laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הנרי האנט

הנרי "הנואם" האנט (באנגלית: Henry "Orator" Hunt; ‏6 בנובמבר 1773 – 15 בפברואר 1835) פוליטיקאי בריטי, נודע בהיותו נואם לקידום זכויות מעמד הפועלים הבריטי. האנט זכור כחלוץ בקידום הרדיקאליזם הפוליטי בקרב מעמד הפועלים בבריטניה ונודע בהשפעתו על התנועה הצ'רטיסטית. הוא קרא לקידום רפורמות של הרחבת זכות הבחירה ולדמוקרטיזציה של הפרלמנט הבריטי וביטול חוקי הדגן אשר פגעו במעמד הפועלים בבריטניה. האנט נולד במחוז ווילטשייר בדרום-מערב אנגליה והפך לחקלאי אמיד. הוא החל להימשך אל פוליטיקה רדיקאלית בתקופת המלחמות הנפוליאוניות ובמהרה כישרונו כנואם ציבורי בלט וזכה לכינוי "הנואם". תחילה ככינוי מזלזל בשם אויביו, האנט אימץ כינוי כאות של כבוד. האנט נאם בזכות בחירות אוניברסליות וקידום דמוקרטיזציה של הפרלמנט הבריטי אשר בתקופתו הזכות לבחור ניתנה אך ורק לגברים בעלי רכוש. האנט הוזמן לנאום ב-16 באוגוסט 1819 על ידי האיגוד הפטריוטי של מנצ'סטר להתכנסות לא אלימה לתמיכה ברפורמות לקידום הדמוקרטיה וייצוג ריאלי יותר של הבוחרים בבית הנבחרים. לימים אירוע זה נודע כטבח פיטרלו אשר בעקבות המתח שנוצר בבריטניה לאחריו האנט נעצר והורשע לשנתיים מאסר. האנט כיהן כחבר הפרלמנט הבריטי כמייצג של אזור פרסטון בין השנים 1830–1832. בנוסף לקמפיין לרפורמה בפרלמנט, האנט התייחס לנושאים האחרים שעסקו באנשי מעמד הפועלים המתגוררים בפרסטון שהעסיקה מעל 10,000 איש בענף הטקסטיל. זה כלל את רצונם ליום עבודה של עשר שעות וסיום עבודת ילדים. ב-1830 גבר האנט על מי שהיה עתיד להיות ראש ממשלת בריטניה, אדוארד סמית'-סטנלי. בפרלמנט פעל האנט לטובת מעמד העובדים. הוא התנגד לרפורמה של 1832 מכיוון שהייתה מתונה מדי להשקפתו, ולא הרחיבה את זכות ההצבעה לכלל האוכלוסייה. התנועה הצ'רטיסטית טבח פיטרלו חוקי הדגן חוק הרפורמה של 1832 מדיה וקבצים בנושא הנרי האנט בוויקישיתוף "לא ווטרלו, פיטרלו", נתן שקרצ'י, העוקץ בי.בי.סי רדיו 4, טבח פיטרלו (אנגלית) עבודותיו של האנט בפרויקט גוטנברג תרומות של הנרי האנט לדיונים בפרלמנט הבריטי, באתר Hansard (באנגלית) הנרי האנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי הנרי האנט בפרויקט גוטנברג (באנגלית) הנרי האנט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Thorne, J. O. & Collocott, T.C., ed. (1986). Chambers Biographical Dictionary. Edinburgh: W & R Chambers Ltd. p. 703. ISBN 0550180222. Belchem, John. "Orator" Hunt: Henry Hunt and English Working-Class Radicalism. Clarendon, 1985. ISBN 0198227590. It will be available from 30 April 2012, republished by Breviary Stuff. Spartacus Educational, Henry 'Orator' Hunt
סוס ערבי

סוס ערבי הוא כינויו של גזע סוסים שמקורו בחצי האי ערב. הסוסים הערביים בעלי צורת ראש וזנב גבוה ייחודיים, והם אחד מגזעי הסוסים הקלים ביותר לזיהוי בעולם. הגזע הוא גם בין העתיקים בעולם, כאשר ישנן עדויות ארכאולוגיות של סוסים ערביים מודרניים הדומים מאוד לסוסים מלפני 4500 שנים. הסוסים הערביים התפשטו ברחבי העולם הן על ידי מלחמות והן על ידי מסחר, והם משמשים לרבייה עם גזעים אחרים כדי לשפר את מהירותם, עידונם, כושר העמידה וחוזק העצמות שלהם. כיום, גנים של הסוסים הערביים מצויים כמעט בכל גזע סוסי רכיבה מודרני. הסוסים הערביים התפתחו באקלים מדברי, ונחשבו יקרי ערך לבדואים ולעיתים קרובות הובאו לתוך האוהל המשפחתי להגנה מפני גנבה ולמחסה. רבייה סלקטיבית של סוסים