laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הוועדה הבין-משרדית למערכות מידע גאוגרפי

הוועדה הבין-משרדית למערכות מידע גאוגרפי אחראית על הפעילות של מדינת ישראל בתחום המיפוי. זוהי וועדה סטטוטורית שהוקמה על ידי הממשלה בתאריך 25 בדצמבר 1990 והחלה את פעילותה המלאה ב-17 ביוני 1993. מאז 10 ביולי 1997 פעלה הוועדה במסגרות ממשלתיות שונות עד שהוחלט על שדרוג פעילותה בשנת 2005. מטרת הוועדה לקדם את תחום ניהול מערכות המידע הגאוגרפיות ברמה הארצית בדרך של שיתוף מידע וידע מקצועי במקצוע הגאוגרפיה, קידום תקנים ונוהלי עבודה מסודרים. במסגרת עבודות הוועדה פועלים כיום עשרות משרדי ממשלה שונים וגופים ציבוריים, תחת ניהולו של המרכז למיפוי ישראל ובשיתוף עם משרד הפנים. במסגרת הוועדה פועלת מליאה ו- 5 ועדות משנה לנושאים המרכזים עבודה במערכות מיפוי ו- GIS: "מפה אחת לישראל" לפרוייקטים ברמה הלאומית, "ועדת משנה לשלטון המקומי" לקידום שיתופי מידע וידע ברשויות המקומיות, ועדת משנה לנושאי חרום, ועדת משנה למידע ימי וועדת משנה בנושאי טכנולוגיה ו- IT. ועדות המשנה של הועדה הבין-משרדית עוסקות בשיתוף מידע וידע, טכנולוגיה, תקינה, מטה-דאטה ופעילות במצבי אסון לאומיים. מערכת מידע גאוגרפי אתר האינטרנט הרשמי של הוועדה הבין-משרדית למערכות מידע גאוגרפי ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עם ילידי

עם ילידי (ברבים: עמים ילידים, או ילידיים; על פי האקדמיה ללשון העברית: קדמונאים) הוא קבוצה אתנית המוגדרת כאוכלוסייה טבעית וראשונית במקום מסוים. יָלִיד הוא בן לקבוצה ילידית. למונח יש הגדרות שונות, ואין אחת שמקובלת אוניברסלית, אך לרוב הזיהוי נעשה עם הפירוש של "המתיישבים המקוריים" של טריטוריה. לקראת סוף המאה ה-20 המונח קיבל משמעות פוליטית, כשהחל לשמש להתייחסות לקהילות אתניות שלהן קשרים היסטוריים לקבוצות שהתקיימו בטריטוריה זו או אחרת טרם עברה קולוניזציה או היווצרות מדינת לאום, ואשר משמרות מידה ניכרת של הבחנה תרבותית ופוליטית בינן לבין המסגרת התרבותית והפוליטית של המדינה בה הן נמצאות. במובן הפוליטי של המונח "עם ילידי", קבוצות אלו נתפסות כפגיעות במיוחד לניצול ודיכוי בידי מדינות-הלאום, ובעקבות כך נוצרה מערכת של זכויות אזרחיות בהתאם לחוק הבינלאומי, על-ידי ארגונים בינלאומיים כגון האומות המאוחדות, ארגון העבודה הבינלאומי והבנק העולמי. האו"ם פרסם הצהרה בדבר זכויות עמים ילידיים – שמטרתה הגנה על הזכויות הקיבוציות של עמים מקוריים – לתרבותם, לזהותם, ללשונם, לעיסוקם, לבריאותם, לחינוכם ולמשאביהם הטבעיים. מדינות שונות מייעדות שמות שונים לקבוצות אוכלוסייה בתחומן שמוכרות כילידיות על פי החקיקה הבינלאומית. לדוגמה: "אמריקנים מקוריים" (בארצות הברית), "אינואיטים", "מטי", "האומות הראשונות" (בקנדה), "אבוריג'ינים" (באוסטרליה), "אנשי ההרים" (בדרום-מזרח אסיה) ואַדיוואסי (בהודו). במקומות שונים בעולם קבוצות אלו נקראות בשמות כלליים כמו "מיעוטים לאומיים" ו"קבוצות שבטיות". בישראל, שבה ניטש פולמוס סביב גבולותיה של המדינה, נעשה שימוש במונח "יליד" לפי עמדתו והשקפתו של הדובר. דוגמה לכך היא הצעתו של חבר הכנסת נסים זאב להחיל על תושבי ההתנחלויות את ההכרה כקבוצת "ילידים", ואת טענתם הנגדית של חברי הכנסת הערבים, לפיה "הפלסטינים הם הילידים האמיתיים של הארץ הזאת". קולוניאליזם הצהרה על זכויותיהם של עמים ילידים מדיה וקבצים בנושא עם ילידי בוויקישיתוף הצהרת האו"ם בדבר זכויות עמים ילידיים, ספטמבר 2007 (באנגלית) שבטים ילידיים, דף שער בספרייה הלאומית קַדְמוֹנַאי במילון סוציולוגיה (תשע"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית טיבי: המתנחלים אינם ילידים, nrg, אוקטובר 2010.
