laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטודיו

סטודיו הוא חדר עבודה של אמן, אומן או עובד. מקור המושג בלטינית, משורש שמשמעותו ללמוד, התגלגל לאיטלקית במשמעות חדר לימודים, ומאיטלקית לשפות אחרות במשמעותו הנוכחית. מושג מקביל, אָטֶליֶיה (atelier) מקורו בצרפתית ומשמעותו סדנה. במקור, סדנת נגר. כיום המושג אטלייה מקובל לתיאור סטודיו של אמנים ושל מעצבי אופנה. בעבר אטלייה קושר גם עם סדנאות של אלכימאים ושל מכשפים. במושג "סטודיו" משתמשים גם כשם עצם קיבוצי לתיאור מעביד וכלל העובדים עמו באותו סטודיו. שימוש כזה מקובל בתחומים רבים: אדריכלות, ציור, קדרות, פיסול, צילום, עיצוב גרפי, סקרפבוקינג, קולנוע, אנימציה, רדיו, טלוויזיה, אולפני הקלטות, מחול, תיאטרון. במאות ה-15 עד ה-19 סטודיו של אמן מצליח כלל את האמן וכל עוזריו, תלמידיו וחניכיו אשר יצרו יחד יצירות שהוצאו לשוק תחת שם האמן או תויגו "מהסטודיו של...". זו הייתה דרך העבודה המקובלת באירופה מימי הביניים ונפוצה גם במקומות אחרים. באירופה הימי-ביינמית שיטה זו נתמכה על ידי כללי הגילדות. הכשרת השוליות החלה בגיל צעיר, בסביבות שתים עשרה, כשסיימו את הכשרתם עבדו כעוזרי האמן, לעיתים הפכו בהמשך לאמן עצמאי. שיטת הגילדות הוחלפה בהמשך בשיטה האקדמית, אך עדיין נמצאו אמנים שהכשירו שוליות בתשלום או סטודנטים ששילמו לאמן שכר לימוד. גם כיום קיימים בתי ספר לאמנות ב"שיטת האטלייה", בדרך כלל מדובר בצייר או פסל מקצועי המכשיר קבוצת סטודנטים קטנה. בתי ספר למשחק או לאמנויות הבמה ככלל, מכונים לעיתים "סטודיו למשחק". סטודיו לקדרות הוא סדנה של אמן יחיד, בניגוד למפעל קדרות. אולפנים מסוגים שונים מכונים לעיתים "סטודיו". בין השאר אולפני הפקה והקלטה של תוכניות רדיו, טלוויזיה ופרסומות, כמו גם אולפני אנימציה וקומיקס. אולפני עיבוד ועריכה של וידאו וסאונד עשויים להיקרא סטודיו, ולכלול ביצוע עבודות מאסטרינג, פוסט-פרודקשן, עריכת וידאו ועוד. סטודיו לצילום הוא בית עסק העוסק בצילום, כולל לעיתים מעבדת צילום העוסקת בפיתוח סרטי צילום ובהדפסת תמונות, עשוי להפיק מוצרי צילום (הדפסת תמונות למזכרות או מתנות על גבי חפצים כגון ספלים, חולצות, לוחות שנה וכדומה) ולמכור מצלמות, ציוד צילום (מבזקים, חצובות ועוד) ואלבומי תמונות. סטודיו למחול, לאמנויות לחימה, ליוגה וכדומה, הוא אולם אימונים, המכיל ציוד מתאים לסוג הספורט הנערך בו. לעיתים נעשה שימוש כללי יותר במונח, לתיאור בית ספר למחול, ליוגה וכדומה, על כל מוריו, ציודו, תלמידיו והקורסים המועברים בו. דירת סטודיו (אנ') היא דירה בה רוב פונקציות המגורים מרוכזות בחלל יחיד, אליו מתייחס המינוח "סטודיו". חלל זה משמש כחדר שינה, חדר מגורים ומטבח. חדר הרחצה נפרד מהחלל המרכזי, כולל לרוב שירותים ומקלחת, ללא אמבטיה. דירות סטודיו יהיו בדרך כלל קטנות. קיימות גם דירות סטודיו גדולות, אליהן מתייחסים לעיתים במונח "דירות לופט". studio, במילון האטימולוגיה etymonline.com atelier, במילון etymonline.com
אריק סטונסטריט