בעלי יכולת לשתף פעולה באופן טבעי עם בני אדם יצרו גזע סוסים טוב מזג, שלומד מהר ומוכן לרצות את בעליו. הסוסים הערביים גם פיתחו מוטיבציה גבוהה ודריכות וערנות גבוהים הנדרשים מסוס המשמש לרכיבה ולמלחמות. שילוב זה של נכונות ורגישות דורש מבעלי סוסים ערביים מודרניים להתייחס אל סוסיהם בביטחון ובכבוד. על פי הממצאים הארכאולוגיים בשבטה, עובדת, ובעיקר בממשית מתברר כי במאה הראשונה לספירה ענף טיפוח והשבחת סוסים נבחרים היה ענף החקלאות החשוב ביותר עבור הנבטים, והם שפיתחו כנראה את גזע הסוס. הסוסים הערביים ממושמעים ובעלי סיבולת גבוהה בעת רכיבה, וכיום הם מתחרים בענפי ספורט רבים הכוללים רוכבים. הסוסים הערביים הם בין עשרת הגזעים הנפוצים ביותר בעולם כיום, והם מצויים בכל רחבי העולם - ארצות הברית, קנדה, בריטניה, אוסטרליה, יבשת אירופה, דרום אמריקה (בעיקר בברזיל), ובמזרח התיכון. לסוסים הערביים ראש מעודן בצורת טריז, מצח רחב, עיניים גדולות, נחיריים גדולים, חרטום קטן, זנב גבוה יחסית ועצמות חזקות, חזה גדול מה שמעיד על ריאות גדולות וכתוצאה מכך הם גם בעלי כושר גופני מעולה וסיבולת גבוהה, סוסים ערביים וסוסים ערביים למחצה הם הגזע הדומיננטי במרוצי סוסים במרחקים ארוכים. ע"פ התקן האמריקאי הגובה הסטנדרטי של הסוסים הערביים הוא 155 – 145 ס"מ בגובה הכתף. עקב עצמות בעלי דחיסות גבוהה מהממוצע, רגליים קצרות וגב רחב וקצר, לסוס הערבי כוח שווה ערך לכוחם של חיות רבות גבוהות יותר, ולכן אפילו סוס ערבי קטן יכול לשאת רוכב כבד. בתחום בו המשקל של הסוס משנה, כמו עבודות חווה שנעשות על ידי סוסי דרפט, כל סוס קל-משקל אחר בעמדת נחיתות, אך ברוב הענפים הסוסים הערביים חזקים מספיק ויכולים לסחוב כל סוג של רוכב. במשך מאות שנים הסוסים הערביים חיו במדבר בשיתוף הדוק עם בני האדם, וחיו עם הבדואים באוהליהם למחסה ולהגנה מגנבה, קרוב לילדים ולמשפחה. רק סוסים עם אופי טוב הורבו, וכתוצאה מכך לסוסים הערביים מזג טוב שבנוסף לתכונות טובות רבות נוספות הופך אותם לאחד מהגזעים הטובים ביותר לרכיבת ילדים. הסוסים הערביים אינטליגנטיים מאוד ולומדים מהר. יחסית קשה לאמן סוסים ערביים, ולמרות מזג טבעי טוב ויכולת טבעית לשתף פעולה עם בני אדם, אם לא יתנהגו כלפיו בצורה נאותה הסוס הערבי, כמו כל גזע סוסים, יכול להילחץ ולהיות מודאג בקרבת בני אדם. הסוסים מופיעים בצבעים לבן, חום, חום כהה, שחור, אפור, וישנם גם סוסים בעלי כתמים. השחור פחות נפוץ והאפור והגוונים החומים נפוצים יותר, כאשר סוסים גזעיים הם לא בעלי כתמים, ובעלי צבע אחיד. סוס ערבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סוס ערבי, דף שער בספרייה הלאומית
לוחמה אווירית במלחמת העולם הראשונה

המערכה האווירית במלחמת העולם הראשונה הייתה המערכה האווירית הראשונה בעלת היקף משמעותי בהיסטוריה. עוד קודם למלחמת העולם הראשונה היה שימוש בבלוני תצפית, אולם במהלכה היה שימוש רב בבלוני תצפית לצורך תצפית ארטילרית קדמית. גרמניה עשתה שימוש בצפלינים למשימות איסוף מודיעין בים הצפוני ולהפצצות אסטרטגיות באנגליה. מטוסים החלו להיכנס לשימוש צבאי בתחילת המלחמה. תחילה היה השימוש במטוסים מוגבל בעיקר למשימות סיור. במהלך המלחמה, מתוך ניסיון שצברו טייסים ומכונאים, פותחו סוגי מטוסים לשימושים צבאיים שונים, כולל מטוסי קרב, מפציצים, ומטוסים לתקיפת מטרות קרקעיות. במהלך המלחמה הפכו לראשונה חלק מטייסי הקרב לאלופי הפלות, אשר תוארו באמצעי התקשורת כאבירים של העידן המודרני, ואשר הפכו לגיבורים מושאי הערצה. במלחמת העולם הראשונה אף מונו לראשונה קצינים רמי דרג לפיקוד על המערכה האווירית, אות לחשיבות הגוברת של ניהול המלחמה מן האוויר. מדיה וקבצים בנושא לוחמה אווירית במלחמת העולם הראשונה בוויקישיתוף . מלחמת העולם, 1914-1918 - מבצעים אוויריים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנטיקוואר

אנטיקוואר הוא חובב וחוקר חפצים עתיקים או ישנים. חפצים אלו כוללים חפצי אומנות או מדע, ארכיונים, כתבי יד, עתיקות, ספרים ועוד. לעיתים המונח משמש בצורה מזלזלת כהתייחסות לאדם שמתעניין בחלקים טריביאליים של ההיסטוריה האנושית, ללא הבנה בדבר. בהיסטוריוגרפיה של הארכאולוגיה, המונח "אנטיקווריאניזם" מתייחס לתקופה בה הארכאולוגיה עדיין לא התקיימה כדיסציפלינה מדעית אלא כפעילות של אספנות. באיטליה חלה בתקופת הרנסאנס התעניינות מחודשת בתרבות ואמנות העת העתיקה, בפרט יוון ורומא. עשירי התקופה התפארו באוספי ממצאים עתיקים אך התעניינותם הייתה אסתטית ולא מחקרית. גם החפירות הראשונות בפומפיי והרקולנאום מאמצע המאה ה-18 התמקדו במציאת חפצי נוי. במהלך המאה ה-19 הועברו ממצאים מרשימים מהאתרים המקוריים בהם נמצאו אל מוזיאונים, פעילות אשר מניעיה עשויים להיות אנטיקווריאניסטים והיו נתונים לביקורת כבר בעת התרחשותם. כך למשל, שיש אלגין, חלק מאפריז הפרתנון מאתונה אשר הבאתו למוזיאון הבריטי עוררה ביקורת ציבורית רבה. אספנות עתיקות התקיימה גם לאחר היות הארכאולוגיה לדיסציפלינה מדעית ונמשכת גם כיום. שוד עתיקות ושוד קברים הם בין המקורות לאספנות כזו. ביזה מוחקת את הזיכרון של העולם העתיק והופכת את יצירות האמנות הנעלות שלו לקישוטים על המדף, המנותקים מן ההקשר ההיסטורי, ובסופו של דבר מנותקים מכל משמעות. — Atwood Roger, Stealing History, Tomb Raiders, Smugglers, and the Looting of the Ancient World, New York City, St. Martin's Press, 2004:10 חדר פלאות מדיה וקבצים בנושא אנטיקוואר בוויקישיתוף התאחדות האנטיקווריאטים של מוכרי הספרים (באנגלית) הליגה הבינלאומית של מוכרי הספרים האנטיקווריאטים (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוסיפ בובה

אוסיפ בּוֹבֶה (ברוסית: Осип Иванович Бове; באיטלקית: Giuseppe Bove ג'וזפה בובה; ‏ 4 בנובמבר 1784 - 28 ביוני 1834) היה אדריכל רוסי בעל שורשים איטלקיים. בובה נולד בסנט פטרבורג למשפחה של ציירים מנאפולי, איטליה שהתיישבו ברוסיה בשנת 1782. זמן קצר אחרי לידתו של ג'וזף משפחתו עברה לגור במוסקבה. בשנים 1802–1807 בובה למד בבית ספר לאדריכלות במוסקבה. מאז 1807 בובה עבד כעוזר של אדריכלים חשובים ומפורסמים שפעלו ברוסיה. בשנת 1813 בובה נשכר על ידי ועדת הבניינים במוסקבה אחרי שמרבית הבתים במוסקבה נשרפו במהלך השריפה הגדולה של מוסקבה בשנת 1812, והוצב בראש "חזית המחלקה", האחראי על אישור חזית עיצובים חדשים. התכנון, עם זאת, לא הסתיים עד 1817. הקיסר אלכסנדר, ביקר במוסקבה, וזעם על המבנים הצבועים בכל מיני צבעים, בעיקר אדום עמוק וירוק כהה, והוציא צו איסור לצבוע את הבתים בצבעים מסוימים. בעוד משפחת גיליארדי בנו מחדש מבני ציבור מרכזיים כמו האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה, היה בוב אחראי על עיצוב ובנייה מחדש של הכיכרות הריבועים המרכזיים של מוסקבה ואת הכיכר האדומה. הפרויקט הידוע ביותר שלו, כיכר התיאטרון, הושלמה בשנת 1825, עם זאת גם תיאטרון הבולשוי ותיאטרון מאלי נבנו מחדש. בובה מת במוסקבה ונקבר במנזר דונסקוי. מדיה וקבצים בנושא אוסיפ בובה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא האימפריה הרוסית ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קונסטליישן (אונייה, 1797)

