laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוניברסיטת אילינוי בשיקגו

אוניברסיטת אילינוי בשיקגו (באנגלית: University of Illinois at Chicago; בראשי תיבות: UIC) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית, הממוקמת בשיקגו שבארצות הברית, אשר הוקמה בשנת 1982. האוניברסיטה היא הגדולה ביותר באזור שיקגו, עם מעל ל-34,000 סטודנטים. הקמפוס שלה נמצא בשכונת ניר וסט סייד. נכון לשנת 2022, מציעה אוניברסיטת אילינוי בשיקגו 91 תוכניות לתואר ראשון, מעל 100 תוכניות לתואר שני ו-61 תוכניות לדוקטורט. האוניברסיטה כוללת 16 קולג'ים ואת בית הספר הציבורי הראשון והיחיד למשפטים בשיקגו. מבין בוגריה הידועים של האוניברסיטה ניתן למנות את קרול מוזלי בראון, ג'סטין הארטלי ואדריאן סמית'. האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות הערים הגדולות (GCU) ובאיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA). שורשיה של האוניברסיטה טמונים במספר מוסדות אקדמיים שנוסדו עוד במהלך המאה ה-19, ובהם הקולג' לרוקחות בשיקגו, שנפתח בשנת 1859, הקולג' לרפואה ומנתחים (1882) והקולג' לרפואת שיניים (1891). מוסדות אלו אוחדו בשנת 1913. לאחר מלחמת העולם השנייה הלימודים בקולג'ים התרחבו מאוד, כתוצאה מתגמולים שניתנו לסטודנטים שלחמו במלחמה. הקולג'ים הפכו לאוניברסיטה בספטמבר 1982. הקולג' לרוקחות (אנ') (1859) הקולג' לרפואה (אנ') (1882) הקולג' לרפואת שיניים (אנ') (1891) הקולג' להנדסה (1946) הקולג' לאדריכלות, עיצוב ואמנויות (1946) הקולג' לאמנויות ומדעים ליברליים (1946) הקולג' לסיעוד (1951) הקולג' למנהל עסקים (1965) הקולג' לחינוך (1965) הקולג' לעבודה סוציאלית ע"ש ג'יין אדמס (1965) הקולג' למוסמכים (1965) הקולג' לתכנון ערים וענייני ציבור (1973) הקולג' למדעי הבריאות היישומיים (1979) הקולג' ללימודים מתקדמים ומקצועיים (1982) בית הספר למשפטים (אנ') (1899) בית הספר לבריאות הציבור (אנ') (1970) דירוג שאנגחאי - מקום 301–400 (2024) דירוג Times Higher Education - מקום 201–250 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 323= (2024) מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת אילינוי בשיקגו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת אילינוי בשיקגו (באנגלית) אוניברסיטת אילינוי בשיקגו, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת אילינוי בשיקגו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת אילינוי בשיקגו, ברשת החברתית אינסטגרם
קבוצת שינדלר

קבוצת שינדלר (באנגלית: Schindler Group) היא חברה שווייצרית המייצרת, מספקת ומתחזקת מדרגות נעות ומעליות לבנייני מגורים, מרכזי קניות וגורדי שחקים. נכון לשנת 2019 מעסיקה החברה כ-66,000 עובדים בכל רחבי העולם, בעלת לקוחות ב-140 מדינות ונסחרת בבורסת SIX בשווייץ. מטה החברה הראשי נמצא בעיר אביקון, שווייץ ומפעלי החברה נמצאים בברזיל, סין, סלובקיה, ספרד, שווייץ, הודו וארצות הברית. החברה הוקמה בעיר לוצרן, בשנת 1874 על ידי רוברט שינדלר (Robert Schindler) ואדוארד וויליגר (Eduard Villiger) כמפעל לייצור מכונות וציוד הרמה. בשנת 1906, הוקמה חברת הבת של שינדלר בעיר ברלין, גרמניה ובהמשך נפתחו סניפים נוספים ברחבי אירופה. בשנת 1979, רכשה שינדלר את חברת המעליות הותון (Haughton), שסיפקה שירותים זהים בארצות הברית. בשנת 1980, החלה החברה לספק שירותים ברפובליקה העממית של סין. בשנת 1989, רכשה החברה את חטיבת המעליות בחברת וסטינגהאוס, שהייתה גורם מרכזי בייצור מעליות בארצות הברית. בשנת 1999, רכשה שינדלר כ-63% ממניות חברת