laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוחמה שיין

רוחמה שיין (באנגלית: Ruchoma Shain;‏ י"ח בכסלו תרע"ה, 6 בדצמבר 1914 – ה' בניסן תשע"ג, 16 במרץ 2013) הייתה סופרת ומחנכת חרדית, מחברת רב המכר "הכל לאדון הכל". נולדה בניו יורק, בתם הצעירה של הרב יעקב יוסף הרמן ואיידל לבית אנדרון. ביתם בלואר איסט סייד, שהתנהל באדיקות אורתודוקסית יוצאת דופן, בלט בהכנסת אורחים כמו כן שימש כאכסניה לגדולי הרבנים וראשי הישיבות מאירופה שהגיעו לניו יורק, ושיין עזרה להוריה בהכנסת האורחים. בשנת תרפ"ט (1929) נערכה בביתם אספה של ראשי ישיבות ובראשם הרב ברוך דב ליבוביץ, הרב שמעון שקופ, הרב אלחנן וסרמן, הרב ראובן גרוזובסקי והרב יוסף שלמה כהנמן, ושיין, שהייתה אז בת 14, הייתה אחראית על אירוח הרבנים. הרב ברוך דב ליבוביץ התאכסן בביתם במשך כשנתיים, ושיין הצעירה התקרבה אליו ונלוותה למסעותיו בארצות הברית לגיוס כספים למען ישיבתו. בשנת תרצ"ב (1932), בגיל 17, נישאה למשה שיין, שהיה מתלמידי אביה. לאחר נישואיה נסעה עם בעלה למיר, שם למד בעלה בישיבת מיר. בתקופת מגוריהם במיר התקרבה מאוד לראשי הישיבה הרב אליהו ברוך קמאי והרב אליעזר יהודה פינקל ולמשגיח הרב יחזקאל לוינשטיין. לאחר כשש שנים שבו משה ורוחמה שיין לניו יורק. השניים עסקו במשך שנים רבות בהוראה – בעלה עסק בלימוד תורה לצעירים במנהטן והיא שימשה מחנכת בבתי ספר של בית יעקב בברוקלין. בשנת תשכ"ח (1968), לאחר הקמת שכונת מטרסדורף בירושלים וייסוד ישיבת תורה אור על ידי גיסה הרב חיים פינחס שיינברג, עלתה עם בעלה לישראל והתגוררה בשכונה במבנן שבו התגוררו רבנים ואישי ציבור ידועים ובהם גיסה הרב שיינברג, הרב אליעזר גולדשמידט, הרב קלמן כהנא, הרב מנדל וינבך והרב ישראל גנס. במשך שנים היא שימשה מרצה ויועצת בסמינר "חיי יהודית" לתלמידות ממוצא אמריקאי. בשנת תשמ"ד (1984) פרסמה את ספרה האוטוביוגרפי "הכל לאדון הכל", המגולל את חיי אביה ומשפחתה בארצות הברית ומתאר את חוויותיה בשנות מגוריה בעיירה מיר. הספר יצא באנגלית וכעבור זמן תורגם לעברית ולשפות נוספות, והוא נחשב לאחד מרבי המכר הגדולים של הספרות החרדית. כעבור זמן יצאה לאור גרסה חדשה של הספר מעובדת לנוער. כמו כן פרסמה את הספר "לגעת בכוכבים" שבו העלתה את זיכרונותיה כמחנכת בארצות הברית. בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 נסעה לניו יורק כדי להשתתף בשמחה משפחתית ובשל מצבה הרפואי לא יכלה לשוב לישראל. במשך שהותה בארצות הברית הרבתה לכתוב על כמיהתה לשוב לישראל, ואוסף המכתבים יצא כספר. נפטרה בניו ג'רזי, ב-16 במרץ 2013, בגיל 98. ארונה הועלה לישראל והיא נקברה בהר הזיתים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הכל לאדון הכל לגעת בכוכבים אורח מעל הכל הכל מאדון הכל הארות ילדיך היקרים רשימת הפרסומים של רוחמה שיין, בקטלוג הספרייה הלאומית אליעזר היון, לא תמצאו בדוכנים: המלצות לספרות חרדית, באתר ynet, 2 ביוני 2010 הספר הכל לאדון הכל באתר 'אוצר החכמה' רוחמה שיין (1914-2013), דף שער בספרייה הלאומית
בייטס מוטל

