laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קליפר (חללית)

קליפר (ברוסית: Клипер) היא סוג של חללית רוסית, שנועדה להחליף את החלליות מסדרת "סויוז", הנמצאות בשימוש מאז 1967. החללית קליפר תוכננה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זוהי חללית לשימוש רב פעמי, וניתן לכנותה גם "מעבורת חלל" קטנה. ב-2006 חדלו להגיע דיווחים על התקדמות כלשהי בפיתוח המיזם. בשנת 2009 הוחלט על סגירת המיזם ומעבר לפיתוח חללית אחרת - "אוריול". מיזם זה צפוי להשתמש ברוב המערכות שפותחו לחללית קליפר. לחללית קליפר היו מתוכננים שני דגמים עיקריים: דגם מאויש, היכול לשאת צוות של עד 6 אסטרונאוטים דגם בלתי מאויש, לשיגור אספקה אל תחנת החלל הבינלאומית, ולהורדת ציוד ממנה אל כדור הארץ תאגיד "אנרגיה" פרסם מספר תרחישי משימות, בהן נעשה שימוש בחללית זו לצורך שיגור צוות אל הירח, למאדים, ואף מעבר לו, לחגורת האסטרואידים. סוכנות החלל האירופית שקלה לשגר צוותים של אסטרונאוטים מטעמה, באמצעות החללית קליפר, ממרכז החלל הגיאני. בנוסף, פורסמו מספר איורים המציגים חיבור בין החללית הרוסית לחללית המטען האירופית ATV. ב-2006 סוכנות החלל האירופית הודיעה כי לא תיקח חלק בפיתוח החללית קליפר. רוסיה היא החלוצה בשיגור תיירי חלל. תוכנן כי עם הכנסת החללית קליפר לשירות, היא תוכל להציע מקומות רבים יותר לתיירי חלל, דבר שיוסיף הכנסות רבות לסוכנות החלל הרוסית ולתאגיד "אנרגיה". החללית קליפר הייתה מתוכננת לטיסות חלל תוך שימוש במספר משגרים, ובהם המשגר הוותיק "סויוז" (סויוז-3 המשודרג או "אונגה"), והמשגר העתידי של רוסיה, המכונה "אנגרה", שעתידו אינו ברור בשלב זה, בשל בעיות מימון. קיימת אפשרות להתאים את החללית לשיגור באמצעות המשגר "זניט", מתוצרת אוקראינה. החללית קליפר הייתה מתוכננת להתחברות בחלל עם החללית הבלתי מאוישת פארום. שילוב כזה יכול להקנות לה יכולת פעולה ממושכת של עד חצי שנה במסלול סביב כדור הארץ, ולאפשר מרחב מחיה מספק לצוותה. אם תופעל החללית קליפר עם החללית פארום, ניתן יהיה להשתמש במנועי הפארום על מנת להאיץ את החללית למסלול שיביא אותה לטיסות סביב הירח, ובעתיד אף אל מאדים. אורך: 12 מטר קוטר: 3.90 מטר מוטת כנפיים: 8 מטר משקל כולל: 14,000 ק"ג אנשי צוות: 2 נוסעים נוספים - עד 4 משך פעילות עצמאית בחלל: 5 ימים יכולת שהיה בחיבור לתחנת החלל הבינלאומית: שנה מדיה וקבצים בנושא קליפר בוויקישיתוף תיאור החללית באתר תאגיד החלל אנרגיה הסברים אינטראקטיביים על החללית
מגדיר צמחים

מגדיר צמחים (בלועזית: פלורה, flora) הוא ספר עיון (מודפס, אלקטרוני או מקוון) המתאר צמחים, בעיקר לצורך זיהויים. מגדירי צמחים מתחלקים לקטגוריות של מגדירים מקצועיים, המיועדים לתלמידי וחוקרי בוטניקה, ולמגדירים עממיים, המיועדים לקהל הרחב. הסוג הראשון מנחה את המשתמש בשיטה מדעית: לפי טקסונומיה (משפחות, סוגים, וכדומה), ולפי מורפולוגיה של הצמחים. דוגמה למגדיר כזה היא "מגדיר חדש לצמחי ישראל". מגדירים עממיים נוקטים בגישה פשוטה יותר, כגון זיהוי לפי צבע הפרחים. דוגמה למגדיר כזה היא "מדריך פרחי הבר בישראל". חלוקה נוספת היא לפי סוגי הצמחים – למשל, מגדירים לצמחי בר, כגון השניים הנ"ל, או מגדירים לצמחי תרבות כגון "צמחי התרבות של ארץ ישראל". צמחיית ישראל ברשת של פרופ' אבינעם דנין אתר "צמח השדה" פרחי בר בישראל מדיה וקבצים בנושא מגדיר צמחים בוויקישיתוף מיכאל זהרי, "מגדיר חדש לצמחי ישראל", הוצאת עם עובד, תל אביב, 1976, 1989 אבי שמידע, דוד דרום, "מדריך פרחי הבר בישראל", הוצאת כתר, ירושלים, 1986 אברהם פאהן, מיכאל זהרי, צמחי התרבות של ארץ ישראל, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1967
קריאת תווים מגנטית

