laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
AOM

AOM נתיבי אוויר צרפתיים (Air Outre-Mer לשעבר) הייתה חברת תעופה השנייה בגודלה בצרפת בין השנים 1990–2003. AOM נוסדה בשנת 1988 בשם Air Outre Mer והתחילה להסיע נוסעים בשנת 1990 עם מטוסי מקדונל דאגלס DC-10 ודורנייר דו 228. באוקטובר 1991 התמזגה החברה Air Outre Mer עם החברה Minerve, חברה צרפתית שבסיסה היה בשדה התעופה "אורלי" שבפריז שהחלה לפעול בשנת 1975. שתי החברות החלו לפעול תחת השם AOM French Airlines על אף שלחלק המנהלתי קראו "AOM-Minerve S.A." "מינרב" הייתה חברת התעופה הראשונה שהתחרה ישירות עם חברת "אייר אינטר" בטיסות המקומיות בצרפת כשהחלה את הטיסות מפריז (אורלי)- לניס במאי 1990. במשך עשור "AOM" היוותה תחרות קשה מאוד ל"אייר פראנס" גם בנתיבים המקומיים וגם בנתיבים הבינלאומיים. בשל ניהולים כושלים בצי המטוסים ובהנהלה, חברת התעופה צברה במהירות חובות עצומים והפסיקה לפעול בשנת 2001, לבסוף החברה הכריזה על הליך פירוק לאחר מספר חודשים של שביתה וגררה אחריה מספר חברות תעופה שקרסו עימה במשך השנים שלאחר מכן (Aeris,Air Littoral ו-Eualair) כתוצאה מזה נשארו חברות "אייר פראנס" ו-"קורסאיירפליי" כשתי חברות התעופה הגדולות בצרפת. 15 מקדונל דאגלס DC-10-30 12 מקדונל דאגלס MD-83 2 איירבוס A340-200 2 איירבוס A340-300 2 בואינג 737-500 מדיה וקבצים בנושא AOM בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של AOM
בל צ'אלנג'

בל צ'אלנג' הוא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב ה-WTA הנערך בעיר קוויבק סיטי שבקנדה מאז שנת 1993. הטורניר משוחק באולמות על משטחים קשים. בין הזוכות המפורסמות בעבר: ג'ניפר קפריאטי, מריה שראפובה ולינדזי דבנפורט. אתר האינטרנט הרשמי של בל צ'אלנג' (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של בל צ'אלנג' (בצרפתית) אתר הטורניר (באנגלית) בל צ'אלנג', באתר ה-WTA (באנגלית)
חאנות קרים

חאנות קרים (בטטרית של קרים: قريم يورتى, בספרות הרבנית: קֵדָר) הייתה מדינה טטרית שהתקיימה בחצי האי קרים ובשטחים סמוכים לו במאות ה-15 עד ה-18. החאנות הוקמה כאשר שבטים קיפצ'קיים מאורדת הזהב בחרו לחדול מאורח חייהם הנוודי בערבות קומניה ולאמץ את חצי האי קרים, שהיה מחוז של האורדה כבר מ-1239, בתור מולדת. הבדלנים בחרו את חאג'י גיראי, מצאצאי ג'ינגיס חאן ואחד המועמדים לכתר האורדה, למנהיג. חאג'י ניהל "מלחמת עצמאות", שהוכתרה בהצלחה בשנת 1441, והומלך לח'אן ב-1449. מותו של חאג'י הצית מאבק ירושה בן עשור, עד להתערבותם של כוחות העות'מאנים, שתחת פיקודו של גדיק מהמט פאשה פלשו אל חצי האי בשנת 1475, הכניעו את נסיכות תאודורו ומושבות ג'נובה (קמבאלו, סולאיה וקאפה), ומינו את מנגלי גיראי, בנו של חאג'י, לח'אן. בעקבות כך הפכו הח'אנים של קרים לבני חסות של האימפריה העות'מאנית, אולם הותר להם חופש מסוים בניהול ענייניהם, כשהעות'מאנים מתייחסים אליהם יותר כבני ברית מאשר נתינים. בשנת 1502 הביס מנגלי את הח'אן האחרון של אורדת הזהב, ובכך חיסל את שאיפותיה של האחרונה לשלטון בקרים. במהלך המאה ה-16 הפכה ח'אנות קרים ליורשתה של אורדת הזהב, השתלטה על הממלכות הטטאריות שבין הים הכספי לוולגה (חאנות קאזאן וחאנות אסטרחן), והופכת לישות הטטארית החזקה ביותר, תוך שהיא מנהלת מסעות מלחמה מוצלחים נגד הממלכה הרוסית במוסקבה. הח'אנות המשיכה להוות כוח אזורי משמעותי עד תחילת המאה ה-18. שקיעתה של חאנות קרים הייתה תוצאה של החלשות האימפריה העות'מאנית ושינוי במאזן הכוחות במזרח אירופה לטובת יריבותיה. הצבאות הקרימאים לא הצליחו להשיג שלל במערכות שניהלו בשיתוף עם העות'מאנים, והרוסים הפכו לכוח חזק מדי מכדי שיאפשר לקרימאים מסעות ביזה בתחומו, בנוסף הסכם קרלוביץ בשנת 1699, אסר פשיטות שכאלו. השחיקה הפוליטית-כלכלית הובילה לקונפליקטים ומאבקי שליטה בין השבטים השונים שהרכיבו את החאנות. במחצית הראשונה של המאה ה-17 הופיעו מהמזרח שבטים קלמיקיים וניהלו מלחמה עם הקרימאים המוחלשים, תוך שהם כורתים ברית עם הרוסים. לקראת סוף המאה ה-17 כוחות אוקראינים ורוסים ניהלו קמפיינים ממושכים בדרום אוקראינה ובקרים, שפגעו עוד בח'אנות. היה זה במלחמה העות'מאנית-רוסית (1735–1739), תחת פיקודו של הרוזן כריסטופור מיניך, שהכוחות הרוסים הצליחו לבסוף לפרוץ לחצי האי ולזרוע הרס רב בדרכם. מצב הלוחמה נמשך גם במהלך מלוכתה של יקטרינה הגדולה. המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774) הסתיימה בהסכם קוצ'וק קאינרג'ה שהפך את קרים לעצמאית מהעות'מאנים ולמעשה תחת השפעה הולכת וגוברת של האימפריה הרוסית. החאן האחרון של קרים, סאהין גיראי, הודח על ידי יקטרינה ב-1783, תוך שהיא מספחת, דה פקטו, את חצי האי קרים, ומחסלת את הח'אנות. מדיה וקבצים בנושא חאנות קרים בוויקישיתוף ארמון החאנים של קרים בבהצ'הסריי
אולימפיאדת השחמט 1968

