laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנץ מירטס

פרנץ מירטס (בהולנדית: Franz Meerts‏; 1836 – 1896) היה צייר בלגי שנודע בסצנות הפנים שלו, סצנות הז'אנר, טבע דומם ונופיו. הוא היה פעיל גם כסופר ומוציא לאור. פרנץ מירטס נולד בגנט. הוא למד בעיר הולדתו באקדמיה לאמנויות יפות. מאוחר יותר עבר לבריסל, שם למד בסטודיו הפרטי לאמנות של יאן פורטלס, צייר בולט של סצנות ז'אנר, סיפורי תנ"ך, נופים, פורטרטים ונושאים מזרחיים ומייסד האסכולה האוריינטליסטית הבלגית. פורטלס הכשיר בסטודיו הפרטי שלו לאמנות את הדור הבא של ציירים בלגים. מירטס הוזמן על ידי ממשלת בלגיה לנסוע לספרד ולאיטליה כדי להעתיק את יצירותיהם של המאסטרים הגדולים. לרגל נסיעות אלה, הוא למד את טכניקת הפרסקו. הוא גם קיבל הזמנה ממועצת העיר לוון להעתיק יצירות עבור בית העירייה. הוא השלים את העבודות בשנים 1890–1899. את שנות חייו האחרונות הקדיש לשחזור ציורי הקיר של כנסיית פטרוס הקדוש באנדרלכט (בריסל). מירטס היה המייסד השותף של שתי אגודות אמנים בבריסל. הראשונה הייתה L'Union des Arts שהתקיימה מ-1876 עד 1885 וארגנה תערוכות קבוצתיות של יצירות של אמנים חזותיים. שלוש מתערוכות אלה נערכו, כולן בסטודיו האישי של מירטס. הן לא היו מוצלחות במיוחד. לאחר מכן, פרנץ מירטס ייסד אגודה חדשה לאמנים צעירים, שקיבלה את השם ההולנדי "פורוורד" ('קדימה') בשנת 1885. מייסד שותף אחר היה לואי בארטה. הסלון הראשון של ״פורוורד״ נערך בשנת 1885 במרכז בריסל. בשנת 1888, "פורוורד" הציגה במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה בבריסל. האגודה חדלה מלהתקיים ב-1893. הוא היה מחבר שותף של "La Belgique illustrée", היסטוריה מאוירת וסקירה של בלגיה. פרנץ מירטס מת במאי 1896 בבריסל. מדיה וקבצים בנושא פרנץ מירטס בוויקישיתוף Ontdek auteur, aquarellist, kopiist Franz Meerts, rkd.nl (בהולנדית) Dictionnaire des Peintres belges: 3827 MEERTS, Franz, balat.kikirpa.be Edmond-Louis de Taeye, Les artistes belges contemporains. Leur vie, leurs œuvres, leur place dans l'art, Castaigne, Brussels, 1894, pp. 9-25 (in French)
הכה בחפרפרת

