laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רונית חכם

רונית חכם (נולדה ב-17 באוגוסט 1950 בחדרה) היא סופרת ישראלית. רונית חכם כתבה סיפורים ומחזות כבר מילדותה. בבגרותה למדה ספרות ופילוסופיה. כותבת סיפורים, שירים, מחזות ותסריטים דמיוניים ומציאותיים, בעיקר לילדים. ספרה "חמש מכשפות הלכו לטייל" זכה בפרס מוזיאון ישראל לשנת 1994, ותרגום אנגלי שלו נכלל באנתולוגיה The Best Children's Books in the World בהוצאת אברמס. ספרה "השד על ההר" נבחר כספר האהוב ביותר על ידי תלמידי כיתות א-ג במצעד הספרים מטעם משרד החינוך בשנת תשס"ו. סיפור שכתבה, "בת מלך השדים" הוקלט כהסכת על ידי כאן חינוכית, בקולו של אברהם כהן. רונית חכם מרבה להיפגש עם תלמידי בתי ספר ברחבי הארץ, ויזמה סדנאות כתיבה של ילדים - למשל בבית הספר "חזון עובדיה" (ספרי הילדים יצאו בקובץ בעריכתה בכותרת "בעיניים שלנו"). פעילה בהתארגנויות חברתיות (כמו ארגון הל"ה) ופוליטיות. בבחירות 2006 (לכנסת ה-17) נכללה ברשימת בל"ד והביעה את תמיכתה בשותפות ושוויון בין יהודים וערבים. גרה בירושלים עם משפחתה. מרצה בבתי ספר שונים על עבודתה כסופרת ומפתחת תוכניות לימוד עבור משרד החינוך. נשואה להיסטוריון אמנון רז-קרקוצקין. ספרים ושירים לילדים אפאחד (איירה: רותו מודן), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2002. אמא עם קוקיות (ציורים: הלה חבקין), ספרית פועלים, 2001. פעם כששאול הלך לאיבוד (איורים: אביגיל מאייר), הוצאת מודן. החתול שלא ידע לעשות מיאו, הוצאת עופרים. מילות קסמים - סדרה של 12 ספרים, הוצאת איילות. אבא שלי - עיבוד, הוצאת זמורה ביתן. רמי הצב שלא רצה להיות צב, הוצאת קוראים. אבנים טובות - 6 מעשיות, רימון - מעובד, הוצאת איילות. אלדין - מעובד, הוצאת איילות. החיט האמיץ - מעובד, הוצאת איילות. חמש מכשפות הלכו לטייל (איורים: אורה איל) - הוצאת איילות, זכה בפרס מוזיאון ישראל 1994. דניאל ושודדי הים (איירה: רומה קינן), הוצאת הקיבוץ המאוחד. הדגים הצוחקים. גוזיבאו המלך (איירה: אורה איל), הוצאת מט"ח. דודה רים, מחזה לילדים. מותק, הצגה לילדים. העלמה, הצייר והשוליה, מחזה. מסיבה של פחדנים, ספריית פועלים. שד על ההר, הוצאת עם עובד. תה מתוק עם נענע ועוד סיפורים, עמותת הגר - חינוך יהודי-ערבי לשוויון, 2015 המרד של מון, [בשיתוף עם תמר ורטה-זהבי], (איורים: סילביה כביב), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2018 סיפור שמתחיל בחלום (איורים: יאנה בוקלר), הוצאת קרן, 2018 מי אני אמה שמי : מחזה לבנות מצווה. כתבה תסריטים לתוכניות הטלוויזיה החינוכית בלי סודות וקריאת כיוון. למבוגרים עבדים אדוני הארץ, תל אביב, עם עובד, 1991. רשימת הפרסומים של רונית חכם, בקטלוג הספרייה הלאומית רונית חכם, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" רונית חכם, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית) הספרים של רונית חכם, באתר "סימניה" רונית חכם, דף שער בספרייה הלאומית רונית חכם, בלקסיקון הספרות העברית החדשה Kathy Huck (editor), The best children's books in the world : a treasury of illustrated stories (Harry N. Abrams: 1996) בת מלך השדים – חלק ראשון, באתר כאן חינוכית, 20 באוגוסט 2023 מרסלו וקסלר, ספר ילדים חדש מציע תקווה לעתיד משותף, באתר "העוקץ", 6 בינואר 2016 יוני מנדל, ספר הילדים החשוב ביותר שאתם לא מכירים, באתר "שיחה מקומית", 2 בינואר 2016
אבטומוביליסט סנקט פטרבורג

