laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אגם ת'וריסוואטן

אגם ת'וריסוואטן (איסלנדית: Þórisvatn) נמצא בדרום איסלנד. משמש כמאגר מים בגודל של 88 קמ"ר ומשמש כתחנת כוח לאנרגיה הנלקחת מנהר ת'יורסאו, אשר יורד מן הקרחון Hofsjökull בדרום איסלנד. לאגם בדרך כלל יש צבע ירוק עז. כמו אגמים איסלנדיים אחרים, שהם אגמים קרחוניים או אגמים געשיים, לפני הקמת תחנת הכוח Vatnsfell, האגם Kririsvatn היה האגם השני בגודלו במדינה, לאחר פתיחת תחנת הכוח הפך לאגם המלאכותי הגדול במדינה, היום גודלו יכול להגיע עד 86 קמ"ר. לא הייתה זרימת מים באגם, אלא רק נתיבים תת-קרקעיים שהפליגו דרך הלבה, בעיקר באוסטבורטן. העומק הנמוך ביותר של המים הוא 109 מטרים. גובה פני השטח שלו נע על 16.5 מטרים לאחר עונות השנה. אגם Thorrisvatn, האגם הגדול ביותר באיסלנד, הוא המאגר הגדול ביותר וחלק חשוב של מערכת השירות של Landsvirkjun. כל המים שנצברו במאגרים Kvílarveita ו-Hágöngulón עוברים דרך אגם Thorrisvatn. אגם Thorrisvatn הפך למאגר עם הסתה של נהר Thjórsá ב-Börfell Mountain בשנים 1970–1972. נהר Kaldakvísl הוסב לתוך האגם בקצה הצפוני של האגם וזרם מבוקר נבנה בקצה הדרומי. תעלה נחפרה מהאגם ונבנה שער בטון בתעלה כדי לנהל את קצב הזרימה. התעלה נקראת תעלת Vatnsfell, ונושא מים מאגם Thorrisvatn דרך תחנת Vatnsfell לתוך המאגר Krókslón מעל תחנת סיגאלדה, ומשם לתחנות אחרות עוד למטה באזור קטיף. עבודה על המאגר החלה בשנת 1980 הושלמה בשנת 1997. מדיה וקבצים בנושא אגם ת'וריסוואטן בוויקישיתוף LAKE THORISVATN מתוך אתר NAT - Nordic Adventure Travel (באנגלית)
אברהם זאב טרגר

אברהם זאב טרגר (ט"ו בניסן ה'תרס"ט - כ"ז בסיוון ה'תשנ"ה; 7 באפריל 1909 - 25 ביוני 1995) היה פעיל ציבור, מבוני ירושלים. נולד ב-1909 לר' יצחק ולחיה טויבא טרגר בעיירה איזביצה במחוז לובלין שבפולין. בעיירה הייתה חצר חסידית גדולה של חסידות איזביצה ראדזין שהוקמה על ידי ר'מרדכי יוסף ליינר בעל הספר 'מי השילוח'. בחצר זו למד תורה וגיבש את זהותו החסידית. מתוך קרבתו לרב העיירה הרב ישראל איסר לנדא, התקרב לחסידות אמשינוב ונקשר לאדמו"ר ר' שמעון שלום קאליש. בשנת 1930 (תר"ץ) נשא לאישה את נחמה לבית פרידמן - בת למשפחה חסידית - מחשובי חסידות קוצק בעיירה לנצ'נה, גם היא במחוז לובלין. מתוך שאיפה לקבל סרטיפיקט כדי שיוכלו לעלות לארץ הקים חוות הכשרה לבחורים צעירים, בה הוכשרו בעבודות שונות שישמשו אותם לאחר העלייה לארץ. בסיומה, קיבלו סרטיפיקטים. בשנת 1935 עלו ר' אברהם ונחמה עם שני ילדיהם לישראל ובהוראת רבו האדמו"ר התיישבו בירושלים. בתחילה, עבד בכל עבודת כפיים מזדמנת ובהמשך, במסגרת פעילותו בפאג"י ולאחר מכן כעצמאי עסק בצרכי ציבור, דאג למקומות פרנסה, בנה והרחיב את ירושלים. נפטר בירושלים ב-1995. עוד בפולין, השתייך אברהם טרגר ל'אגודת ישראל' ול'פועלי אגודת ישראל' ועם הגיעם לארץ השתלב בתנועת 'פועלי אגודת ישראל' והפך במהרה למזכיר הסניף הירושלמי שלה. בשנת 1940, בוועידת פא"י הוא פרש עם חבריו ר' אברהם אליהו כי טוב (מוקוטובסקי) ור' אברהם פרשן (פרושנובסקי) מהתנועה על רקע חילוקי דעות אידאולוגיים ויחד הקימו תנועה חדשה - פאג"י. בתחילת פעילותם בפאג"י הם עמלו על יצירת תשתית כלכלית לשומרי תורה ע"פ חוקי התורה. במהלך השנים הבאות הצליחה התנועה להקים גם מפעל תעשייה וגם לבנות שכונות חדשות בירושלים מה שסיפק מקומות עבודה ופתרונות דיור לציבור החרדי בירושלים. המוח הכלכלי מאחורי כל מפעל התנועה היה אברהם טרגר, שיזם את מכירת המניות וגייס את הכספים. עם הקמת המדינה וכינונה של מועצת המדינה הזמנית החלה התארגנות של המפלגות החרדיות והדתיות לרוץ לבחירות לכנסת הראשונה ברשימה משותפת. תנועת פאג"י התנגדה לאיחוד והחליטה לרוץ ברשימה עצמאית - 'רשימת חרדים'. אברהם טרגר נמנה בין מועמדיה אולם המפלגה לא עברה את אחוז החסימה. למרות כישלונה במערכה הארצית, בבחירות לעיריית ירושלים אשר התקיימו בשנת 1951 החליטה התנועה להתמודד עם רשימת 'מסורת ובניין ירושלים' ואברהם טרגר היה מועמדה. עם היבחרו למועצת העיר, הוא התמנה למספר ועדות: היה חבר בוועדת משנה לבניין ערים אך גם בוועדה הדנה בשאלות הקשורות להחזקת כלי רכב, בוועדה לחיפוש שופטים לבית המשפט העירוני, ובבית הדין לתביעות על פי פקודת הפיצויים. במהלך שנות ה-50, לאחר מספר לא קטן של מפעלים שונים, צימצמה פאג"י את פעילותה ואברהם טרגר פרש מהחיים הציבוריים והפך לקבלן עצמאי הבונה ברחבי ירושלים. הוא בנה רבות ברחבי ירושלים - והשתדל לבנות במקומות הספר כדי להרחיב את תחומה של העיר: נוה צבי, שיכון אוריאל, שכונת עזרת תורה, בשכונות בית וגן, רמות אלון, הר נוף, קריית משה ועוד. בנו, הרב יהודה טרגר, היה ראש ישיבת "עץ חיים" בווילרייק, ליד אנטוורפן שבבלגיה. חתנו של הרב שלמה זלמן אוירבך. זכור לאברהם, ספר זיכרון בהוצאה משפחתית, 1998 יוסף פונד, פירוד או השתתפות - אגודת ישראל מול הציונות ומדינת ישראל, הוצאת מאגנס, 1999 ירושלים החרדית בבניינה, בית יעקב, ניסן תשכ"ה, גיליון 71 עמוד 31 'קול ישראל' יוני 1940 (סיון ת"ש) שנה יט גיליון לה 'היומן', ינואר 1949 (טבת תש"ט) גיליון 82 'הקול', אוקטובר 1950 (חשון תשי"א (גיליון 437 פרוטוקול עיריית ירושלים 4/2/1951 'היומן', אוגוסט 1952 (אלול תשי"ב) גיליון 997
נחל עקרון

