laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כסף פיאט

כסף פיאט (מלטינית: fiat, "כך ייעשה") הוא סוג של מטבע שאינו מגובה בסחורה כלשהי כגון זהב או כסף. הוא בדרך כלל מוגדר על ידי הממשלה המנפיקה כהילך חוקי. לאורך ההיסטוריה, כסף פיאט הונפק על ידי בנקים מקומיים ומוסדות אחרים. בעידן המודרני, כסף פיאט מונהג בדרך כלל על ידי רגולציה ממשלתית. במקום בו המטבע המקומי הוא כסף פיאט, משתמשים במושג "מטבע פיאט". מקורו של כסף פיאט הוא בסין של המאה ה-11, בתקופה בה שלטו שושלת מינג ושושלת יואן. באופן מסורתי, הכסף שאינו פיאט היה עשוי ממטבעות של מתכות יקרות או שהיה המחאה כלשהי הצמודה לערך המתכות. במלחמות שונות בארצות הברית היה מחסור במתכות, בין השאר כי שילמו בהן כדי לקנות נשק או שיצקו מהן נשק ודברים אחרים. כך נעשה מעבר לכסף נייר, שבתחילה היה בולי דואר ואיגרות חוב ממשלתיות. אולם עד סוף מלחמת העולם השנייה לא היה זה כסף פיאט רשמי כפי שהוא היום. בשנת 1944 נחתם בארצות הברית הסכם ברטון-וודס, שהצמיד בין המטבעות העולמיים לדולר האמריקאי ובין הדולר לבין זהב. ב-1971 לחמה ארצות הברית במלחמת וייטנאם, ולצורך מימון המלחמה ביצעה הדפסת דולרים ללא גיבוי זהב. בשנה זו נשיא ארצות הברית דאז, ריצ'רד ניקסון, ביטל חד-צדדית את הסכם ברטון-וודס וכך ביטל את הצמדת המטבעות לזהב. מאז מרבית המטבעות בעולם הם מטבעות פיאט, כולל הדולר והאירו. אסינייאט ביטקוין – מטבע (שיטת תשלום) שאחד ממאפייניו הוא שאינו מטבע פיאט כסף פיאט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מהו כסף פיאט?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
League of Legends

League of Legends (בתרגום חופשי לעברית: ליגת האגדות; נקרא גם בקיצור LoL) הוא משחק "זירת קרב מרובת משתתפים" (MOBA), שיצא לאור ב-27 באוקטובר 2009 על ידי חברת Riot Games. המשחק מבוסס על הרחבת-מעריצים שפיתחו יוצריו קודם למשחק DotA. המשחק חינמי ומבוסס על מודל Freemium. ניתן לשלם ולרכוש הרחבות קוסמטיות למשחק, אך לא עזרים המקנים יתרון. המשחק צבר פופולריות רבה מאז יציאתו וביולי 2012 הפך למשחק המחשב המשוחק ביותר בעולם. League of Legends או בקיצור LoL, הוא משחק זירת קרב מקוונת מרובה משתתפים (MOBA) בו השחקן שולט בדמות ("champion") עם סט של יכולות ייחודיות לכל דמות שונה. נכון לשנת 2023, יש למעלה מ-160 דמויות במשחק. במהלך המשחק, השחקן צובר רמות על ידי צבירת נקודות ניסיון (XP) באמצעות הריגת אויבים. ניתן לרכוש פריטים כדי להגביר את כוחם של השחקנים, והם נקנים עם זהב, ששחקנים צוברים לאורך זמן. ניתן להרוויח זהב על ידי הריגת המניונים של הקבוצה היריבה, שחקנים אחרים או מבני הגנה ("Turrets") של הקבוצה היריבה. במצב המשחק הראשי, Summoner's Rift, יש 2 קבוצות כל אחת בעלת חמישה שחקנים, כאשר לכל שחקן בכל קבוצה יש את התפקיד: Top, Jungle, Mid, Bot, Support לכל תפקיד יש דרך שונה לשחק ודמויות מסוימות שמתאימות לו וחלק במפה שעליו הוא צריך להגן. פריטים נרכשים דרך תפריט חנות הזמין לשחקנים רק כאשר הדמות שלהם נמצא בבסיס הקבוצה. הקבוצה המנצחת היא הקבוצה שהרסה את המבנה הראשי של הקבוצה השנייה, שנמצא באמצע הבסיס של הקבוצה השנייה. המשחק כולל שתי מפות קבועות בהן ניתן לשחק: Summoner's Rift ו-Howling Abyss. קיימים מספר מצבי משחק שונים לחלק מהמפות, אך בכולם מטרת המשחק זהה ורק כמות השחקנים או מהלך המשחק משתנה בהתאם. בנוסף לשתי המפות הקיימות, מתווספות לעיתים מפות זמניות כחלק מאירועים במשחק. בעבר כלל המשחק עוד מצבי משחק קבועים, כגון: The Crystal Scar, אך בשל היותו פחות פופולרי מהשאר, הוסר ב-2016. כמו כן המפה: Twisted Treeline ששמשה בעבר למשחק יחסית מהיר של 3 נגד 3, גם כן הוסרה. World of Warcraft DotA StarCraft זירת קרב מרובת משתתפים (MOBA) מדיה וקבצים בנושא League of Legends בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של League of Legends (בסינית) אתר האינטרנט הרשמי של League of Legends (באנגלית) League of Legends, ברשת החברתית פייסבוק League of Legends, ברשת החברתית אקס (טוויטר) League of Legends, ברשת החברתית אינסטגרם League of Legends, ברשת החברתית טיקטוק League of Legends, סרטונים בערוץ היוטיוב League of Legends, באתר PCGamingWiki (באנגלית) Riot Games' League Of Legends Officially Becomes Most Played PC Game In The World באתר המגזין הכלכלי פורבס, 11.7.2012. League of Legends most-played PC game – Report באתר gamespot,‏ 11.7.2012.