קריאת תווים מגנטית (Magnetic Ink Character Recognition - MICR) היא שיטה להזנת קלט למחשב שבמסגרתה תווים נרשמים על טפסים בדיו מגנטית. הטופס מועבר דרך התקן לקריאת תווים מגנטיים, וזה מקבל זרם חשמלי היחסי לכמות הדיו המגנטית בכל תו. יתרונה של השיטה ביכולתה לזהות את התווים שנכתבו בדיו מגנטית, גם אם הודפסו עליהם תווים אחרים (למשל: חותמת בנק המוטבעת על המחאה שנכתבה בדיו מגנטית). שיטה זו מקובלת כיום ברוב הבנקים לצורכי סימון המחאות והוראות תשלום. זיהוי תווים אופטי קורא המחאות מדיה וקבצים בנושא קריאת תווים מגנטית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Blind Willie McTell

"Blind Willie McTell" (בעברית: "וילי מקטל העיוור") הוא שיר של בוב דילן משנת 1983, הקרוי על שמו של זמר הבלוז וילי מקטל העיוור. השיר זכה לגרסאות כיסוי בידי מספר אמנים, בהם הלהקה, מיק טיילור, טום ראסל והווייט סטרייפס. השיר הוקלט ב-1983, אך לא נכלל באלבומו של דילן "כופרים" שיצא באותה שנה. הוא פורסם רק ב-1991, באוסף השירים הנדירים "The Bootleg Series Volume 3". מנגינת השיר מבוססת באופן רופף על השיר "בלוז מרפאת ג'יימס הקדוש". בביצוע המקורי מנגן דילן על פסנתר, בליווי של מארק נופלר על גיטרה אקוסטית, ושר סדרה של בתים מלנכוליים המתארים סצנות אלגוריות העוסקות בהיסטוריה האמריקאית, ביניהן כאלה העוסקות בעבדות, דת ומלחמה. כל בית מסתיים בפזמון: "אף אחד לא יכול לשיר בלוז כמו וילי מקטל העיוור". לאחר שלושה אלבומים בעלי נושאי נצרות גלויים, "כופרים" נתפס בעיני מבקרי הרוק הגדולים כעוסק בעניינים חילוניים בעיקר, ועל-כן הכריזו עליו כקאמבק. אף-על-פי-כן, בהשוואה להופעותיו החיות של דילן באותו הזמן, האלבום נראה משעמם בעיני מעריצים רבים. מאוחר יותר, למרות שלא נכלל באלבום "כופרים", השיר הוכר כקומפוזיציה המתקרבת לאיכות של קלאסיקות כמו "מסובך בכחול" ("Tangled Up in Blue"), "כמו אבן מתגלגלת" ("Like a Rolling Stone") ו-"לכל אורך מגדל השמירה" ("All Along the Watchtower"). לא ברור מדוע דילן החליט שלא לכלול את השיר באלבום "כופרים". בריאיון למגזין רולינג סטון ב-7 בספטמבר 2006, נשאל דילן "האם זה נכון שדילן לא יכול להצטער על כך שלעולם הייתה את הזכות לשמוע, לדוגמה, את השיר "וילי מקטל העיוור", שיר מהקלטות האלבום "כופרים" שלא יצא באלבום וגדל הכי גבוה שאפשר בפנתאון של אנשים רבים, ושבוב דילן עצמו ניגן בהופעות חיות מאז?" בהקשר זה אמר דילן: "התחלתי לנגן את השיר בהופעות חיות בגלל ששמעתי את הלהקה עושים זאת. סביר להניח שזה היה דמו, שמראה למוזיקאים איך הוא צריך להיות. זה מעולם לא פותח בשלמות, מעולם לא סיימתי את זה. לא הייתה סיבה אחרת להשאיר את זה מחוץ לאלבום. זה כמו לקחת ציור של מונה או פיקאסו - ללכת לבית שלו ולהסתכל על ציור חצי גמור ולקחת אותו ולמכור אותו לאנשים שהם 'מעריצי פיקאסו'." מידע על היצירה "Blind Willie McTell" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Blind Willie McTell" באתר SecondHandSongs
בית ספר ממלכתי קהילתי כרכור