בייטס מוטל (באנגלית: Bates Motel; בתרגום חופשי: "מלונית בייטס") היא סדרת דרמה אמריקאית, בכיכובם של ורה פרמיגה ופרדי היימור. הסדרה שודרה מ-18 במרץ 2013, ברשת A&E במשך חמש עונות. "בייטס מוטל" היא סדרת פריקוול עכשווית לדמות המפורסמת נורמן בייטס, מהסרט הקלאסי "פסיכו" של אלפרד היצ'קוק. הסדרה מתארת את חייהם של נורמן בייטס ואמו נורמה לפני האירועים המתוארים בסרטו של היצ'קוק. A&E בחרה לדלג על פיילוט הסדרה, והזמינה 10 פרקים לעונה הראשונה. הסדרה החלה את שידוריה בישראל בתאריך 16 במאי 2013 בערוץ HOT3 של חברת התקשורת "HOT", ומאוחר יותר עברה לערוץ HOT Plus. במאי 2014 חודשה הסדרה לעונה שלישית, שהחלה את שידוריה במרץ 2015. ביוני 2015 חודשה הסדרה לעונה רביעית וחמישית. העונה הרביעית שודרה בחודשים מרץ-מאי 2016, והעונה החמישית והאחרונה עלתה לשידור בפברואר 2017. מדיה וקבצים בנושא בייטס מוטל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בייטס מוטל בייטס מוטל, ברשת החברתית פייסבוק בייטס מוטל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בייטס מוטל, ברשת החברתית אינסטגרם "בייטס מוטל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בייטס מוטל", באתר נטפליקס "בייטס מוטל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בייטס מוטל", באתר Metacritic (באנגלית) "בייטס מוטל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דור (פיזיקת חלקיקים)

בפיזיקת חלקיקים, "דור" הוא אחד הסיווגים של חלקיקי היסוד מסוג פרמיונים: הקווארקים והלפטונים. לפי המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים קיימים שלושה "דורות": ה"דורות" של כל חלקיק נבדלים זה מזה בטעם ובמסה, אולם הם בעלי אינטראקציות זהות. בכל "דור" ישנם שני קווארקים ושני לפטונים. כל דור של קווארקים כולל חלקיק בעל מטען חשמלי של + 2 / 3 e {\displaystyle +2/3e} (קווארק למעלה) וחלקיק בעל מטען חשמלי של − 1 / 3 e {\displaystyle -1/3e} (קווארק למטה). כל דור של לפטונים כולל חלקיק בעל מטען חשמלי של − e {\displaystyle -e} (חלקיק "דמוי" אלקטרון) וחלקיק חסר מטען חשמלי (נייטרינו). ככל שחלקיק הוא מדור גבוה יותר המסה שלו גדולה יותר (מלבד עבור הנייטרינו). לדוגמה: המסה של אלקטרון, שהוא לפטון מהדור הראשון, היאMeV/c2 0.511 בעוד שהמסה של המיואון, שהוא לפטון מהדור השני, היא MeV/c2 106 . הטאו, שהוא הלפטון מהדור השלישי, מסתו כבר 1777 MeV/c2. במקרה של הנייטרינו המסות אינן ידועות כיום, אולם יש מדידות עקיפות שמעלות את האפשרות שיחס הדורות לא שווה ליחס המסות. החלקיקים מהדורות הגבוהים אינם יציבים. לאחר הווצרם הם מתפרקים במהירות לחלקיקים מהדור הראשון. המושג "דור" נטבע על ידי חיים הררי בשנת 1976. לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים e {\displaystyle e} מסמן את המטען החשמלי של אלקטרון. חיים הררי, Three generations of quarks and leptons, יולי 1977 (באנגלית).
ב (מתמטיקה)

במתמטיקה, יש שימוש באות ב׳ בייצוג עוצמות אינסופיות. השימוש באות ב׳ במתמטיקה דומה לשימוש באות א' (אָלֶף אֶפֶס), אך אינו זהה (אלא בקבלת השערת הרצף המוכללת כנכונה). בניגוד לשימוש ב־ ℵ {\displaystyle \aleph } , השימוש ב־ ℶ {\displaystyle \beth } לא בהכרח מכסה את כל העוצמות האינסופיות שקיימות. ראשית נגדיר ℶ 0 = ℵ 0 {\displaystyle \beth _{0}=\aleph _{0}} כלומר, ℶ 0 {\displaystyle \beth _{0}} הוא העוצמה של כל קבוצה בת מנייה אינסופית. כעת נגדיר ℶ α + 1 = 2 ℶ α {\displaystyle \beth _{\alpha +1}=2^{\beth _{\alpha }}} כלומר, כל ℶ α {\displaystyle \beth _{\alpha }} הוא העוצמה של קבוצה המהווה קבוצת חזקה של קבוצה שעוצמתה היא ℶ α − 1 {\displaystyle \beth _{\alpha -1}} . בצורה כזאת ניתן להתאים לכל מספר טבעי n עוצמה ℶ n {\displaystyle \beth _{n}} . ניתן להרחיב את ההגדרה לכל מספר סודר על ידי הגדרה לסודרים גבוליים: ℶ λ = sup { ℶ α : α < λ } {\displaystyle \beth _{\lambda }=\sup\{\beth _{\alpha }:\alpha <\lambda \}} וסודרים עוקבים כמו קודם. לפי משפט קנטור, לכל עוצמה אינסופית יש עוצמה אינסופית גדולה יותר, ואין עוצמה אינסופית גדולה ביותר. לכן לכל ℶ α {\displaystyle \beth _{\alpha }} קיים ℶ α + 1 {\displaystyle \beth _{\alpha +1}} שגדול ממנו. השערת הרצף (שלפיה עוצמת הרצף היא העוצמה האינסופית הקטנה ביותר שאינה בת מנייה) שקולה למשפט ℶ 1 = ℵ 1 {\displaystyle \beth _{1}=\aleph _{1}} . השערת הרצף המוכללת שקולה למשפט ℶ α = ℵ α {\displaystyle \beth _{\alpha }=\aleph _{\alpha }} . יש המסמנים את עוצמת שדה המספרים הממשיים באות ℵ {\displaystyle \aleph } , וכך מקבלים ℶ 1 = ℵ {\displaystyle \beth _{1}=\aleph } .
Break on Through (To The Other Side)