ניצן (יישוב)

ניצן (נִצָּן) הוא יישוב קהילתי דתי השייך למועצה אזורית חוף אשקלון והיישוב הגדול במועצה. הוא נמצא בחולות ניצנים, כ-6 ק"מ צפונית לעיר אשקלון וכ-3 ק"מ דרומית לאשדוד והוא מהווה את היישוב הצפוני ביותר במועצה האזורית. בניצן מתגוררים כ-2,700 תושבים (נכון לשנת 2022). שטח היישוב יושב לראשונה בשנת 1943 והיה מקום מושבו של קיבוץ ניצנים. בשנת 1948 נכבש המקום על ידי המצרים ונחרב. לאחר מלחמת העצמאות, קיבוץ ניצנים הוקם מחדש כ-4 ק"מ דרומית, במקום בו הוא שוכן היום. באתר המקורי הקימה המחלקה לעליית הנוער של הסוכנות היהודית את כפר הנוער ניצנים. בשנת 1989 נסגר כפר הנוער, הוא נרכש על ידי חברת ניצני ים שהקימה בו בשנת 1998 את היישוב ניצן. בשנת 2005 בחודשים מאי-אוגוסט, הוקמה הרחבה מזרחית ליישוב בה הוקמו כ-500 מבנים יבילים על פני כ-300 דונם, שיועדו לאכלוס זמני של מפוני תוכנית ההתנתקות מרצועת עזה. בשנת 2007 הופרדה ההרחבה ליישוב נפרד - ניצן ב'. בניצן פועלים גני ילדים, בית ספר יסודי ושתי אולפנות, סניף של תנועת הנוער בני עקיבא וסניף של תנועת הילדים עוז, בתי כנסת, מקוואות ומתנ"ס. בין השנים 2007 ו-2013 הורחב היישוב משמעותית עבור בניית בתי קבע לשיכון מפוני תוכנית ההתנתקות. שטח היישוב ניצן הוא כ־400 דונם. ביחד עם ניצן ב' והשטחים החקלאיים שבאזור מגיע שטח היישובים לכ־1,800 דונם. בית ספר שדה שקמים – ליד היישוב שוכן בית ספר שדה, המספר את ההיסטוריה של קיבוץ ניצנים. שמורת הטבע חולות ניצנים – סמוך ליישוב נמצאת שמורת הטבע חולות ניצנים, בה מגוון רחב של בעלי חיים וצמחייה. חולות ניצנים – חוף ים ששוכן ליד היישוב. התקיימו בו מספר פסטיבלים גדולים במשך השנה ביניהם "בומבמלה" ו"כפר המוזיקה" המרכז להנצחת מורשת גוש קטיף וצפון השומרון – להנצחת מורשת גוש קטיף וצפון השומרון: סיור במרכז מבקרים בעקבות סיפור גוש קטיף כפר הנוער ניצנים ניצן ב' מדיה וקבצים בנושא ניצן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניצן דף היישוב ניצן, באתר המועצה האזורית חוף אשקלון ניצן (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאטא טכנולוגיות

חברת דאטא טכנולוגיות איתור (באנגלית: DATA Detection Technologies Ltd) היא חברת טכנולוגיה ישראלית המייצרת ומשווקת מערכות לספירה ומיון של גופים קטנים לתעשיות הפארמה, היהלומים והזרעים. החברה מייצרת ומשווקת את מוצריה על פני 5 יבשות ומרכזה בקיבוץ צרעה. שנת 2002 - דאטא טכנולוגיות הוקמה על ידי קיבוץ רמת רחל, ובתמיכת המדען הראשי של מדינת ישראל, במטרה לפתח ולייצר מוצרי שקילה ומיון לשוק היהלומים ואבני החן. החברה פיתחה טכנולוגיית שקילה, מוגנת על ידי פטנט בכל העולם. שנת 2008 - החברה פיתחה טכנולוגית ספירה אלקטרואופטית ובעקבותיה מערכות למיון וספירת יהלומים זעירים. שנת 2009 - החברה הרחיבה את פעילותה לשוק הזרעים