נחל עקרון הוא נחל באורך כ-12 ק"מ, הנמצא במישור החוף הדרומי. הנחל הוא נחל אכזב, אחרי גשמים משמעותיים באזור הנחל זורם, כמות המים השנתית בנחל מסתכמת בכחמישה מיליון קוב מים. בהמשכו הוא נשפך לנחל שורק, ומשם הוא ממשיך ונשפך לים. ראשיתו של הנחל ממזרח למושב פדיה ומשם הוא יורד מערבה בערוץ רדוד דרך שמורת עינות גיבתון ומזכרת בתיה. הוא עובר מדרום לקריית עקרון וחוצה את בית אלעזרי. מעט מצפון לצומת בסיס תל נוף פונה הנחל לכיוון צפון־מערב, וקצת לאחר מכן הוא מתפצל אל נחל גמליאל. הנחל נקרא על שם עקרון הקדומה, שייתכן ששמה השתמר בכפר הערבי עקיר. כיום מזכרת בתיה מתאמצת לשמר ולשקם את הנחל. בנוסף החל פרויקט לבניית פארק אקולוגי על שטח של כ 120 דונם. הנחל שוקם לאורך שני הקילומטרים שבתוך היישוב והורחב כך שיזרום טוב יותר וימנע שיטפונות. הנחל הונגש לציבור ונסללו שבילים לכל אורכו הכוללים פינות ישיבה, עצים ומסלעות. כמו כן, החלה תוכנית לשילוב ילדי גן ובית ספר, מבוגרים וגמלאים בתהליך שיקום הנחל. משה גלעד, הליכה לאורך נחל עקרון, באתר הארץ, 8 במרץ 2023 אנציקלופדיה מפה, הוצאת אנציקלופדיות, 2001 מים לטבע טכנולוגיות, באתר www.water4nt.com
הר רפיד

הר רפיד הוא הר בפרוזדור ירושלים. הוא נמצא כשני ק"מ מצפון־מערב לאבו גוש וכקילומטר אחד צפונית־מערבית לקיבוץ מעלה החמישה. נמצאים לידו שרידי יישוב כפרי מן התקופה הבניזנטית. מקור השם בחורבת רפיד (ח'ירבאת ראפידיה) הנמצאת בראש ההר. בחורבה נמצאו שרידים של כ־20 מבנים, שלושה בורות מים, מערת קבורה ומתקנים חקלאיים חצובים בסלע מן ההר. מן ההר, החולש מגובה רב על עמק נחל כפירה ועל עין כפירה, יש תצפית על הסביבה, על תל כפירה שמעליו, שלוחות הרי בנימין ומישור החוף. ההר נמצא במגע עם אזור החיץ לשעבר (בגדה המערבית) אשר הפריד בין השטח שבשליטת ירדן לשטח שבשליטת ישראל עד 1967. אתר מפה
הר ארגמן

