laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קוליברי צפוני

קוליברי צפוני (שם מדעי: Selasphorus rufus) הוא מין עוף ממשפחת הקוליבריים החי במערב אמריקה הצפונית והוא נודד בכל שנה מעל 3,200 ק"מ אלסקה וקנדה ודרומה למקסיקו. מין זה תואר לראשונה ב-1788 בידי החוקר יוהאן פרידריך גמלין ואין לו תת-מינים מוכרים. הקוליברי הוא עוף קטן מאוד באורך של 7 עד 9 ס"מ ולעיתים נדירות גם 11 ס"מ ומשקל של 2 עד 5 גרם, כשהנקבה גדולה במעט מהזכר. לעיתים מבלבלים בין קוליברי זה לקוליברי אלן (Selasphorus sasin). לזכר הקוליברי חזה לבן, פנים אדמוניות, כיפה אפורה-אדמונית וסנטר וחזה עטורי סינר כתום-אדום. הכנפיים והזנב אפורים כהים והקצוות לבנים והרגליים והמקור שחורים. לנקבות נוצות ירוקות-לבנות, כשהבטן וחלק מהחזה כתומים ערמוניים והזנב והכנפיים כהים. הקוליברי ניזון מצוף פרחים נמוכים בעלי בסיס קצר והוא מלקט גם חרקים. הקוליברי בעל חילוף חומרים כה מהיר שהוא חייב לאכול תוך שעות בודדות כדי שלא לרעוב למוות. למרות זאת הקוליברי נודד דרך הרי הרוקי בכל שנה ממאי עד לספטמבר כדי להספיק לינוק צוף מפרחי הבר באזור והוא יכול להישאר במשך כל הקיץ באזור אחד, בו קבוצה של קוליברים ישתלטו על מקומות האכילה באגרסיביות. בחורף הם נודדים דרומה עד לגררו שבמקסיקו לאחר מעוף של 2,000 ק"מ במסלול יבשתי. זהו הישג מדהים לעוף שמשקלו רק 5 גרמים. הקוליברי נתון כיום בסיכון עקב ירידה גבוהה של יבול החרקים, עליהם הוא מתבסס כדי להשיג אנרגיות בחורף. כמו כן מספר פרחים אותם הוא מבקר החלו לפרוח מוקדם יותר מהעת, בה הוא מבקר בהם מה שגורם לו להגיע מאוחר מדי מכדי לינוק מצופם. מדיה וקבצים בנושא קוליברי צפוני בוויקישיתוף קוליברי צפוני, באתר ITIS (באנגלית) קוליברי צפוני, באתר NCBI (באנגלית) קוליברי צפוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוליברי צפוני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) קוליברי צפוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוליברי צפוני, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) קוליברי צפוני, באתר GBIF (באנגלית) קוליברי צפוני באתר דיסקוס הגליל קוליברי צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
קופה אמריקה נשים 2003

קופה אמריקה נשים 2003 (נקראה אז: אליפות דרום אמריקה בכדורגל נשים 2003, בספרדית: Campeonato Sudamericano de Fútbol Femenino 2003) הוא הטורניר הרביעי של הקופה אמריקה לנשים שארגנה CONMEBOL. הטורניר היה אמור להיערך בקורדובה, ארגנטינה באפריל 2002, אולם הוחלט להזיזו לפרו. בסופו של דבר, שלב הבתים נערך באקוודור, ארגנטינה ופרו, ובית הגמר שוחק בלימה בסוף אפריל 2003. הגביע שימש כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2003, שנערך באותה שנה בארצות הברית. באליפות זו לא נערכו משחקי נוקאאוט. הוחלט ש-9 הנבחרות יחולקו לשלושה בתים, ושלוש הנבחרות שיסיימו במקום הראשון יעפילו לבית הגמר - בו הנבחרת שתסיים את עם המאזן הטוב ביותר תזכה בגביע. נבחרת ברזיל לא השתתפה בשלב המוקדם, משום שקיבלה מקום אוטומטי בבית הגמר בתור האלופה המכהנת מ-1998. ברזיל, שניצחה בכל שלושת משחקיה בבית הגמר, זכתה באליפות וקטפה את התואר בפעם הרביעית ברציפות. בעקבות זכייתה היא העפילה ישירות לגביע העולם ביחד עם ארגנטינה, שסיימה במקום השני בבית הגמר.
