laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Toy

האם התכוונתם ל... Toy (אלבום של Toy) Toy (אלבום של דייוויד בואי) Toy (להקה בריטית) Toy (להקה גרמנית) Toy (להקה דרום קוריאנית) Toy (להקה נורווגית) Toy (שיר) – שיר של נטע ברזילי
ג'אגרנאוט (סרט, 1974)

ג'אגרנאוט (באנגלית: Juggernaut) הוא מותחן פעולה בריטי משנת 1974 בבימויו של ריצ'רד לסטר עם ריצ'רד האריס, עומר שריף ואנתוני הופקינס בתפקידים הראשיים. עלילת הסרט מתרכזת בניסיון לפירוק פצצות, שהוטמנו באניית נוסעים על ידי אדם המכנה את עצמו "ג'אגרנאוט", ומבקש כופר גבוה תמורת עזרה בפירוקן. העלילה היא בהשראת מקרה אמיתי משנת 1972. אדם התקשר והודיע כי הטמין פצצה באניית הנוסעים "קווין מרי 2" ודרש כופר. חברת הספנות קונארד הייתה מוכנה לשלם, אבל הממשלה הבריטית הצניחה צוות מומחים מה-SBS לאניה, שחיפשו את הפצצה ולא מצאו. התברר שזו הייתה אזהרת שווא והאשם נתפס. אוניית הנוסעים "בריטניק" משייטת במימי האוקיינוס האטלנטי כאשר בעל האוניה, ניקולס פורטר (איאן הולם), מקבל מאדם המכנה את עצמו "ג'אגרנאוט", הודעה כי הוא הטמין באונייה שבע חביות ממולאות בחומר נפץ העומדות להתפוצץ תוך מספר שעות. הוא מוכן לתת הוראות לנטרול הפצצות רק לאחר שיקבל כופר של 500,000 ליש"ט. פורטר מוכן לשלם את הכופר, אך נציג הממשלה מתנגד לכך בגלל מדינות בלתי מתפשרת נגד הטרור ואומר כי אם ישולם הכופר, תבטל הממשלה את הסובסידיה הנחוצה ביותר להמשך פעילות החברה. פורטר מעביר את הידיעה לסקוטלנד יארד, ולקברניט האנייה אלקס ברונל (עומר שריף). הקברניט וצוות האונייה מודיעים על המצב ומנסים להרגיע את הנוסעים שביניהם ברברה באניסטר (שירלי נייט). כדי להראות את רצינות כוונותיו, מפוצץ "ג'אגרנאוט" מספר פצצות קטנות הגורמות נזק קל לספינה. בגלל ים סוער אין אפשרות לפנות את הנוסעים בסירות והקברניט מבקש מפורטר להיענות לדרישות "ג'אגרנאוט". המפקח מקלאוד (אנתוני הופקינס) מהסקוטלנד יארד עובד במהירות כדי למצוא את מניח הפצצות. אשתו ושני ילדיו נמצאים על האונייה. הוא חוקר את כל אלה שהייתה להם היסטוריה של מאמיני פצצות ומגיע בסוף אל ה"ג'אגרנאוט". שמו האמיתי הוא סידני באקלנד (פרדי ג'ונס). באקלנד מודה שהניח את הפצצות לאחר שסולק מהצי עם פנסיה עלובה. הצי המלכותי הבריטי שולח לאוניה קבוצה של מומחים לסילוק פצצות שבראשה אנתוני פאלון (ריצ'רד האריס). הם מוצנחים ממטוס ליד האונייה ונאספים על ידי מלחי האונייה בים הסוער. פאלון מתחיל עם אנשיו לנטרול הפצצות. אחת הפצצות מתפוצצת והורגת את עוזרו, צ'רלי בראדוק (דייוויד המינגס). בינתיים מגיע פאלון כמעט לסיום הפעולה ונתקל בחוט כחול ואדום שאינו יודע איזה מהם לחתוך. הוא מקושר עם באקלנד שמורה לו לחתוך את החוט הכחול. פאלון מרגיש שבקלאנד מהתל בו, חותך את החוט האדום ומנטרל את הפצצה. שאר הצוות שלו מנטרלים לפי הוראותיו את שאר הפצצות והאונייה והנוסעים ניצלים. "ג'אגרנאוט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'אגרנאוט", באתר AllMovie (באנגלית) "ג'אגרנאוט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ג'אגרנאוט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט ג'אגרנאוט, באתר יוטיוב
אליפות העולם באתלטיקה באולם 2018