אטלס (Atlas), שסיפקה וייצרה מדרגות נעות ומעליות בברזיל. בחודש פברואר 2007, נקנסה שינדלק בסכום של כ-144 מיליון אירו בעקבות פרשת קרטל המעליות בו הייתה מעורבת החברה. החל משנת 2011, נותנת החברה חסות לפרויקט סולאר אימפולס, שמטרתו לפתח ולבנות מטוס הנע באמצעות מנוע חשמלי המוזן מתאים סולאריים. בשנת 2016, מונה תומאס אוטרלי (Thomas Oetterli) למנכ"ל החברה. במרץ 2021 הגישה רשות התחרות כתב אישום בגין הסדר כובל (קרטל) נגד החברה וחמש חברות נוספות בטענה להסדרי אי-תחרות על לקוחות שהתקיימו בינה לבין החברות הנוספות. לקבוצת שינדלר 44 חברות בת המספקות שירותים שונים ברחבי העולם: מדיה וקבצים בנושא קבוצת שינדלר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת שינדלר קבוצת שינדלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קבוצת שינדלר, ברשת החברתית אינסטגרם About Schindler | Schindler Group, www.schindler.com (באנגלית) About Schindler - Company Facts, www.schindler.com Mergers and Acquisitions, web.archive.org, ‏2006-09-23 Elevadores Atlas, Elevator Wiki (באנגלית) אירופה: קנס של מיליארד אירו יוטל על קרטל מעליות, באתר ynet, 18 בפברואר 2007 Europeans slap $1.3 billion price-fixing fine on 5 elevator makers, including Otis - USATODAY.com, usatoday30.usatoday.com תומר גנון, קרטל המעליות: כתב אישום על תיאום מחירים ומרמה נגד בכירים בקבוצת אלקטרה, באתר כלכליסט, 11 במרץ 2021
דגל הודו

דגל הודו הוא דגלה הלאומי של הודו. הוא נקרא "טירנגה" (तिरंगा, טריקולור בהינדית, Tiraṅgā בתעתיק IAST). הוא מורכב משלושה פסים רוחביים ברוחב שווה. זעפרן למעלה, לבן במרכז, וירוק למטה. במרכז הדגל ישנו גלגל ("צ'קרה" - chakra) שלו 24 חוטרים. הצבע זעפרן מסמל אומץ, הלבן מסמל שלום, והירוק - שגשוג. במרכז הדגל מוצג סמל ה"אשוקה צ'קרה" (Ashoka Chakra), "גלגל החוק". הגלגל הוא בעל 24 החוטרים שמסמלים את 24 השעות ביממה.[דרוש מקור] הסמל אומץ ב-24 ביולי 1947. בגרסה הקודמת של הדגל היה במרכזו גלגל הצ'רקהה (charkhā הוא גלגל טווייה), שסימל את גלגל הטווייה של מהאטמה גנדי. את הדגל עיצב פינגלי ונקיה (Pingali Venkayya) והדגל אומץ רשמית על ידי האספה הלאומית של האיחוד ההודי ב-22 ביולי 1947. ישנה מערכת מפורטת של חוקים בנוגע לשימוש הנכון והצגת הדגל. הדגל הוצג לראשונה ב-1921, בהצעה לדגל שחלקו העליון אדום, לייצג את ההינדים, וחלקו התחתון ירוק, לסמל את המוסלמים. באמצעו הוצב גלגל טוויה מסורתי. מהאטמה גנדי הוסיף לדגל קו לבן באמצעו, ששימש כהיכר לגלגל הטוויה וכסימן לשלום בין הלאומיים. במהלך העשור הפך הדגל למזוהה עם לאומיות הודית, ובאוגוסט 1931 אימץ הקונגרס הלאומי ההודי את הדגל, כשהוא מחליף את הצבע העליון מאדום לזעפרן. הדגל שימש לראשונה כדגל מדינה על ידי הודו החופשית, שהתקיימה כמדינת חסות של האימפריה היפנית במלחמת העולם השנייה. לאחר עצמאות הודו ב-1947 אימצה המדינה את הדגל, אך החליפה את גלגל הטוויה בגלגל 'צ'קרה' (מילולית: גלגל החוק), שנלקח מעמוד האריה של אשוקה, שנבחר לסמל הודו, כמייצג איחוד הראשון של הודו. על פי חוק, על הדגל להעשות מבד חאדי (אנ'), בד ייחודי העשוי מטווית יד, שנעשה פופולרי על ידי מהאטמה גנדי. על פי חוק הדגל ההודי (אנ'), נאסר על אזרחים להניף את הדגל מלבד בחגים לאומיים כמו יום העצמאות ויום הרפובליקה. ב-2002 הורה בית המשפט העליון של הודו לשנות את החוק על מנת להתיר את השימוש בו על ידי אזרחים. סמל הודו המנון הודו מדיה וקבצים בנושא דגל הודו בוויקישיתוף הודו, באתר דגלי העולם (באנגלית) טירנגה - האתר הרשמי דגל הודו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Flag of India | History, Design, & Meaning | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