קוֹנְסְטֶלֵיישֶן (באנגלית: USS Constellation), הייתה פריגטת מפרשים אמריקנית נושאת 38 תותחים ואחת משש האוניות הראשונות של הצי האמריקני לאחר הקמתו מחדש ב-1794, והושקה ב־7 בספטמבר 1797. את טבילת האש עשתה במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת (1798–1800) בהגנה על ספינות סוחר אמריקניות מפני אוניות מלחמה ופריבטירים צרפתיות. היא האונייה הראשונה בצי האמריקני החדש שניצחה ולכדה אוניית אויב בקרב ימי – את הפריגטה הצרפתית "ל'אִינְסְיוּרְזֶ'נְט" (L'Insurgente), ב־9 בפברואר 1799 ליד האי נֶוויס. ב־1 בפברואר 1800 ניהלה קרב נגד הפריגטה הצרפתית "לָה וֶונְזֶ'נְס" (La Vengeance) והסבה לה נזקים כה כבדים, עד כי מפקדה העלה אותה על החוף ובלבד שלא תיפול לידי האויב. "קונסטליישן" נטלה חלק גם במלחמה הברברית הראשונה נגד שודדי הים של אלג'יר וטריפולי (1801–1805). עם סיום המלחמה הושמה בעתודה. היא השתתפה במלחמת 1812 ובמלחמה הברברית השנייה (1815), והוסיפה לשרת שירות פעיל בצי עד 1853, אז פורקה ונגרטה. מדיה וקבצים בנושא קונסטליישן בוויקישיתוף * Dictionary of American Naval Fighting Ships. Digitized copy in: DANFS Online ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספר חנוך ב'

ספר חנוך ב' הנקרא גם רזי חנוך או חנוך הסלאבי, הוא אחד מן הספרים החיצוניים לתנ"ך, אשר נמצא בשלמותו במגילות הגנוזות. כמו כן בסלאבית כנסייתית עתיקה ונמצא ב-1886 על ידי חוקר המקרא סוקולוב בספרייה הציבורית של בלגרד. הספר הוא פסאודואפיגרפי, כלומר, לא ברור אם המחבר שנטען בטקסט כי חיבר אותו, אכן עשה זאת. בנוסף לספר זה, קיימים שני ספרים אחרים המכונים "ספר חנוך" ועוסקים בעלילות המיוחסות לאותה דמות - ספר חנוך א' (חיבור אשר נמצא במלואו רק בגרסה בשפת הגעז); וספר חנוך ג' (אשר עותק שלם שלו נמצא בעברית ומיוחס לימי הביניים המוקדמים). הספרים לא מהווים "המשך" האחד של השני, אין קשר בינם, וכינויים בסדר הא' ב' נועד לצורכי הבהרת נשוא המחקר בלבד. מחברו של הספר ותאריך הכתיבה אינם ידועים ושנויים במחלוקת בקהילה המחקרית. הספר נמצא אמנם בסלאבית כנסייתית עתיקה, אך נראה כי מקור זה היה תרגום של טקסט ביוונית, והסברה הרווחת היא כי טקסט יווני זה הוא תרגום מטקסט מקורי שנכתב בארמית או בעברית. טקסט מקורי זה, על כל פנים, לא השתמר. החיבור מתוארך בין המאה ה-1 לפנה"ס לבין המאה ה-1 לספירה, אך מרבית החוקרים סבורים כי חובר במאה הראשונה לספירה (על פי אברהם כהנא, הספר נכתב במקור בעברית, בירושלים, וכאשר בית המקדש היה קיים). קיימות גרסאות שונות גם בסלאבית כנסייתית עתיקה: ארוכה וקצרה (ויש חוקרים הסבורים כי ניתן למיין את הגרסאות לשלוש או ארבע). פרק מעניין במיוחד הוא פרק ג' אשר בו מתוארות התחבטויותיו המוסריות של חנוך בעת מפגשו עם הנשר - להלן סיפור "אליהו והנשר". בפרק מובעים רעיונות מוסריים הנוגעים לדיני אישות תוך שימוש בדמותו האלגורית של אליהו הנביא. כמו כן בספר נעשה השימוש הראשון בביטוי "מקצץ בנטיעות" אשר נודע בפרשת "הפרדס". החיבור נושא נופך אפוקליפטי ואסכטולוגי. עלילת הספר עוסקת בחנוך, ומתארת בגוף ראשון (כביכול מפי חנוך עצמו) את מסעו בשבעת הרקיעים ופגישתו עם אלהים. חנוך דן בבריאת העולם עם אלהים ולאחר מכן, מצווה עליו אלהים לשוב לארץ ולהעביר את הידע שצבר לבני האנוש. חנוך מלמד במשך 30 ימים, שלאחריהם הוא נלקח השמיימה. בשלב זה עובר הספר לתיאור בגוף שלישי של חייהם של מתושלח, מלכי-צדק וניר, אחיו של נח. הקטעים האסטרונומיים בגרסה