אליפות העולם באולם ה-17 באתלטיקה שנערכה בברמינגהאם, בריטניה בין ה-1 ל-4 במרץ 2018. התחרויות באליפות התקיימו בארנה ברמינגהאם וכללו 26 תחרויות (13 לנשים ו-13 לגברים) בהשתתפות 144 מדינות וכ-630 אתלטים. זאת הפעם השנייה בה מתקיימת האליפות בעיר, הפעם הקודמת הייתה בשנת 2003. ארצות הברית זכתה באליפות לאחר שזכתה ב-6 מדליות זהב, 10 מדליות כסף ו-2 מדליות ארד. במהלך האליפות נקבע שיא עולם חדש אחד וחמישה שיאי אליפות. ברמינגהאם הגישה את מועמדות לארח את האליפות בשנת 2016 ובשנת 2018 לצד פורטלנד, אורגון שהתמודדה גם היא על אירוח שני האירועים. אורגון זכתה באירוח האליפות הקודם, כך שברמינגהאם נשארה המתמודדת היחידה על אירוח האליפות הנוכחית. הבחירה בפורטלנד לאירוח האליפות ב-2016 נבעה מכך שבריטניה אירחה בפרק זמן סמוך מספר אירועי אתלטיקה גדולים: אולימפיאדת לונדון (2012), אליפות העולם בחצי מרתון (2016) ואליפות העולם באתלטיקה (2017). נבחרת השליחים של פולין קבעה שיא עולם חדש בריצת 4x400 מטר באולם של 3:01.77 דקות. חמישה שיאי אליפות נשברו במהלך האליפות תומאס וולש (ניו זילנד ניו זילנד), קבע בהדיפת כדור ברזל שיא אליפות חדש של 22.31 מטר, שיפור של 1.51 מטר לשיא הקודם. כריסטיאן קולמן (ארצות הברית ארצות הברית), קבע בריצת 60 מטר שיא אליפות חדש של 6.37 שניות. קנדרה הריסון (ארצות הברית ארצות הברית) קבעה בריצת 60 מטר משוכות שיא אליפות חדש של 7.70 שניות. סנדי מוריס (ארצות הברית ארצות הברית) קבעה בקפיצה במוט שיא אליפות חדש של 4.95 מטר. נבחרת הרצות של ארצות הברית קבעה שיא אליפות בריצת שליחים 4x400 מטר של 3:23.85 דקות. מדיה וקבצים בנושא אליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 אליפות העולם באתלטיקה באולם 2018, ברשת החברתית פייסבוק אליפות העולם באתלטיקה באולם 2018, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אליפות העולם באתלטיקה באולם 2018, ברשת החברתית אינסטגרם Portland to host indoor track worlds, ESPN, 25 November 2013 Portland Will Host 2016 World Indoor Championships, Runner's World, 15 November 2013
דואדיקורוס

דואדיקורוס (שם מדעי: Doedicurus; משמעות השם: "זנב עלי") הוא סוג נכחד של ארמדיל שחי בתקופת הפליסטוקן לפני 11,000 שנים בקירוב. הדואדיקורוס היה הארמדיל הגדול ביותר שחי אי פעם, והיחיד עם אלה בזנב. היה זה יצור גדול ואיטי באורך 4 מ' ובגובה 1.5 מ'. משקלו מוערך ב-1,900-2,370 ק"ג בממוצע. היה לו ראש קטן וגוף עגלגל עם זנב כבד ונמוך ובקצהו "אלה" מקורננת, אותה הוא ניפנף כדי להבריח טורפים אפשריים, בעיקר את הסמילודון הקטלני שהיגר מאמריקה הצפונית. הוא הארמדיל היחיד אשר הכיל "אלה" בזנבו, הדומה לזנב הדינוזאור אנקילוזאורוס. היצור חי בערבות הקדומות של הפליסטוקן-הולוקן באמריקה הדרומית, שם נמצאו מאובניו (בעיקר בארגנטינה, אורוגוואי ומישורי דרום ברזיל) וכן מאובני דלשינאים ענקיים דומים. הדואדיקורוס נראה בסדרת ה-BBC: ללכת עם חיות בפרק החמישי בנופיה של הפליסטוקן בפרגוואי. הוא יונק ענקי והטורפים המקומיים כמו הסמילודון והפורוסרקוסים מפנים לו דרך בבטחה. פרט של דואדיקורוס מופיע בסדרה "Dino-Riders". בסרטי עידן הקרח נראים פרטי גליפטודוניים בעלי "אלה" קוצנית בקצה הזנב בדומה לזנב הדואדיקורוס, אך שהם מכונים גליפטודונים, להם היה זנב קצר אך קשיח יותר וחסר אלה. הוא מופיע במשחקי המחשב: Jurassic World: Alive, Jurassic Park Builder, עולם היורה: המשחק, בArk: Survival Evolved ובZoo Tycoon 2 בחבילת המינים שנכחדו. מדיה וקבצים בנושא דואדיקורוס בוויקישיתוף דואדיקורוס, באתר NCBI (באנגלית) דואדיקורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דואדיקורוס, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רכסי טאהצה