אוולין קפלון

אוולין (אווה) קפלון (ברוסית: Эвелин Каплун; נולדה ב-4 בנובמבר 1971 בברית המועצות) היא שחקנית ישראלית זוכת פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר בסרט "החברים של יאנה". קפלון נולדה וגדלה בלנינגרד שברוסיה הסובייטית. ב-1987, כשהייתה בת 16 בלבד, עזבה את בית הוריה, עברה לגור במעונות בעיר מולדתה והחלה ללמוד משחק בבית ספר למשחק. שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1990, עלתה לארץ ללא משפחתה. בשנת 1997 קיבלה את ההזדמנות הראשונה שלה, כששיחקה, לצידם של צביקה הדר ואסתי זקהיים בסרטה של ג'ולי שלז "עפולה אקספרס". הסרט זכה בפרס וולג'ין היוקרתי בפסטיבל ירושלים וגרף שישה פרסי אוסקר ישראלי. והוא שימש קרש קפיצה לקפלון לשחק תפקיד משמעותי יותר. בשנת 1999 כיכבה קפלון, לצד ניר לוי ומוסקו אלקלעי, בסרטו של אריק קפלון, "החברים של יאנה". בדומה לחוויות שעברה בעצמה, שיחקה קפלון את יאנה, צעירה רוסיה העולה לארץ וחיה חיים קשי-יום על רקע מלחמת המפרץ. הסרט זכה בעשרה פרסי אוסקר ישראלי, ביניהם לסרט הטוב ביותר, וקפלון זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר. לאחר מכן זכתה קפלון בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בפיליפינים ובפסטיבל קרלובי וארי והסרט זכה במספר משמעותי של פרסי קולנוע בינלאומיים. בשנת 2000 עבר הזוג קפלון להתגורר בלוס אנג'לס, ארצות הברית, במטרה לקדם את הקריירות הקולנועיות שלהם. קפלון החלה ללמוד ולהתנסות בעריכת סרטים, ערכה מספר סרטים ושימשה מספר פעמים כעוזרת עריכה. באותה שנה ילדה את בתה, איה. בשנת 2004 חזרו הזוג לארץ, וקפלון חזרה לתודעת הציבור כששיחקה תפקיד משני בסרט "הכלה הסורית". באותה תקופה החלה לככב בסדרת הטלוויזיה של חיים בוזגלו "כתב פלילי" לצד אושיק לוי. בשנת 2005 שיחקה קפלון תפקיד ראשי בסרטו של איל חלפון "איזה מקום נפלא". בסרט שיחקה קפלון את דמותה של ז'אנה, זונה המנהלת מסע לגילוי משמעות החיים עם לוקח חסותה, אותו משחק אורי גבריאל. הסרט זכה בארבעה פרסי אוסקר ישראלי, ביניהם לסרט הטוב ביותר, פרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים ומספר פרסים בינלאומיים. בשנת 2006 החלה לשמש כעוזרת-עריכה בסדרת הטלוויזיה "השמיניה" בערוץ הילדים. כמו כן, שיחקה בעונות 2–3 תפקיד יחסית משמעותי לאורך כמה פרקים (לינה, בת דודתה של נטשה), לצד תום אבני, עדי הימלבלוי ומספר רב של שחקנים. שיחקה גם בסרט מכתבים לאמריקה. באותה השנה ב-2006 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט אין לה אלוהים. היא שיחקה בסרטו של ניר ברגמן "הדקדוק הפנימי" (2010), המבוסס על הספר "ספר הדקדוק הפנימי", של דויד גרוסמן. נשואה לבמאי אריק קפלון. ב-2000 עברה קפלון, יחד עם בעלה, להתגורר בלוס אנג'לס. בשנת 2001 נולדה בתם המשותפת, איה. הזוג חזר לישראל בשנת 2003. מדיה וקבצים בנושא אוולין קפלון בוויקישיתוף אוולין קפלון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אוולין קפלון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוולין קפלון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אוולין קפלון, באתר ספר הקולנוע הישראלי אוולין קפלון, באתר AllMovie (באנגלית) אוולין קפלון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אוולין קפלון, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים מרב בטיטו-פריד, השיבה, באתר nrg‏, 23 בספטמבר 2005
