laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנדרבורי

האי אנדרבורי או האי אדרבורי (באנגלית: Enderbury Island או Ederbury Island) הוא אטול קטן, בלתי מיושב, הנמצא 63 ק"מ דרום מזרחית לאי קנטון במרכז האוקיינוס השקט. האי מהווה חלק מאיי פניקס השייכים לקיריבטי. אורכו של האטול 4.8 ק"מ ורוחבו 1.6 ק"מ. את האטול מקיפות שוניות אלמוגים המגיעות למרחק של בין 60 ל-200 מטרים מחופי האטול. האטול שטוח ועליו צמחייה של שרכים נמוכים ומספר מועט של עצים. הלגונה של האטול קטנה ביותר. האטול התגלה בשנת 1823 על ידי משלחת ציד לווייתנים, ונקרא על שם סמיואל אנדרבי (Samuel Enderby), בעליה של חברת ציד הלווייתנים, כאשר השם נכתב בשגיאת כתיב. בשנת 1860 הכריזה ארצות הברית על שליטתה באי מכוח חוק איי הגואנו משנת 1856, והחלה בכריית גואנו במקום. כריית הגואנו הגיעה לשיאה בשנת 1870, כאשר חברת גואנו הפניקס (Phoenix Guano Company) כרתה בתקופה של 64 יום כמות של 6,000 טונות גואנו. בשנת 1877 עזבה החברה האמריקאית את האי, וחברת כרייה בריטית השתלטה על האי והמשיכה בכריית הגואנו, אולם כרייה זו לא הייתה רווחית בשל הניצול האמריקאי של המרבצים. בשנת 1938 העביר נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט את האטול (וכן את האי קנטון), לשליטת משרד הפנים של ארצות הברית בשל חשיבותם האסטרטגית, שכן האיים אפשרו חניית ביניים למטוסי חברת פאן אמריקן נתיבי אוויר עולמיים, ובכך איפשרו טיסות לאוסטרליה ולניו זילנד. בפועל לא נעשה שימוש באי למטרה זו. באותה שנה התיישבו באי ארבעה מתיישבים במטרה להבטיח את השליטה האמריקאית בו, אולם בשנת 1939 הסכימו הממלכה המאוחדת וארצות הברית על חלוקת השליטה באי. ב-1942, בשל מלחמת העולם השנייה, פונו המתיישבים והבניינים באי נהרסו על מנת שלא יעשה בהם שימוש על ידי צבא יפן. מדיה וקבצים בנושא אנדרבורי בוויקישיתוף מידע על האי אנדרבורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
האגודה המיתופואטית

האגודה המיתופואטית (באנגלית: Mythopoeic Society) היא ארגון ללא מטרות רווח אשר מוקדש למחקר של ספרות מיתופואטית, פנטזיה ומיתולוגיה. האגודה מתמקדת בעיקר, אך לא באופן בלעדי, בכתביהם של ג'.ר.ר טולקין, צ'ארלס ויליאמס וק.ס. לואיס. סופרים אלו היו חברי ה"אינקלינגס", קבוצת דיון לא רשמית באוניברסיטת אוקספורד שפעלה משנות ה-30 עד לשנות ה-50 של המאה ה-20[דרושה הבהרה]. האגודה הוקמה ב-1967 על ידי גלן ה. גודנייט. במקור היא הורכבה מקבוצות דיון באזור לוס אנג'לס ובהמשך התרחבה לסניפים ברחבי אמריקה הצפונית. ב-1972 התמזגה עם "אגודת טולקין של אמריקה". כיום החברות באגודה פתוחה לכל אלה שקוראים, כותבים או חוקרים את ז'אנר הפנטזיה. האגודה מממנת מספר קבוצות דיון, ובכל קיץ מכנסת ועידה שנתית הידועה בשם "מיתקון" (Mythcon) האגודה מוציאה שלושה פרסומים: Mythprint - עלון חדשות חודשי עם ביקורות ספרים ומאמרים. Mythlore - מאמרי ביקורות על עבודות בתחום הפנטזיה והמיתולוגיה. The Mythic Circle - מקבץ שנתי של סיפורת ושירה. בנוסף, האגודה מוציאה לאור ספרי מחקר ומעניקה מספר פרסים לספרים ועבודות מחקר מצטיינים בתחום הפנטזיה והמיתולוגיה. אתר האינטרנט הרשמי של האגודה המיתופואטית (באנגלית) האגודה המיתופואטית, ברשת החברתית פייסבוק האגודה המיתופואטית, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