רכסי טאהצה (באנגלית: Tahtsa Ranges) הם רכסי הרים, המהווים תת-רכסים של הרי הייזלטון, שהם חלק מההרים הפנימיים בצפון פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. שיא גובהם של הרכסים הוא 1,051 מטרים מעל פני הים, שטחם של הרכסים 7,531 קמ"ר, והם ממוקמים ממזרח לרכסי קיטימט שבהרי החוף לבין מאגר נצ'אקו (אגם אואוצה). רכסים טאהצה כוללים את תת-הרכסים: רכס צ'יקאמין רכס קאסאלקה רכס מוריס רכס סיבולה רכס טוצ'קוונייאלה רכס וייטסייל מידע גאוגרפי: Stuart S. Holland, Landforms of British Columbia, PP 59-60 רכס טאהצה באתר ממשלת קולומביה הבריטית תצלום לוויין ומידע גאוגרפי מפה טופוגרפית של רכסי טאהצה מזג אוויר עדכני עבור רכסי טאהצה סטטיסטיקות מזג אוויר עבור רכסי טאהצה מידע גאוגרפי מידע גאוגרפי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית
טאהצה

האם התכוונתם ל... רכסי טאהצה – רכסי הרים בצפון פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה אגמי טאהצה – אגמים בקולומביה הבריטית טאהצה – נהר בקולומביה הבריטית ישורת טאהצה – ישורת בנהר טאהצה
NRK2

NRK2 הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי נורווגי המשודר במסגרת שידורי NRK מאז ספטמבר 1996 בשידורים סדירים. הערוץ הוא אחד משלושת ערוצי הטלוויזיה של NRK. בתחילה נקרא הערוץ NRK TO אך בשנת 2000 שונה שם הערוץ לשמו הנוכחי. בשנת 2020 עמד שיעור הצפייה בערוץ על 5.1%, השני הנצפה ביותר במדינה. הערוץ החל בשידורים סדירים ב-1 בספטמבר 1996, אם כי שידור חי בערוץ שודר ערב קודם לכן. בערב השידורים הראשון שלו בערוץ צפו 880 אלף איש. הערוץ יועד להיות ערוץ לקהל הצופים הצעיר בגילאים 15-35, ועם זאת בהמשך שונה קהל היעד של הערוץ. בספטמבר 2007 הוסב הערוץ למטרת שידור תוכניות דוקומנטריות וחדשות. כמו כן שודרו גם תוכניות שעסקו בתרבות והתוכנית "חדשות התרבות" עברה לערוץ מ-NRK1 והתוכנית הוארכה. ב-1 בפברואר 2011 הושק ערוץ NRK2 HD שבו שודר לוח שידורים זהה לזה של NRK2 בפורמט HDTV. שידורי הערוץ הופסקו בסופו של דבר עם מעבר כל שידורי NRK2 ל-HD. הערוץ משודר ברשת השידורים היבשתית הדיגיטלית, על גבי השידורים הלווייניים ועל גבי רשת הכבלים. בתחילה, במסגרת השידורים האנלוגיים רק ל-50% ממשקי הבית הנורווגיים הייתה גישה לשידורי הערוץ. עם זאת, בשנים 2007 ו-2008 לאחר תחילת השידורים הדיגיטליים, לכמעט כל משקי הבית בנורווגיה הייתה גישה לשידורי הערוץ. כיום, באופן עקרוני, לכל בית בנורווגיה יכולת לצפות בשידורי הערוץ. ערוץ NRK2 נועד בתחילה להיות ערוץ לקהל הצעיר ושידורים חוזרים מערוץ NRK1. על אף שביום השידורים הראשון של הערוץ צפו בו 880 אלף צופים, המספרים הלכו וירדו בהמשך, ושידורי החדשות שהניבו את הנתונים הגבוהים ביותר, הניבו בשיא 156 אלף צופים בלבד, עם 567 אלף צופים לחדשות TV 2 וב-Dagsrevyen צפו 769 אלף צופים באותה שעה. סתיו 1996 היה מאכזב עבור הערוצים, כשרק לעיתים נדירות בערוץ צפו יותר מ-100 אלף איש. עם זאת, בחורף 1997 המצב השתנה והערוץ אף עקף את TV3 מבחינת נתוני רייטינג והשתווה לנתונים של TVNorge עם 200 אלף צופים. עם תחילת שידורי NRK3 בספטמבר 2007 השתנה אופי הערוץ שהפך לערוץ דוקומנטרי וחדשותי ושודרו בו סרטי דוקומנטריה בערב. לאחר כשנה נגנז הרעיון שהערוץ יהיה ערוץ החדשות של NRK ובמקום זאת החלו לשדר שידורים חוזרים מערוצים אחרים, ובעיקר חדשות אזוריות בשידור חוזר. החל מ-1 בינואר 2018 ל-NRK רישיון להרחיב את שידורי הערוץ עקב תלונות של הצופים כי שידור תוכניות בוטלו שוב ושוב בגלל שידורי אקטואליה. אתר האינטרנט הרשמי של NRK2 Market shares Norweigian TV channels, media norway NRK. "NRK2 i ny drakt". NRK (בנורווגית ספרותית). נבדק ב-2018-02-26. NRK. "NRK2 ny på dagtid". NRK (בנורווגית ספרותית). נבדק ב-2018-02-26.
ישורת (גאוגרפיה)

