laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי גאורגיה–רומניה

יחסי גאורגיה–רומניה הם יחסי החוץ בין גאורגיה ורומניה. שתי המדינות כוננו רשמית את יחסיהן הדיפלומטיים ב-25 ביוני 1992. גאורגיה ורומניה, יחד עם אזרבייג'ן, הן חלק מפרויקט החיבור בין אזרבייג'ן–גאורגיה–רומניה (AGRI). פרויקט זה נועד להעביר גז טבעי אזרי לחוף הים השחור של גאורגיה, שם הוא יונזל ויועבר לנמל קונסטנצה בים השחור הרומני. משם, הגז יילקח לחלקים שונים של אירופה. פרויקט זה צפוי להסתיים עד 2024–2026. הוא החל בעקבות חתימת מזכר ב-13 באפריל 2010 על ידי נציגי שלוש המדינות. בשנת 2021, שגריר רומניה דאז בגאורגיה Răzvan Rotundu הודיע כי רומניה תתרום 10,000 יחידות חיסון חיסון אסטרהזניקה נגד COVID-19 לגאורגיה כדי לסייע למדינה להתמודד עם מגפת ה-COVID-19. אנטים האיברי הוא דמות היסטורית חשובה בגאורגיה וברומניה ומייצג סמל ליחסים בין מדינות אלו. הוא היה תאולוג גאורגי שנולד במאה ה-17 בממלכת כארתלי, שנודעה אז כאיבריה באירופה. הוא הגיע לנסיכות ולאכיה הרומנית בשנת 1689, שם הוביל את הדפוס של נסיך המדינה והיה אב מנזר של מנזרים שונים. הוא הדפיס וכתב ספרים רבים ובסופו של דבר הפך למטרופולין של ולאכיה, כאשר פעולותיו הגיעו גם לאזורים אחרים, כולל מולדתו גאורגיה. אנטים מת בשנת 1716. הוא הוכרז כקדוש על ידי הסינוד הקדוש של הכנסייה האורתודוקסית הרומנית בשנת 1992 והונצח על ידי אותו מוסד בשנת 2016 כאשר הכריז על אותה שנה כשנת הומאז' לאנטים. מאז 2002, נבחרות הרוגבי יוניון של רומניה וגאורגיה משחקות בכל שנה את גביע אנטים, הקרוי על שמו של אנטים האיברי. נכון ל-2021, גאורגיה זכתה בגביע 14 פעמים בעוד רומניה עשתה זאת 6 פעמים. גאורגיה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט וקונסוליה בקונסטנצה. רומניה מחזיקה בגאורגיה שגרירות בטביליסי. מדיה וקבצים בנושא יחסי גאורגיה–רומניה בוויקישיתוף "Georgia" (ברומנית). Ministry of Foreign Affairs of Romania. נבדק ב-6 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) >"ურთიერთობები საქართველოსა და რუმინეთს შორის" (בגאורגית). Ministry of Foreign Affairs of Georgia. נבדק ב-6 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Timeframe for implementation of AGRI project revealed". AzerNews. 8 במרץ 2019. {{cite news}}: (עזרה) "România, Azerbaidjan și Georgia au inventat un nou traseu al gazelor caspice. Cine îl va finanța? Cum comentați?". Ziarul Financiar (ברומנית). 14 באפריל 2010. {{cite news}}: (עזרה) "Azerbaijan, Georgia, Romania sign trilateral LNG terminal deal". IHS Markit. 14 באפריל 2010. {{cite news}}: (עזרה) "Romania to donate 10 000 doses of AstraZeneca to Georgia". Georgian Journal. 9 ביולי 2021. {{cite news}}: (עזרה) Brădățeanu, Virgil (27 בספטמבר 2019). "PORTRET: Sfântul Ierarh Martir Antim Ivireanul, Mitroplit al Țării Românești". Agenția de presă RADOR (ברומנית). {{cite news}}: (עזרה) "საქართველოს ნაკრებს ანთიმოზ ივერიელის თასი პრემიერ-მინისტრმა გადასცა (VIDEO)". MyRugby.ge (בגאורגית). 28 במרץ 2021. {{cite news}}: (עזרה)
יחסי לוקסמבורג–רומניה

