laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברטה השמנה

ברטה השמנה או ברטה הגדולה (בגרמנית: Dicke Bertha) היה כינויו של תותח-על מטיפוס הוביצר מתוצרת קרופ שהיה בשימוש צבא האימפריה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. שמו הרשמי היה M-Gerät 14 Kurze Marine-Kanone. התותח הענק נבנה במיוחד על מנת להבקיע את הביצורים שהקימה בלגיה על גבולה עם גרמניה, שלב חיוני במימוש תוכנית שליפן הגרמנית לכיבוש צרפת. תכנון התותח החל לפי הזמנת משרד המלחמה של האימפריה הגרמנית, עוד בשנת 1904 לאחר לימוד אופן הפעלת ארטילריה כבדה לשבירת המצור בפורט ארתור במהלך מלחמת רוסיה–יפן. במצור הפעילו היפנים אשר תותחי-חוף בקוטר 280 מ"מ אותם עקרו מתושבתם הקבועה והשתמשו בהם לירי תלול-מסלול מול הביצורים, כך שהפגזים נפלו מלמעלה על גג הביצור. בתחילה בנתה קרופ מספר אבות טיפוס, בעלי קליבר הולך וגדל. אלו נתגלו כמסורבלים מדי. משנתברר כי ניתן היה להניע אותם רק על גבי מסילת ברזל הם נזנחו. התותח הסופי היה שונה מאבות הטיפוס שקדמו לו כיוון שיוצר תוך הקפדה על יכולת הובלה בכביש (בעל גלגלים ונגרר על ידי טרקטור, ולא על גבי מסילת ברזל), תפעול על ידי צוות קטן יחסית וקצב אש גבוה ככל האפשר. במרץ 1914 הודגמה הגרסה הסופית של ההוביצר בפני וילהלם השני, קיסר גרמניה ובכירים נוספים. התותח זכה לכינוי "ברטה השמנה" על שם בתו של פרידריך אלפרד קרופ, שירשה את מפעלי קרופ ב-1902. עם פרוץ המלחמה באוגוסט היו מוכנים רק שני תותחים, אך ייצורם נמשך לאורך המלחמה. הופעתו הראשונה של התותח בשדה הקרב הייתה עם פרוץ המלחמה במתקפות על ביצורי לייז', נאמור ואנטוורפן בבלגיה וקו הביצורים בצפון צרפת. ההתקפה הצליחה לפורר את הביצורים וזיכתה את התותח בתהילה של "נשק פלא" (גרמנית: Wunderwaffe). יכולת "פלאית" זו נבעה מהסיבה שהביצורים נבנו בשנות ה-80 של המאה ה-19 מבטון לא מזוין. בהתקפה על ביצורי ורדן בפברואר 1916 כשלה ההפגזה, ולא הצליחה למוטט את הביצורים שנבנו מבטון מזוין, אך גרמה להם נזק. כישלון זה גרם להפסקת ייצור התותחים, לאחר שייוצרו בין 12 ל-18 פריטים. מפעלי קרופ העשירו את הפלדה לייצור הקנה בכמות קטנה של היסוד מוליבדן. המוליבדן שהוסף לפלדה העלה את נקודת ההתכה של הפלדה ל-2,620 מעלות צלזיוס, כאלף מעלות יותר מעל נקודת ההתכה של ברזל. כן ביטל המוליבדן את תכונת הפריכות של הפלדה המתגלה בטמפרטורות גבוהות וגורמת להסדקותה. רק ב-1916, באמצעות הנדסה הפוכה של שרידי קני תותח גילו הבריטים שהפלדה של קרופ הכילה מוליבדן והחלו להשתמש בעצמם ב"פלדת מולי" לייצור שריונות טנקים. קרל גרט Gerald V. Bull, Charles H. Murphy, Paris Kanonen: The Paris Guns (Wilhelmgeschutze) and Project HARP, E. S. Mittler, Herford, 1988 Herbert Jäger, German Artillery of World War One, The Crowood Press, ISBN 1-86126-403-8 מדיה וקבצים בנושא ברטה השמנה בוויקישיתוף ברטה השמנה באנציקלופדיית המלחמה (באנגלית) אתר מקיף בנושא עם המחשות ותמונות (באנגלית) ברטה השמנה באתר "מונחי המלחמה" האנגלי (באנגלית) ברטה השמנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) באתר Military Factory סם קין, הכפית הנעלמת, דביר 2013 עמ' 104-106
שמעון ביטון (חדרה)