סוזאנה ריס-פאסר

סוזאנה ריס-פאסר (בגרמנית: Susanne Riess-Passer; נולדה ב-3 בינואר 1961) היא פוליטיקאית אוסטרית מטעם מפלגת החופש האוסטרית (FPÖ). ריס-פאסר עזבה את תחום הפוליטיקה בשנת 2003. ריס-פאסר נולדה בעיירה בראונאו אם אין ולמדה בבית הספר בעיירה מאטיגהופן. לאחר מכן למדה בגימנסיית זלצבורג, ואחר כך למדה משפטים באוניברסיטת אינסברוק, שם קיבלה תואר דוקטור. בממשלתו הראשונה של הקנצלר וולפגנג שיסל ממפלגת העם האוסטרית, שהוקמה בשנת 2000, מונתה ריס-פאסר לסגנית הקנצלר והשרה לשירותים ציבוריים וספורט, וייצגה את מפלגתה בקואליציה עם מפלגת העם האוסטרית. מפלגת החירות סיימה במקום השני בבחירות 1999, כך שמנהיגה, ירג היידר, היה אמור להיות קנצלר בכל קואליציה עם מפלגת העם שהייתה שלישית. עם זאת, היידר נסוג לטובת שיסל כדי לשכך ביקורת ממדינות זרות ודעת הקהל הבינלאומית. למרות שזה היה אמור להציב אותו בתפקיד סגן קנצלר, הוא הבין שהוא שנוי במחלוקת מכדי שיהיה לו תפקיד כלשהו בממשלה. לפיכך התפטר מתפקידו כמנהיג המפלגה לטובת ריס-פאסר, ששימשה כיו"ר מנהלת של מפלגת החופש מאז 1996. לאחר מינויה ליו"ר ומנהיגת מפלגת החופש כיורשתו של ירג היידר, במהלך הקמת ממשלתו הראשונה של שיסל בשנת 2000, נודעה ריס-פאסר בשל נאמנותה הגבוהה להיידר, מה שזיכה אותה בכינוי "קוברה מלכותית". מההתחלה, הוגי-דעות רבים ראו בה "שליטה בובה", כשהכוח נמצא למעשה בידי היידר. בעקבות חילוקי דעות קשים עם חונכה הפוליטית לשעבר היידר בקיץ 2002 שיצרו קרע במפלגה (במה שנודע בשם "קניטלפלד פוטש") היא התפטרה מכל תפקידיה. התפטרותה מתפקיד סגנית הקנצלר, יחד עם התפטרותם של שר האוצר קרל היינץ גראסר ודובר מפלגת החופש בפרלמנט, פטר וסטנטאלר, הביאה לנפילת הקואליציה ולהקדמת הבחירות. לאחר הבחירות שהתקיימו בנובמבר 2002 היא נשארה סגנית הקנצלר באופן זמני עד שהקואליציה בין מפלגת העם ומפלגת החופש התחדשה בתחילת 2003, ומאז לא הייתה מעורבת בפוליטיקה. מדיה וקבצים בנושא סוזאנה ריס-פאסר בוויקישיתוף סוזאנה ריס-פאסר באתר הפרלמנט האוסטרי (בגרמנית) סוזאנה ריס-פאסר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) 4 ימים אחרי שמונה להנהגת מפלגת החירות - היידר שוב פורש, באתר הארץ, ‏15 בספטמבר 2002 משבר פוליטי באוסטריה עקב הקרע עם היידר, באתר הארץ, ‏17 באוגוסט 2002
נאוקוגרד

נַאוּקוֹגְרַד (ברוסית: наукоград, "עיר מדע") הוא מעמד מיוחד אשר ניתן ברוסיה לישויות עירוניות אחדות שיש להן, על פי ההגדרה בחוק, "פוטנציאל מדעי וטכנולוגי גבוה ומערך תעשייתי מדעי-טכנולוגי שבזכותו העיר מתקיימת". ערים שרוב האוכלוסייה שלהן עסקה במדע ובטכנולוגיה עילית הוקמו ברובן בתקופת ברית המועצות. "נאוקוגרד" כמונח לציון ערים עם ריכוז גבוה של מתקני מחקר ופיתוח ברוסיה הוכנס לשימוש בשנת 1991 עם התארגנות התנועה החברתית האיגוד לפיתוח הנאוקוגרדים של רוסיה (Союз развития наукоградов России). חלק מהערים נבנו במיוחד למטרה זו וחלק התפתחו כך במשך השנים. בכמה ערים גדולות או לידן הוקמו שכונות של אקדמאים, המכונות "אַקַדִמְגוׂרוׂדוׂק" (Академгородок) שניתן להן מעמד אוטונומי של נאוקוגרד, בהן נובוסיבירסק, אירקוטסק, קרסנוירסק וטומסק. ערים מדעיות רבים היו ערים סגורות בתקופה הסובייטית עקב הרגישות הביטחונית שלהן; נכון ל-2006 