יחסי לוקסמבורג–רומניה הם היחסים הבילטרליים בין לוקסמבורג ורומניה. לאורך ההיסטוריה, רומניה ולוקסמבורג המודרנית תמיד נהנו ממערכת יחסים ייחודית, שהחלה במאה ה-12, כאשר סקסונים טרנסילבנים שמקורם היה בין השאר מדוכסות לוקסמבורג, נדדו מזרחה והתיישבו בטרנסילבניה. תנועת הגירה שנייה התרחשה במאה ה-18 כאשר תושבי דוכסות לוקסמבורג דאז יצאו לכיוון מישורי הדנובה (באנאט טמשוואר), והתבססו כמתיישבים על אדמה זו שנכבשה בעבר על ידי ההבסבורגים מהטורקים וכיום היא חלק מרומניה. היחסים הדיפלומטיים הדו-צדדיים בין רומניה ללוקסמבורג כוננו לראשונה ב-8 בדצמבר 1920, ובשנת 1966 הועלו הנציגויות הדיפלומטיות בהתאמה לדרגת שגרירות. לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי, הממשלה הדמוקרטית של רומניה מינתה, בשנת 1990, את השגריר התושב הראשון שלה בלוקסמבורג. במהלך שילובה ההדרגתי במבנים האירו-אטלנטיים (האיחוד האירופי, נאט"ו), רומניה ולוקסמבורג מגדילות את הסינרגיה שלהן במסגרת בינלאומית דו-צדדית ורב-צדדית. יתרה מכך, ב-5 באפריל 2005 חתמו רומניה (ובולגריה) על אמנת ההצטרפות לאיחוד האירופי בלוקסמבורג, תחת נשיאות לוקסמבורג של מועצת האיחוד האירופי. לוקסמבורג מיוצגת ברומניה באמצעות שגרירותה באתונה, יוון, ובנוסף מחזיקה קונסוליה בבוקרשט. רומניה מחזיקה בלוקסמבורג שגרירות בלוקסמבורג סיטי. מדיה וקבצים בנושא יחסי לוקסמבורג–רומניה בוויקישיתוף רומניה ולוקסמבורג - היסטוריה משותפת
ויקטור בראר

ויקטור בראר (בצרפתית: Victor Bérard;‏ 10 באוגוסט 1864, מורה (Morez) – 13 בנובמבר 1931, פריז) היה היסטוריון, דיפלומט ופוליטיקאי צרפתי. כיום, הוא ידוע בעיקר בזכות עבודותיו על מחקרים הלניסטיים וגאוגרפיה של האודיסאה (אנ'). בתקופתו החלה הגאווה האירופית "לטהר" את מדעי הרוח וההיסטוריה מכל השפעה כנענית או פיניקית קדומה שהתגלתה בהם; בראר מחה נגד דרך זאת, ופירש את כתבי הומרוס באופן הרואה את הכנענים כמחנכי יוון הצעירה וכמתיישבים וסוחרים בה. הוא שיער מקור משותף לתנ"ך ולאודיסאה, אך לא זכה לראות בחייו את פענוח שירת אוגרית. "L'Angleterre et l'impérialisme" (אנגליה והאימפריאליזם) של בראר תורגם לאנגלית ופורסם ב־1906 כ־"British imperialism and commercial supremacy" (אימפריאליזם בריטי ועליונות מסחרית). L'Angleterre et l'Impérialisme, Armand Colin, Paris, 1900 Les Phéniciens et l'Odysée, Armand Colin, Paris, 1902–1903 (נערך מחדש ב־1927; ראו גם סריקה בארכיון האינטנרנט וסריקה באתר גאליקה) Les navigations d'Ulysse, Armand Colin, Paris, 1927–1929 (ו־1971) La Résurrection d'Homère, Bernard Grasset, Paris, 1930 (כרך 1 וכרך 2 בויקיטקסט הצרפתי) שאול טשרניחובסקי, אודיסאה (אחרית דבר), הוצאת עם עובד, 2009 (טשרניחובסקי מסכם את עיקרי טענותיו של בראר בנוגע לאודיסיאה). מדיה וקבצים בנושא ויקטור בראר בוויקישיתוף "Victor Bérard", in Je m'appelle Byblos, Jean-Pierre Thiollet, H & D, 2005, p. 250. שאול טשרניחובסקי, אודיסאה (אחרית דבר), הוצאת עם עובד, 2009: "אחד החוקרים הגדולים של הומרוס, מר וִיקטוֹר בֶּרַאר (Victor Bérard), שהקדיש 41 שנה לחקירת מספר שירים באודיסיה." Victor Bérard, La Résurrection d'Homère - Tome 1, Bernard Grasset, Paris, 1930, p. 73: "מעין אנטישמיות מדעית שררה בשנים 1890–1910, שבראשהּ עמד מר שלמה רינך, וגירשה מיוָן הקדומה את רוכליה ומוריה, גם ירדה לחייהם. במשיכת קולמוס אחת השמידם מר איזידור לוי מתוך תחומו של ים התיכון. ופוֹגרוֹם ממש נערך בהם ובכל הקדמונים והחדשים שגוננו עליהם ובכל המצבות שהיה בהן כדי להפריע את זעמם של הפיניקוֹפוֹבּים" (תרגם שאול טשרניחובסקי באחרית דבר לאודיסיאה). ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 304, 308 Adolphe G. Horon, Canaan and the Aegean Sea: Greco-Phoenician Origins Reviewed, Diogenes 15, 1967, עמ' 40–41 doi: 10.1177/039219216701505803 Cyrus H. Gordon, The Dreros Bilingual, Journal of Semitic Studies 8, 1963, עמ' 76 doi: 10.1093/jss/8.1.76: "... הגישה הפיניקית הנכונה של בראר לא החזיקה מעמד כנגד הגישה הלא־שמית השגויה של בלוך (אנ'). לרוע־המזל, ידיעותיו של בראר בבלשנות שמית לא הספיקו לו להגן במומחיות על עמדותיות הצודקות." נחום סלושץ, מחקרים עברים כנענים, לשוננו ב', 1930, עמ' 341–342 Victor Bérard, British imperialism and commercial supremacy, H. Fertig, 1973 "Review of Les Phéniciens et l'Odyssée par Victor Bérard". The Quarterly Review. 202: 344–370. באפריל 1905. {{cite journal}}: (עזרה)