הרב שמעון חנניה ביטון (נולד בשנת 1944) הוא הרב הראשי לשעבר ואב"ד חדרה וראש ישיבת "אור יוסף". נולד במרקש שבמרוקו, ובגיל 11 עלה עם הוריו לישראל והתגורר בבאר שבע. כעבור שנתיים החל ללמוד בישיבת בית יוסף בבני ברק, ולאחר שלוש שנים עבר ללמוד בישיבת מגדיאל אצל הרב נחום לסמן, עמו למד בחברותא כחמש שנים. בהיותו בחור מסר שיעורים לחבריו בישיבה. בד בבד עם לימודיו הישיבתיים למד מחוץ לסדרי הישיבה את תחום "איסור והיתר" בשבת ועירובין. בגיל 17 נסמך להוראה.[דרוש מקור]. לאחר נישואיו למד במשך חמש שנים בכולל היכל התלמוד בתל אביב. לאחר מכן שימש כר"מ בישיבת "חומת ציון" בבני ברק, וזמן קצר לאחר מכן נבחר לכהן כראש ישיבה קטנה בחדרה. בשנת תשל"ב, בהיותו בגיל 28, נבחר לכהן כרב שכונת גבעת אולגה. בשנים אלו נבחן אצל גדולי הרבנים הספרדים וקיבל תעודת כושר לרב עיר. בשנת תשל"ח נבחר לכהן כרבה הראשי של עיר חדרה, במקום הרב שלום אלבז. שימש כראש ישיבת "אור יוסף" בחדרה. הקים את הישיבה הקטנה "אור יוסף" שבגבעת אולגה, בראשה עומד כיום בנו הרב שמואל. כמו כן הקים את תלמוד תורה "חפץ חיים" ובית הספר לבנות "תהילה". בשנת 2013 הוקם הסמינר לבנות "באר מרים". בדצמבר 2020, לאחר כ-42 שנים, סיים את תפקידו ברבנות העיר חדרה, כאשר נבחר בנו הרב ישראל מאיר ביטון לתפקיד. הרב שמואל מיכאל – ראש ישיבת "אור יוסף" בחדרה. הרב אהרון – ראש ישיבת תורת חיים וחתנו של הרב ראובן אלבז, ראש ישיבת אור החיים. הרב ישראל מאיר – רב העיר חדרה, ראש מוסדות "אדרת אליהו", חבר בית דין לענייני ממונות לצד הרב ציון בוארון, ומחבר הספר "טל לישראל". הרב מנחם אליהו – משגיח בישיבת "אור יוסף" ורב קהילת "תפארת פנחס" בעיר נתניה. בועז ביטון – יו"ר תנועת ש"ס בחדרה וסגן ראש העיר מטעם המפלגה ראו: היכל התלמוד - תל-אביב, שאלונים + דו"חות, באתר ארכיון המדינה, עמ' 9 לאחר סאגת בחירות ארוכה: נבחר רב חדש לעיר חדרה, באתר "סרוגים", 6 בדצמבר 2020
סייבר

האם התכוונתם ל... תעתיק לעברית של Cyber - בעברית: סייבר: סייבר – קיצור של המילה קיברנטיקה, המשמש ככינוי נפוץ למרחב הקיברנטי, ובפרט לעולם האינטרנט סייברספייס – המרחב הקיברנטי מוגדר באופן שונה בין מדינה למדינה, אך ניתן לומר באופן כללי כי מרחב הסייבר מורכב משלושה רבדים: חומרה, תוכנה והגורם האנושי (מפתחים ומשתמשים) אבטחת מידע – תחום המכונה לעיתים "סייבר סקיוריטי" (אבטחת מרחב הסייבר, תעתיק לעברית של Cyber Security) טרור סייבר – השימוש ברשת האינטרנט כדי לבצע פעולות טרור לוחמת סייבר – פעולה מלחמתית הננקטת על ידי מדינה, ארגון טרור וכדומה, על מנת לחדור ולהסב נזק למערכת המחשוב של היריב סייברכונדריה – התנהגותם של אנשים המשתמשים באינטרנט כדי לאסוף מידע בריאותי או רפואי מידענות סייבר – פעולת גילוי ואיתור מידע דיגיטלי במרחב הקיברנטי (סייבר) - איתור ניתוח וניהול ידע ומידע ברשת האינטרנט. בשנת תשע"ו פותחה תוכנית לימודים לבגרות (10 יחידות לימוד) במשרד החינוך המיועדת לתלמידים מצטיינים סייברסקס – פעילות מינית באמצעות האינטרנט סייבר-פסיכולוגיה – תחום בפסיכולוגיה העוסק בפסיכולוגיה של המרחב הווירטואלי CDC סייבר – סדרת מחשבים מסוג מחשב מרכזי תוצרת קונטרול דאטה תעתיק לעברית של Sabre: סיף-פרשים (Sabre) - חרב מעוקלת ששימשה את חיל הפרשים בעת החדשה F-86 סייבר (F-86 Sabre) – מטוס קרב אמריקאי סייבר (מערכת מידע) – מערכת מידע לשירותם של סוכני נסיעות וחברות תעופה, להזמנת מקומות בטיסות ובבתי מלון ביואיק לה סייבר (Buick Le Sabre) – מכונית אמריקאית מתוצרת ביואיק חרב אור (lightsaber) - כלי נשק בדיוני ביקום מלחמת הכוכבים תעתיק לעברית של Saver: סקרין סייבר – שומר מסך
עקלתון (מסילה)

