laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלון אושפיז

אלון אושפיז (נולד ב-7 בפברואר 1966) הוא דיפלומט ישראלי, כיהן כמנכ"ל משרד החוץ, כראש המערך המדיני-אסטרטגי במשרד החוץ, וכשגריר ישראל בהודו. אושפיז נולד בישראל ולמד בבית הספר הריאלי בחיפה. שירת בצה"ל והשתחרר ב-1987 בדרגת סגן. ב-1992 סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ולימודי יפן באוניברסיטה העברית והצטרף למשרד החוץ. הוא סיים את קורס הצוערים והוצב בשגרירות ישראל בטוקיו, תחילה כמתמחה ולאחר מכן מזכיר מדיני. בתקופת הצבתו בטוקיו למד מדעי המדינה ותקשורת באוניברסיטת טוקיו. ב-1999 מונה ליועצו המדיני של שר החוץ שלמה בן עמי. ב-2003 הוצב בשגרירות ישראל בוושינגטון כציר לענייני הקונגרס. ב-2007 מונה לראש מחלקת התיאום במשרד החוץ. ביולי 2011 מונה לשגריר ישראל בהודו ושגריר לא תושב בסרי לנקה. ביוני 2014 מונה לראש המערך המדיני-אסטרטגי במשרד החוץ. ביוני 2020 אישרה הממשלה את מינויו למנכ"ל משרד החוץ. הוא כיהן בתפקיד עד ינואר 2023. אושפיז היה נשוי ואב לשניים. התגרש מאשתו. מדיה וקבצים בנושא אלון אושפיז בוויקישיתוף קורות חיים, באתר משרד החוץ יהונתן ליס, בין סנקציות לאיום במבצע צבאי: מנכ"ל משרד החוץ משרטט מתווה נגד איראן, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2021 יהונתן ליס, מנכ"ל משרד החוץ הפורש: "מדיניות החוץ שלנו זקוקה למערכת משפט עצמאית וחזקה", באתר הארץ, 24 בפברואר 2023 יואב קרני, הברית הקיומית הודעת מזכיר הממשלה בתום ישיבת הממשלה מיום 28 ביוני 2020 שהתכנסה במשרד החוץ, 28 ביוני 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לרו מרטין

לרו מרטין (באנגלית: LaRue Martin; נולד ב-30 במרץ 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1972–1976. נבחר על ידי קבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס בבחירה הראשונה של דראפט ה-NBA‏ 1972, אולם שיחק בליגה במשך ארבע עונות בלבד, והעמיד ממוצעים מאכזבים של 5.3 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק. מרטין נולד וגדל בשיקגו שבאילינוי, ובין השנים 1968–1972 למד באוניברסיטת לויולה באילינוי. ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 18.2 נקודות ואסף 15.9 ריבאונדים בממוצע למשחק, אך באף אחת מהן לא העפילה הקבוצה לטורניר אליפות המכללות. 1,062 הריבאונדים שהוריד לאורך קריירת המכללות מציבים אותו במקום הראשון בתולדות קבוצת האוניברסיטה. בדראפט ה-NBA‏ 1972 נבחר מרטין על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס בבחירה הראשונה, מיד לפני חבר היכל התהילה של הכדורסל לעתיד – בוב מקאדו. בשתי עונותיו הראשונות בפורטלנד מיעט לקבל דקות משחק, תחת המאמן ג'ק מקלוסקי, ותרם 4.6 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 1974/1975 הציג שיפור קל, כמחליפו מהספסל של הרוקי ביל וולטון, עם שיאי קריירה של 7.0 נקודות ו-5.0 ריבאונדים למשחק. בסיום עונתו הרביעית בקבוצה, 1975/1976, הועבר בטרייד לסיאטל סופרסוניקס ומיד פרש ממשחק. כישלונו של מרטין ב-NBA, ביחס לבחירה ראשונה בדראפט, הקנתה לו השוואות רבות לשני סנטרים מאכזבים נוספים שבחרה פורטלנד בתחילת הדראפט – סם בואי אשר נבחר בבחירה השנייה של דראפט 1984 (לפני מייקל ג'ורדן) וגרג אודן אשר נבחר בבחירה הראשונה של דראפט 2007 (לפני קווין דוראנט). "כשאתה הנבחר הראשון בדראפט, יש עליך הרבה לחץ... לא קיבלתי את ההזדמנות לתרום אז כולם קראו לי בחירת הדראפט הגרועה ביותר בליגה, אבל ככל שאתה מתבגר אתה לומד לחיות עם זה", סיפר מרטין