אריק סטונסטריט (באנגלית: Eric Stonestreet; נולד ב-9 בספטמבר 1971) הוא שחקן אמריקאי זוכה שני פרסי אמי לשנת 2010 ו-2012 על תפקידו כקמרון טאקר בסדרה הקומית הפופולרית "משפחה מודרנית". סטונסטריט נולד בקנזס סיטי שבקנזס, למד לימודים אקדמאיים באוניברסיטת קנזס ולימודי משחק ב"תיאטרון האימונים השני" שבשיקגו. עבר להתגורר בלוס אנג'לס כדי לפתח קריירת משחק והתגלה בסדרת הפשע "CSI" בתפקיד הטכנאי רוני לייטר ובקומדיה "בנות יישארו בנות". משנת 2009 התפרסם סטונסטריט וקיבל שבחים רבים בזכות הופעותיו בסדרה הקומית המצליחה "משפחה מודרנית" בתפקיד קמרון טאקר. סטונסטריט זכה על התפקיד בשני פרסי אמי לשחקן הקומי המשני הטוב ביותר והועמד לשני פרסי גלובוס הזהב. בשנת 2011 הופיע בקומדיה "מורה רעה" בתור השותף לחדר של המורה אליזבת האלסיי (קמרון דיאז), באותה שנה השתתף בעונה הראשונה של "סיפור אימה אמריקאי" בתפקיד אורח. בשנת 2015 שיחק בתפקיד ראשי בסרט המתח "הדירה" לצד ונטוורת' מילר וג'יימס מרסדן. כמעט מפורסמים (2000) בנות יישארו בנות (2003) איילנד (2005) סיפורי ארצות הברית (2007) לילות L.A (2008) מעודדות הנינג'ה (2008) מורה רעה (2011) חשבון משותף (2013) הדירה (2015) באישור (2016) החיים הסודיים של חיות המחמד (2016) - דיבוב החיים הסודיים של חיות המחמד 2 (2019) - דיבוב "CSI‎" ‏ (2001–2005) משפחה מודרנית (2009–2020) American Auto‏ (2023) מדיה וקבצים בנושא אריק סטונסטריט בוויקישיתוף אריק סטונסטריט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריק סטונסטריט, באתר AllMovie (באנגלית) אריק סטונסטריט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שפיפון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שפיפון – הוא סוג של נחש ממשפחת הצפעוניים שפיפון הנגב – נחש ארסי, אחד המינים של שפיפון מבצע שפיפון – אחד המבצעים של צה"ל במלחמת העצמאות שנועד להרחיב ולבסס את גבולות הרובע היהודי על ידי הכוחות המוצבים במקום גדוד שפיפון – אחד הגדודים של עוצבת גולן בא"ח שפיפון – בסיס אמונים של חטיבת הצנחנים. סמל החטיבה גם נקרא "שפיפון".
משחק מלא (ברידג')

"משחק מלא" הוא הכרזה של חוזה בגובה של לפחות 3NT שאינה הכרזת סלאם. החוזים הבאים הם חוזים של משחק מלא: 5NT, 4NT, 3NT, ♥4, ♠4, ♥5, ♠5, ♣5 ו ♦5. על הכרזת וביצוע משחק מלא מקבלים תוספת נקודות. הניקוד שמקבלים בתחרות ברידג' עבור ביצוע חוזים של משחק מלא (ללא לקיחות עודפות) הם: סלאם (ברידג') משחק חלקי (ברידג') 2 על 1 מחייבת למשחק מלא הכתבה " הכרזות הזמנה למשחק מלא " באתר " מגזין ברידג'-טיפים וכתבות " (לא-מסחרי) הכתבה " משחק חלקי, משחק מלא, סלאם – התפלגות סטטיסטית ועוד " באתר " מגזין ברידג'-טיפים וכתבות " (לא-מסחרי) ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדורה במשחקים הפאראלימפיים

אנדורה ערכה את הופעת הבכורה במשחקים הפאראלימפיים במשחקי החורף ומשתתפת בהם בקביעות מאז המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002). במשחקי הקיץ השתתפה אנדורה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) והייתה זו הפעם היחידה בה לקחה חלק במשחקים. כל ספורטאיה של אנדורה במשחקי החורף התחרו בסקי אלפיני בלבד, אולם השתתפותם במשחקים הייתה סמלית בלבד. ספורטאי המשלחת מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הצליחו להגיע להישגים ספורטיביים משמעותיים. אנדורה במשחקים האולימפיים אנדורה במשחקים האולימפיים לנוער
אונייה מדרגה שלישית