ישנם 10 נאוקוגרדים שנשארו במעמד זה. לאחר התפרקות ברית המועצות באוגוסט 1991 והקמת הפדרציה הרוסית התדרדר מצבן הכלכלי של חלק מערים אלו עקב ירידה בתקציבים שקיבלו למחקר וייצור. כדי לפתור בעיה זו נוצרו שותפויות של חברות זרות עם המכונים בערי מדע אלו. החברות הזרות עזרו למתקנים לערוך הסבה ולהתמקד בצרכים אזרחיים. בין ערים אילו ניתן למנות את זלנוגרד ואת אובנינסק. בייסק - מחוז אלטאי - תעשייה כימית לצורכי הביטחון והחלל דובנה - מחוז מוסקבה - תעשיית הגרעין ז'וקובסקי - מחוז מוסקבה - תעשייה אווירית קולצובו - מחוז נובוסיבירסק - תעשייה ביוכימית קורוליוב - מחוז מוסקבה - תעשיית החלל מיצ'ורינסק - מחוז טמבוב - חקלאות פטרגוף - מחוז לנינגרד - פיתוח תרבות פוצ'ינו - מחוז מוסקבה - תעשייה כימית וביולוגית אובנינסק - מחוז מוסקבה - פיזיקה גרעינית, אנרגיה אטומית ראוטוב - מחוז מוסקבה - תעשיית החלל טרויצק - מחוז מוסקבה - פיזיקה וגרעין פריאזינו - מחוז מוסקבה - תעשיות ביטחוניות צ'רנוגולובקה - מחוז מוסקבה - כימיה ופיזיקה פרוטבינו - מחוז מוסקבה - פיזיקה Федеральный закон о статусе наукограда Российской Федерации באתר kodeks.ru
פוקה

פוקה (Púca, Pooka, Phooka, Phouka, Púka, Pwca, Phouka) הוא יצור שמקורו בפולקלור הוולשי, בעיקר מאירלנד ומוויילס. הפוקה הוא אחד מחברי קהילת הפיות, וכמו רבים מהם - יש המכבדים אותו, ויש החוששים מפניו. לפי האגדה, הפוקה מסוגל לשנות את צורתו החיצונית. הוא יכול להופיע כנשר או כעז גדולה ושחורה (כפי שהופיע במחזהו של שייקספיר, "חלום ליל קיץ"), אך הצורה הנפוצה ביותר שלו היא של סוס שחור או לבן, בעל רעמה שופעת ועיניים צהובות בורקות. רבים מאמינים כי הפוקה הוא היצור המפחיד ביותר בממלכת הפיות, הן בשל צורתו החיצונית, והן בשל כוחותיו. האמונה היא כי הפוקה משוטט בדרכים ומחפש אחר מטיילים ועוברי אורח, אותם הוא אוסף על גבו, ולכל הפחות מארגן להם את הרכיבה של חייהם, ממנה הם לא יחזרו להיות כשם שהיו. הפוקה מסוגל לדבר בשפת האדם, ונוטה לחפש אחר אלה שסטו מהחברה, גורשו מבתיהם, וכדומה, אותם הוא אוסף על גבו לרכיבה. במידה והוא אינו מוצא כאלה, הוא עלול לזרוע כאוס והרס. הפוקה הארווי בצורת ארנב גדול בלתי נראה, נמצאת במרכז העלילה של הסרט הארווי משנת 1950 עם ג'יימס סטיוארט. הפוקה מקושר בין השאר לפסטיבל הסמהין, שהוא פסטיבל הקציר הפגאני השלישי, כאשר סוף היבול נאסף. השאריות הנשארות בשדה נחשבות כ"פוקה", כלומר "נבולי פיות", ולכן אינן אכילות. מספר אגדות מקומיות גורסות כי החקלאים משאירים במיוחד חלק מהיבול בשדה, כדי לשכך את זעמו של הפוקה הרעב. לפוקה יש גם יום מיוחד משלו - ה-1 בנובמבר, שהוא "יום הפוקה" - היום היחיד בשנה בו מצופה מהפוקה שיתנהג באופן תרבותי. באזורים מסוימים, הפוקה זוכה להתייחסות שנובעת בעיקר מכבוד, והאמונה היא כי בתור יצור ההרים והעמקים, אם פוגשים אותו ביום הפוקה (הלא הוא ה-1 בנובמבר) הוא מנבא נבואות ומזהיר אזהרות את כל מי שבוחר להתייעץ עמו. בתחילת המאה ה-21, השתנתה דרך תפיסת היצור - במקום הישות המאיימת והמפחידה שהאמינה בה עד כה, נתפס הפוקה כדמות ביישנית ובלתי מזיקה, הדומה לגמד גינות (גנום). דמות הפוקה אף כיכבה כדמות משנה בקומדיה "High Spirits" כפוני לבן ומדבר. הדמות הופיעה גם במחזות נוספים, לרוב כיצור שדה שאין הצופים מסוגלים לראותו.
