laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המנון הרפובליקה הרוסית

המנון הרפובליקה הרוסית המכונה בשם מצעד הפועלים הוא למעשה מנגינת המנון צרפת שאומץ על ידי השלטון הרפובליקני ברוסיה שלאחר נפילת האימפריה הרוסית ולפני פרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה. ההמנון היה למעמד לאומי בשנים 1917-1918. הלחן נכתב על ידי קלוד-ז'וזף רוז'ה דה ליל והמילים נכתבו על ידי פיוטר לברוב בשנת 1875. יש לציין שהמילים לא היו תרגום של המלל המקורי של קלוד-ז'וזף רוז'ה דה ליל.
קטפרס

קטפרס היא מילה ביוונית שפורשה בספרות חז"ל כמדרון וגם לעניין נתינת מכות. המילה מורכבת משני חלקים: קָטָ- (Cata), שפירושו ירידה, ופרס[דרושה הבהרה]. ככל הנראה, בחרו חז"ל להשתמש במילה זו להבהיר כי מדובר לא בעניין מדרון סתמי אלא במדרון באופן קיצוני; מדרון משופע עד שאין אפשרות לחפץ לנוח בו כלל ועיקר. כך גם פירש הרמב"ם. ההפך של "קטפרס" הוא "אשבורן", גומא בארץ, שכאשר משקה נוזל ישפך לשם, הוא יתכנס מחמת הגומא. לעיתים משמשת המילה "קטפרס" ככינוי למקום שאינו נחשב ל"אשבורן", אך גם אינו "קטפרס", ודינו שווה לקטפרס (לעניין טומאה וטהרה). כך גם רצפה חלקה שאין בה גומא לכינוס המים מכונה ונחשבת כקטפרס לעניין טומאה וטהרה. ערך מורחב – קטפרס אינו חיבור לא לטומאה ולא לטהרה המילה "קטפרס" מופיעה שלוש פעמים במשנה בסדר טהרות ופעם אחת במסכת גיטין לעניין מסירת גט -. הביטוי קשור לתורת ה"ניצוק" של נוזלים (שלפי דעת חז"ל, כמו קטפרס, אינו חיבור לא לטומאה ולא לטהרה) כמקביל לתיאור "אשבורן", שכן נחשב לחיבור. ראו פירוט בספר הערוך בפירושו על משנה, מסכת טהרות, פרק ח', משנה ט' רש"י, מסכת מעילה, דף י"ז, עמוד א' ראו למשל משנה, מסכת טהרות, פרק ח', משנה ט'
טוריקו

