laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אולפנת להב"ה

אולפנת אמי"ת להב"ה היא אולפנא אזורית שש-שנתית השוכנת ביישוב קדומים. משנת 2014 היא מסונפת לרשת אמי"ת. אולפנת להב"ה (לישוב הארץ בדרך התורה) הוקמה בשנת ה'תשמ"ב (1982), על ידי תושבי קדומים וביניהם שרה אליאש בשכונת גבעת שלם שביישוב קדומים שבשומרון. האולפנה היא מוסד תורני ואינטגרטיבי המיועד לתושבות השומרון. התלמידות מגיעות ללימודים במערך הסעות האוסף אותן מהיישובים השונים. חטיבת הביניים מונה כ-14 כיתות והחטיבה העליונה מונה כ-29 כיתות. באולפנה למדו עד שנת הת'שע"ו כ-130 תלמידות בנות העדה האתיופית, אשר כ-50 מתוכן היו תלמידות אולפן וכולן התגוררו בתוכנית פנימייה של האולפנה. בנות העדה האתיופית הגיעו ממרכזי קליטה מרחבי הארץ ובנות נוספות נשלחו במסגרת עליית הנוער מכל רחבי הארץ. בתחילת שנת ה'תשע"ז נסגרה רוב פנימיית האולפנא ונשארו בה קומץ תלמידות הלומדות בכיתה י"ב ועם סיומן השנה תיסגר הפנימייה סופית. לאולפנה מגיעות בנות מכ- 38 יישובים בשומרון. האולפנה מורכבת מאוכלוסייה מגוונת והטרוגנית. כל התלמידות ניגשות לבחינות בגרות ומעל 97% עומדות בהן בהצלחה מלאה. באולפנא מגמות רבות ובהן: פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, לימודי ארץ ישראל, תיאטרון, עיצוב גרפי, ביו-רפואה, לימודי קולנוע וספרות מורחב, היסטוריה מורחב, תושבע מורחב ועוד.. כמו כן מוצעים לתלמידות מגוון של חוגים: העשרה תורנית, חוגי מדע, רובוטיקה, נבחרת התעמלות ,דיבייט וחוגי העשרה יצירתיים. בשנת תשנ"ד קיבלה האולפנה את פרס החינוך. פרס זה ניתן בעיקר עבור השיטות הבלתי קונבנציונליות לטיפול באינטגרציה, הכוללת טיפול פרטני ואינטנסיבי בתלמידות הנזקקות לעזרה לימודית ולכל לעזרה אחרת. עד שנת תשע"ו כיהן הרב יוני לביא כרב האולפנה אך החליט לפרוש מן התפקיד, בנוסף כיהנה בתפקיד גם הרבנית דוקטור שולמית עד שנת תשפ"ג כ-7 שנים. כיום מחליפה אותם הרבנית יעל קייזלר. עומדת בראש האולפנה דוקטור נעמה מילר, תושב היישוב קדומים, ולפניה עמדו בראש האולפנה הרב אפרים זיק, עינת וולך, מלכה אנגל ושרה אליאש. האולפנא מחנכת לזהות יהודית ושייכות לארץ ישראל, תוך מעורבות מעשית בעם ישראל. האולפנא, מסייעת לכל תלמידה להוציא לפועל את הפוטנציאל האישי המצוי בה מבחינה לימודית, חינוכית וחברתית. הצוות מתאים תוכנית לימודים לכל בת, החל מעידוד למצטיינות, דרך תגבור תורני למעוניינות וכלה בעזרה לתלמידות מתקשות, במטרה שכל בת תיגש לבגרות מלאה בהצלחה. האולפנא מוגדרת כבית ספר ניסויי משנת תשנ"ז, ומתקיימים בו ניסויים פדגוגיים וחינוכיים חדשניים. האולפנא שואפת לתת מגוון אפשרויות וביטוי עצמי לכלל האוכלוסייה שבוחרת לגור באזור ושמה דגש על אינטגרציה לימודית ועל תרומה חברתית, התנדבות ומעורבות. המדיניות הזאת נקבעה בתחילת הדרך על ידי הצוות הגרעיני של המורים שהאמין באינטגרציה והתנגד לסלקטיביות. אתר האינטרנט הרשמי של אולפנת להב"ה אולפנת להב"ה, באתר סטנדר
חדר המצב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מפקדה (נקראת גם "חדר מצב") - מרכז פיקוד, שליטה ובקרה חדר המצב (הבית הלבן) – חדר במרתף האגף המערבי של הבית הלבן, בוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית חדר המצב (תצלום) – תצלום מפורסם שצולם על ידי צלם הבית הלבן בעת מבצע חנית נפטון ב-1 במאי 2011
רונה יארסטיין