למור סנפורד

למור סנפורד (שם מדעי: Eulemur sanfordi; בעבר נקרא למור חום סנפורד) הוא מין של פרימט מהסוג למור וממשפחת הלמוריים, החי רק בצפון מדגסקר ביערות גשם. בעבר נחשב לתת-מין של המין למור חום אולם ב-2001 הוא הופרד למין נפרד. למור סנפורד מגיע לאורך שלושים ושמונה עד חמישים וחמישה סנטימטרים ללא הזנב ומשקלו 1.8–2.4 קילוגרמים. צבע הפרווה חום. הלמור חי בקבוצות של שלוש עד חמש-עשרה פרטים. ההזדווגות מתרחשת בסוף מאי והנקבה ממליטה גור אחד (בשבי שתיים) בסוף ספטמבר-בתחילת אוקטובר לאחר היריון של 120 יום. הגורים נגמלים מחלב בגיל שלושה עד ארבעה חודשיים ומגיעים לבגרות מינית בגיל שנתיים. הלמור חי ביערות הגשם של צפון מדגסקר עד גובה של 1400 מטר מעל פני הים וכן ביערות שפלה יבשים. וניזון בעיקר מעלים, פרחים, צוף, פירות וחסרי חוליות כמו חרקים. טורפיו של הלמור הם בעיקר טורפי מדגסקר כמו הפוסה, חנק קרקע מלגשי, איה זרונית מדגסקרית ועקב מדגסקר. הלמור נמצא בסכנת הכחדה עקב כריתת יערות ובגלל ציד של הלמור על ידי תושבי אנטסירננה שמשתמשים בהם כחיות מחמד. מדיה וקבצים בנושא למור סנפורד בוויקישיתוף למור סנפורד, באתר ITIS (באנגלית) למור סנפורד, באתר NCBI (באנגלית) למור סנפורד, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) למור סנפורד, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) למור סנפורד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) למור סנפורד, באתר GBIF (באנגלית) למור סנפורד באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחסי נמיביה–צרפת

יחסי נמיביה–צרפת הם היחסים הדו-צדדיים בין נמיביה לצרפת. שתי המדינות מנהלות יחסים מצוינים וידידותיים. בשנות ה-70 הייתה צרפת פעילה במיוחד בנושא עצמאותה של נמיביה במועצת הביטחון של האו"ם, ובמאי 1981 היא הכירה בזכותה הבלתי מותנית של נמיביה לעצמאות, ו-SWAPO, הנציג המוכר של העם הנמיבי באו"ם, פתח משרד בפריז. שתי המדינות מקיימות את המטרה המשותפת לשלום, ביטחון ופיתוח באפריקה, מאז שמרו על יחסים מוסדיים קבועים. הנשיאים סם נוג'ומה והיפיקפוניה פוהאמבה התקבלו בברכה בצרפת על ידי הנשיא ז'אק שיראק, שבעצמו נסע לנמיביה בשנת 1998. בשנת 2010, ניקולה סרקוזי אירח את הנשיא פוהאמבה בארמון האליזה. בנובמבר 2016 פגש הנשיא האגה גיינגוב את פרנסואה הולנד] בביקור רשמי. לאחר ביקור משלחת של הסנאט הצרפתי בווינדהוק בשנת 2013, התקבלה בברכה משלחת מהמועצה הלאומית של נמיביה בראשות נשיא המועצה אסר קוברי קפרה (אנ') בצרפת באוקטובר 2015. לרגל ועידת הצדדים לאמנת האו"ם נגד שינויי אקלים בשנת 2016, הייתה נמיביה, המדינה האפריקאית הראשונה המחויבת להפחתת גזי חממה (GHG) ב-89% עד שנת 2030, עם יעד של 70% אנרגיות מתחדשות. נמיביה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז. צרפת מחזיקה בנמיביה שגרירות בווינדהוק וקונסוליה כללית בוואלוויס ביי. מדיה וקבצים בנושא יחסי נמיביה–צרפת בוויקישיתוף יחסי נמיביה–צרפת באתר משרד החוץ הצרפתי יחסי נמיביה–צרפת באתר משרד החוץ הצרפתי אתר על יחסי מדינות
עמק מוטונאי

