המכורים לזהב

המכורים לזהב (השם המקורי באנגלית: Paint Your Wagon, בתרגום חופשי: "צבע את עגלתך") הוא סרט אמריקאי שיצא למסכים ב-1969. הסרט, ששילב את סוגות המחזמר והמערבון, הופק בתקציב גבוה מאוד לאותן שנים, כ-18 מיליון דולר. הסרט התבסס על מחזמר שהופק ב-1951 והוצג בתיאטראות ברודוויי, פרי עטם של הסופר ומחבר הפזמונים, אלן ג'יי לרנר והמלחין פרדריק לאו. את העיבוד לתסריט הקולנועי עשה פאדי צ'ייבסקי, ביים את הסרט ג'ושוע לוגאן וכיכבו בו לי מרווין, קלינט איסטווד וג'ין סיברג. במהלך מסע של שיירת עגלות למערב ארצות הברית, באמצע המאה ה-19, מתדרדרת אחת העגלות לתהום ובעליה נהרג. בשעה שהוא כורה את הקבר, מגלה אחד ממשתתפי המסע, בן (לי מרווין) סימני זהב והוא ואחיו הצעיר של ההרוג (קלינט איסטווד), הנקרא מעתה פַּרדְנֶר (שיבוש של Partner - שותף) הופכים לשותפים בבעלות על האדמה שתבטיח להם עושר. חיש מהר צומחים במקום אוהלים ובקתות של מחפשי זהב והמקום נקרא "עיר ללא שם". על הצלחת העיירה מעיבה נקודה אחת - אין שם אף אישה. בעיה זו באה על פתרונה החלקי כשמורמוני זקן מגיע לעיירה עם שתי נשותיו הצעירות ומשתכנע למכור אחת מהן במכירה פומבית. בן השיכור מצליח לקנות בסכום עתק את אליזבת (ג'ין סיברג), הם נישאים על פי "חוק הכורים" והיא עוברת להתגורר איתו ועם פרדנר, לא לפני שהיא מבהירה לו באיומי אקדח כי איננה מתכוונת להיות רכושו והיא דורשת שיתייחס אליה בכבוד וכי יבנה לה בקתת עץ. בן נענה לדרישותיה ואף מצווה על שאר הכורים לכבד אותה. אולם, בן אינו מוצא מנוח מכך שכל גברי העיירה לוטשים עין אל אליזבת היפה ומחליט לחטוף קרון ובו שש פרוצות צרפתיות העושה את דרכו לעיירה השכנה. הוא סבור כי צעד זה יביא גם להמשך שגשוגה של העיירה שכן ימשוך לשם כורים ועסקים נוספים. בצאתו למשימה הוא מפקיד את אליזבת למשמרת בידיו של פרדנר והשניים מתאהבים. אליזבת טוענת כי היא אוהבת גם את בן ומשכנעת את שני הגברים כי כפי שגברים מורמונים חיים עם מספר נשים, כך אין מניעה שהיא תהיה נשואה לשני גברים. העיירה אמנם משגשגת; מתיישבים חדשים מגיעים וסלונים ובהם הימורים, שתייה וזנות גם הם משגשגים. אל העיירה מגיע מטיף נוצרי המבטיח לתושביה כי במידה ולא ישפרו את דרכיהם החוטאות - יבלעו על ידי זעם האלוהים. בחורף המושלג ניצלת משפחת מתיישבים מהוגנת שתעתה בשלג באזור ומוזמנת להתארח בבית גיבורי הסרט, שבו מוצגים פרדנר ואליזבת כזוג נשוי בעוד שבן מוצג כנספח. בן המתוסכל מפתה את אחד מבניה התמימים של המשפחה המתארחת לשרך את דרכיו בסלונים של העיירה ואליזבת הנכעסת מגרשת את בן ופרדנר מהבית. בינתיים מתדלדל הזהב שבאדמת העיירה ובנהר הסמוך ובן מוצא שיטה חדשה: הוא חופר מתחת לסלונים מחילות ואוסף את אבקת הזהב שנפלה דרך החריצים שבין לוחות רצפת הסלון. בן ושותפיו החדשים חופרים תחת כל הסלונים בעיירה עד אשר בזמן תגרה המתפתחת באחד הסלונים מתמוטטת העיירה כולה אל תוך המחילות החפורות ובכך בא הקץ על העיירה ומתגשמת נבואתו של המטיף. בן שם את פניו לנדודים ולחיפוש זהב באתרים אחרים (ושר בתוך כך את הלהיט "כוכב נודד" (Wandering Star)) בעוד שפרדנר ואליזבת מחליטים להישאר במקום, להקים בית ולעסוק בחקלאות. תקציבו הראשוני של הסרט היה 10 מיליון דולר ובפועל, התקציב כמעט והוכפל והגיע לכ-18 מיליון דולר. לי מרווין העדיף להשתתף ב"המכורים לזהב" על פני השתתפות ב"חבורת הפראים" של סם פקינפה. הוא קיבל שכר של