ריינהולד מסנר

ריינהולד מסנר (בגרמנית: Reinhold Andreas Messner; נולד ב-17 בספטמבר 1944) הוא מטפס הרים איטלקי, הנחשב לאחד הגדולים בכל הזמנים. הוא יליד דרום טירול. ריינהולד מסנר נולד בסנט פטר, כפר קטן בעמק וילנוס שבדרום טירול, צפון איטליה כבן למיעוט אוסטרי. אביו, יוזף היה מורה במקצועו ומטפס הרים חובבן. אמו, מריה הייתה עקרת בית. בגיל חמש יצא ריינהולד לכבוש את פסגתו הראשונה. בלוויית אביו טיפס לגובה של כ-900 מטר ברכס גייסלרשפיצן. בגיל 13 החל לעסוק בטיפוס באופן עצמאי. בין ריינהולד לאחיו גינתר, שהיה צעיר מריינהולד בשנתיים, נוצרה שותפות. כשריינהולד הגיע לגיל 20 הוא וגינתר הספיקו לכבוש כבר פסגות רבות בהרי הדולומיטים והאלפים המערביים. הם התמחו בטיפוס חופשי ובתנאי שטח קיצוניים. ריינהולד התאפיין ביכולת לטפס מהר מאוד. יש המחשיבים את טיפוסי הסולו שלו על הדולומיטים בשנות ה-60 וה-70, כמרשימים ביותר אפילו יותר מטיפוסיו המאוחרים יותר בהרי ההימלאיה. ב-1969 קיבל ריינהולד תואר באדריכלות, ובמקביל עבד בתור מורה למתמטיקה בבית ספר תיכון. ב-1970 יצאה משלחת אוסטרית-גרמנית שכללה את האחים מסנר, לכבוש את פסגת ננגה פרבט, הר בגובה 8,126 מטר בצפון פקיסטן. במהלך הטיפוס נקלעו האחים למצב קשה בעקבות הטמפרטורה הנמוכה ומחסור במזון ושתייה ובדרכם חזרה מהפסגה נפרדו האחים. גינתר נספה, ככל הנראה במפולת שלגים, ואילו ריינהולד חזר למחנה הבסיס במצב קשה ורופאים נאלצו לכרות את קצותיהן של שלוש מאצבעותיו שסבלו מכוויות קור. ב-2005 נמצאה גופתו של גונתר על ידי מטפסים פקיסטנים. לזכות מסנר עומדים הישגים רבים, המפורסם שבהם הוא היותו הראשון שטיפס על כל פסגות 8,000 המטרים. בין השנים 1999–2004 שימש מסנר כחבר בפרלמנט האירופי, כנציגה של מפלגת הירוקים האיטלקית. ב-2004 חצה את מדבר גובי, במסלול שאורכו כ-2,000 קילומטרים. מאז 2004 מסנר מקדיש את עצמו להקמתו ופיתוחו של מוזיאון הרים, מוזיאון בנושאים מגוונים הקשורים להרים וטיפוס, אותו ייסד. שיאים נבחרים של ריינהולד מסנר: הראשון שטיפס על כל פסגות 8,000 המטרים - בין השנים 1970–1986. הטיפוס ראשון על פסגה גבוהה מ-8,000 מטר בסגנון אלפיני(אנ') (גאשרברום 1) - 1975. הטיפוס הראשון לפסגת האוורסט ללא בלוני חמצן (יחד עם פטר הדלר) - 5 באוגוסט 1978. הטיפוס הראשון על K2 בסגנון אלפיני - 1979. טיפוס הסולו הראשון על האוורסט (ללא בלוני חמצן) - 20 באוגוסט 1980. הטיפוס ראשון על שלוש פסגות גבוהות מ-8,000 מטר בעונה אחת - 1982. חצייה רגלית ראשונה של אנטארקטיקה במסלול דרך הקוטב הדרומי. המסע יחד עם ארפד פוקס נמשך 92 ימים לאורך 2,800 ק"מ - 1990. מדיה וקבצים בנושא ריינהולד מסנר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריינהולד מסנר (בגרמנית, באנגלית ובאיטלקית) ביוגרפיה (באנגלית) המאמר של מסנר "רצח הבלתי אפשרי", בתרגום לעברית מסנר באנציקלופדיית הטיפוס ריינהולד מסנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ריינהולד מסנר, ברשת החברתית אינסטגרם ריינהולד מסנר, ברשת החברתית Goodreads
שחפיתיים