עמק מוּטוֹנְאִי (באנגלית: Moutonnée Valley) הוא עמק ברמת גנימד, באזור החוף המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. העמק פונה לכיוון מזרח לעבר אגם מוטונאי ומפרץ ג'ורג' השישי. שמו של העמק ניתן לו בשנת 1980 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה; בעת מתן השם הוא נכתב בטעות "עמק מונטונאי" (Mountonnée Valley) - אולם טעות זו תוקנה בשנת 1983. העמק נקרא על שמו של אגם מוטונאי (הקרוי על שם תצורת הנוף רוש מוטונאי המצוייה לגדותיו). העמק ממוקם בתוך האזור האנטארקטי המוגן במיוחד "עמק אבליישן, ורמת גנימד" - אזור מוגן מספר 147. עמק אבליישן עמק אראטיק עמק ויקינג עמק בלמנייט עמק פלטאיירון נקודת מוטונאי • Newsham Kevin K, Structural changes to a mycothallus along a latitudinal transect through the maritime and sub-Antarctic, Mycorrhiza. 2011;21(3):231-236. doi:10.1007/s00572-010-0328-0 עמק מוטונאי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית עמק מוטונאי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה עמק מוטונאי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מחשבון מרחקים - המרחק מעמק מוטונאי לאתרים סמוכים עמק מוטונאי באתר mindat גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי מקור שמו של אגם מוטונאי תיאור האזור המוגן במיוחד 147
תפילת שוא

תפילת שוא הוא מונח המתאר תפילה על דבר שכבר נעשה ואי אפשר לשנותו. המונח משמש גם כביטוי בשפה העברית לדבר שאי אפשר לשנותו. מקור האיסור להתפלל תפילת שוא על מקרה שחלף זמנו ועבר נמצא במשנה, מסכת ברכות, פרק ט', משנה ג'. את טעם האיסור מביא רבי עובדיה מברטנורא "דמאי דהוה הוה", כלומר - מה שהיה היה, את המציאות כבר לא ניתן לשנות על ידי תפילה. הערוך השולחן טוען שהודאה בשונה מתפילה כן אפשר על העבר "דמה יועיל תפילה על העבר, על העבר לא שייך רק לשון הודאה, על העתיד שייך רק לשון תפילה". המשנה מביאה שתי דוגמאות לתפילת שוא: ”היתה אשתו מעברת, ואמר, יהי רצון שתלד אשתי זכר”, ”היה בא בדרך ושמע קול צוחה בעיר, ואמר, יהי רצון שלא יהיו אלו בני ביתי”. דוגמה נוספת מובאת בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ב, עמוד א' ובמסכת תענית, דף ח', עמוד ב' ”ההולך למוד את גורנו אומר יהי רצון מלפניך ה' אלהינו שתשלח ברכה במעשה ידינו התחיל למוד אומר ברוך השולח ברכה בכרי הזה מדד ואח"כ בירך הרי זה תפילת שוא” אולם בגמרא זו מובא טעם שונה במקצת לאיסור תפילת שוא ”לפי שאין הברכה מצוייה לא בדבר השקול ולא בדבר המדוד ולא בדבר המנוי אלא בדבר הסמוי מן העין שנאמר יצו ה' אתך את הברכה באסמיך”, במשנת יעקב מציע שמדובר באותו טעם כי מאחר שאין הברכה שרויה בדבר הנמדד, ברכה לא יכולה כבר להיות, ולכן הרי זה כצועק ומתפלל על לשעבר. בספר ישועות יעקב מביא שטעם האיסור הוא שמא ינכו לו מזכויותיו, כמאמר התלמוד בבלי ”אם עושין לו נס – מנכין לו מזכיותיו” בברכת המזון של חנוכה כששכח על הנסים אומר בסוף ברכת המזון "הרחמן הוא יעשה לנו ניסים כמו שעשה לאבותינו", לכאורה זה תפילת שוא על נס, ונראה שמותר. רבי יוסף בכור שור טוען שעל נסים שיכולים לבוא בדרך הטבע אפשר לבקש. ”לנסים של טבע העולם שמלחמות החשמונאים משמע שהיה ניסים דרך טבע משא"כ להחליף נקבה שתעשה זכר”. אולם על ניסים הנוגדים את טבע העולם אסור להתפלל. הערך "תפילת שוא", באתר ויקישיבה הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, ערוך השולחן, אורח חיים, סימן ר"ל אחר 40 יום מתחילת ההריון, כשכבר נקבע את הולד יהיה זכר או נקבה. וכששניהם הזריעו בבת אחת, שהרי אם איש מזריע תחלה יולדת נקבה אשה מזרעת תחלה יולדת זכר. (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס', עמוד א'). משנת יעקב, באתר היברובוקס תרפב, ב תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"ב, עמוד א' המפה על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קפ"ז, סעיף ד' על תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"א, עמוד ב'. ראו גם במאירי על תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ט', עמוד א'.