בשנת 2017. לאחר קריירת המשחק עבד בחברת השילוח UPS, כמנהל שירותים קהילתיים. מדיה וקבצים בנושא לרו מרטין בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA הסטטיסטיקות של מרטין בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com הסטטיסטיקות של מרטין בליגת המכללות, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1972, באתר basketball-reference.com מביל וולטון לגרג אודן, האם פורטלנד מקוללת?, באתר bleacherreport.com,‏ 8 בדצמבר 2009 טעויות הדראפט הגדולות ביותר של פורטלנד, באתר blazersedge.com,‏ 10 במאי 2017 מהטבעות למשלוחים, באתר northwestern.edu,‏ 15 במרץ 2017
רוברטו קוסאק

רוברטו קוסאק (בספרדית: Roberto Kozak;‏ 14 במאי 1942 – 4 בספטמבר 2015) היה דיפלומט ארגנטינאי והומניסט ממוצא אוקראיני, הידוע במיוחד במאמציו להצלת אנשים מבתי הכלא ומכוחות המוות של הדיקטטורה הצבאית הצ'יליאנית. קוסאק קיבל את מסדר ברנרדו או'היגינס בדרגת "הצלב הגדול", העיטור הגדול ביותר בצ'ילה לאזרחים שאינם צ'יליאנים. הוא מכונה 'שינדלר של אמריקה הלטינית' על סיועו לאסירים פוליטיים לאחר ההפיכה הצ'יליאנית בשנת 1973. האראלד אדלסטם אוסקר שינדלר "Latin America's Schindler: a forgotten hero of the 20th century". 14 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "My Father Saved 30,000 People in Chile". BBC World Service. 1 יולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Item 000002 - Intervención del señor Roberto Kozak en la ceremonia de condecoración con la orden de Bernardo O ´Higgins. - Archivo de Fondos y Colecciones". "Latin America's Schindler: a forgotten hero of the 20th century". The Guardian. 16 דצמ' 2016. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארגנטינאים ובנושא דיפלומטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפימפרנל השחור

הפימפרנל השחור (בשוודית: Svarta nejlikan, בספרדית: El Clavel negro) הוא סרט דרמה שוודי, בבימויו של אולף הולטברג ובכיכובם של מייקל ניקוויסט וליזה ורלינדר. בסרט מופיעים גם קייט דל קסטיו, לואיס גנקו וקלייר רוס-בראון בתפקידים משניים. הסרט עוסק בהאראלד אדלסטם, שגריר שוודיה בצ'ילה, שאחרי ההפיכה הצבאית של אוגוסטו פינושה בשנת 1973, הצליח להציל את חייהם של יותר מ-1,300 איש על ידי לקיחתם לשגרירות שלו והעברתם לשוודיה. שמו בא מהגיבור הבדיוני סקרלט פימפרנל שהציל חיים רבים במהלך המהפכה הצרפתית. הסרט צולם בסנטיאגו, כולל מחוץ לארמון הנשיאות לה-מונדה ובאצטדיון הלאומי הידוע לשמצה בו עונו מאות הרוגים. הוא צולם החל מינואר 2006 והוקרן בבכורה ב-14 בספטמבר 2007 בשוודיה. "הפימפרנל השחור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הפימפרנל השחור", באתר נטפליקס "הפימפרנל השחור", באתר AllMovie (באנגלית) "הפימפרנל השחור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הפימפרנל השחור, בביצוע The Movie Trailer, סרטון באתר יוטיוב Camacho Padilla, Fernando (2006). "Los asilados de las embajadas de Europa Occidental en Chile tras el golpe militar y sus consecuencias diplomáticas: El caso de Suecia". doi:10.18352/erlacs.9646. "The Black Pimpernel". Variety. 29 באוקטובר 2007. נבדק ב-12 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "THE BLACK PIMPERNEL (2007)". נבדק ב-12 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע

פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע (בצרפתית: Prix L'Oréal-Unesco pour les femmes et la science) מוענק מדי שנה, מאז 1998, על ידי חברת לוריאל הצרפתית בשיתוף עם ארגון אונסק"ו. כל זוכה מקבלת מענק של 100,000 אירו. הפרס מתחלף מדי שנה בין מדעי החיים לבין הנדסת חומרים. צוות שיפוט בינלאומי בוחר את הזוכות, אחת מכל אחד מחמשת האזורים: אפריקה והמזרח התיכון אסיה ואוקיאניה אירופה אמריקה הלטינית צפון אמריקה אליזבת בלקברן זוכת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה - 2009. עדה יונת זוכת פרס נובל לכימיה - 2009. שתיהן זכו בפרס לוריאל-אונסק"ו, שנה לפני זכייתן בפרס נובל. אתר האינטרנט הרשמי של פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע (באנגלית)
Know No Better

Know No Better (בעברית: לא יודע יותר טוב) הוא המיני-אלבום הרביעי של ההרכב מוזיקלי האמריקאי מייג'ור לייזר. האלבום יצא לאור ב-1 ביוני 2017, על ידי חברת התקליטים Mad Decent. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים. מידע על האלבום Know No Better באתר MusicBrainz מידע על האלבום Know No Better באתר AllMusic האלבום Know No Better באתר Discogs האלבום Know No Better באתר ספוטיפיי האלבום Know No Better באתר יוטיוב בועז ואן די ביטס, דיפלו, די ג'יי מאפוריסה, ג'נדר בלנדר, קינג הנרי Know No Better, Genius (באנגלית) Know No Better, נבדק ב-2020-05-11
מניפתה של ליידי וינדרמיר (סרט, 1935)

מניפתה של ליידי וינדרמיר (בגרמנית: Lady Windermeres Fächer) הוא סרט קומדיה גרמני משנת 1935 בבימויו של היינץ הילפרט, ובכיכובם של ליל דגובר, וולטר רילה ואריברט ושר. הסרט מבוסס על המחזה "מניפתה של ליידי וינדרמיר" מאת אוסקר ויילד. את עיצוב התפאורה תכננו הארט דיירקטורים היינריך ביזנהרץ ולודוויג ריבר. ליל דגובר – גברת ארלין וולטר רילה – לורד וינדרמיר האנה ואג – ליידי וינדרמיר פריץ אודמר – לורד אוגוסטוס קרל גונתר – לורד דרלינגטון קרל לודוויג שרייבר – לורד ארתור ארנסט קרשו – ססיל גרהם היינץ סלפנר – דוכס ברוויק אילזה פירסטנברג – דוכסית ברוויק אולגה לימברג – ליידי האטפילד פאול דאלקה – בנקלר בראון "מניפתה של ליידי וינדרמיר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מניפתה של ליידי וינדרמיר", באתר AllMovie (באנגלית) "מניפתה של ליידי וינדרמיר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Bock, Hans-Michael; Bergfelder, Tim, eds. (2009). The Concise Cinegraph: Encyclopaedia of German Cinema. New York: Berghahn Books. p. 77. ISBN 978-1-57181-655-9. ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לזרוס צ'אקוורה

לזרוס מקארתי צ'קווארה (באנגלית: Lazarus McCarthy Chakwera; נולד ב-5 באפריל 1955) הוא תאולוג ופוליטיקאי מלאווי, שהושבע לנשיא מלאווי ב-28 ביוני 2020. הוא היה מנהיג מפלגת הקונגרס במלאווי מאז 2013 והיה בעבר מנהיג האופוזיציה באספה הלאומית בעקבות בחירות שנויות במחלוקת שהתקיימו ב-21 במאי 2019, שנדחו על ידי בית המשפט לחוקה. הוא היה נשיא כנסיית "אסיפות האל" במלאווי משנת 1989 עד 14 במאי 2013. לזרוס צ'קווארה נולד בלילונגווה, בירת מלאווי הנוכחית, ב-5 באפריל 1955 כאשר המדינה הייתה עדיין תחת שלטון קולוניאלי בריטי. משפחתו הייתה חקלאית מחוץ לעיר. שניים מאחיו שנולדו לפניו מתו בינקותו ואביו, בתקווה שיחיה, העניק לו את שמו על שם לזרוס מהברית החדשה. הוא נשוי למוניקה ויחד יש להם ארבעה ילדים ונכדים. צ'קווארה בעל תואר ראשון באמנויות (פילוסופיה) מאוניברסיטת מלאווי (אנ') בשנת 1977. הוא למד תאולוגיה וסיים תואר