בית הספר הממלכתי-קהילתי בכרכור הוא שמו הנוכחי של בית הספר היסודי הראשון במושבה פרדס חנה-כרכור והוא בית ספר קהילתי. בית הספר נוסד בשנת 1927 כבית הספר של המושבה כרכור. בתחילה יוחדו לבית הספר שני חדרים ב"בית אחוזה". ב-1934 הוקם המבנה הראשון, אשר קיים עד היום, ומשמש כעת כבניין המנהלה ובו מזכירות, חדר המנהלת וחדר המורים. בית הספר זכה בשנת 2013 בפרס חינוך ארצי. העשרת עולם הידע בהכרת אומנים ומוזיקאים שונים: בגלריה "אומנות ועוד" – בביקור בתערוכות מתחלפות מהקלאסיקה של האומנות, האזנה למוזיקאים ויוצרים, הרצאות מותאמות גיל על יצירות אומנות, בכיתות אומן, בביקורים בגלריות בסביבת היישוב ובשחריות בוקר מוזיקליות. כיתות א'-ד' נחשפים לפרקים שונים במוזיקה: האזנה למגוון סגנונות מוזיקליים, שירה, נגינה - אורגניות, חליליות מלודיקות ותופים. כמו כן, נחשפים לפרקים שונים באומנויות פלסטיות. כיתות ה'-ו' בוחרים תחום התמחות, בין עולם המוזיקה לעולם אומנויות פלסטיות. בית הספר זכה בפרס מצטיין מחוזי בתחרות פיתוח בר קיימא שנערכה על ידי המשרד להגנת הסביבה בשנת 2006. ופרס חינוך מחוזי מחוז חיפה וארצי לשנת תשע"ב - תשע"ג 2012 - 2013 כחלק מלימוד נושא מעגל הייצור התעשייתי, במסגרת לימודי איכות הסביבה, הוקם בבית הספר בשנת 1996 מפעל סופר-סול. במפעל לומדים התלמידים ומיישמים הלכה ולמעשה פעילויות של יזמות, עיצוב המוצר, ייצור, שיווק, בקרת איכות ועוד. המפעל של בית הספר פועל בחסות מפעל "סופרפייל" שבכרכור. נכון לשנת 2007 עברו שלושה מוצרים את כל הדרך במפעל מהיזמות ועד למכירה: כתפי אות - ערכה ללימוד אותיות הא"ב. אות-לי-אות-לי – ערכה ללימוד הקריאה והכתיבה. מדליקול – ערכה ללימוד מעגל חשמלי של בית. בשנת 2002 היה "סופר-סול" למפעל היחיד בתוך בית ספר שקיבל אישור לתו תקן ישראלי ת"י 2000 - ISO 9001 בתחום "ייצור ומכירה של ערכות לימוד ומשחק". התלמידים פועלים במחלקות המפעל בסבב, כך שכל ילד מתנסה בכל התפקידים שבמפעל. המפעל נסגר בסוף שנת הלימודים של מחזור פ"ב וכיום הפך המקום לחדר תיאטרון. ל. איזן, ז. בדש, י. מוריס, מ. י. פרח (חברי מערכת) אחוזה א' לונדון – כרכור (תרע"ג/1913 – תשכ"ט/1968), הוצאת "אחוזה א' לונדון–כרכור", תשכ"ט, עמ' 162. טובה (וקנין) הורוביץ, כרכור מחצבתי – שנים ראשונות: 1912-1948, הוצאת גבעתי, תשס"ה, 2004, עמ' 157. מדיה וקבצים בנושא בית ספר ממלכתי קהילתי כרכור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית ספר ממלכתי קהילתי כרכור "סופרפייל" ברשימת עסקים המעורבים בפרויקט קהילתי של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה
Far Beyond Driven