מועדון הכדורעף אַבְטוֹמוֹבִּילִיסְט סנקט פטרבורג (ברוסית: Волейбольный Клуб «Автомобилист» Санкт-Петербург) היא קבוצת כדורעף רוסית מהעיר סנקט פטרבורג. היא זכתה 3 פעמים באליפות ליגת העל הסובייטית בכדורעף, פעמיים באליפות ליגת העל הרוסית בכדורעף, פעם אחת בגביע המחזיקות האירופי ופעם אחת בגביע CEV. הקבוצה הוקמה בשנת 1935 ועד 1970 נקראה בשם "ספרטק לנינגרד", אז שינתה שמה ל"אבטומוביליסט". מאז 2018 מתמודדת בליגת המשנה הרוסית בכדורעף. בשנת 2017 הוקמה קבוצת הכדורעף זניט סנקט פטרבורג ואבטומוביליסט הפכה לקבוצת המילואים שלה. אליפות ברית המועצות / אליפות רוסיה זכייה (5): 1938, 1939, 1957, 1992, 1992/1993 הגביע הסובייטי / הגביע הרוסי זכייה (2): 1983, 1989 סגנות (1): 1995 גביע אירופה למחזיקות הגביע זכייה (2): 1981/82, 1982/83 גביע CEV זכייה (2): 1981/82, 1982/83 אתר האינטרנט הרשמי של אבטומוביליסט סנקט פטרבורג АДМИНИСТРАЦИЯ САНКТ-ПЕТЕРБУРГА: «ФАРМ-КЛУБ «ЗЕНИТА» — В ВЫСШЕЙ ЛИГЕ А» בשל הורדת הקבוצה מהליגה נפסקו לה הפסדים טכניים והיא ירדה למקום האחרון.
ליל גאי פוקס

ליל גאי פוקס, המכונה גם ליל המדורות, ליל הזיקוקים או ליל המזימה (באנגלית: Guy Fawkes Night, Bonfire Night, Fireworks Night וכן Plot Night) הוא חג שנתי (לא רשמי) הנחוג מדי שנה ב-5 בנובמבר בבריטניה, בניו זילנד, בדרום אפריקה, באי ניופאונדלנד שבקנדה ובאוסטרליה. החג אף נחוג במושבות ניו אינגלנד לימים ארצות הברית. החג מנציח את הכשלתה של מזימת אבק השרפה בה ניסתה קבוצת קושרים קתוליים ובהם גאי פוקס לרצוח את המלך האנגלי ג'יימס הראשון על ידי פיצוצו של בית הלורדים שבלונדון. מנהגי החג דומים למנהגי ל"ג בעומר וכוללים הדלקת מדורות וכן ירי זיקוקין די-נור. במדורות נהוג לשרוף בובות בדמותו של גאי פוקס, מומחה אבק השריפה אשר היה אמור להפעיל את הפצצה שהכין במרתפי בית הלורדים (במעט אזורים מסורתיים, מקפידים גם על שריפת צלם האפיפיור). נוסף על הדלקת המדורות, נהוג בבריטניה לאכול ממתק שנקרא "טופי מדורה", תפוח קרמל וכן עוגת פרקין. במדורה נהוג לשים תפוחי אדמה עטופים בנייר כסף ולאכול אותם לאחר שנאפו במדורה. באוסטרליה מכונה הלילה "ליל הנפצים" ("Cracker Night"), בשל השימוש הרב בזיקוקים מסוג זה. החג היה פופולרי ביותר ונפוץ עד שנות ה-60 של המאה ה-20, אולם מאז דעכה הפופולריות שלו, בעיקר משום שהמדינות השונות באוסטרליה אסרו על ירי זיקוקים על ידי הציבור הרחב. לעומת זאת בניו זילנד עד היום חוגגים את היום על ידי זיקוקים. מזימת אבק השרפה גאי פוקס מדיה וקבצים בנושא ליל גאי פוקס בוויקישיתוף מנהג ליל גאי פוקס באנגליה ליל גאי פוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ליל גאי פוקס במושבות ניו אינגלנד חגיגות ליל גאי פורס במסצ'וסטס
מי יאהב אותי עכשיו?

מי יאהב אותי עכשיו? (באנגלית: Who's Gonna Love Me Now?) סרט דוקומנטרי ישראלי-בריטי משנת 2016‏ אותו הפיקו וביימו ברק הימן ותומר היימן, בתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי. הסרט מתמקד בסער מעוז, הומו ישראלי נשא HIV החי בלונדון. סער חוזר הביתה, לראשונה מאז נזרק על ידי משפחתו הדתית 20 שנה קודם לכן משום שיצא מהארון. הסרט מציג את הקשיים שלו מול משפחתו שמסרבת לקבל אותו אל מול החיים החדשים שבנה לעצמו כחבר במקהלה של גברים הומואים בלונדון. הסרט הוצג לראשונה ב-2016 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ברלין ה-66,‏ שם זכה בפרס הקהל הפנורמי עבור הסרט התיעודי הטוב ביותר. "מי יאהב אותי עכשיו?", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מי יאהב אותי עכשיו?", באתר נטפליקס "מי יאהב אותי עכשיו?", באתר ספר הקולנוע הישראלי "מי יאהב אותי עכשיו?", באתר Metacritic (באנגלית) "מי יאהב אותי עכשיו?", באתר אידיבי "מי יאהב אותי עכשיו?", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Israeli films win in Berlin" ,Jerusalem Post "'Who's Gonna Love Me Now?': Berlin Review". Screen Daily, February 14, 2016.
אוריינטד