טוריקו (ביפנית: トリコ) היא סדרת מנגה יפנית, שנכתבה ואיירה על ידי מיצוטושי שימאבוקורו. המנגה עוקבת אחר הרפתקאותיו של טוריקו, צייד גורמה, כשהוא מחפש מאכלים נדירים ומגוונים להשלמת ארוחה מלאה. במסע שלו הוא מלווה בשף ביישן שרוצה לשפר את כישוריו. טוריקו זכה למקום במגזין שונן ג'אמפ השבועי, ממאי 2008 ועד נובמבר 2016, עם פרקיו שנאספו לכדי 43 כרכים של טנקון. המנגה עובדה גם לסדרת טלוויזיה אנימה שהופקה על ידי טואי אנימציה, ששודרה ביפן מאפריל 2011 עד מרץ 2014. בנוסף, פיתח טואי סרט אנימציה תלת־ממדי בשנת 2011 ועוד סרט בשנת 2013. סדרת המנגה תורגמה לאנגלית על ידי ויז מדיה בצפון אמריקה. נכון לנובמבר 2020, המנגה של טוריקו מכרה מעל 25 מיליון עותקים. העלילה מספרת על עולם שבו טעם ומזון נמצאים בראש סדר החשיבות, ואנשים אוהבים לטעום טעמים חדשים. לכן, קיימים אנשים המוכרים בתור ה"בישוקויה" - ציידי טעמים אשר צדים בעיקר מפלצות וטועמים את טעמן - בעיקר עבור מסעדות או מוסדות מחקר. העלילה עוקבת אחר טוריקו- אחד ממלכי השמיים- תואר שניתן ל-4 ציידי טעמים חזקים ומפורסמים במיוחד. טוריקו - הדמות הראשית. אחד ממלכי השמיים. כמו גיבורים ראשיים רבים מסדרות אנימה מסוג שונן, גם טוריקו חזק במיוחד ומתאפיין באהבה רבה לאוכל. חוק הברזל שלו הוא להרוג יצורים חיים רק כדי לאכול אותם ולא להרוג שום דבר שאינו אכיל. משמעות שמו ביפנית היא "חמש ציפורים". קומאטסו - עוזרו של טוריקו אשר מתלווה אילו לכל מסעותיו. קומאטסו הוא ילד קטן וצנום שאינו לוחם. עובד כטבח במסעדת 5 כוכבים. תפקידו העיקרי בצוות הוא לבשל את החיות. הוא מתאפיין ביכולת בישול נרחבת. טינה - מופיעה באנימה בלבד. טינה היא עיתונאית אשר עוקבת אחר טוריקו ומתעדת את מסעותיו. בסוף כל פרק, היא מציגה את כל מה שטוריקו אכל או מפלצות חדשות שהוא פגש וגם את הפרומו לפרק הבא. באחד הפרקים במנגה, פרק שיצא לאחר יציאת האנימה, הראו את טינה בצד, ולידה היה כתוב: "סוף סוף אני במנגה!". זאת הפעם הראשונה עד היום, בו טינה הופיעה במנגה. טארי-כלות' - טארי-כלות' היא חיית המחמד של טוריקו. אימה של טארי הייתה חלק מתחרויות שבהן גורמים למפלצות להיאבק אחת בשנייה ומהמרים מי תנצח כאשר זאת הייתה האלופה. קוקו - חבר טוב של טוריקו. כמו, טוריקו, הוא גם אחד ממלכי השמיים. לקוקו יש את היכולת לשלוט ברעל ולהרעיל את אויביו. קוקו ידוע בשנאתו למצלמות. רין - ידידה של טוריקו ואחותו הקטנה של סאני. סימן ההיכר של רין הוא שהיא מאוהבת נואשות בטוריקו - שמתעלם ממנה. לרין ישנו מגוון רחב של כלי נשק אשר מבוססים על בשמים עם אפקטים שונים. סאני - אחד ממלכי השמיים ואחיה הגדול של רין. סאני משתמש בשיערו הצבעוני ככלי לחימה. הוא ידוע בכך שהוא נמשך ליופי וסולד מאנשים שמייחסים ליופי חשיבות מופחתת. זברה - אחד ממלכי השמים, ישב בכלא עקב פשעים חמורים. במהלך הסדרה התחבר עם קומאטסו. אף על פי שהאנימה של טוריקו מבוססת על המנגה בעלת אותו השם, יש ביניהם מספר הבדלים: פרקים 42–43 הם פירקי פילר- פרקים שלא הופיעו במנגה. טינה, היא דמות פילרית, היא לא הופיעה במנגה. צנזור- באנימה נמנעו להראות דם, אף על פי שבמנגה, טוריקו נפצע מספר פעמים קשות ביותר. לאנימה טוריקו יצא סרט אחד בשנת 2011 ושמו !!Toriko 3D: Kaimaku Gourmet Adventure. טוריקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האתר הרשמי של האנימה (ביפנית) העמוד הרשמי של המנגה באתר של שונן ג'אמפ (ביפנית)
גבריאל צינר

הרב גבריאל צִינֶר (בכתיב יידי: ציננער) הוא פוסק, רב בית מדרש בבורו פארק שבניו יורק ומחבר סדרת הספרים "נטעי גבריאל" הכוללת עשרות כרכים. נולד בארצות הברית לרב אברהם יוסף. הוא תלמידו המובהק של רבי יוסף גרינוולד מחסידות פאפא. נישא לבתו של הרב יהושע פריעדמאן[דרושה הבהרה][דרוש מקור]. סדרת "נטעי גבריאל" עוסקת בהלכה ובמנהג, על פי מנהגי הקהילות האשכנזיות, ובפרט מנהגי החסידויות השונות. קונטרס מילי דפיסחא, ניו יורק, תשמ"א אוצר פסקי הראשונים על הלכות פסח, ברוקלין, תשמ"ה חידושי מהר"ם חלאווה - על מסכת פסחים, עם ביאורים בשם נטעי גבריאל ומראי מקומות וליקוט גדולי האחרונים, ברוקלין, תשמ"ז, מהדורה חדשה ומתוקנת תשס"ה תוספות רבינו ישעיה - על מסכת בבא קמא, עם מראי מקומות וביאורים ברוקלין, תשמ"ג רשימת הפרסומים של גבריאל צינר, בקטלוג הספרייה הלאומית גבריאל בן אברהם יוסף ציננער, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפריד ביצה