עֲקַלָּתוֹן (נקרא לפעמים גם מסילת עיתוק) הוא מסילת ברזל קצרה היוצאת ממסילה ראשית ומשמשת למטרות תפעוליות. עקלתון עשוי להתחבר למסילה הראשית בשני קצותיו או בקצה אחד בלבד באמצעות מסוטים, וממנו יכולים להסתעף עקלתונים נוספים. תנועת ציוד נייד בעקלתון מוגבלת למהירויות נמוכות במיוחד (30–40 קילומטר לשעה) ובמקרים רבים המסילה עצמה היא מאיכות נמוכה ביחס למסילה הראשית. לעקלתון שימושים רבים בתפעול רכבות, ובעיקר הוא משמש לדיור רכבות, עיתוק רכבות, טעינה ופריקה של מטענים, חיוג רכבות וכן לעליה וירידה של נוסעים בתחנות רכבת שבהן מספר הרציפים גדול ממספר המסילות בקו העובר בתחנה. בתחנה המשמשת לעריכת רכבות עשויים להיות עקלתונים רבים המאפשרים למיין קרונות מסוגים שונים או לסדרם על פי יעדיהם השונים. עקלתונים מרובים נמצאים גם במסופי מטענים, מכרות או נמלים בהם מתבצעות פעולות טעינה ופריקה רבות במקביל. בתחנת רכבת תפעולית המשמשת רק למפגש רכבות, יהיה עקלתון אחד או שניים. עקלתונים אלו הכרחיים על מנת לאפשר תנועה דו כיוונית על מסילה יחידה. עקלתון בודד ניתן גם למצוא בתחנות נוסעים בהן רכבת מהירה חולפת בתחנה ללא עצירה על המסילה הראשית ועוקפת רכבת מאספת העוצרת ברציף הצמוד לעקלתון. עקלתון כזה גם מאפשר לתחנה להיות תחנת קצה של קו מסוים, ותחנת ביניים של קו אחר בלי שהרכבות המסיימות בתחנה יפריעו לרכבות הממשיכות.
פילוקטטס

פילוקטטס (ביוונית: Φιλοκτήτης, פירוש אפשרי - "אהבת הקניין") הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, מגיבורי שירת הומרוס וגיבורם של מחזות דרמה שנכתבו בעת הקלאסית ביוון העתיקה. דמותו נכרכת בשירה היוונית עם שהות על אי בודד ועם מאבק ממושך בכוחות פנימיים וחיצוניים; בכך, היא נקשרת עם נושא ראשיתה של התרבות, ראשית הציוויליזציה האנושית. פילוקטטס הוא בנו של המלך פּוֹיַס מחבל תסליה, גיבור עבור היוונים, מלוחמי טרויה שנודע מעל לכל ביכולת הקשתוּת הנדירה שלו. לבד מאזכורים באיליאדה, עלילותיו של פילוקטטס על האי תוארו במחזות שנשאו את שמו, שאותם חיברו סופוקלס, אייסכילוס ואאוריפידס; ואולם, מחזהו של סופוקלס הוא היחיד ששרד. כמו כן הוא מוזכר במטמורפוזות של אובידיוס. ישנם לפחות ארבעה סיפורים נפרדים המתארים את השתלשלות האירועים שקרו לפילוקטטס במסעו לטרויה כאשר כולם מעידים לכך שהוא נחבל ברגלו. לפי גרסה אחת, פילוקטטס ננשך על ידי נחש שהרה שלחה כדי להעניש את פילוקטטס על שירות שלו או של אביו להרקלס. מסורת אחרת מספרת כי הוא אולץ בידי היוונים להראות היכן מופק אפרו של הרקלס וכאשר הוא מגיע אל האתר, נפצע ברגלו שנגעה באדמת האפר. גרסה אחרת מתאר את הגעת האכאים, בדרך לטרויה בתחילת המלחמה, לאי טנדוס. מאחר שאכילס הכעיס את אפולו בשל רציחת מלך טנס, כביכול בנו של האל, הציעו האכאים כפיצוי קורבן לאפולו, יצא נחש מן המזבח ונשך את פילוקטטס. הגרסה האחרונה מציעה כי פילוקטטס הוכש באי של כריס, נימפנה כפי שמוצג במחזה של סופוקלס. בגרסאות מודרנית לעיתים מוצג כי סיבת הפציעה נבעה משריטה בחץ מורעל. ערך מורחב – פילוקטטס (סופוקלס) הדרמה המחורזת של סופוקלס הועלתה לראשונה ב-409 לפנה"ס כחלק מאירועי הדיוניסיאה המסורתיים, וזכתה בפרס ראשון. היא ממוקמת על ציר הזמן בנקודה שלאחר השלכתו של הקַשָת המוכשר, פילוקטטס מהעיר מַליס, מהאונייה שבה הפליג עם המלחים במסע לכיבוש טרויה, לאחר שהוכש ברגלו על ידי נחש וייסורי פציעתו מאיימים על הצוות שעימו על הסיפון. הוא נעזב על ידי חבריו על האי לֵמְנוס כשהוא סובל מפצע וברשותו קשתו בלבד. למעשה, העלילה מתרחשת מתום עשר שנים מאותו נידוי, והיא מגוללת את המפגש בין הגיבור המתענה, השוהה בגלות נוראה ובודדה על האי, לבין שליחי צבא יוון הבאים להשיב אותו אל החזית, ובתוך כך מביאה את הקונפליקט העוצמתי בין מייצגי הציוויליזציה (התרבות) לאדם שנמצא מחוץ לה. סופוקלס, פילוקטטס: הוצאת שוקן, בתרגום אהרן שבתאי מדיה וקבצים בנושא פילוקטטס בוויקישיתוף פילוקטטס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אפואל ניקוסיה (כדורסל)