העולמי, ובמהרה הפכה לספקית מערכות הספירה המובילה בשוק. שנת 2012 - החברה החלה בפיתוח אמצעי ספירה ובקרה לשוק הפרמצבטיקה העולמי. שנת 2014 - החברה מפתחת ומייצרת אמצעים לספירה בתפזורת, לאובייקטים מהתחום התעשייתי - Medical Devices, Electronic, Plastics, Moldings, Aerospace, Automotive, Hardware & DIY. אתר האינטרנט הרשמי של דאטא טכנולוגיות (באנגלית) Linkedin החברה ב-SeedQuest
ג'ידאי גקי

ג'ידאי גקי (בקאנג'י: 時代劇) הוא ז'אנר יפני של קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה של דרמה תקופתית. ה"תקופה" במקרה זה מתייחסת בדרך כלל לתקופת אדו, שלהי התקופה הפיאודלית, בין השנים 1603–1868. סרטים בז'אנר זה מתמקדים בדרך כלל בחיים של סמוראים, איכרים, בעלי מלאכה או סוחרים מתקופה זו. סרטים אלו מכונים לעיתים סרטי צ'מברה, למרות שמדובר בתת-ז'אנר. לז'אנר זה יש מאפיינים ייחודיים הכוללים סוג איפור, שפה ייחודית וכדומה. רוב סרטי ז'אנר זה מתרחשים באדו (שמה הקודם של טוקיו, בירת יפן כיום). אחרים מציגים את הרפתקאותיהם של אנשים הנודדים ממקום למקום. סדרת הטלוויזיה Zenigata Heiji וAbarenbō Shōgun אופיינית לסגנון הג'ידאי גקי. בסרטי הזטואיצ'י מוצג סגנון המסעות באותה תקופה. בין אם נושא התפקיד הראשי הוא סמוראי פשוט או נושא במשרה נכבדת, שיאם של סרטי הג'ידאי גקי הוא בדרך כלל מאבק עם חרב עצומה לקראת סופו של העלילה. הדמות הראשית של העלילה תמיד מנצחת, אם בעזרת חרב או jutte**. ישנם כמה מאפיינים הקיימים ברוב סרטי הג'ידאי גקי: לרוב עיניהם של הגיבורים מאופרות, ושיער הרשעים בדרך כלל סתור. סגנון הדיבור מיושן, והשפה נוטה להיות פורמלית וארכאית. בסדרות טלוויזיה ארוכות כמו Mito Kōmon וZenigata Heiji הגיבורים הראשיים לפעמים משתנים, ללא שיש נימוק ברור לשינוי השחקן. שחקן חדש תופס את מקומו של הישן והעלילה ממשיכה כרגיל. סגנון זה דומה לסדרות טלוויזיה של ג'יימס בונד. בקרבות-חרב, בשעה קבוצה גדולה של לוחמים תוקפת את הדמות הראשית, הם לעולם לא תוקפים יחד. תחילה מפרטת הדמות הראשית את פשעיהם של ה"רשעים". לאחר מכן הם מתחילים לתקוף - יחידים או בזוגות, וכולם מובסים בקלות. הקרבות הללו הם שיא הסרט וסצנות הללו יש מבנה מיוחד משלהם וגם מוזיקה ייחודית. מדיה וקבצים בנושא ג'ידאי גקי בוויקישיתוף
פרוטגורס

פרוטגורס (ביוונית Πρωταγόρας; ‏490-420 לפנה"ס) היה הפילוסוף הסופיסטי החשוב ביותר בזמנו. פרוטגורס נולד בעיר אבדרה שהייתה בתראקיה (לחופו הצפוני של הים האגאי). הוא נחשב לפילוסוף קדם סוקרטי מרכזי, ומחשבתו הפילוסופית קרובה לזו של דמוקריטוס, שהיה בן עירו הצעיר. פרוטגורס היה דמות ידועה באתונה וחברו של פריקלס, שבאמצעותו עלה בידו להשפיע על המחשבה המדינית באתונה של תקופתו ואף זכה לדיאלוג אפלטוני הקרוי על שמו. בסביבות שנת 444 לפני הספירה הוטל עליו לכונן את חוקיה של