מפריד ביצה הוא כלי שנועד להפריד בין החלבון לבין החלמון של הביצה. מפריד ביצה שימושי לצורך הכנת תבשילים ודברי מאפה הדורשים שימוש בחלמון לבדו, בחלבון לבדו או שימוש בהם בשלבי הכנה שונים. מתכונים בהם הפרדת החלמונים והחלבונים חשובה במיוחד, הם מתכונים המשתמשים בחלבון מוקצף, דוגמת מקצפת. חלמון הביצה משמש במתכונים רבים, דוגמת מיונז. מאחר שחיי המדף של חלבון הביצה ארוך משמעותית מחיי המדף של החלמון, יכולה ההפרדה לסייע בניהול מלאי הביצים במטבח. הסוגים השונים של מפריד ביצה מבוססים על כלי עם חלק תחתון הכולל פתחים או חריצים המיועדים למעבר החלבון ללא שהחלמון עובר דרכם. דגמים שונים כוללים חורים בגדלים שונים ובצורות שונות. יש דגמים הכוללים תחתית מחוררת, בעוד דגמים המקובלים יותר כיום מורכבים מרצועות המהוות תחתית התופסת את החלמון. לאחר שתוכן הביצה נשפך מתוך קליפתה אל המפריד, נאסף שק החלמון אל מרכז המפריד ומתקבע בתוכו בעוד שנוזל החלבון מחליק ונשפך דרך החללים או הנקבים של המפריד. חלק מדגמי המפרידים מתמודדים עם הבעיה של הדבקות חלק מהחלבון לחלמון בגלל הצמיגיות שלו, ללא שבירת החלמון, למשל על ידי הפעלת תנועה סיבובית. צורת המפריד הרווחת כיום היא דמוית מצקת קטנה שסביבה חריצים או פתחים. בדגמים מסוימים ישנו תא מיוחד המיועד לאיסוף נוזל החלבון. התא מהווה יתרון במניעת ערבוב החלבון עם החלמון, אם מעטפת החלמון תתפרק. הוצעו גם דגמים של מפרידים המבצעים פעולות נוספות כמו קילוף ביצים מדיה וקבצים בנושא מפריד ביצה בוויקישיתוף מהו מפריד ביצה?, באתר wiseGEEK (באנגלית) פטנט ארצות הברית 657,125, 4 בספטמבר 1900 פטנט ארצות הברית 648,598, 1 במאי 1900 פטנט ארצות הברית 688,315, 10 בדצמבר 1901 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
И

אִי היא אות באלפבית הקירילי אשר מקורה הוא האות היוונית אטא וצורתה דמות-ראי של נו גדולה, וכמו כן גם של N גדולה, אך כשהיא נטויה, האות הקטנה מזכירה בצורתה U לטינית קטנה (u). האות מייצגת את התנועה הקדמית סגורה ובלתי מעוגלת /i/. האות נקראה בעבר אִיזֶ'ה והערך המספרי שלה היה 8. מפני שמקורה באות היוונית אטא, עד המאה ה-13 צורתה של האות היה H. באלפבית הקרילי המוקדם לא הייתה הבחנה בין האות И לאות І, שמקורה באות היוונית יוטא, כך שכיום ברוסית, מקדונית, סרבית ובולגרית משמשת רק הצורה И, ובבלארוסית משמשת רק הצורה I. מדיה וקבצים בנושא И בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחום המדי

נחום הַמָּדִי היה תנא שעלה ממדי לארץ ישראל, ופעל בה, בשלהי תקופת בית המקדש השני ולאחר חורבנו במאה ה-1. מספר חוקרים (כגון שמואל ספראי) מזהים את נחום המדי, כ"נחום איש גמזו" המופיע בספרות התנאים כמה פעמים. לדעת התנא רבי נתן היה נחום המדי חבר בצוות של שלושה חכמים בירושלים, שכונו דייני גזירות. הם קבעו תקנות שונות בדיני ממונות, אך מסורת זו אינה מוסכמת, והדעה המקובלת היא שהצוות כלל שני חכמים בלבד, בלעדי נחום המדי. במשנה מובא שלדעתו של נחום המדי אפשר להתיר נדר גם על סמך טעות בהערכת המציאות העתידית, בעוד שלדעת חכמים אין להתיר נדר אלא אם כן הטעות הייתה בהערכת המציאות הקיימת, וכך מובא במשנה: וזו טעות טעה נחום המדי, כשעלו נזירין מן הגולה ומצאו בית המקדש חרב, אמר להם נחום המדי: אלו הייתם יודעים שבית המקדש חרב הייתם נוזרים? אמרו לו: לא. והתירן נחום המדי. וכשבא הדבר אצל חכמים אמרו לו: כל שנזר עד שלא חרב בית המקדש - נזיר; ומשחרב בית המקדש - אינו נזיר — משנה, מסכת נזיר, פרק ה', משנה ד'. באחת מסוגייות התלמוד במסכת עבודה זרה, רוכזו מספר הלכות שאמר, ועל כולן הגיבו חכמי דורו בחריפות וביטלו את דבריו: "נשתקע הדבר ולא נאמר"; ותמה על כך האמורא רב אחא בר מניומי: "”גברא רבה אתא מאתרין, כל מילתא דאמר, אמרי ליה: נשתקע הדבר ולא נאמר!" (עברית: אדם גדול הגיע ממקומנו, כל דבר שאמר, אומרים לו: נשתקע הדבר ולא נאמר")” (תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ז', עמוד ב'.) בין ההלכות שקבע: בגולה (בבל, כנראה) איסור המסחר עם גויים לפני ימי חגיהם נוהג במשך יום אחד בלבד, ולא שלושה ימים כבארץ ישראל. והטעם לכך, שהגויים בחוץ לארץ מתכוננים לחג במשך יום אחד בלבד. במסכת בבא בתרא הובאה דעתו לעניין דיני ממונות, לפיה ”המוכר את החמור, לא מכר כליו. נחום המדי אומר, מכר כליו” זאת אומרת שהמוכר חפץ מתכוון למכור גם את האביזרים הנלווים לו, אלא אם כן הוכח אחרת. אזכור נוסף שלו במשנה מובא לעניין השמנים הכשרים להדלקת נרות שבת, וכך מובא בפרק במה מדליקין, במסכת שבת: ”במה מדליקין ובמה אין מדליקין? אין מדליקין לא בלכש, ולא בחוסן... ולא בחלב. נחום המדי אומר, מדליקין בחלב מבושל.” בברייתא הוזכר חכם בשם "נחום הזקן", ויש משערים כי הכוונה לנחום המדי, כיוון ש"סתם נחום - נחום המדי". הרב אהרן הימן, "נחום המדי", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמוד 921, באתר היברובוקס תוספתא בבא בתרא ט א; תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ק"ה, עמוד ב'. בבלי שם: "ולא הודו לו חכמים" משנה, מסכת כתובות, פרק י"ג, משנה א'. תלמוד ירושלמי עבודה זרה א א משנה, מסכת בבא בתרא, פרק ה', משנה ב'; תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ע"ח, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ח, עמוד ב' רבי אברהם זכות, יוחסין השלם, ערך נחום הלבלר, באתר היברובוקס
К (כתב קירילי)