שחפיתיים או שחפיות (שם מדעי: Sternidae) היא משפחה של עופות ימיים בסדרת החופמאים. במשפחה קיימים 11 סוגים. לאחרונה הוחלט על סיווג הקבוצה מחדש כתת-משפחה במשפחת השחפיים (תחת השם: Sterninae), אך הדבר מצוי במחלוקות. משמעות שמן הוא שחפים קטנים (עם הסיומת "ית" המשמשת להקטנה), כיוון שרובן קטנות יחסית. בעבר, מרבית השחפיתיים השתייכו לסוג גדול אחד, שחפית, אולם ניתוחי רצפי DNA תמכו בהפרדת מינים שונים לסוגים נפרדים, תחת אותה קבוצה. שחפיות רבות נודדות למרחקים גדולים מעל הים, כאשר שחפית הקוטב מעבירה את הנדידה הארוכה בעולם, בין אזורי הרבייה של האזור הארקטי עד לאנטארקטיקה. גם שחפיות אחרות עוברות מעל הים הפתוח בנדידות ארוכות. רוב השחפיות בעלות גודל בינוני, לרוב עם נוצות אפורות או לבנות. אורך גופם של השחפיתיים נע בין 20 ל-65 סנטימטרים, משקלן 38 עד 782 גרם ומוטת כנפיהם בין 0.5 ל-1.35 מטרים. לרובם יש סימנים שחורים על ראשם. מקורם ארוך, ובכפות רגליהם קיימים קרומים. הם בעלי גוף קליל ואירודינמי (מותאם לתעופה) יותר משל שחפים. דאייתם משווה להם מראה אלגנטי והדור, שכן זנבם ארוך וכנפיהם ארוכות וצרות. תוחלת החיים של השחפיות ארוכה יחסית, לעיתים עד מעל לגיל 30 שנה. רוב השחפיות הם אוכלות דגים או דיונונים מהים, לאחר שהם צוללים אליהם. הם לא דואות לזמן ממושך אך מינים מסוימים, כמו השחפית הכהה (Sterna fuscata), מגביהים רום בתעופה. למעט ברחצה הן שוחות לעיתים נדירות. יחדיו הן מקננות באיים מרוחקים או בין צוקים ומסתמכים על הגנה הדדית מטורפים. נודי (Anous) בו 5 מינים. מרומית (Chlidonias) בו 4 מינים. מין יחיד: שחפית עבת-מקור (Gelochelidon nilotica) מין יחיד שחפית הפיה (Gygis alba) מין יחיד: שחפית כספית (Hydroprogne caspia) מין יחיד: שחפית האינקה (Larosterna inca) שחפית חומת-גב (Onychoprion) בו 4 מינים. מין יחיד: שחפית גדולת-מקור (Phaetusa simplex) שחפית (Sterna) בו 13 מינים. סטרנולה (Sternula) בו 7 מינים. תלאסאוס (Thalasseus) בו 6 מינים. שחפית ים שחפית הקוטב שחפית גמדית Sterna antillarum שחפית גדולת-מקור נודי חומה שחפית האינקה שחפית כהה שחפית כספית שחפיתיים, באתר ITIS (באנגלית) שחפיתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) del Hoyo et al., 1996; Bridge et al. 2005; Collinson 2006
אלכסנדר דושקין

אלכסנדר מרדכי דוּשְקִין (Dushkin;‏ 21 באוגוסט 1890, סובאלק – 2 ביוני 1976, ירושלים) היה מחנך עברי, מורה לחינוך והוגה דעות חינוכי. חתן פרס ישראל לחינוך לשנת תשכ"ח (1968). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אלכסנדר מרדכי דושקין נולד לזאב ומרים דושקין בסובאלק שבפולין (אז בתחום המושב של האימפריה הרוסית), וכשהיה בן 11, היגר עם משפחתו לארצות הברית. ב-1911 סיים לימודי תואר ראשון בסיטי קולג' של ניו יורק, ב-1913 קיבל תואר שני מאוניברסיטת קולומביה, וב-1914 סיים את לימודיו בסמינר למורים של בית המדרש לרבנים באמריקה. ב-1918 הוכתר בתואר דוקטור בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת קולומביה, על עבודה בנושא "החינוך היהודי בעיר ניו יורק". בשנת 1919 הגיע לארץ ישראל, לימד מאז ועד 1921 בבית המדרש למורים בירושלים והיה המפקח הראשון על בתי הספר ביישוב מטעם שלטונות המנדט. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל. ב-1935 ייסד את החוג לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן שב לארצות הברית, והיה ממארגני החינוך היהודי בשיקגו. בשנת תרצ"ה-1935 ייסד אלכסנדר דושקין יחד עם אליעזר ריגר ובן-ציון דינור את בית הספר התיכון השש-שנתי בבית הכרם בירושלים, (כיום: בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים - ליד"ה) מוסד ששמש גם כבית ספר לדוגמה שסייע בהכשרתם של פרחי הוראה מהאוניברסיטה העברית. דושקין היה מנהלו הראשון. לאחר קום המדינה עמד דושקין בראש הוועדה לרפורמה ושינוי ארגון ההוראה באוניברסיטה. הוא זכה בפרס ישראל לחינוך, בשנת תשכ"ח-1968. בשנת 1973 זכה בתואר יקיר ירושלים. היה נשוי ליוליה לבית