קוויאר ועדשים

קוויאר ועדשים (באיטלקית: Caviale e lenticchie) הוא מחזה קומי, אשר עלה לראשונה על הבמה בשנת 1956, מאת הכותבים האיטלקים ג'וליו סקארניצ'י ורנצו טאראבוזי (Scarnicci, Tarabusi). למחזה קיימת גם גרסה טלוויזיונית. ההצגה זכתה להצלחה בישראל והועלתה מספר פעמים בתיאטראות שונים בארץ. לראשונה בשנת 1983 בתיאטרון הבימה, בתרגומו של נסים אלוני ובבימויו של מיכאל גורביץ' ורצה במשך 154 הצגות. ההצגה הועלתה בתיאטרון הקאמרי בשנת 2003 בבימויו של אילן רונן ובתרגומו של דורי פרנס, והייתה מועמדת לשישה פרסי התיאטרון הישראלי בשנת 2004. בשנת 2006 הועלתה ההצגה בבית צבי בבימויו של גילי אמיתי. בשנת 2010 הועלתה ההצגה בסטודיו למשחק ניסן נתיב בבימויו של דור צויגנבום. בשנת 2011 הועלתה ההצגה בתיאטרון הבימה בבימויו של מוני מושונוב. עלילת המחזה מתרחשת בנאפולי שבאיטליה. אבי משפחה ענייה בעיר עושה את פרנסתו בכך שמגיע לחתונות שהוא אינו מוזמן אליהן, שם אוסף מאכלים ומוכר אותם בעזרת אשתו. בהמשך הוא מגדיל לעשות והופך את ביתו ל"בית תמחוי" במטרה לאסוף תרומות שיגיעו לכיסו. קוויאר ועדשים באתר הבימה קוויאר ועדשים באתר תיאטרון הקאמרי תוכנית ההצגה באתר של מיכאל גורביץ' קוויאר ועדשים, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2003 שוש אביגל, ביקורת תיאטרון - בורקס נוסח איטליה, כותרת ראשית, 12 באוקטובר 1983 מיכאל הנדלזלץ, כל כך עני שזה מצחיק, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2003 ציפי שוחט, 18 מועמדויות לתיאטרון הקאמרי בפרס התיאטרון, באתר הארץ, 24 במרץ 2004 יובל בן עמי, עכבר העיר, קוויאר ועדשים: המסיבה של מושונוב, באתר הארץ, 6 במאי 2012 טל פרי, ‏הנסיכה על העדשה, באתר גלובס, 20 בדצמבר 2011
שאנון מילר

שאנון לי מילר (באנגלית: Shannon Lee Miller; נולדה ב-10 במרץ 1977) היא מתעמלת אמריקאית בעבר. היא אלופה אולימפית ואלופת עולם, כולל פעמיים ברציפות בתואר היוקרתי ביותר, קרב רב אישי (1993 ו-1994). היא הספורטאית האמריקאית המעוטרת ביותר בברצלונה 1992, כשגרפה חמש מדליות. מילר נולדה ברולה שבמיזורי. בגיל 6 חודשים משפחתה עברה לאדמונד אוקלהומה ובגיל 5 שנים החלה להתאמן בהתעמלות. כעבור 4 שנים היא נסעה למחנה ברוסיה עם אמה ושם המאמנים הסובייטים צפו לה עתיד מזהיר ברמה העולמית. שם היא גם החלה להתאמן עם סטיב נונו מאוקלהומה. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה באינדיאנפוליס, ארצות הברית בשנת 1991 זכתה מילר בשתי מדליות כסף בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על המקבילים המדורגים. באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה מילר ב-5 מדליות, מהן 2 כסף ו-3 ארד. מדליות כסף בתחרות הקרב רב, אחרי טטיאנה גוצו מרוסיה ולפני לוויניה מילושוביץ' מרומניה ובתרגיל על הקורה. מדליות ארד בתחרות הקבוצתית, בתרגיל על המקבילים המדורגים ובתרגיל הקרקע. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בברמינגהאם, בריטניה בשנת 1993 זכתה מילר ב-3 מדליות זהב, בתחרות הקרב רב (39.062 נקודות) לפני ג'ינה גוג'ן מרומניה (39.055 נקודות) וטטיאנה ליסנקו מאוקראינה (39.011 נקודות), בתרגיל על המקבילים המדורגים ובתרגיל הקרקע. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בבריזביין, אוסטרליה באפריל 1994 זכתה מילר ב-2 מדליות זהב, בתחרות הקרב רב (39.274 נקודות) לפני מילוסוביץ' (39.236 נקודות) ודינה קוצ'טקובה מרוסיה (39.125 נקודות) ובכך הגנה על תוארה ובתרגיל על הקורה. בהמשך אותה שנה באליפות העולם בהתעמלות לקבוצות שנערכה בדורטמונד, גרמניה בנובמבר, היא זכתה במדליית כסף אחרי רומניה ולפני רוסיה. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במאר דל פלאטה, ארגנטינה בשנת 1995 זכתה מילר ב-5 מדליות מהן 4 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בתחרות הקרב רב, בתחרות הקבוצתית ובתרגילים על המקבילים המדורגים והקרקע ומדליית כסף בתרגיל על סוס הקפיצות. באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה מילר בשתי מדליות זהב היחידיות שנבחרת ארצות הברית זכתה בהן, בתחרות הקבוצתית (389.225 נקודות), לפני רוסיה (388.404 נקודות) ורומניה (388.246 נקודות) ובתרגיל על הקורה (9.862 נקודות), לפני ליליה פודקופייבה מאוקראינה (9.825 נקודות) וגוגן (9.787 נקודות). בשנת 1999 נישאה מילר לכריסטופר פיליפס ממנו התגרשה בשנת 2006. לאחר מכן, היא נישאה לג'ון פלקונטי בשנת 2008 ולזוג נולד בן, רוקו בשנת 2009. מילר בוגרת תואר ראשון משנת 2003 מאוניברסיטת יוסטון בשיווק ויזמות עסקית, בעלת תואר במשפטים מבוסטון קולג' משנת 2007 וכיום היא אשת עסקים. בשנת 2006 נבחרה מילר להיכל התהילה הבינלאומי של ההתעמלות. מדיה וקבצים בנושא שאנון מילר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שאנון מילר שאנון מילר, ברשת החברתית פייסבוק שאנון מילר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שאנון מילר, ברשת החברתית אינסטגרם שאנון מילר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי שאנון מילר, באתר olympedia.org שאנון מילר, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית איפה הם היום? שאנון מילר, gymnastics.about.com שאנון מילר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Life in Technicolor II

Life in Technicolor II הוא סינגל של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית, קולדפליי, מתוך המיני אלבום שלה, Prospekt's March. השיר אמנם הוכרז כסינגל בשנת 2009, אך הוא יצא יחד עם האלבום בשנת 2008. השיר מכיל גרסה ווקאלית מלאה של השיר "Life in Technicolor" מאלבום האולפן הרביעי של קולדפליי, Viva la Vida or Death and All His Friends. הסינגל יצא בפברואר 2009 להורדה דיגיטלית, והוא מכיל רצועה שלא פורסמה בעבר, "The Goldrush". השיר נועד במקור להיות באלבום Viva la Vida or Death and All His Friends, אך בסוף הלהקה ויתרה עליו והחליטה לצרפו למיני-אלבום. השיר הועמד לשני פרסי גראמי וזכה באחד. הקליפ הופיע בפעם הראשונה ב-20 בינואר 2009 בערוצים "4Music" וב-Channel 4 בבריטניה. הקליפ מתחיל כשילדים יושבים ומחכים לתיאטרון בובות על חוטים מסורתי, אך במקום זאת כל חברי הלהקה מופיעים בתור בובות על חוטים. עם זאת, תיאטרון הבובות הופך לראוותני יותר ויותר כשהווידאו ממשיך, כשלבסוף מופיע סולן הלהקה כריס מרטין בתור בובה, כשהוא "גולש" על קהל הילדים. בסוף הקליפ חברי הלהקה עולים על מסוק קטן שעובר דרך החלון ושובר אותו. מידע על היצירה "Life in Technicolor II" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Life in Technicolor II" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Life in Technicolor II" באתר Discogs סרטון השיר "Life in Technicolor II" באתר יוטיוב הקליפ לשיר באתר יוטיוב.