הכה בחפרפרת הוא משחק ארקייד וקרנבל פופולרי, הידוע במקור בשם מונגורה טאי (ביפנית: モグラ退治). מטרתו של המשחק הוא להכות, בשימוש פטיש צעצוע, בחפרפרות צבעוניות. המשחק הומצא לראשונה ב-1975, על ידי קאזו ימבדה, בהתבסס על סקיצות שיצר שנה קודם לכן. חברת משחקי הקרנבל, TOGO, הוציאה אותו בשם מונגורה טאי למשחקיות וידאו יפניות ב-1975. ב-1977, Bandai יצרה גרסה דומה למשחק המקורי. המשחק נהיה פופולרי ביפן, והיה משחק הארקייד האלקטרו-המכני הרווחי השני ביותר ב-1976 וב-1977. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, מרכזי ארקייד ביפן החלו להיות מוצפים במשחקי הכה בחפרפרת, שבהם שחקנים השתמשו בפטיש בשביל לפגוע בחפרפרות מפלסטיק שבקעו מהמכונה. בנובמבר 1976, המשחק הופיע בתערוכת האיגוד הבין-לאומי לפארקי שעשועים ואטרקציות (IAAPA). המשחק משך תשומת לב מצד הנוכחים, מפני שהיה המשחק הראשון שהשתמש בפטיש. משחק דומה, שפותח על ידי ג'רלד דנטון ודוני אנדרסון, יצא ב-1977. גרסה נוספת של המשחק, שעצוב על ידי יוקיו אישיקווה, יצאה על ידי Namco ביפן באפריל 1981. הגרסה הזו של המשחק הופיעה באירופה ובארצות הברית ב-1982. מדיה וקבצים בנושא הכה בחפרפרת בוויקישיתוף Official Whac-a-Mole website maintained by Bob's Space Racers, Inc. Museum of Hoaxes article refuting the etymological link claimed between Whac-A-Mole and "guacamole" "もぐら叩きを作った男" [The man who made Whac-A-Mole] (ביפנית). אורכב מ-המקור ב-2014-11-13. נבדק ב-2021-05-14. "70s Amusement Machine History" (PDF). Japan Amusement Machine and Marketing Association (JAMMA) (ביפנית). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2014-09-11. נבדק ב-14 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Namco Elemecha Daihyakka booklet. Japan: Victor Entertainment. 24 ביולי 1996. {{cite book}}: (עזרה) "An Oral History of Whac-a-Mole". MEL Magazine. 6 במרץ 2020. ארכיון מ-2021-08-13. נבדק ב-16 במאי 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Joint Venture by Namco and Togo Japan" (PDF). Japan: Amusement Press. Game Machine. 1 ביוני 1987. p. 22. אורכב מ-המקור (PDF) ב-16 ביוני 2020. נבדק ב-30 ביוני 2020. {{cite news}}: (עזרה) "『ワニワニパニック』開発者からグループ会長にまで上り詰めた男が語る、ナムコ激動の40年。創業者・中村雅哉との思い出、バンダイ経営統合の舞台裏【バンダイナムコ前会長・石川祝男インタビュー：ゲームの企画書】". Den Famicogamer. 14 בספטמבר 2018. אורכב מ-המקור ב-14 בינואר 2020. נבדק ב-19 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "おかし大作戦 (1981)" (ביפנית). Bandai Namco Entertainment. 2005. אורכב מ-המקור ב-8 בספטמבר 2019. נבדק ב-19 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Sweet Licks". No. 29. United Kingdom: EMAP. Advanced Computer Entertainment. בפברואר 1990. p. 23. נבדק ב-18 בפברואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Manufacturers Equipment. Cash Box. 20 בנובמבר 1982. p. 63. נבדק ב-18 בפברואר 2020. {{cite book}}: (עזרה)
דון

האם התכוונתם ל... דון (נהר) – אחד הנהרות הארוכים והחשובים ברוסיה הקוזקים של הדון – קוזקים שהתיישבו באזור נהר דון מחוז דון – מחוז באימפריה הרוסית, מקום מושבם של הקוזקים של הדון רפובליקת דון – רפובליקה אנטי-בולשביקית שהתקיימה בין 1918 ל-1920 צבא הדון – חלק מהצבא הלבן במלחמת האזרחים ברוסיה דון (סרט) – סרט הודי משנת 1978 בכיכובו של אמיטב באצ'אן דון (תואר) – תואר כבוד דונה דאן דן (פירושונים)
Wasted Love

"Wasted Love" הוא סינגל של צמד התקליטנים הצרפתי, אופנבך, בשיתוף פעולה עם לקיו, שיצא, על ידי Ofenbach Music ווורנר מיוזיק גרופ, ב-8 בינואר 2021. נכון לנובמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-203 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ של הסינגל יצא בערוץ היוטיוב של הצמד ב-8 בינואר 2021. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-31 מיליון פעמים. מידע על הסינגל "Wasted Love" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Wasted Love" באתר AllMusic מילות השיר "Wasted Love" באתר Genius סרטון השיר "Wasted Love" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Wasted Love" באתר ספוטיפיי "Wasted Love (feat. Lagique) - Single". Apple Music. נבדק ב-5 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) Mancinelli, Ale (9 בינואר 2021). "#Release: Ofenbach feat. Lagique – Wasted Love". EDM-Lab. נבדק ב-5 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) Wasted Love (feat. Lagique), 2021-01-08, נבדק ב-2021-11-25 "Wenn eine "Wasted Love" plötzlich und unerwartet wieder zum Leben erwacht" (בגרמנית). Warner Music Germany. 11 בינואר 2021. נבדק ב-5 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) Ofenbach - Wasted Love (feat. Lagique) [Official Music Video], נבדק ב-2021-11-25
קרב תאפסוס