ישורת נהר היא מקטע ישר בלתי מקוטע לאורך מהלכו של נחל או של נהר, המאופיין לרוב בזרימה שקטה.  נקודת תחילתו ונקודת סיומו של המקטע נבחרים משיקולים גאוגרפיים, היסטוריים או אחרים (כך לדוגמה מקטע יכול להתחיל מתחנת מדידה, מנקודת ציון גאוגרפית, ממבנה כלשהו ולהסתיים באחד מאלה). המונח "ישורת" יכול להתייחס גם למקטע ישר של נהר (מעיקול אחד לאחר) או לקטע ישר של תעלה (בין תא שיט אחד לאחר). אשד
כפר לאקף

כפר לַ֫אקֶף (בערבית: كفر لاقف) הוא כפר פלסטיני במערב השומרון המשתייך לנפת קלקיליה של הרשות הפלסטינית. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2016 מנתה האוכלוסייה בכפר כ-1,066 תושבים. כפר לאקף נמצא 12 ק"מ מזרחית לקלקיליה. הוא גובל בחג'ה ממזרח, קרני שומרון מדרום, עזון ממערב, וחי'רבת סיר ובאקה אל-חטב מצפון. בכפר נמצאו כלי חרס מהתקופה הביזנטית. כמו שאר הארץ עבר הכפר לשלטון האימפריה העות'מאנית בשנת 1517. ברשימות המס של 1596 הוא היה חלק מה"נחיה" (תת-מחוז באימפריה העות'מאנית) של "בני צעב", כחלק מסנג'ק שכם הגדול. הייתה בו אוכלוסייה של 15 משקי בית, כולם מוסלמים. התושבים שילמו שיעור מס קבוע של 33,3% על מוצרים חקלאיים, כולל חיטה, שעורה, גידולי קיץ, עצי זית, עיזים וכוורות דבורים, וכן הכנסות מזדמנות. מס נוסף קבוע שולם לאנשי אזור שכם; סך של 10,740 מטבעות אקצ'ה, שהיוו 9/24 מההכנסות, הגיעו לוואקף. ב-1838 ציין רובינסון את כפר לאקף ככפר בתת-המחוז "בני סאב", ממערב לשכם. ב-1882 תיאר סקר ארץ ישראל המערבית את כפר לאקף, כ"כפר אבן קטן על גבעה עם בורות מים". במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 95 מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-141 מוסלמים אשר שכנו ב-27 בתים. ב-1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 210 מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 2,854 דונם. מתוכם היו 477 דונם של מטעים ואדמות השקיה, 840 של גידולי דגנים, ואילו 19 דונם סווגו כשטח בנוי. לאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, עבר הכפר משליטה בריטית לירדנית. בשנת 1961 מנתה אוכלוסיית הכפר 415 נפש. בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, עבר כפר לאקף משליטה ירדנית לישראלית. בשנות ה-80 של המאה ה-20 מדינת ישראל הפקיעה קרקעות של כפר לאקף עבור ההתנחלות הישראלית קרני שומרון. לאחר הסכם אוסלו, סווג השטח הבנוי של הכפר כשטח B בשליטה אזרחית פלסטינית, ומרבית הקרקעות החקלאיות של הכפר סווגו כשטח C תחת שלטון צבאי ישראלי. ב-2007, בעקבות בניית גדר ההפרדה, 657 דונמים (22.8% מאזור הכפר) של אדמה חקלאית במערב הכפר, נשארה בצד הישראלי של הגדר. בג"ץ דחה עתירה נגד תוואי גדר ההפרדה. בדצמבר 2008 רוססו כתובות נאצה "מוות לערבים" ו-"דרישת שלום מחברון" על קיר המסגד בכפר. ב-3 בדצמבר 2019 החלו עבודות להקמת אזור תעשייה חדש עבור ההתנחלות קרני שומרון, על אדמה שהופקעה מתושב הכפר בהתבסס על חוק עות'מאני מהמאה ה-19 והוכרזה אדמת מדינה. תושב כפר לאקף מתנגד להכרזה ומנסה לפעול במקביל לעיבוד ולתפיסת השטח. סמוך לכפר ממוקמת שמורת מערת לאקף, הכוללת מערת נטיפים וסביבותיה שהוכרזה בשנת 1981. מדיה וקבצים בנושא כפר לאקף בוויקישיתוף Welcome To Kafr Laqif Survey of Western Palestine, Map 11: IAA, Wikimedia commons Kafr Laqif Village (Fact Sheet), המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ) Kafr Laqif Village Profile, ARIJ Kafr Laqif, aerial photo, ARIJ Development Priorities and Needs in Kafr Laqif, ARIJ מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה יובל יועז, בג"ץ דחה עתירה נגד תוואי גדר ההפרדה בשומרון, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2006 יהונתן ליס, אבי יששכרוף, כתובות נאצה רוססו על שלושה מסגדים באזור קלקיליה, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2008 אחמד אל באז, הפלסטינים שלא מוכנים לוותר לקרני שומרון על האדמה שלהם, באתר "שיחה מקומית", 4 בינואר 2020 צו בדבר הגנה על הטבע (יהודה והשומרון) (מס' 363), תש"ל-1969 - תיקון מס' 18 (מס' 894) תשמ"א-1981
חוקת בחריין