קוליברי אדמוני-חזה

קוליברי אדמוני-חזה (שם מדעי: Glaucis hirsutus) הוא מין של עוף ממשפחת הקוליבריים המצוי ביערות הגשם של אמריקה המרכזית והדרומית שבין פנמה לבוליביהוכן באיי גרנדה ובטרינידד וטובגו. למרות שמספר אוכלוסיות שלו נמצאות בסיכון המין בעלת תפוצה רחבה שאיננה בסכנה. הוא תואר למדע ב-1788 בידי החוקר יוהאן פרידריך גמלין. כיום ידועים 2 תת-מינים שלו: G. h. insularum – מצוי בגרנדה, טרינידד וטובגו. G. h. hirsutus - מצוי בפנמה, מערב קולומביה, ונצואלה, גיאנה הצרפתית, גיאנה, סורינאם ודרומה לברזיל וצפון בוליביה. קוליברי זה מגיע לאורך של 10.7 ס"מ ומגיע למשקל 7 גרם בקירוב, כשאורך המקור מגיע ל-3.3 ס"מ והוא מעוקל, ארוך ודק יחסית אך יותר חזק משל קוליבריים אחרים. צבעו אפור-ירקרק עם ראש אדמדם-חום ונוצותיו בחלק העליון ירוק ובתחתון אדמדם כשהקצוות לבנים. הלסת התחתונה של המקור צהובה והעליונה אפורה-שחורה. לעומת הזכר הנקבה עמומה מעט יותר בצבעיה והמקור שלה חסר צבע צהוב. בנוסף ישנו מבנה מעט יותר מיושר של המקור אצל הנקבות מאשר לזכרים, אך ההבדל זניח מאוד. הקוליברי שוכן ביערות גשם לאורך אמריקה המרכזית והדרומית, לעיתים קרובות בקרבה למים זורמים. הוא ניזון כיונק צוף מפרחים שונים וכן מגוון בחרקים שהוא לוכד. הוא מבר לרוב צמחים נמוכים כמו צינוראים, זנגבילאים, גנציינאים, קוציציים, הדסאים, כופריים וגסנריים ומבנה מקורו מותאם במיוחד לפרחים בעלי צינורות קצרים. קוליברי זה אינו בלעדי לאותם צמחים והוא נאלץ להילחם על מקומם עם קוליבריים אחרים. הנקבות מטילות 2 ביצים בקן הממוקם לרוב בין דקליים, שרכים או צמחי הליקוניה ועליהם היא דוגרת לבדה 17 עד 23 ימים. מדיה וקבצים בנושא קוליברי אדמוני-חזה בוויקישיתוף קוליברי אדמוני-חזה, באתר ITIS (באנגלית) קוליברי אדמוני-חזה, באתר NCBI (באנגלית) קוליברי אדמוני-חזה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוליברי אדמוני-חזה, באתר GBIF (באנגלית) קוליברי אדמוני-חזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
קוליברי כפוף-כנף סגול

קוליברי כפוף-כנף סגול (שם מדעי: Campylopterus hemileucurus) הוא מין של עוף קטן טרופי ממשפחת הקוליבריים המצוי בטבע באמריקה המרכזית ממקסיקו עד לפנמה. זהו הקוליברי הגדול ביותר באמריקה המרכזית והוא מגיע לאורך של 13 עד 15 ס"מ ולמשקל של 9 עד 12 גרם בקירוב. שני הזוויגים בעלי מקור ארוך ושחור, אשר ארוך יותר אצל תת-המין C. h. mellitus ושניהם מקושטים, כך שההבדלים ביניהם קטנים. צבע הקוליברי הוא כחול-סגול מתכתי עם בטן יותר כחולה והגב התחתון והזנב ירוקים מתכתיים, כשישנם נוצות לבנות בקצוות הכנפיים. הקוליברי מותאם באמצעות מקורו הכפוף לשתיית צוף פרחים שונים כמו של Heliconia, בננה, Psychotria ו-Palicourea ועוד פרחים וכן הוא ניזון מפרוקי-רגליים שהוא לוכד במקורו. הקוליברי נאלץ להגן על מספר פרחים לפרק זמן ארוך כדי לקבל מהם צוף עשיר בסוכרים. הדבר גורר אותו למלחמות טריטוריאליות נגד קוליבריים אחרים. קוליברי זה מתרבה לאחר ירידת הגשמים המקומית, לרוב בין יוני לספטמבר במקסיקו וממאי עד נובמבר בקוסטה ריקה. הזכרים מושכים באמצעות שירתם והצגתם במצגי זירה בגדות היער או בין הענפים התחתונים. הנקבות בונות קן עשוי מקורי עכביש ומרופד בסיבים והיא מטילה 2 ביצים, עליהם היא דוגרת במשך 19 עד 22 ימים לפני הבקיעה. הגוזלים עוזבים לאחר 22 עד 24 ימים מבקיעתם. לקוליברי זה ישנם 2 תת-מינים: Campylopterus hemileucurus hemileucurus Campylopterus hemileucurus mellitus מדיה וקבצים בנושא קוליברי כפוף-כנף סגול בוויקישיתוף קוליברי כפוף-כנף סגול, באתר ITIS (באנגלית) קוליברי כפוף-כנף סגול, באתר NCBI (באנגלית) קוליברי כפוף-כנף סגול, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) קוליברי כפוף-כנף סגול, באתר GBIF (באנגלית) קוליברי כפוף-כנף סגול באתר הרשימה האדומה של IUCN