רונה אלמנינג יארסטיין (בנורווגית: Rune Almenning Jarstein, נולד ב-29 בספטמבר 1984 בשיין שבנורווגיה) הוא כדורגלן נורווגי שמשחק כשוער בהרקולס מנורווגיה. יארסטיין החל את הקריירה במועדון הרקולס בעירו שיין, וכבר כנער נתפס ככישרון גדול, וזכה להתעניינות ממועדונים בכירים באירופה כמו באיירן מינכן ומנצ'סטר יונייטד, אליהם הגיע למבחנים. בשנת 2002, כאשר היה בן 18, החל יארסטיין לשחק באוד גרינלנד הנורווגית, שם שיחק עד לתום עונת 2007, אז ירדה הקבוצה לליגת המשנה הנורווגית. בקיץ 2007 עבר יארסטיין לרוזנבורג הנורווגית, שם שיחק שלוש עונות, וזכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל הנורווגית לשנת 2009. לאחר עונה זו, איבד יארסטיין את מקומו בהרכב לשוער השוודי דניאל אורלונד, ובמרץ 2010 בחר לעזוב את הקבוצה ולעבור לוויקינג הנורווגית, שם שיחק שלוש עונות. בדצמבר 2013 חתם יארסטיין על חוזה בהרטה ברלין מהבונדסליגה, במטרה להיות שוער המשנה של תומאס קראפט. יארסטיין ערך בסך הכל שלוש הופעות בעונה וחצי הראשונות שלו בהרטה ברלין. בעונת 2015/16 יארסטיין תפס את מקומו של קראפט בהרכב, לאחר שקראפט נפצע בכתפו. יארסטיין הציג יכולת מצוינת בעונה זו, בה הרטה ברלין הייתה חלק מהצמרת, וסיימה את העונה במקום השישי, ונשאר השוער הראשון בקבוצה גם לאחר שקראפט החלים מפציעתו. עקב יכולתו הטובה, הוארך חוזהו של יארסטיין בהרטה ברלין עד לתום עונת 2018/19. בעונת 2016/17 המשיך יארסטיין לעמוד בשערה של הרטה ברלין, וכך גם בעונת 2017/18. ב-1 ליולי 2023 שוחרר מהרטה ברלין. ב-23 לאפריל 2024 חתם בהרקולס מנורווגיה. באוגוסט 2007 ערך יארסטיין את הופעת הבכורה במדי נבחרת נורווגיה, בניצחון 1–2 על נבחרת ארגנטינה במשחק ידידות. יארסטיין היה שוער המשנה של הנבחרת במשך תקופה ארוכה, אך בשנת 2011 הפך לשוער הראשון, לאחר שהשוער הקודם יון קנודסן נפצע. בינואר 2013 הצהיר מאמן השוערים של נבחרת נורווגיה פרודה גרודאס שיארסטיין הוא השוער הראשון הקבוע של הנבחרת. יארסטיין היה השוער הבכיר במוקדמות מונדיאל 2014 ומוקדמות יורו 2016, אך נבחרתו לא הצליחה להעפיל לטורנירים עצמם. מדיה וקבצים בנושא רונה יארסטיין בוויקישיתוף רונה יארסטיין, באתר Transfermarkt רונה יארסטיין, באתר Soccerway רונה יארסטיין, באתר WorldFootball.net רונה יארסטיין, באתר National Football Teams רונה יארסטיין, באתר FootballDatabase.eu
מגדל אחמד עבד א-רחים אל-עטאר

מגדל אחמד עבד א-רחים אל-עטאר (בערבית: برج أحمد عبد الرحيم العطار) הוא גורד שחקים בדובאי, איחוד האמירויות הערביות. הוא ממוקם על דרך E11. גובהו של הבניין הוא 342 מטרים (1,122 רגל) והוא כולל 78 קומות מתוכן 76 קומות עליות ו-2 קומות תת-קרקעיות. בניית הבניין החלה בשנת 2005. המגדל הוא האחד עשר בגובהו בדובאי ואחד ממאה המבנים הגבוהים ביותר בעולם. הבעלים של הבניין הוא אחמד עבד אל-רחים אל-עטאר נכסים. אל-עטאר נכסים שיווקה ומכרה נכסים רבים בדובאי בעשור האחרון; למרות זאת, הם לא סיימו את רוב הפרויקטים שהם החלו לבנות. חלק מהפרויקטים שלהם דוגמת מגדלי טורונטו ומגדל ונקובר בוטלו לאחרונה על ידי ה - RERA (אנ'). הם נתבעו על ידי משקיעים רבים שאיבדו את כספם. בין הפרויקטים שנבנו על ידי הקבוצה: lobal Point, Polaris Poladio .Skyscraper, Toronto tower Vancouver Tower, Vue De Lac, Vista De Lago. מדיה וקבצים בנושא מגדל אחמד עבד א-רחים אל-עטאר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גורדי שחקים ובנושא דובאי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגדל הנסיכה