אפואל ניקוסיה (ביוונית: ΑΠΟΕΛ Λευκωσία) היא קבוצת כדורסל קפריסאית מהעיר ניקוסיה, המתמודדת בליגת העל הקפריסאית בכדורסל. הקבוצה מחזיקה ב-11 אליפויות ו-12 גביעים. ובנוסף 11 גביעי "סופרקאפ" קפריסאים. במסגרת האירופאית הגיעה הקבוצה פעמיים לשלב רבע הגמר. בעונת 2005/06 במסגרת היורוקאפ צ'לנג' הודחה על ידי חימיק יוז'ני מאוקראינה. ובעונת 2009/10 במסגרת היורוצ'לנג' הודחה על ידי קוראל רואן באסקט מצרפת. הליגה הקפריסאית: אליפות (10): 1976, 1979, 1981, 1995, 1996, 1998, 1999, 2002, 2009, 2010, 2014 מקום שני: 1993, 1994, 2007, 2008, 2013 הגביע הקפריסאי: זכייה (12): 1973, 1979, 1984, 1986, 1991, 1993, 1994, 1995, 1996, 2002, 2003, 2016 גמר: 2002, 2005, 2008 הסופר-קאפ הקפריסאי: זכייה (11): 1972, 1976, 1986, 1994, 1995, 1996, 1998, 2001, 2002, 2011, 2014 גמר: 2009 יורוקאפ צ'לנג': רבע גמר: 2006 יורוצ'לנג': רבע גמר: 2010 ארצות הברית ג'רון רוברטס מאלי עוסמאן סיסה ישראל עמית תמיר יוון דמטריוס קלאיזידיס מדיה וקבצים בנושא אפואל ניקוסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אפואל ניקוסיה
בזיליקת הלנה הקדושה