המושבה היוונית שנוסדה בתוריי. נודע כמורה שלימד נושאים הקשורים במידות הטובות, ועסק במיוחד בשאלה אם ניתן ללמדן. ניסה לעמוד בקווים כלליים על תופעות אנושיות כגון חינוך ושפה. גילה עניין בשימוש נכון במילים (נושא הקשור יותר בשמו של חברו הסופיסט פרודיקוס). בשטח הרטוריקה גרס שעל התלמידים לעמוד משני הצדדים של המתרס ולטעון בעד וכנגד, כהכנה ללימוד המשפטים. פרוטגורס נודע כבעל השקפה אגנוסטית. בספרו "על האלים" כתב: "ואשר לאלים, אין בידי כל אמצעי לדעת אם הם קיימים, בשל אי בהירותו של הנושא, ובשל חייהם הקצרים של בני אדם". על פי המסורת, אנשי אתונה נבהלו מדבריו אלה, גירשו אותו מן העיר, אספו את ספריו ושרפו אותם בכיכר השוק. פרוטגורס נמלט לסיציליה וטבע בים בדרכו לשם. אולם, חוקרים רבים הטילו ספק במסורת זו, לאור עדותו של אפלטון כי פרוטגורס זכה להערכה וכבוד באתונה בחייו ולאחר מותו. מספריו של פרוטגורס: "על האלים" "על ההוויה" "על הניגודים" "על ההפרכה" ו- "על האמת", לא שרד דבר מלבד כמה קטעים (פרגמנטים) שמהם אנו למדים על תורתו. אפלטון מייחס לפרוטגורס דיאלוג שבו הוא מתאר שיחה דמיונית בינו לבין סוקרטס בדבר מקורה של האמת. פרוטגורס מפורסם בשל אמרתו "האדם הוא מידת כל הדברים", ובכך התכוון שהכל נתון לפרשנות ואין אמת אחת (בעיקר לא בתחומי מדע המדינה והמוסר). המיתוס שמספר פרוטגורס גרס שזאוס שלח את הרמס לחלק לכל בני האדם צדק ובושה, על מנת שיארגנו את עצמם בצורת חברות ומדינות; כיוון שהאלים נטעו באדם את רגש הצדק ורגש הבושה יכול כל אדם להיות צדיק ומוסרי ואין זה משנה מה הוא משלח ידו ומעלותיו השכליות. לפיכך, כל אזרח מוכשר להביע את דעתו בענייני מדינה. למרות שצדק ומוסר הן תכונות מולדות באדם, יש לטפח אותן וללמוד אותן. בנוסף הבחין פרוטגורס בין חוק (ביוונית νόμος - נוֹמוֹס) ובין טבע (ביוונית φύσις - פִיזִיס) וטען כי לכל בני האדם טבע אחד הדומה בכל מקום ומקום; לעומת זאת, חוקים הם דבר משתנה (וכאן התייחס פרוטגורס לחוקי מדינה) והראייה לכך הוא סוגי המשטרים השונים הקיימים. לפיכך, מדינה היא דבר מלאכותי. מספר חוקרים כתבו כי פרוטגורס היה היחיד שניסח הצדקה אידאולוגית לדמוקרטיה, והיא מיוחסת אליו בדיאלוג של אפלטון. אלכסנדר יעקובסון, מה מבין נגר בפוליטיקה? הדמוקרטיה והצדקתה במשל פרוטגורס, בתוך: "זמנים: רבעון להיסטוריה" 64 (1998), עמ' 23-33. פרוטגורס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרוטגורס (420-490 לפנה"ס), דף שער בספרייה הלאומית פרוטגורס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) בדיאלוג "מנון" ראו למשל אצל יעקובסון, עמ' 31. מוזס פינלי, Democracy Ancient And Modern , לונדון 1895, מאמר שני (באנגלית); אלכסנדר יעקובסון, מה מבין נגר בפוליטיקה? הדמוקרטיה והצדקתה במשל פרוטגורס, בתוך: "זמנים: רבעון להיסטוריה" 64 (1998), עמ' 23-33.