Far Beyond Driven ("הרחק מעבר להדחקה") הוא אלבום האולפן השביעי של להקת המטאל האמריקאית פנטרה, והראשון במסגרת חברת התקליטים "איסט וסט", אשר הייתה שילוב של שתי חברות אשר התאחדו באותה השנה - "אטקו" ו-"איסט וסט". האלבום יצא לאור ב-15 במרץ 1994 וזכה להצלחה גדולה, אף יותר מקודמו. האלמנטים המוזיקליים שבהם משתמשים חברי הלהקה באלבום, הם הקצנה לאלמנטים בהם השתמשו באלבומם הקודם. כמו כן השירה של פיל אנסלמו כבדה, נמוכה ועמוקה יותר מבעבר. דוגמה לכך נמצאת בשיר "Good Friends And A Bottle Of Pills", כשבכל הבתים בשיר נשמע קצב די איטי יחסית לשירים אחרים, ושירה איטית ונמוכה העושה שימוש באלמנטים אשר מאפיינים את סגנון הראפ. האלבום המשיך את גרף העלייה במד הפופולריות של הלהקה, והוא האלבום הנמכר ביותר של הלהקה. לאחר שבאלבומם הקודם, Vulgar Display Of Power, השיר "Mouth For War" הפך לשיר המטאל היחידי שנכנס למקום הראשון במצעד השירים בארצות הברית, האלבום הנוכחי ביצע אף הוא כניסה היסטורית אל מקום הראשון במצעד האלבומים האמריקאי והאוסטרלי. הוא נחשב לאחד האלבומים הבודדים, הקיצוניים מבחינת המוזיקה שלהם, שעשו כן. לאחר כחודשיים משחרורו, זכה האלבום ב-9 במאי 1994 במעמד אלבום זהב, וב-7 בנובמבר 1997 במעמד אלבום פלטינה. "Strength Beyond Strength" - ‏3:39 "Becoming" - ‏3:05 "5 Minutes Alone" - ‏5:50 "I'm Broken" - ‏4:25 "Good Friends and a Bottle of Pills" - ‏2:54 "Hard Lines, Sunken Cheeks" - ‏7:01 "Slaughtered" - ‏3:57 "25 Years" - ‏6:05 "Shedding Skin" – ‏5:37 "Use My Third Arm" - ‏4:52 "Throes of Rejection" - ‏5:01 "Planet Caravan" – ‏4:04 פיל אנסלמו - סולן דיימבאג דארל - גיטרה ויני פול - תופים רקס בראון - גיטרה בס השיר "Planet Caravan" הוא גרסת כיסוי לשיר של הלהקה בלאק סבאת'. באלבום The Blackening של הלהקה מאשין הד קיימת התייחסות לירית לאלבום בשיר "Aesthetics of Hate". השיר עצמו הוקלט כשהוא מנוגן עם דגם גיטרה שנקרא על שם דיימבאג, של חברת וושבורן. את הגיטרה עצמה דיימבאג נתן לגיטריסט/סולן של מאשין הד, רוב פלין, לאחר שדיימבאג הרס לו את הגיטרה במהלך סיבוב ההופעות שנערך ב-1996 אשר קידם את האלבום The Great Southern Trendkill. מידע על האלבום Far Beyond Driven באתר MusicBrainz האלבום Far Beyond Driven באתר Discogs סקירת האלבום באתר sputnikmusic.com עמוד האלבום באתר last.fm
מרגנית

מַרְגָּנִית (שם מדעי: Lysimachia, בעבר Anagallis) היא סוג של צמח בעל פרחים. לפי מיונים מקובלים בסוג יש בין 20 ל-25 מינים, כאשר הידוע ביניהם הוא ככל הנראה מרגנית השדה. בארץ ישראל צומחים בר שני מינים - מרגנית השדה ומרגנית קטנה. לפי המיון העכשווי הסוג Anagallis בוטל ואוחד עם Lysimachia. הסוג לִיסִימַכְיָה, הנמנה עם משפחת הרקפתיים, מונה 268 מינים ומיוצג בישראל על ידי 4 מינים: ליסיכמיה מסופקת (Lysimachia dubia), מרגנית השדה (Lysimachia arvensis), מרגנית קטנה (Lysimachia foemina), זעריר כוכבני (Lysimachia linum-stellatum). בעבר סווגו מיני מרגנית תחת משפחת הרקפתיים, אך מחקר גנטי ומורפולוגי משנת 1999 של מארי Källersjö ועמיתיה הראה כי הצמחים שייכים למשפחת המירסיניים. מחקר נוסף משנת 2005 של אולריקה מנס (Ulrika Manns) וארן א. אנדרברג (Arne A. Anderberg), שעסק בפילוגנטיקה, קבע כי הסוג בהרכבו הנוכחי הוא פרפילטי, וכי הוא חולק באותו אב קדמון עם המינים Asterolinon ו-Pelletiera, ובנוסף שני מינים מהסוג ליסימכיה (Lysimachia nemorum ו-Lysimachia serpyllifolia). מיון מעודכן יותר קבע שמרגנית דווקא כן שייכת למשפחת הרקפתיים. המרגנית היא צמח חד-שנתי או רב-שנתי, הגדל בקבוצות על אדמות לא-מעובדות ועשירות בעשבים שוטים. הגבעולים הם נמוכים ועליהם עלים בצורה שנעה בין ביצה ללב. צבעי הפרחים של הצמח משתנים ממין למין. לכל פרח חמישה עלי כותרת סימטריים כמעט שיוצאים ממרכז משותף בצורה דמוית-קרניים. פרחי מרגנית נשארים פתוחים רק תחת אור שמש ישיר. רבים חושבים על המרגנית שהיא צמח ממשפחת המורכבים (כפי שניתן לראות בסמליל של סדרת מרגנית), אף על פי שבפועל, אין צמח בשם זה במשפחת המורכבים. ב-1980 הקליטה הזמרת מילי מירן את השיר "הו מרגנית" שהיה ללהיט בארץ. את המילים לשיר כתב חיים חפר ואת הלחן חיבר דובי זלצר. השיר חודש בשנת 2009 לאלבומה של שילה פרבר "פרח קיר". "מצעד המרגנית" - מצעד שירים עבריים קלאסיים ששודר מספר שנים בגלי צה"ל. השירים דורגו על ידי מאזיני התכנית. אל תאכל את המרגניות - סרט משנת 1960 בהשתתפות דוריס דיי ודייוויד ניבן. כנרת זמורה-ביתן דביר הוציאה סדרת ספרים בשם סדרת מרגנית. מרגנית, באתר ITIS (באנגלית) מרגנית, באתר NCBI (באנגלית) מרגנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מרגנית, באתר Tropicos (באנגלית) מרגנית, באתר GBIF (באנגלית) מרגנית, באתר IPNI (באנגלית) מרגנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) .Anagallis L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
The Mix-Up