בזיליקת הלנה הקדושה (למפת מלטה מוגדלת)   ולטה ויקטוריה בירקירקארה לואה קומינו בזיליקת הלנה הקדושה (למפת מלטה רגילה)   ולטה ויקטוריה בירקירקארה לואה קומינו בזיליקת הלנה הקדושה בזיליקת הלנה הקדושה (במלטית: Il-Bażilika ta' Sant' Elena, באנגלית: St Helen's Basilica) היא כנסייה קתולית המשמשת ככנסיית הרובע של העיר בירקירקארה שבמרכזו של האי מלטה במלטה. הכנסייה מוקדשת להלנה הקדושה, אימו של הקיסר קונסטנטינוס, אשר לפי המסורת מצאה את הצלב האמיתי בכנסיית הקבר הקדוש בירושלים. בניית המבנה החלה בשנת 1727 במטרה להחליף את כנסיית הרובע הקודמת אשר הוקדשה לחג עליית מרים, והכיפה הונחה ב-1760. הכנסייה הוקדשה ב-20 באוקטובר 1782, אך השלמתה המוחלטת של הבנייה נתמשכה עד 1866. בתחילה הועברו לכנסייה החדשה רהיטים ויצירות אמנות מקודמתה, אך בהמשך היא עוטרה ביצירות שהוזמנו במיוחד בשבילה. במהלך מלחמת העולם השנייה אוחסנו במקום יצירות אמנות מרחבי מלטה, כדי להגן עליהן מפני ההפצצות האוויריות של מטוסי מדינות הציר. לאחר המלחמה, בשנת 1950, הוענק לכנסיית הלנה הקדושה מעמד של בזיליקה. הכנסייה בנויה בסגנון הבארוק. חזיתה מחולקת לשלושה חלקים שבכל אחד מהם פתח בקומה הראשונה, ובקומה השנייה קבועים בה שני שעונים בצדדים וחלון מעוטר מעל לדלת הכניסה המרכזית. בין שלושת החלקים מפרידים עמודים בסגנון מעורב בקומה הראשונה ובסגנון הסדר הקורינתי בשנייה, ועליהם ניצבים פסלי קדושים. מעל שני החלקים הצדדיים קבועים שני מגדלי פעמונים, ובתווך גמלון מעוטר. צורתה של הבזיליקה היא כשל צלב, והיא נחלקת לשלוש ספינות. בשנת 1910 קושט חלל המבנה בפרסקאות המציגים סצינות מחייהם של קדושים שונים ואת ניצחון הצלב, ובכיפה המרכזית מתואר יום הדין האחרון. גם כיפות המשנה המכסות על קפלות הצד מעוטרות בפרסקאות עשירים. 12 המזבחים בבזיליקה עשויים משיש צבעוני מעשה ידיו של פסל מקומי ב-1837, אשר גילף גם את פסל העץ של הלנה הקדושה. הפסל נישא בתהלוכת הפסטה המקומית, החלה ביום חגה של הקדושה, ביום ראשון ה-18 באוגוסט, או ביום ראשון שלאחריו אם הוא חל ביום אחר. עוד הוא נישא בתהלוכה המתקיימת ביום 3 במאי, והמנציחה את מציאת הצלב האמיתי על ידי הקדושה. מגדל הפעמונים המערבי של הבזיליקה גדול מהמזרחי, וכיום קבוע בה הפעמון הגדול ביותר במלטה, אשר החליף שני פעמונים קודמים. הכספים הדרושים ליציקת הפעמון נאספו בתוך עשרה חודשים, והוא יוצר במילאנו ב-24 בספטמבר 1931. הוא הגיע לנמל הגדול במלטה ב-12 בינואר 1932, הועבר לבירקירקארה ונקבע במקומו סמוך לאחר מכן. קוטרו של הפעמון הוא 2.5 מטרים, גובהו כ-3.3 מטרים והוא שוקל כשמונה טונות. מדיה וקבצים בנושא בזיליקת הלנה הקדושה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בזיליקת הלנה הקדושה הרובע באתר הארכיבישופות הקתולית של מלטה אודות הבזיליקה אודות הפעמון הגדול אודות הבזיליקה(הקישור אינו פעיל)
ערכת מגן

בישראל, ערכת מגן היא מארז המכיל ציוד להתגוננות מפני התקפה בנשק כימי. לערכה וריאציות אחדות, בהתאם למאפיינים של האדם שלו נועדה. בדגם הנפוץ של הערכה, המיועד למרבית האוכלוסייה, מרכיב עיקרי הוא מסכת גז שחורה (בשלושה גדלים), המכסה באופן אוטם את הפנים, ומאפשרת נשימה באמצעות מסנן המגן מפני נשימת גז רעיל. מרכיב נוסף הוא מזרק אטרופין, שאותו יש להזריק לאדם שנפגע מנשק כימי. לאנשים עם בעיות נשימה ולאנשים מעל גיל 65 מצורף למסכה מפוח, המקל על הנשימה. תינוקות עד גיל 3 מקבלים ערכת מגן מסוג "שמרטף", שהיא מעטפת לכל הגוף. ילדים מגיל 3 ועד גיל 8 מקבלים ערכת מגן מסוג "ברדס", העוטפת את כל הראש. הרכבן של ערכות המגן ואופן חלוקתן לציבור מוסדרים בתקנות ההתגוננות האזרחית (ערכות מגן), התשנ"א-1990. ערכות מגן חולקו לכל תושבי ישראל לקראת מלחמת המפרץ, ועם תחילת המלחמה ניתנה הוראה לפתוח אותן ולהשתמש בהן בעת אזעקה על שיגור טילים לעבר ישראל, בעקבות הצהרה של סדאם חוסיין שיילחם בישראל בנשק כימי. בדיעבד התברר שטילים אלה לא צוידו בראש נפץ כימי. כעבור שנים אחדות נאספו ערכות אלה מהתושבים, והוחזרו למחסני פיקוד העורף. בשנת 2010, הכריז פיקוד העורף על חלוקה מחודשת של ערכות המגן באמצעות דואר ישראל, החלוקה הייתה אמורה להימשך שנתיים. בשנת 2014 הוחלט שבשל הסרת האיום הסורי, חלוקת ערכות המגן תופסק. ערכות המגן(הקישור אינו פעיל), באתר של פיקוד העורף דיני ההתגוננות האזרחית – חיקוקים נבחרים, באתר פיקוד העורף ו"ידיעות אחרונות", מילון המלחמה, באתר ynet, 10 בפברואר 2003 תקנות ההתגוננות האזרחית (ערכות מגן), התשנ"א-1990, באתר פסק דין (Psak Din) יהושע בריינר‏, מצטיידים מחדש: החלה חלוקת ערכות מגן, באתר וואלה, 28 בפברואר 2010 אמיר בוחבוט‏, בשל הסרת האיום הסורי: חלוקת ערכות המגן תופסק, באתר וואלה, 19 בינואר 2014
סמנאן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סמנאן – עיר באיראן מחוז סמנאן – אחד ממחוזות איראן, שהעיר סמנאן היא בירתו מרכז החלל סמנאן – מרכז שיגור הלוויינים של סוכנות החלל האיראנית
שורק