הקצרה מבוססים על שנה של 364 יום, בגרסה הארוכה נוספו שנה ירחית ושנה יוליאנית. תרגום לעברית פורסם עם פרשנותו של אליה שמואל הרטום ככרך ז' של פרשנות הספרים החיצוניים שפרסם. אברהם כהנא, ספר חנוך ב', ספרים החיצונים - חלק ראשון, תל אביב, תרצ"ז, עמ' 118–157. ספר חנוך ב' מעמוד ק"ב ספר חנוך בתרגום אברהם כהנא ויעקב נח פיטלוביץ. א. ש. הרטום, רזי חנוך, בתוך: הספרים החיצונים, חזיונות, כרך א, הוצאת יבנה תל אביב, עמ' 1–37 (ממוספרים מחדש אחרי ספר חנוך א). ספר חנוך ב', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חנוך ב דניאל שטוקל, HALAKHA, CALENDARS, AND THE PROVENANCES OF 2 ENOCH. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בושה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בושה – תחושה שלילית המתעוררת באדם וכרוכה באי נעימות מפני הזולת. בושה (סרט) – סרט דרמה בריטי משנת 2011 בושה (ספר) – ספר מאת סלמאן רושדי בושה – ממלכה היסטורית באתיופיה בושה (מגדנאות) – מאפה הולנדי דומה לקרמבו אישים: פרנסואה בושה – צייר צרפתי כריס בושה – כדורסלן קנדי בוש
ההסכם האנגלו-מצרי (1936)

ההסכם האנגלו-מצרי (באנגלית: Anglo-Egyptian Treaty) הוא כינויו של הסכם שנחתם בין מצרים ובין בריטניה ב-1936 שהסדיר את סיום הכיבוש האנגלי במצרים, את נסיגת הכוחות הבריטים ממצרים, ואת היחסים בין שתי המדינות בהקשר של יחסי החוץ, וניהול סודאן ותעלת סואץ. בשנת 1922 הכריזו הבריטים כי מצרים, שהייתה תחת שלטון צבאי בריטי משנת 1882, היא מדינה עצמאית, ותנוהל כפרוטקטורט בריטי. הכרזה זו לא סיפקה את השאיפות המצריות לעצמאות. משברים חוקתיים ומהומות סיכנו את היציבות במדינה, ועם מותו של המלך פואד הראשון הוביל ראש הממשלה מטעם מפלגת הוופד מוסטפא א-נחאס פאשה לחתימת חוזה שיסדיר את יחסי שתי המדינות. ההסכם נחתם במשרד החוץ בלונדון ביום 26 באוגוסט 1936 על ידי שר החוץ אנתוני אידן, הלורד שומר החותם לורד הליפקס, שר הפנים ג'ון סיימון, ראש הממשלה רמזי מקדונלד והנציב העליון למצרים (שהוראות ההסכם שינו את משרתו לשגריר בריטניה במצרים) מיילס לאמפסון. מהצד המצרי חתמה משלחת של 13 נציגים בראשות מוסטפא א-נחאס פאשה. תוקפו של ההסכם היה עשרים שנה, והוא הסדיר את עצמאותה של מצרים כמדינה החברה בחבר הלאומים. המדינות הסכימו על ברית צבאית ומדינית, וסוכם כי הצבא הבריטי יקטין את נוכחותו במצרים ל-10,000 חיילים וכוחות עזר, שיוצבו באזור תעלת סואץ. כן סוכם כי סודאן תמשיך להתנהל כקונדומיניום (משטר משותף) אנגלו- מצרי. ב-1937 מילאה בריטניה אחר שתי התחייבויות חשובות לפי ההסכם. האחת - צירופה של מצרים לחבר הלאומים, והשנייה, הסכמה לוויתור על הקפיטולציות, הזכויות המיוחדות לתושבי חוץ, שנהגו עוד מימי השלטון העות'מאני. עם זאת, ברבות הימים נתפס ההסכם כמגביל את עצמאותה של מצרים, והופר מספר פעמים על ידי בריטניה. בריטניה החזיקה במצרים צבא גדול משהתחייבה בהסכם, ולא הסתפקה בבסיסים באזור התעלה, וכן התערבה מספר פעמים בענייניה הפנימיים של מצרים. כך, למשל, ב-4 בפברואר 1942 כפתה בריטניה בכוח על המלך פארוק לפזר את ממשלתו ולשוב ולמנות את א-נחאס לראש ממשלה, לאחר שהקיפה את ארמונו בצבא. בתקופת מלחמת העולם השנייה מילאה מצרים את מחויבויותיה על פי החוזה, והעמידה את אדמתה לרשות הצבא הבריטי, אך לא הצטרפה בעצמה למלחמה, ולא הכריזה מלחמה על מדינות הציר עד סמוך לסוף המלחמה, בשנת 1945. באוקטובר 1951 הודיעה מצרים באופן חד צדדי על ביטול ההסכם. בשנת 1954, לאחר המהפכה המצרית ועלייתו לשלטון של גמאל עבד