שני באוניברסיטת הצפון (אנ') בדרום אפריקה וקיבל תואר שני (MTh) מאוניברסיטת דרום אפריקה בשנת 1991. האוניברסיטה הבינלאומית טריניטי (אנ') בארצות הברית העניקה לו דוקטורט (D. Min) בשנת 2000. הוא הפך לפרופסור בסמינר התאולוגי הפאן-אפריקאי בשנת 2005. הוא עבד כמדריך בבית הספר לתאולוגיה של מכלולי אלוהים משנת 1983 עד 2000, שם הפך למנהל בשנת 1996. שימש כמנהל משותף ומרצה בסמינר התאולוגי של כל האומות. משנת 1989 הוא ניהל את כנסיית "אסיפות האל" מלאווי. ב-14 באפריל 2013 הוא הפתיע רבים כאשר הצהיר על כוונותיו להתמודד לנשיאות בוועידת האופוזיציה של מפלגת הקונגרס מלאווי (MCP). ועידת ה-MCP שנדחתה ל-10 ו-11 באוגוסט 2013 בחרה בו לנשיא המפלגה והוא ייצג את המפלגה בבחירות הכלליות לשנת 2014. במהלך הבחירות הכלליות במלאווי בשנת 2014, נפוצו שמועות בפלטפורמות שונות של אי סדרים, אך צ'קווארה פנה לכל המלאווים להישאר שלווים, לקבל את התוצאה ולחכות לבחירות הבאות. מלבד היותו נשיא מפלגת האופוזיציה העיקרית, הוא שימש גם כחבר פרלמנט של מחוז הבחירה לילונגווה צפון-מערב. צ'קווארה איחד כוחות עם מנהיג UTM, סאולוס צ'ילימה, והקים ברית לקראת הבחירות הכלליות במלאווי ביוני 2020. זאת לאחר שבית המשפט פסל את הבחירות הכלליות משנת 2019 בגלל חריגות מאסיביות לאחר שמפלגת DPP טענה לניצחון. צ'קווארה ניצח את הנשיא המכהן פיטר מותריקה בבחירות 2020, לאחר שהשיג כמעט 59% מהקולות. צ'אקווארה הושבע כנשיא השישי של מלאווי ב-28 ביוני. Man of God, Welcome to Cut Throat Politics, archive.vn, ‏2013-06-30 רויטרסו אי-פי, מנהיג האופוזיציה הפסיד בשנה שעברה בבחירות. עכשיו נגד כל הסיכויים — הוא הנשיא, באתר הארץ, 28 ביוני 2020 מדיה וקבצים בנושא לזרוס צ'אקוורה בוויקישיתוף רויטרסו אי-פי, מנהיג האופוזיציה הפסיד בשנה שעברה בבחירות. עכשיו נגד כל הסיכויים — הוא הנשיא, באתר הארץ, 28 ביוני 2020 On the Road to 2014: Dr. Lazarus McCarthy Chakwera | Malawi Voice, web.archive.org, ‏4 באוקטובר 2013 Nation Online - Chakwera guns for MCP presidency, web.archive.org, ‏16 במאי 2013
Major Lazer Essentials

Major Lazer Essentials הוא אלבום האוסף הראשון של ההרכב מוזיקלי האמריקאי מייג'ור לייזר. האלבום יצא לאור ב-19 באוקטובר 2018 על ידי חברת התקליטים Mad Decent. מתוך האלבום יצאו שבעה סינגלים. מידע על האלבום Major Lazer Essentials באתר MusicBrainz מידע על האלבום Major Lazer Essentials באתר AllMusic האלבום Major Lazer Essentials באתר Discogs Major Lazer Essentials, Genius (באנגלית) Major Lazer Essentials, נבדק ב-2020-05-11
שיטת מולר

שיטת מולר היא אלגוריתם למציאת שורשים של פונקציה, כלומר שיטה נומרית לפתרון משוואות מהצורה f(x) = 0. השיטה הוצגה לראשונה על ידי דייוויד א. מולר (אנ') בשנת 1956. שיטתו של מולר מבוססת על שיטת המיתר, הבונה בכל איטרציה קו ישר דרך שתי נקודות בגרף של f {\displaystyle f} . במקום זאת, שיטת מולר משתמשת בשלוש נקודות, בונה פרבולה דרך אותן שלוש הנקודות, ולוקחת את נקודת המפגש של ציר ה-x עם הפרבולה להיות הנקודה הבאה. שיטת מולר היא שיטה רקורסיבית המייצרת קירוב לשורש ξ {\displaystyle \xi } של f {\displaystyle f} בכל איטרציה. מתחילים משלושת הערכים הראשוניים x 1 , x 0 {\displaystyle x_{1},x_{0}} ו- x 2 {\displaystyle x_{2}} , האיטרציה הראשונה מחשבת את הקירוב הראשון x 1 {\displaystyle x_{1}} , האיטרציה השנייה מחשבת את הקירוב השני x 2 {\displaystyle x_{2}} , האיטרציה השלישית מחשבת את הקירוב השלישי x 3 {\displaystyle x_{3}} וכן הלאה. כל איטרציה לוקחת כקלט את שלושת הקירובים האחרונים שנוצרו ואת הערך של f {\displaystyle f} בקירובים אלה. מכאן שאיתור הנקודה ה- k {\displaystyle k} לוקח כקלט את הערכים x k-1, x k-2 ו- x k-3 ואת ערכי הפונקציה f(xk-1), f(xk-2) ו- f(xk-3)). הקירוב x k מחושב כדלקמן: נבנית פרבולה y k ( x ) העוברת בין שלוש הנקודות ( xk-1,   f(xk-1)), ( x k-2,   f ( x k-2 )) ו- ( x k-3,   f ( x k-3 )). נכתבים בפולינום של ניוטון, y k (x) הוא y k ( x ) = f ( x k − 1 ) + ( x − x k − 1 ) f [ x k − 1 , x k − 2 ] + ( x − x k − 1 ) ( x − x k − 2 ) f [ x k − 1 , x k − 2 , x k − 3 ] {\displaystyle y_{k}(x)=f(x_{k-1})+(x-x_{k-1})f[x_{k-1},x_{k-2}]+(x-x_{k-1})(x-x_{k-2})f[x_{k-1},x_{k-2},x_{k-3}]} . או y k ( x ) = f ( x k − 1 ) + w ( x − x k − 1 ) + f [ x k − 1 , x k − 2 , x k − 3 ] ( x − x k − 1 ) 2 {\displaystyle y_{k}(x)=f(x_{k-1})+w(x-x_{k-1})+f[x_{k-1},x_{k-2},x_{k-3}]\,(x-x_{k-1})^{2}\,} כאשר w = f [ x k − 1 , x k − 2 ] + f [ x k − 1 , x k − 3 ] − f [ x k − 2 , x k − 3 ] {\displaystyle w=f[x_{k-1},x_{k-2}]+f[x_{k-1},x_{k-3}]-f[x_{k-2},x_{k-3}]} . האיטרציה הבאה, x k {\displaystyle x_{k}} היא איטרציה קרובה יותר מ- x k − 1 {\displaystyle x_{k-1}} של המשוואה הריבועית y k ( x ) = 0. זה מניב את נוסחת הנסיגה x k = x k − 1 − 2 f ( x k − 1 ) w ± w 2 − 4 f ( x k − 1 ) f [ x k − 1 , x k − 2 , x k − 3 ] {\displaystyle x_{k}=x_{k-1}-{\frac {2f(x_{k-1})}{w\pm {\sqrt {w^{2}-4f(x_{k-1})f[x_{k-1},x_{k-2},x_{k-3}]}}}}} . בנוסחה זו, יש לבחור בסימן (+\-) כך שהמכנה יהיה גדול ככל האפשר. במקרה של שיטת מולר, לא משתמשים בנוסחה הסטנדרטית לפתרון משוואות ריבועיות כיוון שזה עשוי לגרום לתוצאה להיות חסרת משמעות. שימו לב ש- x k {\displaystyle x_{k}} יכול להיות מספר מרוכב, גם אם האיטרציות הקודמות היו מספרים ממשיים. זאת בניגוד לאלגוריתמים אחרים של מציאת שורשים כמו שיטת המיתר או שיטת ניוטון-רפסון, שהאיטרציות שלהם יישארו מספרים ממשיים אם נתחיל במספרים ממשיים. קיום איטרציות מרוכבות יכול להיות יתרון (אם מחפשים שורשים מרוכבים) או חסרון (אם ידוע שכל השורשים הם ממשיים), תלוי במשוואה. סדר ההתכנסות של שיטת מולר הוא בערך 1.84, מול 1.62 לשיטת המיתר ו-2 עבור שיטת ניוטון-רפסון. לכן, שיטת המיתר מתכנסת פחות מהר בכל איטרציה יחסית לשיטת מולר ושיטת ניוטון-רפסון מתכנסת יותר מהר, ביחס לשיטת מולר. שיטת מולר, באתר MathWorld (באנגלית) מקור
דייב מאיירס

דייוויד ויליאם "דייב" מאיירס (באנגלית: David William "Dave" Meyers;‏ 21 באפריל 1953 – 9 באוקטובר 2015) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1975–1980. נבחר בבחירה השנייה של דראפט ה-NBA‏ 1975, אולם שיחק בליגה במשך ארבע עונות בלבד בטרם פרש במפתיע בסיום עונת 1979/1980. ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת המשחק הם 12.1 נקודות, 6.3 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק. אחיה המבוגר של כדורסלנית העבר אן מאיירס, חברת היכל התהילה של הכדורסל, היכל התהילה של כדורסל הנשים והיכל התהילה של פיב"א. מאיירס נולד בסן דייגו שבקליפורניה, ובין השנים 1971–1975 למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ("UCLA"). בעונת 1972/1973 זכה עם קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (ה"ברוינס") בטורניר אליפות המכללות, לאחר שגברה על אוניברסיטת ממפיס במשחק הגמר. הייתה זו