קַא היא אות באלפבית הקירילי אשר מקורה הוא האות היוונית קפא וצורתה כשל קפא גדולה. האות מייצגת עיצור וילוני, סותם, אטום /k/, וערכה המספרי הוא 20. נקראה בעבר כַּאקוֹ. מדיה וקבצים בנושא К בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגדל שמירה

מגדל שמירה הוא סוג של מבנה מבוצר שנבנה במטרה לספק נקודת תצפית גבוהה אשר ממנה הזקיף או השומר מסוגל להשקיף על האזור שמסביב על מנת להגן על אזורים בעלי חשיבות אסטרטגית. מגדלי שמירה שונים ממגדלים רגילים בכך שהשימוש העיקרי שלהם הוא לצרכים צבאיים, והם שונים מצריחים בכך שהם בדרך כלל מבנים עצמאיים. מגדלי השמירה הצבאיים ממוקמים בדרך כלל בנקודות אסטרטגיות שונות כמו לאורך הגבול, לאורך קו החוף ובבסיסים צבאיים. מגדלי שמירה נמצאים בשימוש עוד מימי קדם בתרבויות שונות ברחבי העולם. תרבויות קדומות שעשו שימוש במגדלי שמירה כללו בין היתר את המצרים, האשורים והבבלים. בנוסף, גם לאורך תוואי החומה הסינית שולבו בסביבות 25,000 מגדלי שמירה אשר שימשו לתצפית על תנועות האויב. באירופה הרומאים עשו גם שימוש במגדלי שמירה לאורך הגבולות של האימפריה הרומית העצומה. בתקופת ימי הביניים מגדלי השמירה היו נפוצים בטירות ובעיירות מבוצרות שונות ברחבי אירופה. מגדלי השמירה הללו אפשרו לזקיפים להיות מודעים כאשר כוחות צבאיים החלו להתקרב למקום, ואפשרו להם להזהיר כוחות הגנה מפני איומים פוטנציאליים. לעיתים רבות אותם מגדלי השמירה היו חלק מביצורים גדולים יותר. מגדלי השמירה באותה התקופה נבנו לרוב מאבן. בעת המודרנית החשיבות של מגדלי השמירה ירדה במקומות רבים ברחבי העולם בשל הזמינות הגבוהה יותר של דרכים חלופיות לאסוף מודיעין צבאי, כמו שימוש בלווייני ריגול וכלי טיס בלתי מאוישים. מגדל שמירה לאורך גדר ההפרדה במעבר קלנדיה מגדל השמירה במחנה הריכוז בוכנוולד שחזור של מגדל שמירה רומי מגדל שמירה של שושלת האן במחוז גאנסו אשר במערב סין בלוקהאוס מגדל תצפית - מבהם דומה אשר בדרך כלל ממוקם מחוץ לביצורים. צריח (מגדל שמירה) מדיה וקבצים בנושא מגדל שמירה בוויקישיתוף trask, Book Report: The Fortifications of Ancient Egypt 3000-1780 BC from Osprey Publishing, Livingdice.com, ‏2010-10-05 (באנגלית אמריקאית) Jiankou: China’s remote and dangerous Great Wall, www.bbc.com (באנגלית בריטית) Sagona, Claudia (2015), 'Melita and Gaulos during the Punic Period, in "The Archeology of Malta", Cambridge University Press, ISBN 9781107006690, p. 239. ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דז'ה פלדש