"Break On Through (To the Other Side)" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית הדלתות. זהו שיר הפתיחה של אלבום הבכורה שלהם מ-1967, The Doors. אלקטרה רקורדס הוציאה את השיר כסינגל הראשון של הלהקה, שהגיע למקום ה-126 בארצות הברית. למרות כישלונו של הסינגל להשפיע על מצעדי מכירות התקליטים, הוא עדיין היה אחד השירים הפופולריים ביותר של הלהקה, והפך למבוקש בהופעותיה. עשרים וארבע שנים לאחר יציאתו המקורית, "Break On Through" הפך ללהיט קטן בבריטניה לאחר שיצא כסינגל מתוך אלבום הפסקול לסרט הדלתות, והגיע למקום ה-64 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר מופיע כפותח את אלבום הבכורה. חברת התקליטים של הלהקה Elektra, התנגדו לשימוש במילים "she gets high" ("היא עפה גבוה", ביטוי להתמסטלות) כי זוהי התייחסות לשימוש בסמים. בכל ההוצאות של אלבום הבכורה המשפט הזה נכתב וכל מילות השיר הופיעו, עד 1990 שבו מחקו את המילה "high" וכך מוריסון שר "she gets" ארבע פעמים. עד היום, תחנות רדיו משתמשות בגרסה המצונזרת. בדומה לשירים פשוטים רבים, לשיר זה מקצב של ארבעה רבעים (4/4), לחן השיר דומה ל שירו של גיטריסט הבלוז, אלמור ג'יימס "Stranger Blues". השיר מתחיל עם תופים בסגנון ג'אז שדומים לפתיחת השיר של דקסטר גורדון, "Soy Califa" עם תיפופו של בילי היגינס. התיפוף מתבצע במצילות. מתופף הלהקה ג'ון דנסמור רצה להשתמש בטכניקות של המוזיקה הברזילאית, בוסה נובה ולכן החליט להשתמש בטכניקה זו בשיר. לאחר מכן נשמע סולו עוגב של ריי מנזרק הדומה לשירו של ריי צ'ארלס "What'd I Say" יש כמה הערות שאינן במקומם מכוונות בזה. קלידי הבס של מנזרק גם נשמעים בטכניקה של בוסה נובה עד לסוף השיר. בביקורת שירים עבור AllMusic, המבקרת לינדזי פלנר העירה כי המילים של מוריסון "חושפות אוריינות שרק לעיתים רחוקות שולבה במוזיקת רוק": מיד המילים מצביעות על כך שמשהו שונה ... "Break On Through" בנוי כמו שיר אהבה. עם זאת, הניסוח של מוריסון משלב בחוכמה מילים רומנטיות כמו "I found an island in your arms/A country in your eyes" עם השורות הכמעט מרושעות "arms that chain[ed up]/Eyes that lie[d]". "Break On Through (To the Other Side)" תואר על ידי בילבורד כ"רוקר מלא התרגשות" שמייצג "הופעת בכורה עוצמתית". קאש בוקס אמר כי הסינגל הוא "מסלול נהיגה פועם שאמור לראות הרבה סיבובים". השיר נחשב גם לאחד השירים הגדולים ביותר של הלהקה. בשנת 2021, הגרדיאן דירג את השיר במקום השני ברשימת 30 שירי הדלתות הגדולים שלהם, ו-Louder Sound דירג אותו במקום החמישי ברשימת 20 שירי הדלתות הגדולים שלהם. בשנת 2012 נבחר השיר להיות מנוגן על מאדים במהלך משימה של נאס"א. ג'ים מוריסון - שירה ריי מנזרק - אורגן ווקס קונטיננטל, קלידי בס רובי קריגר - גיטרה ג'ון דנסמור - תופים מידע על היצירה "Break on Through (To The Other Side)‎" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Break on Through (To The Other Side)‎" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Break on Through (To The Other Side)‎" באתר Discogs צ'אק מילר, Warman's American Records, 2011, עמ' 130, ISBN 978-1-4402-2821-6 Robert Christgau: Columns: June 1967, www.robertchristgau.com DOORS, Official Charts, ‏1967-08-22 (באנגלית)
דב צדקה