האם התכוונתם ל... המרכז למחקר גרעיני שורק – אחד משני מכוני המחקר לתחום הגרעין בישראל מרכז עסקים שורק (מעוין שורק) - אזור תעשייה השוכן בדרום-מערבה של ראשון לציון גן שורק – מושב במישור החוף הדרומי התיכון מחלף שורק – אחד המחלפים הגדולים בשפלה הדרומית "מסילת שורק" - קטע ממסילת הרכבת יפו–ירושלים שבין תחנת הרכבת ירושלים לבין נען מתקן התפלה שורק – מפעל להתפלת מי ים תצורת שורק – תצורה גאולוגית בחבורת יהודה שורק 4 – מנוע סילון מתוצרת ישראלית מערת אבשלום – מערה בהרי יהודה, ידועה בשם "מערת הנטיפים" וגם בשם "מערת שורק" "שורק" - שם לא נפוץ לסימן הניקוד שורוק אישים ששם משפחתם שורק: חרמונה שורק – חוקרת נוירוביולוגיה מולקולרית ישראלית יואב שורק – פובליציסט וחוקר ישראלי יחיעם שורק – היסטוריון ישראלי עדי שורק – סופרת ישראלית נחל שורק (פירושונים)
נחל שורק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נחל שורק – אחד הנחלים הארוכים בישראל מועצה אזורית נחל שורק – מועצה אזורית באזור השפלה שמורת נחל שורק – שמורת טבע בהרי ירושלים תחנת הרכבת נחל שורק – תחנת רכבת היסטורית של מסילת הרכבת החיג'אזית המרכז למחקר גרעיני - שורק – אחד משני מכוני המחקר לתחום הגרעין במדינת ישראל מכון טיהור השפכים נחל שורק – מכון טיהור שפכים מרכזי לאזור ירושלים.
פירתאוולד, מלך ברניקיה

פירתאוולד או פירת'אוולד (באנגלית: Frithuwald; נפטר בשנת 585 לערך) היה מלך ממלכת ברניקיה שבצפון אנגליה משנת 579 ועד פטירתו. פרטים מועטים ידועים אודות קורות חייו ומלכותו של פירתאוולד. פירתאוולד היה בנו של המלך אידה (אשר היסטוריונים רבים סבורים כי היה מייסד הממלכה). פירתאוולד, עלה לשלטון לאחר מות אחיו, גלאפה, אדה, מלך ברניקיה ואתלריק אשר מלכו לפניו. במותו, עלה לשלטון אחיו הצעיר הוסה. מלכי ברניקיה מלכי נורת'מבריה
ודייק

ודייק, או בשמו המלא: וְדַיֵּק: תיקוני לשון ושיפור הסגנון, הוא ספר לימוד דקדוק עברי מקובל מאת יעקב בהט ומרדכי רון. הספר הציג שיבושים דקדוקיים נפוצים והציע במקומם משפטים נכונים דקדוקית בעברית, בלשון קצרה ופסקנית. הספר יצא לראשונה בהוצאת הקיבוץ המאוחד ב-1960, וראה אור בשתי מהדורות ו-36 הדפסות חוזרות. הביקורת העיקרית נגד הספר כיום היא שלא סיפק הסבר בלשני להצעה המדויקת לדעת המחברים. יתר על כן, לעיתים פסל הספר ביטויים תקינים מבחינה דקדוקית שיש להם שורשים היסטוריים. כך, למשל, פסקו מחברי "ודייק": ”אמור: אפילו ירד גשם, נצא לטייל. אל תאמר: אפילו אם”; חומרה יתרה זו הוסיפה להידפס במהדורות הספר אף על פי שהבלשן יצחק אבינרי כינס בספרו "יד הלשון" (1964) עדויות רבות לקיומו של הצירוף "אפילו אם" במקורות, מימי חז"ל ועד לימי תחיית הלשון העברית, בכתביהם של ביאליק, מנדלי מוכר ספרים ואחד העם. יאיר אור, למה המלה "מלה" תהיה מעכשיו "מילה"?, באתר הארץ, 16 ביוני 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמודים (כתב עת)