ד"ר דז'ה פלדש (בהונגרית: Földes Dezső; מישקולץ, ‏30 בדצמבר 1880 – 27 במרץ 1950) היה סייף יהודי-הונגרי. אלוף אולימפי בעל שתי מדליות זהב בחרב. נוסף לכך היה רופא. פלדש נולד במישקולץ שבהונגריה. באולימפיאדת לונדון (1908) זכה פלדש במדליית זהב, בתחרות בחרב קבוצתי. הונגריה ניצחה את גרמניה 0-9, את איטליה 5-11 ואת בוהמיה 7-9. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה בוהמיה. לזכייה בתחרות הקבוצתית היו שותפים שלושה סייפים יהודים נוספים: אוסקר גרדה, ינה פוקס, ולאיוש ורקנר. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי בתחרות בחרב אישי והשתתף בתחרות בדקר אישי. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה פלדש במדליית זהב, בתחרות בחרב קבוצתי פעם שנייה ברציפות, לפני אוסטריה והולנד. לזכייה בתחרות הקבוצתית היו שותפים פעם נוספת שלושת הסייפים היהודים גרדה, פוקס, וורקנר ולזכייה במדליית כסף עבור אוסטריה היו שותפים שני סייפים יהודים: אוטו הרשמן ואלברט בוגן. נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני בתחרות חרב אישי ובמקום 22 בתחרות רומח אישי. לאחר המשחקים האולימפיים היגר פלדש בשנת 1912 לארצות הברית. הוא הקים מרפאה בבית חולים, לעניים בקליבלנד, אוהיו. הוא נפטר ב-1950 בקליבלנד. דז'ה פלדש, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי דז'ה פלדש, באתר olympedia.org דז'ו פולדס, באתר יהודים בספורט.
אלכסנדר ליפמן

אלכסנדר אוגוסט ליפמן (בצרפתית: Alexandre Auguste Lippmann; ‏11 ביוני 1881 – 23 בפברואר 1960) היה סייף יהודי-צרפתי. אלוף אולימפי בעל חמש מדליות, מהן שתי מדליות זהב, בדקר. ליפמן נולד בפריז. נכדו של הסופר הצרפתי אלכסנדר דיומא הבן ונינו של אלכסנדר דיומא האב, מחברם של שלושת המוסקטרים. באולימפיאדת לונדון (1908) זכה ליפמן בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית כסף. מדליית זהב בתחרות בדקר קבוצתי, לפני בריטניה ובלגיה. בשורות הנבחרות הזוכות במדליות סייפו שלושה סייפים יהודים: בנבחרת צרפת ז'אן שטרן, בנבחרת בריטניה אדגר זליגמן ובנבחרת בלגיה פאול אנספך. מדליית כסף בתחרות בדקר אישי, במדליית זהב זכה גסטון אליבר ובמדליית ארד זכה אז'ן אוליבייה שניהם מצרפת. באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה ליפמן בשתי מדליות, מדליית כסף בתחרות בדקר אישי, במדליית זהב זכה ארמנד מסרד ובמדליית ארד זכה גוסטב בושרד שניהם מצרפת ומדליית ארד בתחרות בדקר קבוצתי, במדליית זהב זכתה נבחרת איטליה ובמדליית כסף זכתה נבחרת בלגיה בשורותיה סייף אנספך. באולימפיאדת פריז (1924) זכה ליפמן במדליית זהב בתחרות בדקר קבוצתי, במדליית כסף זכתה נבחרת בלגיה בשורותיה סייף אנספך ובמדליית ארד זכתה נבחרת איטליה. בשנת 1960 נפטר ליפמן בפריז. ב-1984 הונצח ליפמן ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן. אלכסנדר ליפמן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלכסנדר ליפמן, באתר olympedia.org אלכסנדר ליפמן, באתר "היכל התהילה של הספורט היהודי" (באנגלית) אלכסנדר ליפמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Stephane Gachet, Un jour, un médaillé olympique : Alexandre Lippmann, l'escrimeur descendant d'Alexandre Dumas, Dictionnaire des médaillés olympiques français (בצרפתית)
עמיר יפה