דב צדקה (נולד ב-1948), הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שכיהן כראש המנהל האזרחי. צדקה נולד וגדל בחיפה. בנובמבר 1965 התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת מטכ"ל. ביחידה עבר מסלול הכשרה כלוחם וכמפקד כיתה. בתום שירות החובה, בשנת 1968 השתחרר כסמל, אך לקח חלק כאיש מילואים במבצעים מיוחדים במלחמת ההתשה. לאחר מלחמת יום הכיפורים השלים כאיש מילואים קורס קציני חי"ר וסיים אותו בהצטיינות. עם הקמת יחידת שלדג גויס על ידי מוקי בצר להכשיר את לוחמי היחידה החדשה. בשנת 1987 נענה לבקשת מפקד היחידה, משה יעלון, והתגייס לקבע כמפקד פלגה בסיירת מטכ"ל בדרגת סרן. בהמשך שימש כמפקד בית הספר למודיעין וסיור בדרגת סגן-אלוף ובשנת 1995 כראש המנהל האזרחי ברצועת עזה עד 1998, ובאותה שנה הועלה לדרגת תא"ל ומונה לראש המנהל האזרחי בגדה המערבית. ושימש בתפקידו באינתיפאדה השנייה. בשנת 2003 לאחר הודאת צדקה כי הדליף מידע לתקשורת, החליט הרמטכ"ל דאז, רא"ל יעלון, למנוע את קידומו הצבאי, ובעקבות זאת פרש צדקה מן הצבא. החל מחודש מרץ 2015 ועד נובמבר 2016 הוביל מטעם מתאם פעולות הממשלה בשטחים משא ומתן עם בדואים המתגוררים בשטח C, על מנת להסדיר את מגוריהם. עבודתו הופסקה בעקבות תחקיר שהוא משמש במקביל יועץ בכיר לקרן המקבלת תרומות מהאיחוד האירופי. מדיה וקבצים בנושא דב צדקה בוויקישיתוף עקיבא אלדר, מה באמת חושב ראש המינהל האזרחי על הכיבוש, באתר הארץ, 7 בינואר 2002. פליקס פריש, תת אלוף הדליף לתקשורת - ולא יקודם, באתר ynet, 19 בספטמבר 2002. עמוס הראל, ישראל והרשות מפירות הסכמות טנט, באתר הארץ, 27 ביוני 2001. רביב דרוקר, בחזרה לאינתיפאדה השנייה: היציאה ל"חומת מגן" והביקורת בצבא על התנהלות שרון, באתר nana10‏, 18 בפברואר 2013. יואב יצחק, ‏קשר שתיקה בצה"ל: קצינים נבדקו בפוליגרף לגלות מי הדליף הערכת יעלון על ערפאת, באתר גלובס, 19 בספטמבר 2002. אלי אשכנזי‏, הלך לעולמו יוסי ג'ינו, מגיבורי סיירת מטכ"ל ומראשוני המסתערבים, באתר וואלה, 22 בדצמבר 2016. רוני הדר, הנועז בעורף האויב, באתר הארץ, 28 בפברואר 2006. רוני הדר, הנועז בעורף האויב, באתר הארץ, 28 בפברואר 2006. עמוס הראל, חיבוק דב, הארץ, ‏ 22.12.2000, כפי שהועלה באתר פרש. עמוס הראל, יעקב (מנדי) אור יחרוץ גורלות במערכת הביטחון, באתר הארץ, 1 בינואר 2011. עמוס הראל, 1,300 פלשתינאים הסגירו עצמם לידי כוחות צה"ל במחנה הפליטים בטול כרם, באתר הארץ, 9 במרץ 2002. פליקס פריש, תת אלוף הדליף לתקשורת - ולא יקודם, באתר ynet, 19 בספטמבר 2002. קלמן ליבסקינד, ‏ניגוד העניינים של האחראי מטעם המנהל האזרחי על פינוי הפולשים הבדואים, באתר מעריב אונליין, 15 באוקטובר 2016 בת אל בנימין, מנהל המו"מ עם הבדואים הודח בשל ניגוד עניינים, באתר ערוץ 20, 6 בינואר 2017
רולינס

רולינס הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... בריאנה רולינס – אתלטית אמריקאית הווארד רולינס – שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי הנרי רולינס – זמר פאנק אמריקאי טרי רולינס – כדורסלן אמריקאי סאני רולינס – נגן סקסופון אמריקאי סת' רולינס – מתאבק אמריקאי
נמל יבשתי