יום דייוויד הקדוש

יום דייוויד הקדוש (באנגלית: Saint David's Day; בולשית: Dydd Gŵyl Dewi) הוא חג נוצרי אשר נחוג מדי שנה ב-1 במרץ. דייוויד הקדוש היה קדוש נוצרי שנחשב לקדוש המגן של ויילס, ויום חגו מצוין במה שנחשב כתאריך מותו, ביום הראשון של חודש מרץ. הקדוש דייוויד נחשב למי שהפיץ את הנצרות בוויילס הקלטית במאה ה-6. יחודו של היום בתור חג לאומי ולשי החל עוד במאה ה-11 בתקופת ההתנגדות הוולשית לכיבוש הנורמני. היום נחגג על ידי קהילות ולשיות ברחבי העולם ובמיוחד בוויילס עצמה ובבירתה קארדיף. היום מצוין בתהלוכות ופסטיבלים אשר עושים שימוש בסמלים ובמנהגים וולשים מסורתיים. בנוסף, יחידות בצבא הבריטי בעלות זהות ולשית (כמו המשמר הוולשי והרגימנט הוולשי המלכותי) מציינות את יום דייוויד הקדוש בתור היום היחידתי שלהן. סמלו של דייוויד הקדוש מופיע במספר מקומות כחלק מהזהות הוולשית (בין היתר ביחידות צבאיות) ודגלו מונף במספר מקומות לציון חגיגות היום. בנוסף לסמלי דייוויד הקדוש, נפוצים במיוחד הסמל הלאומי של ויילס; הכרישה והפרח הלאומי של ויילס; הנרקיס. מדיה וקבצים בנושא יום דייוויד הקדוש בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המדיניות הפיסקלית והמוניטרית של יפן

מדיניות מוניטרית מתייחסת לפיקוח, לנגישות ולעלות של אשראי, בעוד שמדיניות פיסקלית מתייחסת להוצאות הממשלה, למסים ולחוב ציבורי. משרד האוצר אחראי על פיקוח והקצאת המשאבים, על חלוקת ההכנסה בקרב האזרחים, על ייצוב כלכלת יפן ועל קידום צמיחה כלכלית ורווחה. משרד האוצר מילא תפקיד מרכזי בצמיחה הכלכלית של יפן בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. המשרד נקט בגישת "צמיחה תחילה", לפיה חלה הגבלה על הוצאות הממשלה ומרבית המשאבים הופנו לצבירת הון. כך ניתן היה לשמור על מיסים נמוכים ולצמצם את הגירעון בתקציב המדינה, ותוך כך היה מספיק הון להשקעות פרטיות. המדיניות הפיסקלית של יפן מתבססת על התקציב הלאומי, כפי שנקבע על ידי משרד האוצר. לשכת התקציב במשרד מכינה תקציב לשנת הכספים בהתאם לדרישות משרדי הממשלה השונים, ולשכת המס אחראית לחישוב ההכנסות. מדי שנה מגיש משרד האוצר לדיאט שלושה סוגי תקציבים: התקציב הכללי כולל את מרבית ההוצאות השוטפות הממשלה. התקציבים המיוחדים, המונים כארבעים, כוללים תוכניות ממשלתיות מיוחדות או מוסדות שחשוב להכלילם, למשל יזמות ציבורית, קרנות פנסיה ופרויקטים ציבוריים. הסוג האחרון כולל סוכנויות הקשורות לממשלה, כגון מוסדות בנקאות ושירותים ציבוריים. ההשקעות הממשלתיות בתשתית ובהלוואות למגזר הציבורי והפרטי עומדות על כ-15% מהתל"ג. מיסים מהווים 46.8% מהכנסות המדינה לאחר התפוצצות הבועה הכלכלית בראשית שנות ה-90 עמדה המדיניות המוניטרית של יפן בפני רפורמה. מכיוון שיפנים רבים הפקידו את חסכונותיהם בבנק הדואר, שהיה בבעלות המדינה, קרא ראש ממשלת יפן דאז, ג'וניצ'ירו קואיזומי, ב-1995 להפרטת הבנק, מכיוון שטען שהחסכונות יסייעו לחיזוק מגזר הבנקאות הפרטי. לשכת התקציב במשרד האוצר עומד בלב תהליך קביעת התקציב, ומכיוון שכך הוא מהווה מוקד תשומת לב לקבוצות אינטרסים ולמשרדי ממשלה אחרים, המתחרים על משאבים. תהליך קביעת התקציב מתחיל לרוב מעט לאחר תחילת השנה הכספית, המתחילה ב-1 באפריל. משרדי הממשלה וגורמים אחרים מכינים רשימת דרישות תקציב, ולקראת הסתיו בוחנים אותם אנשי לשכת התקציב, בעוד שבכירי משרד האוצר משרטטים את קווי המתאר הכלליים של התקציב. בחורף מפרסם המשרד את טיוטת התקציב, ולאחריו פונים חברי דיאט ומשרדי ממשלה אליו בבקשה לשינוי ההקצאות. לקראת סוף החורף, ולאחר התייעצות בקרב הקואליציה, עובר התקציב את אישור הדיאט. משרד האוצר (יפן) בנק יפן אתר רשות המיסים של יפן (ביפנית) מדיניות מוניטרית - יפן, דף שער בספרייה הלאומית נכון ל-2012.