I'm Yours

"I'm Yours" הוא שיר של הזמר ג'ייסון מראז והסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, We Sing. We Dance. We Steal Things.. השיר פורסם לראשונה במהדורה מוגבלת ב-2005 מתוך המיני אלבום של מראז בשם Extra Credit, כדי לקדם את אלבום האולפן השני שלו, Mr. A–Z. השיר בוצע על ידי מראז בהופעתיו בשנים 2004–2005, וכבר הפך לחביב הקהל לפני השקתו. "I'm Yours" הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "שיר השנה" ובקטגוריית "ביצוע שיר הפופ הטוב ביותר לזכר" בטקס גראמי ה-51. השיר זכה להצלחה עצומה בארצות הברית ובמצעדי הבילבורד. השיר שבר שיא כשנשאר 76 שבועות במצעד הבילבורד הוט 100, זמן השהייה הרב ביותר לשיר במצעד זה, כששבר את השיא של שירה של ליאן ריימס, "How Do I Live" משנת 1998, שעמד על 69 שבועות. הוא כרגע השיר השישי בעל מספר המכירות הדיגיטליות הגבוהות ביותר בארצות הברית, כשעבר 5 מיליון הורדות דיגיטליות חוקיות. הוא בינתיים השיר היחידי של מראז שהגיע לטופ 10 במצעד הבילבורד הוט 100 ושירו המוכר ביותר עד כה. גרסת הרמיקס לשיר, שאותה עשה מראז עם ליל ויין וג'ה כור, זכתה גם היא להצלחה. מידע על היצירה "I'm Yours" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "I'm Yours" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "I'm Yours" באתר יוטיוב I'm Yours, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
נורי שאהין

נורי שאהין (נולד ב-5 בספטמבר 1988, בלידנשייד) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא טורקי ששיחק בעמדת הקשר מרכזי וכיום מאמנה של בורוסיה דורטמונד. ב-6 באוגוסט 2005, כשהיה רק בגיל 16 ו-335 ימים, קבע שאהין שיא בכך שהפך לשחקן הצעיר ביותר ששיחק אי פעם בבונדסליגה, והפך למבקיע הצעיר ביותר של הבונדסליגה כשכבש נגד נירנברג ב-25 בנובמבר 2005. ב-5 ביולי 2007, שאהין עבר לשחק בהשאלה בת שנה בפיינורד, שם הצליח הרשים את המאמן בארט ואן מרוויק שאימן אותו גם בדורטמונד. שאהין הפך לחלק משמעותי בקבוצה עם חזרתו לדורטמונד בעונת 2009/2010 כשהוא פותח ב-33 מתוך 34 משחקים. הוא סיים את העונה עם ארבעה שערים ושמונה בישולים. ב-9 במאי 2011 הודיע שאהין כי חתם על חוזה לשחק במדי ריאל מדריד ב-6 העונות הבאות. ב-25 באוגוסט 2012 העבר שאהין בהשאלה לליברפול. ב-11 בינואר 2013 עבר שאהין בהשאלה מריאל מדריד לבורוסיה דורטמונד הגרמנית. ב-11 באפריל 2014 הודיעה בורוסיה דורטמונד על מימוש אופציית הרכישה שלה על שאהין והוא נרכש בחזרה מריאל מדריד, אולם מיעט לשחק בשתי העונות הראשונות עקב פציעה. ב-30 באוגוסט 2018 חתם שאהין לשנתיים בורדר ברמן. ב-19 באוגוסט 2020 חתם שאהין באנטליהספור לשנתיים. ב-14 ביוני 2024 חתם שאהין בבורוסיה דורטמונד לשלוש שנים. מדיה וקבצים בנושא נורי שאהין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נורי שאהין (בגרמנית) נורי שאהין, באתר Transfermarkt נורי שאהין, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) נורי שאהין, באתר Soccerway נורי שאהין, באתר BDFutbol נורי שאהין, באתר WorldFootball.net נורי שאהין, באתר National Football Teams נורי שאהין, באתר FootballDatabase.eu נורי שאהין, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ynet, נורי שאהין חתם בריאל מדריד לשש עונות, באתר ynet, 9 במאי 2011 ynet ספורט, ליברפול סיכמה על השאלת נורי שאהין, באתר ynet, 25 באוגוסט 2012