נמל יבשתי הוא מסוף יבשתי המחובר ישירות באמצעות כבישים או מסילות ברזל לנמל ימי ופועל כמרכז לאחסון סחורות והעברתם ליעדים בתוך יבשת. בנוסף לתפקיד זה, נמל יבשתי עשוי לכלול גם מתקנים למיון ואיחוד סחורות, מתקני תחזוקה למובילי מטענים ושירותי מכס. המיקום של מתקנים אלה בנמל יבשתי מעלה תחרותיות שלו מול נמל ימי בתחום אחסון וטיפול בסחורות. רכבת ישראל וחברת נמלי ישראל מקדמות תוכנית להקמת נמל יבשתי באזור השרון, צמוד לכביש 6 ולמסילה המזרחית העתידית. נבחנות שתי חלופות למיקום: באזור קיבוץ אייל או באזור קיבוץ יד חנה שבעמק חפר. התוכנית להקמת הנמל היבשתי נידונה לראשונה במאי 2007, בקיץ 2010 הייתה אמורה לצאת למכרז. שטח של הנמל המתוכנן אמור להיות 480 דונם עם אופציה להרחבה עתידית של 240 דונם. אמורים להבנות מסילות הרכבת שיחברו לנמלי אשדוד ולנמל חיפה. הנמל המתוכנן אמור להיות בעל יכולת קליטה מקסימלית של עד 6,000 מכולות. הקמת המתחם תאפשר את הרחבת שטחי אחסון המכולות ותקל על עומס התנועה בשערי הנמלים ותסיט את תנועת המשאיות מכבישי החוף. בנוסף מתוכננים נמלים יבשתיים נוספים בישראל באזור כרמיאל, ראש פינה ונתיבות. מעבר תרקומיא משמש כנמל יבשתי לסחורות בין חברון לנמל אשדוד. בפרויקט חיבורי נמל המפרץ שנאמד בכ-2 מיליארד ש"ח מוקמת תשתית תחבורה עבור נמל יבשתי בחיפה. מצגת פרויקט נמל יבשתי אבי בר-אלי, חברת נמלי ישראל והרכבת בוחנות הקמת נמל יבשתי באזור המרכז, באתר TheMarker‏, 31 במאי 2007 ליאור גוטמן, בלעדי ל"כלכליסט": הקמת הנמל היבשתי תצא למכרז כבר הקיץ, באתר כלכליסט, 23 בדצמבר 2010 נחתם הסכם להקמת א"ת משותף למטה יהודה, לכיש והר חברון, באתר www.m-yehuda.org.il חיבורי נמל המפרץ, באתר ח.פ.ת הנדסה, ‏2018-12-16
יונה קרוננברג

יונה קרוננברג (נולד ביולי 1943, אוש קירגיזסטן, לשעבר ברית המועצות) הוא רופא אף אוזן גרון וסופר ישראלי, פרופסור בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. יונה קרוננברג נולד ביולי 1943 בקולחוז בקירגיזסטן להורים שברחו מפולין עם כיבושה על ידי הגרמנים. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, המשפחה חזרה לפולין ולאחר מסע ארוך ברחבי אירופה והמתנה לסרטיפיקט במחנה של הג'וינט באוסטריה, הם עלו לישראל ב-1948. לאחר שהות קצרה במחנה עולים השתכנה המשפחה במנשייה בתל אביב. למד ב"חדר" ביפו, בבית הספר המעורב בשכונת נווה צדק ובתיכון עירוני א' בתל אביב. קרוננברג למד רפואה בווינה בשנים 1974 - 1976 ועבד במשך שנתיים בבית חולים בעיר קורנויבורג שבפאתי העיר וינה. נישא בווינה ליוליה, בתו של לדיסלאו פארדי שהיה סגן שר הבריאות בהונגריה. התמחה ברפואת אף אוזן גרון בציריך ב-1984 - 1985 אצל פרופ' אוגו פיש (Hugo Fisch) שהיה בזמנו בכיר מנתחי האוזניים בעולם. בשנת 1976 חזר לישראל והתמחה במקצוע אף אוזן גרון במרכז רפואי שיבא בתל השומר עד יציאתו לפנסיה ב-2009. קרוננברג הוא רופא אא"ג, ובמשך 20 שנה ניהל את מחלקת אא"ג במרכז הרפואי שיבא. מרצה מבוקש באיגוד הישראלי למחלות אא"ג, באוניברסיטה והוא מוזמן תדירות להרצאות בכנסים ולמתן קורסי ניתוח במחלקות. קרוננברג הוא חלוץ ניתוחי שתל שבלול בישראל ובין המובילים בנושא זה בעולם[דרוש מקור]. ב-1989 בוצעו על ידו ניתוחי שתל שבלול הראשונים בישראל. קרוננברג הוא מומחה בטיפול בעצב הפנים, ליקוי שמיעה, דלקות אוזניים וסחרחורת והוא מוביל בישראל בגישות הניתוחיות השונות לטיפול במחלות אלו. הוא פיתח שיטות ניתוחיות חדשניות במקצוע אא"ג: שיטת SMA לביצוע ניתוח שתל השבלול המקצרת את משך הניתוח ומפחיתה את סיבוכיה. שיטת SMA אומצה על ידי רופאים רבים בעולם. שיטת ניתוח MAPRO לניתוח של כולסטאתומה של המסטואיד. שיטה זו מאפשרת סילוק מלא של הכולסטאתומה ללא גרימת נכות. לקרוננברג כ-200 פרסומים אקדמיים בעיתונות המקצועית. האוזן דלקות, ליקויים הטיפול והמניעה. תיאור מחלות האוזניים והטיפול בהן, פרולוג 1995. The Suprameatal Approach (SMA) An Alternative Surgical Technique for Cochlear Implantation Sheba Medical Center Tel-Aviv University 2001 על השניצל מוצרט ובתי הקפה, טעמים ומראות בווינה. מדריך טיולים יוצא דופן המתאר ביד אוהבת את בתי הקפה, המאפים, המאכלים ופינות החמד בווינה, "מערכת" קיבוץ דליה 2006 הבלון של יעלה. הסיפור על בלון שרצה לארץ הבלונים, "מערכת" קיבוץ דליה 2005 הילד שאהב ללכת למרפאה. ילד אמיץ שלא פחד ממחלות ומתרופות, הוצאת המחבר 2006 חנית הגורל. רומן היסטורי המתרחש בווינה ובישראל, המתאר מרדף אחר רוצחי הקיסרית אליזבט המתפתח למאבק איתנים למרגלות הר מגידו – ארמגדון, הוצאת "יונה" 2011 פרופסור יונה קרוננברג יונה קרוננברג (1943-), דף שער בספרייה הלאומית
הנרי סובל