עמודים הוא כתב עת חודשי של תנועת הקיבוץ הדתי מזה כשבעים שנה. הוא מכיל מאמרי הגות כמו גם עדכונים שוטפים מהנעשה בהנהלת התנועה, בקיבוצים ובמושבים השיתופיים ברחבי ישראל. עד דצמבר 2009 יצאו לאור 738 חוברות, כמעט מדי חודש. על פי עורכת "עמודים" היוצאת, גילה ורזילק קפלן: עמודים הוא בָּמָה וחלק ממה שמייצג את תנועת הקיבוץ הדתי כלפי חוץ וכלפי פנים. עמודים עוסק בבירור עצמי מעמיק בפן הערכי: מי אנחנו? מהם העקרונות המוליכים אותנו? במקביל, תפקידו גם לחשוף את הקוראים לעשייה היומיומית שנעשית בשמם על ידי נבחרי התנועה, לאנשים השונים ביישובים ופועלם ולתפקוד המערכות ביישובים ובתנועה. לחשיפה זו יש יכולת לחזק ולהגביר את ההערכה העצמית שלנו כפרטים בתוך תנועה בעלת כוח. עורכי "עמודים", מתחלפים מדי מספר שנים, והם לרוב חברי אחד הקיבוצים הדתיים. העורכת הנוכחית היא ריבה פריד מקיבוץ מעלה גלבוע. אתר "עמודים", באתר הקיבוץ הדתי כל גליונות "עמודים" ו"עלונים" באתר ארכיון הקיבוץ הדתי ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורזיצ'ן

אורזיצ'ן (ברומנית: Urziceni) היא עיר במחוז יאלומיצה, רומניה, הממוקמת כ-25 ק"מ מצפון מזרח לבירה בוקרשט. בעיר יש אוכלוסייה של 17,090 תושבים. העיר נוסדה על ידי רועי צאן רומנים, שמה נגזר מן המילה ממקור לטיני "urzică" (אורזיקה) (סרפד). שמה הוזכר לראשונה במסמך שנכתב ב-23 באפריל 1596 בתקופת שלטונו של מיכאי ויטיאזול. העיר זכתה ב-1831 במעמד של עיר שוק וב-1895 במעמד של עיר. במשך 117 שנים, הייתה העיר בירת "מחוז יאלומיצה" (בין השנים 1716 ו 1833). בענף הכדורגל מייצגת את העיר קבוצת אוניריה אורזיצ'ן המשחקת בליגה הבכירה ברומניה. מדיה וקבצים בנושא אורזיצ'ן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אורזיצ'ן Mesagerul de Urziceni אתר חדשות עירוני (ברומנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שולמן

שולמן (גרמנית: Schulmann, אנגלית: Shulman) הוא שם משפחה יהודי-גרמני. מקור השם במילה הגרמנית/יידית "שול" או "שיל" שפירושה "בית ספר", ובהקשר היהודי "בית כנסת", ולפיכך שולמן הוא "איש בית הכנסת" – גבאי או רב. לפי דעה אחרת, "שול" הוא גרסה של השם "שאול". "מן" פירושו "אדם". האם התכוונתם ל... אישים אליעזר שולמן – עיתונאי חרדי, עורך החדשות בעיתון החרדי "משפחה" אריאל שולמן – ג'ודוקא ישראלי דוד שולמן – פרופסור מחלקה ללימודים הודיים וארמניים באוניברסיטה העברית בירושלים וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים דן שולמן – מנהל עסקים יהודי-אמריקאי, נשיא ומנכ"ל PayPal דרק שולמן – מוזיקאי, מלחין, רב-נגן, משורר וזמר בריטי יורי שולמן – שחמטאי יהודי-בלארוסי-אמריקאי מולי שולמן – שחקן, במאי, מתרגם ומדבב ישראלי מרדכי שולמן – מאישי תנועת המוסר, ראש ישיבת סלבודקה בבני ברק ניב שולמן – מפיק, צלם ושחקן אמריקאי ניק שולמן – שחקן ופרשן פוקר אמריקאי נתן צבי שולמן – ראש ישיבת סלבודקה בבני ברק; בנו של מרדכי שולמן פול שולמן (שאול בן-צבי) - מפקד חיל הים הישראלי הראשון, ממתנדבי חוץ-לארץ (מח"ל) קלמן שולמן – סופר ומתרגם עברי, מאנשי תנועת ההשכלה היהודית בווילנה אחר אני שולמן – עמותה רשומה שהחלה את דרכה כקבוצת פייסבוק למען עסקים קטנים ובינוניים בישראל שולמן, באתר בית התפוצות
הוסה, מלך ברניקיה

הוסה (באנגלית: Hussa; נפטר בשנת 592 לערך) היה מלך ממלכת ברניקיה בצפונה של אנגליה, משנת 585 ועד פטירתו. פרטים מועטים בלבד ידועים אודות קורות חייו ושנות מלכותו של הוסה. ההיסטוריונים סבורים כי הוסה היה אחד משנים עשר בניו של אידה, וכי עלה לשלטון לאחר מותם של אחיו, גלאפה, אדה, אתלריק ותאודוריק אשר מלכו לפניו. ואולם ישנם היסטוריונים הסבורים כי הוסה לא היה בנו של אידה אלא קרוב משפחה. במהלך תקופת שלטונו תקפו את הממלכה קואליציה של כוחות רגדים וברטונים אשר צרו על בירתו וכמעט הביאו לגירוש האנגלים מהאזור. מחלוקת בין כוחות הקואליציה אשר הביאה להרצחו של אוריין, מלך רגד בידי בן בריתו מורקאנט, בשנת 590 לערך, הביאה לסיום המצור להצלתה של ממלכת ברניקיה. מלכי ברניקיה מלכי נורת'מבריה
איי ראש הנקרה