עמיר יפה (4 במרץ 1940 – 3 במרץ 1977) היה קצין צה"ל, אשר עוטר בעיטור העוז על לחימתו כמפקד גדוד שריון בחזית סיני במלחמת יום הכיפורים. עמיר יפה היה בנם הבכור של תמר ושל אורי, מראשוני המפקדים בפלמ"ח. הוא נולד וגדל בקיבוץ מעוז חיים, שהיה ביתו למשך מרבית חייו. הוא למד בבית הספר היסודי ובבית הספר התיכון שבקיבוץ, ובנעוריו היה פעיל בגדנ"ע. ב-1957 התגייס לצה"ל והוצב לבקשתו בחיל השריון. יפה עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך, לאחר שסיים קורס קציני שריון, הוצב כמפקד בגדוד טנקים סדיר והיה בין חיילי צה"ל שקלטו לשימושו את טנק השוט הבריטי. בתום שירותו הסדיר חזר יפה לקיבוצו. הוא הדריך בתנועת המחנות העולים, היה לרכז הבנייה בקיבוץ ובשנת 1964 נשא אשה. בשנת 1966, נענה לבקשת מפקדיו בצבא והתגייס לשירות קבע, בו שירת עד מותו. מפקדיו העריכו אותו כמפקד מקצועי ויסודי, הנותן דוגמה לחייליו ומודע לצורכיהם. יפה השתתף בקורס תותחנות טנקים בבריטניה ואחריו מונה למפקד פלוגה בגדוד 82 – גדוד טנקי השוט של חטיבה 7. פלוגתו השתתפה במלחמה על המים בצפון ישראל. במלחמת ששת הימים לחם יפה בראש פלוגתו בציר הצפוני של סיני במסגרת אוגדה 84 בפיקודו של האלוף ישראל טל. בין השאר השתתפה פלוגתו בהבקעת המערך המצרי בצומת רפיח ובקרב ההבקעה השלישי של הג'יראדי. לאחר מלחמת ששת הימים, התמנה יפה למפקד מדור תותחנות בבית הספר לשריון, וב-1969 היה למפקד גדוד 77 בחטיבה 7 ולחם עם הגדוד במלחמת ההתשה בחזית תעלת סואץ. ב-1971 למד יפה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה של צה"ל. לאחר מכן היה למפקד קורס מפקדי טנקים בבית הספר לשריון. במלחמת יום הכיפורים, פיקד יפה על גדוד 198, אשר היה מאויש בחניכי קורס קציני שריון וקורס מפקדי טנקים של בית הספר לשריון. הוא לחם עם גדודו בחזית סיני במסגרת חטיבה 460, שהשתייכה לאוגדה 162. גדודו עבר דרך קרבות ארוכה – מקרבות היום הראשון למלחמה, דרך מתקפת הנגד של 8 באוקטובר בגזרה הצפונית של התעלה, מערכת הצליחה של תעלת סואץ, הלחימה בגדה המערבית של התעלה ועד לקרב העיר סואץ. הגדוד הצטיין בלחימתו אולם סבל אבדות כבדות בנפש ובציוד. על לחימתו בראש הגדוד עוטר יפה לאחר המלחמה בעיטור העוז. לאחר המלחמה התמנה יפה למפקד חטיבת השריון במילואים 679 בפיקוד הצפון. ב-1975 מונה למדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, ובאמצע שנת 1976 היה למפקד חטיבת השריון 14 הסדירה באוגדת סיני. ב-3 במרץ 1977 נספה עמיר יפה בתאונת דרכים ליד פתח תקווה בדרכו לסיני. הוא הניח אשה וארבעה ילדים. יפה נקבר בקיבוצו מעוז חיים. שמו הונצח על אנדרטת חללי השריון בלטרון ועל אנדרטת חללי חטיבה 679 ברמת הגולן. ישי וקסלר, יהודה טל, גדוד טנקים 198 במלחמת יום הכיפורים: סיפור מלחמה, תל אביב: משרד הביטחון, 2002 תומר לויסמן, בשדה הקרב של הזיכרון, כנרת זמורה-ביתן דביר, נובמבר 2020, עמוד 266 עמיר יפה באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון קורות החיים של עמיר יפה, באתר "יזכור" של משרד הביטחון עיטור העוז שהוענק לעמיר יפה, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל עדות אל"ם עמיר יפה - מג"ד 198, בפני אוספי החומר בוועדת אגרנט, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים גדוד טנקים 198 במלחמת יום הכיפורים(הקישור אינו פעיל) (סקירה על הספר) באתר יד לשריון. יעקב ארז, המוות פגע השבוע שנית במשפחת יפה - בנה אל"מ עמיר נהרג בתאונת דרכים, מעריב, 4 במרץ 1977
יוז'ף מונק