ביילי ויליס

ביילי ויליס (באנגלית: Bailey Willis;‏ 31 במרץ 1857 – 19 בפברואר 1949) היה גאולוג אמריקאי, נודע כאחד המומחים המובילים בעולם של זמנו, בתחום חקר רעידות אדמה. בארץ ישראל חקר, בזמן אמת, את רעידת האדמה של שנת 1927, מהאוויר ומעל פני הקרקע. ויליס נולד וגדל בניו יורק. לאחר שהתייתם מאביו בגיל 10, נשלח בגיל 13 לארבע שנות לימודים באנגליה וגרמניה. בשנת 1875 החל ללמוד הנדסת מכונות באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק וקיבל את התואר הראשון שלוש שנים לאחר מכן, ולאחר שנתיים נוספות סיים גם תואר ראשון בהנדסה אזרחית והנדסת מכרות (אנ'). את הקריירה שלו בתחומים שלמד החל בשנת 1881 במחקר שדה בן 3 שנים עבור חברת הרכבות הצפון-פציפית (אנ'). בחיפושיו אחרי מרבצי פחם עבור הרכבות, חקר את הגאולוגיה של הר ריינייר, שהוא אחד מההרים המרכיבים את שרשרת רכס קסקייד שבצפון קליפורניה. לימים, רשות הפארקים הלאומיים בארצות הברית החליטה לקרוא למצוק נדיר של בזלת המתנשא לגובה של כ־1,100 מ' שנמצא בקרקס קרחוני של "קרחון הקרבון" (אנ') בפארק הלאומי הר ריינייר על שמו - "קיר ויליס" (Willis Wall). לאחר סיום המחקר במערב ארצות הברית, עבר למזרחה, ובמסגרת תפקידו בסקר הגאולוגי של ארצות הברית כמנהל חטיבת רכס האפלצ'ים, ניהל את המחקרים אודות היווצרות שרשרת הרים זו, ובשנת 1894 פרסם את מחקריו בספר בשם "המכניזם של המבנה האפאלצ'י. שנה לאחר מכן החל ללמד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבוושינגטון הבירה, במקביל לתפקיד נוסף שמילא בסקר הגאולוגי האמריקאי. הוא קיים משלחות מחקר בצפון סין ובארגנטינה. בשנת 1915 מונה להיות ראש המחלקה לגאולוגיה באוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה. במהלך שנות העשרים של המאה ה-20 החל לעסוק בחקר רעידות אדמה, ובהעלאת המודעוּת לחיזוק מבנים כנגדן. הוא כיהן כנשיא החברה הסייסמולוגית האמריקאית (אנ') בין השנים 1921–1926. עם סיום תפקידו יצא למצרים, שם שמע על רעידת האדמה החזקה שהתרחשה בארץ ישראל וסביבתה ב־11 ביולי 1927. הרעידה הורגשה גם בקהיר. הוא טס בטיסה פרטית מקהיר לארץ ישראל, חג מעל רוב האתרים שנפגעו קשות ברעידה, ביצע איסוף נתונים ומידע, ופרסם שנה לאחר מכן מאמר על "רעידות האדמה בארץ הקודש". כאשר חזר לארצות הברית, מונה להיות נשיא החברה הגאולוגית האמריקאית (אנ') והמשיך לפרסם מספר ספרים בתחום גאולוגיה סטרוקטורלית ותיאורית נדידת היבשות שעליה הייתה לו ביקורת, שהתבררה לאחר פרסום תיאורית טקטוניקת הלוחות בשנות הששים, כמרחיקת ראות. ויליס זכה לקבל פרסים ועיטורים רבים בימי חייו. הבולטים שבהם: תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ברלין; מדליית זהב מטעם החברה הגאוגרפית הצרפתית – שניהם בשנת 1910; אות מסדר לאופולד בשנת 1936 ומדליית פנרוז מטעם החברה הגאולוגית האמריקאית (אנ') בשנת 1944. ביילי ויליס הלך לעולמו ב־19 פברואר 1949 בפאלו אלטו שבקליפורנייה. אוניברסיטת סטנפורד רעידת האדמה בישראל (1927) מדיה וקבצים בנושא ביילי ויליס בוויקישיתוף "Willis, Bailey (United States 1857–1949)", in: Charles H. Smith (ed.), Some Biogeographers, Evolutionists and Ecologists Chrono-Biographical Sketches, 2005 Charles H. Smith, "Willis, Bailey", Some Biogeographers, Evolutionists and Ecologists: Chrono-Biographical Sketches, 2005 Willis, B., 1928, Earthquakes in the Holy Land. Bulletin of Seismological Society of America 18, pp. 72-103 תצורות גאולוגיות ותהליכים בפארק הלאומי הר רנייר, עמ' 3, טור שמאלי למעלה; ניתן לצפות כאן בתמונה של קיר וויליס (התמונה התחתונה) Willis, B., 1894, The Mechanics of Appalachian Structure, The U.S.G.S., Government Printing Office, 211 p.