סגן ראש ממשלת רוסיה

סגן ראש ממשלת רוסיה (ברוסית Заместитель Председателя Правительства Российской Федерации) הוא תפקיד פוליטי בכיר ברוסיה, החמישי בחשיבותו לאחר הנשיא, יושבי ראש שני בתי הפרלמנט וראש הממשלה. את התפקיד יכול למלא גם שר, במקביל לחובותיו המיניסטריאליות. סגן ראש הממשלה מתמנה ו/או מפוטר על ידי הנשיא בהמלצת ראש הממשלה. תפקידו לבצע תיאום בין זרועות הרשות המבצעת הפדרלית. לתפקיד סגן ראש הממשלה ממונים אוטומטית מזכיר הממשלה ושר האוצר הרוסי. סגן ראש הממשלה הוא חבר בקבינט ואומנם מכהנים למעלה מבעל תפקיד אחד כסגני ראש הממשלה אך רק הסגן הראשון לראש הממשלה הוא ממלא מקום ראש הממשלה במקרה שראש הממשלה אינו יכול לכהן בתפקידו. לרוב ממונים סגני ראש ממשלה להתעסק בתחום מסוים, למשל סגן ראש הממשלה לענייני כלכלה, או סגן ראש הממשלה לענייני רווחה. נכון לנובמבר 2020 בתפקיד זה מכהנים 9 אנשים (לחלקם יש תפקיד נוסף) ואחד בעל תואר "הסגן הראשון". ממלא מקום נשיא רוסיה יושב ראש מועצת הפדרציה של רוסיה יושב ראש הדומה הממלכתית "Указ Президента РФ от 21.05.2012 N 636 (ред. от 12.05.2014) "О структуре федеральных органов исполнительной власти"". ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המושך הגדול

המושך הגדול (באנגלית: Great Attractor) הוא מושך או אנומליה כבידתית בחלל הבין גלקטי בתחומו של צביר-על הידרה-קנטאורי, אשר כוללת עשרות אלפי גלקסיות, באזור שהיקפו מאות מיליוני שנות אור. אנומליה כבידתית בסדר גודל כזה בסקאלה האינטרגלקטית, מצביעה על נוכחותו של חומר אפל, חומר שאינו ניתן לצפייה ישירה אך ניתן להסיק על קיומו מניתוח השפעת המסה שלו על תנועת הגלקסיות וצבירי הגלקסיות הקשורים אליהן. אנומליית המושך הגדול גורמת לכך שהגלקסיות שבאזור צביר-העל הידרה-קנטאורי מוסטות לאדום בהתאם לקבוע האבל, כך שניתן להסיק שהן מתרחקות גם מאיתנו וגם זו מזו. המדידות מראות שהשינויים בהיסט לאדום שלהן גדולים מידי, והם מסגירים את קיומה של האנומליה. השתנות ההיסט לאדום שלהן נקראת מהירות משונה, והיא נעה בתחום של בין כ-700 ק"מ לשנייה ל-800 ק"מ לשנייה, תלוי בנטייה הזוויתית מכיוונו של המושך הגדול. החריגה מאחידות בהתפשטות היקום נתגלתה לראשונה בשנת 1973, ואז שוב בשנת 1978. מיקומו של המושך הגדול נקבע לבסוף בשנת 1986, במרחק של 153 עד 258 מיליון שנות אור בערך משביל החלב, בכיוונן של קבוצות הכוכבים הידרה וקנטאור. העצמים באזור זה נמצאים במישור הגלקטי, כלומר בחלק השמיים המוסתר על ידי שביל החלב ולכן קשה לחקור אותם באור נראה, אבל תצפיות רנטגן גילו כי באזור זה של החלל, הנמצא בצביר נורמה (ACO 3627), ישנה שכיחות גדולה של גלקסיות גדולות ועתיקות, שרבות מהן מתנגשות עם שכנותיהן, ומקרינות גלי רדיו בכמויות גדולות. בספרות הבדיונית, מוזכר המושך הגדול בסדרה "פיפ פלינקס" מאת הסופר אלן דין פוסטר (שכתב את "הנוסע השמיני" והיה שותף בכתיבתם של תסריטי "מלחמת הכוכבים" ו"מסע בין כוכבים"), בספר "Flinx's Folly". המושך הגדול מוצג כניסיון של גזע חייזרי עתיק ליצור אמצעי בעל כוח משיכה שיכול להעתיק גלקסיות ממקומן, ביניהן גם את שביל החלב. באופן דומה מוצג המושך הגדול גם בסדרת הספרים "זילי" מאת סטיבן בקסטר, במיוחד בספר "טבעת", שבו המושך הגדול מתואר כשרשרת קוסמית בצורת לולאה, שנוצרה באופן מלאכותי. סם פלמסטיד, יקום במשבר, מאמר מתוך כתב העת גליליאו דנה ברעם, ‏נפתרה (כנראה) תעלומת "המושך הגדול" – התגלו מאות גלקסיות חבויות מאחורי שביל החלב, באתר "הידען", 11 בפברואר 2016 המושך הגדול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) המושך הגדול, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