יוז'ף מונק (בהונגרית: Munk József;‏ בודפשט, 30 בנובמבר 1890 – לא ידוע) היה שחיין יהודי-הונגרי, בעל מדליית כסף אולימפית. מונק נולד בבודפשט. באולימפיאדת לונדון (1908) זכה מונק במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם זולטאן הלמיי, אימרה זכר ובלה לאש-טורש בתוצאה של 10:59.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 10:55.6 דקות ולפני ארצות הברית (11:02.8 דקות). נוסף לכך הוא השתתף במשחה ל-100 מטר חופשי וסיים במקום רביעי במקצה שלו בשלב המוקדמות ולא עלה לשלב הבא. יוז'ף מונק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי יוז'ף מונק, באתר olympedia.org sports123.com
אימרה זכר

אימרה זכר (בהונגרית: Zachár Imre;‏ 11 במאי 1890 – 7 באפריל 1954) היה שחיין ושחקן כדורמים יהודי-הונגרי, בעל מדליית כסף אולימפית (לונדון 1908). אלוף הונגריה במשחה ל-880 יארד חופשי (1907 ו-1910) ובמשחה ל-100 יארד חופשי (1910). זכר נולד בבודפשט. באליפות הונגריה בשחייה שנערכה בשנת 1907 זכה זכר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-880 יארד חופשי בתוצאה של 11:53.4 דקות, לפני הנריק האיוש ומדליית כסף במשחה ל-440 יארד חופשי, אחרי זולטאן הלמיי (5:31.6 דקות). באולימפיאדת לונדון (1908) זכה זכר במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם זולטאן הלמיי, יוז'ף מונק ובלה לאש-טורש בתוצאה של 10:59.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 10:55.6 דקות ולפני ארצות הברית (11:02.8 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 6:09.8 דקות. באליפות הונגריה בשחייה שנערכה בשנת 1910 זכה זכר בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 יארד חופשי ובמשחה ל-880 יארד חופשי. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) סיים זכר במקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר. נבחרתו שעלתה לשלב הגמר לא השתתפה בו. בשלב המוקדמות הנבחרת קבעה תוצאה של 10:34.6 דקות. נוסף לכך, השתתף בנבחרת הכדורמים וסיים במקום חמישי בטורניר. לאחר המשחקים האולימפיים עבד כפקיד בנק והיה מנהל הבנק למשכנתאות ההונגרי. מדיה וקבצים בנושא אימרה זכר בוויקישיתוף אימרה זכר, באתר olympedia.org אליפות הונגריה בשחייה 1907, באתר ויקיפדיה ההונגרית
FCI

האם התכוונתם ל... פדרציית האופניים האיטלקית (Federazione Ciclistica Italiana) - פדרציית מרוצי האופניים האיטלקית הפדרציה הבינלאומית לכלבנות (Fédération Cynologique Internationale) - ארגון בינלאומי של מועדני כלבים
התחייבויות לזמן ארוך

התחייבויות לזמן ארוך (באנגלית: Long Term Liabilities) הם ערכים כספיים בתחום החשבונאות, המוצגים במאזן של החברה והכוללים את כל אותן התחייבויות שהחברה נטלה על עצמה ומועד פירעונה הצפוי נכון למועד הדיווח הוא מעל 12 חודשים. באנלוגיה פשוטה למשק בית או למשפחה, ניתן לראות את המשכנתה על הבית כסוג של התחייבות לזמן ארוך. חשיבותן של ההתחייבויות לזמן ארוך היא בהערכת נטל החוב או ה"משקולת" אותה "סוחב" העסק מעבר לפעילותו השוטפת. התחייבות הנפרעת לשיעורין תוצג במאזן בשני סעיפים. החלק אשר צפוי להיפרע בתקופת הדיווח הקרובה יוצג כ"חלות שוטפת" תחת התחייבויות שוטפות ואילו החלק שטרם יפרע עד תום תקופת הדיווח יוצג בהתחייבויות לזמן ארוך. הלוואות מבנקים איגרות חוב עתודות לסיום יחסי עובד – מעביד עתודות למיסים נדחים התקשרויות ותביעות תלויות התחייבויות שוטפות נכסים בלתי שוטפים ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת האימפריה הרוסית בכדורגל