קרב תאפסוס הוא קרב שהתחולל בתאפסוס (Thapsus) בין כוחותיו של יוליוס קיסר לתומכיו של פומפיוס במהלך מלחמת האזרחים הרומאית (49–46 לפנה"ס). תאפסוס הייתה עיר נמל ששכנה בצפון אפריקה כ-8 ק"מ מזרחית לטבולבה (אנ') (כיום בתוניסיה). קווינטוס מטלוס סקיפיו מפקד הכוחות המתנגדים לקיסר, וחותנו של פומפיוס הציב את כוחותיו שכללו 14 לגיונות של חיל רגלים (כ-70,000 איש) וכ-15,000 פרשים במעבר היבשתי ששימש כגישה הצפונית אל העיר. קציניו של קיסר לא הצליחו לרסן את חייליהם שמנו כ-60,000 איש והם הסתערו לעבר הכוחות של תומכי פומפיוס והנחילו להם תבוסה מוחצת תוך כדי טבח בכ-10,000 איש מתומכי פומפיוס. קאטו הצעיר שפיקד על כוח מאסף באוטיקה התאבד לאחר ששמע על תוצאות הקרב על מנת לא ליפול בשבי לידי קיסר. בתוך כ-3 שבועות לאחר ניצחונו בקרב השתלט קיסר על כל שטחה של אפריקה הרומאית. מדיה וקבצים בנושא קרב תאפסוס בוויקישיתוף קרב תאפסוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה צבאית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרננד קורמה

פרננד קורמה (בצרפתית: Fernand Cormon;‏ 24 בדצמבר 1845 – 20 במרץ 1924) היה צייר צרפתי יליד פריז. הוא הפך לתלמידם של אלכסנדר קבנל, אז'ן פרומנטן ויאן פורטלס, ואחד הציירים ההיסטוריים המובילים של צרפת המודרנית. אביו היה המחזאי אז'ן קורמה. אמו הייתה שרלוט פורה, השחקנית. בגיל צעיר הוא משך תשומת לב בסגנון הסנסציוני של אמנותו, כמו סצנות של שפיכות דמים כ"רצח בסרגליה" (1868) ו"מותו של רווארה, מלך לנקה" במוזיאון טולוז. במוזיאון ד'אורסיי נמצא הציור "קיין בורח מקללת אלוהים". עבור הרובע הרביעי של פריז הוא ביצע סדרה של ציורים: לידה, מוות, נישואים, מלחמה וכו'. סדרה של ציורים גדולים הוא הכין למוזיאון היסטוריה של הטבע בפריז עם נושאים מתקופת האבן, שהעסיקה אותו במשך כמה שנים. הוא מונה ללגיון הכבוד בשנת 1880. במקביל להיותו מציג קבוע בסלון השנתי בפריז, הוא ניהל גם בית ספר לאמנות, "אטלייה קורמה" בשנות ה-80, שם ניסה להדריך את תלמידיו ליצור ציורים שיתקבלו על ידי חבר השופטים של הסלון. בין תלמידיו שאיתם הוא לא הצליח בנקודה זו היו: אנרי דה טולוז-לוטרק, לואי אנקטין, אז'ן בוש, אמיל ברנאר ווינסנט ואן גוך. תלמידים נוספים כללו את חיים סוטין, אמיל ויזל, אדואר כרמיה והצייר האוסטרלי ג'ון ראסל. למרות התהילה שלו כפרופסור לאמנויות יפות, הוא כמעט נשכח ב-1924 כשנדרס על ידי מונית מחוץ לסטודיו שלו, וכמעט לא זכור מלבד כמורה של תלמידים מהוללים ממנו. מדיה וקבצים בנושא פרננד קורמה בוויקישיתוף Cormon Eugene, www.artlyriquefr.fr David Sweetman (1999), Explosive Acts, (published in the UK as Toulouse-Lautrec and the fin-de-siècle), New York: Simon and Schuster, p. 94
אלכסנדר קלשניקוב