ולרי פרין

ולרי ריצ'י פרין (באנגלית: Valerie Ritchie Perrine; נולדה ב-3 בספטמבר 1943) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית, פרין הייתה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1974 על הופעתה בתור האני ברוס בסרט "לני". פרין נולדה בעיר גלווסטון שבטקסס לווינפירד, רקדנית ולקנת' פרין, קצין בדרגת לויטננט קולונל בצבא ארצות הברית. העבירה את ילדותה ביפן שם הוצב אביה ולאחר מכן בחווה באריזונה. החלה את דרכה בתעשיית הבידור בתור נערת שעשועים בלאס וגאס ועשתה את הופעת הבכורה שלה בהוליווד בעיבוד הקולנועי לרומן המלחמה המפורסם "בית מטבחיים חמש". היא הצטלמה כדוגמנית למגזין פלייבוי והייתה לשחקנית הראשונה בתולדות הטלוויזיה האמריקאית שחשפה את פיטמותיה בסצנת מקלחת בסרט "סאונה". בשנת 1975 זכתה פרין בפרס השחקנית הטובה ביותר של פסטיבל קאן ובפרס באפט"א לשחקנית החדשה הטובה ביותר על הופעתה בדרמה הקומית "לני" בתור האני ברוס אשתו של הקומיקאי הדגול לני ברוס (דאסטין הופמן), לפרסי המבקרים ולתשבחות נוספו גם מועמדויות יוקרתיות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב. ב-1979 שיחקה לצידם של רוברט רדפורד וג'יין פונדה בסרטו של סידני פולאק, "הפרש החשמלי". את הופעתה המפורסמת בקריירה עשתה פרין בסרט "סופרמן" בתור איב טסמאכר, חברתו ושותפתו של לקס לות'ר (ג'ין הקמן) שמצילה בסרט את סופרמן (כריסטופר ריב). חזרה על התפקיד גם בסרט ההמשך "סופרמן 2". בשנת 2000 השתתפה בקומדיה שוברת הקופות "מה נשים רוצות" וגילמה את מרגו האסיסטנטית של ניק מרשל (מל גיבסון), גיבור העלילה השוביניסט שמסוגל לקרוא מחשבות של נשים. כאשר עבדה בעסקי השעשועים בלאס וגאס התארסה פרין עם אספן נשק עשיר, כחודש לפני החתונה הצפויה הוא ירה בעצמו למוות בטעות, כתוצאה מפליטת כדור. פרין מעולם לא נישאה. בית מטבחיים חמש (1972) הגיבור האמריקאי האחרון (1973) לני (1974) וו. סי. פילדס ואני (1976) מר ביליון (1977) סופרמן (1978) פרש חשמלי (1979) הקוסם מלובלין (1979) סוכנות (1980) סופרמן 2 (1980) הגבול (1982) קוקטייל מאליבו (1983) מים מים (1985) נסיכה מבברלי הילס (1987) מלאך בהיר (1991) נקודת רתיחה (1993) בחורה בקאדילק (1995) הרקוויאם של בראון (1998) לובבנים עד הסוף (1982) החברה של החבר שלי (1999) מה נשים רוצות (2000) חובבנים עד הסוף (2005) הקליפורנים (2005) מדיה וקבצים בנושא ולרי פרין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ולרי פרין ולרי פרין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ולרי פרין, באתר AllMovie (באנגלית) ולרי פרין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ולרי פרין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ולרי פרין, באתר Last.fm (באנגלית) ולרי פרין, באתר AllMusic (באנגלית) ולרי פרין, באתר Discogs (באנגלית)
מפלגת החופש העממי