יונתן בן עוזיאל

יונתן בן עוזיאל (המאה ה-1 לפנה"ס - המאה ה-1) היה תנא בדור הראשון לתנאים, גדול תלמידיו של הלל הזקן, שחי כמה עשרות שנים לפני חורבן בית שני. חיבר את תרגום יונתן - תרגום ופירוש של ספרי הנביאים לשפה הארמית. רבים נוהגים לעלות לקבר המיוחס לו ליד היישוב עמוקה שבגליל, כסגולה למציאת זיווג ופריון. ערך מורחב – תרגום יונתן בן עוזיאל בתלמוד הבבלי נאמר על יונתן בן עוזיאל: ואמר רבי ירמיה ואיתימא רבי חייא בר אבא: תרגום של תורה – אונקלוס הגר אמרו מפי רבי אליעזר ורבי יהושוע; תרגום של נביאים – יונתן בן עוזיאל אמרו מפי חגי, זכריה ומלאכי. ונזדעזעה ארץ ישראל ארבע מאות פרסה על ארבע מאות פרסה. יצתה בת קול ואמרה: "מי הוא זה שגילה סתריי לבני אדם?!". עמד יונתן בן עוזיאל על רגליו ואמר: "אני הוא שגליתי סתריך לבני אדם. גלוי וידוע לפניך שלא לכבודי עשיתי, ולא לכבוד בית אבא, אלא לכבודך עשיתי, שלא ירבו מחלוקת בישראל". ועוד ביקש לגלות תרגום של כתובים. יצתה בת קול ואמרה לו: "דייך". מאי טעמא? משום דאית ביה קץ משיח. — תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ג', עמוד א' התרגום כתוב בארמית גלילית, ומעיד על מקום חיבורו, ארץ ישראל. אמנם, כנראה שהתרגום המשיך לעבור עריכה ועיבוד בבבל ובעקבות כך נכנסו אליו מילים וביטויים בארמית בבלית. החוקרים סבורים כי העריכה הסופית של הגרסה שבידינו הסתיימה בבבל במאה ה-7 לספירה; חכמי בבל אף כינו אותו "תרגום שלנו". רוב מהדורות הדפוס של ספרי הנביאים, בהן מהדורת מקראות גדולות, הדפיסו את תרגום יונתן בן עוזיאל לנביאים בצד כל עמוד. בשונה מתרגום אונקלוס, יונתן בן עוזיאל בתרגומו מרחיב מעט את התרגום והסגנון ומשלב לעיתים דברי אגדה, אך גם הוא כאונקלוס מרחיק את ביטויי ההגשמה; התרגום לנביאים ראשונים הוא מילולי ברובו, ואילו על נביאים אחרונים הוא מדרשי. במסכת סוכה נאמר עליו: תנו רבנן שמונים תלמידים היו לו להלל הזקן שלשים מהן ראוים שתשרה עליהן שכינה כמשה רבינו ושלשים מהן ראוים שתעמוד להם חמה כיהושע בן נון עשרים בינונים גדול שבכולן יונתן בן עוזיאל קטן שבכולן רבן יוחנן בן זכאי... אמרו עליו על יונתן בן עוזיאל בשעה שיושב ועוסק בתורה כל עוף שפורח עליו מיד נשרף. — תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף כ"ח, עמוד א' רש"י כתב בפירושו על קטע זה: ”נשרף – שהיו מלאכי השרת מתקבצין סביביו לשמוע דברי תורה מפיו”. ובתוספות נאמר: ”כל עוף שפורח עליו מיד נשרף שהדברים שמחים כנתינתם בסיני שנתנה תורה באש וכעניין זה מצינו במדרש בעובדא דרבי אליעזר ורבי יהושע שהיו מסובין בסעודה וליהטה האש סביבם”. ערך מורחב – קבר יונתן בן עוזיאל מקום קברו אינו נזכר בספרות חז"ל, אך על פי עדות מסוף המאה ה-11 קברו שכן באזור דלתון, החל מראשית המאה ה-13 קברו מצוין בעמוקה הסמוכה. תרגומי התנ"ך תרגום התורה המיוחס ליונתן אוצרות חז"ל על תרגום המיוחס לרבי יונתן בן עוזיאל, הרב אלחנן יעקב דוד הכהן רבינוביץ', ה'תשפ"א 2021 הרב אהרן הימן, "יונתן בן עוזיאל", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ב, עמוד 285, באתר היברובוקס משה יהודה בלוי (עורך), "יונתן בן עוזיאל", יחוסי תנאים ואמוראים, ברוקלין ה'תשנ"ד, עמודים שכ"ה-שכ"ט, באתר היברובוקס יונתן בן עוזיאל, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" יונתן בן עוזיאל, "מסרים מן העמק" יונתן בן עוזיאל, מתוך סדרת פינות על חכמי ישראל עם הרב אורי שרקי, באתר ערוץ מאיר. צבי גילת, זיווגים ותיקונים בעמוקה, באתר ynet, 8 במרץ 2001 יונתן בן עוזיאל, באתר צפתנט התנא יונתן בן עוזיאל באתר "MyTzadik" יונתן בן עוזיאל המאה ה-1, דף שער בספרייה הלאומית חלקו הראשון של הציטוט חוזר גם בתלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קל"ד, עמוד א'; ובתלמוד ירושלמי, מסכת נדרים, דף י"ט, ע"ב.