לאורך ההיסטוריה המודרנית שלה, לבחריין היו שתי חוקות. הראשונה מביניהן אומצה בשנת 1973, והשנייה אומצה בשנת 2002. החוקה של 1973 נכתבה זמן קצר לאחר קבלת עצמאותה של בחריין מבריטניה בשנת 1971. בשנת 1972, האמיר של בחריין, עיסא בן-סלמאן אאל-ח׳ליפה, הוציא צו רשמי המכריז על בחירות לאספה המכוננת של בחריין, אשר תהיה אחראית, בין היתר, על ניסוח ואשרור חוקה למדינה. בבחירות לאספה המכוננת יכלו להצביע גברים אזרחי בחריין מגיל 20 ומעלה, כאשר האספה המכוננת כללה 22 צירים נבחרי ציבור, יחד עם 12 שרים ו-8 צירים נוספים שמונו ישירות על ידי האמיר. החוקה שגובשה מיסדה את מעמדו של בית מחוקקים חד-ביתי בבחריין (האספה הלאומית) שכוללת 30 צירים אשר נבחרים במסגרת בחירות כלליות (אף שזכות ההצבעה במדינה נמסרה בלעדית לגברים אזרחי המדינה), אליהם מצטרפים ארבעה עשר שרי ממשלה מכוח משרתם. מעמדה המשפטי של החוקה עוגן במסגרת צו רשמי של האמיר בדצמבר 1973. עם זאת, בסופו של דבר התקיימו רק בחירות פרלמנטריות יחידות בבחריין על בסיס חוקת 1973, בטרם האמיר הכריז על ביטול תוקפה המשפטי של החוקה בשנת 1975. לאחר ביטול החוקה, בחריין נשלטה בפועל על בסיס חוקי חירום בין השנים 1975 - 2002. לאחר מותו של האמיר עיסא בן-סלמאן אאל-ח׳ליפה בשנת 1999, החליף אותו בתפקיד בנו חמד בן עיסא אאל ח'ליפה. זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון, ובעקבות המהומות בבחריין בין השנים 1994 - 1999, האמיר החדש הודיע על החלת שורה של רפורמות דמוקרטיות, ביניהן הבטחה לשוב ולעגן חוקה בעלת מעמד משפטי לבחריין. בשנת 2001 האמיר פרסם את צ׳רטר הפעולה הלאומית, אשר מטרתו המוצהרת הייתה להשיב את המדינה למשטר חוקתי, וכמו כן להפוך את בחריין מאמירות לממלכה, וזאת על בסיס משאל עם. עם זאת, האופוזיציה בבחריין התנגדה לקריאת הצ׳רטר לתיקון חוקת 1973, ולמעבר משיטת שלטון חד-ביתית לשיטת שלטון המבוססת על שני בתי נבחרים (בית עליון ובית תחתון).   בעקבות התנגדות האופוזיציה, האמיר קיים פגישה פומבית עם המנהיגים הרוחניים המוסלמים-שיעים של האופוזיציה. הוא גם חתם על מסמך המבהיר כי סמכות החקיקה בבחריין תהיה מופקדת באופן בלעדי בידי הבית התחתון של הפרלמנט, בעוד שלבית העליון של הפרלמנט יהיה רק תפקיד ייעוצי. בעקבות הבטחה זו של האמיר, קבוצות האופוזיציה העיקריות לקבוצות שינו את עמדתן, ועברו לתמיכה במשאל העם. בסופו של דבר, משאל העם שהתקיים בשנת 2001 הסתכם ב-98.4% תומכים מקרב המצביעים. חרף תוצאות משאל העם, בשנת 2002 האמיר (ובהמשך המלך) פרסם באופן חד צדדי את חוקת בחריין החדשה, מבלי שהתייעץ עם גורמים ציבוריים לגבי אופן ניסוחה, ותוך התנערות מהבטחתו הקודמת להותיר את סמכויות החקיקה בידי הבית התחתון (בחוקה החדשה, לשני בתי הפרלמנט ניתנה סמכות חקיקה שווה). בעקבות זאת, הבחירות לפרלמנט שהתקיימו מאוחר יותר באותה שנה, על בסיס החוקה החדשה, הוחרמו על ידי קבוצות האופוזיציה העיקריות. עם זאת, וחרף התנגדות האופוזיציה, נכון לשנת 2017, חוקת 2002 עודנה בעלת מעמד משפטי בבחריין. הטקסט המלא של חוקת 1973 (באנגלית) הטקסט המלא של חוקת 2002 (באנגלית) בחריין | היסטוריה של מחאה, באתר ״קו חוץ״, 7 במאי 2011 הקרב על בחריין נמשך, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי, 23 באפריל 2012
גביע ברית המועצות בהוקי קרח