אולימפיאדת השחמט ה-18 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בלוגאנו, שבשווייץ, בין 17 באוקטובר ל-7 בנובמבר 1968. באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את: משה צ'רניאק 4+,2=,7- יוסף פורת 2+,8=,3- יאיר קריידמן 9+,4=,1- - מדליית כסף שמעון כגן 9+,3=,1- - מדליית זהב צדוק דומניץ 4+,6=2- מלכיאל פרץ 5+,4=,2- הנבחרת סיימה במקום 18. להלן התוצאות הקבוצתיות: מוקדמות נגד איטליה 1:3 - ניצחון נגד פורטוגל 1:3 - ניצחון נגד הפיליפינים 1.5:2.5 - ניצחון נגד ברית המועצות 4:0 - הפסד נגד אנגליה 2:2 - תיקו נגד קפריסין 0:4 - ניצחון נגד מקסיקו 0:4 - ניצחון גמר ב' נגד סקוטלנד 1:3 - ניצחון נגד ברזיל 2:2 - תיקו נגד איסלנד 2:2 - תיקו נגד הולנד 2:2 - תיקו נגד פינלנד 1.5:2.5 - ניצחון נגד מונגוליה 1.5:2.5 - ניצחון נגד אוסטריה 0.5:3.5 - ניצחון נגד שוודיה 2:2 - תיקו נגד בלגיה 2:2 - תיקו נגד קובה 1.5:2.5 - ניצחון נגד שווייץ 2:2 - תיקו נגד ספרד 2:2 - תיקו מידע על התחרות, באתר אולימפבייס (באנגלית)
בקצב אחיד בתנועות של הגוף

"בקצב אחיד בתנועות של הגוף" הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר עברי לידר (לא כולל את אלבום ההופעה), שיצא לחנויות ב-5 בספטמבר 2008. האלבום הוקלט עם להקת הליווי מהופעותיו של לידר ומשלב מוזיקה אלקטרונית עם כלים חיים. קדמו ליציאת האלבום הסינגלים "רק תבקש" (אשר הוצע חינם באתרו של לידר) ו"מתעורר". האלבום זכה להצלחה מסחרית ועד דצמבר 2008 נמכר בלמעלה מ־15,000 עותקים. מידע על האלבום בקצב אחיד בתנועות של הגוף באתר MusicBrainz טל פרי, ‏השמועות על מותו היו מוקדמות, באתר ‏מאקו‏, 4 בדצמבר 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחניים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מחניים (יישוב מקראי) – עיר מקראית מחניים – קיבוץ בגליל העליון נחל מחניים – נחל בגליל העליון המזרחי שדה התעופה ראש פינה – שדה תעופה סמוך לקיבוץ מחניים, המכונה גם "שדה תעופה מחניים" או "מנחת מחניים" מחניים (משחק ילדים) – משחק ילדים בכדור מחניים (כתב עת) – שימש בעבר כביטאונה של הרבנות הצבאית מחניים – ספרו של פרנץ מולנר משנת 1906, המוכר גם בתרגום אחר כ"הנערים מרחוב פאל" מחניים (שכונה בירושלים) – שכונה בצפון ירושלים ישיבת ההסדר מחניים – ישיבת הסדר במגדל עז בראשות הרב שלמה וילק ספריית מחניים – הוצאת ספרים שהוציאה סדרת ספרים לילדים. בית מחניים (פירושונים) – מספר בתים שכונו בשם זה
הקוסם