יחסי אזרבייג'ן–רומניה

יחסי אזרבייג'ן–רומניה הם יחסי החוץ בין אזרבייג'ן ורומניה. נשיא אזרבייג'ן ביקר ברומניה באוקטובר 2004 ושתי המדינות חתמו עד כה על למעלה מחמישים הסכמים נפרדים. רומניה הכירה רשמית בעצמאותה של אזרבייג'ן ב-11 בדצמבר 1991. שגרירות רומניה באזרבייג'ן נפתחה ב-3 בנובמבר 1998, ושגרירות אזרבייג'ן ברומניה ב-19 במאי 2001. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-19 ביוני 1992. בעוד שהשתיים חולקות תחומים הדדיים במספר תחומים, ההתמקדות העיקרית הייתה בקשרי סחר ואנרגיה, עם משלחות סחר ושיחות תכופות בנוגע להמשך פיתוח קשרים כאלה והגדלת הסחר הדו-צדדי. הסחר שמקורו באזרבייג'ן גדול פי חמישה (161 מיליון דולר) המסחר שמקורו מרומניה (31.83 מיליון דולר). כחברה קיימת, רומניה היא תומכת חזקה בחברות העתידית של אזרבייג'ן בארגון האמנה הצפון-אטלנטית (NATO), תוך שהיא מציינת את החשיבות האסטרטגית של המדינה עבור סחר וספנות, במיוחד במבט לעבר אפגניסטן. בשנת 2000, אזרבייג'ן ורומניה חתמו על הסכם על שיתוף פעולה ביטחוני ביטחוני, ואחריו הסכם דומה על שיתוף מידע בשנת 2004. בדצמבר 2007 ביקרה באזרבייג'ן משלחת אנרגיה רומנית. שני הצדדים דנו בצינור גז והדגישו את חשיבות שיתוף הפעולה של שתי המדינות על מנת לספק "ביטחון אנרגטי באירופה". בשנת 2004 ערך נשיא אזרבייג'ן ביקור ממלכתי בן יומיים ברומניה, ובמהלכו קיימו שני המנהיגים פגישות פרטיות במגוון נושאים, לרבות, בין היתר, היחסים בין שתי המדינות והזדמנויות לשיתוף פעולה בנושא מלחמה בטרור. 11 הסכמים נפרדים נחתמו כתוצאה מפגישות אלה. כמו כן במהלך ביקור זה פתח הנשיא באופן רשמי בניין שגרירות חדש, תוך שימת דגש על תפקידה של השגרירות בהמשך ופיתוח היחסים בין העמים. אזרבייג'ן מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט. רומניה מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו. מדיה וקבצים בנושא יחסי אזרבייג'ן–רומניה בוויקישיתוף יחסי אזרבייג'ן–רומניה, ברשת החברתית פייסבוק יחסי אזרבייג'ן–רומניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "USACC NEWS". www.usacc.org. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-2018-03-14. "Farid Abdinbayov" (PDF). "NewsLibrary.com - newspaper archive, clipping service - newspapers and other news sources". nl.newsbank.com. נבדק ב-2018-03-14. "Energy, one of the most attractive fields for Romania and Azerbaijan - Financiarul.ro". Financiarul.ro (ברומנית). 2009-05-07. אורכב מ-המקור ב-2018-03-15. נבדק ב-2018-03-14. "APA - Romanian ambassador Nikolae Ureche: "Romania has always been and will be reliable partner of Azerbaijan"". אורכב מ-המקור ב-2012-02-25. נבדק ב-2009-05-14. "Trend News : Azerbaijan's strategic location is advantageous for NATO: Romanian Ambassador". אורכב מ-המקור ב-2009-05-14. נבדק ב-2009-05-14. "NewsLibrary.com - newspaper archive, clipping service - newspapers and other news sources". nl.newsbank.com. נבדק ב-2018-03-14. "AML - support.gale". www.accessmylibrary.com. נבדק ב-2018-03-14. "Azerbaijan Business Center - Azerbaijan and Romania discussed Trans-Caspian gas pipeline perspectives". אורכב מ-המקור ב-2011-10-03. נבדק ב-2009-05-14. "Breakthrough in Nabucco pipeline". Hürriyet (בטורקית). נבדק ב-2018-03-14. "AML - support.gale". www.accessmylibrary.com. נבדק ב-2018-03-14.