ארונסון (1895-1975). לשניים נולדו שתי בנות: כנרת (1922-2005 ;נישאה בארצות הברית לוולטר ג'וזף גנסלר, כימאי), ופרופ' אבימה לומברד (1926-2008), חלוצה בתחום החינוך. אחיו הצעיר, שמואל דושקין, היה כנר נודע. מוסדות החנוך: בשנות תרע"ט-תרפ"א: רשימה סטטיסטית, סודרה על ידי א"מ דושקין, יפו, 1921. החינוך היהודי בתפוצות - בעיית המורים, אלכסנדר מ’ דושקין, ירושלים, 1968. Living bridges, memoirs of an educator, Dushkin, Alexander M., Jerusalem: Keter Publishing House 1975 'דושקין, אלכסנדר מרדכי', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 158–159. (הספר בקטלוג ULI) יעקב עירם, הלכה ומעשה בחינוך היהודי – דרכו של אלכסנדר מ' דושקין בחינוך היהודי בארה״ב ובישראל, תל אביב: צ'ריקובר, תשל"ז-1977. יעקב עירם, "לדמותו של אלכסנדר מ. דושקין בחינוך", הדאר, נ"א, תשל"ב-1972. יעקב כ"ץ (בעריכת מ' שפירא), הרהורים על מגמה יהדותית. הלכה ומעשה בחינוך התיכון: קובץ מאמרים מוקדשים לבעיות בית הספר התיכון היהודי העיוני, מוגש לפרופ' א"מ דושקין, ירושלים: תשכ"ב-1962. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר דושקין בוויקישיתוף אלכסנדר מרדכי דושקין (1890-1976), דף שער בספרייה הלאומית "דושקין, אלכסנדר", בתוך: יעקב שביט, יעקב גולדשטיין וחיים באר (עורכים), לקסיקון האישים של ארץ ישראל, 1948-1799, 1983, עמ' 151. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חואן מנדז

חואן מנדז (נולד ב-23 בספטמבר 1981 במונטריאול, קוויבק) הוא כדורסלן-עבר קנדי וכיום מאמן כדורסל (משמש כעוזר מאמן באוניברסיטת מקגיל הקנדית). גובהו 2.04 מטרים, ושיחק בתפקיד פאוור פורוורד. מנדז, שהוריו היגרו לקנדה מהרפובליקה הדומיניקנית לקנדה, מחזיק גם בדרכון של המדינה הזאת, אך בחר לשחק בנבחרת הכדורסל הקנדית. מנדז למד בתיכון "אקדמיית המכינה של פלורידה" שבמלבורן, פלורידה. ב-2001 עבר מנדז ללמוד באוניברסיטת ניאגרה האמריקאית מדרג המכללות הראשון, אותה הוביל לטורניר אליפות המכללות בכדורסל ראשון מאז 1970, בו הצטיין. הוא התחיל את שנתו הרביעית עם 1500 נקודות כשהוא קרוב לקלווין מרפי, וסיים את קריירת המכללות שלו עם 2,210 נקודות ו-1,053 ריבאונדים שהציבו אותו בתוך רשימת כדורסלני המכללות שקלעו מעל ל-2000 נקודות ולקחו מעל ל-1000 ריבאונדים היוקרתית כשהוא מוביל עד היום (יוני 2017) את רשימת הקלעים הקנדיים ב-NCAA דוויז'ן I. את עונתו האחרונה באוניברסיטה סיים כשחקן המצטיין של המחוז המטרו אטלנטי מליגת המכללות לשנת 2005. בשנת 2005 לאחר סיום לימודיו נרשם לדראפט ה-NBA 2005. הוא לא נבחר על ידי שום קבוצה באותו הדראפט, אך קיבל חוזה מהקבוצה הקנדית היחידה ב-NBA, הטורונטו ראפטורס, בה שיחק במהלך מחנה קדם-העונה ושוחרר. בעקבות זאת, החליט מנדז לעבור לאירופה וחתם בטרפאני מהסרייה א'2 בכדורסל (ליגת הכדורסל השנייה באיטליה מעל לסרייה ב') וסיים עם הקבוצה את עונת 2004/2005 במקום העשירי בליגה. לאחר מכן עבר לשחק במדי פאנליניוס מליגת העל היוונית בכדורסל בעונת 2005/2006, אך זכה לשחק רק בשלושה משחקים וסופסל להמשך העונה. בעונת 2006/2007 קיבל הצעה מעירוני נהריה, וחתם בקבוצה לעונה. בעונת 2007/2008 שיחק מנדז במדי מכבי ראשון לציון מליגת העל. בעונת 2008/09 עבר לשחק בליגה הסינית בקבוצת קסינג'יאנג פליינג טייגרס. בעונת 2009/2010 כפי הנראה היה חסר קבוצה[דרוש מקור]. בעונת 2010/2011 עבר לשחק במדי בי.