laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עודד ערן (בנקאי)

עודד ערן (28 במאי 1955 – 23 ביוני 2020) היה עורך דין ישראלי. כיהן כיושב ראש מועצת המנהלים של בנק הפועלים ונשיא איגוד הבנקים בישראל. ערן היה בעל תואר ראשון ושני (סיים ב-1983) במשפטים באוניברסיטת תל אביב ובעל תואר מוסמך בספרות בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב וכן תואר ראשון במדעי הרוח מהאוניברסיטה הפתוחה. היה חבר הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב. התמחה ועבד במשרד עו"ד פרופ' יוסף גרוס. בשנים 1983–1987 עבד כעורך דין בארצות הברית. בשנים 1987–2010 היה שותף במשרד עורכי דין גולדפרב, לוי, ערן, מאירי, צפריר ושות'. אחרי איחוד המשרד עם משרד מ. זליגמן ושות', והקמת משרד גולדפרב זליגמן - עורכי דין, שימש כיועץ מיוחד למשרד. באותה תקופה יעץ גם לאנשי עסקים שונים, והשלים לימודי תואר שני בספרות. ערן ליוה כעורך דין את בנק הפועלים, ואת בעלת השליטה בבנק, שרי אריסון. ב-18 בפברואר 2016 מונה כדירקטור בבנק. ב-1 בינואר 2017 החל לכהן כיו"ר מועצת המנהלים של הבנק, במקום יאיר סרוסי. ב-23 ביוני 2020 נפטר לאחר מאבק במחלה ממארת, יומיים לאחר שהודיע על פרישה מתפקידו. היה נשוי לדפנה לבית שמיר (אחותו של פרופ' רון שמיר), ואב לשלושה. חברי דירקטוריון בנק הפועלים באתר האינטרנט של הבנק עודד ערן באתר Dun's 100 אליצפן רוזנברג, עודד ערן מונה לתפקיד יו"ר בנק הפועלים, באתר ynet, 29 בנובמבר 2016 עירית אבישר, ‏היו"ר הבא של בנה"פ: "משפטן משכמו ומעלה" - או "נעים מדי"?, באתר גלובס, 30 בנובמבר 2016 מיכאל רוכוורגר, הקשרים הטובים עם אריסון והתואר השני בספרות - היו"ר המיועד של בנק הפועלים, באתר TheMarker‏, 29 בנובמבר 2016 איתן אבריאל, האם עודד ערן יצליח לנקות את האורוות של בנק הפועלים?, באתר TheMarker‏, 12 בספטמבר 2018 יומיים לאחר התפטרותו: הלך לעולמו יו"ר בנק הפועלים עודד ערן, באתר מעריב אונליין, 23 ביוני 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איום

איום הוא התנהגות תוקפנית מילולית או אחרת שתכליתה הפחדה או אזהרה על כוונה לפגוע באחר. האם התכוונתם ל... עבירות פליליות איום ברצח – איום לרצוח אדם איום (הפחדה) – התנהגות מכוונת שגורמת לאדם לחשוש מפגיעה פיזית או נפשית סחיטה באיומים – הצבת דרישה בלתי חוקית מאדם תוך הבטחה כי ייפגע אם לא יקיימה, ראו סחיטה (עבירה) אחר איום (תורת המשחקים) (גם "איום לא אמין") – טכניקות בתורת המשחקים איום (בעלי חיים) – דרך התגוננות מטורפים שבה הטרף הפוטנציאלי מרתיע את יריבו, ראו התגוננות הרתעה איום דמוגרפי – התרבות של קבוצה אנושית אחת אשר קבוצה אחרת תופשת כמאיימת על יחסי הכוחות ביניהן איום הלבנדר – תנועה לא-רשמית של פמיניסטיות רדיקליות לסביות אמריקאיות
אמליה הנרייטה, רוזנת זולמס-בארות