אלכסנדר פטרוביץ' קלשניקוב (נולד ב־27 בינואר 1964) הוא מדינאי רוסי, איש שירותי הביטחון שכיהן כמנהל שירות בתי הסוהר הפדרלי (FSIN) מ־8 באוקטובר 2019 עד 25 בנובמבר 2021, דרגת לוטננט גנרל (2018). עמד בראש מנהלות שירות הביטחון הפדרלי ברפובליקה של קומי ובחבל קרסנויארסק (2011–2019). הוא סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי הגבוה בנובוסיבירסק של חיל הפנים משרד הפנים של ברית המועצות בשנת 1985. בשנים 1985—1987 עמד בראש מחלקה של גדוד 236 במשמר 36 במשרד הפנים של ברית המועצות, משימותיו כללו ליווי עצורים במכוניות. בשנת 1987 גויס לוועדה לביטחון המדינה של ברית המועצות להמשיך לשרת בגופי ביטחון הפנים לאחר התפרקות ברית המועצות עובד בשירות הביטחון הפדרלי של רוסיה. הוא סיים לימודים בקורסים הגבוהים לסיכול ריגול צבאי בנובוסיבירסק. בשנת 1995 סיים את לימודיו באקדמיה של השירות הביטחון הפדרלי במוסקבה. החל לעבוד כאיש מבצעים, ולאחר מכן הפך לסגן ראש אחת מהחטיבות של המנגנון המרכזי של השירות. לפני כן, הוא הספיק לעבוד במחלקת "M" של הארגון, שם פיקח על גורמי ביטחון אחרים. ביוני 2011, הוא מונה לראש מנהלת שירות הביטחון הפדרלי ברפובליקת קומי, שם עבד עד מאי 2017. במאי 2017, הוא מונה לראש מנהלת הארגון בחבל קרסנויארסק. על פי צו של נשיא רוסיה מיום 15 ביוני 2012, הוענקה לו הדרגה הצבאית מייג'ור גנרל, בקיץ 2018 קודם לדרגת לוטננט גנרל. ב־8 באוקטובר 2019, נשיא הפדרציה הרוסית מינה אותו לעמוד בראש שירות בתי הסוהר הפדרלי במקום גנאדי קורניינקו. מאז 2021, קלשניקוב נכלל ברשימות הסנקציות של האיחוד האירופי, ארצות הברית וקנדה בגלל מקרה הרעלת אלכסיי נבלני, שכן היה אחראי לפעולות השירות להחלפת המאסר המותנה. עם מאסר בפועל במסגרת גזר הדין בפרשת איב רושה. ב-25 בנובמבר 2021, הודח מתפקידו כמנהל השירות על רקע הביקורת נגד תפקודו של הארגון תחתיו. אלכסנדר פטרוביץ' קלשניקוב אלכסנדר פטרוביץ' קלשניקוב "Путин ставит на ФСИН генерала ФСБ. Если его биографию поскрести, найдешь лейтенанта-конвоира". 47 Новостей Ленинградской области (ברוסית). 2019-10-04. נבדק ב-2021-05-09. "ФСИН возглавил экс-начальник УФСБ по Красноярскому краю Калашников" (ברוסית). «Коммерсантъ». 2019-10-08. נבדק ב-2019-10-08. "Владимир Путин назначает нового главу ФСИН. Президент меняет питерского чекиста на сибирского (фото)". www.fontanka.ru (ברוסית). 2019-10-04. נבדק ב-2021-05-09. "Указ Президента Российской Федерации от 08.10.2019 № 486". kremlin.ru. נבדק ב-2019-10-27. "ЕС ввел санкции против глав ФСИН, СКР, Генпрокуратуры и Росгвардии из-за Навального". Коммерсант (ברוסית). 2021-03-02. נבדק ב-2021-05-09.
אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט

אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט (באנגלית: Intelligent Music Project) היא להקת רוק בולגרית. במרוצת השנים שרו באלבומיה של הלהקה כמה ממובילי ז'אנר הרוק דוגמת טוטו, אוריה היפ, Rainbow, סטיקס, בלאק סבאת', אריק קלפטון וג'ו קוקר. היא הוקמה בשנת 2014 על ידי ביסר איבנוב, דימיטר סיראקוב, איבו סטפנוב, רוני רומרו, סטויאן ינקולוב וסלאבין סלבצ'ב. ב-25 בנובמבר 2021 הכריזה רשות השידור הממלכתית בבולגריה כי אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט נבחרו לייצג את המדינה באירוויזיון 2022. שירם לתחרות, "Intention", יצא לאור ב-5 בדצמבר אותה השנה. ב-10 במאי 2022 ביצעה את "Intention" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. הלהקה נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 16 עם 29 נקודות. 2012: The Power Of Mind 2014: My Kind O' Lovin' 2015: Touching The Divine 2018: Sorcery Inside 2020: Life Motion 2021: The Creation מדיה וקבצים בנושא אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט (באנגלית ובבולגרית) אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, ברשת החברתית פייסבוק אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, סרטונים בערוץ היוטיוב אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר ספוטיפיי אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר Last.fm (באנגלית) אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר AllMusic (באנגלית) אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר MusicBrainz (באנגלית) אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר דיזר אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר Yandex.Music (ברוסית) אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר Discogs (באנגלית) אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר Songkick (באנגלית) אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר Genius אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר בנדקמפ אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, באתר אמזון מיוזיק "About Intelligent Music Project – Intelligent Music" (באנגלית בריטית). Senkishev, Georgi (2021-11-25). "🇧🇬 Bulgaria: Intelligent Music Project to Turin for Eurovision 2022". Eurovoix (באנגלית בריטית). Intelligent Music Project - Intention - Bulgaria 🇧🇬 - Official Music Video - Eurovision 2022, eurovision.tv (האתר הרשמי של האירוויזיון) (באנגלית) Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 1 result – these are the lucky qualifiers, ‏10th May 2022
כירורגיית ילדים