גביע ברית המועצות בהוקי קרח (ברוסית: Кубок СССР по хоккею с шайбой) הוא תחרות גביע שנערכה על ידי פדרציית ההוקי של ברית המועצות. יחד עם אליפות ברית המועצות, הטורניר היווה את אחד המרכיבים העיקריים של טורנירי ההוקי בברית המועצות.  הגביע נערך 21 פעמים. הקבוצה שזכתה במירב הגביעים היא  צסק"א — שזכתה בגביע 12 פעמים. הזוכה הראשונה והאחרונה היא קריליה סובייטוב ממוסקבה. בעונת 1991 הטורניר נקרא גביע הליגה (Кубок Лиги). אליפות ברית המועצות בהוקי קרח אליפות רוסיה בהוקי קרח ליגת ההוקי הקונטיננטלית Отечественный хоккей. Кубки, кубки, кубки… Справочник / Авт.-сост. В. Жидков, А. Серебренников, П. Тетерин. — М., 2008.  הגביע הסובייטי בהוקי קרח באתר Hockeyarchives.ru
הר ניישן

הר ניישן (באנגלית: Nation Mountain) הוא הר באזור אומינקה שבמרכז פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. גובה ההר 1,884 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 764 מטרים מעל סביבתו. ההר נקרא על שם נהר ניישן הנמצא מדרום לו. פסגת ההר מתנשאת מעל אגם צ'נטלו, אחד מאגמי ניישן.  שמו של ההר בקרב האומות הראשונות היה "סוסאדל". משמעות שם זה אינה ידועה. ההר נקרא רשמית "Mount Nation" ב-2 ביוני 1950; ב-15 בדצמבר 1981 ניתן להר שמו הנוכחי (Nation Mountain). פסגת ניישן הר ניישן באתר ממשלת קולומביה הבריטית תצלום לוויין ומידע גאוגרפי מפה טופוגרפית של הר ניישן מזג אוויר עדכני עבור הר ניישן תחזית מזג אוויר עדכנית עבור הר ניישן סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר ניישן לפי מקור אחר 1,513 מטרים, לפי מקור שלישי גובהו 1,460 מטרים הר ניישן באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית ההיסטוריה של שם ההר
ניישן