אונייה מדרגה שלישית (באנגלית: Third-rate) היה הכינוי בו השתמשו בצי המלכותי הבריטי כדי לאפיין אוניית קו בעלת שני סיפוני תותחים, שנשאה (מאז 1720) בין 64 ל-80 תותחים ימיים. ניסיון השנים לימד את הבריטים, כי אוניות מדרגה שלישית משלבות תכונות שיט (מהירות, קלות תפעול), עוצמת אש ועלות כספית בצורה טובה יותר מאוניות שאר הדרגות. על כן, אף על פי שאוניות מדרגות ראשונה ושנייה היו גדולות ובעלות עוצמת אש גדולה יותר, אלו מן הדרגה השלישית היו הנפוצות ביותר. ערך מורחב – שיטת דירוג האוניות בצי המלכותי הבריטי כאשר הונהגה לראשונה שיטת דירוג אוניות המלחמה ב-1620, אופיינה אונייה מדרגה שלישית כמי שצוותה מונה 200 איש לפחות, אך לא יותר מ-300; קודם לכן נקראו אוניות מסוג זה בשם "אוניות בינוניות" (middling ships). ב-1660 הוחלף הקריטריון ממספר אנשי הצוות למספר התותחים המונחים על עגלות, ואוניות מדרגה שלישית הוגדרו כמי שנושאות בין 48 ל-60 תותחים. במפנה המאות הגדילו את המספר, ואונייה מדרגה שלישית נחשבה לזו הנושאת יותר מ-60 תותחים, אונייה מדרגה שנייה בין 90 ל-98, אונייה מדרגה ראשונה – 100 תותחים ומעלה, ואונייה מדרגה רביעית בין 48 ל-60. עד המחצית השנייה של המאה ה-18 מנה צוותן בין 500 ל-720 איש. אוניות מדרגה שלישית היו הרבות ביותר בצי, משום שבקטגוריה זו נכללה אוניית 74 התותחים (Seventy-four), זו שהפכה עם הזמן לאונייה המלחמה הנפוצה ביותר הן בצי המלכותי הן בציי מדינות אחרות. השטת האונייה הייתה קלה הרבה יותר בהשוואה לאונייה מדרגה ראשונה או שנייה, ובעוצמת האש שעמדה לרשותה יכלה להשמיד כל אוניית אויב בקרב אחת-מול-אחת להוציא אונייה תלת-סיפונית. הפעלתה של אונייה מדרגה שלישית הייתה גם זולה יותר. שיטת דירוג זו הייתה נהוגה בצי המלכותי בלבד, אך עדיין ניתן להיתקל בסופרים בריטיים ואחרים, המשתמשים במונח "אונייה מדרגה שלישית" כשהם מתייחסים לאוניית-74 צרפתית (אף על פי שלצי הצרפתי הייתה שיטת סיווג משלו, בעלת חמש דרגות או rangs). עד סוף המאה ה-18 אופיינו אוניות קו בדרך כלל על פי מספר תותחיהן, כשלפעמים משמש המספר עצמו כשם הסוג, כמו בביטוי "שייטת של שלוש אוניות-74" ("a squadron of three 74s"). שיטת הדירוג שונתה ב-1817, והוסיפה להתקיים עד סוף עידן המפרשים. Rodger, N.A.M. The Command of the Ocean, a Naval History of Britain 1649-1815. London, 2004. Bennett, G. The Battle of Trafalgar. Barnsley, 2004. Winfield, Rif. British Warships in the Age of Sail: 1603-1714. Barnsley, 2009. Winfield, Rif. British Warships in the Age of Sail: 1714-1792. Barnsley, 2007. Winfield, Rif. British Warships in the Age of Sail: 1793-1817. 2nd edition. Barnsley, 2008.
מק וילקינס

מוריס "מק" וילקינס (בגרמנית: Maurice "Mac" Wilkins; נולד ב-15 בנובמבר 1950) הוא אתלט עבר אמריקאי. הוא אלוף אולימפי (מונטריאול 1976) ושיאן עולם בזריקת דיסקוס. היה לזורק הדיסקוס הראשון בעולם שזרק למרחק של יותר מ-70 מטר. וילקינס נולד ביוג'ין שבאורגון. בשנת 1973 זכה במדליית זהב באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) בזריקת דיסקוס. בתחרות שנערכה בוולנאט, קליפורניה ב-24 באפריל 1976 קבע וילקינס בזריקת דיסקוס שיא עולם חדש של 69.18 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה של בן ארצו ג'ון פאוול (69.08 מטר). שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בסן חוזה קליפורניה ב-1 במאי הוא שיפר שלוש פעמים את שיאו העולמי, 69.80 מטר, 70.24 מטר ו-70.86 מטר ובכך היה לזורק הדיסקוס הראשון בעולם שזרק למרחק של יותר מ-70 מטר. שיאו זה החזיק מעמד כשנתיים לאחר שנשבר על ידי וולפגנג שמידט ממזרח גרמניה (71.16 מטר). אל אולימפיאדת מונטריאול (1976) הגיע וילקינס כשיאן עולם ובמשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא אולימפי חדש של 67.50 מטר, לפני וולפגנג שמידט (66.22 מטר) וג'ון פאוול (65.70 מטר). במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסן חוזה, פוארטו ריקו בשנת 1979 זכה וילקינס במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 63.30 מטר. בגלל החרם האמריקאי על אולימפיאדת מוסקבה (1980) נמנע מווילקינס להגן על תוארו. שבועיים לפני פתיחת המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-9 ביולי הוא קבע בזריקת דיסקוס שיא אישי חדש ואת תוצאת השנה בעולם של 70.98 מטר, 18 ס"מ משיא העולם והוכיח שיכול היה לזכות במדליית הזהב ולהגן על תוארו, מאחר שזוכה מדליית הזהב ויקטור רשופקין מברית המועצות קבע תוצאה של 66.64 מטר. באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי בשנת 1983 סיים וילקינס רק במקום עשירי בתוצאה חלשה עבורו של 61.46 מטר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 62.58 מטר. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה וילקינס במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.30 מטר, אחרי רולף דנברג ממערב גרמניה (66.60 מטר) ולפני ג'ון פאוול (65.46 מטר). בסך הכל קבע וילקינס 4 שיא עולם בזריקת דיסקוס בסך הכל זכה וילקינס ב-6 תוארי אליפות ארצות הברית בזריקת דיסקוס. הדיפת כדור ברזל: 21.06 מטר (1977) זריקת דיסקוס: 70.98 מטר (1980) יידוי פטיש: 63.65 מטר (1977) הטלת כידון: 78.43 מטר (1970) מדיה וקבצים בנושא מק וילקינס בוויקישיתוף מק וילקינס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מק וילקינס, באתר olympedia.org מק וילקינס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית מק וילקינס, באתר Track and Field (גברים) מק וילקינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אנה ויצמן