קוליברי לבן-חזה הררי

קוליברי לבן-חזה הררי (שם מדעי: Lampornis castaneoventris) הוא מין של עוף קטן ממשפחת הקוליבריים האנדמי למדינת פנמה. המין תואר ב-1851 בידי החוקר האנגלי ג'ון גולד, כאשר במקור הוא נחשב לתת-מין של Lampornis cinereicauda. קוליברי זה מגיע לאורך של 12 ס"מ ולמשקל של 5 עד 6 גרם, מה שהופך אותו לבין הקטנים שבעופות. הוא בעל מקור שחור ארוך ונוצותיו בעלות גוון ירוק-ברונזה בחלק העליון, הראש מעט כהה עם כיפה כחולה-ירוקה, מאחורי העין עובר פס לבן עד העורף והסנטר והחזה לבנים. הבטן אפורה מתכתית והכנפיים והזנב כהים וארוכים. הנקבות בעלות גב ירוק-בהיר לחלוטין והחזה והבטן אדמדמים כהים, עם זנב אפור בעל קצוות לבנים או שחורים. הקוליברי ההררי מצוי בהרים של מחוז צ'יריקי (אנ') שבמערב פנמה. הוא חי ביערות ההרים ובשיחיות בעלות הפרחים שעליהם, בגובה של עד 1,500 מטרים והוא ממריא עד לקו העצים. לעיתים הוא מצוי גם ביישובים בקרבת היערות אך הוא איננו נודד. כמו שאר הקוליבריים הוא ניזון מיניקת צוף מפרחים מקומיים, ביניהם אפיפיטים ועוד והנקבות מחפשות פרחים נמוכים בשיחים. הוא ניזון גם מפרוקי-רגליים שהוא לוכד במקורו והוא נאלץ לשמור על הפרחים מפיקי הצוף מפני פולשים כמו קוליבריים אחרים. קוליברי זה תוקפני מאוד ויגרש אף קוליבריים גדולים ממנו, דבר שעשוי להיות חיוני מאחר שחלק מהפולשים הורסים את הפרחים. עונת הרבייה של הקוליברי מתרחשת בין אוקטובר לאפריל והקן שלו מכיל גביע סיבים מוקפי טחב וחזזית. הנקבה בונה לבדה את הקן ומטילה בו 2 ביצים, עליהם היא דוגרת 15 עד 19 ימים עד הבקיעה. מדיה וקבצים בנושא קוליברי לבן-חזה הררי בוויקישיתוף קוליברי לבן-חזה הררי, באתר ITIS (באנגלית) קוליברי לבן-חזה הררי, באתר NCBI (באנגלית) קוליברי לבן-חזה הררי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוליברי לבן-חזה הררי, באתר GBIF (באנגלית) קוליברי לבן-חזה הררי באתר הרשימה האדומה של IUCN
מחנה שורה

מחנה שׁוּרָה (מ.ק 106) הוא בסיס צבאי של צה"ל המשמש כבסיס האם של מפקדת הרבנות הצבאית, אגד אחזקה ארצי, מרחב הבינוי המטכ"לי ויחידות סמך של משרד הביטחון. המחנה נמצא דרומית לעיר רמלה. המחנה נבנה בתקופת המנדט הבריטי כבסיס חימוש. לאחר הקמת המדינה הוחלט כי המחנה ישמש כמחסן לחיל החימוש. המחנה נקרא ע"ש רס"ן אלכסנדר (שורה) אושרוביץ, קצין בחטיבת קרייתי, שנפל במבצע דני ליד ג'ימזו. בשנת 2016, כחלק מפרויקט העתקת בסיסי צה"ל לנגב הוחלט על תוכנית שוה"ם (שינוי והעתקת מחנות צה"ל), בדבר הרחבת 4 בסיסים קיימים על מנת להעביר אליהם חלק מבסיסי המרכז המועתקים. מחנה שורה קולט יחידות ממחנה ידין (צריפין) ומחנה דורי (תל השומר). במהלכה של מתקפת הפתע על ישראל ולאחריה הופנו למחנה זה גופות הנרצחים ממספר זירות וקרבות. לצורך זיהוי הגופות נעזרו אנשי הרבנות הצבאית בטכנולוגיה ובאמצעים הנהוגים בארכאולוגיה. במחנה מתוכננות להיות מספר יחידות