האם התכוונתם ל... הקוסם (דמות) – דמותו של הקוסם מארץ עוץ הקוסם (מחזמר) – מחזמר אמריקאי משנת 1974 הקוסם (סרט) – סרט קולנוע אמריקאי משנת 1978, The Wiz הקוסם (סרט, 1989) – סרט קולנוע אמריקאי משנת 1989, The Wizard הקוסם (סרט אנימציה) – סרט צרפתי משנת 2010, The Illusionist הקוסם! (מחזמר ישראלי) – מחזמר ישראלי משנת 1994 הקוסם (ספר) – הספר השני בסדרה הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות הקוסם (אוטוביוגרפיה) – ספרו האוטוביוגרפי של אייל ברקוביץ' קוסם קסם (פירושונים)
מני סלמה

מנחם סלמה המוכר כמני סלמה (נולד ב-1948) הוא צייר, פסל ומעצב. סלמה נולד בירושלים בשנת 1948. למד בשנים 1965-1968 בבצלאל במחלקה לקדרות. סלמה יוצר בדרך כלל על מצעים נטושים כגון מדפים, דלתות מטבח, לוחות עץ ומתכת וכריכות ספרים ישנים שהתבלו. משה קרון, אוצר תערוכתו של סלמה בבית האמנים בירושלים ב-2008, כתב: "מני סלמה הוא צייר ישראלי - נוף ההוויה המקומית, שבריריות הקיום ופחד המוות מוצאים את מקומם בסמלים ובתכנים המופיעים ונמוגים ביצירותיו. סלמה רשם משובח ואנין, הוא בעל כישרון נדיר להרים את העיפרון, ולהניח לציור לצבור את עוצמתו. אמירתו שירית מזוככת וחסכנית. הרישום במידה הקטנה היא בחירה באינטימיות - יש בה הזמנה לצופה להתקרב אל הרקמות העדינות והכואבות של חיינו." 1972 - גלריה "אנגל", ירושלים 1974 - גלריה Ina Broerse, אמסטרדם 1975 - גלריה G.S.A הילברסום, הולנד 1977 - בית האמנים בירושלים 1983 - בית האמנים בירושלים 1991 - מוזיאון ישראל, ירושלים 1994 - גלריית קיבוץ לוחמי הגטאות 1994 - מרכז הנצחה קריית טבעון 1996 - תערוכת יחיד, גלריה אתי נאמן, רמת השרון 2004 - "פסטלים", גלריה אגריפס 12, ירושלים 2005 - "רישומים מרובעים", אגריפס 12, ירושלים 2008 - "ז.כ.ר", בית האמנים בירושלים. 1986 - תערוכה משותפת ישראל – קולומביה 1986 - תערוכה קבוצתית – בית האמנים ירושלים 1992 - תערוכת זוכי פרס שר החינוך והתרבות, מוזיאון ישראל, ירושלים 1994 - "ארט פוקוס", בית האמנים, ירושלים 1995 - "אמן מתכנן לעצמו מצבת זיכרון", בית האמנים, ירושלים 1996 - "זיכרון קצר זיכרון ארוך", תערוכה נודדת בצפון קרולינה", ארצות הברית 1996 - תערוכת עשור להענקת פרס שר החינוך והתרבות ליוצרים בתחום האמנויות, מוזיאון תל אביב 2000 - "בחירת האמן", גלריה גורדון, תל אביב 2001 - "רשמים I- רישום בישראל עכשיו", בית האמנים, ירושלים 2004 - תערוכת אמני הגלריה, גלריה אגריפס 12, ירושלים 2008 - "Masters of Drawing", אגריפס 12, ירושלים 1969 - זכה בפרס משרד השיכון לעיצוב וביצוע קיר קרמי במבנה ציבור בעיר לוד 1969 - פרס קרן שרת לאמנים צעירים 1980 - פרס ע"ש עופר פניגר 1989 - פרס ליצירה אמנותית ע”ש שושנה איש-שלום 1992 - פרס שר החינוך והתרבות לציור ופיסול, תשנ"ב מני סלמה ז.כ.ר (כולל רשימת ציוני דרך בדרכו של סלמה)(הקישור אינו פעיל), אתר בית האמנים בירושלים, נובמבר 2008 רותי דירקטור, אריה ארוך, מני סלמה, אבי סבח. בית האמנים ירושלים, בלוג "הצופה" של רותי דירקטור, 6 בנובמבר 2008 משה קרון, מני סלמה - בית האמנים ירושלים, ‏Sub Stance - הבלוג של משה קרון, 8 בדצמבר 2008 Masters of Drawing מבחר מציורי מני סלמה, יחד עם ציורי אמנים נוספים מני סלמה - ז.כ.ר, אתר בית האמנים, 2008
בן יהודה