קרב רורק'ס דריפט

קרב רורק'ס דריפט (אנגלית: Rorke's Drift; "מעברת רורק") היה עימות צבאי בין האימפריה הבריטית לשבט הזולו, במהלך מלחמת הזולו, שנמשך מ-22 עד 23 בינואר 1879. מיד אחרי תבוסת הבריטים בקרב איסאנדלוואנה, תקפו הזולו את מעברת רורק, מיסיון בפרובינציית נאטאל שנמצא כיום בשטחה של דרום אפריקה. המבנה ניצב סמוך למעברה בנהר הבפאלו, שהתווה את הגבול בין נאטאל לממלכת זולו. 139 חיילים בריטים, בפיקודו של סגן ג'ון צ'ארד, עמדו מול התקפות עזות של כוח זולו גדול שמנה כ-3,500 עד 3,700 לוחמים, והצליחו לבלום אותם. אחד-עשר צלבי ויקטוריה הוענקו למגני המיסיון, וזהו אחד הקרבות בגינם הוענק המספר הרב ביותר של עיטורים בכל תולדות בריטניה. בבוקר שלאחר שוך קרב איסאנדלוואנה, פנה כוח של הזולו בפיקודו של דבולמנזי קמפנדה להתקיף בסיס עורף של הבריטים, מיסיון רורק'ס דריפט. הגם שהמוצב הזה לא הוגדר כמטרה של צבא הזולו, יחידתו של דבולמנזי, שהייתה יחידת עילית, השתתפה בקרב איסנדלוואנה כעתודה בלבד, והקרב על רורק'ס דריפט התקיים, לדעת חלק מהחוקרים, במטרה לספק את תאוות החיילים "לטבול את חניתותיהם בדם בריטי". המנזר הישן שימש את הבריטים כבית חולים, שאליו פונו כמה מהפצועים בקרב על איסאנדלוואנה, וכמחסן תחמושת ומזון ללוחמים. הזולו נצפו מבעוד מועד על ידי חיילי באסוטו בפיקודו של וויט, אשר הצליחו להימלט יום קודם מציפורני הזולו. מספרם של הזולו הוערך במתקפה זו בכ-2,000, מה שגרם לרבים מהבריטים והמקומיים שגויסו על ידם, להימלט לנקודה הבאה - הלפמאקר. במחנה נותרו, אפוא, 139 לוחמים כשירים ועוד כמה עשרות פצועים בבית החולים. מפקד הכוח, צ'ארד, ביצר מבעוד מועד את המתחם באמצעות שקי תירס ועגלות שהיו במקום. מתקפת הזולו החלה בשעה 16:30 של 22 בינואר 1879. היא נמשכה עד 2:00 בלילה, וכללה פריצה לאחד המתחמים המבוצרים, חדירה לאחד מחדרי בית החולים, והעלאת גגו באש. אולם בסופו של דבר הסתבר שהבריטים הצליחו להדוף את המתקפה במספר אבדות קטן יחסית: 15 הרוגים מול 351 הרוגים של הזולו. מספר חסר תקדים של 11 צלבי ויקטוריה חולקו לחיילים. קרב זה מתואר בסרט זולו, סרט קולנוע אנגלי משנת 1964. הספר עד הסוף המר, מאת בריאן פרט, מתאר קרבות שונים בהיסטוריה שנוהלו "עד הלוחם האחרון" ומקדיש את פרקו החמישי לקרבות אינסדלוואנה ורורק'ס דריפט. בעברית: הוצאת יבנה, 2007. הסרט "טעם החיים" של מונטי פייתון כולל תיאור סאטירי של הקרב, הלועג להבדלי המעמדות בין שכבת האריסטוקרטיה והקצונה בצבא הבריטי לבין החיילים הפשוטים שמסרו את נפשם בקרב. מדיה וקבצים בנושא קרב רורק'ס דריפט בוויקישיתוף תיאור הקרב בהרחבה (באנגלית) תיאור מפורט של הקרב (באנגלית) "זולו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קרב רורק'ס דריפט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אייאן נייט, רורק'ס דריפט 1879, הוצאת אוספרי, 1996. עמ' 29. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
NHK

NHK (ביפנית: 日本放送協会; תעתיק: ניפּוֹן הוֹסוֹ קיוֹקאי), או תאגיד השידור של יפן, הוא ארגון השידור הציבורי של יפן. הרשת, המוכרת ליפנים בראשי התיבות האנגליים, היא תאגיד ציבורי הממומן על ידי הצופים באמצעות אגרת הרדיו והטלוויזיה. NHK מפעילה שני שירותים של טלוויזיה בכבלים (כללית וחינוכית), שני שירותים של טלוויזיה בלוויין ושלוש תחנות רדיו. בנוסף, מפעילה NHK שירותי שידור בינלאומיים. לערוץ הטלוויזיה של NHK ישנו דמותג המזוהה עימה, הנקרא דומו. ב-22 במרץ 1925 ערך רדיו יפן את שידור הרדיו הראשון במדינה. בתוכנית