אנה (אנושקה) (חנה) ויצמן (1886, מוטול, פלך פינסק, האימפריה הרוסית – 17 בפברואר 1963, רחובות) הייתה פרופסור לכימיה במכון ויצמן למדע. אחותו של חיים ויצמן. נולדה בעיירה מוטול שבפלך גרודנה של האימפריה הרוסית, בחבל פּוֹלֶסיה (כיום בבלארוס), בתם של רחל לאה לבית צ'מרינסקי ושל עוזר ויצמן, סוחר יערות וחסיד סטולין. מצד אביה הייתה אחייניתו של עסקן החינוך חיים פיאלקוב; קרוב משפחה אחר היה הסופר חיים צ'מרינסקי (ר' מרדכילע). כמו שנים עשר אחיה ואחיותיה, הכימאי משה ויצמן, הכימאי, הפעיל הציוני ונשיא מדינת ישראל חיים ויצמן, הרופאה מינה ויצמן והמוזיקאית גיטה דוניה-ויצמן, אף היא קיבלה חינוך מסורתי וכללי, וכמו שבעה מאחיה פנתה לקריירה מדעית, בעצת אביה. את חוק לימודיה התיכוניים השלימה בקייב ולאחר שקיבלה תעודת בגרות החלה בלימודי דוקטורט בכימיה בציריך. כשסיימה את לימודיה חזרה לרוסיה על מנת להיפרד מאמה ולהצטרף לאחיה חיים ויצמן במנצ'סטר, אך אז פרצה מלחמת העולם הראשונה והדבר עיכב את הקריירה שלה. קודם עבדה במכון קסקון שבמוסקבה ולאחר מכן שירתה את המחקר והמדע לצד אחיה במנצ'סטר. בשנת 1932 עלתה לארץ ישראל ובשנת 1934 החלה לעבוד במכון זיו, לימים מכון ויצמן למדע. ויצמן התמחתה והתמקצעה בחקר הסינתזה האורגנית והביוכימיה כל חייה. בזמן מלחמת העולם השנייה עסקה בסינתזה של חומרים אנטי-מלריים ובגומי סינתטי. בנוסף חקרה את צמחי הארץ והאפשרות להפיק מהם חומרים פרמצבטיים. עם פרישתה בשנת 1959 מונתה לפרופסור אמריטה. בכך הייתה לאישה הראשונה שמונתה לפרופסור במכון ויצמן למדע. בשנים האחרונות לחייה התגוררה עם אחותה הצעירה ד"ר מאשה ויצמן ברחובות. ויצמן השתתפה בחוג ספרותי שהקים הד"ר ליאוניד דולז'נסקי. נפגשו בביתו ברחביה (אחת לחודש) אנשי מדע ואנשי רוח כדי לקרוא בצוותא שירה רוסית קלאסית, בעיקר את פושקין. בין אנשי החוג היה הפרופ' משה ויצמן שילוט לזכרה במעבדת חיים ויצמן במכון ויצמן תמונתה במעבדת חיים ויצמן מדיה וקבצים בנושא אנה ויצמן בוויקישיתוף פרופ' חנה וייצמן, דבר, 18 בפברואר 1963, המשך שיחה עם אנה ויצמן במעבדה של חיים ויצמן, ארכיון המדינה (התחלה 4:53 עד 8:43) חדשות מדע, תגליות ומידע לציבור מבית מכון ויצמן למדע / ראו בפסקה "פושקין בירושלים" מסע הקסם המדעי מבית מכון ויצמן למדע
הנס המלכותי של אור