אוריינטד (באנגלית: Oriented) הוא סרט תיעודי ישראלי בבימויו של ג'ייק וויצנפלד. הסרט עוקב אחר חייהם של שלושה פלסטינים הומוסקסואליים המתגוררים בתל אביב-יפו במשך 15 חודשים. זהו סרטו התיעודי הראשון של ויצנפלד. הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים Sheffield Doc / Fest שבשפילד ביוני 2015.‏ חאדר אבו סייף (בתפקיד עצמו) פאדי דעים (בתפקיד עצמו) נעים ג'ירייס (בתפקיד עצמו) בביקורת עבור המגזין Moment, כתבה עמרה מקלפלין שהסרט הוא "מהפכה בין-תרבותית החוצה גאוגרפיה, לאום, דת, נטייה מינית והגירה". אתר האינטרנט הרשמי של אוריינטד "אוריינטד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אוריינטד", באתר נטפליקס "אוריינטד", באתר אידיבי "אוריינטד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Crummy, Colin. "meet the young gay arabs causing a commotion in tel aviv". i-D. נבדק ב-30 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) McLaughlin, Amara. "'Oriented' Examines What it Means to be Gay and Palestinian in Israel". Moment. נבדק ב-31 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה)
רגעים (סרט)

רגעים (באנגלית: Moments; בצרפתית: Moments de la vie d'une femme) הוא סרט דרמה צרפתי-ישראלי משנת 1979,‏ שנכתב ובוים על ידי מיכל בת-אדם, שאף מככבת בו. הסרט היה נציג ישראל לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-52, אך בסופו של דבר לא התקבל כמועמד בקטגוריה. הסרט התחרה בתחרות Un Certain Regard במסגרת פסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 1979‏. יולה (מיכל בת-אדם), סופרת תל אביבית, נוסעת לירושלים כדי לכתוב. במהלך הנסיעה ברכבת היא פוגשת באן (בריז'יט קטיון), תיירת מפריז. שתי הנשים הצעירות מטיילות ברחבי ירושלים במשך כמה ימים ומנהלות שיחות נפש. כאשר אבי (אסי דיין) מצטרף אליהן, יולה יוזמת מפגש מיני בין שלושתם. לאחר שאן חוזרת לצרפת, היא ויולה שומרות על קשר מכתבים. כעבור חמש שנים אן מגיעה שוב לביקור בישראל. היא מתאכסנת אצל יולה, שכבר נשואה לאבי ואם לילד. הסרט הוקרן בגרסתו השלמה בבכורה עולמית בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 1979. לקראת מועד עלייתו לאקרנים בישראל, דרשה המועצה לביקורת סרטים ומחזות לצנזר מהסרט כ-30 שניות, בשל "תוכן פרובוקטיבי" - סצנת מין של שלושה במיטה אחת. מיכל בת-אדם וחברת ההפקה פנו לבג"ץ אך הפסידו, והסרט עלה לאקרנים מצונזר. בשנת 2013, במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, הוקרן הסרט לראשונה בישראל בגרסתו הלא מצונזרת. מועמדים ישראלים לפרס אוסקר הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים "רגעים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רגעים", באתר AllMovie (באנגלית) "רגעים", באתר ספר הקולנוע הישראלי "רגעים", באתר אידיבי "רגעים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "רגעים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Ella Shohat. Bat-Adam, Michal. In Kuhn, Annettee; Radstone, Susannah (1990). The Women's Companion to International Film. Berkeley, California: University of California Press Studies of the Americas, p. 37. ISBN 9780520088795. נבדק ב-13 במרץ 2017. {{cite book}}: (עזרה) "Michal Bat-Adam". Jewish Women's Archive. נבדק ב-2013-06-08. Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences "Festival de Cannes: Moments". festival-cannes.com. נבדק ב-8 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה) נירית אנדרמן, תוקרן גרסה לא מצונזרת של סרטה של מיכל בת-אדם, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2013
מתקפת הטרור בלונדון (יוני 2017)