כירורגיית ילדים היא אחד המקצועות הכירורגיים, ומשך ההתמחות בו הוא שש שנים, מתוכן שנתיים במחלקת כירורגיה כללית. כירורגיית ילדים היא מקצוע רפואי העוסק בריפוי מחלות, מומים מולדים, טראומה גופנית ומצבים רפואיים אחרים באוכלוסייה הייחודית של פגים, יילודים, ילדים ומתבגרים. בין הטיפולים, המחלות, המומים והמצבים הרפואיים המיוחדים הקיימים בקבוצת גיל הטרוגנית זו נכללים: מומים מולדים ומחלות שונות של מערכת העיכול על כל מרכיביה - ושט, קיבה, מעי דק, מעי גס ופי הטבעת, כיס המרה, דרכי המרה, הטחול והלבלב, בעיות הקשורות למפשעה - בקעים, הידרוצלה, אשכים טמירים בעיות הקשורות לקיר הבטן - בקע טבורי ואפיגסטרי, מומים מולדים כגון גסטרוסכיזיס או אומפלוצלה גידולים שונים הייחודים לילדים - נוירובלסטומה, גידול ע"ש וילמס, טרטומה, רבדומיוסרקומה וסרקומות אחרות, לימפומות ולימפאנגיומות טיפול בטראומה - טיפול בנפגעים פגיעה רב-מערכתית ובכל השלבים טיפול בהשמנת יתר וניתוחים בריאטריים בגיל ההתבגרות טיפול בעיוותי בית החזה (חזה סנדלרים, למשל) ניתוחים דחופים (חסימת מעי - התפשלות, סעיף על שם מקל, ניתוחי דלקת התוספתן, אבצסים תוך-בטניים ופרי-אנאליים) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. עד לשנת 2017 בישראל, תחום ההתמחות בכירורגיית ילדים היה כמסלול תת-התמחות ("התמחות-על") לאחר סיום ההתמחות בכירורגיה כללית. החל משנת 2017, ובעקבות שינוי תקנות לעניין הסבת המסלול בכירורגיית ילדים למסלול ישיר, ניתן לבצע התמחות ישירה בכירורגיית ילדים לצורך קבלת התואר מומחה בכירורגיית ילדים. מדיה וקבצים בנושא כירורגיית ילדים בוויקישיתוף
רוז ויליאמס

רוג'ר אלן פיינטר (אנגלית: Roger Alan Painter; ‏ 6 בנובמבר 1963 - 1 באפריל 1998), שנודע בשם הבמה רוז ויליאמס, היה אמן מוזיקה ומפיק בתחום הדת' רוק והרוק הגותי. רוז הקים מספר להקות, ונחשב כחלוץ בתחום הדת' רוק. רוז נולד בפומונה, קליפורניה, למשפחה בפטיסטית דרומית אדוקה. בילדותו הושפע מאמנים כמו דייוויד בואי, טי רקס, אליס קופר, איגי פופ וניו יורק דולס. כנער, בשנות השבעים המאוחרות, הוא נמשך לתחום הפאנק רוק. בגיל 16 החל לנגן בלהקות רוק שונות. את שם הבמה "רוז ויליאמס" בחר על שם מצבה שאהב בבית קברות. ויליאמס התפרסם בעיקר בשל כתיבת שירים והקמת הלהקה "Christian Death". ויליאמס היה נשוי לזמרת אווה אורטיז (הידועה בכינוי "Eva O"), שגם הייתה שותפתו ללהקה מאוחרת שלו, "פרויקט הצל". לזוג לא היו ילדים. בגיל 34 נמצא ויליאמס על ידי חברו ושותפו לדירה, כשהוא תלוי בדירתם בדרום הוליווד. Every King a Bastard Son (Cleopatra) 1992 The Whorse's Mouth (Hollows Hill Sound Recordings) 1996 Live In Berlin (Hollows Hill Sound Recordings) 2000 Accept The Gift of Sin (live album) (Hollows Hill Sound Recordings) 2003 Flowers on Projekt’s A Dark Cabaret compilation album 2005 אתר האינטרנט הרשמי של רוז ויליאמס רוז ויליאמס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוז ויליאמס, באתר AllMusic (באנגלית) רוז ויליאמס, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוז ויליאמס, באתר Discogs (באנגלית) רוז ויליאמס, באתר Songkick (באנגלית) רוז ויליאמס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אז'ן בוש