הנס המלכותי של אוּר (באנגלית: Standard of Ur) המכונה גם "נס הקרב של אור" הוא מוצג ארכאולוגי שומרי שהתגלה בבית קברות מלכותי בעיר אוּר. הנס הוא לוח עשוי מצדפות, אבן גיר, אספלט ולפיס לזולי. הנס המלכותי מוצג כיום במוזיאון הבריטי והוא שחזור שנעשה על סמך החלקים שנמצאו כמו גם העתקת שעווה של קטעים מהעפר. הנס המלכותי נמצא באחד הקברים המלכותיים הגדולים של אור המיוחס למלך אור-פאבילסאג (Ur-Pabilsag). אור פאבילסאג נפטר בשנת 2550 לפני הספירה לערך. הנס המלכותי מתוארך לשנים 2400–2600 לפני הספירה. סיר לנרד וולי מצא בחפירותיו בעיראק בשנים 1928-1927 את המוצג בפינת חדר כשהוא מונח בסמוך לכתפו של אדם שאולי החזיק אותו על מוט. זו הסיבה שלנרד וולי נתן למוצג את הכינוי נס. בכל צד יש שלוש שורות. על פי נושאי הציור זכה צד אחד לכינוי "שלום" והצד השני לכינוי "מלחמה". כל הדמויות מוצגות בפרופיל (בדומה לציורים ממצרים של אתה תקופה). הצד המתאר מלחמה בפאנל התחתון נראות ארבע מרכבות מלחמה הרתומות לחמורים (סוסים הוכנסו לאזור רק סמוך לאותה תקופה או מייד אחריה), בכל אחת מהן נוהג רכב ועומד לוחם המצויד בחנית או גרזן. הגלגלים מוצקים (ולא גלגלי חישורים שהומצאו בתקופה מאוחרת יותר), המרכבות מתוארות משמאל לימין ממצב עמידה למצב דהירה. מתחת לשלוש מהמרכבות מוטלים אויבים פצועים. בפאנל האמצעי, במרכז מתואר הקרב עצמו בו מנצחים חיילי המלך, בצד שמאל חיילים חמושים החובשים קסדות שכדוגמתן נמצאו בקברים סמוכים, בצד ימין אויבים מובסים המובלים כשבויים וחלקם פצועים. בפאנל העליון, במרכז מוצג המלך, גדול יותר מאשר שאר הדמויות וראשו פורץ מחוץ לגבול הפאנל על מנת להציג את גדולתו ועוצמתו. מאחוריו שומרי ראשו ואחריהם מרכבת המלך. בפני המלך חיילים מובילים שורה של שבויים, כולם מצוירים בעירום, כבולים, פצועים ומדממים, תיאור המציין תבוסה והשפלה. מדיה וקבצים בנושא הנס המלכותי של אור בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ייחוס (זכויות יוצרים)

ייחוס (באנגלית: Attribution) בתחום זכויות היוצרים היא זכות משפטית שנתונה ליוצר של יצירה מקורית. הזכות מכונה "זכות מוסרית", בצד הזכות לשלמות היצירה, אך היא זכות משפטית לכל דבר. משמעות הזכות היא כי כאשר משתמשים ביצירה מוגנת, יש להזכיר את שם היוצר באופן ראוי. סעיף 46 לחוק זכות יוצרים, התשס,ח-2007 קובע כי: "זכות מוסרית ביחס ליצירה היא זכות היוצר – (1) כי שמו ייקרא על יצירתו בהיקף ובמידה הראויים בנסיבות העניין;" הזכות נתונה ליוצרים של יצירות מסוגים שונים, כמו יצירה אמנותית, יצירה ספרותית, יצירה דרמטית ויצירה מוזיקלית, אבל איננה נתונה למתכנתים, וזאת לפי סעיף 45 לחוק זכות יוצרים. הזכות המוסרית היא זכות אישית, ולכן אינה ניתנת להעברה, ולכן אי אפשר למכור אותה (כך לפי סעיף 45(ב) לחוק). עם זאת, יוצר יכול לוותר עליה מרצונו, למשל במקרה של סופר צללים. הזכות קיימת כל עוד היוצר חי, ועוד 70 שנה לאחר מכן, כלומר כל עוד קיימת זכות יוצרים ביצירה. לאחר מות היוצר, הזכות אינה עוברת ליורשים, אבל בני המשפחה הגרעינית יכולים להגיש תביעה בגין הפרת הזכות (גם אם אינם היורשים).
מנהלת הצי המלכותי הבריטי

