laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוניברסיטת אל-ירמוכ

אוניברסיטת אל-ירמוכ (בערבית: جامعة اليرموك; באנגלית: Yarmouk University; וידועה אף בר"ת: YU) היא אוניברסיטה כללית, ציבורית, הנמצאת במרכז העיר אירביד, באזור א-רמת'א, בצפון ממלכת ירדן. בשנת הלימודים 2016/2017, היו באוניברסיטה 1,004 חברי סגל, 1,597 עובדים ו-34,651 סטודנטים בכל התוכניות האקדמיות (31,282 תואר ראשון, 2,807 תואר שני ו- 562 דוקטורט). באוניברסיטה למעלה מ-31,000 סטודנטים לתואר ראשון, ולמעלה מ-1,500 סטודנטים לתארים מתקדמים. באוניברסיטה 15 פקולטות המציעות 62 מסלולי לימוד לתואר ראשון ו-95 מסלולי לימוד לתארים מתקדמים. הקמפוס של אוניברסיטת אל-ירמוכ נמצא כ-2 ק"מ מדרום למרכז העיר אירביד, בצפון ירדן, ושטחו כ-5 קמ"ר. בקמפוס מבני לימוד, ספרייה, וכן מתקני ספורט הכוללים אצטדיון כדורגל ובו 7,000 מושבים. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת אל-ירמוכ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת אל-ירמוכ (בערבית) אוניברסיטת אל-ירמוכ, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת אל-ירמוכ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) دائرة التنمية والتخطيط, ddp.yu.edu.jo ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא ירדן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לנה אנדרה

לנה אנדרה (בשוודית: Lena Endre; נולדה ב-8 ביולי 1955) היא שחקנית שוודית. אנדרה נולדה במחוז סטוקהולם וגדלה בלפלנד. היא למדה תקופה ביולוגיה ימית ולאחר מכן החלה לעבוד בחנות. בסוף שנות השבעים החלה להופיע בתיאטרון וב-1983 התקבלה לאקדמיה לאומנויות הבמה של סטוקהולם. לאחר סיום לימודיה ב-1986 החלה להופיע במספר סדרות טלוויזיה. ב-1988 שיחקה בסרט האימה "Besökarna". ב-1990 שיחקה בסרט "Pelle flyttar till Komfusenbo" המבוסס על רומן של אסטריד לינדגרן. ב-1992 הופיעה בסרט של בילה אוגוסט "The Best Intentions". ב-1997 שיחקה בסרט הטלוויזיה של אינגמר ברגמן "Larmar och gör sig till". ב-2000 שיחקה בסרטה של ליב אולמן "Faithless". ב-2009 גילמה את העורכת "אריקה ברגר" בסרט נערה עם קעקוע דרקון, בשנה זו גם הופיעה בסרט "Engelen" שהיה נציג נורווגיה לפרס האוסקר. היא זכתה פעמיים ב-1997 וב-2000 בפרס גולדבאג המקביל השוודי לפרס האוסקר וב-2006 הנחתה את הטקס. היא הייתה נשואה שלוש פעמים ולה שני ילדים מבן זוגה לשעבר השחקן תומאס האנזון. מדיה וקבצים בנושא לנה אנדרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לנה אנדרה לנה אנדרה, סרטונים בערוץ היוטיוב לנה אנדרה, ברשת החברתית Goodreads לנה אנדרה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לנה אנדרה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי לנה אנדרה, באתר AllMovie (באנגלית) לנה אנדרה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) לנה אנדרה, באתר Metacritic (באנגלית) לנה אנדרה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לנה אנדרה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) לנה אנדרה, באתר ספוטיפיי לנה אנדרה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) לנה אנדרה, באתר Last.fm (באנגלית) לנה אנדרה, באתר MusicBrainz (באנגלית) לנה אנדרה, באתר דיזר לנה אנדרה, באתר Discogs (באנגלית) לנה אנדרה, באתר Songkick (באנגלית) לנה אנדרה, באתר SecondHandSongs לנה אנדרה, באתר טיידל (באנגלית) פרופיל באתר ingmarbergman ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרכז שבאב אל-אמערי