מגדל הנסיכה (בערבית: برج الأميرة) הוא גורד שחקים בעל 101 קומות ובגובה של 413.4 מטרים (1,356 רגל) אשר משמש לדירות מגורים בלבד וממוקם בסמוך למרינה של העיר דובאי שבאיחוד האמירויות הערביות. הבניין הוא השני בגובהו בדובאי, לאחר מגדל בורג' ח'ליפה וה-30 בגובהו בעולם. מגדל הנסיכה היה מגדל המגורים הגבוה בעולם משנת 2012 עד שנת 2015 אז נעקף על ידי מגדל שדרת פארק 432 שבמנהטן, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית. הנדסת הבניין בוצעה על ידי סייד מג'יד האשמי כמהנדס ראשי וסגנו מוחמד עלי אלוגאלי. הבניין כולל 763 יחידות דיור, 957 חניות תת-קרקעיות (נפרסות על פני שש קומות), ו-8 נקודות מכירה קמעונאיות. הבניין הושלם ונמסר על ידי החברה המפתחת - תַעְמיר הולדינגס - בספטמבר 2012. הבניין כולל 107 קומות בהם קומות קרקע, 6 קומות תת-קרקעיות (קומות חנייה) ו-100 קומות עיליות אשר משמשות לדירות מגורים. 9 נובמבר 2007 1 פברואר 2008 מדיה וקבצים בנושא מגדל הנסיכה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גורדי שחקים ובנושא דובאי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2003/2004 בליגת העל בכדורסל

עונת 2003/2004 בליגת העל בכדורסל הייתה העונה ה-50 של תחרות ארצית בישראל והעונה הרביעית של ליגת העל. הליגה כללה 12 קבוצות. העונה הסדירה כללה 22 מחזורים, כאשר כל הקבוצות נפגשו פעמיים. שמונה הראשונות הועלו לסדרות רבע הגמר. לאחר מכך בין הקבוצות המנצחות נערכו משחקי בבית חצי הגמר, כאשר לכל קבוצה היו 6 משחקים. הגמר נערך בסדרה של טוב מ-5 כאשר המנצחת בסדרת הגמר זוכה באליפות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה עירוני אשקלון. העונה הסדירה החלה ב-26 באוקטובר 2003 הסתיימה ב-21 במרץ 2004. לאחר הפלייאוף, העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב בפעם ה-11 ברציפות ובפעם ה-44 בתולדות המועדון. בהתאם לתוצאות העונה עירוני רמת גן ירדו ליגה. כולל הפסד טכני ללא נקודות 20:0 מול בני השרון בעקבות סירוב הקבוצה לשחק בבית חצי הגמר נערכו 6 מחזורים וכל הקבוצות שעלו לבית חצי הגמר נפגשו פעמיים. לושיוס דייוויס ממכבי ראשדון לציון היה מלך הסלים עם 23.1 סלים למשחק. דורון שפר מהפועל ירושלים היה מלך הסלים הישראלי עם 14.0 סלים למשחק אנתוני פארקר ממכבי תל אביב נבחר לשחקן העונה. מאיר טפירו מהפועל ירושלים נבחר לשחקן הישראלי של העונה. גביע המדינה בכדורסל 2003/2004 מידע מאתר מנהלת הליגה
אל בורות המים (סרט)

אל בורות המים הוא סרטו התיעודי של מוטי קירשנבאום בשני חלקים משנת 1982 ששודר בערוץ הראשון. בסרט מסייר הבמאי מוטי קירשנבאום עם נעמי שמר ועמוס קינן ברחבי ארץ ישראל ומשוחח איתם על אהבתם לארץ ישראל. במהלך הסרט הם עוברים בהתיישבות ביהודה ושומרון בראשיתה ופוגשים את הדמויות במקום. בין הדמויות שמרואיינות בסרט הם ראשי המתיישבים דאז ישראל הראל, אורי אליצור, שמואל אופן, פנחס ולרשטיין והרב יואל בן נון. בנוסף בסרט מוצגים דיונים בנושאי ארץ ישראל ומדינת ישראל באולם צוותא ובהנחיית איציק בן נר, ובהשתתפות עמוס קינן, נעמי שמר, עמוס עוז ואברהם יפה. קטע מפורסם מהסרט הוא האמירה של עמוס עוז שמתח ביקורת על "ירושלים של זהב" בגלל 'היעדרם' של הערבים שישבו בירושלים המזרחית מן השיר ("כיכר השוק ריקה", "אין יורד אל ים המלח"). שמר הגיבה על כך בסרט: "זה מעורר בי זעם נורא, הטיעון הזה. זה כאילו בן אדם מתגעגע לאהובתו והוא בא אל הפסיכיאטר שלו [...] ואז הפסיכיאטר אומר לו 'אל תדאג, היא לא לבד במיטה'... עולם שהוא ריק מיהודים, הוא בשבילי כוכב מת וארץ ישראל שהיא ריקה מיהודים היא בשבילי שוממת וריקה". שירה המפורסם של נעמי שמר "אל בורות המים" נכתב בראשית שנות השמונים בעבור הסרט. הסרט נחשב לאחד מסרטיו החשובים של מוטי קירשנבאום ובהלווייתו רונה קינן ביצעה את השיר "אל בורות המים". אל בורות המים פרק 1, ערוץ היוטיוב. אל בורות המים פרק 2, ערוץ היוטיוב. שיתופי-חדשני / בורות המים של עמוס קינן, טור דעה על הסרט מאת הפובליציסט אורי הייטנר. אל בורות המים / נעמי שמר, פינתי השבועית ברדיו "אורנים", 29.9.15 , בלוג ערוץ 10. עמית נאור, חָזַרְנוּ אֶל בּוֹרוֹת הַמַּיִם: הסרט שהפגיש בין אוהבי ארץ ישראל, משני צידיה, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 02.08.2022 נעמי שמר מתייחסת לביקורת של עמוס עוז על שירה "ירושלים של זהב" אל בורות המים, אתר הספרייה הלאומית וואלה! תרבות‏, צפו ברונה קינן מבצעת את "אל בורות המים" בהלוויתו של מוטי קירשנבאום, באתר וואלה, 27 בספטמבר 2015
דיאדורה