איי ראש הנקרה הם שלושה איים ישראליים, שחף, נחליאלי ותכלת בלתי מיושבים, הממוקמים בים התיכון, כ־800 מטרים ממערב לחוף ראש הנקרה. האיים מהווים יחידה גאולוגית אחת עם איי אכזיב, הנמצאים מדרום להם. איי ראש הנקרה הם שריד של רכס הכורכר המערבי של מישור חוף הגליל. האיים נוצרו בעקבות תהליכי גידוד שגרמו להרס הרכס, ולנסיגתו של קו החוף מזרחה, כאשר שלושת האיים הם הפסגות הצפוניות השורדות של הרכס. האיים נתונים להשפעה מתמדת של גלי ים, דבר היוצר תהליכים מתמשכים של בלאי וסחיפה בשטחם. עומק המים הממוצע בסביבות האיים הוא בין 7 ל-9 מטר. איי ראש הנקרה מאופיינים בריבוי ברכות טבעיות ושלוליות, המשמשות אזור מחיה טבעי לבעלי חיים שונים. איי ראש הנקרה מהווים חלק משמורת ים ראש הנקרה-אכזיב וחלק משמורת איי חוף ראש הנקרה והעלייה עליהם אסורה. האיים הם בין המקומות היחידים בישראל שבהם מקננות הציפורים הנדירות נחליאלי לבן, שחף כספי ושחפית הים. במימי ובשטח האיים קיימת אוכלוסייה מגוונת ועשירה של בעלי חיים הכוללת, בין השאר, שושנות ים, סרטנאים, חלזונות, קיפודי ים, מלפפוני ים, וכן מיני דגים רבים. בימי קדם הייתה לאיים חשיבות כלכלית ומסחרית מסוימת עקב העובדה שהם היו בית גידול לבעלי החיים שמהם הפיקו את צבעי הארגמן והתכלת. מדריך ישראל החדש, עורך מושן גבאי, כרך ב', הוצאת כתר, 2001. אנציקלופדיה מפה, הוצאת מפה, כרך שישי. העלייה עליהם אסורה בהחלט בכל ימות השנה לכל מטרה שהיא, לרבות דיג, שיזוף וכדומה. איסור זה נובע מחשש לפגיעה בערכי הטבע הנדירים בהם: קינון ציפורים וצמחים ייחודיים. אנשים שנתפסים על האי ביום או בלילה מובאים לדין, ציודם מוחרם והם עשויים לקבל קנס של אלפי שקלים.
יואל גמזו

יואל גמזו (נולד ב-1987) הוא מנצח ישראלי. גמזו נולד ברמת גן. בגיל ארבע החל לנגן בצ'לו, אך לאחר מספר שנות נגינה החליט להתמקד בניצוח. בגיל 15 עזב את ישראל ונסע ללמוד בניו יורק במלגה מיוחדת. מניו יורק המשיך גמזו למילאנו, פריז, לונדון וקבע את משכנו בברלין. בלונדון הקים את תזמורת מאהלר הבינלאומית, שנגניה מתכנסים שלוש פעמים בשנה ויוצאים למסעות קונצרטים ברחבי העולם. בשנים האחרונות ניצח גמזו על תזמורות שונות בעולם וזכה בפרס בתחרות על שם מאהלר בגרמניה. בראשית שנת 2010 ניצח גמזו על הקאמרטה הישראלית ירושלים ועל התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הופעתו הראשונה בישראל. בשנת 2011 השלים אף הוא את הסימפוניה העשירית של מאהלר, לציון 100 שנים למות המלחין (קיימים כבר שישה נוסחי-השלמה קודמים). ב-2012 התמנה לכהונת "מנצח בית ראשי" בבית האופרה של קאסל. גמזו הוא נכדו של מבקר התיאטרון חיים גמזו. אתר האינטרנט הרשמי של יואל גמזו חגי חיטרון, לא גמזו אותו, באתר הארץ, 15 במאי 2007 חגי חיטרון, יואל גמזו ניצח על הפילהרמונית של פרנקפורט, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2008 "לצאת/ירושלים סיטי" 2010 אורה בינור, אפוק טיימס ישראל, "בכורה עולמית בברלין" (אורכב 19.09.2010 בארכיון Wayback Machine) 15 בספטמבר 2010 חגי חיטרון, יואל גמזו התמנה למנצח-בית בבית האופרה של קאסל בגרמניה, באתר הארץ, 29 במאי 2012