מרכז שבאב אל-אמערי (בערבית: مركز شباب الأمعري - מרכז צעירי אל-עמארי) היא קבוצת כדורגל ממחנה הפליטים אל-אמערי המשחקת בליגת העל הפלסטינית. אגודת הספורט שבאב אל-אמערי הוקמה בשנת 1953 במחנה הפליטים אל-אמערי, השוכן כ-2 ק"מ מדרום למרכז העיר רמאללה, בשטח המוניציפלי של העיר אל-בירה. בשנות האינתיפאדה השנייה מפעלי הכדורגל ברשות הפלסטינית, ברצועת עזה ובגדה המערבית, הופסקו פעמים רבות. הדבר נבע ממספר רב של סיבות, לרבות חוסר יכולת תנועה, סגר וכתר, ופגיעה במתקני ספורט. בשנת 2003 משחק גמר גביע פלסטין, בין אל-אמערי למרכז שבאב בלאטה, בוטל לאחר שחיילי צה"ל עצרו את האוטובוס של שחקני בלאטה במחסום חווארה, ומנעו את נסיעתו בטענה שאין מעבר לגברים בגילאי 16–35 במחסום. רק בעונת 2008/2009 חזרה הליגה לתפקד במתכונת מלאה. הקבוצה זכתה פעמיים באליפות הליגה של הגדה המערבית בעונת 1997 ובעונת 2010/2011. הקבוצה נחשבת לפופולרית ביותר בגדה, וטארק עבאס, בנו של יו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס, שימש כמנהל המועדון בשנים 2014-2015. בשנת 2011 עבר לשחק בקבוצה שחקן קבוצת מכבי אחי נצרת תאאר באשא. הקבוצה משחקת באצטדיון אל-בירה השוכן כ-500 מטר מצפון להתנחלות פסגות. באצטדיון כ-8,000 מקומות ישיבה. בניית האצטדיון החלה בשנת 2006 במימונה של פיפ"א, כחלק מתוכנית לעידוד הכדורגל הפלסטיני. ממשלות צרפת וגרמניה השתתפו במימון בניית היציעים ויו"ר פיפ"א ספ בלאטר הניח את אבן הפינה לאצטדיון. ב-11 באוקטובר 2009, מספר חודשים לפני שבנייתו הושלמה, הוציא המנהל האזרחי צו להפסקת העבודה על היציעים מטעם מועצת התכנון העליונה של יהודה ושמרון, מאחר שהבנייה במקום מתבצעת "ללא רישיון". ב-2 בנובמבר 2009, הגישו התנחלות פסגות ועמותת רגבים עתירה לבג"ץ הדורשות מהמדינה להרוס את האצטדיון. העותרים טענו נגד האצטדיון שיש סכנה שבסופו של כל משחק כדורגל האוהדים יתקיפו באבנים את היישוב. העתירה נדחתה כשהתברר שתוכנית המתאר לאזור אושרה כבר ב-1981 והאצטדיון נחנך ב-2010. המשחק הרשמי הראשון ששוחק באצטדיון היה גמר גביע פלסטין. מגרש האימונים ומשרדי המועדון ממוקמים במחנה הפליטים אל-אמערי, בדרך ירושלים-רמאללה (כביש 60 הישן). אליפות ליגת העל הפלסטינית (2) 1997 2010/2011 גביע פלסטין סגנות (1): 2018/2019 ליגת העל הפלסטינית מסונפת להתאחדות לכדורגל של אסיה (באנגלית: Asian Football Confederation, ראשי תיבות AFC), ולכן קבוצות אשר מסיימות במקומות הראשונים זוכות להשתתף במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות. שבאב אל-אמערי השתתפה בתחרות AFC Cup של ההתאחדות (AFC Champions League) בעונת 12–2011. שבאב אל-אמערי באתר Soccerway יוני מנדל, שג'אעיה או חאן יונס: מי תהיה אלופת הליגה הפלסטינית בכדורגל?, באתר "שיחה מקומית", 17 באפריל 2015 הליגה הפלסטינית שבה לפעילות, באתר וואלה, 21 באוגוסט 2008 אבי יששכרוף וזיו קורן‏, אזהרה מרמאללה: בסוף הקיץ הכול הולך להשתנות, באתר וואלה, 29 במאי 2015 מערכת דאבל פס ,כל הדרך לפלסטין באתר ערוץ הספורט, 7 באוגוסט 2011 עמירה הס, האם האצטדיון הפלסטיני יהפוך לסקנדל פוליטי, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2009 עמירה הס, המתנחלים נגד אצטדיון הכדורגל באל-בירה: האוהדים יירגמו את פסגות, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2009 נרי ברנר, כדורגל משני צידי הגדר, באתר ynet, 5 באוגוסט 2011