דיאדורה (באיטלקית: Diadora) היא יצרנית איטלקית של נעליים, ציוד ובגדי ספורט עבור ענפי ספורט שונים: כדורגל, טניס, רוגבי, ציוד רכיבה על אופניים, ריצה ואתלטיקה. משרדי החברה הראשיים נמצאים בעיר קיירנו די סן מרקו, שבפרובינציית טרוויזו, איטליה, אך גם בעלת משרדים בארצות הברית, הונג קונג, ספרד ובריטניה. החברה נוסדה בשנת 1948 על ידי מרסלו דניאלי והוכרה כחברה לייצור נעליים עבור טיפוס הרים. בזכות טיב מוצריו הפכה חברתו לשם מוכר ברחבי השוק האיטלקי. בשנות ה-60 של המאה העשרים החלה דיאדורה לייצר ציוד סקי, נעליים וסרבלי עור לאופנוענים. בשנות ה-70 החלה החברה לייצר נעלי ריצה, בגדי כדורגל, טניס וציוד ספורט נוסף שאותם מייצרת עד היום. באמצע שנות ה-70 סימנה דיאדורה את דריסת הרגל הראשונה שלה בעולם הכדורגל לאחר שהחלה בהתקשרות עם שחקן הכדורגל האיטלקי רוברטו באטגה שייעץ לחברה. בהמשך החלה בהתקשרות גם עם שחקנים נוספים ובהם: גיז'רמו וילאס, מרטין מאליגן ושחקן הטניס ביורן בורג. בזכות שיתופי הפעולה הרבים והציוד הטכנולוגי המתקדם של החברה, הפכה דיאדורה למותג משמעותי בשוק העולמי והאמריקאי. בשנות ה-80 הרחיבה את פעילותה בייצור מוצרים לענפים חדשים: אופניים, כדורסל, כדורעף, מרוצי מכוניות ואיגרוף. ב-30 ביוני 1998, רכשה דיאדורה את חברת Invicta, חברה המתמחה בציוד לאתלטיקה. בשנת 2000 חתמה על חוזה עם מועדון הכדורגל שפילד וונסדיי, אנגליה. בשנת 2007 חתמה על חוזים עם מועדון הכדורגל דינמו זאגרב, קרואטיה. מועדון הכדורגל מכבי נתניה, ישראל. מכבי תל אביב, הפועל חיפה ומועדון הכדורגל בית"ר ירושלים, ישראל. חוזים שנמשכו עד שנות ה-2000 המאוחרות. בשנת 2008 חתמה דיאדורה על מיזם משותף עם חברת Win Hanverky והקימו חברה חדשה Winor International Company Limited שתהיה בעלת זכויות על המותג "דיאדורה" בסין, הונג קונג, ומקאו כדי שתוכל לייצר, לעצב ולשווק את מוצרי דיאדורה במדינות אלה ובשוק האסייתי. ביוני 2009, נרכשה השליטה בחברה על ידי מריו מורטי פולגטו, המייסד והיו"ר של חברת Geox האיטלקית. כיום נחשבת "דיאדורה" לאחת החברות המובילות בעולם בייצור בגדי ונעלי ספורט וציוד ספורט מתקדם. בעלת הכנסות של יותר מ-300 מיליון יורו בשנה ובעלת הסכמי חסות עם שחקני כדורגל מפורסמים בעבר ובהווה ובהם: פרנצ'סקו טוטי, רוי קין, ג'ורג' וואה, רוברטו באג'ו, ג'וזפה סיניורי ואנטוניו קסאנו. מדיה וקבצים בנושא דיאדורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיאדורה דיאדורה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דיאדורה, ברשת החברתית אינסטגרם דיאדורה, ברשת החברתית LinkedIn דיאדורה, סרטונים בערוץ היוטיוב
מגדל וורף טיימס סקוור