מִנְהֶלֶת הצי המלכותי הבריטי (באנגלית: Navy Board) היא כיום הגוף האחראי לניהול המקצועי השוטף של הצי המלכותי הבריטי. הרכבה זהה לזה של מנהלת האדמירליות של מועצת ההגנה של הממלכה המאוחדת, מלבד זאת שאינה כוללת שרי ממשלה. ראש מנהלת הצי הוא הלורד הימי הראשון, האדמירל המפקד על הצי, וחברים בה ראש מספן ים של הצי וסגן ראש מטה הצי, ראש מספן כוח אדם והדרכה והלורד הימי השני, קצין לוגיסטיקה ראשי של הצי, מפקד חיל הנחתים המלכותי וקצינים בכירים נוספים. מ-1546 עד 1831 היה ה-Navy Board שמו של גוף נפרד מן האדמירליות, שנקרא במקור "מועצת הצי" (Council of the Marine), בראשו עמד הלפטננט של האדמירליות. גוף זה היה אחראי לעניינים האדמיניסטרטיביים של הצי, כמו בניית אוניות, תיקון אוניות ואספקה לאוניות. לשם כך הפעילה מנהלת הצי שש מספנות באנגליה: בדפפורד, ווליץ', צ'טם, שירנס, פורטסמות' ופלימות', וכן מתקנים קטנים יותר במקומות נוספים. חימוש האוניות לא היה באחריותה של מנהלת הצי, אלא של מנהלת החימוש (Board of Ordance). במאה ה-18 כללה מנהלת הצי גופי-משנה כמו "הממונים על החולים והפצועים" (Sick and Hurt Commissioners), האחראים על שירותי הרפואה של הצי המלחמתי, ו"הממונים על האספקה" (Victualling Commissioners), האחראים על אספקת המזון. "Navy board" in: royalnavy.mod.uk Royal Navy command and organisation: Higher mannagement of the Royal Navy. In: armedforces.co.uk. Portsmouth Royal Dockyard Historical Trust: Before the Dawn – Early Origins. In: Portsmouthdockyard.org.uk.
אטלנטיס מכנסמרובע

אטלנטיס מכנסמרובע (באנגלית: Atlantis SquarePantis) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי משנת 2007 בבימויו של אנדרו אוברטום ששודר לראשונה בארצות הברית ובקנדה ב-12 בנובמבר 2007. הסרט ידוע גם כפרק 92 בסדרה (עונה 5, פרק 12). הסרט לא הופץ בישראל מסיבות לא ידועות. הסרט הוא קומדיה מצוירת בעלת מוטיבים של הרפתקאות דמיוניות. התסריט נכתב על ידי קייסי אלכסנדר, זאוס סרבס, סטיבן בנקס ודני מיכאלי. עלילת הסרט עוקבת אחר בובספוג וחבריו, אשר יוצאים למסע בעיר האבודה אטלנטיס לאחר שבובספוג ופטריק מצאו את חציו האבוד של הקמיע של אטלנטיס, פריט עתיק יומין היוצר המוציא אוטובוס ממערבולת. הם עולים על האוטובוס, בלי ידיעה שפלנקטון נמצא בתוך תא הכפפות. בהגיעם אל אטלנטיס, לורד הוד מלכותו (דייוויד בואי בתפקיד אורח) מציג להם את נפלאות העיר, בין היתר את הכספת, את המעבדה ואת המוזיאון. לאחר שלורד הוד מלכותו מסיים בהצגת העיר לחבריו של בובספוג, הוא מוביל את בובספוג ופטריק אל "הבועה הכי זקנה", פריט חשוב ויקר לאטלנטיס ולתושביה. פלנקטון מתכנן להשתלט על העיר אטלנטיס, ובינתיים הצליח למצוא את הארסנל הצבאי של אטלנטיס. כשבובספוג ופטריק מגיעים אל "הבועה הכי זקנה", הם מובילים לפיצוצה שלא מתוך כוונה, אלא על ידי הבזק מן המצלמה שלהם. בעת הארוחה, בובספוג ופטריק נלחצים, מאחר שהם פוצצו נכס חשוב לעיר אטלנטיס. המלך מסביר להם כי הבועה שהם ראו היא למעשה העתק של הבועה המקורית, ומציג את הבועה המקורית בתוך צנצנת אטומה. פטריק, שולף את מצלמתו ומפוצץ את הבועה מן ההבזק. המלך של אטלנטיס זועם וקורא לצבא האטלנטי כדי שיילכדו אותם ואת חבריהם. בינתיים פלנקטון אורב בחוץ עם טנק ירוק ומחומש. כשכולם יוצאים החוצה ממנוסה מהצבא האטלנטי, הם רואים את הטנק. פלנקטון מזהיר אותם שיש לו את "הנשק הכי קטלני בארסנל האטלנטי" ושהוא יהיה המלך החדש של אטלנטיס. לאחר שפלנקטון מכין את הנשק לירי, מסתבר שה"נשק" הוא בעצם מכונה יורה גלידה שאיננה פוגעת באיש. פלנקטון המיואש מנסה לברוח אך המלך תופס אותו, בעודו חושב כי פלנקטון הוא "גרגר מדבר", וטוען כי פלנקטון ישמש בתור תחליף מצוין לבועה. בסוף הפרק פלנקטון הופך למוצג במוזיאון האטלנטי, ובובספוג וחבריו חוזרים אל ביקיני בוטום. המלך דורש ממשרתיו לזרוק את הקמיע, בטענה ש"תושבי אטלנטיס אינם מסוגלים לחוות עוד אורחים כמו אלו". טום קני - בובספוג מכנסמרובע. ביל פייגרברייק - פטריק סטאר. קלנסי בראון - יוג'ין קראב. רוג'ר בומפאס - סקווידוויד טנטקלס. קרולין לורנס - סנדי צ'יקס. דאג לורנס - שלדון פלנקטון. דייוויד בואי - L.R.H., Lord Royal Highness (בתרגום חופשי: לורד הוד מלכותו). טום קני - פאצ'י הפיראט. פול טיביט - פוטי התוכי. בובספוג מכנסמרובע בובספוג: הסרט בובספוג מכנסמרובע - דמויות "אטלנטיס מכנסמרובע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אטלנטיס מכנסמרובע", באתר נטפליקס "אטלנטיס מכנסמרובע", באתר AllMovie (באנגלית) "אטלנטיס מכנסמרובע", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) האתר הראשי של הסדרה והסרט באתר ניקלודיאון האמריקאי Walsh-Boyle, Megan (12 בנובמבר 2007). "Grammy Winner David Bowie Lends His Voice to SpongeBob". TV Guide. נבדק ב-27 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה) בובספוג מכנסמרובע, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
אליפות העולם בסיף