הרב הנרי סובל (בפורטוגזית: Henry Sobel;‏ 9 בינואר 1944 – 22 בנובמבר 2019) היה רב רפורמי ברזילאי שהיה נשיאה של Congregação Israelita Paulista בסאו פאולו שבברזיל, הקהילה היהודית השנייה בגודלה באמריקה הלטינית, במשך שלושים ושבע שנים. סובל נולד בליסבון, פורטוגל, ובילדותו עברה משפחתו לניו יורק, בה בגר והוסמך כרב רפורמי ב-1970. עם הסמכתו קיבל סובל את הזמנתה של הקהילה היהודית הרפורמית בסאו פאולו לכהן כרב הקהילה ועבר לברזיל. במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 שיחק סובל תפקיד חשוב בשמירה על זכויות אדם בברזיל שנשלטה באותה עת בידי דיקטטורה צבאית. המקרה המפורסם ביותר בו לקח חלק היה גינויו, יחד עם הקרדינל הקתולי פאולו אבאריסטו ארנס ואחרים, את רציחתו של העיתונאי ולדימיר הרצוג בידי המשטר הצבאי. סובל סירב לקבל את גרסת הצבא כי הרצוג התאבד במעצרו על ידי כך שסירב לקבור את הרצוג מחוץ לגדר בית הקברות, מעשה שעורר הדים ברחבי ברזיל. סובל היה גם שותף לפרויקט ברזיל: לעולם לא עוד, שתיעד במחתרת בין השנים 1979 ו-1985 את הפרת זכויות האדם שנעשתה בידי הדיקטטורה הצבאית. סובל היה פעיל בקידום דיאלוג בין-דתי בברזיל, היה מהבולטים שבאנשי הדת בברזיל, ובמשך כשלושים שנה הוכר כמנהיגה הלא-רשמי של הקהילה היהודית בסאו פאולו. במרץ 2007 נעצר סובל בשל גנבת עניבות בשווי 680 דולר אמריקני מחנות בפאלם ביץ', פלורידה. לאחר שהפקיד ערבות בגובה 3,000 דולר שב סובל לסאו פאולו, הכחיש את ההאשמות שהועלו נגדו, והשעה עצמו ממשרתו בקהילה. לאחר כשבוע אושפז סובל בבית החולים היהודי אלברט איינשטיין בשל מצב נפשי רעוע. במסיבת עיתונאים שערך בבית החולים לאחר מספר ימים מסר הודעה קצרה בה טען כי איננו יכול להסביר את מעשיו או להצדיקם, וכי הוא מתנצל על הגנבה ועל עוגמת הנפש שגרם. בשנת 2008 פרסם סובל אוטוביוגרפיה תחת הכותרת "אדם, רב" (Um Homem, Um Rabino). סובל נפטר במיאמי, פלורידה ב-22 בנובמבר 2019 לאחר מחלה. הותיר אחריו אישה ובת. Sobel, Henry. Um homem. Um rabino. Rio de Janeiro: EdiOuro, 2008 מדיה וקבצים בנושא הנרי סובל בוויקישיתוף גד שומרון, הרב שאהב עניבות יותר מדי, באתר nrg‏, 1 באפריל 2007 רונן דורפן, סיפורו של העיתונאי היהודי שהביא לסיום השלטון הצבאי בברזיל, באתראנו, מרץ 2022
מסדר אוסמניה