אל נאצר חתמו הצדדים על הסכם חדש שהסדיר באופן סופי את נסיגת כוחות בריטניה מאזור תעלת סואץ. נסיגת הכוחות הבריטיים הושלמה ב-18 ביולי 1956 וב-26 ביולי נאצר הכריז על הלאמת חברת תעלת סואץ. בעקבות צעד זה, בריטניה וצרפת השתלטו על תעלת סואץ במבצע מוסקטר, כחלק ממבצע קדש. בעקבות הלחימה, התקבלה החלטה של האומות המאוחדות על העברת תעלת סואץ לבעלות מצרים. העסק הביש מדיה וקבצים בנושא ההסכם האנגלו-מצרי בוויקישיתוף ההסכם האנגלו-מצרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ההסכם האנגלו מצרי הוויקי של ד"ר אורי אמיתי. חיים מסינג, אנציקלופדיה היסטורית של מדינות העולם, הוצאת עמיחי, 1966, עמ' 661 חוזה אנגליה-מצרים נחתם, דבר, 27 באוגוסט 1936 יעקב שמעוני, מדינות ערב - פרקי היסטוריה מדינית, הוצאת עם עובד, 1994, עמ' 146 ארה"ב וצרפת תומכות בבריטניה בהתנגדותה לביטול החד צדדי של החוזה עם מצרים, דבר, 11 באוקטובר 1951
חמת דאר

חַמֹּת דֹּאר או חַמַּת, הייתה עיר מבצר על שפת הכנרת בתקופת המקרא. בספר יהושע מסופר שחמת נמסרה לשבט נפתלי עם האתרים: חלף, אלון בצעננים, אדמי הנקב, ויבנאל וערי המבצר: הצדים, צֵר, וכנרת ואתרים נוספים: ” לִבְנֵי נַפְתָּלִי יָצָא הַגּוֹרָל הַשִּׁשִּׁי לִבְנֵי נַפְתָּלִי לְמִשְׁפְּחֹתָם: וַיְהִי גְבוּלָם מֵחֵלֶף מֵאֵלוֹן בְּצַעֲנַנִּים וַאֲדָמִי הַנֶּקֶב וְיַבְנְאֵל עַד לַקּוּם וַיְהִי תֹצְאֹתָיו הַיַּרְדֵּן: ... וְעָרֵי מִבְצָר הַצִּדִּים צֵר וְחַמַּת רַקַּת וְכִנָּרֶת:” בספר יהושע מסופר שחמת דאר הייתה עיר מקלט וגם נמסרה ללויים: ”א וַיִּגְּשׁוּ רָאשֵׁי אֲבוֹת הַלְוִיִּם אֶל אֶלְעָזָר הַכֹּהֵן וְאֶל יְהוֹשֻׁעַ בִּן נוּן וְאֶל רָאשֵׁי אֲבוֹת הַמַּטּוֹת לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל: וַיְדַבְּרוּ אֲלֵיהֶם בְּשִׁלֹה בְּאֶרֶץ כְּנַעַן לֵאמֹר ה' צִוָּה בְיַד מֹשֶׁה לָתֶת לָנוּ עָרִים לָשָׁבֶת וּמִגְרְשֵׁיהֶן לִבְהֶמְתֵּנוּ: וַיִּתְּנוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל לַלְוִיִּם מִנַּחֲלָתָם אֶל פִּי ה' אֶת הֶעָרִים הָאֵלֶּה וְאֶת מִגְרְשֵׁיהֶן: ... וּמִמַּטֵּה נַפְתָּלִי אֶת עִיר מִקְלַט הָרֹצֵחַ אֶת קֶדֶשׁ בַּגָּלִיל וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ וְאֶת חַמֹּת דֹּאר וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ וְאֶת קַרְתָּן וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ עָרִים שָׁלֹשׁ:” חוקרי מקרא הציעו לזהות בין חמת דאר או חמת, ובין העיר חמון, שהוזכרה בספר דברי הימים כשייכת לנחלת שבט נפתלי: ”וּמִמַּטֵּה נַפְתָּלִי אֶת קֶדֶשׁ בַּגָּלִיל וְאֶת מִגְרָשֶׁיהָ וְאֶת חַמּוֹן וְאֶת מִגְרָשֶׁיהָ וְאֶת קִרְיָתַיִם וְאֶת מִגְרָשֶׁיהָ:” בתקופת בית שני הוקמה, באתר חמת דאר, העיר חמתן או חמתא, שבמעיינותיה החמים נהגו רבים לרחוץ; הוזכרה על ידי ההיסטוריון יוסף בן-מתתיהו בספרו קדמוניות היהודים, ובמסכת מגילה בתלמוד הבבלי. במאה ה-20, האתר נקרא חמי טבריה. יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974. חמת דאר, אנציקלופדיה מקראית, באתר כותר על הזיהוי בין שני השמות, ראו: לוי יצחק רחמני, הערך: חמת, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 294. ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים ל"ב–ל"ה. ספר יהושע, פרק כ"א, פסוקים ג'–ל"ב. ספר דברי הימים א', פרק ו', פסוק ס"א. יוסף בן-מתתיהו, קדמוניות היהודים, י"ח, ב', ג'. תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ב', עמוד ב'.