טלהאצ'י (נהר)

טלהאצ'י (באנגלית: Tallahatchie) הוא נהר באורך 370 קילומטר בשטח מיסיסיפי הזורם ממחוז טיפפה, דרך מחוז טלהאצ'י, אל מחוז לפלור, שם, נפגש עם נהר יאלובושה ויוצר את נהר יאזו. ניתן לשייט לאורך כ-160 קילומטר מהנהר. פירוש השם "טלהאצ'י" הוא "סלע מים" בשפתם של השבט הילידי צ'וקטו. כחלק מחוק בקרת השיטפונות הפדרלי משנת 1936, הממשלה הפדרלית של ארצות הברית בנתה סכר בקרת שיטפונות על הטלהאצ'י, בקרבת העיר סרדיס, מיסיסיפי, ובכך נוצר אגם סארדיס. נהר קולדווטר נהר יוקונה הישן תעלת נהר יוקונה נהר טלהאצ'י הקטן נהר טלהאצ'י הקטן הישן פאנולה קוויטמן (נתיב הצפה) תעלת ניקוז מקאיבור נהר טיפפה (Tippah) קאסידי באיו באיו השחור נחל אסקלמור נחל טילטובה מדיה וקבצים בנושא טלהאצ'י בוויקישיתוף טלהאצ'י, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Hopkins, Daniel J., editor (1997). Merriam-Webster's Geographical Dictionary. (Third Edition). Springfield, MA: Merriam-Webster, Inc. Publishers. p.1155.ISBN 0-87779-546-0 "The National Map". U.S. Geological Survey. נבדק ב-9 פבר' 2011. {{cite web}}: (עזרה) Hopkins. Merriam-Webster's Geographical Dictionary. Stafford, James Douglas. (16 November 1975). "The Way of the River". The Commercial Appeal. Mid-South Magazine. (Memphis, Tennessee). Mississippi State Highway Department. General Highway Map Panola County Mississippi. (Map) 1981. Mississippi State Highway Department. General Highway Map Tallahatchie County Mississippi. (Map) 1979.
Below

Below (בעברית: "מתחת", תעתיק: "בילאו") היא להקת אפיק דום מטאל שוודית. הלהקה הוקמה בתחילת שנת 2012, כאשר חברי הלהקה החליטו על הקמה של להקת דום מטאל שתעשה כבוד לסגנונות האפיים והאפלים יותר של דום מטאל (בניגוד לסטונר מטאל, שנעשה מאוד נפוץ בקרב חובבי הדום). בשנת 2014, הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Across the Dark River. ב-2017, הלהקה הוציאה את אלבומה השני, Upon a Pale Horse. האלבום Upon a Pale Horse זכה להתייחסות חיובית בבלוג הביקורות Angry Metal Guy, כאשר אחד מכותבי הבלוג שם את האלבום במקום השביעי בעשרת אלבומי המטאל הטובים ביותר של 2017, וכתב: "כאשר Candlemass כבר לא ממלאים את תפקידם כמאסטרים מודרניים של [אפיק] דום, להקות [אפיק דום] חדשות יותר כמו Crypt Sermon ו-Below עושים זאת". סבסטיאן "זב" ינסון - שירה אנדראס הדמן - גיטרה בס ינס "דוק" וסטרגרן - תופים פאוד - גיטרה ברג - גיטרה Below - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com Below | Metal Blade Records (באנגלית אמריקאית) Candlemass - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com Crypt Sermon - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com Steel Druhm, Steel Druhm's Top Ten(ish) of 2017, Angry Metal Guy, ‏2017-12-31 (באנגלית אמריקאית)
דריק לוקאסן