עונת 2019/2020 בלה ליגה

עונת 2019/2020 הייתה העונה ה-89 במסגרת הלה ליגה, הנקראת "לה ליגה סאנטנדר" עקב חסות מסחרית. העונה החלה ב-16 באוגוסט 2019. בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בספרד הוחלט בתחילת מרץ שכל המשחקים יערכו ללא קהל, בהמשך ב-12 במרץ עקב החרפת התפרצות הנגיף הליגה יצאה לפגרה של שבועיים, אך הפגרה הוארכה עד ל-11 ביוני 2020 אז שבה הליגה לפעילות ללא קהל והסתיימה ב-19 ביולי 2020. מליגת המשנה עלו אוססונה, גרנדה ו-מיורקה. ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם ה-34 בתולדות המועדון. מיורקה, אספניול ולגאנס ירדו לליגת המשנה בסיום העונה. בעונה זו השתתפו 20 קבוצות – 17 קבוצות ששיחקו בעונה הקודמת, אליהן הצטרפו אוססונה, גרנדה ומיורקה שעלו מהליגה הספרדית השנייה. אצטדיון זמני פרס הפיצ'יצ'י למלך השערים של העונה: ליונל מסי (ארגנטינה ארגנטינה), ברצלונה, שכבש 25 שערים. זו היא זכייתו השביעית בפרס ובכך שבר את שיאו של תלמו סארה. פרס ה"זאמורה" לשוער שספג הכי פחות שערים העונה: טיבו קורטואה (בלגיה בלגיה), ריאל מדריד, שספג 20 שערים. זו היא זכייתו השלישית בפרס לאחר שזכה בעבר פעמיים נוספות במדי אתלטיקו מדריד. "פרס סארה" לכדורגלן ספרדי שכבש מספר מרבי של שערים במהלך העונה הוענק: ג'רארד מורנו (ספרד ספרד), ויאריאל, שכבש 18 שערים. פרסי LFP הוענקו ל: השחקן המצטיין: כרים בנזמה (צרפת צרפת) השוער המצטיין: טיבו קורטואה (בלגיה בלגיה) המאמן המצטיין: זינדין זידאן (צרפת צרפת) ויולן לופטגי (ספרד ספרד) ערך מורחב – שחקן החודש בלה ליגה מדיה וקבצים בנושא עונת 2019/2020 בלה ליגה בוויקישיתוף
בנואה מאז'ימל

בנואה מאז'ימל (בצרפתית: Benoît Magimel; נולד ב-11 במאי 1974) הוא שחקן צרפתי. מאז'ימל נולד בפריז, בגיל שש עשרה עזב את בית ספר על מנת להתמקד בקריירת המשחק שלו. ב-1988 הופיע לראשונה בקולנוע בקומדיה "La Vie est un long fleuve tranquille" על שני נערים שהוחלפו בלידתם. ב-1996 הופיע בסרט "Les Voleurs" עם קתרין דנב. ב-1999 גילם את אלפרד דה מיסה בסרט "Les Enfants du Siècle". ב-2000 שיחק את התפקיד הראשי של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת בסרט הביוגרפי על חייו "Le Roi danse". ב-2001 זכה בפסטיבל קאן בפרס השחקן הטוב ביותר על הסרט המורה לפסנתר. ב-2003 שיחק בסרט "פרח הרוע" לצד נטלי ביי. ב-2004 שיחק בסרטו של קלוד שברול "השושבינה" המבוסס על רומן מאת רות רנדל. ב-2005 גילם טייס בסרט "Les Chevaliers du ciel". ב-2007 שיחק בסרט "La Fille coupée en deux" לצד לודווין סנייה. ב-2008 שיחק בסרט "La Possibilité d'une île" המתבסס על רומן של מישל וולבק. ב-2010 דיבב את הבובה קן, בן זוגה של ברבי בדיבוב הצרפתי של "צעצוע של סיפור 3". בשנת 2011 שיחק בסרט המלחמה "כוחות מיוחדים" בתור טיק-טאק לצדם של דיאן קרוגר ודג'ימון הונסו. בשנת 2021 שיחק בסרט