המתאכלסות בשלבים שונים: בסיס הרבנות הצבאית - אל המחנה עברה מצריפין המפקדה הראשית של הרבנות הצבאית. במחנה נמצאים מטה הרבנות, מדור הלכה וטכנולוגיה של הרבנות, בית הדין הצבאי לגיור, מעבדת הסת"ם וכן מחסני הרבנות הצבאית המספקים צורכי דת לכל חיילי צה"ל. הרבנות הצבאית השלימה את המעבר באוגוסט 2021. בראש מפקדת היחידה עומד קצין בדרגת רב-סרן. כיום, מכהן בתפקיד רס"ן ישי שטיינברג. מרכז הצבי - המתקן הלאומי לטיפול בחללי מערכות ישראל. המתקן החדשני תוכנן ליכולת עבודה באירועי מלחמה קיצוניים, טיפול בנפגעים במצבי מלחמה ובסדר גודל לאומי. במתקן רוכזו כמעט כל הנרצחים במתקפת הפתע על ישראל (2023), הן חיילים והן אזרחים, שם נעשה עיקר הזיהוי והטיפול בחללים לקראת הבאתם לקבורה. בראש המתקן עומד קצין בדרגת רס"ן. כיום, ראש המתקן הוא רס"ן אביעד שמחוני. אגד טנ"א ארצי - בשנת 2017 הוחלט על ארגון מחדש של אגדי הטכנולוגיה והאחזקה המרחביים, במסגרתו נסגרו שלשת האגדים המרחביים והוקם אגד ארצי אחד הכולל בתוכו שלושה גדודים. מרחב הבינוי המטכ"לי יחידות סמך שונות של משרד הביטחון. מרכז ההספקה המטכ"לי. זיהוי חללים במלחמת חרבות ברזל מדיה וקבצים בנושא מחנה שורה בוויקישיתוף הדברים החדשים שנבנו השנה בצה"ל - והצצה למה שיקרה בקרוב באתר אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה של צה"ל. 29 בספטמבר 2021. אביב גוטר, 4 מחנות צה"ל יחודשו בהשקעה של 2 מיליארד שקל, באתר כלכליסט, 7 בנובמבר 2016. הרב נריה גוטל, ‏חיבור בין הלכה לטכנולוגיה מאפשר לזהות נרצחים במצבים בלתי אפשריים, בעיתון מקור ראשון, 21 בנובמבר 2023 צריפין - Out, שורה - in בעמוד הפייסבוק של הרבנות הצבאית. 19 באוגוסט 2021. מחנה שורה, באתר משרד הביטחון ערך זה הוא קצרמר בנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קופה אמריקה נשים 2018

קופה אמריקה נשים 2018 (בספרדית: 2018 Copa América Femenina) הוא הטורניר השמיני של הקופה אמריקה לנשים שארגנה CONMEBOL. הטורניר נערך בצ'ילה והתקיים מ-4 באפריל עד ה-22 באפריל 2018. הגביע שימש כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2019 ולאולימפיאדת טוקיו 2020. באליפות זו לא נערכו משחקי נוקאאוט. הוחלט ש-10 הנבחרות יחולקו לשני בתים, וארבע הנבחרות שיסיימו במקום הראשון והשני יעפילו לבית הגמר - בו הנבחרת שתסיים את עם המאזן הטוב ביותר תזכה בגביע. נבחרת ברזיל, שניצחה בכל שבעת משחקיה, זכתה באליפות וקטפה את התואר בפעם השלישית ברציפות והשביעית בתולדותיה. בעקבות זכייתה היא העפילה ישירות לגביע העולם ביחד עם צ'ילה, שסיימה במקום השני בבית הגמר. ארגנטינה שסיימה במקום השלישי נשלחה לשני משחקים בשיטת בית-חוץ נגד פנמה על הכרטיס הנוסף לטורניר. בסיום משחקים אלו, ניצחה ארגנטינה 1–5 והעפילה גם היא לגביע העולם. אתר האינטרנט הרשמי של קופה אמריקה נשים 2018
חן רוטמן

חן רוטמן (נולד ב-1989) הוא קומיקאי, שחקן ותסריטאי ישראלי. רוטמן נולד וגדל בראש העין. בעל תואר ראשון בבית הספר לאמנויות הקול והמסך במכללה האקדמית ספיר. בשנת 2016 שיחק בתפקיד בן-בן בסדרה הקומית "מסובך" ששודרה בערוץ עשר. שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד אמיר בסדרה "ילדי בית העץ". בשנת 2020 השתתף בסדרה "זאת וזאתי" בתפקיד רוננדו, שהיה גם שותף ליצירתה. בשנה זו שימש גם כתסריטאי בתוכנית "קומדי סטאר" בהנחיית צביקה הדר. שנה מאוחר יותר