דריק לוקאסן (בהולנדית: Derrick Luckassen; נולד ב-3 ביולי 1995 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי ממוצא גאנאי המשחק בעמדת הבלם בפאפוס. לוקאסן נולד באמסטרדם בירת הולנד. גדל במחלקת הנוער של א.ז. אלקמאר, והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל ההולנדית. הוא ערך 69 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן כבש חמישה שערים. ב-10 ביולי 2017 חתם על חוזה לחמש עונות בפ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית, במדיה ערך 19 הופעות ליגה, וממנה הושאל להרטה ברלין מהבונדסליגה, לאנדרלכט מליגת העל הבלגית ולקסימפאשה ופתיח קארגומרוק מליגת העל הטורקית. ב-4 בספטמבר 2022 חתם על חוזה לשנתיים במכבי תל אביב מליגת העל. בסיום עונת 2023/2024 עזב את מכבי תל אביב. ב-20 ביולי 2024 חתם בפאפוס הקפריסאית. פ.ס.וו. איינדהובן אליפות הולנד (1): 2017/2018 מכבי תל אביב גביע הטוטו (1): 2023/2024 אליפות: 2023/2024 מדיה וקבצים בנושא דריק לוקאסן בוויקישיתוף דריק לוקאסן, באתר Transfermarkt דריק לוקאסן, באתר Soccerway דריק לוקאסן, באתר WorldFootball.net דריק לוקאסן, באתר FootballDatabase.eu מוטי פשכצקי, ‏מחפש את מקומו: מה עובר על לוקאסן במכבי ת"א?, באתר ערוץ הספורט, 22 באוקטובר 2022 DERRICK LUCKASSEN VOOR VIJF JAAR NAAR PSV באתר הרשמי של פ.ס.וו. איינדהובן, 10 ביולי 2017 (בהולנדית) לוקאסן חתם במכבי ל-2 עונות - מועדון הכדורגל מכבי תל אביב, באתר מועדון הכדורגל מכבי תל אביב, ‏באוגוסט 2022
סמואל נתנסון

סמואל נתנסון, גם סיליג נתנסון, זליג נתנסון או נתנסון ללא אזכור שם פרטי (בפולנית: Samuel Natanson;‏ נולד ב-1795 בלשנו, נפטר ב-14 ביולי 1879 בוורשה) היה סוחר ומממן יהודי-פולני, חלוץ תעשיית הסוכר בפולין. היה בנם של נתן מלשנו, הנקרא לסקי בפולנית, ואשתו פרנצישקה יזרעאלוביץ' שניהלו חנות בדים. ב-1866 פתח בנק בשם סמואל נתנסון ובניו, שהיה קיים עד 1932 והיה לבסיס העושר של משפחת נתנסון. היה בעל אחוזת סאניקי. בשנת 1852 ייסד את בית הכנסת הפרוגרסיבי ברחוב נלבקי. נשוי ללאוקדיה וינרב שיחד היו הורים ל-12 ילדים: משה (נולד ב-1818, נפטר בילדותו), הנריק (1820–1895, מוכר ספרים ומוציא לאור), לודוויק (1821–1896, רופא), ליאון (נולד ב-1822, נפטר בילדות), יוזף (1823–1854, סוחר), שימעון (1824–1894, בנקאי), סמואל (1826–1827), איגנץ (1828–1863, בנקאי), אדם (1829–1908, בנקאי ופטרון האמנויות), יעקוב (1832–1884, כימאי), פרנציסקה (נולדה ונפטרה ב-1834) ורוזליה (נולדה ב-1839). נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב אוקופובה בוורשה (קטע 20, רחוב 4). Reychman podaje 13 lipca Reychman podaje imię Felicja Grób Zeliga Natansona w bazie danych Cmentarza Żydowskiego przy ul. Okopowej w Warszawie Cmentarze m. st. Warszawy. Cmentarze żydowskie. Warszawa: Rokart. ISBN 83-916419-3-7. Cmentarz Żydowski w Warszawie. Warszawa: Państwowe Wydawnictwo Naukowe. p. 20. ISBN 83-01-04304-0. Szkice genealogiczne, Serja I. Warszawa: Hoesick F. pp. 141–147.