מיליון דולר תמורת השתתפותו. קלינט איסטווד קיבל על השתתפותו 750 אלף דולר. פיי דאנאוויי דחתה הצעה לככב בסרט בתפקיד אליזבת. גם דיאנה ריג וג'ולי אנדרוז היו מועמדות לתפקיד זה שנמסר בסופו של דבר לג'ין סיברג. מרווין ואיסטווד שרו בסרט בקולם שלהם בעוד ששיריה של סיברג הוקלטו בדיבוב. חלק משירי המחזמר המקורי בברודוויי הושמטו ובה בשעה, נוספו לסרט שישה שירים שלא היו קיימים במחזמר ונכתבו על ידי לרנר (מילים) ואנדרה פרווין (לחן). חלק מהשירים שובצו בתזמון ובהקשר שונה מזה שהיה במחזה. הסרט צולם ליד בייקר סיטי שבמזרח מדינת אורגון, ממאי ועד אוקטובר 1968. אתרי צילום נוספים היו באגם ביג בר (ליד סן ברנרדינו שבקליפורניה) וביער הלאומי של סן ברנרדינו. צילומי הסצינות הביתיות צולמו באולפני סרטי פרמאונט בהוליווד. הסרט יצא למסכים באוקטובר 1969. באותן שנים ירדה קרנם של סרטי המחזמר, במיוחד בקרב הקהלים הצעירים. התקציב המנופח של הסרט ואורכו (קרוב ל-3 שעות) הודגשו בצורה שלילית באמצעי התקשורת האמריקאית. קלינט איסטווד היה מתוסכל מהעיכובים ומהתמשכות הצילומים ואמר לאחר שנים כי חוויה זו חיזקה בו את ההחלטה להפוך לבמאי. על פי היסטוריון הקולנוע, רוברט אוסבורן, הירבה לי מרווין לשתות במהלך הצילומים, דבר שתרם לגילום דמותו הקולנועית אך במקביל, הביא גם לדחיות רבות בצילומים. על פי אתר Box Office Mojo, הכנסות הסרט בארצות הברית הגיעו לכ-14.5 מיליון דולר. על פי אתר Numbers הגיעו הכנסות הסרט בכל העולם ל-31.7 מיליון דולר. רוב מבקרי הקולנוע ביקרו את הסרט קשות עם יציאתו למסכים. מבקר העיתון שיקגו סאן טיימס, רוג'ר איברט, כתב בפתיחת הביקורת שלו כי הסרט איננו מעורר בו השראה לכתיבת ביקורת כלשהי - אפילו לא לכתיבת ביקורת קטלנית. הוא תלה את כישלון הסרט בבזבזנות היתר של ההפקה הראוותנית וטען שזו הורסת גם את הסצינות הקטנות והאישיות. גם מבקר הניו יורק טיימס, וינסנט קנבי, סבר כי ההפקה הגרנדיוזית מיותרת, אך ראה בו סרט שהוא בדרך כלל חביב. הוא טען כי מעלתו הגדולה היא גם חסרונו; שלושת כוכביו: מרווין, איסטווד וסיברג הם שחקנים דרמטיים וקומיים בעלי יכולת. אולם, יכולתם הקולית הדלה פוגעת בסרט שהוא גם מחזמר. נראה שעם השנים פחתה הביקורת כלפי הסרט, אך גם כיום איש אינו מדרג אותו כ"סרט קלאסי". מפסקול הסרט התפרסם השיר "כוכב נודד" (Wandering Star) בביצועו של לי מרווין. קול הבס הסדוק והצרוד של מרווין הקנה לשיר נופך מיוחד והשיר הגיע לצמרת מצעדי הפזמונים במספר מדינות. "המכורים לזהב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המכורים לזהב", באתר נטפליקס "המכורים לזהב", באתר AllMovie (באנגלית) "המכורים לזהב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המכורים לזהב", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "המכורים לזהב", באתר אידיבי "המכורים לזהב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) זאב רב-נוף, מערבון-מחזמר בלי אקדחים - אך עם פרוצות, דבר, 10 באפריל 1970 יורם ב., הבהלה לזהב של אמריקה התמימה, מעריב, 13 באפריל 1970 זאב רב-נוף, מערבון אנטי־מוסרי מזמר, דבר, 12 באוגוסט 1976 Paint Your Wagon, האתר של רוג'ר איברט, 31 באוקטובר 1969 נתוני הכנסות באתר Numbers Paint Your Wagon:Critics' Reviews, אתר msn מצטט את אתר Rovi Vincent Canby: “Paint Your Wagon” amiable and cool, צילום המאמר בניו יורק טיימס באתר Hot Splice