האם התכוונתם ל... אישים איסי בן יהודה (גם: "יוסף הבבלי" או "איסי איש הוצל") - תנא שחי בסוף המאה השנייה ובתחילת המאה השלישית לספירה אליעזר בן-יהודה – מחוללה של החייאת הדיבור העברי איתמר בן-אב"י – בנו של אליעזר בן-יהודה. שמו המקורי היה בן-ציון בן־יהודה: עיתונאי עברי ופעיל ציוני ברוך בן-יהודה – מנהל גימנסיה הרצליה ומנכ"ל משרד החינוך והתרבות דינה בן-יהודה – רופאה ישראלית מומחית להמטולוגיה, כפרופסור באוניברסיטה העברית ומנהלת המערך ההמטולוגי במרכז רפואי הדסה נתיבה בן-יהודה – בתו של ברוך בן-יהודה, סופרת, "לוחמת למען הלשון העברית" יונה בן יהודה ("יבי") – עיתונאי, פובליציסט ומשורר ישראלי ישראל בן-יהודה – מלוחמי המחלקה הסורית של הפלמ"ח ער – מהמקרא: בנו הבכור של יהודה, ובעלה של תמר נדב בן-יהודה – מטפס הרים ישראלי וצלם טבע בתנאי קיצון. ראלי בן-יהודה – מתעמלת ישראלית תרבות פרויקט בן-יהודה – פרויקט להעתקת הקלאסיקה של הספרות העברית לרשת מילון בן-יהודה – מילון היסטורי חשוב של השפה העברית עופר אדרת, 80 שנה אחרי שעלו לארץ, יוצא לאור המילון הייקי הראשון, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2012 רחובות רחוב בן-יהודה – רחוב ראשי בעיר תל אביב הקרוי על שם אליעזר בן יהודה מדרחוב בן-יהודה – מדרחוב בירושלים הקרוי על שמו של אליעזר בן יהודה הפיגוע ברחוב בן-יהודה (1948) – פיגוע שאירע במהלך מלחמת העצמאות ובו נרצחו עשרות יהודים בר יהודה
אביגדור הכהן

הרב אביגדור בן אליהו כהן צדק (או ר' אביגדור כ"ץ, או ר' אביגדור הכהן) מווינה, היה מבעלי התוספות בתחילת המאה ה-13. גדול פוסקי דורו באוסטריה. נולד לרבי מנחם[דרושה הבהרה]. בצעירותו למד בצרפת, אך את עיקר תורתו שאב מר' שמחה משפיירא בגרמניה, שעל היחסים ביניהם כתב ר' יצחק אור זרוע כי ר' אביגדור "יצק מים על ידי ר' שמחה כאלישע אשר יצק מים על ידי אליהו". בהמשך עבר לאיטליה, שם למד אצל רבי אליעזר בן שמואל מוורונה. באיטליה עמד בקשרים הדוקים עם רבינו צדקיה בן אברהם, מחבר שיבולי הלקט, שאף הרבה לצטט מתורתו של ר' אביגדור. לאחר מכן קבע את מושבו בווינה שבאוסטריה, והרביץ שם תורה יחד עם חתנו ר' חיים בן משה הכהן. כנראה, היה לו אח בשם ר' אליעזר הכהן. עם תלמידיו של רבי אביגדור כ"ץ הידועים לנו נמנים: רבי חיים אליעזר בן יצחק, המכונה "מהר"ח אור זרוע", בנו של רבי יצחק מווינה רבי הלל בן שמואל מוורונה רבי עובדיה מניישטט חכמי איטליה בני משפחת הענוים: רבי צדקיה בן אברהם ואחיו רבי בנימין בן אברהם, ובני-דודם רבי צדקיה ורבי משה ורבי יחיאל בני רבי בנימין הרופא. יש הסבורים שגם מהר"ם מרוטנבורג נמנה בין תלמידיו. דיני איסור והיתר לרבינו אביגדור כהן צדק פירוש למגילת אסתר פירוש למגילת שיר השירים, ירושלים תשנ"ה, באתר hebrewbooks שערי מוסר, באתר hebrewbooks בשנת תשנ"ו נדפס "פירושים ופסקים על התורה לרבינו אביגדור הצרפתי". המהדיר ייחס פירוש זה לר' אביגדור הצרפתי בן יצחק. ואולם, נמצאה זהות מסוימת בין תורתו של ר' אביגדור כ"ץ לפירוש זה, אך מאידך ניכר מחיבורו שהיה חכם צרפתי, דבר שאינו מתאים לר' אביגדור כ"ץ, שכאמור עיקר תורתו מגרמניה. פירוש למגילת איכה (מוסד הרב קוק, ירושלים תשע"ב, מכתב יד המבורג) אליקים כרמולי, אֲבִיגְדוֹר כֹּהֵן, בתוך: תולדות גדולי ישראל, מיץ: אפרים הדאמר, תקפ"ח. עמ' יד-טו, באתר היברובוקס שמואל יוסף פין, הערך "הר"ר אביגדור בהר"ר אליהו הכהן", בתוך: כנסת ישראל, ורשה תרמ"ז, עמ' 5, באתר היברובוקס הרב נפתלי יעקב הכהן, "רבינו אבגדור הכהן", אוצר הגדולים אלופי יעקב, חיפה, תשכ"ז–תש"ל, חלק ב, באתר היברובוקס "אביגדור בן אליהו הכהן", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, באתר היברובוקס שמחה עמנואל, שברי לוחות עמ' 172–181, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים תשס"ז. כתב יד, שערי מוסר, פריס, מאה 14, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית אביגדור בן אליהו כהן צדק, דף שער בספרייה הלאומית שמחה עמנואל אצל רבי שמריה בן מרדכי, שבלי הלקט סי' כז, מהד' מירסקי עמ' 209. תשובות חדשות של ר' יצחק אור זרוע, עמ' 121. על פי שמחה עמנואל, שברי לוחות, ירושלים תשס"ז, עמ' 175. ולמקורות נוספים עי' שם הע' 102. שמחה עמנואל, שברי לוחות עמ' 179, מאגנס, ירושלים תשס"ז. אוצר הגדולים, חלק ב, דף יא א"פ הערשקאוויטש, ירושלים תשנ"ו. על פי שמחה עמנואל, שברי לוחות עמ' 175, מאגנס, ירושלים תשס"ז.
תצלום בזק