אז'ן בוש (בצרפתית: Eugène Boch ‏; 1 בספטמבר 1855 – 3 בינואר 1941) היה צייר בלגי, ואחיה הצעיר של הציירת אנה בוש. נולד בדור החמישי של משפחת בוש, שושלת עשירה של יצרני חרסינה וקרמיקה שעדיין פעילה תחת חברת "וילרוי אנד בוש". אז'ן בוש נרשם לאטלייה הפרטי של לאון בונה בפריז, בשנת 1879. מ-1882, כאשר בונה סגר את האטלייה שלו, הוא למד באטלייה של פרננד קורמה. ציורים שלו התקבלו לסלון בשנים 1882, 1883 ו-1885. בשנת 1888, בוש הוצג בפני וינסנט ואן גוך. בשנת 1892 הוא התיישב במונטיון לא הרחק מפריז. בשנת 1909, הוא התחתן עם אן-מארי לאוני קרוספונד (? –1933), ובשנת 1910 הם עברו לבית שלהם "La Grimpette" שם גרו שניהם עד מותם. בוש תמך באמנים בעלי כישרון, אך ללא כסף, כולל אמיל ברנאר, אותו פגש באטלייה קורמה, ופול גוגן. הוא גם החליף עבודות עם ואן גוך. כך לאט לאט נוצר אצלו אוסף חשוב של אמנות מודרנית. כמו אחותו אנה בוש הוציא חלק גדול מההון מעסקיו של ויקטור בוש על קידום אמנים אחרים. הם קנו תמונות מאמנים מובילים בני זמנם, שרובם היו גם חברים שלהם. עם מותו של אז'ן בוש ב-1941, הוא הוריש ללובר את "המשורר" ציור של ואן גוך את דיוקנו של אז'ן בוש. כיום ניתן לראות את הציור במוזיאון ד'אורסה. חלק מהאוסף שלו נקנה על ידי אחיינו לויטווין פון בוש, כחלק מרעיון ליצור מוזיאון לאנה אז'ן בוש. מדיה וקבצים בנושא אז'ן בוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אז'ן בוש Berko, Patrick & Viviane (1981), Dictionary of Belgian painters born between 1750 & 1875, Knokke 1981, p. 51. Boch, Anna; Eugène Boch (1994). Hommage à Anna et Eugène Boch. Musée de Pontoise Faider-Thomas, Thérèse (1971). Anna Boch und Eugène Boch: Werke aus den Anfängen der modernen Kunst. Mettlach, Villeroy & Boch Eugene Boch.com - Impressionist and friend of Vincent van Gogh, eugeneboch.com
לגיטימיסטים

הלגיטימיסטים (באנגלית: Legitimists; בצרפתית: Légitimistes) הם מלוכנים שדבקים בזכויות סדר הירושה לכתר של שושלת מלכי צרפת באמצעות צאצאי ענף הבכורה של שושלת בית בורבון שהופל במהפכת יולי 1830. הם דחו את טענת המונרכיה של יולי 1830–1848 שהציבה את לואי פיליפ, מלך הצרפתים דוכס אורליאן, ראש הענף של בית אורליאן, על כס המלוכה עד שגם הוא הודח וגורש לגלות עם משפחתו. הם לא הכירו בלגיטימיות בחירה זו. בעקבות תנועת האולטרה-רויאליסטים[דרושה הבהרה] (האולטרה היו בדרך כלל חברי האצולה הגבוהה שתמכו מאוד בקתוליות כדת המדינה והדת החוקית היחידה של צרפת וגם במלוכה של בית בורבון במהלך הרסטורציה הצרפתית של 1814). הלגיטימיסטים הקימו את אחד משלושת הפלגים הימניים העיקריים בצרפת, שהתאפיין בעיקר בדעות אנטי-מהפכניות. הלגיטימיסטים מאמינים כי סדרי הירושה המסורתיים, המבוססים על החוק הסאלי, קובעים את המלך החוקי של צרפת. המלך השליט האחרון שהלגיטימיסטים מכירים בו כלגיטימי היה שארל העשירי, מלך צרפת וכאשר שושלת יורשיו נכחדה בשנת 1883, עם מותו של נכדו אנרי, רוזן שאמבור, היורש הבכיר ביותר לכס המלכות לפי הכללים המסורתיים הללו היה חואן, רוזן מונטיסון, צאצא של לואי ה-14 דרך נכדו פליפה החמישי, מלך ספרד. העובדה שכל הטוענים הלגיטימיים הצרפתיים מאז 1883 היו חברים בשושלת המלוכה הספרדית, שמוצאם הפטרילינאלי לואי הארבעה עשר, מלך צרפת מוטל בסימן שאלה מאז 1936, וכי פליפה החמישי ויתר על תביעות לכס המלכות הצרפתי עבורו ועבור יורשיו-הזכרים. הסכם אוטרכט, אינו רלוונטי ללגיטימיזם; עם זאת, עובדות אלו גרמו למונרכיסטים צרפתים אחרים להתמקד בתמיכה בקו אורליאן, אשר יהיה הבא בתור בענף הירושה המסורתי אם יורשיו של פיליפ יוחרגו. הטוען הנוכחי לכתר צרפת מטעם הלגיטימיסטים הוא לואיס אלפונסו, דוכס אנז'ו, הנין הבכיר של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד על ידי העדפת הבן הבכור או פרימוגנטורה שהענף שלו הוחרג מן הירושה של הכתר הספרדי.[דרושה הבהרה] במאבק הכוחות בין בית סטיוארט לבית הנובר בממלכת אנגליה, היעקוביטים, תומכי זכותם של הסטיוארטים לרשת את כס המלכות, יכולים להיחשב לגיטימיסטים. קרליזם (בבסקית: Karlismo, בספרדית: Carlismo) היא תנועה פוליטית ומסורתית, הטוענת לכתר הספרדי, אשר הוקמה על ידי דון קרלוס, רוזן מולינה מבית בורבון. התנועה הוקמה בעקבות מחלוקת על הירושה ואי שביעות רצון נרחבת מהתנועה האלפונסינית של בית בורבון. ב-1920 הלגיטימיסטים השתתפו בפוליטיקה הפנים-הונגרית. הם רצו לראות שוב את קרל הראשון, קיסר אוסטריה על כס המלכות של המדינה. הם היו הלגיטימיסטים, או קרליסטים. ב-23 בפברואר 1921, הרוזן דיולה אנדראשי קיבל לידיו את נשיאות מפלגת "האגודה הלאומית הנוצרית" על מנת לתמוך בשובו של קרל לכס המלכות ההונגרי. בשנת 1921 ארגנו הקרליסטים שתי הפיכות - לא מוצלחות - כדי להחזיר לקרל את כוחו השלטוני. הרסטורציה הצרפתית ריאקציה מדיה וקבצים בנושא לגיטימיסטים בוויקישיתוף לגיטימיסטים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Legitimism". The Wiley-Blackwell Dictionary of Modern European History Since 1789. Malden: Wiley-Blackwell. 2011. p. 239.
יקב גוש עציון