אליפות העולם בסיף (באנגלית: The World Championships in Fencing) היא תחרות סיף שנתית, המנוהלת על ידי התאחדות הסיף הבינלאומית, שנייה בחשיבותה רק לתחרויות הסיף במשחקים האולימפיים. לראשונה נערך האירוע בשנת 1937 בפריז, צרפת ולמעט תקופת מלחמת העולם השנייה (האליפות חודשה בשנת 1947) נערך בכל שנה. הסייפים מתחרים בשלושה מכשירים ברומח, בדקר ובחרב. בשנת 1921 החלו תחרויות סיף באירופה שנחשבו כאליפות אירופה בסיף. לבקשתה של איטליה הוחלט בשנת 1937 שהתחרויות שנערכו משנת 1926 יחשבו אף הן כאליפויות עולם וכך מתייחסים אליהן. בשנים בהן נערכות האולימפיאדות, תחרויות הסיף שלהן נחשבות כאליפות עולם בסיף לכל דבר. מאולימפיאדת סידני (2000), נערכות תחרויות גביע העולם בסיף, בשנים שבהן נערכים המשחקים האולימפיים. 1921 : פריז, צרפת צרפת 1922 : פריז, צרפת צרפת ואוסטנדה, בלגיה בלגיה 1923 : האג, הולנד הולנד 1925 : אוסטנדה, בלגיה בלגיה 1926 : בודפשט, הונגריה הונגריה ואוסטנדה, בלגיה בלגיה 1927 : וישי, צרפת צרפת 1929 : נאפולי, ממלכת איטליה ממלכת איטליה 1930 : לייז', בלגיה בלגיה 1931 : וינה, אוסטריה אוסטריה 1932 : קופנהגן, דנמרק דנמרק 1933 : בודפשט, הונגריה הונגריה 1934 : ורשה, פולין פולין 1935 : לוזאן, שווייץ שווייץ 1936 : סן רמו, ממלכת איטליה ממלכת איטליה (כולל את המדליות מאליפות העולם 2012) בטבלה סייפים, גברים ונשים (ורוד) שזכו במספר המדליות הרב ביותר באליפויות העולם בתחרות האישית ובנוסף גם בתחרות הקבוצתית. מדיה וקבצים בנושא אליפות העולם בסיף בוויקישיתוף איגוד הסיוף הבינלאומי (צרפתית, אנגלית, ספרדית)
משחק חלקי (ברידג')

משחק חלקי הוא הכרזת חוזה נמוך מחוזה של 3NT בברידג'. משחק חלקי הוא נמוך ממשחק מלא. על ביצועו מקבלים הרבה פחות נקודות מאשר על ביצועו של משחק מלא. מספר הנקודות שמקבלים על ביצועו זהה במצב פגיע ובמצב לא פגיע. הניקוד שמקבלים בתחרות ברידג' עבור ביצוע חוזים של משחק חלקי (ללא לקיחות עודפות) הם: עבור חוזה של ♣1 או ♦1 מקבלים 70 נקודות. עבור חוזה בגובה 2 באותן סדרות מקבלים 90 נקודות ועבור ביצוע חוזה בגובה 3 110 נקודות, כלומר על כל לקיחה נוספת מעל 7 לקיחות מקבלים 20 נקודות. עבור חוזה של ♥1 או ♠1 מקבלים 80 נקודות. עבור חוזה בגובה 2 באותן סדרות מקבלים 110 נקודות ועבור ביצוע חוזה בגובה 3 140 נקודות, כלומר על כל לקיחה נוספת מעל 7 לקיחות מקבלים 30 נקודות. עבור ביצוע חוזה של 1NT מקבלים 90 נקודות. על ביצוע חוזה של 2NT מקבלים 120 נקודות, כלומר על כל לקיחה נוספת מעל 7 לקיחות מקבלים 30 נקודות. משחק מלא (ברידג') סלאם (ברידג') ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לינוס