הראשונה, שהוקלטה בטוקיו, שודרה מוזיקה יפנית קלאסית, בטהובן ומחזה. בשנה שלאחר מכן נערך השידור השני, בין אוסקה לנגויה. NHK נוסדה ב-1926, לאחר שמשרד התקשורת מיזג שלושה תאגידי שידור אזוריים. ב-1931 פתחה NHK רשת רדיו נוספת, וב-1935 חנכה תחנת רדיו ששידרה בגלים קצרים, והייתה מיועדת למאזינים מחוץ למדינה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הלאימה ממשלת יפן את כל רשתות השידור ביפן, וכל השידורים הפכו להכרזות רשמיות של המפקדה הקיסרית בטוקיו. לאחר המלחמה נחקקו שלושה חוקי רדיו חדשים, שהחליפו את חוקי הטלגרף מלפני המלחמה. חוק השידור הגדיר מחדש את תפקידה של NHK, והטיל עליה לחקור את תחום השידור. בנוסף, הבהיר החוק את הבסיס החוקי לשידורים מסחריים, ואיפשר ל-NHK להרוויח ממכירת פרסום. הרשת הכללית של NHK החלה לשדר ב-1950, והרשת החינוכית ב-1959. שידור הצבע הראשון נערך ב-1960. NHK חנכה את שידורי הלוויין שלה ב-1989, ב-2000 החלה בשידור דיגיטלי לוויני, ושלוש שנים מאוחר יותר החלה בשידורי טלוויזיית קרקע דיגיטלית. ב-2016 החלה NHK בשידורי ניסיון של פורמט תמונה באיכות 4320p המכונה גם 8K, במטרה להכניס את השימוש בטכנולוגיה למבצעי בשנת 2018 ולשדר את אולימפיאדת טוקיו באיכות תמונה זו. NHK מרוויחה באמצעות אגרת טלוויזיה, שכן חוק השידור היפני קובע שכל מכשיר טלוויזיה המסוגל לקלוט את ערוצי התאגיד חייב בתשלום. עם זאת, החוק אינו כולל ענישה על אי תשלום, וכתוצאה מכך רבים נמנעו מלשלם. לפיכך פתחה NHK בהליך משפטי כנגד המשתמטים מהחוב ב-2006. לפי חוק השידור היפני מחויבת NHK לשדר התרעה מוקדמת ודיווחי חירום בעת התרחשות אסון טבע כגון רעידות אדמה וצונאמי. מכיוון שלתאגיד יש רשת של סייסמוגרפים ברחבי המדינה, מסוגלות מהדורות החדשות לדווח על רעידת אדמה 3-2 דקות לאחר שאירעה. כל ההתרעות משודרות בארבע שפות מלבד יפנית: אנגלית, מנדרינית, קוריאנית ופורטוגזית. שידור ציבורי מגדל טוקיו התזמורת הסימפונית NHK Seidensticker, Edward. Tokyo Rising: The City Since the Great Earthquake. Harvard University Press, 1991. ISBN 9780674894617. מדיה וקבצים בנושא NHK בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של NHK (ביפנית) NHK, ברשת החברתית פייסבוק NHK, ברשת החברתית אקס (טוויטר) NHK, ברשת החברתית אינסטגרם NHK, סרטונים בערוץ היוטיוב NHK, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר NHK (ביפנית) אתר NHK WORLD The Evolution of TV Seidensticker, עמ' 67. האבולוציה של הטלוויזיה, עמ' 6. עדי פרל, יפן מקדימה את העולם, משדרת את האולימפיאדה ב-8K, באתר Geektime, ‏7 באוגוסט 2016
איגוד הנשק הלאומי של ספרד

איגוד הנשק הלאומי של ספרד (בספרדית: La Asociación Nacional del Arma de España; בראשי תיבות: ANARMA) הוא ארגון ללא מטרות רווח הפועל לייצוג בעלי נשק קל בספרד, בעיקר ספורטאים, ציידים ואספני נשק חם וקר (תחום נפוץ מאוד במדינה זו). מכיוון שהחוק הספרדי אינו מאפשר רישוי עבור נשק להגנה עצמית, אלא במקרים יוצאי דופן, רבים הם אזרחי המדינה שברשותם כלי נשק ארוכים בעיקר ע"ב רישוי ציד, כך שמרבית משאבי האיגוד מופנים להגנה על זכויות אזרחים אלה. יש לציין שרישוי ציד בסיסי מאפשר בעלות על עד שישה רובי ציד ושישה רובים בקוטר 22 ("טוטו"), וקל יחסית להשיגו, בעוד שרישוי ציד מתקדם מאפשר גם בעלות על 12 רובים נוספים בקטרים גדולים. בניגוד לישראל, רובי אוויר אינם מצריכים רישוי נשק, ומעטים מבעליהם מאוגדים אלא אם ברשותם כלי נשק נוספים. בהיות