יחסי נמיביה–פינלנד

יחסי נמיביה–פינלנד הם היחסים הדו-צדדיים של פינלנד ונמיביה. פינלנד הכירה בנמיביה ב-21 במרץ 1990. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים באותו יום. נמיביה מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי ואילו פינלנד מחזיקה בנמיביה שגרירות בווינדהוק וקונסוליית כבוד בוואלוויס ביי. פינלנד הצהירה שהיא תומכת נחרצת בעצמאות נמיביה עוד לפני שנמיביה השיגה זאת. ממשלת פינלנד סיפקה סיוע בתחומי הייעור, המים, הסביבה והבריאות. באופן כללי, הסחר בין נמיביה לפינלנד היה קטן. היצוא של נמיביה לפינלנד גדל מ-810 מיליון דולר נמיבי בשנת 2004 ליותר ממיליארד דולר נמיבי (בערך 90 מיליון אירו) בשנת 2007. עם זאת, דוח משנת 2011 הראה כי המסחר היה מוגבל עוד יותר. היצוא של פינלנד לנמיביה הסתכם ב-2.4 מיליון אירו, בעיקר בנייר ומוצרי נייר. ייצוא נמיביה לפינלנד הסתכם רק ב-0.9 מיליון אירו, בעיקר מורכב ממוצרי בשר ובשר. השר הפיני לענייני אירופה וחוץ חוץ, אלכסנדר סטוב, יחד עם משלחת סחר ביקרו בנובמבר 2012 בדרום אפריקה ובנמיביה. המטרה הייתה לקדם הזדמנויות עסקיות עבור חברות פיניות. ביוני 2008 ביקר פינלנד ראש ממשלת נמיביה נהס אנגולה. בפברואר 2011 ביקר בנמיביה נשיא פינלנד טריה הלונן. מדיה וקבצים בנושא יחסי נמיביה–פינלנד בוויקישיתוף "Home". www.namembassy.fi. 2018-06-03. נבדק ב-2018-06-03. "A new phase beginning in cooperation between Finland and Namibia". Ministry for Foreign Affairs of Finland. 2008-06-17. אורכב מ-המקור ב-2012-03-10. נבדק ב-2013-05-22. "The Chargée d'Affaires a.i. of Finland Mrs Seija Kinni-Huttunen ends her Tour of Duty 31 July 2008". Embassy of Finland, Windhoek. 2008-07-25. נבדק ב-2013-05-22. https://web.archive.org/web/20110716145649/http://www.economist.com.na/index.php?option=com_content&view=article&id=13211%3Aexports-to-finland-exceed-n1-billion-mark-&catid=539%3Ageneral-news&Itemid=60. אורכב מ-המקור ב-16 ביולי 2011. נבדק ב-4 במאי 2009. {{cite web}}: (עזרה); חסר או ריק |title= (עזרה) "Namibia report" (PDF). Laurea University of Applied Sciences. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-01-05. נבדק ב-2013-05-22. "Minister Stubb to take Team Finland export promotion trip to South Africa and Namibia". Ministry for Foreign Affairs of Finland. 2012-10-31. נבדק ב-2013-05-22. "Prime Minister of Namibia to visit Finland". Ministry for Foreign Affairs of Finland. 2008-10-06. אורכב מ-המקור ב-2012-03-10. נבדק ב-2013-05-22. "President Halonen to visit Namibia and South Africa". Suomen Tietotoimisto. 2011-02-11. נבדק ב-2013-05-22.