הר ארגמן הוא הר חרוטי שנמצא בהרי אילת. גובהו כ-500 מטר. שמו ניתן לו על שם צבעו, הוא משקיף על עין יטבתה (עין ע'דיאן) ומכאן שמו הערבי "ג'בל אלע'דיאן". בפסגת ההר יש תצפית מרהיבה על דרום הערבה. הר חרוטי בהרי אילת על מדרגת מצוק ההעתקים שמעל דרום הערבה. כ-7 קילומטרים מדרום מערב ליטבתה. בפסגת ההר יש תצפית מרהיבה על דרום הערבה, יטבתה והרי אדום. ההר מתרומם בירכתי הנגב הדרומי ובגבול הערבה, בין יטבתה ותמנע. פסגתו גבוהה מ-500 מטר מעל פני הקרקע. במורדו המזרחי עובר נחל צאלה לערבה. בראש ההר גיר מתוצרת גרופית שבתחתיתו מחשופים של עורקים אדמדמים בשכבות החרסית. ג'בל ע'דיאן משום הוא צופה אל עין ע'דיאן (יטבתה). מקור שמו הוא בעורקיו האדומים-צהבהבים של תחמוצת ברזל הנראים במחשופי החרסית שבבסיס ההר. וילנאי אריאל, ז', (1969). "אנציקלופדיה לידיעת הארץ", הוצאת ספריית השדה תל אביב, עמוד 292. מרקוס, מ' ואלעזרי, י' (2000). "אנציקלופדיה מפה - כרך 1", מפה- מיפוי והוצאות לאור, עמוד 95. אתר עמוד ענן אתר מדרשת שדה בוקר מרקוס, מ' ואלעזרי, י', אנציקלופדיה מפה - כרך 1, מפה- מיפוי והוצאות לאור, 2000 וילנאי אריאל, אנציקלופדיה לידיעת הארץ, הוצאת ספריית השדה תל אביב, 1969 שני מסלולים באזור שחרות, באתר מדרשת שדה בוקר (ארכיון)
נחל דרוך

נחל דָּרוֹךְ הוא נחל קניוני במורדותיו המזרחיים של רכס חתירה. בנחל מפלים, מעוק שבו מכתשות גדולות וקרקס סחיפה מצוקי[דרושה הבהרה]. נמצא בשמורת מצוק הצינים שבנגב. ראשיתו של נחל דרוך ברום של 700 מ' על גב רכס חתירה. משם הוא יורד בכיוון דרום–מערב לעבר נחל צין. לאורך מרבית מהלכו זורם הנחל בעמק מתון. מדרגות מפל קטנות מלוות את הנחל, והוא תחום בין מדרונות סלע גיר בהיר. עם הגיעו אל ראש הכיפה הגאולוגית החריפה של רכס חתירה, כלפי בקעת צין שלרגליה, משתנים פני הנחל לחלוטין: הוא נדחס אל תוך נקיק צר, ובו שני מפלים גדולים בגובה 5–6 מטרים כל אחד. אחר כך הוא יורד על משטחי סלע משופעים, בזווית חדה, עד הגיעו למפל ענק שגובהו כ-60 מ'. כאן נפתח קניון הנחל לקרקס סחיפה ענק ומצוקי, היוצר מעין פרסה לרוחב העמק. בשפתו העליונה של מצוק הפרסה הזה כוכי המסה גדולים, שאחדים מהם פערו חלונות טבעיים במצוק. לרגלי מפל הפרסה מצטברים מים במכתשות גדולות לאחר שיטפונות. כן נוצרת בריכה טבעית יפה בקטע משטחי הסלע שמתחת לנקיק, ובו שני מפלים. נחל דרוך נשפך לנחל צין כ-2 ק"מ מדרום לשער המוצא שלו מתחום מצלעות הקמר של חתירה. ריבוד שכבות גאולוגיות עם סלעים בדרגות קושי שונות, המבנה הקמרוני של רכס חתירה היוצר שכבות נטויות בחוזקה, ונחל דרוך עצמו היורד מן הרכס ומתפתל באזור הנמוך של הרכס במקביל לשכבות, לקראת צאתו אל בקעת צין בתחילה, לפני כ-200,000 שנה, פגע נחל דרוך הקדום בדופן אחת השכבות הקשות ויצר פרצה ראשונית, ובהמשך התמוטטו גושים של סלע קשה שהיו תלויים מעל הוואדי. מתחתם שכבות רכות שהוסרו ויצרו מתחם אליפטי שקוע, הוא "הפרסה" הנראית לנו היום. בעתיד צפוי הרס המבנה כולו וחזרה למבנה פשוט של מצלעה ללא פרסה. מדיה וקבצים בנושא נחל דרוך בוויקישיתוף zofim, נחל דרוך, באתר צופים, ‏2.5.2017 אנציקלופדיית ארץ ישראל כרך ד', אופוס הוצאה לאור, 1998 מדריך ישראל החדש, ישראל החדש, 2006
עמק מהר"ל