ספרד חברה באיחוד האירופאי, האיגוד מהווה חוליה מקשרת עם מוסדות אירופאים שונים, בין היתר הוא חבר קבע בקרן האירופאית לאספנות נשק (FESAC). אחת ממטרותיו המוצהרות הנה "לוודא שהחקיקה הספרדית בנושא נשק עולה בקנה אחד עם הנורמות האירופאיות". מטרה נוספת היא הגנה על המורשת הלאומית, אותה הוא מגדיר החל מכלי נשק מתוצרת מקומית (כגון אסטרה, סטאר או סארסקטה) וכלה בבעלי מלאכה המתפרנסים מייצורם, כגון אומני יציקת חרבות, מקצוע ההולך ונכחד בספרד ובכלל. איגוד הנשק הספרדי נוסד בשנת 2003, במקור על מנת לתת מענה להצעת חוק שתכליתה הייתה הכנסת מגבלות יתר לחקיקה. אולם לאחר שלא הובאה בפני הפרלמנט, איבד האיגוד מכוחו עד להקפאה כמעט מוחלטת של פעילותו. ב-2010 הוא נחנך מחדש במתכונת שונה, גם הפעם לאחר שהממשלה התכוונה להוביל לחקיקה מצמצמת. בניגוד לפעם הקודמת, הצעת החוק כן הגיעה לקריאה טרומית. מעורבותו של איגוד זה ואחרים הביאה לאימוץ נוסח מרוכך בהרבה, שכמעט ולא פגע בקולקטיב הציידים והספורטאים. ב-2011 איגוד הנשק הספרדי היה הכוח המניע נגד הצעת חוק נוספת, הפעם בנושא תחמושת ומוצרי פירוטכניקה, צעד שהביא להקפאה מוחלטת של יוזמה זו. התערבות זו הביאה לעליה בפופולריות שלו בקרב בעלי הנשק במדינה. כיום, בין היתר, האיגוד מנהל קשרים עם ארגונים בינלאומיים שונים, כגון איגוד הרובאים האמריקאי (NRA). ב-30 באפריל 2012 האיגוד צורף כחבר מן המניין באיגוד הבין-לאומי להגנה על זכויות נשק אזרחי (IAPCAR). ארצות הברית: איגוד הרובאים הלאומי קנדה: ארגון הרובאים הריבוני הקנדי אתר האינטרנט הרשמי של איגוד הנשק הלאומי של ספרד איגוד הנשק הלאומי של ספרד, ברשת החברתית פייסבוק איגוד הנשק הלאומי של ספרד, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
מסדר השמש העולה

מסדר השמש העולה (ביפנית: 旭日章, תעתיק: קיוֹקוּג'יצוּ-שוֹ) הוא מסדר יפני, שנוסד על ידי הקיסר מוצוהיטו. מסדר זה היה העיטור הראשון שהעניקה ממשלת יפן, שיצרה אותו ב-10 באפריל 1875. העיטור מעוצב כקרני שמש מסביב לשמש העולה - אחד מסמליה המובהקים של יפן. את העיטור מקבלים אלה שרשמו הישגים ייחודיים ביחסים בינלאומיים, קידמו את תרבות יפן, פרצו דרך בתחומם, תרמו לרווחה החברתית או סייעו לשימור הסביבה. העיטור הגבוה ביותר במסדר השמש העולה קיבל בראשית 2003 מסדר משל עצמו, שנקרא מסדר פרחי הפאולוניה. המסדר החל להעניק את העיטור בגרסתו המודרנית ללא -יפנים החל ב-1981, ולנשים ב-2003 (עד אז קיבלו נשים את עיטור מסדר הכתר היקר). הענקת העיטורים נעשית על ידי לשכת העיטורים במשרד ראש הממשלה, והיא נעשית בשם הקיסר. ניתן להעניק את העיטור לאדם לאחר מותו. עד 2003 הכיל המסדר תשע דרגות, אז הפך עיטור פרחי הפאולוניה למסדר בפני עצמו ובוטלו שתי הדרגות הנמוכות ביותר. באופן מסורתי מלווה את העיטור תעודה רשמית, ולעיתים נדירות יוסיף הקיסר את חתימתו האישית. רשימת חלקית של חברי המסדר: דרגה ראשונה, עם סרט: אדמונד אלנבי אדמונד ברטון טוקוגאווה יושינובו דניאל אינווי דרגה שנייה, עם כוכב זהב וכסף: תומאס בלייק גלובר ג'אגדיש בהאגוואטי לואי ג'ין בולס יעקב שיף פול נרס דרגה שלישית, עם קרני זהב וסרט צוואר: מיילס לאמפסון קלינט איסטווד רפאל יהודה צבי ורבלובסקי יעקב רז מאיה פליסצקאיה אלחנן הראל רוני בורנשטיין אריה קוץ דרגה רביעית, עם קרני זהב וורד: בוריס אקונין ג'ורג' טאקיי יורי ליובימוב רנה קנוקוג'י פירוט העיטורים באתר לשכת העיטורים topic/Order-of-the-Paulownia-Sun מסדר השמש העולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)