מתקפת הטרור בלונדון ביוני היא פיגוע משולב שהתרחש ב-3 ביוני 2017 באזור גשר לונדון ושוק בורו שבלונדון, בירת הממלכה המאוחדת, וכלל פיגוע דריסה ופיגועי דקירה. 8 בני אדם נרצחו במתקפה, ו-48 נפצעו. שלושת המחבלים המוסלמים מארגון המדינה האסלאמית, שחגרו חגורות נפץ מזויפות, נהרגו על ידי שוטרי הסקוטלנד יארד. בחודשים שלפני הפיגוע סבלה הממלכה המאוחדת ממספר פיגועי טרור, ביניהם הפיגוע בווסטמינסטר במרץ 2017, שהביא למותם של חמישה אנשים, והפיגוע במנצ'סטר ארנה במאי באותה שנה, שהביא למותם של 22 אנשים. בעקבות הפיגועים נכנסה בריטניה למצב כוננות "קריטית", הרמה הגבוהה ביותר. ימים ספורים לאחר מכן רמת הכוננות הורדה לרמה "חמורה". יממה לפני הפיגוע פרסם ארגון המדינה האיסלאמית כרוז שבו הוא קורא למוסלמים לנצל את הרמדאן ולהרוג את הצלבנים, בין השאר על ידי דריסה, ירי ודקירה. הכרוז נכתב בערבית ובאנגלית. מיקומי מתקפת הטרור בלונדון   שוק בורו גשר לונדון ב-3 ביוני 2017, בשעה 21:58 (שעון מקומי), החלו שלושה מחבלים פיגוע דריסה ודקירה. הם נסעו עם רכבם המסחרי במהירות של 80 קמ"ש בגשר לונדון, ודרסו עשרות הולכי רגל. באירוע נהרגו שמונה אנשים ונפצעו כארבעים. לאחר שרכבם התנגש בעמוד, השאירו אותו המחבלים במקום התאונה ונסו למתחם "בורו מרקט" תוך שהם דוקרים את העוברים ושבים. כאשר הגיעו למתחם, נכנסו המחבלים לפאב "ביסטרו בורו", תוך צעקות " אללה אכבר" ודקרו בסכינים כארבעה סועדים. השוטרים שהגיעו למקום דקות ספורות לאחר מכן ירו במחבלים וחיסלו אותם. לאחר הירי התגלו על המחבלים חגורות נפץ מדומות. סך הכל נרצחו באירוע שמונה בני אדם וכחמישים נפצעו, מתוכם 21 במצב קריטי. כיממה לאחר הפיגוע לקחה עליו המדינה האסלאמית אחריות. המחבלים זוהו כאזרחים בריטים ממוצא פקיסטני, מרוקאי ולובי. בעקבות הפיגועים נסגר גשר לונדון לתנועת כלי רכב והולכי רגל לזמן ממושך, וכמוהו גשר סאת'ק הסמוך. בנוסף, בתי החולים האזוריים שהו בהסגר לזמן קצר מחשש למחבלים נוספים. בעקבות הפיגוע החליטו שתי המפלגות הגדולות במדינה (השמרנית והלייבור) על השעיית קמפיין הבחירות למשך יממה אחת. הפיגוע בווסטמינסטר (2017) הפיגוע במנצ'סטר ארנה (2017) מדיה וקבצים בנושא מתקפת הטרור בלונדון בוויקישיתוף רועי קייס וסוכנויות הידיעות, טרור בלונדון: דאעש קיבל אחריות; 8 שוטרים חיסלו 3 מחבלים ב-50 כדורים, באתר ynet, 5 ביוני 2017 סוכנויות הידיעות, רגעי האימה בלונדון: "דם וגופות בכל מקום, איזה אנשים רעים", באתר ynet, 4 ביוני 2017 גרדיאן, רויטרס, אי-פי ו"הארץ", טרור בבריטניה: לפחות שישה הרוגים ו-48 פצועים בפיגוע בלב לונדון, באתר הארץ, 4 ביוני 2017 ד-פ-א, מבצעי הפיגוע בגשר לונדון ניסו לשכור משאית כדי לבצע דריסה, באתר הארץ, 10 ביוני 2017 'Van hits pedestrians' in 'major incident' on London Bridge באתר ITV, ‏ 3 ביוני 2017 (באנגלית) מתקפה בלונדון: המחבלים דרסו הולכי רגל בגשר, דקרו סועדים - וחוסלו, באתר וואלה, 4 ביוני 2017 אי-פי, ד-פ-א, רויטרס וגרדיאן, המחבלים בגשר לונדון: אזרחים בריטים ממוצא פקיסטאני, מרוקאי ולובי, באתר הארץ, 5 ביוני 2017 'Van hits pedestrians' on London Bridge in 'major incident' באתר BBC, ‏ 3 ביוני 2017 (באנגלית) עמית ולדמן, ‏8 דקות של טרור: כך נבלמו המחבלים, באתר ‏מאקו‏, 4 ביוני 2017
שממית חול נמיב

שממית חול נמיב (שם מדעי: Pachydactylus rangei) היא מין של שממית קטנה המצויה במדבר נמיב החם. שממית זו התגלתה בשנת 1908 על ידי החוקר לאר גבריאל אנדרסון (Lars Gabriel Andersson). אורכה של השממית 13 ס"מ והיא בעלת עור ורוד ומפוספס מלמעלה באדום, כשצידי הגוף צהובים וכפות רגליים גדולות בעלות כפות נצמדות. הראש גדול ומעט לבן והעיניים צהובות עם אישונים גדולים שחורים. לשונה של השממית ארוכה מאוד ויכולה לנקות את ארובות עיניה. השממיות חיות מאנגולה עד נמיביה ומחזיקות מעמד בחום המדבר על ידי פעילות לילית ועם שחר השממיות עומדות על קצה הדיונות הגדולות ומחכות לערפילים לחים שמגיעים מהים ומתכסים בראש הדיונות. לאחר מכן הם מתחפרים מתחת לקרקע עד הלילה. הם אוכלות חרקים שונים ובעיקר חיפושיות מדבר, כמו חיפושית מדבר נמיב (Stenocara gracilipes). הם תופסות את הטרף בלשונם הדביקה. מדיה וקבצים בנושא שממית חול נמיב בוויקישיתוף שממית חול נמיב, באתר ITIS (באנגלית) שממית חול נמיב, באתר NCBI (באנגלית) שממית חול נמיב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שממית חול נמיב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שממית חול נמיב, באתר GBIF (באנגלית) שממית חול נמיב באתר הרשימה האדומה של IUCN
וילהלם השלישי, דוכס בוואריה

וילהלם השלישי, דוכס בוואריה (1375 - 12 בספטמבר 1435), היה דוכס בוואריה-מינכן בין השנים 1397–1435. וילהלם השלישי נולד בשנת 1375 ליוהאן השני, דוכס בוואריה וקתרינה מגוריציה, בתם של מיינהארד השישי, רוזן גוריציה וקתרינה מפפאנברג. באותה שנה מת סבו שטפן השני, דוכס בוואריה, ואביו ודודיו פרידריך, דוכס בוואריה וסטפן השלישי, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין אביו לדודיו: אביו קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו שטפן השלישי, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1394 פרצה מלחמה בין דודו שטפן השלישי שנתמך בבנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה לבין אביו, ווילהלם ואחיו הבכור ארנסט, דוכס בוואריה עמדו לצד אביהם. בשנת 1397 מת אביו יוהאן השני, דוכס בוואריה, ווילהלם ירש בשותפות עם אחיו ארנסט, דוכס בוואריה את דוכסות בוואריה-מינכן. בשנת 1400 הגיע הסכסוך בין הדוכסויות לרופרכט, מלך גרמניה, ובשנת 1402 הוא פסק לטובת ארנסט ווילהלם. בשנת 1411 תמך וילהלם בבחירתו של זיגמונד מבוהמיה לתפקיד מלך הרומאים, ולאחר מכן תמך בו במלמתו נגד ההוסיטים. בשנת 1414 כרתו וילהלם וארנסט ברית עם בן דודם היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה-לנדסהוט נגד לודוויג השביעי, דוכס בוואריה-אינגולשטאדט, ובשנת 1420 פרצה שוב מלחמה בין הדוכסויות, שהסתיימה בשנת 1422 בתבוסת בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1425 נרצח יוהאן השלישי, דוכס בוואריה-שטראובינג, ובשנת 1429 פסק זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוררות פרשבורג על חלוקת דוכסות בוואריה-שטראובינג בין הענפים האחרים של בוואריה, ובוואריה-מינכן קיבלה מחצית מהשטח. וילהלם היה מועמד לרשת את זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אולם הוא מת ב-12 בספטמבר 1435, ובנו אדולף, דוכס בוואריה ירש את נחלותיו, תוך שאחיו ארנסט, דוכס בוואריה, ולאחריו בן אחיו אלברכט השלישי, דוכס בוואריה משמשים כעוצרים בשמו עד למותו בשנת 1441. ב-11 במאי 1433 התחתן וילהלם עם מרגרטה מקלווה, דוכסית בוואריה-מינכן, בתם של אדולף הראשון, דוכס קלווה ומארי מבורגונדי, דוכסית קלווה, ממנה היו לו שני ילדים: אדולף, דוכס בוואריה (1434–1441) וילהלם (1435) מדיה וקבצים בנושא וילהלם השלישי, דוכס בוואריה בוויקישיתוף אילן היוחסין של וילהלם השלישי
חיפושית מדבר נמיב

חיפושית מדבר נמיב (שם מדעי: Stenocara gracilipes) היא מין של חיפושית מהמשפחה Tenebrionidae המצויה במדבר נמיב שבדרום מערב אפריקה. חיפושית זו בעלת פסים לבנים על גופה השחור ורגליים ארוכות ביותר העוזרות לה לנוע במהירות. אורכה 1.4 ס"מ. החיפושית פעילה בשעות הבוקר המוקדמות. היא נעה למעלה הדיונות העצומות של המדבר כדי לספוג את הערפילים הלחים שנושבים מהים. החיפושית עומדת עם ראשה כלפי מטה וסופגת את הערפל על הכנפיים הקשות לה. משם הם מטפטפים בדרך ייחודית עד לראשה ועוזרות לה לשרוד במדבר. חיפושיות אלה יכולות להיזון גם מטיפות של טל. שאר הזמן החיפושית מסתתרת בין האבנים ומחכה לירידת הטמפרטורה בשעות הלילה. מדיה וקבצים בנושא חיפושית מדבר נמיב בוויקישיתוף חיפושית מדבר נמיב, באתר NCBI (באנגלית)
יאיר לפיד (תוכנית טלוויזיה)

יאיר לפיד הייתה תוכנית ראיונות ואירוח ישראלית, בהנחייתו של יאיר לפיד, אשר שודרה בשנים 2000–2007 בערוץ 2 במשך שמונה עונות, במסגרת זכיינית השידור "רשת". התוכנית היא המשכה של תוכניות האירוח אותם הנחה לפיד, "יאיר לפיד חי בעשר" ששודרה בין השנים 1997–1999 בערוץ 3, ו"סוגרים שבוע עם יאיר לפיד" ששודרה בין השנים 1995–1997 בערוץ הראשון. התוכנית זכתה להצלחה רבה, ולפרס מסך הזהב שלוש שנים ברציפות (פרס המוענק על פי בחירת הקהל). במסגרת התוכנית אירח לפיד בשידור חי אנשים בולטים הקשורים במידה רבה בענייני האקטואליה, אם בעולם הפוליטיקה, הבידור או הציבור, מישראל ומהעולם. באולפן התוכנית התראיינו מאות אנשים, בהם ראשי הממשלה אהוד אולמרט, אריאל שרון, בנימין נתניהו, אהוד ברק, שמעון פרס ויצחק שמיר; ואנשי בידור ותרבות מובילים, כגון ארז טל, אבי קושניר, איל קיציס, יעל בר זוהר, נינט טייב, עפרה חזה, גילה אלמגור, אהוד מנור, מיקי גבע ,נעמי שמר וצביקה הדר. המרואיין הראשון בתוכנית הבכורה היה אריק איינשטיין. כמו כן, שודרו ראיונות מיוחדים עם אנשים מוכרים מחו"ל, כגון: ג'וליה רוברטס, ארנולד שוורצנגר,ריצ'רד גיר, ביל גייטס, סטיבן הוקינג והדלאי לאמה. לרוב, היה לתוכנית מבנה קבוע: פתיחה: בתחילת התוכנית מגיע לפיד לאולפן, ומדבר, לרוב באופן הומוריסטי וברוח בידורית לגבי אירועי השבוע. במקרה וקרה אירוע חמור בולט, משוחח לפיד עם צופיו בנושא זה. אירוח: אירוח קומיקאי, בעונה השמינית: יונתן ברק (בעונות קודמות: שלום אסייג, ליאור שליין ואחרים), המשוחח עם לפיד וצופיו ברוח סאטירית על אירועי השבוע החולף. עקב הפופולריות שלה זכו חלק מהקומיקאים שהתחילו את דרכם בפינה זו, נוצרה לה תדמית של מזניקת קריירות של קומיקאים. חלק מהקומיקאים שהתארחו זכה לתוכנית משלו. ראיון ראשי: חלק בו מראיין לפיד אדם בולט, עליו התמקדה התקשורת בשבוע החולף. ראיון משני: ראיון שני בו משוחח לפיד עם אדם נוסף בולט, שגם הוא קשור באופן אקטואלי. הופעה: הופעה מוזיקלית של אמן בולט, שלעיתים מתארח גם ב"שאלון המורחב". שאלון מורחב: קטע בו שואל לפיד מספר שאלות, לרוב עקביות, אדם בולט מעולם הבידור. הצגת התוכנית הבאה: חלק בו מראה לפיד קטע של דקה מהפרק של התוכנית המשודרת אחריו, בעונה השמינית: "הישראלים". פינה קומית: פינת סטנד-אפ, לרוב במסגרתה הרגילה, אך לעיתים גם במסגרת שיחה עם לפיד. לרוב מדובר בבדרן המתארח לכל אורך העונה כולה; בין הקומיקאים: טוביה צפיר, ירדן בר-כוכבא, רמי ורד, אדיר מילר, ליאור שליין, שלום אסייג, עדי אשכנזי, רותם אבוהב וענת מגן-שבו אשר הופיעו ביחד, ליטל שוורץ, יונתן ברק וארז שלם. אתר האינטרנט הרשמי של יאיר לפיד "יאיר לפיד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יאיר לפיד", באתר אידיבי
ארנסט, דוכס בוואריה

ארנסט, דוכס בוואריה (1373 - 2 ביולי 1438), היה דוכס בוואריה-מינכן בין השנים 1397–1438. ארנסט נולד בשנת 1373 ליוהאן השני, דוכס בוואריה וקתרינה מגוריציה, בתם של מיינהארד השישי, רוזן גוריציה וקתרינה מפפאנברג. בשנת 1375 מת סבו שטפן השני, דוכס בוואריה, ואביו ודודיו פרידריך, דוכס בוואריה וסטפן השלישי, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין אביו לדודיו: אביו קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו שטפן השלישי, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1394 פרצה מלחמה בין דודו שטפן השלישי שנתמך בבנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה לבין אביו, וארנסט ואחיו הצעיר וילהלם השלישי, דוכס בוואריה עמדו לצד אביהם. בשנת 1397 מת אביו יוהאן השני, דוכס בוואריה, וארנסט ירש בשותפות עם אחיו וילהלם השלישי, דוכס בוואריה את דוכסות בוואריה-מינכן. בשנת 1400 הגיע הסכסוך בין הדוכסויות לרופרכט, מלך גרמניה, ובשנת 1402 הוא פסק לטובת ארנסט ווילהלם. בשנת 1411 תמך ארנסט בבחירתו של זיגמונד מבוהמיה לתפקיד מלך הרומאים, ולאחר מכן תמך בו במלמתו נגד ההוסיטים, מה שהביא לחורבן צפון בוואריה בשנת 1434. בשנת 1414 כרתו וילהלם וארנסט ברית עם בן דודם היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה-לנדסהוט נגד לודוויג השביעי, דוכס בוואריה-אינגולשטאדט, ובשנת 1420 פרצה שוב מלחמה בין הדוכסויות, שהסתיימה בשנת 1422 בתבוסת בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1425 נרצח יוהאן השלישי, דוכס בוואריה-שטראובינג, ובשנת 1429 פסק זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוררות פרשבורג על חלוקת דוכסות בוואריה-שטראובינג בין הענפים האחרים של בוואריה, ובוואריה-מינכן קיבלה מחצית מהשטח. בשנת 1432 התחתן בנו אלברכט בחשאי עם אגנס ברנאואר, שהייתה משרתת פשוטה. לכששמע על כך ארנסט הוא כעס מאוד, וב-12 באוקטובר 1435 הורה ארנסט על רציחתה באשמת כישוף, בזמן שאלברכט היה במסע ציד. בעקבות כך ברח אלברכט אל קרוב משפחתו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה-אינגולשטאדט, אולם לאחר זמן קצר התפייס עם ארנסט, ובשנת 1436 התחתן אלברכט עם אנה מבראונשווייג-גרובנהאגן-איינבק. ב-2 ביולי 1438 מת ארנסט במינכן, ובנו אלברכט השלישי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו. ב-26 בינואר 1395 התחתן ארנסט עם אליזבטה ויסקונטי, בתם של ברנבאו ויסקונטי וביאטריצ'ה דלה סקאלה, ממנה היו לו 4 ילדים: אלברכט השלישי, דוכס בוואריה (1401–1460) ביאטריקס (1403–1447), התחתנה עם הרמן השלישי, רוזן צליה, ולאחריו התחתנה עם יוהאן, רוזן פפאלץ-נוימרקט אליזבת (1406–1468), התחתנה עם אדולף, דוכס יוליך-ברג, ולאחריו התחתנה עם הסו מליינינגן אמליה (1408–1432) מדיה וקבצים בנושא ארנסט, דוכס בוואריה בוויקישיתוף ארנסט, דוכס בוואריה
יוהאן השני, דוכס בוואריה

יוהאן השני, דוכס בוואריה (1341–1397), היה דוכס בוואריה-מינכן בין השנים 1375–1397. יוהאן נולד בשנת 1341 לשטפן השני, דוכס בוואריה ואיזבלה מסיציליה, דוכסית בוואריה, בתם של פדריקו השלישי, מלך סיציליה ואלינור מאנז'ו. בשנת 1375 מת אביו שטפן השני, דוכס בוואריה, ויוהאן ואחיו פרידריך, דוכס בוואריה ושטפן השלישי, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין יוהאן לאחיו: יוהאן קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו שטפן השלישי, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1394 פרצה מלחמה בין יוהאן שנתמך בבניו ארנסט, דוכס בוואריה ווילהלם השלישי, דוכס בוואריה, לבין אחיו שטפן השלישי שנתמך בבנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה, ובסיומה ניצח יוהאן את אחיו. בשנת 1397 מת יוהאן בן ה-14 ביוני ל-1 ביולי, ובניו ארנסט, דוכס בוואריה ווילהלם השלישי, דוכס בוואריה ירשו בשותפות את דוכסות בוואריה-מינכן. בשנת 1372 התחתן יוהאן עם קתרינה מגוריציה, בתם של מיינהארד השישי, רוזן גוריציה וקתרינה מפפאנברג, ממנה היו לו 3 ילדים: ארנסט, דוכס בוואריה (1373–1438) וילהלם השלישי, דוכס בוואריה (1375–1435) סופיה מבוואריה (1376–1425), התחתנה עם ונצל, מלך גרמניה מדיה וקבצים בנושא יוהאן השני, דוכס בוואריה בוויקישיתוף ארנסט, דוכס בוואריה
חורבה (סרט)

חורבה הוא סרט קולנוע ישראלי, מסוגת דרמה, פשע ונוער, בכיכובם של אפרת אביב, דאנה איבגי, מיכאל אלוני ונועם אמיר. נכתב ובוים על ידי עמיר מנור ויצא למסכים ב-21 בינואר 2009. הסרט נכתב בהשראת אירועי רצח אסף שטיירמן (1996). פסקול הסרט נכתב על ידי ברי סחרוף. שלושה רוצחים, בני נוער, נמלטים לחורבה מבודדת בה הם נאלצים להתמודד עם הפער שנפער בין האידאולוגיה הרומנטית שהובילה למעשה הרצח לבין המציאות האפלה שלפתע שאבה אותם. לבד וביחד הם מתחילים לעכל את המשמעויות האמתיות של הרצח אותו הם ביצעו. הסרט הוקרן בהקרנות מסחריות באולמות האוזן השלישית ובסינמטקים, קיבל ביקורות אוהדות ממבקרי הקולנוע ואף הושווה לסרט אלפנט. "חורבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חורבה", באתר אידיבי חורבה, קדימון הסרט באתר יוטיוב ראו למשל ניב שטנדל, "משולש קטלני בחורבה", באתר nrg‏, 28 בפברואר 2009; או אבנר שביט, עכבר העיר אונליין, "בנג'מין באטן: אל תסתכל בבראד פיט, תסתכל במה שבתוכו", באתר הארץ, 15 בינואר 2009.
אברוקה

אברוקה (באסטונית: Abruka) אי במפרץ ריגה, מדרום לאי סארמאה הכלול באסטוניה. אברוקה כלולה בתת-המחוז קארמה שבמחוז סארה. תעודות ראשוניות על התיישבות אנושית באי החלו בימי-הביניים, כשבישוף מקומי הקים שם אחוזה להכלאת סוסים. אנשים התקבעו באי החל במאה ה-18. בשנת 1878 הוקם באי "פארק איילים", כש-13 איילים הובאו מאיים סמוכים. האיילים התרבו וכיום הם מסתובבים חופשי באי. בשנת 1931 הוקם באי מגדלור בגובה של 36 מטר. בשנת 1960 הוקם באי מרכז קהילתי, אך כשהסתיים העשור החלו להשתמש בו כמוזיאון. בשנת 1994 הוצבה בבית-הקברות המקומי אנדרטה לזכר 852 אנשים שנהרגו בטביעת אונייה. שטח האי אברוקה הוא 8 קמ"ר בלבד, ובין סארמאה ואברוקה מפריד 6 ק"מ של ים. אוכלוסייתו מונה כמה עשרות בני אדם. שלושה איונים מקיפים את האי: ואהאסה, קאסלאיד ולינוסיטמאה (כשפירוש שמו של האחרון "ארץ צואת הציפורים"). מדיה וקבצים בנושא אברוקה בוויקישיתוף הסבר מפורט על האקלים באי אברוקה (באנגלית)
שזרן ג'קסון

שזרן ג'קסון (שם מדעי: Euplectes jacksoni) הוא מין של ציפור קטנה ממשפחת האורגיים. השרזן מצוי בערבות עשב, שדות וסוואנות בקניה וטנזניה. הוא מצוי בקרבה לסיכון עקב הפגיעה בבית גידולו. אורך השרזן 14 ס"מ אך זנבו גדול בהרבה ממנו ומגיע לאורך 30 ס"מ. משקלו 40–49 גרם. הוא בעל מקור לבן חרוטי ושאר גופו שחור לגמרי. נוצות זנבו ארוכות ומפותלות כמו זנב תרנגול. הנקבות קטנות יותר מהזכרים וצבעם חום. זכרי השזרן מקפצים מעל זירות חיזור במרבצי עשב בניסיון להרשים נקבות. אם ישנם כמה זכרים הנקבות יבדקו איזה זכר ימשיך לקפץ הכי הרבה זמן ויזדווגו איתו. השזרנים ניזונים מזרעי העשב Panicum ומחרקים. מדיה וקבצים בנושא שזרן ג'קסון בוויקישיתוף שזרן ג'קסון, באתר ITIS (באנגלית) שזרן ג'קסון, באתר NCBI (באנגלית) שזרן ג'קסון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שזרן ג'קסון, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שזרן ג'קסון, באתר GBIF (באנגלית) שזרן ג'קסון באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.