עמק מהר"ל הוא עמק קטן ששטחו כארבעה קמ"ר ב"כרמל הנמוך", במקום המפגש של נחל מערות ונחל חרובים. שמו של עמק מהר"ל נובע משמו של היישוב הסמוך כרם מהר"ל. עמק מהר"ל הוא הבקעה הגדולה ביותר באזור הכרמל ונמצאים בה ריכוזים יפים של סלעי טוף געשי בצבעים שונים. כיום מגדלים בעמק מהר"ל בעיקר בננות, שקדים, כרמים, פרחים וירקות. בשטח העמק נמצאת שמורת הטבע עמק מהר"ל (יש הטוענים כי השמורה נמצאת בבקעת שי"ר). עמק מהר"ל משתרע מצפון מזרח למושב כרם מהר"ל ומורכב מבקעה דרומית וצפונית. העמק נמצא במועצה האזורית חוף כרמל והיא משתייכת לכרמל הנמוך. בעמק ניתן לראות את הפריחה המיוחדת והלבנה של נץ החלב, עירית גדולה וצמחייה ים תיכונית אופיינית לאזור- עצי זית עתיקים, עצי חרוב ואלת המסטיק. כמו כן החי בשמורה אופייני לכרמל וכולל שועלים, ארנבות, סנוניות, עורבנים שחורי כיפה, חוגלות והמון תלוליות של חולדים. בעמק יש גם אוכלוסייה גדולה של תורמוסים הפורחים באביב. הטוף נוצר כתוצאה מהתפרצות געשית תת-ימית. הטוף הצטבר באזור וכוסה מאוחר יותר על ידי סלעי גיר. שברים גאולוגיים במזרח ובמערב העמק סייעו לבליית סלעי הגיר והדולומיט שהגנו על הטוף. הטוף הרך יותר נסחף במי הים וכך נוצר העמק. בצפון העמק נחשף טוף צהבהב דק. בחלק התחתון של העמק נמצאו שכבות טוף מעורבות בקירטון המכסות את שולי צפון העמק. בסלעי הגיר בעמק נמצאו הרבה מאובנים של בע"ח וצדפות. בעמק נמצא גם טוף בצבעים חום, אדום, ירקרק ושחור. על פי המסורת, בכפר הערבי איגז'ים הופק בעבר ברזל מן הטוף השחור על ידי הצלבנים על פי תגליות ממבצר עתלית ובקמרון של נמל הורדוס מקיסריה. בעמק מהר"ל שמורת טבע שנקראת "שמורת טבע עמק מהר"ל" או "שמורת טוף מהר"ל". בשמורה יש ריכוז גבוה של חזירי בר בקיץ והיא מאופיינת בצמחייה של מישור החוף הצפוני. בקיץ 2007 סומן שביל מטיילים בתחומי השמורה (מסומן כחול 4277 וירוק 4278). זהו מסלול מעגלי באורך כ־3.5 ק"מ: הליכה של כקילומטר מכביש 7021 בין מטעים מגודרים עד הכניסה לשמורה (דרך מסומנת כחול, בתחילתה יש מחסום לרכב), ובשמורה עצמה שביל מעגלי באורך כק"מ וחצי, המקיף את מחשופי הטוף ויורד חזרה לכניסה לשמורה. הגישה למסלול זה היא מכביש 7021, כ־2.2 ק"מ מזרחית לצומת עופר בכביש 4. שביל טיול כחול 4286 (מחניון שבילי רון לחורבת כביר), חולף בשוליה הצפוניים של השמורה, אך ללא תצפית למחשוף הטוף השחור. כמו כן, ניתן לצפות אל שטח השמורה מכיוון דרך מסומנת ירוק 4276, המסתעפת מכביש 7021, 2 ק"מ מזרחית לצומת עופר על כביש 4. הדרך עצמה מובילה ליערות חוף הכרמל ומצפה עופר. בתחילתה של דרך זו, נמצא גם מחשוף הטוף המגוון, שאינו נכלל בשמורה וניתן לבקר בו. עמיר אידלמן וליאור אנמר, אתרים גאולוגיים בישראל, 2014, עמ' 123–128. מדיה וקבצים בנושא עמק מהר"ל בוויקישיתוף אתר מפה- עמק מהר"ל שמורת טוף כרם מהר"ל מדריך ישראל החדש- הכרמל וחופו ורמות מנשה, משרד הביטחון, 2001 קום התהלך בארץ, משרד הביטחון, 1985
בקעת מחמל