שיחק בסרט "עוד סיפור אחד" שביים גורי אלפי. בשנת 2022 החל להשתתף בסדרה "האחיין שלי בנץ" בתפקיד ארמונד וכן היה שותף לכתיבת התסריט לסדרה. כמו כן שיחק בשנה זו בהצגה "לדרדר את טימור" בתיאטרון "הבימה". הוא צפוי להשתתף גם בסדרה "ממושטרות". רוטמן הוא משתתף קבוע בתוכנית הרדיו "טייכר וזרחוביץ" וכמו כן שותף לסדרת הרשת "חנאל ומכבית", יחד עם אושרית סרוסי. חן רוטמן, ברשת החברתית פייסבוק חן רוטמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) חן רוטמן מתארח בפודקסט חווית הדור כאהן נעמה רק, ‏שרופה: רק בחינוכית אפשר למצוא סדרה ישראלית כל כך מצחיקה, באתר "Time Out ישראל", 1 במאי 2023 תיאטרון ארבע על ארבע מאיה כהן, "שכתבנו אותו כדי שיתאים ל-2023": אבי גרייניק חוזר עם המערכון האהוב מ"פלטפוס", באתר ישראל היום, 31 במאי 2023 ערן סויסה, בעקבות היריון: צילומי סדרת הספין אוף ל"זאת וזאתי" נדחים, באתר ישראל היום, 26 ביוני 2023 ירדן אלעזר, הומור של דוסים והלכות גרושים: אושרית וחן קורעים את הרשת, באתר Xnet‏, 23 במאי 2019
שפמנון מהלך

שפמנון מהלך (שם מדעי: Clarias batrachus) הוא מין של דג גרם ממשפחת השפמנוניים החי בדרום-מזרח אסיה. שפמנון זה ידוע ממנהגו לצאת ממקווי המים בהם הוא חי. השפמנון חי לרוב במימי בריכות, ביצות, נחלים ונהרות וכן בשדות אורז באזורי גידול מועדים להתייבשות, כך שמנהגו להלך בין המאגרים הוא יעיל וחסכוני. שפמנון זה מגיע לאורך של חצי מטר ולמשקל מוערך של 1.2 ק"ג. זהו דג חסר קשקשים שצבעו עוטה גוון חום אפור או אפרפר. השפמנון עצמו בעל עור לח מכוסה בריר. הוא בעל סנפירי גב קטנים ופי טבעת ארוכה, כשהראש גדול וחזק ומצדדיו בינים משופמים העוזרים לו לחוש את סביבתו. זהו שמפנון שיכול להימצא מהודו ועד סין העממית, דרומה לדרום-מזרח אסיה של תאילנד ומלזיה אך גם מזרחה מכך באיי הפיליפינים, סומטרה ובבורניאו. השפמנון גם הופץ לארצות הברית ואנגליה. דג זה ניזון מדגים קטנים יותר, רכיכות וחסרי חוליות אחרים וכן מזבל אורגני עשבים מימיים. הדג קולט את הטרף באמצעות החיישנים שבמרכז ביניו ואז לוכד אותם בלסתותיו החזקות מלאות השיניים. למרות שאין לדג ריאות הוא מסוגל להחזיק זמן ממושך מחוץ למים בעודו מתפתל כנחש אחרי מקווי מים שעוד לא התייבשו. מדיה וקבצים בנושא שפמנון מהלך בוויקישיתוף שפמנון מהלך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפמנון מהלך, באתר ITIS (באנגלית) שפמנון מהלך, באתר NCBI (באנגלית) שפמנון מהלך, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שפמנון מהלך, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שפמנון מהלך, באתר FishBase (באנגלית) שפמנון מהלך, באתר GBIF (באנגלית) סרטון על השפמנון המהלך מתוך סדרת BBC Life של דייוויד אטנבורו שפמנון מהלך באתר הרשימה האדומה של IUCN
I See Your Smile

I See Your Smile (בעברית: אני רואה את החיוך שלך) הוא שיר של הזמרת האמריקאית-קובנית גלוריה אסטפן אשר יצא כסינגל מתוך אלבום אוסף הלהיטים שלה Greatest Hits. השיר יצא בפברואר 1993 על ידי אפיק רקורדס כסינגל השלישי מתוך האלבום האוסף באירופה וארצות הברית ובשאר אמריקה כסינגל השני מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי הזמר הקובני ג'ון סקאדה ועל ידי מיגל איי. מורג'ון והופק על ידי בעלה אמיליו אסטפן, חורחה קאסאס וקליי אוסטוולד. השיר הוא בלדת פופ לטינית העוסקת במישהי שלא