שגרירות ישראל בווינה

שגרירות ישראל בווינה היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל באוסטריה. היא נמצאת בסמטת אנטון פרנק 20, ברובע ה-18 של וינה. שגריר ישראל באוסטריה הוא דוד רוט תבנית:David Roet. השגרירות אמונה על ייצוג דיפלומטי של ישראל בסלובניה עם השגריר (שאינו תושב) זאב בוקר, ומשמשת גם כנציגת ישראל בסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (סבא"א) עם דוד נוסבאום כשגריר בסוכנות. דניאל קורט לוין מונה כנציג ישראל באוסטריה הכבושה כבר בסוף 1948, והוכר על ידי רשויות הכיבוש בתור הסמכות להנפקת אשרות נסיעה מאוסטריה לישראל. במסגרת תפקידו כקצין עלייה וסוכן קונסולרי, ובהמשך כקונסול, הועלו יהודים רבים ממחנות העקורים וכן במהלך כהונתו הועלו עצמות הרצל מאוסטריה לישראל. הנציגות הפכה לקונסוליה לאחר הכרתה דה פקטו של אוסטריה בישראל במרץ 1949. לוין סיים את תפקידו ב-1950. לאחר חתימת אמנת המדינה האוסטרית, נסיגת כוחות הכיבוש והקמת הרפובליקה האוסטרית השנייה ב-1955, הועלה דרג היחסים בין המדינות והקונסוליה הפכה לצירות, וב-1959 לשגרירות. לאחר מינוי קורט ולדהיים לנשיא אוסטריה, ישראל מחתה על מינויו בין היתר על ידי אי־מינוי שגריר חדש לאחר תום כהונתו של מיכאל אליצור ב-1986. במקומו גדעון ירדן שימש כממונה על היחסים. בתגובה לכך, צעד דומה נעשה מצד אוסטריה בשגרירותה בישראל. בשנת 2000, כאות מחאה על כך שראש מפלגת העם שיסל הרכיב קואליציה עם מפלגת החירות האוסטרית, הוחזר השגריר נתן מירון לישראל, וסגנו אילן בן־דב כיהן כשגריר בפועל. עד 5 בפברואר 2004, עת אברהם טולדו מסר את כתב האמנה לנשיא קלסטיל, לא היה שגריר רשמי באוסטריה מטעם ישראל. מבנה השגרירות שימש בעבר כאחוזה של אוטו פרנץ, ארכידוכס אוסטריה, אביו של הקייזר האחרון של האימפריה האוסטרו-הונגרית, קרל הראשון. קונסול כללי קונסול כללי; קודם לדרגת ציר במהלך הכהונה ממלא מקום הנשיא ממונה על היחסים; עקב מינוי קורט ולדהיים לנשיא, ישראל לא מינתה שגריר חדש. מירון הוחזר לישראל בעקבות ממשלת שיסל שהורכבה עם מפלגת החירות האוסטרית התחיל כסגן ראש המשימה, ואז סגן שגריר; מ-2000 היה ממלא מקום השגריר ושגריר בפועל שגרירות אוסטריה בישראל יחסי אוסטריה–ישראל אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות ישראל בווינה (בגרמנית, בעברית ובאנגלית) שגרירות ישראל בווינה, ברשת החברתית פייסבוק שגרירות ישראל בווינה, ברשת החברתית אינסטגרם שגריר ישראל באוסטריה, מרדכי רודגולד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שגרירות ישראל באוסטריה, ברשת החברתית אינסטגרם מ. אבי גילי, "צירות" שאיננה צירות בוינה, זמנים, 27 באוגוסט 1954 אוסטריה הכירה בישראל, הצופה, 16 במרץ 1949 משה יגר, ראשיתו של שירות החוץ 1948 - 1967, ירושלים: הוצאת כרמל, תשפ"א 2021, עמ' 106 ⁨שגריר ישראל יגיע מחר לווינה ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 23 יוני 1963 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il אורי דרומי, בכרם הלא רנטבילי הרסתי את גבי, באתר הארץ, 22 בינואר 2002 ⁨ דיוקנו של שגריר כסופר ומשורר | ⁨מעריב⁩ | 14 יוני 1974 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ממשלת ישראל: לעקור מן השורש מילים פייסניות המכסות על שנאה, באתר גלובס, 7 בפברואר 2000 דקלו, שמואל (2004-10-11). "בג"ץ: שגריר ישראל באוסטריה אברהם טולדו יסיים את כהונתו בסוף השנה". Globes. נבדק ב-2022-09-10. קודם לדרגת שגריר רק בדצמבר 2003. מסר את כתב האמנה בפברואר 2004 בשל דרישת שרים: שגריר ישראל הבא באוסטריה יוותר על אזרחותו הגרמנית, באתר ynet, 28 בנובמבר 2004
אבא (תואר כבוד)