הדרמה "בשלווה" של הבמאית עמנואל ברקוט הסרט הוקרן בבכורה ב-6 ביולי 2021; מאז'ימל זכה לביקורות חיוביות על הופעתו בסרט ואף זכה בפרס לומייר לשחקן הטוב ביותר. בשנת 2023 גילם את דודין בופנט בסרט "הקדירה". מ-1998 ועד 2003 היה בן זוגה של השחקנית ז'ולייט בינוש, לזוג נולדה בת. מדיה וקבצים בנושא בנואה מאז'ימל בוויקישיתוף בנואה מאז'ימל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בנואה מאז'ימל, באתר AllMovie (באנגלית) בנואה מאז'ימל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) בנואה מאז'ימל, באתר Metacritic (באנגלית) בנואה מאז'ימל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרופיל באתר allocine (בצרפתית) פרופיל באתר elle (בצרפתית)
אר. סי. ביופורד

רוברט קאנטרברי "אר. סי." ביופורד (באנגלית: Robert Canterbury "R. C." Buford; נולד ב-16 במאי 1960) הוא מנהל קבוצות כדורסל אמריקאי, אשר משמש כג'נרל מנג'ר של סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA. ביופורד נולד בעיר ויצ'יטה שבקנזס, ובבגרותו למד באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה, באוניברסיטת טקסס A&M ובאוניברסיטת פרנדס אשר בוויצ'יטה. בין השנים 1983–1988 שימש כעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קנזס, תחת לארי בראון. בעונת 1987/1988 זכתה הקבוצה בטורניר אליפות המכללות, בפעם השנייה בתולדותיה, הודות ליכולת מצוינת של שחקניה דני מאנינג וקווין פריצ'רד. בקיץ 1988 מונה בראון למאמן סן אנטוניו ספרס, והביא יחד עמו את ביופורד כעוזרו. לקראת עונת 1992/1993 עברו בראון וביופורד ללוס אנג'לס קליפרס, ובעונה העוקבת שימש ביופורד כעוזרו של לון קרוגר, מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פלורידה. בקיץ 1994 מונה ביופורד על ידי ג'נרל מנג'ר הספרס, גרג פופוביץ', לסקאוט במועדון. בשנת 1997 קודם לתפקיד "ראש מחלקת הסקאוטינג", ושנתיים לאחר מכן לתפקיד "סגן נשיא לענייני כדורסל", במסגרתו שכנע את פופוביץ' לבחור את טוני פארקר בבחירה ה-28 של דראפט 2001. ביולי 2002 החליף ביופורד את פופוביץ' כג'נרל מנג'ר של הקבוצה, בעוד פופוביץ' נשאר בעמדת המאמן. פעולתו הראשונה של ביופורד כמנהל הקבוצה הייתה החתמתו של מאנו ג'ינובילי, אשר נבחר על ידי הספרס בדראפט 1999. בעונות 2003, 2005 ו-2007 זכו הספרס באליפות ה-NBA, בהובלת טים דאנקן, פארקר וג'ינובילי. בין השנים 2010–2012 צירף ביופורד את קוואי לנארד, דני גרין ובוריס דיאו, אשר סייעו לקבוצה להעפיל לגמר ה-NBA בעונת 2013, ולזכות באליפות בעונת 2014. בסיום אותה עונה זכה בפרס מנהל העונה. בסיום עונת 2015/2016 זכה בשנית בפרס מנהל העונה, לאחר שצירף בקיץ הקודם את למרכוס אולדרידג' ודייוויד וסט, והאריך את חוזיהם של דאנקן, ג'ינובילי, לנארד וגרין. ביולי 2018 העביר את לנארד וגרין לטורונטו ראפטורס, בתמורה לדמאר דרוזן, יאקוב פולטל ובחירת דראפט עתידית. לאורך השנים "מצא" ביופורד בדראפט שחקנים יעילים רבים בבחירות נמוכות יחסית, כגון קוואי לנארד (בחירה 15), ג'ורג' היל (26), טוני פארקר (28), בנו אודריך (28), טיאגו ספליטר (28), קורי ג'וזף (29), דג'ונטה מארי (29) ודריק וייט (29). פעולותיו של ביופורד כג'נרל מנג'ר, באתר Basketball-Reference ביוגרפיה, באתר הספרס Out of Africa, באתר grantland.com,‏ 22 במרץ 2013 The Buford Way, באתר USA Today,‏ 21 במאי 2007 פעולותיו של ביופורד כג'נרל מנג'ר, באתר basketball-reference.com ביופורד זוכה בפרס מנהל העונה, באתר ה-NBA,‏ 9 במאי 2016 בוצע הטרייד בין לאונרד לדרוזן: "אין שום נאמנות במשחק הזה", באתר וואלה, 18 ביולי 2018