יכולה להתגבר על בן זוגה לשעבר. השיר הגיע למקום ה-48 בארצות הברית ולמקום ה-49 בבריטניה. בנוסף הוא הגיע גם למקום השלישי מצעד השירים העכשוויים למבוגרים של ארצות הברית. בקליפ לשיר נראית אסטפן שהיא יושבת בדיינר אמריקאי ונוהגת ברכב תוך כדי שהיא מעלה זכרונות מהתקופה בה היא ובן זוגה היו ביחד. בקליפ לשיר משתתף גם השחקן אנדי גרסיה. הקליפ לשיר הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של הזמרת בספטמבר 2010 ונכון ליולי 2023 גרף 2.7 מיליון צפיות. מידע על היצירה "I See Your Smile" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "I See Your Smile" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "I See Your Smile" באתר יוטיוב אמיליון אסטפן, חורחה קאסאס, קליי אוסטוולד Gloria Estefan - I See Your Smile, נבדק ב-2023-07-03
רפובליקת המזרח הרחוק

רפובליקת המזרח הרחוק (ברוסית: Дальневосточная Республика) הייתה מדינה זמנית במזרח הרחוק הרוסי, שהתקיימה בשנים 1920–1922, בשלב האחרון של מלחמת האזרחים ברוסיה. הרפובליקה הוקמה ב־6 באפריל 1920 בכנס קומיסרים ונציגי פועלים ואיכרים בעיר ורחנואודינסק (אולן-אודה) אחרי תבוסת אדמירל אלכסנדר קולצ'ק והתקדמות הצבא האדום מזרחה. ולדימיר לנין נמנע מלהילחם בכוחות היפניים שכבשו ערים גדולות במזרח הרחוק ב־4-5 באפריל 1920 ולכן הוא הסכים להקמת מדינה דמוקרטית ("בין סוציאליזם וקפיטליזם") כדי לאלץ את היפנים לפנות את כוחותיהם מהמחוז, לאחר ששלטו בו החל מ-1918. ברפובליקה הוכרז על ביטול עונש המוות, נשמר הרכוש הפרטי והותרו המסחר (חופש הסחר היה מוגבל) והבנקאות. הקרקע הולאמה, והכרייה הותרה בתנאי חכירה. נציגי הרפובליקה החדשה פגשו את הגנרלים היפניים בתחנת הרכבת גונגוטה שלוש פעמים ממאי עד יולי והיפנים הסכימו להתפנות מעבר הבאיקל (זבאיקליה). בלי תמיכת היפנים אטמן גריגורי סמיונוב לא יכול היה להילחם בפרטיזנים ובצבא הרפובליקה ולכן כוחותיו נסוגו מצ'יטה באוקטובר 1920. במשך שנתיים היו קרבות קשים ליד חברובסק וולדיבוסטוק כאשר בראש הכוחות המזוינים של הרפובליקה הועמד ואסילי בלוכר, ממפקדי הצבא האדום. היפנים ניסו ליזום משבר עם הרפובליקה באמצעות פרובוקציות, אך לשווא. חוקת רפובליקת המזרח הרחוק, שנתקבלה ב־27 באפריל 1921, הייתה אחת הליברליות בעולם. אחרי השלמת המטרה של הקמת הרפובליקה, היא נכנסה לברית המועצות ואיבדה כל את המאפיינים הדמוקרטיים שלה. מדיה וקבצים בנושא רפובליקת המזרח הרחוק בוויקישיתוף היסטוריה של הרפובליקה ברוסית שטרות הרפובליקה ברוסית רפובליקת המזרח הרחוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Большая российская энциклопедия, ДАЛЬНЕВОСТО́ЧНАЯ РЕСПУ́БЛИКА
Live at TEDER

Live at TEDER הוא אלבום הופעה של הזמר-יוצר הישראלי אביתר בנאי. האלבום כולל רצועה המורכבת מ-9 שירים, ואורכו 41 דקות ו-57 שניות. זהו אלבום ההופעה הראשון של בנאי (והשמיני בסך כל הדיסקוגרפיה), והוא הוקלט על ידי חברת התקליטים נענע דיסק בהפקתו של תמיר מוסקט. האלבום הוקלט ב-26 בדצמבר 2021 בהופעה חיה במועדון "TEDER" בעיר תל אביב-יפו, ויצא לאור באופן רשמי ב-5 ביולי 2022. ב-26 בדצמבר 2021, אביתר בנאי הכריז במפתיע על קיום הופעה ספונטנית בערב אותו יום במועדון "TEDER" התל אביבי, כחלק מסיבוב ההופעות של האלבום "החיים מתחילים לנגן". ב-5 ביולי 2022, בנאי הודיע על שחרור חלק מן ההופעה