וייטנאם במשחקים הפאראלימפיים

וייטנאם השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000) ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה וייטנאם חלק מעולם. אל המשחקים הפאראלימפיים בסידני בשנת 2000 שלחה וייטנאם שני ספורטאים, גבר ואישה, שהתחרו בהרמת כוח ובאתלטיקה, אך הגיעו למקום האחרון במקצועותיהם. במדליות הפאראלימפיות הראשונות בתולדות וייטנאם, זכתה המשלחת במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016), כשהצליחה לזכות בארבע מדליות - מדליית זהב, מדליית כסף ושתי מדליות ארד. במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) זכה נציג וייטנאם במדליית כסף בהרמת כוח. וייטנאם במשחקים האולימפיים וייטנאם במשחקים האולימפיים לנוער המשתתפים במשחקים בסידני Sydney 2000 Paralympic Games Women's 800 m T54 Sydney 2000 Paralympic Games Men's Up To 52 kg
ברברה (עיר)

בֶּרְבֵּרָה (בערבית - بربرة) היא עיר נמל בסומליה, הנמצאת בשטחה של סומלילנד, מדינה בלתי מוכרת, שהשתלטה על שטח נרחב בצפון סומליה. בעבר הייתה ברברה בירתה של המושבה סומלילנד הבריטית, מייסודה בשנות השמונים של המאה ה-19 ועד לשנת 1941, עד שהוחלפה בהרגייסה. בברברה יש נמל מים עמוקים שבנייתו הושלמה ב-1962, והוא משמש כנמל העיקרי של סומלילנד. מדיה וקבצים בנושא ברברה בוויקישיתוף ברברה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פורט ליברטי

פורט ליברטי (באנגלית: Fort Liberty), לשעבר פורט בראג (Fort Bragg), הוא בסיס צבאי של צבא ארצות הברית המשתרע על פני המחוזות קאמברלנד והוק ומחוז הרנט, ובקרבת הערים פאייטוויל וספרינג לייק במדינת צפון קרוליינה בארצות הברית. עד 2023 היה הבסיס קרוי על שמו של גנרל בראקסטון בראג, אשר פיקד על כוחות בצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקנית. הבסיס ידוע כמרכז להכשרתם ואימונם של הכוחות המוטסים והמוצנחים האמריקניים ובהם הדיוויזיה המוטסת ה-82‏ של הצבא וכן כמרכז ההכשרה של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. בבסיס ישנו מרכז ההכשרה ללוחמה מיוחדת על שם ג'ון קנדי, וכמו כן הוא משמש משכנם של הקורפוס המוטס ה-18, וכוח דלתא. בשנת 2011 הנשיא ברק אובמה בחר לציין את סיום המלחמה בעיראק ואת חזרתם של כוחות צבא ארצות הברית מעיראק בבסיס זה. מדיה וקבצים בנושא פורט ליברטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פורט ליברטי (באנגלית) פורט ליברטי, ברשת החברתית פייסבוק פורט ליברטי, ברשת החברתית אינסטגרם פורט ליברטי, סרטונים בערוץ היוטיוב פורט ליברטי, באתר פליקר אמיר אורן, מאי 1967: ארה"ב נערכת לתקוף את ישראל, באתר הארץ, 22 באפריל 2007 יגאל מוסקו, "עשו ממנו רמבו", מוסף 7 ימים של ידיעות אחרונות, ‏1 באפריל 2005, כפי שפורסם באתר "פרש" ynet, יועצים מצה"ל מקימים "יחידות חיסול" לאמריקנים, באתר ynet, 9 בדצמבר 2003 מיכל דניאלי, ‏הילה ומסתורין: הכירו את כוח דלתא, באתר ‏מאקו‏, 5 באפריל 2012 נטשה מוזגוביה, אובמה בנאום לציון סוף המלחמה בעיראק: אנחנו יוצאים בראש מורם מעלה, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרציאני

האם התכוונתם ל... גספאר גראציאני – שליט מולדובה במאה ה-17. יצחק (זיקו) גרציאני – מנצח ומעבד מוזיקלי ישראלי. רודולפו גרציאני – איש צבא איטלקי במאה ה-20. פרנצ'סקו גרציאני – כדורגלן איטלקי בשנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20.