נבחרת האימפריה הרוסית בכדורגל (ברוסית: Сборная Российской империи по футболу) הייתה הנבחרת הלאומית שייצגה את האימפריה הרוסית בטורנירים בינלאומיים בכדורגל בשנים 1911–1914. אף שנערכו שני משחקים לא רשמיים בשנת 1910 מול הנבחרת הצ'כית, שניהם היו ניצחונותיה הבודדים: 5:4 ו-1:0. ב-22 באוגוסט 1911, נערך משחק מול הנבחרת הבריטית, אך פיפ"א החשיבה רק את משחקי הנבחרת באולימפיאדת סטוקהולם (1912) כמשחקים רשמיים ראשונים. ב-1911 נעשו הניסיונות הראשונים לאגד כמה נבחרות עירוניות לכדי נבחרת לאומית אחת שתייצג את המדינה בטורנירים בינלאומיים. הקבוצה התארגנה לקראת הגעת נבחרת בריטניה בכדורגל שהגיעה לרוסיה תחת השם English Wanderers, והייתה זו הנבחרת הלאומית הזרה הראשונה שהגיעה למדינה. כבסיס לנבחרת הלאומית היוו שחקני סנקט פטרבורג ומוסקבה שהיו היחידות, בעלות ניסיון בהופעות בינלאומיות. הגעת הנבחרת הבריטית לסנקט פטרבורג סוקרה בהרחבה בעיתונות הרוסית של אותם ימים, שאף לא דנה בניצחון אפשרי אלא בעצם הכבוד לשחק מול נבחרת לאומית כלשהי. באוגוסט 1911 הרוסים הובסו בשלושה משחקים שנערכו (0:14, 0:7, 0:11). בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת סטוקהולם (1912) רוסיה הפסידה במשחק הבכורה לפינלנד 2:1 ולאחר מכן ספגה את התבוסה הגבוה ביותר בתולדותיה - 16:0 לגרמניה. הנבחרת ערכה בשנתיים שלאחר מכן משחקים נוספים מול נבחרות הכדורגל של סקנדינביה אך לא ניצחה. ל-1915 תוכננו משחקים מול גרמניה וצרפת אך מלחמת העולם הראשונה גרמה לביטולם. ב-1923 הוקמה נבחרת ברית המועצות שפיפ"א הכירה בה כיורשת ישירה לנבחרת הכדורגל הקיסרית. נבחרת רוסיה בכדורגל נבחרת ברית המועצות בכדורגל התאחדות הכדורגל הרוסית תולדות נבחרת רוסיה (ברוסית) תמונת שחקני הנבחרת הקיסרית הרוסית סיקור ההפסד הגדול ביותר בתולדות רוסיה - 0:16 לגרמניה (ברוסית) הנבחרת הרוסית שיחקה אז לא בתור הנבחרת הלאומית הרוסית, אלא כנבחרת מוסקבה בכדורגל הנבחרת הצ'כית התמודדה אז בתור נבחרת בוהמיה, כחלק מאוסטרו הונגריה באותה עת פינלנד הייתה מדינת חסות של רוסיה וכנסיכות פינלנד השתמשה בדגל הרוסי, מאחר שדגלה קיבל מעמד רשמי רק עם הכרזת העצמאות ב-1918
מצעד הסינגלים הבריטי (1990–1999)

ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הבריטיים השבועיים "UK Singles Chart" שנערכו משנת 1990 עד שנת 1999. מצעד הסינגלים הבריטי הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה הבריטית, המתעדכן מדי שבוע על ידי חברת המצעדים הרשמית. בשנות ה-90 התבסס דירוג המצעד על נתוני מכירות סינגלים בחנויות ולא על נתוני שידור שירים. שבוע של המצעד נמשך מיום ראשון ועד ליום שבת, וארבעים השירים המובילים במצעד נחשפו מדי שבוע בשידור ייעודי בתחנת הרדיו BBC 1‏. כתוצאה מהמעבר לפרסום אגרסיבי, הוצאת שירים לרדיו זמן רב לפני הפצתם והתגברות הורדות השירים באינטרנט, החלו סינגלים רבים להיכנס היישר לראשות המצעד. 206 סינגלים הגיעו במהלך העשור לראש המצעד. שירו של בריאן אדמס "(Everything I Do) I Do It for You", שהה במקום הראשון למשך הזמן הרצוף הרב ביותר - 16 שבועות. בכך שבר את השיא לשהיה רצופה במקום הראשון במצעד, בו החזיק שירו של סלים וויטמן משנת 1955, Rose Marie‏. למרות ששהה במקום הראשון רק חמישה שבועות, היה שירו של אלטון ג'ון משנת 1997, Candle in the Wind, שמכר בבריטניה חמישה מיליון עותקים, לסינגל הנמכר ביותר בהיסטוריה הבריטית. הלהקות בעלות המספר הרב ביותר של שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד בשנות ה-90 הן טייק ד'את והספייס גירלז עם שמונה שירים בראש המצעד.   ♪  – הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה באותה השנה   ♫  – הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה בשנות ה-90 בילבורד הוט 100 (1990–1999) New singles formats to save the charts, the BBC news site. October 16, 2003. עמוד האודות באתר חברת המצעדים הרשמית. Charting a rocky course, the BBC news site. April 14, 2000. Jon Dennis, Chart attack, The Guardian‏ site. August 5, 2003. Celebrating 1,000 Number Ones, Music Week. January 2005. . גרסה מארכיון האינטרנט. Elton's candle burns in Canadathe BBC news site. October 11, 1999.