תצלום בזק, הנקרא גם סנפשוט (באנגלית: snapshot), מוגדר כתצלום שנעשה באופן ספונטני ומהיר, בדרך כלל ללא כוונה אומנותית או עיתונאית. מקור הביטוי באנגלית הוא מונח מעולם הציד - snap shot, באנגלית "ירייה מהירה". תצלומי בזק נחשבים בדרך כלל חובבנים, ללא מיקוד או חסרי מסגרת וקומפוזיציה. נושאים טיפוסיים של תצלומי בזק הם אירועים יומיומיים כימי הולדת, מסיבות, שקיעות, ילדים משחקים, תמונות קבוצתיות, חיות מחמד וכדומה. הרעיון של צילום בזק נחשף לראשונה, באופן רחב, על ידי חברת "קודאק", שייצרה את המצלמה מדגם Brownie בסביבות 1900. "קודאק" עודדה משפחות לצלם רגעים ללא צורך בהפקת תמונות מושלמות, והפרסומת שלה עודדה את הצרכנים "לחגוג רגעים בחיים" ולמצוא "רגעי קודאק". מסורת זו נמשכת עד היום, בעזרת מצלמות דיגיטליות פשוטות וזולות המכילות מבזק ובקרה אוטומטית של החשיפה, המיקוד ומהירות התריס, ומייצרות תמונות באיכות טובה ובצורה פשוטה. בישראל מוכר אלכס ליבק כצלם המשתמש בין היתר בטכניקה של תצלומי בזק. צילומי הרחוב שלו, המתפרסמים מדי שבוע במדור "המאה ה-21" בעיתון "הארץ", הוגדרו על ידיו כצילומים ספונטניים, וללא קומפוזיציה מתוכננת. מדיה וקבצים בנושא תצלום בזק בוויקישיתוף רוגל אלפר, "שלטון הרחוב": ריאיון עם הצלם אלכס ליבק, באתר nrg‏, 14 ביוני 2008
מספר קפרקר

מספר קַפְּרֵקַר הוא מספר טבעי, השווה לסכום הרישא והסיפא של הייצוג העשרוני של ריבועו. אפשר באותו אופן להגדיר מספרי קפרקר בכל בסיס אחר. המספרים קרויים כך על-שם המתמטיקאי ההודי דאטארייה רמאצ'אנדרה קפרקר. בניסוח מדויק יותר, X {\displaystyle X} הוא מספר קפרקר (בבסיס b {\displaystyle b} ) אם אפשר לפרק X = A + B {\displaystyle X=A+B} כך שמתקיים עבור שלם n {\displaystyle n} כלשהו:   X 2 = A ⋅ b n + B {\displaystyle \ X^{2}=A\cdot b^{n}+B} , כאשר   B < b n {\displaystyle \ B<b^{n}} . Iannucci (ראו מקור להלן) הוכיח שמספרי קפרקר בבסיס b עם רישא באורך n עומדים בהתאמה מלאה לפירוקים של   b n − 1 {\displaystyle \ b^{n}-1} לגורמים זרים. היינו, אם   b n − 1 = d d ′ {\displaystyle \ b^{n}-1=dd'} כאשר d ו- 'd זרים, ו-   t {\displaystyle \ t} הוא ההפכי של d מודולו 'd, המקיים   0 < t < d ′ {\displaystyle \ 0<t<d'} , אז d*t הוא "מספר קפרקר", וכל מספר קפרקר מתקבל באופן הזה. כך אפשר לתרגם את כל הבעיות הקשורות למספרי קפרקר לשאלות על מחלקים של מספרים מן הצורה   b n − 1 {\displaystyle \ b^{n}-1} . דוגמה: 9 הוא מספר קפרקר, מכיוון ש- 81 = 9² ו- 9 = 1 + 8. גם 95121 מקיים את אותה תכונה: בסימוני התיאור לעיל,   9999 = d ⋅ d ′ {\displaystyle \ 9999=d\cdot d'} עבור d=2439 ו- d'=41, וההפכי הוא   41 − 1 ≡ 39 ( mod 2439 ) {\displaystyle \ 41^{-1}\equiv 39{\pmod {2439}}} ; המספר 95121 מתקבל כמכפלה   2439 ∗ 39 {\displaystyle \ 2439*39} . מספרי קפרקר הקטנים ביותר בבסיס 10 הם: 1, 9, 45, 55, 99, 297, 703, 999, 2223, 2728, 4879, 4950, 5050, 5292, 7272, 7777, 9999, 17344, 22222, 38962, 77778, 82656, 95121, 99999, 142857, 148149, 181819, 187110, 208495, 318682, 329967, 351352, 356643, 390313, 461539, 466830, 499500, 500500, 533170 בבסיס בינארי, כל המספרים המשוכללים הזוגיים הם גם מספרי קפרקר. קל להוכיח שכל מספר בבסיס b שהוא מהצורה   b n − 1 {\displaystyle \ b^{n}-1} הוא מספר קפרקר:   ( b n − 1 ) 2 = b 2 n − 2 b n + 1 {\displaystyle \ (b^{n}-1)^{2}=b^{2n}-2b^{n}+1} ומספר זה ניתן לפצל לרישא   b n − 2 {\displaystyle \ b^{n}-2} ולסיפא 1, שסכומם הוא המספר המקורי   b n − 1 {\displaystyle \ b^{n}-1} (תכונה זו נשמטה מעיניו של קפרקר במאמר שבו הציג את המספרים לראשונה). לפיכך בכל בסיס קיימים אינסוף מספרי קפרקר. מספר קפרקר, באתר MathWorld (באנגלית) D. R. Kaprekar, On Kaprekar numbers, Journal of Recreational Mathematics, 13 (1980-1981), 81-82. M. Charosh, Some Applications of Casting Out 999...'s, Journal of Recreational Mathematics 14, 1981-82, pp. 111-118 Douglas E. Iannucci, The Kaprekar Numbers, Journal of Integer Sequences, Vol. 3 (2000), http://www.math.uwaterloo.ca/JIS/VOL3/iann2a.html מספרי קפרקר באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
חברת בית