מסדר אוסמניה (בעות'מאנית: Nişan-i Osmanî) היה מסדר ועיטור הצטיינות של סולטנות האימפריה העות'מאנית. המסדר נוסד ב-9 בדצמבר 1861, מספר חודשים לאחר עלייתו לשלטון של הסולטאן אבדילאזיז. הענקת אות המסדר נעשתה לפי ראות עיניו של הסולטאן ושלא כמו מסדרים קודמים (בהם מסדר המג'ידיה) לא הייתה הגבלה על מספר החברים בדרגות השונות של המסדר, אם כי במקור הייתה הגבלה שכזו אשר הוסרה בהדרגה. בשנותיו הראשונות הורכב המסדר משלוש דרגות עד אשר בשנת 1867 הוספה הדרגה הרביעית. בין 1915 עד לסוף מלחמת העולם הראשונה, היה ניתן להעניק את אות המסדר בתוספת שתי חרבות מוצלבים אשר רק קצוותיהם ניראות מאוחרי הכוכב. תוספת זו נועדה לציין תרומה מיוחדת וגבורה בשדה הקרב, ישנה הערכה כי סך הכל כחמישה אחוזים מההענקות בתקופה זו היו עם חרבות. אות המסדר מורכב מכוכב בעל שבעה קודקודים עשוים אמייל בצבע ירוק, כאשר בין הקודקודים נמצאות קרנות מעוטרות. במרכז הכוכב נמצאת טבעת אמייל ירוקה אשר בתוכה עיגול אמייל בצבא אדום המכיל סהר מוזהב שמעליו הכיתוב; "בהסתמך על תמיכתו של האל הגדול, אבדילאזיז ח'אן, שליט האימפריה העות'מאנית". בצד השני של הכוכב מתואר סמל האימפריה והשנת 699, שנת ההקמה של האימפריה העות'מאנית. המדליית תלויה מסרט העיטור על ידי סהר וכוכב מוזהבים, סרט העיטור עצמו הוא בצבע ירוק בעל שני פסים אדומים באגפיו. גרסה שנייה של אות מסדר זה היא בצורת סיכה הנענדת על החזה ולא תלויה מסרט. סיכה זו מורכבת במרכזה מאותה טבעת אמייל ירוקה המקיפה את סמל הסהר והכיתוב על רקע אמייל אדום. במקום הכוכב הירוק, סביב העיגול המרכזי ישנו כוכב בעל שבעה קודקודים מוכספים, המורכבים מקרנות מעוטרות. לסיכת הכוכב בדרגה הראשונה של המסדר באופן כללי קוטר 100 מ"מ, בעוד שלדרגה השנייה קוטר 90 מ"מ. דרגה ראשונה: במקור הוגבל ל-50 חברים שהוענק להם לפני כן גם אות מסדר המג'ידיה. דרגה שנייה: במקור הוגבל ל-200 חברים. דרגה שלישית: במקור הוגבל ל-1,000 חברים. דרגה רביעית: במקור הוגבל ל-2,000 חברים. עיטורים עות'מאנים באתר הארכיונים ומרכז המחקר העות'מאני.
תרנגול כפרות

האם התכוונתם ל... תרנגול המשמש למנהג כפרות תרנגול כפרות (ספר) – ספר מאת אלי עמיר תרנגול כפרות – סרט טלוויזיה בבימויו של דן וולמן, על פי ספרו של אלי עמיר תרנגול כפרות (שיר) – שיר של יוסי בנאי
סיפורה של נזירה

סיפורה של נזירה (באנגלית: The Nun's Story) הוא סרט דרמה אמריקאי בבימויו של פרד זינמן משנת 1959. תסריט הסרט מבוסס על נובלה בעלת שם זהה משנת 1956. בסרט משחקים אודרי הפבורן, פיטר פינץ', אדית אוונס ופגי אשקרופט. הסרט היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר ובהם הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר עבור זינמן והשחקנית הטובה ביותר עבור הפבורן. הפבורן זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הבריטית הטובה ביותר. הסרט מגולל את סיפורה של גבריאל "גבי" ואן דר מאל (אודרי הפבורן) שאביה הוא רופא מפורסם מבלגיה. גבי מחליטה להיכנס למנזר ולהפוך להיות נזירה. היא רוצה לצאת לשליחות בקונגו הבלגית. במהלך החודשים הבאים גבי לומדת איך להיות נזירה והיא נאלצת לוותר על חייה הנוחים. לאחר כשנה היא נשלחת לקונגו הבלגית ששם היא מסייעת לד"ר פורינטי (פיטר פינץ'). הם מתיידדים במהרה למרות מגבלותיה הדתיות של גבי. גבי נשלחת לשליחות חזרה בבלגיה והיא נשארת שם עקב מלחמת העולם השנייה. מנהלי המנזר מורים לנזירות לא להתערב בשום צד בעת הלחימה. בהמשך גבי מגלה שאביה נהרג מהכוחות הגרמנים ואחיה שותף למחתרת המתנגדת לנאצים. לבסוף גבי מחליטה לפרוש מחיי הנזירות ולעזור לאחיה במחתרת. אודרי הפבורן - האחות לוק/גבריאל "גבי" ואן דר מאל פיטר פינץ' - ד"ר פורינטי אדית אוונס - האם עמנואל פגי אשקרופט - האם מתילדה דין ג'אגר - ד"ר הרבט ואן דר מאל מילדרד דאנוק - האחות מרגריטה ביאטריס סטרייט - האם כריסטופר פטרישיה קולינג' - האחות ויליאמס הסרט היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר; הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר עבור פרד זינמן, השחקנית הטובה ביותר עבור אודרי הפבורן, התסריט המעובד הטוב ביותר עבור רוברט אנדרסון, העריכה הטובה ביותר עבור וולטר תומפסון, הצילום הטוב ביותר עבור פרנץ פלנר, הפסקול המקורי הטוב ביותר עבור פרנץ וקסמן והקול הטוב ביותר. הסרט היה מועמד לארבעה פרסי גלובוס הזהב; סרט הדרמה הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר עבור זינמן, שחקנית הדרמה הטובה ביותר עבור הפבורן ושחקנית המשנה הטובה ביותר עבור אדית אוונס. הפבורן זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הבריטית הטובה ביותר. פגי אשקרופט הייתה מועמדת באותה קטגוריה. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הבריטי הטוב ביותר עבור פיטר פינץ' ופרס באפט"א לסרט הטוב ביותר. "סיפורה של נזירה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סיפורה של נזירה", באתר נטפליקס "סיפורה של נזירה", באתר AllMovie (באנגלית) "סיפורה של נזירה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סיפורה של נזירה", באתר Metacritic (באנגלית) "סיפורה של נזירה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
תל א-סולטאן