זכייתם השביעית ברציפות של הברוינס באליפות המכללות, כולם תחת המאמן ג'ון וודן. באותה עונה שימש מאיירס כשחקן ספסל בקו הקדמי של הקבוצה, אשר כלל מלבדו גם את ביל וולטון, ג'מאל וילקס וסוון נייטר. בעונת 1974/1975 הוביל בעצמו את הקבוצה, יחד עם מארקס ג'ונסון, לזכייה נוספת באליפות המכללות, עם ממוצעים של 18.3 נקודות ו-7.9 ריבאונדים בממוצע למשחק. במשחק הגמר, בו גברה UCLA על אוניברסיטת קנטקי בתוצאה 92–85, קלע מאיירס 24 נקודות. בסיום אותה עונה נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American), לצדם של אדריאן דאנטלי, דייוויד תומפסון, ג'ון לוקאס וסקוט מיי. בדראפט ה-NBA‏ 1975 נבחר מאיירס על ידי לוס אנג'לס לייקרס בבחירה השנייה, אחרי דייוויד תומפסון שנלקח ראשון. כשבועיים לאחר הדראפט הועבר עם אלמור סמית', ג'וניור ברידג'מן ובראיין וינטרס בטרייד למילווקי באקס, בתמורה לכרים עבדול-ג'באר ו-וולט וסלי. במשחקו השני ב-NBA אסף 17 ריבאונדים, ובמשחקו השלישי קלע 28 נקודות, אולם אלה התבררו כשיאים העונתיים של מאיירס, אשר סיים את עונת הרוקי עם ממוצעים של 7.4 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק. בעונת 1977/1978 קלע שיא קריירה של 14.7 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את הקבוצה לצדם של וינטרס, ברידג'מן ומארקס ג'ונסון לחצי גמר האזור המערבי. מאיירס החמיץ את כל עונת 1979/1980 בשל פציעה בגבו, אולם בעונה העוקבת חזר לשחק ברמה גבוהה, שותף ב-79 משחקים ותרם 12.1 נקודות בממוצע למשחק. באפריל 1980 הודיע במפתיע על פרישתו ממשחק, לטובת הוראה בבית ספר יסודי. ב-9 באוקטובר 2015 נפטר מאיירס כתוצאה מחלת הסרטן, בגיל 62. מדיה וקבצים בנושא דייב מאיירס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA דייב מאיירס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ההחלטה של מאיירס, באתר slamonline.com,‏ 8 באוגוסט 2014 הסטטיסטיקות של מאיירס בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com ההודעה על פטירתו של מאיירס, באתר לוס אנג'לס טיימס, 10 באוקטובר 2015 הסטטיסטיקות של מאיירס בליגת המכללות, באתר sports-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין UCLA לקנטקי, באתר sports-reference.com חמישיות העונה של ליגת המכללות בין 1970–1979, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1975, באתר basketball-reference.com עבדול-ג'באר נשלח בטרייד ללייקרס, באתר הניו יורק טיימס, 17 ביוני 1975
לירן רוטמן

לירן רוטמן (נולד ב-7 ביוני 1996) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר והקיצוני בהפועל תל אביב מהליגה הלאומית. רוטמן החל את דרכו במחלקת הילדים של הפועל ראשון לציון. ב-2010 עבר רוטמן למחלקת הנוער של סקציה נס ציונה. ב-2 במאי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשפתח במשחק נגד מועדון ספורט כפר קאסם שנגמר בניצחון 0–2 בעת ששיחקה נס ציונה בליגה א'. עונה לאחר מכן המשיך לשחק רוטמן בקבוצת הנוער ואף הספיק לרשום הופעה בגביע המדינה ובמשחק ליגה נוסף לפני שעזב את הקבוצה בינואר 2015. בינואר 2015 חתם רוטמן במכבי פתח תקווה מליגת העל. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק בעיקר במחלקת הנוער ועלה רק פעם אחת כמחליף בדקה ה-87 בניצחון 0–2 על מכבי תל אביב ב-1 ביוני 2015 במשחק בו גם הספיק לכבוש. בעונת 2015/2016 זכה רוטמן עם מכבי פתח תקווה בגביע הטוטו כאשר הוא אף כבש שער בניצחון 0–3 על עירוני קריית שמונה בגמר ב-2 בפברואר 2016. באותה עונה שיחק רוטמן תשעה משחקים בכל המסגרות בהן פתח בארבעה מהם. גם בעונת 2016/2017 רוטמן לא הרבה לקבל הזדמנויות ושיחק רק בשישה משחקים ופתח רק במשחק בודד. בעונת 2017/2018 הושאל רוטמן להפועל רמת-גן גבעתיים עד תום העונה. ב-3 באוגוסט 2017, שיחק רוטמן את משחקו הראשון בקבוצה כשפתח במשחק גביע הטוטו של הליגה הלאומית מול הפועל תל אביב שנגמר בתוצאה 0-0. את שערו הראשון בקבוצה כבש חמישה ימים לאחר מכן במשחקו השני בקבוצה מול הפועל פתח תקווה שנגמר בניצחון 0–2. ברמת גן קיבל רוטמן הזדמנות כשחקן מרכזי וב-42 משחקים בהם שיחק פתח ב-33 וכבש שבעה שערים בכל המסגרות. לקראת 2018/2019 חזר רוטמן למכבי פתח תקווה. ב-27 בפברואר 2019 חתם רוטמן בבית"ר ירושלים וסוכם שיעבור לשם בתום העונה. באותה עונה שיחק ב-20 משחקים, מתוכם פתח בשבעה, וכבש שער בודד. בתום אותה עונה ירד עם מכבי פתח תקווה לליגה הלאומית. בעונת 2019/2020 עבר רוטמן לבית"ר ירושלים. את משחקו הראשון בקבוצה שיחק בניצחון 1–2 על סקציה נס ציונה, קבוצת נעוריו, ב-28 ביולי 2019 במהלך שלב הבתים של גביע הטוטו. מאוחר יותר באותה עונה זכה עם בית"ר ירושלים בגביע הטוטו לאחר שגברה הקבוצה בגמר על מכבי תל אביב. את שערו הראשון בקבוצה כבש ב-22 בדצמבר 2019 במהלך הניצחון 0–5 על הפועל ראשון לציון בגביע המדינה. ב-4 בפברואר 2021 הושאל רוטמן להפועל חדרה עד לסיום עונת 2020/2021. ב-7 ביוני 2022 חתם במכבי נתניה, ובינואר 2023 זכה עימה בגביע הטוטו השלישי שלו. ב-30 באפריל 2022 כבש צמד (בהפרש של 16 דקות) במדי בית"ר ירושלים במסגרת ליגת העל מול מכבי פתח תקווה, במשחק שהסתיים בתיקו ביתי 2–2. ב-6 באוגוסט 2024 חתם רוטמן לשנתיים בהפועל תל אביב מהליגה הלאומית. מכבי פתח תקווה גביע הטוטו: 2015/2016 בית"ר ירושלים גביע הטוטו: 2019/2020 מכבי נתניה גביע הטוטו: 2022/2023 לירן רוטמן, ברשת החברתית אינסטגרם לירן רוטמן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל לירן רוטמן, באתר Transfermarkt לירן רוטמן, באתר Soccerway לירן רוטמן, באתר WorldFootball.net לירן רוטמן, באתר FootballDatabase.eu לירן רוטמן, באתר ESPN עמית קרקו, סוף לסאגה: לירן רוטמן ושלום אדרי בהפועל חדרה, באתר ONE, ‏4 בפברואר 2021 רענן ברנובסקי‏, נשאר בצהוב-שחור: לירן רוטמן סיכם לשנתיים במכבי נתניה, באתר וואלה, 7 ביוני 2022 Beitar Jerusalem vs. Maccabi Petah Tikva - 30 April 2022 - Soccerway, int.soccerway.com איציק כלפי, רכש משמעותי: לירן רוטמן חתם בהפועל ת"א, באתר ynet, 6 באוגוסט 2024
תחנת הכוח הגרעינית קולה

תחנת הכוח הגרעינית קולה, היא תחנת כוח גרעינית הממוקמת 12 ק"מ מפוליארניה זורי, שבמחוז מורמנסק בצפון מערב רוסיה. התחנה מופעלת על ידי רוסאנרגואטום, חברה האחראית לתפעול תחנות הכוח הגרעיניות ברוסיה ומהווה חלק מחברת אטום-אנרגופרום שהיא חברת בת של רוסאטום, התאגיד הפדרלי לאנרגיה אטומית. בלוק 1 (הכולל את כורים 1 ו-2) בתחנת הכוח הגרעינית קולה נכנס לשירות בשנת 1973 וב-1974 בהתאמה והם חלק מהדור הראשון של כורי PWR של רוסיה (סוג VVER 440/230 ). בלוק 2 (כורים 3 ו-4) נכנס לשירות בשנת 1981 ו-1984 מסוג VVER 440/213 המשופר. כורי בלוק 1 תוכננו לעבוד במשך 30 שנה ובמקור אמורים היו להיות מושבתים בשנת 2003 וב-2004, אולם ההשבתה לא בוצעה. במקום זאת, הורחבה תוחלת החיים המבצעית של שני הכורים, לאחר מאמץ שדרוג בטיחות מאסיבי שכלל כ-200 פרויקטים לשדרוג מערכות בטיחות שמומן בחלקו על ידי ממשלות נורווגיה, שוודיה, פינלנד וארצות הברית. תחנת הכוח מייצרת כמחצית מהאנרגיה של מחוז מורמנסק. הכור הוא מהסוג הדומה שפועל בתחנת הכוח הגרעינית לובייסה (Loviisa) בפינלנד, התואם את דרישות הרגולציה הנחשבות בדרך כלל למחמירות בעולם. בתחנת הכוח הגרעינית קולה ארבע יחידות כור: כמה תנועות סביבתיות וארגונים הכוללים אקולוגים מנורווגיה ורוסיה תומכים בקמפיין תקשורתי שנועד לסגור את תחנת הכוח הגרעינית קולה תוך ציון חששות לרמת הבטיחות בכורים שבבלוק 1 והפרות לכאורה של החוק הרוסי להגנת הסביבה, במהלך השדרוגים שנועדו להאריך את תוחלת החיים שלהם. רישיון הכורים בבלוק 1 איפשר להאריך את עבודת הכורים בחמש שנים נוספות. הרישיון שהוענק על ידי השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי, הרגולטור הגרעיני האזרחי של הפדרציה הרוסית, הוענק מבלי לערוך מחקר לבדיקת ההשפעה על הסביבה. ביצוע מחקרים ברמה הפדרלית מעוגנים בסעיף 11 לחוק "אודות מחקרים על השפעה על הסביבה". באפריל 2005 פרסם התובע המחוזי של מורמנסק המלצה לפתור את ההפרות סביב הארכות תוחלת החיים של הכורים ולכפות על גופי הרגולציה ורוסאנרגואטום, קונצרן תחנות הכוח הגרעיניות ברוסיה, לבצע את מחקרי ההשפעה על הסביבה. אך ההמלצה לא יושמה. התובעים במורמנסק הורו שוב לגופי הממשל למלא את הצו, אך שוב לא צלחו. מגזין הטבע והנוער של נורווגיה ומגזין "סביבה וזכויות" של בלונה הנורווגי, הפנה לראשונה את תשומת לבם של התובעים לחוקיות הבעייתית בהארכת משך החיים של הכורים בשנת 2004. לאחר מכן הוציא רוסטחנדזור רישיון להארכת תוחלת החיים של הכורים בחמש עשרה שנים נוספות של הכורים בבלוק 1, ביוני 2008, לאחר בדיקות נוספות ועבודות שדרוג. בשנת 2016 הוכרזו התוכניות הראשוניות לבנות כור מדגם VVER-600 עד שנת 2030. ה-VVER-600 מהווה גרסת קירור קטנה יותר של שני מעגלי הקירור של הכור מדגם VVER-1200 הנוכחי, המיועדת לאזורי ושווקים קטנים יותר. תחנת הכוח הגרעינית לנינגרד מדיה וקבצים בנושא תחנת הכוח הגרעינית קולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תחנת הכוח הגרעינית קולה קרן בלונה "Kola nuclear power plant much safer". "NPP behind polar circle" (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2012-03-15. "Joint inspection participants highly appreciated the safety level at Kola NPP".(הקישור אינו פעיל, December 2017) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2014-08-17. נבדק ב-2013-08-16. {{cite web}}: (עזרה) "Russia to build 11 new nuclear reactors by 2030". World Nuclear News. 10 באוגוסט 2016. נבדק ב-17 בספטמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה)
נשיא מלאווי

נשיא הרפובליקה של מלאווי הוא ראש המדינה וראש ממשלת מלאווי. הנשיא מוביל את הרשות המבצעת של ממשלת מלאווי והוא המפקד הראשי של כוח ההגנה המלאווי. הנשיא הנוכחי הוא לזרוס צ'אקוורה, שניצח את פיטר מותריקה בבחירות החוזרות לנשיאות 2020. צ'קווארה הושבע כנשיא מלאווי ב-28 ביוני. נערכו ביוני 2020: ב-6 ביולי 1964 קיבלה ניאסלנד עצמאות מהשלטון הבריטי ושינתה את שמה למלאווי, ואליזבת השנייה המשיכה לשאת בתואר כמלכת מלאווי. תחת חוקה חדשה בשנת 1966, מלאווי הפכה לרפובליקה וראש הממשלה הייסטינגס בנדה היה לנשיא הראשון שלה. על פי חוקות 1966, 1994 ו-1995 של המדינה, הנשיא הוא ראש המדינה הבצועי. הנשיא הראשון נבחר על ידי האספה הלאומית, אולם בהמשך נבחרו הנשיאים בבחירות ישירות לתקופת חמש שנים. במקרה של התפנות משרת הנשיא, סגן הנשיא הופך לנשיא. אתר האינטרנט הרשמי של נשיא מלאווי (באנגלית) "Lazarus Chakwera sworn in as Malawi president after historic win" (באנגלית בריטית). 2020-06-28. נבדק ב-2023-12-05.