בקעת מחמל היא בקעה בנגב בפינה הצפונית – מזרחית של מכתש רמון. הבקעה משתרעת בין הר ארדון והמצוק הצפוני של מכתש רמון בדרום ועד מעלה נוח במזרח. בעבר הייתה בקעת מחמל רכס וכתוצאה מבלייה ותהליך של "היפוך תבליט" העמק הסמוך אליו שנקרא עמק ארדון נהפך לגבוה מרכס מחמל כתוצאה מהבלייה והעמק הזה העמק נהפך להר ("הר ארדון") והרכס נהפך לבקעה ("בקעת מחמל"),(בגלל היותו הר ארדון גבוה יותר הוא הפך להר ומחמל לבקעה). גובה הבקעות הוא 600 מטרים מעל פני הים, ואילו פסגות ההרים סביב מגיעות עד לרום של 1035 מטרים בהר רמון. בקעת מחמל בצפון משתרעת מהר ארדון בדרום ועד מעלה נוח במזרח. בקעת מחמל הייתה בעבר הר ועברה תהליך של "היפוך תבליט". בתהליך זה הר ארדון נותר בשלמותו כיוון שהקימוט של קמר הרמון וקמרי המשנה לא פגעו בו. בנוסף, בתהליך זה הפך עמק ארדון ל"הר ארדון" ושני ההרים הסמוכים אליו – לבקעות. אנציקלופדיה מפה, מפה – מיפוי והוצאה לאור הר הנגב נופים וטיולים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור
הר בוקר

הר בוקר (בערבית: רג'ם אלבקרה – "רגם הפרה") הוא פסגה בגובה 640 מטר, נמצא כשמונה קילומטרים ממערב לקיבוץ שדה בוקר. הר בוקר הוא חוטמו הדרומי־מערבי של קמר בוקר־צבוע, אחד מששת הקמרים הבונים את הר הנגב הצפוני. מפסגת הר בוקר יש תצפית אל העמק העליון של נחל הבשור, רמת מטרד, בקעת צין, קמר חלוקים, רמת עבדת ורכס רמון. על פסגת ההר אתר קידוח נפט נטוש. עץ זית בודד צומח בערוץ קטן היורד מן הפסגה מזרחה, אל נחל הבשור. הר בוקר הוא פסגה בגובה 640 מטר מעל פני הים, כשמונה קילומטרים ממערב לקיבוץ שדה בוקר. חוטמו הדרומי-מערבי של קמר בוקר-צבוע, אחד מששת הקמרים הבונים את הר הנגב הצפוני. מפסגת הר בוקר יש תצפית אל עמקו העליון של נחל בשור, רמת מטרד, בקעת צין, קמר חלוקים, רמת עבדת ורכס רמון. הר בודד המתרומם מהמישור בצלעותיו התלולות, 8 ק"מ מדרום מזרח לשבטה (א-סביטה), בינה לבין עבדת. ממזרח להר עובר נחל הבוקר, שתוואי הזרימה שלו עולה הדרך מעבדת לחלוצה. פסגה בהר הנגב הצפוני, על פרשת המים של רכס בוקר. [דרושה הבהרה]בראש פסגת הר בוקר נמצא קידוח נפט נטוש, וממזרח לפסגה יש עץ זית עתיק (ייתכן שזהו העץ שהעניק להר את שמו הערבי). דרך עפר עולה לפסגה מנחל בשור. מצודות מלבניות, ללא מגדלים, דוגמת המצודות בנחל רביב, קצר-רחייבה, באר-חפיר, לענה, הר-בוקר, מישור-הרוח. צורתו מצולע שצלעותיו אינן שוות. במרכזו חצר גדולה שחדרים גדולים וקטנים ערוכים סביבה. אופייניות ביותר להדגמת התופעה של המצודות בהר הנגב הן אלה היוצרות מעין מקבץ מצפון וממערב לקיבוץ שדה בוקר. שם נמצא את אתר חלוקים, את מצד הרועה, את מצודת רתמה ואת מצד הר בוקר. אלה מייצגות טיפוסים שונים, ורובן נחפרו ונחקרו ביסודיות. שרידי מצד ישראלי מימי מלכי יהודה בהר בוקר אשר בהר הנגב. מרקוס, מ', אלעזרי י' (2000) " אנציקלופדיה מפה- כל היישובים וכל האתרים בישראל, כרך 1", מפה- מיפוי והוצאה לאור, עמ'- 135. פרס, י' (1952). "אנציקלופדיה ארץ ישראל, כרך ג' ", הוצאת ספרים ירושלים, עמ'- יז' כהן, ר',(1979). " המצודות ישראליות בהר-הנגב"- מאמר ארכאולוגי, חסר מקור פרסום, עמ'-39. אריאל- אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, ספריית השדה הנגב הצפוני- מדריך ישראל החדש, כרך 14, כתר הוצאה לאור, 2001 כל מקום ואתר, משרד הביטחון- ההוצאה לאור, 2005 מבוא לארכיאולוגיה של ארץ- ישראל בתקופת המקרא, בית ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה, 1990
הר יעלה