האם התכוונתם ל... תל יריחו – תל הנקרא בערבית "תל א-סולטאן". תל מחוז – תל הנקרא בערבית "תל א-סולטאן". תל א-סולטאן (עזה) – מחנה פליטים ושכונה מערבית בעיר רפיח. עין א-סולטאן – מחנה פליטים ביריחו. מעיין אלישע – מעיין ליד יריחו המכונה גם הוא בערבית עין א-סולטן.
ניקיטה סימוניאן

ניקיטה סימוניאן (בארמנית: Նիկիտա Սիմոնյան, ברוסית: Никита Симонян;‏ נולד ב-12 באוקטובר 1926) הוא כדורגלן סובייטי-ארמני ששיחק בעמדת החלוץ/שחקן כנף. לאחר סיום הקריירה כשחקן אימן מספר קבוצות וכן את נבחרת ברית המועצות. ניקיטה סימוניאן נולד בעיר ארבמיר (מחוז קרסנודר) אך את ילדותו ואת הצעדים הראשונים בכדורגל עשה בסוחומי. בגיל 16 הוא עבר למוסקבה והחל לשחק במועדון קריליה סובייטוב מוסקבה. בשנת 1948 המועדון ירד ליגה והוחלט לפרקו. סימוניאן עבר לספרטק מוסקבה ושיחק במועדון 10 עונות. בשנים אלו הוא זכה ארבע פעמים באליפות ברית המועצות ופעמיים בגביע המדינה. הוא הבקיע 160 שערים ונחשב למלך שערי המועדון. בשנת 1956 היה סימוניאן חבר סגל נבחרת ברית המועצות בכדורגל שזכתה באליפות באולימפיאדת מלבורן (1956). בשנת 1958 הוא היה חבר סגל הנבחרת במונדיאל 1958. ברשימת מבקיעי השערים של הכדורגל הסובייטי והרוסי נמצא סימוניאן במקום החמישי עם 183 שערים. לאחר סיום הקריירה כשחקן החל סימוניאן באימון ספרטק מוסקבה, ובנוסף אימן קבוצות נוספות, כולל אררט ירוואן. כמאמנן הוא זכה שלוש פעמים באליפות ברית המועצות ו-4 פעמים בגביע מדינה. בשנת 1973 זכה עם אררט ירוואן בדאבל, בפעם הראשונה בה זכתה קבוצה ארמנית בגביע הסובייטי, ובפעם היחידה בה זכתה קבוצה ארמנית באליפות הליגה הסובייטית (לאירוע זה מוקדש סרט דאבל הזהב). בסוף שנות ה-70 היה סימוניאן מאמן נבחרת הלאומית של ברית המועצות. לאחר סיום הקריירה כמאמן סימוניאן כיהן במספר תפקידים באיגוד הכדורגל הסובייטי והרוסי, והיה מספר פעמים נשיא התאחדות הכדורגל הרוסית. אלוף אולימפי - 1956 אליפות ברית המועצות (4) - 1952, 1953, 1956, 1958 גביע ברית המועצות בכדורגל (2) - 1950, 1958 מלך השערים של ליגת העל הסובייטית (3) - 1949, 1950, 1953 אליפות ברית המועצות (3) - 1962, 1969, 1973 גביע ברית המועצות בכדורגל (4) - 1963, 1965, 1971, 1973. מדיה וקבצים בנושא ניקיטה סימוניאן בוויקישיתוף ניקיטה סימוניאן, באתר Transfermarkt ניקיטה סימוניאן, באתר WorldFootball.net ניקיטה סימוניאן, באתר National Football Teams ניקיטה סימוניאן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.