ג'ייסון קאפונו

ג'ייסון אלן קאפונו (באנגלית: Jason Alan Kapono; נולד ב-4 בפברואר 1981) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד. פעמיים הוא הוביל את ליגת ה-NBA באחוזים לשלוש נקודות. כמו כן, הוא זכה פעמיים בתחרות השלשות באולסטאר. קאפונו נולד בלונג ביץ' שבקליפורניה לג'ו ולטוני קאפונו. לאחר קריירה מוצלחת בתיכון, נהנה קאפונו גם מהצלחה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם הוא ממוקם במקום השלישי בצבירת נקודות עם 2,095. הוא היחיד שהוביל את אוניברסיטת קליפורניה בנקודות במשך 4 שנים רצופות. הוא סיים את לימודיו עם תואר בהיסטוריה. בדראפט ה-NBA ‏2003, הוא נבחר על ידי קליבלנד קאבלירס במקום ה-31. בעונתו הראשונה ב-NBA, שיחק קאפונו רק 41 משחקים אף על פי שהוביל את קבוצתו באחוזים לשלוש נקודות (47.7%). בעונתו השנייה, עבר קאפונו לשארלוט בובקאטס לאחר דראפט ההרחבה, ושיפר את ממוצעיו מ-3.5 נקודות למשחק ל-8.5 נקודות למשחק. בעונת 2005/06 החתימו מיאמי היט אותו לאחר שהיה שחקן חופשי. בעונה זו הוא גם זכה באליפות היחידה שלו. בעונת 2006/07 הוא שיפר משמעותית את ממוצעיו, ואף הוביל את הליגה באחוזים ל-3 נקודות (51.4%), אשר הציבו אותו במקום הרביעי בהיסטוריה באחוזים ל-3 נקודות בעונה. באותה עונה הוא גם זכה בתחרות השלשות של סוף-שבוע האולסטאר ב-NBA, כאשר הביס את דירק נוביצקי וגילברט ארינאס בגמר עם 24 נקודות ובזאת השווה את שיאו של מרק פרייס לכמות נקודות בגמר תחרות השלשות. קאפונו חזר על הישג זה ב-2008, כאשר קלע בסיבוב האחרון 25 נקודות, שזה שיא כל הזמנים לסיבוב ולסיבוב האחרון. בעונה זו קלע שיא קריירה של 29 נקודות ו-8 ריבאונדים. גם בעונה זאת הוביל את הליגה באחוזים משלוש. ב-9 ביוני 2009 עבר קאפונו בטרייד לפילדלפיה 76' עבור רג'י אוונס. ב-9 בדצמבר 2011 חתם בלוס אנג'לס לייקרס, ובמרץ העבירה אותו הקבוצה לצד לוק וולטון לקליבלנד קאבלירס תמורת רמון סשנס וכריסטיאן איינגה (אנ'). כעבור יומיים נופה מסגל הקבוצה. ב-15 בנובמבר 2015 חתם בפנתנייקוס מליגת העל היוונית בכדורסל ומהיורוליג. עם הקבוצה זכה בגביע היווני בכדורסל, אך הוא בחר לעזוב אותה בתום העונה. במאי 2014 דיווחה התקשורת על פרישתו של קאפונו ממשחק מקצועני. למרות זאת, הוא חתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס ב-4 באוקטובר באותה שנה, ונופה מסגלה מעט לאחר מכן. ב-2001 הוא זכה עם נבחרת ארצות הברית עד גיל 21 באליפות העולם. ב-2008 הוא נבחר להתאמן עם הנבחרת הלאומית בלאס וגאס, כדי לעזור לה לנצח באולימפיאדת בייג'ינג 2008. קאפונו הוא ממוצא הוואי ופורטוגזי. הוא התחתן עם אשלי קליין ויש להם 2 ילדים. אביה של אשתו ואחיה היו שחקני כדורגל בארצות הברית. אליפות ה-NBA‏ (2006/07 עם מיאמי) אלוף תחרות השלשות בשבוע האולסטאר (2007, 2008) הוביל את הליגה באחוזים מקו השלוש (2007, 2008) שיא נקודות לסיבוב בתחרות השלשות (25) השחקן היחיד בהיסטוריית ה-NBA שהוביל את הליגה באחוזים מקו השלוש שנתיים רצופות (2007,2008) . מדיה וקבצים בנושא ג'ייסון קאפונו בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג "Cavaliers Acquire 2012 First Round Pick, Kapono, Walton and Right To Swap 2013 First Round Picks From Lakers". NBA.com. 15 במרץ 2012. נבדק ב-15 במרץ 2012. {{cite web}}: (עזרה) "PANATHINAIKOS lands shooter Jason Kapono". euroleague.net. 15 בנובמבר 2012. אורכב מ-המקור ב-16 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Jason Kapono retires at 33