בית הכנסת לואיס דה טורס

בית הכנסת לואיס דה טורס (באנגלית: Luis de Torres Synagogue) הוא בית הכנסת היחיד באיי בהאמה. בית הכנסת קרוי על שם לואיס דה טורס, מתורגמנו של כריסטופר קולומבוס במסע התגליות הראשון שלו, והיהודי הראשון שדרך על אדמת העולם החדש. בית הכנסת ממוקם על "דרך השמש העולה במזרח" (East Sunrise Highway), בין הכנסייה הלותרנית והכנסייה הקתולית "כוכב מרים שעל הים" (באנגלית: Mary Star of the Sea, בלטינית: Stella Maris; כינויה העתיק של מרים). המבנה בעל קומה אחת, צבוע לבן עם מגן דוד בחזיתו, כשמסביבו דקלים, אורנים ומרבדי פרחים. בית הכנסת פעיל בעיקר בחודשי הקיץ, כשהאות לפתיחתו מחדש לאחר הפסקת החורף הוא בסעודת ליל הסדר המשותפת של חברי הקהילה המקומית. אופי הפעילות של הקהילה היהודית באיי בהאמה בין המאה ה-15 למאה ה-21 אינו ברור, אך נראה כי הייתה קהילה מגוונת (אשכנזים וספרדים), ונכון ל-2019 מונה הקהילה כ-50 חברים. אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת לואיס דה טורס היסטוריה של בית הכנסת, האתר הרשמי, (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת ובנושא הקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Alesta

Alesta (בעברית: אלסטה) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת הרומניה, אלכסנדרה סטאן. האלבום יצא לאור ב-9 במרץ 2016, על ידי חברות התקליטים ויקטור רקורדס, רוטון רקורדס, גלובאל רקורדס, האחים וורנר ואגו רקורדס. עם יציאתו, נכנס האלבום אל המקום ה-34 במצעד האלבומים שביפן. מידע על האלבום Alesta באתר MusicBrainz האלבום Alesta באתר Discogs Victor • Roton • Global • Warner Bros. • Vae Victis • Ego סבסטיאן ארמן, סבסטיאן באראק, מרסל בוטזאן, יון צ'ירינסיוק, דייוויד קינטה, יואכים פרסון, אנדריאס שלר תומאס טרוגלסן 2016年03月07日～2016年03月13日 オリコン週間 アルバムランキング, ORICON NEWS "Alesta – Deluxe Edition" (ביפנית). Victor Entertainment. 9 במרץ 2016. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Alesta by Alexandra Stan on Apple Music". iTunes Store. 16 במרץ 2016. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Alesta de Alexandra Stan sur Apple Music". iTunes Store. 16 במרץ 2016. אורכב מ-המקור ב-11 בספטמבר 2016. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Alesta von Alexandra Stan auf Apple Music". iTunes Store. 16 במרץ 2016. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Alesta by Alexandra Stan on Apple Music". iTunes Store. 16 במרץ 2016. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Alesta by Alexandra Stan on Apple Music". iTunes Store. 16 במרץ 2016. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Alesta by Alexandra Stan on Apple Music". iTunes Store. 18 באפריל 2016. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Alesta de Alexandra Stan en Apple Music". iTunes Store. 