The Mix-Up הוא אלבום הסטודיו השביעי של הביסטי בויז, שיצא לאור ב-26 ביוני 2007. ב-1 במאי של אותה השנה, נשלח אי-מייל לאלו הרשומים ברשימת התפוצה של הביסטי בויז, המודיע על היותו של האלבום אינסטרומנטלי: OK, here's our blurb about our new album—it spits hot fire!—hot shit! it's official... it's named THE MIX-UP. g'wan. all instrumental record. "see i knew they were gonna do that!" that's a quote from you. check the track listing and cover below. you love us. don't you? תרגום: "או.קיי. הנה פריט מידע על אלבומנו החדש - הוא חם מהתנור! זה רשמי... הוא נקרא THE MIX-UP, וכל ההקלטות בו אינסטרומנטליות. "ידעתי שהם יעשו את זה!" זה ציטוט מכם. בדקו את רשימת השירים ואת עטיפת האלבום שמתחת. אתם אוהבים אותנו, הלא כן?". "B for My Name" – 3:31 "14th St. Break" – 3:34 "Suco de Tangerina" – 3:17 "The Gala Event" – 3:47 "Electric Worm" – 3:15 "Freaky Hijiki" – 3:05 "Off the Grid" – 4:36 "The Rat Cage" – 3:37 "The Melee" – 3:10 "Dramastically Different" – 3:57 "The Cousin of Death" – 3:06 "The Kangaroo Rat" – 3:28 "The Mix-Up"-רק ביפן "Fibonacci Sequence"- רק ביפן "Biscuits and Butter"– 4:19 - רק ב-iTunes מידע על האלבום The Mix-Up באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Mix-Up באתר AllMusic האלבום The Mix-Up באתר Discogs האלבום The Mix-Up באתר ספוטיפיי האלבום The Mix-Up באתר דיזר האלבום The Mix-Up באתר אפל מיוזיק האלבום The Mix-Up באתר טיידל
הפארק הלאומי הר אספיירינג

הפארק הלאומי הר אספיירינג (באנגלית: Mount Aspiring National Park) הוא פארק לאומי הנמצא בדרום האי הדרומי של ניו זילנד, ומאז שנת 1990 הוא מוכרז כאתר המורשת העולמית טה ואהיפוונמו יחד עם שלושה פארקים לאומיים נוספים. הפארק כולל את הר אספיירינג, המתנשא לגובה של 3,033 מ', וכן את ההרים והעמקים הסובבים אותו עד למעבר האסט בצפון. שטחו הכולל של הפארק הוא 3,555 קמ"ר. שתי נקודות הגישה העיקריות אל הפארק הן העיר ואנקה והעיירה גלנורקי. האזור הוכרז כפארק לאומי בשנת 1964 והוא מהווה חלק מאתר המורשת העולמית טה ואהיפוונמו. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי הר אספיירינג בוויקישיתוף הפארק הלאומי הר אספירינג - באתר ה-DOC, מחלקת השימור של ניו זילנד הפארק הלאומי הר אספיירינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ניו זילנד ובנושא אתרי מורשת עולמית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדרג זיכרון