כאלבום. ב-11 ביולי, ההופעה המוקלטת עלתה לאתר שיתוף הווידאו "YouTube". מלבד שיריו של בנאי עצמו, באלבום זה נכללים גם ביצועי הקאבר של "שלח לי מלאך" (שיצא במקור כחלק מפרויקט "צו השעה") וביצוע מחודש של "אל תלכי מכאן" של אחיו המנוח מאיר. האלבום זכה לשבחי המבקרים. מאוחר יותר, באוגוסט, בנאי שחרר בנפרד עוד ביצוע שנערך בהופעה, לשירו "תיאטרון רוסי". מידע על האלבום Live at TEDER באתר MusicBrainz האלבום Live at TEDER באתר ספוטיפיי האלבום Live at TEDER באתר אפל מיוזיק אביתר בנאי - Live at TEDER, באתר שיתוף הווידאו YouTube איזה ערב מרגש במיוחד, בדף של אביתר בנאי ברשת החברתית "Facebook", ‏27 בדצמבר 2021 בעיצומו של סיבוב הופעות חורף 2021, בדף של אביתר בנאי ברשת החברתית "Facebook", ‏5 ביולי 2021 אביתר בנאי - Live at TEDER, ‏"YouTube" יוסי חרסונסקי, אביתר בנאי - ההופעה שלא הייתי בה, חרסונסקי מיוסיק, 19 באפריל 2023 ההופעה בתדר זה הכי חדש לי, בדף של אביתר בנאי ברשת החברתית "Facebook", ‏15 באוגוסט 2022 מאז מות אחיו של אביתר, הזמר-יוצר מאיר, הוא נוהג לבצע בהופעותיו חלק משיריו. גם באלבום ההופעה הבא, "בחזרה לאלבום הראשון", אביתר ביצע שיר של מאיר, את "שוב מלבב". ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארמון יילדיז

ארמון יילדיז (בטורקית: Yıldız Sarayı) הוא מתחם עצום של ווילות אימפריאליות עות'מאניות לשעבר בבישיקטאש, איסטנבול, טורקיה, שנבנה במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. הארמון שימש למגורים של הסולטן העות'מאני וכן כבית המשפט של הסולטן בסוף המאה ה-19. ארמון יילדיז, שמשמעותו "ארמון הכוכב", נבנה ב-1880 ושימש את הסולטן העות'מאני עבדול חמיד השני. במקור הארמון נבנה על שטח של חורשות טבעיות שהפך לאחר מכן לנכס אימפריאלי בתקופת שלטון הסולטן אהמט הראשון (1603–1617). סולטאנים שונים לאחר אהמט הראשון נהגו לנפוש במקום, ביניהם הסולטן עבדול חמיד השני והסולטאן עבדילאזיז שהקימו בניינים על פני השטח. הביתן הראשון נבנה על ידי הסולטן סלים השלישי בין השנים 1798–1808, למען אמו, מיהרישה סולטן. האזור המקיף את הארמונות הוא סדרה של ביתנים מבודדים בסביבה מיוערת כשהוא ממוקם על שטח גדול של גבעות ועמקים. הארמון משמש כדוגמה לאדריכלות העות'מאנית המסורתית. בסוף המאה ה-19, עזב הסולטן עבד אילחמיד השני את ארמון דולמאבהצ'ה שממוקם בחוף מצר הבוספורוס מכיוון הים מחשש שיותקף. הוא הרחיב את ארמון יילדיז והזמין את הארכיטקט האיטלקי ריימונדו ד'ארונקו לבנות בניינים חדשים במתחם הארמון. בהמשך הסולטאן עבר לגור בארמון יילדיז, וכך הפך הארמון למרכז השלטון הרביעי של האימפריה העות'מאנית (המקומות הקודמים היו ארמון העיר העתיקה Eski Saray באדירנה, וארמונות טופקאפי ודולמבהצ'ה באיסטנבול). לאחר שהאימפריה העות'מאנית הובסה, שימש הארמון כקזינו מפואר ואחר כך הומר לבית הארחה לראשי מדינות ולמבקרים חשובים. כיום הארמון משמש כמוזיאון וגניו פתוחים בפני כלל קהל הציבור. בגניו של הארמון מתקיים גם יריד העתיקות של איסטנבול באולם סילהאנה (הנשקייה). המשרד האיסטנבולי של הארגון לשיתוף פעולה אסלמי (CIO) שוכן גם הוא במקום. חלק הארמון הממוקם במחוז בשיקטש (Beşiktaş) באיסטנבול, אינו פתוח יותר לקהל והוא משמש את נשיא טורקיה בלבד. הארמון מורכב מבניינים שכוללים את הדירות המדיניות, ביתן Büyük Mabey, ביתן Şale, ביתן מלטה, ביתן