22 באפריל 2016. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Alesta de Alexandra Stan en Apple Music". iTunes Store. 22 באפריל 2016. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Alesta de Alexandra Stan en Apple Music". iTunes Store. 22 באפריל 2016. נבדק ב-17 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Alesta di Alexandra Stan su Apple Music". iTunes Store. 8 ביולי 2016. נבדק ב-17 ביוני 2015. {{cite news}}: (עזרה)
אצטדיון אל-בירה

האצטדיון העירוני הבינלאומי אל-בירה הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בפאתי העיירה אל-בירה. באצטדיון כ-8,000 מקומות ישיבה בשני יציעים, יציע מערבי ראשי ויציע צפוני מאחורי אחד השערים. משטח הדשא הוא סינתטי, עקב מצוקת המים ברשות הפלסטינית. בניית האצטדיון החלה בשנת 2006 במימונה של פיפ"א, כחלק מתוכנית לעידוד הכדורגל הפלסטיני. ממשלות צרפת וגרמניה השתתפו במימון בניית היציעים ויו"ר פיפ"א ספ בלאטר הניח את אבן הפינה לאצטדיון. ב-11 באוקטובר 2009, מספר חודשים לפני שבנייתו הושלמה, הוציא המנהל האזרחי צו להפסקת העבודה על היציעים מטעם מועצת התכנון העליונה של יהודה ושמרון, מאחר שהבנייה במקום מתבצעת "ללא רישיון". ב-2 בנובמבר 2009, הגישו התנחלות פסגות ועמותת רגבים עתירה לבג"ץ הדורשות מהמדינה להרוס את האצטדיון. העותרים טענו נגד האצטדיון שיש סכנה שבסופו של כל משחק כדורגל האוהדים יתקיפו באבנים את היישוב. העתירה נדחתה כשהתברר שתוכנית המתאר לאזור אושרה כבר ב-1981 והאצטדיון נחנך ב-2010. המשחק הרשמי הראשון ששוחק באצטדיון היה גמר גביע פלסטין. שחקן נבחרת צרפת לשעבר ליליאן תוראם בעט את בעיטת הפתיחה במשחק. עמירה הס, האם האצטדיון הפלסטיני יהפוך לסקנדל פוליטי, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2009 עמירה הס, המתנחלים נגד אצטדיון הכדורגל באל-בירה: האוהדים יירגמו את פסגות, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2009 נרי ברנר, כדורגל משני צידי הגדר, באתר ynet, 5 באוגוסט 2011 "Thuram opens West Bank stadium". 15 באפריל 2011. נבדק ב-9 ביולי 2017. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוליברי ציצת-תיל

קוליברי ציצת-תיל (שם מדעי: Discosura popelairii) הוא מין של עוף טרפי קטן ממשפחת הקוליבריים החי ביערות הגשם הטרופיים של קולומביה, אקוודור ופרו, למדרונות הרי האנדים בגבהים 500-1,500 מטר. מין זה הוא מהקטנים שבקוליבריים ומהעופות בכלל: הוא מגיע לאורך 10.5—12 ס"מ בזכרים ו-6.5—7.5 ס"מ בנקבות ומשקלו הממוצע הוא רק שתיים וחצי גרם. זכרי הקוליברי בעלי נוצות מפוארות בצבע ירוק עם ראש ירוק המוקף נוצות יוצרות ציצה ירוקה-כהה גבוהה המזכירה חוט תיל עומד. החזה כחול והבטן ורדרדה בהירה. קצוות הכנפיים סגולות, הגב כחול ומעליו עובר פס לבן. הרגליים בעלות נוצות אדומות והזנב ארוך וכחול עם זוג ציצות ארוכות בולטות. מקור הקוליברי קצר יחסית. לעומת הזכרים הנקבות בעלות נוצות קצרות יותר ומפוארות פחות. קוליברים קטנים אלה פעלתנים ביותר ומבקרים כל יום במאות פרחים (בעיקר של הסוג Inga) במטה לינוק צוף או שהם יצודו חרקים למאכל. בעונת הרבייה קוליברי אלה מושכים נקבות עם נוצותיהם הראוותניות ועם נפנוף זנבותיהם הגדולים. כמו מרבית העופות הקוליברים הם מונוגמים. מדיה וקבצים בנושא קוליברי ציצת-תיל בוויקישיתוף קוליברי ציצת-תיל, באתר ITIS (באנגלית) קוליברי ציצת-תיל, באתר NCBI (באנגלית) קוליברי ציצת-תיל, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוליברי ציצת-תיל, באתר GBIF (באנגלית) קוליברי ציצת-תיל באתר הרשימה האדומה של IUCN