הר יעלה הוא שלוחה הררית בהרי ירושלים, מדרום לנחל שורק, 4 קילומטר ממזרח לבית שמש. ההר נמצא על השפלה המרכזית ועל חלקים מדרום מישור החוף, וגובהו הוא 631 מטר מעל פני הים. בפסגת ההר הוקם מגדל תצפית. ההר נכבש במסגרת מבצע ההר במלחמת העצמאות. תושבי הכפר הערבי דיר אלהוא שהיה שם לפני הכיבוש גורשו והכפר נהרס. כיום נותרו ממנו שרידי בתים, גדרות ומערה שבה נמצאים מתקני בית בד קדום. במדרונות ההר בקעות קטנות המצויות על פני מדרגות רחבות הנוצלו לעיבוד חקלאי בזכות אדמות סחף שהצטברו בהן. אפשר שתופעה זו נוצרה בעקבות פעולת העתק והיא יחידה במינה בהרי יהודה. לאחר מלחמת השחרור הוקם במקום מושב העולים "יעלה" אך הוא ננטש במהרה. ההר מהווה חלק מ"פארק ה-200" ועל מדרונו הצפון מערבי נמצאת מערת שורק. "פארק ה-200" הוא אזור נופש וטיולים סביב הר יעלה שהוכשר בידי קק"ל, הוא הוקם בשנת 1975 ונקרא כך לכבוד יום העצמאות ה-200 של ארצות הברית. כל מקום ואתר-מדריך לכל מקום ואתר בארץ ישראל, כרטא, משרד הביטחון, 1978 מבואות אתרים מסלולים-הרי יהודה, כתר, ידיעות אחרונות, משרד הביטחון, 2001
הר צמרת

הר צמרת הוא הר בהרי נצרת שבמרכז הגליל התחתון, כשני קילומטרים ממערב לנצרת. גובהו כ-477 מ' מעל פני הים. הר צמרת נמצא כקילומטר מצפון לקיבוץ כפר החורש. נקרא בערבית ג'בל אל-מוקביה ("ההר הקמור", מלשון קובה: כיפה). ההר לובש צורה של גבעה ייחודית, המהווה חלק מרמת הרי הנקרה. על פסגת ההר יש מגדל תצפית של הקרן הקיימת לישראל, ומגדל תקשורת, מראשו יש תצפית על בקעת בית נטופה, הרי יוטבת (יודפת), גבעות אלונים, הרי הגליל העליון, מפרץ חיפה והכרמל. ליד ההר עובר שביל מסומן ההולך מנצרת לציפורי הקדומה. בצד הדרום-מערבי נמצא ההר הסמוך הר בחראן. כל מקום ואתר, הוצאת משרד הביטחון, עמ' 93 צבי אילן, טיול קיץ סביב נצרת, דבר, 11 באוגוסט 1974 אינציקלופדית מפה, כרך כרך 6, הוצאת אינציקלופדיות, 2001, עמ' 190
דניס פלקון

דניס פלקון (באנגלית: Dennis Falcon) הוא אוטובוס אשר יוצר בשתי תצורות: חד-קומתי ודו-קומתי, מתוצרת יצרן כלי הרכב המסחריים (אוטובוסים, כלי רכב ייעודיים לשדות תעופה, רכב לפינוי אשפה וכבאיות) "Dennis Specialist Vehicles Limited" הבריטי בעיר "Guildford" אשר יוצר בין השנים 1987–1993. סך הכול יוצרו 139 יחידות. מנוע אחורי 1-2 דלתות מדרגה בדלת הכניסה ("High-floor") (אנ') Falcon H Falcon HC Falcon V "דניס פלקון" דו-קומתי "דניס פלקון" "דניס פלקון" "דניס פלקון" כלי תחבורה דו-קומתי דניס לולין דניס דגר דניס לנצט דניס פלקון - תמונות מדיה וקבצים בנושא דניס פלקון בוויקישיתוף "דניס פלקון" - תמונות (flickr) דגמי אוטובוסים חברת "דניס"dennissociety.org.uk/preserved/bus "דניס פלקון" gakei.com/kaf/kaf "דניס פלקון" Southdown Buses
נחל שעל

נחל שעל (בערבית: ואדי א-סעאליכ- נחל הקבצנים/ השודדים או וואדי א-דם- נחל הדם) הוא נחל באורך כ-15 ק"מ במערב הגליל העליון. הנחל נמצא בתחום שמורת בילטון. הנחל מסתיים בתל אכזיב שבגליל המערבי. ראשיתו של הנחל מעט ממערב למעיליא. ומכאן הוא יורד מערבה בעמק עמוק ותלול מדרונות עד מפגשו עם נחל נחת. קטע זה של הנחל נמצא בתחום שמורת בילטון ובו מכוסים מורדות הנחל בחורש ים תיכוני צפוף. ממפגש נחל שעל ונחל נחת נמשך הנחל מערבה בעמק מתון, ומעט מצפון לקיבוץ כברי הוא יוצא אל מישור חוף הגליל. מכאן נמשך הנחל כ-5 ק"מ בערוץ רדוד ויוצא אל הים לתל אכזיב. חורבה בגליל המערבי, מעל הגדה הצפונית –מזרחית של נחל שעל. בחורבה אפשר לראות את שרידי היישוב העתיק. המקום היה חלק מן המערך של הצלבנים סביב מבצר המלך במעיליא. שמורת בילטון הנקראת כשמה של החורבה, נמצאת על גדתו של נחל שעל. השמורה משתרעת לאורך 3 ק"מ בחלקו העליון של נחל שעל. בנחל תוכלו לראות חורש ים תיכוני כגון קטלב מצוי, ער אציל, לבנה רפואי, כליל החורש, אלון מצוי, אלון התולע, אדר סורי, ואלה ארץ ישראלית לצד טחבים ועצבונית החורש. מדריך ישראל החדש, משרד הביטחון והוצאת כתר, 2001 אנציקלופדיה מפה, כרך 7, הוצאת אנציקלופדיות, 2001 "מסלול טיול בנחל שעל | מסלולי טיול וצרכנות תיירותית". פורטל מידענות למטייל העצמאי בישראל ובעולם. 2014-06-01. נבדק ב-2018-05-02. אתר מפה, נחל שעל: מסלול שעושים בצעדים קלילים, באתר ynet, 2 באוקטובר 2012 נחל שעל – iNature, באתר inature.info
לנד קרוזר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טויוטה לנד קרוזר – הוא SUV, המיוצר על ידי יצרן כלי הרכב היפני טויוטה משנת 1951 ועד היום סטודיבייקר לנד קרוזר – היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב האמריקאית, "סטודיבייקר" בין השנים 1934–1954 איסוזו סופר קרוזר – הוא אוטובוס סיור מתוצרת יצרן הרכב היפני איסוזו אשר יוצר בין השנים 1986–1996 טויוטה מגה קרוזר – הוא רכב שטח המיוצר על ידי יצרן כלי הרכב היפני טויוטה אשר יוצר בין השנים 1995–2002 ביפן
אפלול הנגב