האם התכוונתם ל... הר ניישן – הר במרכז פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. פסגת ניישן – הר בקולומביה הבריטית נהר ניישן (קולומביה הבריטית) – נהר בקולומביה הבריטית נהר ניישן הדרומי – נהר בפרובינציית אונטריו נהר ניישן הקטן – נהר בפרובינציית קוויבק אגמי ניישן – אגמים לאורך נהר ניישן בקולומביה הבריטית
פסגת ניישן

פסגת ניישן (באנגלית: Nation Peak) היא ההר השני בגובהו ברמת ספאציזי שבצפון מערב פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. גובה הפסגה 2,376 מטרים מעל פני הים, והיא מתנשאת לגובה של 806 מטרים מעל סביבתה. הפסגה נמצאת מדרום מערב לעיירה טלגרף קריק, ומזרחית לאגם קולד פיש. הפסגה נקראת על שם המינרלוג של הפרובינציה, הרולד תורטון ניישן (Harold Turton Nation) שנולד בדנידין שבניו זילנד בשנת 1876. הוא הגיע לקולומביה הבריטית בשנת 1897 והחל לעבוד במחלקת המכרות של הפרובינציית בשנת 1906. ניישן עבד במחלקה במשך 30 השנים הבאות. ב-1912 מיפה את האזור שבין העיירה טלגרף קריק והעיירה הייזלטון - אזורים שטרם מופו עד אז. הר ניישן פסגת ניישן באתר ממשלת קולומביה הבריטית תצלום לוויין ומידע גאוגרפי של פסגת ניישן מפה טופוגרפית של פסגת ניישן מזג אוויר עדכני עבור פסגת ניישן סטטיסטיקות מזג אוויר עבור פסגת ניישן מידע גאוגרפי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית מידע גאוגרפי ההיסטוריה של שם הפסגה
קבלאן

קבלאן (בערבית: قبلان) היא עיירה פלסטינית במזרח השומרון, המשתייכת לנפת שכם של הרשות הפלסטינית. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2016 מנתה האוכלוסייה הפלסטינית בעיירה 8,652 תושבים. מסביבה נמצאים הכפרים עקרבה וג'וריש ממזרח, תלפית וא-סאוויה מדרום, סאוויה ויתמא ממערב, וביתא ואוצרין מצפון. לפי המכון הפלסטיני למחקר יישומי, הכפר נוסד בשנת 1550. על-פי מסורת בעל-פה, הכפר נוסד בידי אדם בשם אלעזאר. המושל העות'מאני הציע לו מספר מקומות לגור בהם, אך הוא דחה את כל ההצעות הללו, מלבד האחרונה. לכן הכפר נקרא בשם זה, מלשון קבלה, הסכמה. הכפר נזכר ברישומי המס העות'מאנים של שנת 1596 כחלק מנפת ג'בל קובאל שבמחוז שכם. אוכלוסיית הכפר הייתה 4 משקי בית, כולם מוסלמים. הם שילמו מס קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית, כולל חיטה, שעורה, עצי זית, עיזים וכוורות, בנוסף להכנסות מזדמנות ומס בשיעור קבוע לתושבי אזור שכם, סה"כ 2,410 אקצ'ה. בשנת 1838, אדוארד רובינסון כתב כי הכפר "מוקף בכרמי גפן ובמטעים גדולים של עצי זית ותאנה. הוא מוקם בנפת אל-ביתאווי, מזרחית משכם. בשנת 1882 הכפר תואר במסגרת סקר ארץ ישראל המערבית של הקרן לחקר ארץ ישראל כ"כפר בגודל בינוני, השוכן במקום גבוה, ומוקף בזיתים ובבארות." במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה בקבלאן אוכלוסייה של 771 מוסלמים. המספר גדל במפקד 1931 ל-906 נפש, אשר התגוררו ב-207 בתים. בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 1,310 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל היה 8,290 דונם, שמתוכם הוקצו 3,948 למטעים וחקלאות שלחין, 2,383 לגידולי דגנים, ואילו 72 דונם סווגו כשטח בנוי. לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, עבר משליטה בריטית לירדנית. בשנת 1961, האוכלוסייה של קבלאן הייתה 1,151 נפש. פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. הסיבה היא חסר מידע אודות אירועי אלימות של פלסטינים. מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, נמצאת קבלאן תחת שליטה ישראלית. בעקבות הסכמי אוסלו הוגדרו 67% מאדמות הכפר מוגדרות כשטח B, ואילו 33% הנותרים מוגדרות כשטח C. תושבי הכפר סובלים לעיתים קרובות מאלימות במסגרת "פעולות תג מחיר". מדיה וקבצים בנושא קבלאן בוויקישיתוף http://qabalan.org Welcome to Qabalan Survey of Western Palestine, Map 14: IAA, Wikimedia commons Qabalan town profile, המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ) Qabalan, aerial photo, ARIJ Development Priorities and Needs in Qabalan, ARIJ מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה Qabalan town profile, p. 5 Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 131 Robinson and Smith, vol 3, p. 92 Robinson and Smith, 1841, vol 3, Appendix 2, p. 128 Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 288 Barron, 1923, Table IX, Sub-district of Nablus, p. 26 Mills. 1932, p. 63 חיים לוינסון, השב"כ: פעילי ימין קיצוני עברו לפעול כתאי טרור מאורגנים, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2011. אליאור לוי, תג מחיר בחי: חתכו צמיגי מכוניות בכפר פלסטיני, באתר ynet, 3 בינואר 2013. ניר חסון, כתובות נאצה בעברית רוססו וכלי רכב הושחת בעיירה קבלאן שליד שכם, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2019 הגר שיזף, אלמונים הציתו מכוניות וריססו כתובות גרפיטי בארבעה כפרים פלסטיניים בגדה, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטייפן, דוכס בוסניה