מגדל וורף טיימס סקוור (בסינית: 无锡九龙仓项目A塔; סינית מסורתית: 無錫九龍倉項目A塔) הוא גורד שחקים הנבנה בסגנון של אדריכלות מודרנית הממוקם בעיר וושי שבסין. המגדל הרב שימושי מתנשא לגובה של 339 מטר וכולל 68 קומות. בנייתו של המגדל אשר מתפרס על שטח של 280,000 מ"ר החלה בשנת 2011 והושלמה כעבור 3 שנים, בשנת 2014. מדיה וקבצים בנושא מגדל וורף טיימס סקוור בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גורדי שחקים ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טמבקוי

טמבקוי (שם מדעי: Colossoma macropomum) הוא מין יחיד בסוגו של דג מים מתוקים גדול החי בנהרות אמריקה הדרומית (ובייחוד בברזיל) לרבות האמזונאס והאורינוקו ואחד מהדגים הגדולים ביותר במים מתוקים. טמבקוי שייך למשפחת הפיראניים שבסדרת החריתאים והוא קרוב משפחה רחוק של הפיראנות התוקפניות. אך בניגוד אליהן הוא ניזון מפירות, רגוע אך גדול ממדים - אורכו מגיע עד 1 מטר ומשקלו עד ל-40 ק"ג. הוא המין הגדול ביותר במשפחת הפיראניים. הוא שייך לקבוצת דגי הפאקו (אנ'), הדומים לפיראניה ובעלי שיניים דומות לשיני אדם. דג זה בעל ראש מעוגל עם עיניים שקועות, מצח מוגבה וגב מגובנן והסנפירים קצרים. הוא נושם בעזרת הזימים אבל כשחסר חמצן במים הוא יכול לנשום אוויר באמצעות העור הלח שלו. דג זה כמעט לגמרי צמחוני וניזון בנהרות וכן ביערות מוצפים מפירות וזרעים שנפלו למים ועוזר להפיץ את הזרעים בתוך היערות. הצעירים ניזונים גם מחרקים, רכיכות ומעלים. מדיה וקבצים בנושא טמבקוי בוויקישיתוף טמבקוי, באתר ITIS (באנגלית) טמבקוי, באתר NCBI (באנגלית) טמבקוי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) טמבקוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טמבקוי, באתר FishBase (באנגלית) טמבקוי, באתר GBIF (באנגלית)
בנו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בנו – עוף החול המצרי בנו (אסטרואיד) – אסטרואיד קרוב ארץ דקל בנו – חידונאי ותשבצאי ישראלי בן (פירושונים) אישים ששמם הפרטי הוא בנו
עונת 1999 בליגת העל הרוסית בכדורגל

עונת 1999 בליגת העל הרוסית הייתה העונה השמינית של ליגת העל הרוסית, מאז שנוסדה לאחר פירוק ליגת העל הסובייטית ב-1991 והייתה ליגת הכדורגל הבכירה ביותר ברוסיה. ספרטק מוסקבה זכתה שוב באליפות, לאחר שהובילה במשך 25 מחזורים רצופים. האליפות יצאה לדרך ב-3 באפריל והסתיימה ב-8 בנובמבר 1999. העונה נפתחה עם 16 קבוצות ונערכה בשיטת טבלת אליפות בעלת 2 סבבים, בדומה לאליפויות הקודמות. במהלך העונה שיניק ירוסלבל החליפה 4 מאמנים עקב כישלונה להתבסס בליגה הבכירה, בעוד אוראלאן אליסטה החליפה 5 מאמנים. בסיום העונה הודחו שיניק וז'מצ'וז'ינה סוצ'י, במקומן העפילו אנז'י מחצ'קלה ופאקל וורונז'. קבוצות הליגה לעונת 1999   צסק"א ספרטק טורפדו לוקומוטיב דינמו קריליה סובייטוב אוראלאן רוסטסלמאש שיניק ירוסלבל רוטור סאטורן ראמנסקו לוקומוטיב נ"נ ספרטק ולד' ז'מצ'וז'ינה סוצ'י צ'רנומורץ נובורוסיסק זניט בעונת 1999 של הדיוויזיה הרוסית העליונה נטלו חלק הקבוצות הבאות: מק' - מיקום; מש' - משחקים; נצ' - ניצחונות; הפ' - הפסדים; ש"ז -שערי זכות; ש"ח - שערי חובה; ה"ש - הפרש שערים; נק' - נקודות עונת 1999 באתר rsssf.com
אל בורות המים (שיר)