מפלגת החופש העממי (ברוסית: Партия народной свободы), בעבר המפלגה הרפובליקנית של רוסיה (Республиканская партия России) הייתה מפלגת אופוזיציה ליברל דמוקרטית, שהוקמה בתחילת שנות ה-90, עם הופעת הסממנים הראשונים לפירוק המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית. רוב חברי המפלגה הראשונים היו חברי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות שלא הסכימו עם החלטות הרוב בכנס ה-27 המפלגתי. ב-17 בנובמבר התקיים במוסקבה כנס היסוד של המפלגה החדשה ונבחרו ראשיה. בשנות ה-90, חברה לתנועות דמוקרטיות נוספות במדינה, אך לאורך השנים נותרה מפלגה עצמאית, כאשר מנהיגי המפלגה תמיד נאבקו על קיומה. ב-2007 נמנע מן המפלגה להירשם במשרד המשפטים וב-2011 בית המשפט האירופי לזכויות אדם פסק שביטול רישיון המפלגה הרפובליקנית הוא מעשה בלתי חוקי. באמצע שנות ה-90, אוחדו אל המפלגה כמה תנועות, הדומות לה במצעה כתנועת "רוסיה, קדימה! השואפת לדמוקרטיזציה בתחום הכלכלי ברוסיה. המפלגה היא חברה פעילה בקואליציית רוסיה האחרת של גארי קספרוב. יו"ר המפלגה ולדימיר ריז'קוב במאי 2007, משרד המשפטים הרוסי ביטל את רישום המפלגה אלא שב-2011 - לאחר תביעה שהגיש יו"ר המפלגה - בית המשפט האירופי לזכויות אדם הכריז על החלטה זו כבלתי דמוקרטית ותבע מרשויות המשפט ברוסיה לבטל את ההחלטה. בינואר 2012 בית המשפט העליון של רוסיה ביטל את החלטת משרד המשפטים הרוסי והמפלגה ממשיכה להתקיים. עד יולי 2015 נקראה בשם המפלגה הרפובליקנית של רוסיה - מפלגת החופש העממי אולם בכנס המפלגה קוצר שם המפלגה ושמה הוא "מפלגת החופש העממי". במאי 2023, בית המשפט העליון ברוסיה פסק לפרק את המפלגה. מנהיג המפלגה מיכאיל קסיאנוב עזב את רוסיה ובהמשך הוכרז על ידי המדינה כ״סוכן זר״. פוליטיקה של רוסיה ברית כוחות הימין המפלגה הדמוקרטית של רוסיה סולידריות (תנועה רוסית) רוסיה האחרת מדיה וקבצים בנושא מפלגת החופש העממי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת החופש העממי מפלגת החופש העממי, ברשת החברתית פייסבוק מפלגת החופש העממי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מפלגת החופש העממי, ברשת החברתית אינסטגרם מפלגת החופש העממי, ברשת החברתית VK מפלגת החופש העממי, סרטונים בערוץ היוטיוב Владимир Рыжков: «Мы должны сделать ПАРНАС супер-партией» - Политика, Россия - МК
מפלגת הפיראטים

מפלגת הפיראטים, הוא כינוי שאומץ על ידי מפלגות פוליטיות במדינות שונות הדוגלות בזכויות אדם, דמוקרטיה דינמית (לעיתים גם בדמוקרטיה ישירה), רפורמות בדיני זכויות יוצרים ופטנטים, תוכן חופשי, פרטיות, שקיפות וחופש המידע. מפלגת הפיראטים הראשונה הייתה מפלגת הפיראטים של שוודיה, אשר נוסדה ב-1 בינואר 2006 על ידי ריקארד פאלקווינגה (אנ'). מאז נוסדו לאורך השנים, ובהשראת היוזמה השוודית, עשרות מפלגות פיראטים שונות ברחבי העולם. בשנת 2007 נציגי המפלגות הללו נפגשו לראשונה בווינה שבאוסטריה כדי לדון בעתיד התנועה ולהתכונן לבחירות לפרלמנט האירופי של שנת 2009. ב-18 באפריל 2010 נוסד באופן רשמי ארגון גג בינלאומי, האינטרנציונל של מפלגות הפיראטים, בכנס שהתקיים בבריסל, בלגיה. בארגון חברות כשלושים מפלגות ממדינות שונות. בבחירות לפרלמנט של ברלין שהתקיימו בספטמבר 2011 זכתה מפלגת הפיראטים הגרמנית ב-8.9% מהקולות, ובכך הפכה למפלגת הפיראטים הראשונה שזכתה במושבים בבחירות פרלמנטריות עירוניות. בנובמבר 2012 זכתה מפלגת הפיראטים של איסלנד ב-5.1% מהקולות בבחירות לפרלמנט, ובכך הפכה למפלגת הפיראטים הראשונה שנבחרה באופן דמוקרטי לפרלמנט של מדינה. בישראל קיימת מפלגת פיראטים מקומית, הפיראטים, שהתמודדה