סי. דניפרו מליגת העל האוקראינית בכדורסל וסיים את העונה עם הקבוצה במקום השביעי. לאחר מכן עבר לשחק בקיץ של 2011 במדי סמיחו מליגת הקיץ של הרפובליקה הדומיניקנית, ובעונת 2011/2012 חתם בקוקולוס דה סן פדרו מהליגה המקצוענית של הרפובליקה הדומיניקנית. בעונת 2012/2013 שיחק במדי מונטריאול ג'אז מליגת הכדורסל הקנדית ושיחק במדי גרגוריו אורבאנו גילברט בליגת הקיץ הדומיניקנית ופרש בתום עונת 2013 מכדורסל מקצועני ועבר לתחום האימון. ב-2017 שימש כעוזר מאמן באוניברסיטת מקגיל מליגת המכללות הקנדית. מנדז שיחק בנבחרת הקנדית בין השנים 2002 ו-2008 ועזר להוביל אותה למקום השני באליפות ארבע המדינות בסין ובברזיל ב-2004. כמו כן לקח חלק גם בהמשחקים הפאן-אמריקאיים ב-2003 בה סיימה נבחרתו במקום השביעי מתוך 8 נבחרות מתמודדות ובאליפות האמריקות בכדורסל 2007 בה סיימה נבחרתו במקום החמישי מתוך 10 נבחרות מתמודדות. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א NBA.com, פרופיל חואן מנדז לקראת דראפט ה-NBA ב-2005
ואדוץ

ואדוץ (בגרמנית: Vaduz, ההגייה המקומית היא "פֿדוץ" (פ"א רפה, מלרע)) פָֿדוּץ, [faˈdʊt͡s]) היא עיר הבירה של נסיכות ליכטנשטיין. בעיר מתגוררים כ-5,450 תושבים, רובם קתולים. העיר שוכנת על גדות נהר הריין. היא ידועה באוספי האמנות שבה, במוזיאון הדואר, ובענף התיירות התוסס. ואדוץ מצוינת לראשונה בכתבים מהמאה ה-12. היא כנראה נוסדה על ידי רוזני וורדנברג. טירתה המפורסמת, שנחרבה על ידי שווייץ בשנת 1499, מוזכרת לראשונה ב-1322. למרות שוואדוץ היא אחת מערי הבירה הבודדות ללא תחנת רכבת או שדה תעופה, תעשיית התיירות בעיר פורחת. תחנת הרכבת הקרובה ביותר לעיר נמצאת במרחק של כשני קילומטר ממנה, בעיירה שאן. נמל התעופה הקרוב ביותר לעיר הוא נמל התעופה הבינלאומי ציריך קלוטן, הממוקם כ-120 ק"מ (75 מייל) הרחק מוואדוץ – שעתיים נסיעה ברכבת או שעתיים וחצי נסיעה ברכב. בעיר ישנם כארבעה גני ילדים, שני בתי ספר יסודיים (עם אותה המזכירות והאדמיניסטרציה), והאוניברסיטה הלאומית של ליכטנשטיין. אתר האינטרנט הרשמי של ואדוץ (בגרמנית) ואדוץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ואדוז (ליכטנשטיין), דף שער בספרייה הלאומית ואדוץ, ברשת החברתית פייסבוק ואדוץ, סרטונים בערוץ היוטיוב Duden Aussprachewörterbuch‏ (בגרמנית) (מהדורה שישית).‏ Mannheim: Bibliographisches Institut & F.A. Brockhaus AG. 2006. https://www.llv.li/files/as/bevolkerungsstatistik-31-dezember-2017.pdf ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כרטיס קול

כרטיס קול הוא התקן המקשר את המחשב לאמצעי קלט-פלט ואחראי על עיבוד רוב המידע הקולי במחשב. עיבוד הקול בכרטיס מתבצע בעזרת שבב המרה אנלוגי-דיגיטלי (לדגימת קול ממיקרופון) או דיגיטלי-אנלוגי (ליצירת קול באמצעות רמקול). נכון לשנת 2010, מכילים רוב כרטיסי הקול החדישים גם מיקרו-מעבד שמבצע את עיבוד האות (בעבר התבצע עיבוד זה במעבד המרכזי של המחשב). הם מכילים גם חומרה המאפשרת הקלטה קולית שממתינה לעיבוד במועד מאוחר יותר. במחשבים רבים קיים "כרטיס קול מובנה" (באנגלית: OnBoard) שהוא שילוב הרכיבים הדרושים לעיבוד הקול על לוח האם של המחשב. במחשבים שבהם לוח האם אינו מכיל כרטיס מובנה, דרוש כרטיס קול נפרד (כרטיס הרחבה) כדי לשמוע ולהשמיע אותות קול. בעבר כרטיסי קול מובנים היו בדרך כלל כרטיסים בעלי יכולות מוגבלות יחסית, שהתאימו למשתמש ביתי בעל דרישות צנועות, למשל צליל סטריאופוני בעומק 16 ביט. כרטיסי הקול המקצועיים נרכשים בנפרד מהמחשב כרכיב חומרה נפרד, ומסוגלים לתמוך בשמונה ועד עשרים וארבעה ערוצי קול בעומק של 24 ביט ו-32 ביט. חלק מכרטיסי הקול