובד. שנה לאחר מכן, לאדינה צ'לו לא הצליחה לשחזר את אותה הצלחה בתחרות. שנה לאחר מכן לדינה שרה שיר שעורר נגדו לא מעט ביקורת חריפה שכן מילות השיר מספרות על נערה שמבקשת להתחתן בלי ברכת הוריה. בדצמבר 2005 לואיס אילי זכה בתחרות ה-44 עם שיר אלבני מסורתי שנשלח ליוון. בתחרות של שנת 2006 ניצח הזמר פרדריק נדוצא עם שיר בשם "בלדה על האבן". בשנת 2007 ניצחה בתחרות הזמרת אולטה בוקה, נערה בת 17, ונשלחה לבלגרד, סרביה. באותה שנה הותנה קיום התחרות בבלגראד כל עוד אלבניה תוכל להשתתף (שנת 2012 צפויה להיערך באזרבייג'ן ללא ערבות לאפשרויות אירוח ישראל או ארמניה). אולטה המסכנה עלתה לבמה לצלילי קראות בוז שניכרו על פניה. לבסוף ההופעה החיה סומפלה עם הקלטת הקול של אולטה מהחזרה הגנרלית אנג'זה שהיני זכתה במהדורה ה-42 של Festivali i Këngës, והעמידה במקום השני את הזמרת המקצועית מלאת התקווה מריזה איקונומי. מריזה החרימה את הבמה בה הוכרזו התוצאות בסימן אכזבה. במהדורה זו היה הרבה על הפרק, שכן המנצח יהיה הנציג הראשון אי פעם של אלבניה באירוויזיון. אנז'זה המשיכה לשיר באירוויזיון 2004, ונחתה את עצמה במקום ה-7 המכובד עם השיר "The Image Of You". מאז, התגלה עניין בינלאומי יותר סביב הפסטיבל, כאשר מעריצי האירוויזיון מאירופה ומעבר יותר ויותר בעקבות התחרות דרך זרמי אינטרנט חיים והזנות לוויינים. שנה אחר שנה, תגיות FIK נטו במקומות הראשונים של מדינות רבות באירופה בטוויטר במהלך מופע הגמר החי. Festivali i Këngës הוא בדרך כלל תהליך הבחירה הלאומי הראשון שקפיץ את עונת האירוויזיון, שם מדינות חושפות את הרשומות המתחרות שלה לתוכנית במאי. בגלל זה בדרך כלל נערך סביב חג המולד, האוהדים מתייחסים לתקופת זמן זו בשם "FIKmas". במהדורות המוקדמות של פסטיבלי אי קנגס כל שיר הושר פעמיים או שלוש פעמים על ידי זמרים שונים. בשנת 1980 שמועות עקשניות טענו שהזוכה נבחר בידי החלטה ממשלתית. בשנת 1987, קוזמה דושי עם השיר "ty o djale" עמד לנצח את התחרות עד שאשת הרודן נעימה הוג'ה החליטה לבחור במקומו שיר אחר. בשנת 1994, מריזה איקונומי הפכה לזמרת הצעירה ביותר בתולדות התחרות עם השיר "Telefonate zemrash" (מתקשרת ללבך). בשנת 1995, השיר "EDashurine" על ידי לואן ז'גו ולאדינו צילו קיבל זמן תשואות בסך של 7 דקות ו-11 שניות. בשנת 1997, לזמרת אלמה בקאשתי הייתה תקלה לא נעימה כאשר שמלתה נפלה והחזה שלה נחשף. המצלמות הצליחו למנוע את התקרית, אך הקהל קיבל מבט מלא של האירוע. בשנת 1963, באסניק טרוושי היה הזמר הראשון שהועמד לדין על ידי הדיקטטורה הקומוניסטית. זה היה בשל הפרשנות של הגיה לא נכונה של מילה בשיר "Djaloshi DHE". בשנת 1964, ראש חבר המושבעים לאזר סילקי החליט כי אין זוכה במקום הראשון בשל איכות נמוכה של השירים. השיר "Dritaren kerkoj" שהושר על ידי ווצ'ה זאלה זכה במקום השני, ושני שירים נוספים זכה במקום השלישי. בשנת 2006, זמרת בשם גרטה קוצ'י הייתה כל כך מאוכזבת מן המקום החמישי - היא פרצה בבכי, בעוד אמה החלה להתווכח עם השופטים של הפסטיבל. פסטיבל סן רמו תחרות הזמר של האירוויזיון פסטיבל הזמר והפזמון תחרות הזמר של האירוויזיון מדיה וקבצים בנושא פסטיבלי אי קנגס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבלי אי קנגס (באלבנית) אתר רשמי של OGAE Eurovision Albania Club Tochka, Nicholas,, Audible states : socialist politics and popular music in Albania, New York, NY Guy Hardy, S’il te plaît, ne m’aide pas !, ERES, 2012