יקב גוש עציון הוא יקב בוטיק משפחתי ישראלי השוכן ליד אלון שבות. בצמוד ליקב נמצא מרכז מבקרים. יקב גוש עציון נוסד בתחילת שנות התשעים כיקב משפחתי על ידי שרגא רוזנברג ואשתו תמר רוזנברג. בשנת 1995 ייצר היקב כ-5000 בקבוקים. עד אותה שנה הענבים גדלו באזור תל ערד. החל משנת 1996 הענבים כבר גדלים בגוש עציון. הכרמים ליקב ננטעו בתחילה, במורדות נחל הפירים, סמוך ליישוב אפרת ובאזור אבו כלאב. בשנת 2005 עבר הייצור מבית הזוג רוזנברג ליקב שנחנך ליד ישוב אלון שבות - יקב גוש עציון. בסוף שנות התשעים, נטעו קיבוצי הסביבה כרמים ברחבי האזור. כיום[דרושה הבהרה], נטועים בגוש עציון מעל 800 דונם של כרמים. ענבים מהכרמים האלה משמשים את היקב. היקב מייצר יין משלוש סדרות:"עמק ברכה", "האלון הבודד" ו"נחל הפירים". מדיה וקבצים בנושא יקב גוש עציון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יקב גוש עציון
אייסה בושנל