המקצועיים מגיעים יחד עם תוכנות לעריכה וליצירת מוזיקה, עיבוד וערבול צליל. כרטיס קול מקצועי יכול להיות מורכב בחריצי ה-PCI של המחשב, או להיות כרטיס קול חיצוני, שמתחבר למחשב באמצעות USB או FireWire. לבד מכרטיס הקול, יש אזור קטן בלוח האם המעבד קול באופן מוגבל ומכיל גם רמקול קטן. בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, היה אזור זה הרמקול הפנימי של המחשב (PC Speaker), ששימש אז בעיקר להשמעת צלילים ומוזיקה במשחקי מחשב וצפצופי התרעה בתוכנות ובמערכת ההפעלה עצמה. כיום משמש אזור זה בלוח האם רק למתן משוב קולי בצפצופים לגבי תקינותו של המחשב בעת הדלקת המחשב. בנוסף, החל מ-Windows XP, מערכת ההפעלה עושה שימוש ברמקול זה, כחלופה רזרבית לרמקולים חיצוניים, במידה ואין אף התקן צליל כלשהו המחובר למחשב (התכונה קיימת גם במחשבי מקינטוש). מונחים בחומרה מדריך להתקנת כרטיס קול במחשב ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לווייתני ענק

לווייתני ענק או לִּוְיְתָנִיִּים (שם מדעי: Balaenopteridae) היא המשפחה הגדולה ביותר בתת-הסדרה לווייתני מזיפות, בהכלילה תשעה מינים המחולקים לשני סוגים. היא כוללת את בעל החיים הגדול ביותר שחי אי פעם, לווייתן כחול, היכול להגיע למשקל 200 טון, ושני מינים המגיעים למשקל 50 טונות. המין הקטן ביותר במשפחה, לווייתן גוץ (לווייתן מינקי, Balaenoptera acutorostrata), מגיע גם הוא למשקל של תשע טונות. שמם הלטיני של לווייתני הענק, Balaenopteridae, נגזר ממילה נורווגית שמשמעותה "לווייתני תלם". שם זה ניתן להם בשל העובדה שלכל חברי המשפחה יש תלמים אורכיים בעורם, המתחילים מתחת לפיהם, ומסתיימים בטבור. סבורים כי תלמים אלה מאפשרים ללוייתן לפעור את פיו לרווחה במהלך האכילה. תפוצתם של לווייתני הענק רחבה למדי: רורקל ענק, לווייתן כחול, לווייתן גדול-סנפיר, לווייתן צפוני ולווייתן גוץ נמצאים בכל האוקיינוסים המרכזיים; יתר המינים נעדרים רק ממימיהם הקרים של אוקיינוס הקרח הצפוני והאוקיינוס הדרומי. מרבית לווייתני הענק מזדווגים במים בעלי טמפרטורה חמה במהלך החורף, ואחר-כך נודדים חזרה לאזורי הקוטב, אזורים שלרוב עשירים במזון - פלנקטון וקריל (Euphausiacea) - בתקופת הקיץ הקצרה. משפחת לווייתני הענק מחולקת לשתי תתי-משפחות: Balaenopterinae ו-Megapterinae. כל תת-משפחה מכילה סוג יחיד – לווייתן (Balaenoptera) ולווייתן גדול-סנפיר (Megaptera) בהתאמה. עם זאת, מחקרים פילוגנטיים בנוגע למיני לווייתני הענק הראו כי המיון הנוכחי הוא פרפילטי, וייתכן שהמיון ישתנה בהתאם. מספר חוקרים אף רואים במשפחה לווייתנים אפורים שייים למשפחה זו. מיון: סוג לווייתן (Balaenoptera) סוג ומין יחיד לווייתן גדול-סנפיר (Megaptera novaeangliae) סוג Archaebalaenoptera - נכחד סוג Archaeschrichtius סוג Cetotheriophanes - נכחד סוג Diunatans - נכחד סוג Eschrichtioides - נכחד סוג Gricetoides - נכחד סוג Incakujira - נכחד סוג Miobalaenoptera - נכחד סוג Nehalaennia - נכחד סוג פרבלנופטרה (Parabalaenoptera) - נכחד סוג Plesiobalaenoptera - נכחד סוג Plesiocetus - נכחד סוג Praemegaptera - נכחד סוג Protororqualus - נכחד מדיה וקבצים בנושא לווייתני ענק בוויקישיתוף לווייתני ענק, באתר ITIS (באנגלית) לווייתני ענק, באתר NCBI (באנגלית) לווייתני ענק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לווייתני ענק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לווייתני ענק, באתר GBIF (באנגלית) מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית