פונת

ארץ פונת (במצרית: 𓊪𓃹𓈖𓏏𓈉, בתעתיק לאותיות לטיניות: pwnt, נהגה כנראה "pwenet") היא חבל ארץ קדום שהיה בקשרי סחר עם מצרים העתיקה, ונקראה גם תא נצ'ר (tꜣ-nṯr), כלומר "ארץ האל". האזור עשיר במחצבים ובתופעות אקזוטיות, זהב, שרפים ריחניים, שנהב, וחיות בר. המידע על פונת נמצא ברישומים מצריים עתיקים שנרשמו על ידי משימות מסחר, שנשלחו לאזור זה. האזכור הקדום ביותר של משלחת מצרית שנשלחה לפונת אורגנה על ידי הפרעה סחו רע (אנ') מהשושלת החמישית (המאה ה-25 לפנה"ס). לאחר מכן, במהלך מלכותו של מנתחתפ השלישי (בסביבות שנת 1950 לפנה"ס), קצין הנקרא האנו ארגן כמה משלחות לפונת, אך לא ידוע אם הוא היה חלק מהמשלחות בפועל. המשלחת הידועה ביותר שהגיעה ממצרים לפונת יצאה תחת שלטונה של המלכה חתשפסות במאה ה-15 לפנה"ס על מנת להשיג את בושם המור. דיווחים על הנסיעה הזו שרדו, ואלה נמצאו במקדש הקבר של חתשפסות בדיר אל-בחרי. התבליט מזכיר את שמות המלך והמלכה של פונת בעת המשלחת. כמה מהיורשים של המלכה חתשפסות, הכוללים גם את תחותמס השלישי ארגנו משלחות לפונת. קטעים מהתבליט המתאר את משלחת חתשפסות לפונת טקסטים מצריים עתיקים קושרים את מיקומה של פונת עם חופי הים האדום, אך אין הסכמה מלאה על מיקומה המדויק. החוקרים המודרניים ממקמים את פונת בצפונה של אתיופיה או אריתריאה, או ארצם של הבאג'אים בצפון-מזרחה של סודאן. על פי החוקר קנט קיטצ'אן, המיקום של פונת הוא האזור של אתיופיה הצפונית, אריתריאה וצפון-מזרח סודאן. נמצאו שרידים של טף בפירמידות של השושלת הרביעית בדאשאר מה שתומך בתאוריה זו, משום שהדגן הזה גדל רק ברמות של אתיופיה ואריתריאה, מהן שופע נהר הנילוס. עצי מור ממשלחות הסחר של המלכה חתשפסות נמצאים בפרמידת הקבר שלה בדיר אל-בחרי מוכיח שעצים אלה שנטעו במקדש בדאיר אל-באהרי נמצאו ברמת אתיופיה. בספר השיוט בים האריתראי שתורגם על ידי החוקר ג.וו.ב. האנטינגפורד קושר את השם פונת עם השם אופונה, אזור מסחר חופי הנמצאת דרומית לכף גוארדאפוי, ומזהה בכך את פונת ואופונה עם חאפון.[דרוש מקור] המצריים הקדמונים התייחסו לפונת גם בשם טא נאטג'אר, תרגום "ארץ האלוהים". אז נראה שפונת נחשבה בעיניהם כמעין "ארץ הקודש" והשתמשו בשם זה לתיאור אל השמש, כלומר אזורים בכיוון זריחת השמש. האזורים המזרחיים האלה בורכו במוצרים יקרים, אהבו קטורת והשתמשו בהם במקדשים. המונח שימש לא רק בקשר לפונת הנמצאת דרום מזרחית למצרים, אבל גם בקשר לאזורים במזרח אסיה וצפון-מזרחה של מצרים, כמו לבנון, שהייתה המקור של עצים לבית המקדש של ממלכת ישראל המאוחדת. פונטלנד היא ישות מדינית בצפון סומליה שאימצה שם זה, על שם פונת הקדומה (באנגלית Punt, בתעתיק לעברית מאנגלית "פונט") במהלך המאה ה-20. מדיה וקבצים בנושא פונת בוויקישיתוף פונת, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) פונת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) James Hoch, Middle Egyptian Grammar, Benben Publications, 1997, עמ' 256 Ian Shaw & Paul Nicholson, The Dictionary of Ancient Egypt, British Museum Press, London. 1995, p. 231. ISBN 0810932253 Breasted, John Henry, Ancient Records of Egypt: Historical Documents from the Earliest Times to the Persian Conquest, University of Chicago Press, 1906-1907, p. 433, vol. 1. ISBN 1428603328 Shaw & Nicholson, op. cit., p.231 Breasted 1906-07, p. 161, vol. 1. Breasted 1906-07, p. 427-433, vol. 1 Breasted 1906-07, p. 246-295, vol. 1 אמילי סנדס, דיר אל־בחרי, מצרים העתיקה - תעלומת קברו של האל אוסיריס: יומנה של העלמה אמילי סנדס, סין: הוצאת שוקן, נובמבר 1926 Edward J. Keall, "Possible Connections in Antiquity Between the Red Sea Coast of Yemen and the Horn of Africa", in Trade and Travel in the Red Sea Region. Proceedings of Red Sea Project I Held in the British Museum by the Society for Arabian Studies Monographs No. 2. Oxford: England, Archaeopress, October 2002, p.53 Kitchen, K. A. (1971), "Punt and How to Get There", Orientalia 40: 184-207, p. 41 Shaw & Nicholson, op. cit., p.231 Shaw & Nicholson, op. cit., p.232 Breasted 1906-07, p. 658, vol. II. Breasted 1906-07, p. 451,773,820,888, vol. II