סטייפן ווֹיסלבלייביץ', דוכס בוסניה, או סטייפן הבוסני (בקרואטית ובוסנית – Stjepan Voijslavlijević/Стјепан, או Stjepan Bosanski, בסרבית: Стефан Војислављевић סטפן) היה קנז (דוכס) בוסניה בשנים 1084–1095. הוא מוזכר ב"כרוניקת הכומר מדוקליה" ("Bosnam posuitque ibi Stephanum knezium") וצוין כי שלט על "ממלכה" של "פסגת בוסנה מנהר נרטבה ועד נהר ורב". ורב ככל הנראה הוא הנהר ורבאס שבימינו. לפי יוהאנס לוקיוס, התמנה בראש הדוכסות בוסניה בידי קונסטנטין בודין, מלך דוקליה. סטפן היה השליט הראשון של בוסניה הידוע בשמו. בודין מינה גם את קרוב המשפחה שלו, ווקאן, בראש הנסיכות ראשקה. בוסניה, זחלומיה וראשקה לא סופחו אף פעם לדוקליה במסגרת מדינה מאוחדת. לכל נסיכות היו האצולה ומוסדות משלה, כשבראשן התמנו נציגים של השושלת המלכותית של דוקליה. לפי עדותו של יאקוב לוקארי, "שנתוני רגוזה" (1605) השתתף סטייפן במצור על רגוזה בשנים 1094–1095, בתור ואסאל של בודין. אחרי מותו של קונסטנטין בודין, הנסיכויות נפרדו מדוקליה, ווקן הפך לשליט הסרבי החזק ביותר, בתוקף תפקידו כנסיך גדול. לפי "הכרוניקה של הכומר מדוקליה", אחרי מות בודין (בשנת 1099 לערך) קוצ'אפאר, אחד מהטוענים לכתר ניסה לעלות לשלטון בדוקליה, תוך הסתמכות על תמיכה מהנסיך ווקן. כשהרגיש קוצ'אפאר שתוכניתו קרוסת, הוא נמלט לבוסניה ובסופו של דבר בערך בשנים 1100–1101 התחתן עם בתו של "הבאן הבוסני". כעבור זמן קצר הוא נפל במלחמה בזחלומיה. ככל הנראה אותו "באן בוסני" היה סטייפן. לוקארי ואורביני מזכירים את בנו-יורשו של סטייפן, ווקמיר או ווטימיר. לא ניתן לקבוע בדיוק מה היה בדיוק מיקומה של הישות שבשליטת הבאן סטייפן. ידוע כי השם בוסניה זוהה עם אזור האגן העליון והאמצעי של הנחל בוסנה, כולל אזורי סארייבו וויסוקו. כמה עשרות שנים אחרי סטייפן, היה זה לאסלו השני, מלך הונגריה שנשא שוב את התואר של דוכס בוסניה. בשנת 1931 נמצאו בשרידי מבצר על יד זניצה לוחות אבן, שעליהן חרוטה דמות של שליט ולידה הכותבת באלפבית גלגוליטי: "שטפן, נסיך בוסניה". בוסניה הצפונית במאות 13–16 עמ' 53 Jelena Mrgić Severna Bosna 13-16 vek ,Institute of history, Belgrade 2008 (בסרבית)