"אל בורות המים" הוא שיר שכתבה והלחינה נעמי שמר על ארץ ישראל. השיר "אל בורות המים" נכתב והולחן בשנת 1982 על ידי נעמי שמר בעבור הסרט התיעודי "אל בורות המים" שביים מוטי קירשנבאום. זהו גם שיר הנושא של האלבום "אל בורות המים" שהוציאה שמר בשנת 1982. מלבד נעמי שמר את השיר ביצעו הגבעטרון, להקת הכל עובר חביבי, עמיר בניון, דני רובס, דורית פרקש, סיון טלמור ורונה קינן – שביצעה את השיר בהלווייתו של קירשנבאום. יש הרואים קשר לשיר "ירושלים של זהב", בעקבות השימוש החוזר בביטוי "בורות המים". בשיר ירושלים של זהב בתחילה נאמר על בורות המים "איכה יבשו", ולבסוף, בבית שנוסף לאחר שחרור העיר ירושלים והר הבית – "חזרנו אל בורות המים". בשיר "אל בורות המים" מתוארת השיבה לבורות המים כשיבה למולדת – בה ניתן למצוא "צל בקיץ" ולבנות "עיר ובית". "אל בורות המים" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "אל בורות המים" באתר שירונט עמית נאור, חָזַרְנוּ אֶל בּוֹרוֹת הַמַּיִם: הסרט שהפגיש בין אוהבי ארץ ישראל, משני צידיה, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 2 באוגוסט 2022 יעקב עציון, ‏נביעה בעבוע ומבוע, באתר "דעת", בתוך: מעמקים – כתב עת וירטואלי לספרות ואומנות 41 (ניסן תשע"א)
יצחק סבן (קצין משטרה)

יצחק (איציק) סבן (נולד ב-1966) הוא קצין במשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב, בתפקידו האחרון שירת כמפקד מרחב מג"ב ירושלים. סבן מילא תפקידי פיקוד במשמר הגבול, שימש ראש ענף אגף המבצעים, סגן מפקד מרחב מג"ב דרום וסגן מפקד מרחב מג"ב ירושלים. ב-2011 מונה למפקד מרחב מג"ב חוף ובאוקטובר 2013 מונה למפקד מרחב מג"ב מרכז. ביולי 2016 מונה למפקד מרחב מג"ב ירושלים בדרגת תת-ניצב ושירת בתפקיד עד ספטמבר 2018. במהלך תפקידו התעמת עם מפקד מג"ב קובי שבתאי, העימות הוביל לכך שסבן לא שובץ בתפקיד קבוע לאחר מכן. הוא שימש כפרויקטור במגוון תפקידים ובהם פרויקטור מיוחד להיערכות לקראת החלת הריבונות ביהודה ושומרון, ראש מנהלת המשטרה לבחירות לכנסת, ופרויקטור לבחינת היערכות המשטרה לגל הקורונה השני. ביולי 2022 פוטר מהמשטרה על ידי השר לביטחון פנים עומר בר-לב, הוא הגיש לבית המשפט המחוזי עתירה נגד השר לביטחון פנים והמפכ"ל קובי שבתאי, שהתקבלה במהלך ינואר 2023 ופיטוריו בוטלו. חילופי מפקדים במג"ב ירושלים, אתר משטרת ישראל, 18 ביולי 2016 כאן חדשות ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק סבן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יצחק סבן – חבר הכנסת ממפלגת ש"ס יצחק סבן (שוטר) – קצין משטרה ישראלי איציק סבן – עיתונאי ישראלי, כתב לענייני משטרה בעיתון ישראל היום
ילגבה (כדורגל)

ילגבה (FK Jelgava) הוא מועדון כדורגל לטבי מהעיר ילגבה אשר משחק בליגת העל הלטבית. המועדון הוקם לראשונה בשנות ה-70 על ידי עובדים במפעל מכוניות. ב-1977 הקבוצה העפילה לראשונה לליגה הלטבית הבכירה, בעונתה הראשונה בליגה סיימה במקום השביעי. ב-1988 זכתה בדאבל היסטורי בלטביה, ולאחר שנה זכתה באליפות שנייה. ב-1990 התאחד עם קבוצה נוספת מהעיר ילגבה לקבוצה אחת. בשנות ה-90 ילגבה הייתה לאחת הקבוצות החזקות בליגה, כאשר סיימה שלוש פעמים כסגנית הליגה, וזכתה פעמיים בגביע, עם זאת הקבוצה נקלעה לקשיים כספיים וקיבלה חסות מאוניברסיטת לטביה, וכתוצאה מכך שינתה את שמה לריגה. ב-2004 הוקם המועדון FK ילגבה שהחל לשחק בליגה הלטבית השנייה, לאחר חמש שנים העפילה לליגה הראשונה. ליגת העל הלטבית (2): 1988, 1989 הגביע הלטבי (6): 1988, 1993. 1996, 2009/2010, 2013/2014, 2014/2015 אתר האינטרנט הרשמי של ילגבה ילגבה, ברשת החברתית פייסבוק ילגבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ילגבה, ברשת החברתית אינסטגרם ילגבה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net
ראקיה אברהים