האם התכוונתם ל... לינוס (מיתולוגיה) – בנה של המוזה קאליופה לינוס – האפיפיור השני לינוס טורבאלדס – המפתח הראשי של מערכת ההפעלה לינוקס
רוברט היל

רוברט פ. היל (באנגלית: Robert F. Hill; ‏14 באפריל 1886 באונטריו, קנדה – 18 במרץ 1966 בלוס אנג'לס, קליפורניה) היה במאי, תסריטאי, ושחקן קנדי מתקופת הסרטים האילמים. פעל בין 1915 ל-1966. היל פעל תחת מספר שמות ובהם: רוברט אלן, ג'ימי הוקי, רוק הוקי ובוב סטילמן. מדיה וקבצים בנושא רוברט היל בוויקישיתוף רוברט היל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט היל, באתר AllMovie (באנגלית) רוברט היל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוראד אבו ענזה

מוראד אבו ענזה (בערבית: مراد أبو عنزة; נולד ב-8 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בעירוני כסייפה. אבו ענזה נולד ברהט למשפחה ממוצא בדואי-ישראלי. שיחק במחלקת הנוער של מכבי קריית גת, ובשנת 2006 עבר לשחק בהפועל בני לוד. בעונת 2010/2011 כבש 15 שערים בחצי הראשון של העונה בליגה הלאומית, ובעקבות כך הושאל בחלון ההעברות של ינואר לקבוצת מכבי פתח תקווה, ואת הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-14 בפברואר 2011 כאשר נכנס כמחליף במשחק מול הפועל תל אביב. בעונת 2011/2012 חזר אבו ענזה לבני לוד, וכבש 19 שערים בליגה הלאומית, אך קבוצתו לא הצליחה לעלות לליגת העל אף על פי שנאבקה על ההעפלה עד למחזור האחרון. בעונת 2012/2013 הושאל אבו ענזה למועדון ספורט אשדוד. במשחק הבכורה שלו באשדוד כבש אבו ענזה צמד בניצחון קבוצתו 2–0 על הפועל רמת השרון. בסך הכל כבש בעונה זו שישה שערים בליגת העל, ובסופה חזר לבני לוד. בעונת 2013/2014 כבש 15 שערים במדי בני לוד בליגה הלאומית, ולקראת עונת 2014/2015 חתם שוב במועדון ספורט אשדוד. בעונה זו כבש שלושה שערי ליגה, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה. ב-30 ביוני 2015 חזר להפועל בני לוד וחתם על חוזה לעונה אחת במועדון, ובה הבקיע שלושה שערים ב-29 הופעות בליגה הלאומית. ב-14 ביולי 2016 חתם בהפועל עכו, שירדה לליגה הלאומית בעונה הקודמת. בעונת 2016/2017 כבש חמישה שערי ליגה ב-29 הופעות, וסייע לקבוצתו לשוב לליגת העל מהמקום השני בטבלה. ב-23 ביולי 2017 חתם בקבוצת מכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, במדיה כבש שני שערים ב-18 הופעות, וב-17 בינואר 2018 חתם בהפועל אום אל-פחם מליגה א', ובמדיה כבש ארבעה שערים בתשע הופעות עד תום העונה, וסייע לקבוצה לעלות לליגה הלאומית. בנובמבר 2018 חזר לקדנציה שלישית בהפועל בני לוד, ובעונת 2018/2019 כבש שמונה שערים בליגה הלאומית. ב-27 בדצמבר 2020 חזר אבו ענזה להפועל אום אל-פחם, אך בפברואר 2021, לאחר שלושה חודשים וחמש הופעות ליגה בלבד, ירד לליגה א' וחתם במדי מכבי טמרה, במדיה שיחק עד לתום העונה, עם 14 הופעות ליגה. בעונת 2021/2022 הצטרף אבו ענזה לבית"ר נורדיה ירושלים. בסוף נובמבר 2021 הצטרף לעירוני כסייפה. אבו ענזה נשוי ומתגורר בתל שבע. מוראד אבו ענזה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוראד אבו ענזה, באתר Transfermarkt מוראד אבו ענזה, באתר FootballDatabase.eu אייל לוי ויניב טוכמן, שיר אהבה בדואי: אבו ענזה לא עוצר, באתר nrg מעריב, ‏13 באוקטובר 2012 ענאן עמאשה, רשמי: מוראד אבו ענזה חתם בבית״ר נורדיה, באתר דאבל פס, 30 בספטמבר 2021