אייסה סמית' בושנל הראשון (באנגלית: Asa Smith Bushnell I;‏ 16 בספטמבר 1834 – 15 בינואר 1904) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אוהיו ה-40 בשנים 1896–1900. קודם לכהונתו כמושל, הוא שימש כנשיא של חברות עסקיות שונות. אייסה בושנל נולד בעיר רום שבמדינת ניו יורק, ובגיל 17 עבר לספרינגפילד, אוהיו. במלחמת האזרחים האמריקנית הוא גייס פלוגה של חיילים ברגימנט הרגלים ה-152 של אוהיו, והיה הקפטן שלה ממאי ועד ספטמבר 1864. בושנל היה הנשיא של חברת "וורדר, בושנל וגלסנר", שהייתה אחת החברות שהתמזגו לחברה לייצור ציוד חקלאי "אינטרנשיונל הרבסטר" (International Harvester). תפקידים עסקיים נוספים שבהם הוא שימש היו נשיא חברת הגז של ספרינגפילד ונשיא הבנק הלאומי הראשון של ספרינגפילד. ב-בחירות לנשיאות של 1884 הוא היה בחבר האלקטורים והצביע עבור ג'יימס בליין וג'ון לוגן. ב-1885 היה בושנל יושב ראש המפלגה הרפובליקנית באוהיו. ב-1895 נבחר בושנל כמושל אוהיו במקומו של ויליאם מקינלי. הוא כיהן בתפקיד שתי תקופות כהונה של שנתיים בשנים 1896–1900. במהלך כהונתו כמושל לקחה אוהיו על עצמה תפקיד מוביל מוקדם במאבק בהגבלים העסקיים. חוק ההגבלים העסקיים נחתם על ידי בושנל. חוק זה אסר על תיאום מחירים ועל הגבלת היקף הייצור. נוהגים אלו סייעו למגזר העסקים על ידי העלאת מחירי המוצרים שלהם, ובכך הזיקו לצרכנים. בנוסף לחוק ההגבלים העסקיים, נאבק התובע הכללי בממשלו של בושנל בנוהגים המונופוליסטים של חברת סטנדרד אויל בבתי המשפט. בסופו של דבר הציג הסנאטור ג'ון שרמן מאוהיו את חוק ההגבלים העסקיים בקונגרס ב-1890. חוק זה היה הניסיון הרציני הראשון של הממשלה הפדרלית לשבור את המונופולים, אם כי האכיפה היעילה של חוקי ההגבלים העסקיים הגיעה רק לאחר יותר מעשור. ב-1857 נשא בושנל לאישה את אלן לדלו. לזוג נולדו שתי בנות ובן. בושנל היה חבר הבונים החופשיים, הצבא הגדול של הרפובליקה, והכנסייה האפיסקופלית. בושנל ורעייתו בנו את ביתם בספרינגפילד בסגנון רומנסקי של ריצ'רדסון. הבית לא תוכנן על ידי האדריכל הנרי רובסון ריצ'רדסון, אלא על ידי משרד האדריכלים שלו לאחר מותו. שני שותפיו לעסקים של בושנל, בנג'מין היד וורדר וג'ון גלסנר, שכרו קודם לכן את ריצ'רדסון לבנות את בתיהם, מעון וורדר בוושינגטון הבירה ובית ג'ון גלסנר בשיקגו, שנחשב לאחת מיצירותיו הגדולות ביותר של ריצ'רדסון. ביתו של בושנל בספרינפילד הוא חלק מהרובע ההיסטורי של רחוב איסט היי, שכיום רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. בינואר 1904 יצא בושנל מביתו בספרינגפילד כדי להשתתף בטקס ההשבעה של המושל מיירון הריק בקולומבוס. לאחר הטקס הוא עלה לכרכרתו כדי לשוב לביתו, הוא לקה בשבץ מוחי לפני שהספיק להגיע לתחנת הרכבת. אייסה בושנל נפטר בבית חולים בקולומבוס ארבעה ימים לאחר מכן, ב-15 בינואר 1904. הוא נטמן בבית הקברות פרנקליף שבספרינגפילד. Mercer, James K; Vallandigham, C N (1896). Representative men of Ohio, 1896-97. Columbus: Mercer and Vallandigham. pp. 7–9. מדיה וקבצים בנושא אייסה בושנל בוויקישיתוף אייסה בושנל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Valentine Anti-Trust Act" Ohio History Central. "Asa Bushnell House" Archived 2011-03-19 at the Wayback Machine Greater Springfield, Ohio Web site.
נער הננשך על ידי לטאה

נער הננשך על ידי לטאה (באיטלקית: Ragazzo morso da un ramarro) היא סדרה של שני ציורים של הצייר האיטלקי קאראווג'ו מסגנון הבארוק מהשנים 1593 עד 1596. הגרסה הראשונה מוצגת במוזיאון בפירנצה, והגרסה השנייה נמצאת בגלריה הלאומית שבלונדון. זהות דוגמן הציור לא ידועה, כמו פרטים רבים על יצירותיו המוקדמות של האמן. אחת התיאוריות היא שהדוגמן הוא מאריו מינטי הסיציליאני שהופיע ביצירות רבות של קאראווג'ו מאותה תקופה. למושא היצירה ישנם שיער שחור, מתולתול ונפוח ושפתיים מכווצות כמו למינטי, אולם בניגוד לציורים כמו נער עם סל פירות ומגדת העתידות, הדוגמן נראה יותר נשי ממינטי. מבקר האומנות מייקל פרייד טוען שדווקא מושא הציור הוא קאראווג'ו עצמו. מיצוב הידיים של הדוגמן; יד אחת מתוחה לאחור והשנייה מורמת, דומה ליציבה אופיינית לציירים. מדיה וקבצים בנושא נער הננשך על ידי לטאה בוויקישיתוף