מדרג זיכרון מתאר את הסדר ההיררכי שבו מאורגן זיכרון המחשב בארכיטקטורת מחשב מודרנית. השיטה נועדה לנצל את תכונת מקומיות הזיכרון שאותה מפגינות רוב תוכניות המחשב, ולהאיץ את ביצועי המחשב. רוב המעבדים המודרניים פועלים בקצב הגבוה באופן משמעותי מקצב העבודה של הזיכרון הראשי, וכתוצאה מכך, המעבד נאלץ להמתין ללא הרף לפעולות האחזור והאחסון (I/O) של הזיכרון. בשיטת הניהול המדרגי, נתונים המשמשים את התוכנה מובאים להתקני זיכרון מהירים יותר בקרבת המעבד, ובשל תכונת מקומיות הזיכרון, מואצת מהירות הביצוע של התוכנית. הניהול המדרגי של הזיכרון הוא קריטי לביצועי המחשב. מהירות העיבוד המעשית של רוב סוגי התוכניות תלויה פחות במהירות המעבד ויותר במקומיות הייחוס בגישה לזיכרון, יעילות זיכרון המטמון, וכן בקצב העברת הנתונים בין הרמות השונות במדרג. מדרג הזיכרון ברוב המחשבים הוא כדלקמן: שימוש מיטבי במדרג הזיכרון מחייב שיתוף פעולה בין המתכנת, המהדר, מערכת ההפעלה והחומרה. במודל התכנותי של ארכיטקטורות UMA ו-CC-NUMA, ניהול זיכרון המטמון מתבצע תמיד בחומרה והוא חבוי ברמת התוכנה. ואכן, שפות תכנות ומערכות הפעלה מודרניות מסתירות את מדרג הזיכרון מהמתכנת, ומציגות מודל מפושט יותר הכולל לרוב רק שתי רמות: זיכרון ראשי וזיכרון משני, כאשר גם מידע הנכתב לזיכרון הראשי, עקב תכונת הזיכרון הווירטואלי, עשוי להיכתב בפועל לזיכרון המשני. עם זאת, בשפת סף ובשפות המאפשרות שימוש ישיר בשפת סף (כגון C), ניתן לגשת לאוגרים באופן ישיר. ארכיטקטורת פון נוימן זיכרון וירטואלי מדיה וקבצים בנושא מדרג זיכרון בוויקישיתוף מהירות הריצה של תוכניות המבצעות חישובים רבים על מעט מידע תלויה לחלוטין במהירות המעבד (CPU-Bound). תוכניות אלה נפוצות בפתרון בעיות חישוביות כגון חוזק מבנים וכדומה. זמני הגישה והגדלים המוצגים הם טיפוסיים למערכות מחשב בשנת 2007. רכיב אופציונלי, אינו מותקן בהכרח בכל המחשבים. זמני הגישה עלולים להיות לא אחידים בארכיטקטורת NUMA.
מרד סנקי

מרד סֶנָקִי הוא מרד שהתרחש באוקטובר 1998 במערב גאורגיה ואורגן על ידי קבוצת קצינים בהנהגת אקקי אליאבה, נגד נשיא גאורגיה, אדוארד שוורדנדזה. שורשי המרד במלחמת האזרחים של גאורגיה (1992-1993). אקקי אליאבה, מנהיג המרד, היה בין התומכים הפעילים של מי שהיה נשיא גאורגיה, זוויאד גמסחורדיה, והודח מהשלטון בשנת 1992, והובס גם בניסיונו המאוחר יותר לחזור לשלטון, בשנת 1993. אליאבה נעצר, ומאוחר יותר קיבל חנינה והצטרף שוב לצבא הגאורגי. ב-18 באוקטובר 1998, כ-200 חיילים גאורגים, בהנהגת אליאבה, עזבו את בסיסם ליד העיר סנקי (სენაკი), שבמערב גאורגיה, וצעדו לכותאיסי, העיר השנייה בגודלה בגאורגיה. כוחות הממשלה בלמו את המורדים לפני שהגיעו לעיר. ביום שלאחר מכן, לאחר קרב יריות קצר, שגרם למותו של לפחות אחד מהמורדים, החליטו המורדים לחזור לבסיסם. אליאבה וכ-30 מתומכיו ברחו, ו-31 מורדים אחרים נעצרו. חדשות BBC, 20.10.1998 (באנגלית) ליי ר., המרד הצבאי הגאורגי (1998) (באנגלית)
טקמינה גיטרות