אַבָּא היה תואר כבוד שניתן לחכמים יהודים בתקופת התנאים והאמוראים. תואר זה התווסף לשמם הפרטי, ולעיתים אף שימש שמם ממש. הרמב"ם הקביל בין התואר "אבא" לתארים הרבניים "רבן" ו"רבי", ונתן כדוגמה את אבא שאול, אולם בן דורו, יוסף בן יהודה אבן עקנין, קבע כי התואר "אבא" פחות מ"רב" שפחות מ"רבן" בהסתמך על הופעתם בכתובים. חוקרים אחדים ניסו להבחין בין קבוצת החכמים שנקראה "אבא" לבין אלה שלא. קאופמן קוהלר טען כי התואר אבא היה שייך לחכם שמוצאו מן האיסיים או שהתואר ניתן לעוסקים במעשי צדקה, טענות שהיו נתונות לביקורת והשגות. אברהם ביכלר הסיק בספרו "עם הארץ הגלילי" כי התואר "אבא" ניתן לחכמים בגליל, ואילו ביהודה נקראו החכמים שהוסמכו בתואר "רבי", אך גם בחלוקה זו ישנן סתירות נוכח קיומם של חכמים, דוגמת אבא שאול בן בטנית, שמוצאו בירושלים. הבלשן יחזקאל קוטשר טוען, בהשפעת המשמעות הארמית המורחבת של המילה "אבא", כי התואר ניתן לכיבוד הזקנים, ולאו דווקא בהתאם לדרגת הבקיאות בתורה. במסכת ברכות מובא כי אין קוראים לעבדים ושפחות אבא פלוני ואמא פלונית, למעט אלה של בית רבן גמליאל, שכינו אותם "אבא טבי" ו"אמה טביתא" על שום מעשיהם הטובים. בתקופת האמוראים התמעט הכינוי "אבא", בפרט בקרב אמוראי ארץ ישראל, אולם נפוץ השם "אבא" כשם פרטי. כשם פרטי ניתן השם כסגולה לאריכות ימים, וכך הדבר שימש גם בתקופות מאוחרות יותר, בעיקר בקרב יהדות אשכנז, לצד כינוי חיבה לשם "אברהם". בנצרות משמשת מושג ה"אב" לתיאור האל, ואף בבשורה על פי מתי מובא איסור להשתמש בתואר זה לבני אדם: ”וְאַל־תִּקְרְאוּ אָב לְאִישׁ מִכֶּם בָּאָרֶץ כִּי אֶחָד הוּא אֲבִיכֶם אֲשֶׁר בַּשָּׁמָיִם׃” (הבשורה על פי מתי, כ"ג, ט'). למרות זאת, התואר "אבא" שימש גם בנצרות המוקדמת בקרב נוצרים דוברי סורית, והתגלגל לאירופה לתיאור נושאי משרה בכנסייה, ובפרט אב מנזר (בלטינית abbas, ומכאן גם ביתר לשונות אירופה). תארים רבניים אבונא הרב אברהם אורנשטיין, "אַבָּא", אנציקלופדיה לתארי־כבוד בישראל א, תל אביב: "נצח", תשי"ח, עמ' 99–111, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) מירון ביאליק לרנר, לחקר הכינויים והתארים – א. אבא, תעודה, כרך ד'- מחקרים במדעי היהדות, עמ' 93–113
יואל גרינברג

יואל גרינברג הוא ויולן, מוזיקולוג ומרצה ישראלי. גרינברג החל בלימודי הכינור בהדרכתם של וולטר רייטר, רימה קמינקובסקי ודוד חן בקונסרבטוריון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. לאחר שירותו כקצין בצה"ל, השלים לימודי B.A במתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות. יואל גרינברג למד לתואר שני במוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים ולמד ויולה אצל אורה שירן. הופיע כסולן עם תזמורת "הלל" של האוניברסיטה העברית בירושלים באולם הנרי קראון בתיאטרון ירושלים, והיה חבר באנסמבל סולני תל אביב. בתחרויות האביב 2004, סיים גרינברג במקום השני בויולה סולו, ומאז הוא זוכה במלגה מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל. הוא השתלם אצל הויולנית רבקה גולני, והשתתף בכיתות אמן בהדרכתם של נובוקו אימאי, טביאה צימרמן ורביעיית גוארנרי. גרינברג הצטרף לרביעיית כרמל בסוף שנת 2003, ובשנת 2007 החל להנחות את סדרת הקונצרטים של הרביעייה "מעבר לקשת". גרינברג מתמחה במוזיקה מהמאה ה-18, ופרסם מאמרים בכתבי עת בינלאומיים מובילים, שחלקם זכו בפרסים יוקרתיים. בשנת 2022 ראה אור ספרו how sonata forms בהוצאות אוקספורד. בין השנים 2020 - 2023 שימש כפרופסור וראש המחלקה למוזיקה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2023 עבר לאוניברסיטה העברית. יואל גרינברג נשוי לשלומית ואב לארבעה. השישה מתגוררים בתל אביב. מדיה וקבצים בנושא יואל גרינברג בוויקישיתוף יואל גרינברג, באתר גוגל סקולר יואל גרינברג, באתר המחלקה למוזיקה באוניברסיטת בר-אילן אתר האינטרנט של רביעיית כרמל