החל מההבחירות לכנסת התשע עשרה. המפלגה לא עברה מעולם את אחוז החסימה. האינטרנציונל של מפלגות הפיראטים מפלגת הפיראטים הישראלית מפלגת הפיראטים של גרמניה מפלגת הפיראטים של שוודיה מפלגת הפיראטים של איסלנד מדיה וקבצים בנושא מפלגת הפיראטים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת הפיראטים Ben Jones (2007-06-09). "Pirates Gather at First International Pirate Party Conference". TorrentFreak. נבדק ב-2010-05-28. Wil Longbottom (2011-09-19). "Shiver me timbers! Pirate Party wins 15 seats in Berlin parliamentary elections". Daily Mail. נבדק ב-2011-10-12. סוכנויות הידיעות, לראשונה בתולדותיה, מפלגת הפיראטים תכהן בפרלמנט לאומי, באתר כלכליסט - www.calcalist.co.il, ‏2013-04-30 רשימת הפיראטים לכנסת ה־19, באתר ועדת הבחירות המרכזית ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שפות הודו-איראניות

שפות הודו-איראניות, הידועות גם כ"שפות אַרִיּוֹת", הן קבוצת שפות מהקדומות, הגדולות והחשובות שיש במשפחת השפות ההודו-אירופיות. הן מדוברות בדרום אסיה, מדרום הרי אורל וחופי הים הכספי במערב, דרך איראן, אפגניסטן ופקיסטן, ועד הודו ובנגלדש. ככל הנראה מקורן של שפות אלה הוא בערבה האוקראינית, ערש השפה הפרוטו הודו-אירופית ובמהלך התפתחותן הן נפרדו לארבע קבוצות: שפות הודו-אריות, שפות איראניות, שפות דרדיות ושפות נוריסטניות. דובריהן נעו בעיקר דרומה, מזרחה ומערבה ורק מעט שפות עברו צפונה. יש הקושרים את התפשטותן במרחב זה עם המצאת המרכבה. משפחת השפות ההודו-איראניות כוללות 300 שפות שמדוברות בפי 1.5 מיליארד דוברים. השפות ההודו-איראניות הנפוצות ביותר מהענף ההודו-ארי הן: הינדי, בנגלית, פנג'אבי, וגוג'ראטית. ומהענף האיראני השפות הנפוצות הן: פרסית, פשטו, וכורדית. השפות במשפחה מתחלקות לקבוצות הבאות: שפות הודו-אריות סנסקריט אסמסה בנגלית גוג'ראטית הינדית מאיטילית מראטהי נפאלית אורייה פאלי פנג'אבי רומאני – מדוברת על ידי הרומאני (צוענים) סינדית סינהלית אורדו דיבהי שפות דרדיות: דאמלי דומאקי גאוואר-באטי קאלאשה קשמירית חוואר קוהיסטנית ניגאלאמית פאשאי פאלורה שינה שומשתי שפות נוריסטניות: אשקום קמוירי קאטי (באשגלי) פרסואנית (ווסי-וורי) טרגמי וואיגלית (קאלאשה-אלה) שפות איראניות: פרסית אווסטית (נכחדה) פהלווי ("פרסית תיכונה") פאשטו דארי של אפגניסטן טג'יקית בוכרית אוסטית כורדית בלוצ'ית טאליש טאטית ג'והורי (טאטית יהודית) ג'יהדי (פרסית יהודית) דארי של זורואסטרים יאגנובי השפה האם של משפחת השפות ההודו-איראניות היא השפה הפרוטו-הודו-איראנית (אנ') ששוחזרה בידי בלשנים. השפות ההודו-איראניות המוקדמות ביותר שתועדו הן סנסקריט וודית, אווסטית עתיקה וצעירה ופרסית עתיקה (שפות איראניות עתיקות). מספר מילים שאולות משפה הודו-ארית אחרת נמצאו במסמכים שנמצאו בממלכה החיתית וממלכת מיתני העתיקות במזרח התיכון. מדיה וקבצים בנושא שפות הודו-איראניות בוויקישיתוף שפות הודו-איראניות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפות הודו-איראניות, דף שער בספרייה הלאומית The prehistoric origin and spread of the Indo-Iranian languages, Leiden University (באנגלית) Prof. Pramod Pandey, INDO-ARYAN LANGUAGE FAMILY Indo-Iranian languages | History, Characteristics & Classification | Britannica, www.britannica.com, ‏2024-02-01 (באנגלית)