טקמינה גיטרות היא יצרנית גיטרות יפנית שממוקמת למרגלות ההר טקמינה בעיר סקשיטה, יפן. טקמינה מפורסמת בעיקר בגיטרות האקוסטיות המוגברות שלה. החברה נוסדה במאי 1962, ובשנת 1978 הייתה בין הראשונות שייצרו גיטרות אקוסטיות מוגברות, וגם הייתה הראשונה שהציגה לעולם את הקדם-מגבר עם האקוולייזר. טקמינה הוקמה כעסק משפחתי קטן בשנת 1962, וייצרה גיטרות בעבודת יד להפצה מקומית בתקופה שבה המוזיקה והנגינה בגיטרה צברו פופולריות ברחבי יפן. בשנת 1968 הצטרף להנהלת החברה מהגר ממוצא אמריקאי בשם מס היראד, ומרגע הצטרפותו החל להגדיר סטנדרטים חדשים וטכניקות יצירה חדשות לעובדי החברה. בעקבות עליית איכות הגיטרות שיצרה החברה, ובעזרת הקשרים של היראד באמריקה, החלה החברה לראשונה בשנת 1975 לייצא את הגיטרות שלה אל מחוץ ליפן. מאותו הרגע הייתה החברה הצלחה גדולה בארצות הברית, מכיוון שבזכות האיכות הגבוהה של הגיטרות שייצרה שמה היה מפורסם בקרב נגנים בארצות הברית עוד לפני שהתחילה לייצא. בשנת 1978 הייתה טקמינה אחת מהחברות הראשונות בעולם שייצרו גיטרות אקוסטיות מוגברות. גיטרה אקוסטית מוגברת בנויה כך שיש לה תיבת תהודה והיא מתפקדת ככל גיטרה אקוסטית רגילה, אך בנוסף לזאת, הודות למיתרי המתכת שמותקנים בה, פיקאפ שממוקם בתוך גוף הגיטרה יכול לקלוט את תנודות המיתרים, ולשלוח את הצליל המופק מהם אל מערכת הגברה. הגיטרות האקוסטיות המוגברות של טקמינה היוו מהפכה בתחום, אך השינוי האמיתי שיצרה טקמינה היה בהמצאתה את הקדם-מגבר. הגיטרות האקוסטיות המוגברות אמנם שלחו את הצליל שמופק מהגיטרה אל מערכת הגברה, אבל הוא היה מתכתי וחד מכיוון שהפיקאפ קלט רק את תנודות המיתרים, ולא את כל הצליל מתיבת התהודה. לכן היה צורך ליצור רכיב שינעים את הקול שנשלח אל המגבר. וכך ב-1988 הציגה טקמינה לעולם את הקדם-מגבר הראשון עם אקוולייזר מובנה. קדם המגבר של טקמינה יכל, בעזרת האקוולייזר שבו, לשנות את הצליל שנשלח אל המגבר כך שיהיה נעים יותר. השינוי בצליל נעשה באמצעות התאמת העוצמה של שלושת הערוצים: בס (צלילים נמוכים), מידל (צלילים בינוניים), וטרבל (צלילים גבוהים). טקמינה יצרה כעת כלי נגינה מקצועי ואיכותי, שכלל איכויות צליל גבוהות, ביחד עם יכולת לנגן עם מערכת הגברה לצורך הופעות. כיום טקמינה היא חברה בקנה מידה עולמי, כשחברת ההפצה שלה היא ESP האמריקאית. הגיטרות של טקמינה מיוצרות כיום בשני קווי ייצור נפרדים: בהונג קונג ובפלורידה. טקמינה סיפחה אליה בתחילת שנות ה-90 את חברת אוביישן (Ovation) שמייצרת גיטרות אקוסטיות עם גב פלסטי. היבואניות של גיטרות טקמינה לישראל הן חנויות "מרום" ו"כלי זמר" . נגנים מפורסמים שידועים בשימוש שלהם בגיטרות טקמינה הם ברוס ספרינגסטין, בון ג'ובי, להקת The Eagles ודני סנדרסון. מדיה וקבצים בנושא טקמינה גיטרות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טקמינה גיטרות (באנגלית) טקמינה גיטרות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טקמינה גיטרות, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון טקמינה
טקמיני

האם התכוונתם ל... טקמיני גיטרות – חברת הגיטרות היפנית טקמיני (הר) – ההר בצפון יפן
מלחמה ושלום (סרט, 1956)

מלחמה ושלום הוא סרט קולנוע משנת 1956. סרט זה היה העיבוד הראשון לקולנוע של הרומן מאת לב טולסטוי. סרט זה בוים על ידי קינג וידור והופק על ידי דינו דה לורנטיס וקרלו פונטי. הפסקול נכתב על ידי נינו רוטה. בסרט מככבים אודרי הפבורן, הנרי פונדה, מל פרר, ויטוריו גסמן, אניטה אקברג, הרברט לום, אוסקר הומולקה, הלמוט דנטין, טוליו קארמינאטי, בארי ג'ונס, מילי ויטאל, אנה מריה פררו, וילפריד לוסון, מיי בריט, ג'רמי ברט וג'ון מילס. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב עבור הסרט הזר הטוב ביותר. כמו כן הסרט היה מועמד לפרס אוסקר עבור הבימוי הטוב ביותר (קינג וידור), הצילום הטוב ביותר והתלבושות הטובות ביותר. ערך מורחב – מלחמה ושלום מלחמה ושלום - הסרט משנת 1968 בבימויו של סרגיי בונדרצ'וק. מלחמה ושלום מדיה וקבצים בנושא מלחמה ושלום בוויקישיתוף "מלחמה ושלום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מלחמה ושלום", באתר נטפליקס "מלחמה ושלום", באתר AllMovie (באנגלית) "מלחמה ושלום", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מלחמה ושלום", באתר אידיבי "מלחמה ושלום", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים אמריקאיים ובנושא סרטים איטלקיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקלרומטר

סקלרומטר (אנגלית: Sclerometer) הוא מכשיר מדידה למדידת קשיות חומרים, שהומצא בשנת 1896 על ידי תומאס טרנר (Turner). מקור השם הוא במלה היוונית σκλερος שמשמעותה "קשה". המכשיר מתבסס על יהלום כמינרל הקשה ביותר בטבע. מידת הקשיות של כל חומר הנבדק במכשיר נקבעת על פי הקלות שבה ניתן לשרוט את החומר באמצעות ראש נע של יהלום. באמצעות מכשיר זה ניתן להעניק לחומרים שונים דירוג בסולם של "קשיות מוחלטת", להבדיל מסולם מוס שאיננו משקף יחס אמיתי בין החומרים. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנים מצחיקות