ראקיה אברהים (בערבית: راقية إبراهيم; נולדה בשם רחל אברהם לוי, בערבית: راشيل أبراهام ليفي; 22 ביוני 1919 – 13 בספטמבר 1977) הייתה שחקנית קולנוע יהודיה-מצרית, שהתפרסמה בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20. אברהים נולדה למשפחת סוחרים יהודית אמידה בעיר אל-מנצורה שבמצרים. התחנכה בבתי ספר צרפתיים בעיר, ומאוחר יותר למדה בפקולטה לאומנויות. מגיל צעיר התעניינה במיוחד בשירה, ואף לימדה זמרה בבתי ספר. הופעתה הפומבית הראשונה הייתה במספר תוכניות בתחנת הרדיו שהייתה בבעלות הסופר פרד ריפאעי, ולאחר מכן הצטרפה ללהקה התיאטרלית הלאומית. באמצע שנות השלושים פנתה אליה במאית הקולנוע המצרית בהיג'ה חפיז, והציעה לה לשחק בסרטה "ליילה בת המדבר". הסרט יצא ב-1937 וזכה להצלחה גדולה, ואף הוצג בפסטיבל הסרטים בברלין בשנת 1939. לאחר סרטה הראשון שיחקה בסרטים מצריים רבים, ואף זכתה בפרסים עבור סרטי קולנוע בבימויו של מוחמד כרים. נישאה למהנדס הקול המוסלמי מוסטפא וואלי, אך לאחר מהפכת הקצינים החופשיים ב-1952 ביקשה להתגרש ממנו ולאחר השלמת הסרט "אהבה מטורפת" ב-1956 היגרה לארצות הברית. בסך הכל שיחקה במצרים ב-19 סרטים שונים. בארצות הברית נישאה ליהודי אמריקאי, הולידה ילדים והקימה עם בעלה חברת הפקות קולנוע משלה. לכל אורך חייה, יחסה לציונות ולמדינת ישראל הצעירה היה חם, והיא ויתרה על אזרחותה המצרית כדי לקבל אזרחות ישראלית. עובדה זו הובילה את השלטון המצרי להאשים אותה בקשר עם המוסד ובמעורבות ברצח הפיזיקאית ומדענית הגרעין המצרית סמירה מוסא, שהייתה ידידתה הקרובה. אברהים נפטרה בארצות הברית ב-13 בספטמבר 1977. על פי שמועות שהופצו לקראת הבחירות במצרים ב-2011, המדינאי המצרי ומזכ"ל הליגה הערבית לשעבר, עמר מוסא הוא בנה. טענה זו הוכחשה על ידו. ראקיה אברהים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאוית גם: רקיה איברהים או ראקיה אבראהים L, L'Egypte en film: Premier site francophone sur le cinéma et acteurs égyptiens, egyptefilm.fr צבי בראל, מצרים: הצד היפה של החיטוט המכוער בעבר המועמדים, באתר הארץ, 9 באפריל 2012
ויקטור פון שויכנשטיל

ויקטור גראף פון שויכנשטיל (בגרמנית: Viktor Graf von Scheuchenstuel;‏ 10 במאי 1857 ויטקוביץ, האימפריה האוסטרית – 17 באפריל 1938 וינה, גרמניה הנאצית) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה. שויכנשטיל נולד ב-10 במאי 1857 בעיר ויטקוביץ שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. כיום נמצאת העיר בתחומי צ'כיה המודרנית. הוא למד בקורס לקצינים, ובשנת 1874 התגייס לצבא בדרגת לויטננט. הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ולמד באקדמיה הצבאית בווינה. לאחר סיום לימודיו בשנת 1886, מילא במטכ"ל האוסטרו-הונגרי תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1903 קיבל פיקוד על הרגימנט ה-30, ובשנת 1907 קודם לדרגת גנרל מיור וקיבל פיקוד על בריגדת החי"ר ה-69. בשנת 1908 קיבל פיקוד על הדיוויזיה ההררית ה-8, ובשנת 1910 על דיוויזיית החי"ר ה-10. בשנת 1911 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט ובשנת 1912 קיבל פיקוד על דיוויזיית החי"ר ה-9. ערך מורחב – מלחמת העולם הראשונה ב-13 בספטמבר 1914, במהלך מלחמת העולם הראשונה, קיבל פיקוד על הקורפוס השמיני שחנה בפראג. הוא השתתף בפלישה לסרביה, והתבלט במיוחד בקרב על עיר הבירה בלגרד. בשנת 1916 הוא השתתף בפלישה לאלבניה, ולאחר מכן הוא הועבר לחזית האיטלקית ולחם בקרב אסיאגו ב-15 במאי של אותה שנה. לאחר הקרב מונה לחבר במועצה המלכותית. בעקבות מתקפת ברוסילוב הועבר הקורפוס שלו לחזית המזרחית. במהלך הקרבות נגד הרוסים נכנס שויכנשטיל לעימות מול הפיקוד העליון משום שסירב להוביל את חייליו במצב שנראה חסר תקווה. הקורפוס השמיני פורק, ושויכנשטיל אולץ לצאת לפנסיה. למזלו, פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה התערב לטובתו והחזיר אותו לצבא. ב-8 בספטמבר 1916 הוא קיבל פיקוד על הקורפוס הראשון, שהיה חלק מהארמייה השביעית של הרמן קבש, והועבר לחזית נגד רומניה. הוא לא נשאר ברומניה זמן רב, שכן עד מהרה נכנעה זו האחרונה והוא הוחזר לחזית האיטלקית. ב-28 בפברואר 1917 הוא נעשה אציל והוענק לו התואר "גראף". ב-28 בפברואר 1917 הוא קיבל פיקוד על הארמייה ה-11 בחזית האיטלקית, ויחד עמה זכה בניצחון מוחץ בקרב קפורטו. ב-16 בנובמבר הוא הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, שהיא דרגת ביניים בין גנרל לפילדמרשל. הוא המשיך לפקד על הארמייה שלו בין היתר בקרב הנהר פיאווה, ובקרב ויטוריו ונטו. הוא פרש מהצבא ב-1 בינואר 1919. לאחר פרישתו חי שויכנשטיל בווינה עד מותו ב-17 באפריל 1938. מדיה וקבצים בנושא ויקטור פון שויכנשטיל בוויקישיתוף מידע אודות קברו של שויכנשטיל
אלכסנדר פון קרובטין