לצורכי מס יכולה חברה להפוך עצמה לחברת בית. האופן שבו ממסים, חברה שהגדירה עצמה חברת בית שונה מחברה רגילה באופן המזכיר חברה משפחתית וחברה שקופה. דהיינו, אופן מיסויה יהיה כחברת צינור, כאילו הייתה יחיד ולא יהיה כחברה או לעיתים כיחיד ולעיתים כחברה. הבסיס הסטטוטורי לכך הוא סעיף 64 לפקודת מס הכנסה. חברת הבית היא חברת מעטים. לפי סעיף 76 לפקודת מס הכנסה חברת מעטים היא חברה בשליטת 5 בני אדם לכל היותר. בהקשר לחוק זה, "בן אדם" מבחינה משפטית כולל גם אדם וקרובו, אדם ובא כוחו, שותפים בשותפות, חברה וחבר בני אדם. מכאן שבפועל יכול שתהא חברת מעטים שהשליטה המעשית בה נחלקת בין למעלה מ-5 אנשים. סייג להגדרה רחבה זו הוא כי חברה ש-80% מהון מניותיה מוחזק או מצוי בשליטת חברה אחרת שאיננה חברת מעטים או חברה שיש לציבור עניין ממשי בה (שאחד מבעלי מניותיה הוא חברה צבורית לא תחשב לחברת מעטים). חובה להגיש בקשת להיות חברת בית עד שלושה חודשים מיום התאגדותה. כל רכושה ועסקיה הם אחזקת בניינים. הפרשנות המקובלת של רשות המיסים היא שדי כי הפעילות העיקרית היא אחזקת בניינים. סעיפים 76 עד 81 קובעים כי אם חברת מעטים לא חילקה דיבידנד לבעלי מניותיה אך מתברר כי יש לה רווחים לחלק, ואי החלוקה גוררת הימנעות ממס, רשאי מנהל רשות המיסים להורות כי יתייחסו לרווחים כאילו חולקו כדיבידנד, וזאת בכפוף להתייעצות עם ועדה מייעצת ומתן זכות שימוע לחברה. מעשית לא הוקמה עד היום ועדה מייעצת וסעיף זה שלו פוטנציאל אנטי-תכנוני רב הוא אות מתה. חברת בית היא אחת מ"חברות הצינור". חברה המוגדרת חברת בית מקנה לבעלי המניות בה מעמד ייחודי. הכנסות החברה ייוחסו לכל אחד מבעלי המניות במישרין וימוסו לפי שיעור המס השולי המוטל עליו. לכאורה, במרבית המקרים, יעדיף היחיד כי המס שיושת על הכנסות החברה יהיה לפי מס החברות, שנמוך משמעותית מהמס השולי המקסימלי המוטל על יחידים. עם זאת, תכנון מס בסיסי (אך כזה המצוי במחלוקת עזה) יאמר כי כאשר חברה מרוויחה יותיר בעל המניות את החברה במעמדה הרגיל. משעה שהיא מפסידה, יהפכה לחברת בית, וינכה את ההפסד מהכנסותיו האישיות. ראוי להדגיש כי לא יותר לנישום קרי לבעל חברת הבית לקזז הפסדים ברמת האישית בתקופה בה החברה הייתה רגילה, את ההפסדים תוכל החברה לקזז רק כנגד רווחים בעתיד. כיום לא ניתן יותר להפוך מחברה רגילה לחברת בית, כך שמרבית תכנוני המס בעניין חברות בית לא רלוונטיים. חברת בית יכולה לחדול מלהיות חברת בית אך משחדלה לא תוכל לשוב ולהיות חברת בית מיסוי דמי שכירות
המשמר העצמאי של הרגימנט המוטס ה-345