לואיג'י בוקריני

לואיג'י בוקריני (באיטלקית: Luigi Boccherini;‏ 19 בפברואר 1743 – 28 במאי 1805) היה מלחין וצ'לן איטלקי מהתקופה הקלאסית. בוקריני נולד בשנת 1743 בלוקה, למשפחה של אמנים ומוזיקאים מוכשרים. בוקריני גילה כישרון בנגינה בצ'לו כבר מגיל צעיר, וכשהיה בן שלוש עשרה, אביו שלח אותו ללמוד אצל המאסטרו די קפלה של סאן פייטרו, ומאוחר יותר אף הגיע לחצר המלכות בווינה בליווי אביו. בשנת 1764 נסע בוקריני למילאנו וביקר שם אצל המלחין ג'ובאני בטיסטה סמרטיני, וחזר מאוחר יותר לעיר הולדתו בשביל לנגן בתזמורת התיאטרון. הוא הרבה להלחין ואף הקים רביעיית מיתרים. בשנת 1766 נסע בוקריני למסע הופעות ברחבי אירופה עם הרביעייה שהקים. כשהגיע לפריז, בשנת 1767, זכה לקבלת פנים חמימה במוסד הקונסר ספיריטואל, שאפשרה לו להוציא לאור רביעיות, סונאטות ושלישיות. בשנת 1769 קיבל בוקריני משגריר ספרד בפריז הזמנה לבקר בספרד. בוקריני נעשה למלחין בחצר הספרדית, והמשיך לכתוב שם יצירות רבות. מאוחר יותר עבד בוקריני תחת חסותו של נסיך פרוסיה, וילהלם. אחרי מותו של הנסיך, חזר בוקריני לספרד. בשנת 1800 ארגן בוקריני קונצרטים רבים וכתב יצירות בשביל אחיו של נפוליאון בונפרטה, לוסיאן. למרות פופולריותו הרבה של בוקריני, שאף התבטאה בכך שהמו"ל שלו הוציא לאור רביעיות של מלחינים אחרים תחת שם בוקריני, הוא מת חסר כל במדריד בשנת 1805 ממחלת השחפת. כשהתחיל בוקריני להלחין, הוא היה מלחין טיפוסי לתקופתו וגם צ'לן וירטואוז, דבר שניכר בקונצ'רטי שכתב לצ'לו. הוא כתב גם יצירות רבות לגיטרה הספרדית (שלעיתים אף חיקה את צליליה בכלי הקשת האחרים), שהנודעת שבהן היא ה"נסיגה ממדריד", חמישיית גיטרות בדו מז'ור. בחמישיות שכתב הוא נהג לצרף שני צ'לי במקום צ'לו אחד וגם קונטרבס. הוא גם כתב יצירות קאמריות אחרות, כמו שמינייה בסול מז'ור, רביעיית מיתרים בסול מז'ור וכו'. כמו כן הוא גם כתב שמונה עשרה סימפוניות, כמו הסימפוניות ברה מינור ("ביתו של השטן") ובלה מז'ור. בוקריני הושפע מהאלגנטיות האיטלקית, והושפע גם בצעירותו מרוח "הסער והפרץ" כשביקר בווינה. אך בוקריני הושפע בעיקר מימי שהותו באנדלוסיה (ספרד), שם הושפע מהריקודים הספרדיים ומוזיקת הגיטרה המורכבת. כל השפעותיו אלה הפכו את סגנונו האישי של בוקריני למקורי ומרתק, שהשפיעו על הדורות הבאים. לבוקריני היה מינואט. מפרצון בוקריני באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של לואיג'י בוקריני. לואיג'י בוקריני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לואיג'י בוקריני, באתר AllMovie (באנגלית) לואיג'י בוקריני, באתר ספוטיפיי לואיג'י בוקריני, באתר AllMusic (באנגלית) לואיג'י בוקריני, באתר MusicBrainz (באנגלית) לואיג'י בוקריני, באתר Discogs (באנגלית) יוטיוב, הפרק הרביעי של חמישיית "פנדנגו" מאת בוקריני, לרביעיית כלי קשת, גיטרה וקסטנייטות רשימת יצירותיו של בוקריני (צרפתית) לואיג'י בוקריני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לואיג'י בוקריני, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לואיג'י בוקריני (1743-1805), דף שער בספרייה הלאומית לואיג'י בוקריני באתר www.luigi-boccherini.org מדור שמו של מפרצון בוקריני באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