אלכסנדר פרייהר פון קרובטין (בגרמנית: Alexander Freiherr von Krobatin;‏ 12 בספטמבר 1849 אולומואוץ, האימפריה האוסטרית – 28 בספטמבר 1933 וינה, אוסטריה) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה. קרובטין נולד ב-12 בספטמבר 1849 בעיר אולומואוץ שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. כיום נמצאת העיר בתחומי צ'כיה. הוא למד באקדמיה צבאית לתותחנים, ובשנת 1869 נכנס לצבא בדרגת לויטננט. הוא בילה עוד מספר שנים בלימוד התפקיד של הארטילריה, והתפרסם כמומחה בתחום. בשנת 1873 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ומ-182 עד 1877 שימש כמדריך באקדמיה הצבאית הטכנית. בשנת 1895 הועלה לדרגת אוברסט, ובשנת 1896 מונה לחבר במטכ"ל. בשנת 1900 הועלה לדרגת גנרל-מיור, ובשנת 1910 לדרגת פלדצוגמייסטר. ערך מורחב – מלחמת העולם הראשונה קרובטין היה מיודד מאוד עם הרמטכ"ל קונרד פון הצנדורף, ובמהלך משבר יולי בשנת 1914 היה מבעלי הברית הבולטים של הצנדורף שדרשו להכריז מלחמה על סרביה באופן מיידי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה קרובטין היה אחראי על רתימת הכלכלות של אוסטריה והונגריה לטובת המלחמה, ולדאוג לאספקה סדירה של מזון וכן של תחמושת וציוד. קרובטין מילא את תפקידו בנאמנות, והצליח לשלש את מספר פגזי הארטילריה שהיו זמינים בכל דיוויזיה. בפברואר 1916 הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, שהיא דרגה הגבוהה מגנרל אולם נמוכה מפילדמרשל. קרובטין היה אחראי על התמודדות עם המשבר שנגרם עם כניסתה של רומניה למלחמה, מה ששלל מאוסטרו-הונגריה משאבים חיוניים כמו נפט. במהלך כינוס של מועצת הכתר ב-9 בספטמבר 1916 קרובטין העלה הצעה אשר נועדה להעניק לצבא סמכויות בלתי-מוגבלות לתפוס מזון ולהעניש את אלו שיסתירו אותו. ההצעה נדחתה על הסף עקב וטו שהטילו עליה קנצלר אוסטריה קרל פון שטירגק וראש ממשלת הונגריה אישטוון טיסה. עם פיטוריו של הצנדורף במרץ 1917 (רודולף שטגר-שטיינר פון שטיינשטטן מונה במקומו), נותר קרובטין ללא ידידים במועצת הכתר. באפריל 1917 הוא קיבל פיקוד על הארמייה העשירית ופיקד עליה בצורה מעולה במהלך קרב קפורטו באוקטובר של אותה שנה. ב-5 בנובמבר הוא הועלה לדרגת פילדמרשל. הארמייה שלו נכללה במסגרת קבוצת ארמיות דרום טירול, והשתתפה בקרב הנהר פיאווה. ב-26 באוקטובר 1918 בעיצומו של קרב ויטוריו ונטו מסר מפקד הקבוצה יוזף אוגוסט, ארכידוכס אוסטריה לקרובטין את הפיקוד על הקבוצה כולה, והוא המשיך לפקד עליה עד סוף המלחמה במקביל לפיקודו על הארמייה העשירית. מיד לאחר סיום המלחמה יצא קרובטין לפנסיה, ואת שארית חייו חי בווינה. הוא החזיק בתואר דוקטור לשם כבוד מהמכון הטכני של וינה. הוא מת בווינה ב-28 בספטמבר 1933. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר פון קרובטין בוויקישיתוף אלכסנדר פון קרובטין באתר מלחמת העולם הראשונה (באנגלית) אלכסנדר פון קרובטין(הקישור אינו פעיל) באתר lexikon-erster-weltkrieg (בגרמנית)