Father of All Motherfuckers

Father of All Motherfuckers (לעיתים משתמשים בשם המצונזר Father of All...‎) הוא אלבום האולפן ה-13 של להקת הרוק האמריקאית גרין דיי, אשר יצא לאור ב-7 בפברואר 2020. ב-9 בדצמבר 2018, סולן הלהקה בילי ג'ו ארמסטרונג אישר כי הוא עובד על כתיבת שירים עבור אלבום חדש של להקת גרין דיי. האלבום הוקלט בין החודשים יוני לספטמבר בשנת 2019, וזהו האלבום הקצר ביותר שהלהקה הוציאה (26:16 דקות). למעשה, בזמן ההקלטות חברי הלהקה הקליטו 16 שירים שתוכננו להיות באלבום. חברי הלהקה סיפרו בראיון כי בחרו לוותר על שישה שירים מהסיבה שהרגישו שהם לא מתאימים לאלבום, וש-10 השירים שנבחרו "מדברים אחד-אל-השני" טוב יותר. לדברי ארמסטרונג, חברי הלהקה רצו ליצור מעין אלבום רוק אנד רול ישן, שעוקב אחרי ההיסטוריה של הסוגה. ארמסטרונג ציין כי האלבום הושפע ממספר הרכבי גלאם רוק וגראז' רוק, כמו: טי רקס, מרתה והוונדלות ו-Mott the Hoople. עטיפת האלבום מציגה תמונה מאוד דומה לזו שהייתה על אלבומה השביעי של הלהקה American Idiot משנת 2004. שם האלבום, Father of All Motherfuckers, רשום על גבי הזרוע כאשר יש חד-קרן שמסתיר את המילה "Motherfuckers". על גבי העטיפה של המהדורה המוגבלת של האלבום אין את החד-קרן. במטרה לקדם את האלבום ארבעה משיריו יצאו כסינגלים. הסינגל המוביל שגם נושא את שם האלבום, "Father of All...‎", יצא ב-10 באוקטובר 2019 יחד עם ההכרזה על האלבום. כעבור מספר ימים, ב-19 בספטמבר, יצא גם הוידאו קליפ. הסינגל השני, "Fire, Ready, Aim", יצא ב-9 באוקטובר 2019 ושימש גם בתור שיר הנושא של עונת 20–2019 של ליגת ההוקי קרח NHL. הסינגל השלישי, "Oh Yeah!‎", יצא ב-16 בינואר 2020 יחד עם וידאו קליפ. השיר שואב השראה מגרסת הכיסוי של ג'ואן ג'ט לשיר "Do You Wanna Touch Me", שיר שהוא במקור של גארי גליטר. מאחר שגליטר הורשע בשנת 2015 בעבירות מין של התעללות מינית בילדים וניסיונות אונס, חברי הלהקה רשמו כי יתרמו את התמלוגים שירוויחו מהשיר לארגוני זכויות אדם ולארגונים הנאבקים באונס ועבירות מין. הסינגל הרביעי והאחרון, "Meet Me on the Roof", יצא ב-7 בפברואר 2020 יחד עם היציאה לאור של האלבום. בילי ג'ו ארמסטרונג - סולן, גיטרה, עיצוב גרפי מייק דירנט - גיטרה בס, קולות רקע טרה קול - תופים, כלי הקשה בוץ' ווקר - מפיק מוזיקלי, טכנאי קול כריס דוגן - מפיק מוזיקלי, טכנאי קול, ערבוב שמע (אנ') טוד סטופרה - עוזר טכנאי קול צ'אד בלייק - ערבוב שמע אלין ב. - עוזר ערבוב שמע בריאן לוסי - מאסטרינג נתנאל מלה - טכנאי תופים אנדרו הנס בוצ'ר - טכנאי גיטרה כריס בלהיימר - עיצוב גרפי פמלה ליטקי - צילום מידע על האלבום Father of All Motherfuckers באתר MusicBrainz האלבום Father of All Motherfuckers באתר Discogs האלבום Father of All Motherfuckers באתר אפל מיוזיק האלבום Father of All Motherfuckers באתר יוטיוב Billie Joe Armstrong Confirms He's Writing New Green Day Songs, Kerrang! Patrick Ryan, Green Day's Billie Joe Armstrong on new album, F-bombs, why Grammys are 'like a bad prom', USA TODAY (באנגלית) Evan Minsker, Green Day Announce New Album, Share New Song “Father of All...”: Listen, Pitchfork (באנגלית) Althea Legaspi, Althea Legaspi, Watch Green Day Flip Off Chaotic World in New 'Father of All...' Video, Rolling Stone, ‏2019-09-20 (באנגלית) Joe DiVita, Hear Green Day's Clap-Along New Song 'Fire, Ready, Aim', Loudwire (באנגלית) Green Day Have Dropped A Brand-New Song, Oh Yeah!, Kerrang! Briony Edwards, Scott Munro 16 January 2020, Green Day launch video for new single Oh Yeah!, loudersound (באנגלית)