המשמר העצמאי של הרגימנט המוטס ה-345 של הכוחות הרוסיים המוטסים (Возду́шно-деса́нтные войска́ - ‏ВДВ) הייתה פעילה בין השנים 1994-1998. היחידה נקראה במקור משמר דיוויזיית הרובאים ה-105, והפכה לאחר מכן למשמר המוטס ה-105 בפרגנה (Фарғона) באוזבקיסטן סס"ר. היא תיפקדה זמן מה עם הארמייה ה-40 באפגניסטן. במהלך אותה תקופה יחידות של המשמר השתתפו בקרב על גבעה 3234. מאוחר יותר, נסוגה היחידה לגודאותה שבאבחזיה אסס"ר (כיום אבחזיה) שבגאורגיה סס"ר, ולקחה חלק בדיכוי ההפגנות במרכז טביליסי ב-9 באפריל 1989, שנקראה הטרגדיה של 9 באפריל, וכן לקחה חלק במלחמת אבחזיה. לאחר מכן שונה שם היחידה לבסיס הצבאי ה-50, והרגימנט המוטס ה-10. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מניקור

מניקור הוא טיפול קוסמטי לציפורניים וכפות הידיים. הטיפול מתבצע במסגרות ביתיות, או בסלון טיפוח. מניקור כולל בתוכו סידור הציפורניים, קיצור אורכן ושיופן לצורה הרצויה, טיפול בעור שמסביב לציפורן ואף מריחת לק. טיפול בכפות הרגליים קרוי פדיקור, וטיפול בציפורני אצבעות כף הרגל קרוי מיני פדיקור. לאחר המניקור ומריחת הלק יש שמוסיפות גם ציור או עיצוב ושימוש במדבקות או אבני חן מדומות או אמתיות. במקומות שונים בעולם, העוסקים במניקור נדרשים לפעול בהתאם לתקנות, ולעבור הסמכה מהרשויות. לימודי המניקור הבסיסיים כוללים את אנטומיית הציפורן, כלי עבודה, חומרים ותכשירים שונים, מכון היופי וסביבת העבודה, התמחות בשיטת העבודה הרצויה ולבסוף טכניקות מניקור מעשיות. נהוג להתנסות מספר פעמים על גבי ציפורני מתנדבות לפני תחילת העבודה וקבלת לקוחות. השם מניקור מגיע מהמילה הצרפתית manucure המציינת טיפול המבוצע לידיים, אשר במקור הגיעה מהמילים הלטיניות "יד" (Manus) ו"טיפול" (Cura). אזכורים היסטוריים ראשונים למניקור הופיעו לפני כ-5,000 שנים[דרוש מקור]. כיום מקובל לומר בעברית "לעשות ציפורניים" כשהכוונה למניקור. מתברר שהיה זה צירוף לשוני שמופיע במקרא, וכוונתו הימנעות מגזירת ציפורניים. "וְגִלְּחָה, אֶת-רֹאשָׁהּ, וְעָשְׂתָה, אֶת-צִפָּרְנֶיהָ." המניקור עוסק בטיפול ברקמות מתות בלבד. כלי העבודה צריכים לעבור ניקוי וחיטוי יסודיים ואף תהליך עיקור אם הטיפול עלול לפגוע ברקמות חיות. פעולות אלה מתבצעות לאחר סיום בטיפול בלקוחה ולפני קבלת הלקוחה הבאה, ומוגדרות היטב על פי הגופים האמונים על בריאות, רפואה וגיהות. המכון וסביבת העבודה עוברים ניקיון יסודי בין לקוחה ולקוחה ובסוף יום העבודה. לעיתים סלוני מניקור מציעים לרכישה ערכה אישית לטיפול, על מנת להימנע מבעיות סניטציה שעלולות להיווצר כתוצאה מהעברת כלים בין מטופלים שונים. הערכות האישיות יכולות להישמר בסלון עצמו, להילקח על ידי המטופלים, או להיזרק לאחר שימוש חד פעמי. לצורת הציפורן חשיבות רבה, ועליה להיות מותאמת למבנה העצם (Distal Phalanges), למבנה וצורת מיטת הציפורן, לקפלי העור הצדיים, לאופי והתנהלות אישית ולתחום העיסוק. ניסיון לחרוג מהמבנה הרצוי עלול לגרום לאי נוחות ואף לתופעות ציפורניים ועור. ישנן מספר צורות נפוצות לעיצוב הציפורניים: אליפטי, אליפטי-מרובע, מחודד, דמוי שקד, עגול, מרובע, מרובע עם קצוות מעוגלים וישר עם קצוות מעוגלים. במאי 2015, העיתונאית שרה מסלין ניר פרסמה בניו יורק טיימס כתבה בת שני חלקים: "המחיר של ציפורניים יפות" ו-"ציפורניים מושלמות, עובדים מורעלים" - כתבות העוסקות ביחס נצלני לעובדים בניו יורק בתחום המניקור. כתוצאה מכך, באמצע אותו החודש, הורה מושל מדינת ניו יורק, אנדרו קואומו, על נקיטת פעולות מיידיות בהקמת כוח משימה חוצה ארגונים, על מנת למנוע את היחס הנצלני בתעשיית סלוני הציפורניים בניו יורק. סן בנדטו, מניקור יהלומים ב-51,000 דולר, באתר ynet, 8 במאי 2011 ספר דברים, פרק כ"א, פסוק י"ב
פדיקור