אנדראה מרין

אנדראה מרין (ברומנית: Andreea Marin; נולדה ב-22 בדצמבר 1974) היא מנחת טלוויזיה רומנייה. מרין נולדה ברומאן. היא למדה תקופה מתמטיקה במכללה ברומאן, לאחר מכן למדה באוניברסיטת יאשי עיתונאות והיא גם למדה עיתונאות, יחסי ציבור ופרסום באוניברסיטת דרום קרוליינה. ב-1994 החלה לעבוד בהטלוויזיה הרומנית כמגישה בסניף של יאסי. בנוסף להנחיה היא שימשה כעורכת חדשות בתחנת הטלוויזיה הציבורית של רומניה. ב-1999 החלה להנחות את התוכנית "Surprize, Surprize" במסגרתה מוצגים סיפורי חיים של אישים המתמודדים עם קשיים כמו מוגבלויות שונות ועוני. ב-2000, 2004, 2006 ו-2007 הגישה את הניקוד של רומניה באירוויזיון. היא הנחתה את אירוויזיון הילדים 2006 שנערך בבוקרשט. ב-1997 ו-2002 הנחתה את פסטיבל איל הזהב. ב-2006 שיחקה בפרק של הסדרה הקומית "Meseriasii", כשחקנית היא גם הופיעה ב-2008 בסרט האמריקאי "A Beautiful Life". היא הפיקה מספר סרטים תיעודיים. היא האזרחית הרומנייה היחידה שמשמשת כשגרירת רצון טוב של קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים. היא חברה בצוות ההנהלה של חברת התקשורת הבינלאומית "Prime Time World Broadcast". בשנת 2021 השתתפה בתוכנית המציאות הזמר במסכה בתור באבה יאגה וזכתה במקום הראשון. מדיה וקבצים בנושא אנדראה מרין בוויקישיתוף פרופיל באתר viva (ברומנית) פרופיל באתר wayback machine (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Bye Bye

Bye Bye (בעברית: ביי ביי) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, מתוך אלבומה האחד עשר, E=MC². השיר יצא לאור ב-15 באפריל 2008, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברת תקליטים איילנד רקורדס. השיר הגיע למקום ה-19 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר נכתב על ידי מריה קארי, טור אריק הרמנסן, מיקל ס. אריקסן וג'ונטה אוסטין והופק על ידי קארי וסטארגייט. כמו כן, יצא הסינגל בפורמט של תקליטור והורדה דיגיטלית. בין היתר, השיר הוא שיר בסגנון הרית'ם אנד בלוז, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ. כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, כמה שנים לאחר שיצא. מידע על היצירה "Bye Bye" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Bye Bye" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Bye Bye" באתר Discogs סרטון השיר "Bye Bye" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Bye Bye" באתר ספוטיפיי Bye Bye (Album Version) by Mariah Carey on Amazon Music - Amazon.com, www.amazon.com Bye Bye, 2008-06-23, נבדק ב-2019-06-12 Bye Bye, 2008-07-18, נבדק ב-2019-06-12 Mariah Carey Chart History, Billboard Mariah Carey – Bye Bye (באנגלית), נבדק ב-2019-06-12 Bye Bye, Discogs (באנגלית) Mariah Carey - Bye Bye, Discogs (באנגלית) E=MC², נבדק ב-2019-06-12 Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)