Çadır, תיאטרון ובית האופרה של יילדיז, מוזיאון ארמון יילדיז והמפעל האימפריאלי לחרסינה. מדיה וקבצים בנושא ארמון יילדיז בוויקישיתוף The luxurious palaces of the Ottoman Empire, Daily Sabah, ‏2015-03-14 UNESCO World Heritage Centre, Yıldız Palace Complex, UNESCO World Heritage Centre (באנגלית) John Freely, Istanbul : the imperial city, London ; New York : Penguin Books, 1998, ISBN 978-0-14-024461-8 Istanbul’s Yıldız Palace ‘allocated’ for Turkish president - Türkiye News, Hürriyet Daily News, ‏2015-11-08 (באנגלית)
לאסלו ז'יגמונד

לאסלו ז'יגמונד (במקור וייס עד 1946, בהונגרית: Zsigmond László; מוהאץ', 3 בדצמבר 1907 – בודפשט, 14 באפריל 1992) היה היסטוריון זוכה פרס קושוט (הפרס הממלכתי הגבוה ביותר בהונגריה, מקביל לפרס ישראל), קנדידט (דוקטורט זוטר) למדעים היסטוריים (1952), דוקטורט (1967), חבר האקדמיה ההונגרית למדעים. לאסלו וייס נולד במשפחה יהודית כבנם של סוחר התבואה ז'יגמונד וייס ושל פרידה קוהן (כהן). הוא למד בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת פץ' וקיבל תעודת הוראה לבית ספר תיכון בשפות גרמנית-צרפתית. בסיום לימודיו התפרנס מעבודות מזדמנות, כי כמורה היה מובטל. בין 1932 לבין 1937 חי בארץ ישראל המנדטורית. הוא לא נקלט וחזר לממלכת הונגריה. במהלך מלחמת העולם השנייה נלקח מספר פעמים למחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא שרד את השואה וחזר לבודפשט בין 1945 לבין 1953, הוא היה מורה במכללה המפלגתית של המפלגה הקומוניסטית ההונגרית (לימים מפלגת העובדים ההונגרית) וראש המחלקה להיסטוריה אוניברסלית. בשנת 1949 הוענק לו פרס קושוט מ-1953 עד 1956, הוא היה ראש המחלקה להיסטוריה אוניברסלית במכון להיסטוריה של האקדמיה ההונגרית למדעים מ-1956 עד 1960, סגן מנהל המחלקה מ-1960 עד 1977 היה פרופסור וראשי במחלקה להיסטוריה חדשה של אוניברסיטת אטווש לוראנד הוא פרש ב-1977 ז'יגמונד חבר מערכת שלכתב העת "מאות" (Századok), חבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים משנת 1970, חבר קבוע מ-1979. הוא התגורר ועבד בבודפשט, ונקבר בבית הקברות היהודי פרקשרט. קברו הוכרז מוגן על ידי ועדת הזיכרון והרחמים הלאומית (בשנת 2005). ההיסטוריה של המחשבה המדינית במאה ה-19 ובמאה ה-20, הדיפלומטיה הבינלאומית לאחר 1918, וההיסטוריה של תנועות הפועלים בגרמניה, צרפת וארצות הברית. אשתו הייתה רוז'ה מאנדל (1910–2002), בתם של שאול מנדל, שוחט הקהילה היהודית, ושל אסתר פישר (1874–1967). ילדיהם: אנה ז'יגמונד (1941–), מורה, וגאבור ז'יגמונד (1946–), אתנוגרף ואתנולוג. פרס קושוט (1949) עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה העממית ההונגרית (1950) עיטור מסדר הצטיינות לעבודה סוציאליסטית (1955) פרס האקדמיה (1961, 1967) עיטור מסדר ההצטיינות של העמל דרג זהב (1967; 1977) מדליית יובל השחרור (1970) 1962 – מסמכים דיפלומטיים למדיניות החוץ של הונגריה : 1936-1945 (עורך) 1961 - גורמים כלכליים ובינלאומיים בתחיית האימפריאליזם והמיליטריזם הגרמני : 1923-1918 1969 - צרפת 1789–1968 1970 - אוסף טקסטים היסטורי אוניברסלי חדש ואחרון (כותב שותף) היסטוריה עולמית מוכרת. לרגל יום השנה ה-100 להולדתו של לאסלו זיגמונד. עורך: גאבור סקיי, בודפשט ELTE, 2007. מסת"ב 9789638576712 . פטר קוזאק: נקודת שם.