פדיקור (נגזר מהמילים הלטיניות: Pedis, כלומר "כף הרגל", וCura, כלומר "טיפול"). הוא טיפול קוסמטי של כפות הרגליים וציפורני הרגליים, המקביל למניקור, הנעשה בכפות הידיים. פדיקור נעשה למטרות קוסמטיות, או טיפוליות. טיפולי הפדיקור פופולריים מאוד ברחבי העולם, במיוחד בקרב נשים. הפדיקור כולל טיפול לא רק עבור הציפורניים. במהלך פדיקור לעיתים משפשפים ומקלפים תאי עור מתים בסוליות כפות הרגליים באמצעות אבן גסה (לעיתים קרובות אבן פומיס). טיפוח העור במהלך טיפול הפדיקור מסופק לעיתים קרובות עד הברך, וכולל קילוף עור, לחות ועיסוי. טיפולי פדיקור תועדו בקרב בני האדם לפני למעלה מ-4,000 שנים. בדרום בבל השתמשו בני המעמדות הגבוהים בכלי עבודה מזהב כדי לתת לעצמם מניקור ופדיקור. ביצוע ליטוש וצביעת הציפורניים נעשה אף בתקופה קדומה יותר. מקורו בסין בשנת 3000 לפנה"ס, כאשר צבע הציפורניים הצביע על מעמד חברתי, כך על פי כתבי יד של שושלת מינג. ציפורניים מלכותיות נצבעו בשחור ואדום. ציור של מניקור ופדיקור מוקדמים נמצא על חריטה מקבר פרעה, והמצרים היו ידועים בכך שייחדו תשומת לב מיוחדת לרגליהם ולכפות רגליהם. המצרים גם צבעו את ציפורניהם, תוך שימוש בצבע האדום כדי להצביע על אצילות ועל המעמד החברתי הגבוה ביותר. בכתבים עתיקים נאמר כי ציפורניה של המלכה קלאופטרה היו צבועים בצבע אדום כהה, ואילו המלכה נפרטיטי הלכה עם גוון אדום בהיר. במצרים העתיקה וברומא, צבעו המפקדים הצבאיים את ציפורניהם כך שיתאימו לשפתיהם לפני שיצאו לקרב. מדיה וקבצים בנושא פדיקור בוויקישיתוף גאיה קורן, יצאנו לבדוק: מכוני הפדיקור-מניקור, באתר ynet, 29 באפריל 2008 מאיה אשר‏, פדיקור: נסו את זה לבד בבית, באתר וואלה, 18 באפריל 2012 עדי רשף, הנה הן באות, כפות רגליים חשופות. זה הזמן לטפח וכך תעשי זאת בקלות, באתר Xnet‏, 31 במרץ 2016 ניצן סניור‏, הכיני כפותייך לקיץ: הדור החדש של הפדיקור, באתר וואלה, 16 באפריל 2018
אולימפיאדת השחמט 1966

אולימפיאדת השחמט ה-17 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בהוואנה, שבקובה, בין 23 באוקטובר ל-20 בנובמבר 1966. באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את: יוסף פורת 5+,8=,3- יאיר קריידמן 6+,6=,3- משה צ'רניאק 7+,1=,6- שמעון כגן 4+,1=,6- יצחק אלוני 8+,2=1- שלמה סמילטינר 3+,4=,2- הנבחרת סיימה במקום 19. להלן התוצאות הקבוצתיות: מוקדמות נגד בוליביה 0:4 - ניצחון נגד נורווגיה 1.5:2.5 - ניצחון נגד אקוודור 1:3 - ניצחון נגד ארצות הברית 2:2 - תיקו נגד פורטוגל 1:3 - ניצחון נגד פולין 3:1 - הפסד גמר א' נגד אוסטריה 2:2 - תיקו נגד קולומביה 3:1 - הפסד נגד שווייץ 2.5:1.5 - הפסד נגד פינלנד 2.5:1.5 - הפסד נגד פולין 2:2 - תיקו נגד צרפת 2:2 - תיקו נגד אנגליה 1:3 - ניצחון נגד סקוטלנד 1:3 - ניצחון נגד בלגיה 0:4 - ניצחון נגד הולנד 2.5:1.5 - הפסד נגד שוודיה 2.5:1.5 - הפסד נגד אינדונזיה 1:3 - ניצחון מידע על התחרות, באתר אולימפבייס (באנגלית)