פנים מצחיקות (באנגלית: Funny Face) הוא סרט קולנוע מוזיקלי אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 1957. הסרט, בבימויו של סטנלי דונן כולל שירים רבים של ג'ורג' ואיירה גרשווין. ג'ו סטוקטון (המגולמת על ידי אודרי הפבורן) היא מוכרת ספרים ביישנית המתגלה על ידי צלם אופנה מפורסם (מגולם על ידי פרד אסטר). סטוקטון נלקחת לפריז ושם היא מתאהבת בצלם. הפבורן שרה במהלך המחזמר שלושה שירים בקולה-שלה (בניגוד לסרט גבירתי הנאווה, בו שרה מארני ניקסון את תפקידי השירה של הפבורן), וכן היא רוקדת בדואט עם אסטר. חברת האופנה גאפ השתמשה בקטעים מהסרט בפרסומותיה. בפרק S'Wonderful S'Marvelous עונה 7, של הסדרה בנות גילמור, במהלך ערב רומנטי צופים לורליי גילמור וכריסטופר היידן בסרט. בשנת 1990 קטע מהסרט מופיע בווידאו-קליפ של ויטני יוסטון - "I'm Your Baby Tonight". מדיה וקבצים בנושא פנים מצחיקות בוויקישיתוף "פנים מצחיקות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פנים מצחיקות", באתר נטפליקס "פנים מצחיקות", באתר AllMovie (באנגלית) "פנים מצחיקות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פנים מצחיקות", באתר Metacritic (באנגלית) "פנים מצחיקות", באתר אידיבי "פנים מצחיקות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
צביקה קרצנר

צביקה קרצנר (נולד ב-18 בפברואר 1954) הוא ראש המחלקה לתסריטאות בבית הספר סם שפיגל בירושלים, תסריטאי, במאי קולנוע, במאי טלוויזיה ומורה לתסריטאות. קרצנר נולד בתל אביב וגדל בחולון. למד בתיכון הדתי יבנה ובהמשך בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו כתב וביים את "גבור במילים", סרט קצר שזכה בפרס בתחרות הסרט הקצר ב-1978. בשנת 1983 כתב וביים עבור הטלוויזיה הישראלית את הדרמה "סחרור". מאז תחילת שנות השמונים עובד קרצנר כתסריטאי וכמורה לתסריטאות במוסדות לימוד אחדים - בית הספר לתסריטאות בתל אביב, בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, בית הספר חשיפה. במהלך השנים כתב עשרות תסריטים לסרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה: "עתליה", ״זהו זה!״, "שתי אצבעות מצידון", "החצי השני", "סלבריטי", "20 פלוס", "שערורייה", "רחוב סומסום", "האישה האחרת", "הירושה", "טיפול נמרץ" ו"כתב פלילי". בשנת 2018 כתב את סדרת הדיגיטל IMMORTALITY שהופקה על ידי בלקפילס ועלתה לאתר החברה באפריל 2018, והשתתף בתפקיד משנה בסרט העצמאי הקצר "יום רגיל" לצד ליטל שוורץ ובת-אל מוסרי. קרצנר מתגורר בתל אביב, היה נשוי לבמאית רונית קרצנר עד למותה ב-2020. אב לשתי בנות. צביקה קרצנר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית צביקה קרצנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צביקה קרצנר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי צביקה קרצנר, באתר ספר הקולנוע הישראלי
ימת יורון

ימת יורון (באנגלית: Lake Huron) היא אחת מחמש הימות הגדולות באמריקה הצפונית והאגם החמישי בגודלו בתבל. גודלה 59,596 קילומטר רבוע. ימת יורון היא המפורצת ביותר בין חמש הימות, אבל אין בה נמלים טבעיים טובים. כשני שלישים משטחה בחלקה המזרחי שייכים לקנדה ואילו חלקה המערבי שייך לארצות הברית. את צדה המזרחי היא חולקת עם הפרובינציה הקנדית אונטריו וממערב עם המדינה מישיגן שבארצות הברית. היא מחוברת באמצעות מצר מקינק (Mackinac) אל ימת מישיגן, באמצעות נהר סנט מארי אל ימת סופיריור, ובאמצעות נהר סנט קלייר אל ימת אירי. בין ימת יורון לימת אירי מצויה העיר דטרויט. בימת יורון נמצא האי מאניטולין, שהוא האי הגדול ביותר המצוי בתוך אגם. שטחו 2,776 קילומטר רבוע וחופיו המפורצים משמשים לנופש ולדיג. באי עצמו נמצאת ימת מאניטו ששטחה 106.42 קילומטר רבוע ובתוכה ישנם כמה איים קטנים. בצידה הצפון מזרחי נמצא מפרץ ג'ורג'יאן (Georgian Bay). מפרץ גדול שמהווה כרבע משטח הימה, ובו נמצאים מרבית מאיי הימה (כ 30,000 איים). מדיה וקבצים בנושא ימת יורון בוויקישיתוף ימת יורון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.