אפלול הנגב (שם מדעי: Eptesicus bottae) הוא עטלף חרקים ממשפחת הנשפוניים בעל חוש אקולוקציה מפותח מאוד. האפלול הוא מעופף פעיל מאוד וחילוף החומרים שלו מהיר ביותר, לכך מסייע לב גדול במיוחד הגדול פי שלושה משל עכבר מצוי (הקרוב אליו בגודל). אפלול הנגב קטן מן האפלול המצוי ובהיר ממנו. ממדי גופה של נקבה מיטבתה (לפי הריסון): אורך הגוף 6 ס"מ, אורך הזנב 4 ס"מ, אורך האמה 4.2 ס"מ, אורך אפרכסת- האוזן 1.6 ס"מ ואורך כף- הרגל 0.9 ס"מ. קרומי- התעופה והאוזניים כהים. האוזניים קצרות. תפוצתו בעולם מתפרסת על מספר מקומות כמו במזרח התיכון, בקווקז ומזרחה, עד טורקסטן. ישנם תת-מינים נוספים הקיימים בעיראק ובחצי האי ערב. בארצנו הוא מצוי בערבה, ליד יטבתה, ואינו נדיר בעין- גדי. התרבות אפלול הנגב היא כ- 1-2 ולדות בשגר. שימוש בקוטלי-חרקים בשטחים חקלאיים הם אחד מגורמי הסיכון וההפרעה של אפלול הנגב. גודל האוכלוסייה אופייני מאוד באזור בו הוא נפוץ. גודל שטח התפוצה כ- 4,800 קמ"ר. הוא יוצא לציד בשעות המאוחרות, שוכן בסדקי מצוקים במדבר. אוסף מזון ליד מקורות מים, בשולי מצוקים ומעל צומח נחלים עמוקים; ניזון בעיקר מדבוראים. אפלול הנגב, באתר ITIS (באנגלית) אפלול הנגב, באתר NCBI (באנגלית) אפלול הנגב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אפלול הנגב, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) אפלול הנגב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אפלול הנגב, באתר GBIF (באנגלית) אפלול הנגב באתר הרשימה האדומה של IUCN http://www.goarava.co.il, אפלול הנגב, באתר www.goarava.co.il (ארכיון) החברה להגנת הטבע - אַפְלוּל הַנֶּגֶב, באתר www.teva.org.il החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 7 עמוד 87., משרד הביטחון הוצאה לאור, 1988
נחל עבדת

נחל עבדת הוא נחל באורך 11 ק"מ ונמצא ברמת עבדת. נחל עבדת נקרא על שם עבדת הקדומה הסמוכה לשפכו. נחל עבדת מתחיל בשוליה הדרומיים של רמת מטרד, משם הוא ממשיך לכיוון צפון מזרח עד מפגשו עם נחל צין הנמצא קילומטר ממערב לעבדת הקדומה. באפיק הנחל נובעים שלושה מעיינות סמוכים – עין מעריץ, עין עבדת ועין מור. לכל אורך הנחל נמצאים טרסות, שרידי תעלות, סלעים וחריתות ומספר בורות. סמוך למפגש נחל מטרד עם נחל עבדת נמצאו שרידים מחווה ישנה וקרוב אלייה חציבות בצלע הנחל. ליד בורות רמלייה, על הגדה המערבית של נחל עבדת, יש חוות ניסיונות שהקימו חוקרים מהאוניברסיטה העברית ובה שיחזור של שיטות החקלאות הנבטית, שהיא חקלאות אשר היטיבה לנצל את תנאי האזור לשם גידול חקלאי. נחל עבדת (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אנציקלופדיה מפה – כל הישובים והאתרים בישראל, הוצאת אנציקלופדיות אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, אריאל, 1982 ארץ ישראל ישובים ואתרים גיאגרפיה וטבע היסטוריה וארכאולוגיה דתות ותרבויות, לקסיקון מפה, 1980
נחל נטפים

נחל נטפים הוא נחל אכזב שנמצא בצידו הדרומי של הנגב, באזור אילת, ואורכו מגיע ל-14 קילומטרים. הנחל מתחיל בבקעת הירח שבחצי האי סיני, ומשם הוא זורם דרומה. נחל זה נכנס ליד נחל יהואחז לתחום ישראל ומשם הוא מעמיק בתוך שבר בין סלעי אבן חול וגיר. נחל נטפים מגיע אל דרום הערבה, שני קילומטר מקיבוץ איילות ומשם הוא מתחבר לנחל רודד. מערוץ נחל נטפים נובע מעיין הנקרא עין נטפים. מימיו של המעיין מושכים יעלים וציפורים רבות כמו: סנוניות, יוני סלע, גבתונים, וורציות ועוד. בנוסף הוא מושך גם מכרסמים קטנים ושפנים. העץ השכיח ביותר בנחל הוא שיטה סלילנית. על קירות הנחל ישנם שיחי הצלף הקוצני הכחול והצלף הסחוסי שבולטים לעין, הצלף הסחוסי בולט בגלל עליו הגדולים והירוקים מאוד, שיחים אלו יונקים את מימיו של הנחל מסדקים בסלעים. מדיה וקבצים בנושא נחל נטפים בוויקישיתוף לקסיקון מפה ארץ ישראל, הוצאת מפה, 2003, עמ' 368 כל מקום ואתר, יצא לאור לראשונה ביוזמת קצין חינוך ראשי לצה"ל, 1995, עמ' 228 נחל נטפים, באתר החברה להגנת הטבע
עין נמר

עֵין נׇמֵר הוא מעיין הנמצא בנחל צאלים שבמדבר יהודה. המעיין מוסתר לעין על ידי סלעי ענק, ואליו ניתן להגיע רק ברגל. מימיו של המעיין טובים לרחצה ואף ניתנים לשתייה. המעיין נובע במשך כל השנה לתוך בריכה שגודלה משתנה משיטפון לשיטפון ומעונה לעונה. מקור שמו של המעין הוא בדמיון לשמו הערבי – עין א-נימריה. תמונות 360 ומידע על המסלולים של נחל צאלים באתר הטיולים ישראל ב-360 Simply-Smart, עין נמר בנחל צאלים, באתר www.maslulim-israel.co.il מדריך ישראל החדש, כתר, 2001 טיולי, אתר. "עין נמר | אתר טיולי". אתר טיולי. נבדק ב-2018-05-02. ילקוט הפרסומים 668 (עמ' 1191), ‏6 במאי, 1959
מערות אורנית

מערות אורנית (אׇרְנִית) הן מכלול של מערות גדולות במערב הכרמל, מערות המסה (קרסט) שאורכן כמה עשרות מטרים והן כוללות אולמות רחבים ומחילות. המערות נמצאות בנחל גלים, בשולי העיר טירת כרמל, כקילומטר וחצי דרום מזרחית מהשטח הבנוי. המערות נקראות בשם הנחל שבו הן נמצאות (נחל אורנית), בגדתו הצפונית. הפתח הצפון־מזרחי של המערות, שהוא הפתח הגבוה מוביל לאולם גדול וממנו יוצא מסדרון גבוה המתפצל לשתי קומות. בשתי הקומות יש חלונות טבעיים שמהן נשקף נוף לצפון ולמערב. המערות נסקרו על ידי יעקב עולמי, שגילה קטעי ברקציה עם כלי צור ושברי עצמות מלוכדים. הכלים שייכים לתרבות המוסטרית של תקופה הפלאוליתית התיכונה, וכן נמצאו כלים השייכים לתקופה הכלקוליתית. בנוסף, בכמה מחדרי המערות קיימים מכתשים וספלולים חצובים בסלע, ללא שרידים ארכאולוגיים אחרים שהשתמרו. לפי צורת הספלולים ייתכן שהם שייכים לראשית התקופה הנאוליתית הקדם-קירמית כ־11,000 שנים לפני זמננו. מערות אלו הן אתר מקלט חשוב לעטלפי חרקים שהם בע"ח מוגנים, ולכן הכניסה לתוכן אסורה בחודשים אוקטובר עד מרץ, תקופת תרדמת החורף של העטלפים. קיים שביל המוביל את המבקרים מטירת כרמל אל המערות, וממשיך משם אל נחל ספונים. נחל אורנית –המסלול באורך 3 קילומטר בכרמל, ראשיתו של הנחל כ־2.5 קילומטר מדרום־מזרח לטירת כרמל, משם הוא יורד לכיוון צפון־מערב ומתחבר אל נחל גלים, כחצי קילומטר ממזרח לטירת כרמל. מדיה וקבצים בנושא מערות אורנית בוויקישיתוף מדריך ישראל החדש- כרך5: הכרמל וחופו ורמות מנשה: סלאמן אבו רוכן, יעקב שורר עמוד 141, כתר אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל"/זאב וילנאי אריאל, ע'מ 1413, הוצאת עם עובד לקסיקון מפה ארץ ישראל מנחם מרקוס, יובל אלעזרי ע'מ 25, מפה Rosenberg, D., & Nadel, D. (2011). Characterization and distribution of bedrock features at Ornit Cave, Mt. Carmel, Israel. Journal of the Israel Prehistoric Society, 41, 37-69. אנציקלופדיה מפה – כל היישובים וכל האתרים בישראל" – כרך מספר 1, מפה