אמליה הנרייטה, רוזנת זולמס-ברות (בגרמנית: Amalie Henriette Charlotte von Solms-Baruth;‏ 30 בינואר 1768 - 31 באוקטובר 1847), הייתה סבתה של אדליידה מלוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג, שהייתה נשואה למיגל הראשון, מלך פורטוגל, ובנותיה התחתנו עם בתי האצולה הנכבדים ביותר באירופה. אמליה הנרייטה נולדה ב-30 בינואר 1768 בקליטשדורף, ליוהאן כריסטיאן השני, רוזן זולמס-ברות ולפרדריקה, רוזנת רויס-קסטריץ, בתם של יוהאן כריסטיאן השני, רוזן זולמס-ברות ופרדריקה, רוזנת רויס-קסטריץ. ב-30 בינואר 1789 התחתנה אמליה הנרייטה עם קרל לודוויג הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג, ממנו נולדו לה 13 ילדים. באותה שנה מת חמיה כריסטיאן אלברכט, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג, ובעלה קרל לודוויג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1806 צורפה הנסיכות לממלכת וירטמברג, ובשנת 1825 מת קרל לודוויג בלנגנבורג, ובנה ארנסט הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ירש את תאריו ונחלותיו. ב-31 באוקטובר 1847 מתה אמליה הנרייטה בקרלסרוהה, והיא בת 79 שנים. אמליה הנרייטה היא אם קדמונית של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין, אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, וילם-אלכסנדר, מלך הולנד, סופיה, מלכת ספרד, קונסטנטינוס השני, מלך יוון, גאורג פרידריך, נסיך פרוסיה וגאורגי מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. ב-30 בינואר 1789 התחתנה אמליה הנרייטה עם קרל לודוויג הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג, ממנו נולדו לה 13 ילדים: לואיזה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (1789) אליזבת, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (1790–1830), התחתנה עם ויקטור אמדיאוס, רוזן הסן-רוטנבורג קונסטנצה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (1792–1847), התחתנה עם פרנץ יוזף, נסיך הוהנלוהה-שילינגספירסט אמיליה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (1793–1859), התחתנה עם פרידריך לודוויג, רוזן קסטל-קסטל ארנסט הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג (1794–1860) פרידריך, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג (1797) מריה הנרייטה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (1798) לואיזה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (1799–1881), התחתנה עם אדולף, נסיך הוהנלוהה-אינגלפינגן יוהנה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (1800–1877), התחתנה עם אמיל כריסטיאן, רוזן ארבאך-שנברג אגנס, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (1804–1835), התחתנה עם קונסטנטין, נסיך הכתר של לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג היינריך גוסטב, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג (1806–1881) הלנה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (1807–1880), התחתנה עם אויגן, דוכס וירטמברג יוהאן היינריך, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג (1810–1830) מדיה וקבצים בנושא אמליה הנרייטה, רוזנת זולמס-בארות בוויקישיתוף
פומריום

הפומריום (בלטינית: Pomerium) היה הגבול המקודש של העיר רומא (ושל ערים אחרות בשליטתה). מקור המילה הוא חיבור המילים post (אחרי) ו-moerium (חומה). זאת, על אף העובדה שהפומריום לא היה זהה עם גבול החומה או הבנייה של העיר אלא היה בעל משמעות דתית וחוקית בלבד. לפי המסורת הרומית הפומריום הוא ה"קו" המקורי שחרש רומולוס מייסד רומא סביב העיר המקורית. התאריך המסורתי 21 באפריל (שנת 753 לפנה"ס) צוין שנים רבות כיום בו נוסדה העיר. ההיסטוריון הרומי ליוויוס כתב (ב"תולדות רומא") שהפומריום השתרע למעשה על פני שטח צר משני צידי החומה. הוא מציין שם שלפי מסורת אטרוסקית היה אזור זה מקודש, והיה אסור לגור בו או לעבוד את האדמה. ייתכן שמטרה נוספת לחוק זה הייתה מניעת בנייה בסמוך לחומה כדי להקל על הגנתה, אף על פי שבימי ליוויוס כבר נבנו בפועל בתי מגורים בצמוד לחומה. בימי סרוויוס טוליוס, מלך רומא השישי (במאה ה-6 לפנה"ס), כלל הפומריום את גבעות הפאלאטיום, הקאיליוס, האסקווילינו, הוימינאליס והקווירינאליס. אזור זה כלל אם כך את האתרים המרכזים של השלטון הרומי - כולל הפורום, בית הסנאט ומתחם האספות (הקומיטיום), אך לא, למשל, את מקדש בלונה או את גבעת הקפיטולין. החומה שבנה סרוויוס הקיפה גם את גבעות הקפיטולין וההאוונטין שלא היו בתחום הפומריום המקודש (ראו איור). קו הפומריום לא השתנה עד לימי סולה שהרחיב אותו בשנת 80 לפנה"ס כדי להראות את כח שלטונו. טקיטוס ואולוס גליוס מציינים שבימי הקיסר קלאודיוס הורחב הפומריום שוב. הפומריום החדש סומן באבני קיפי (Cippi). אלה היו בסיסי אבן נמוכים, עגולים או מלבניים ששימשו כאבני מיל או לציון גבולות ולעיתים, אף כמצבת קבר. למגיסטראטים בעלי אימפריום (מחזיקי משרות השלטון בעלות הכוח ברומא) לא היה כוח מלא בתחום הפומריום. למשל, הם יכלו לצוות על הלקאת אזרח, אך לא על הוצאתו להורג. מגבלה זו סומנה על ידי הסרת סמל הגרזן מהפסקס שנישא על ידי הליקטור של המגיסטראט. הקבורה הייתה אסורה בתחום הפומריום. יוליוס קיסר קיבל בימי חייו את הזכות להקבר בפומריום. גם אפרו של הקיסר טראיאנוס נטמן בשנת 117 לספירה מתחת לעמוד טראיאנוס בתחום הפומריום. לבעלי משרת פרומגיסטראט מהפרובינציות או מפקדים בראש צבאות הייתה אסורה הכניסה לפומריום. אלה נאלצו לוותר על הכוח שהיה בידם בזכות האימפריום ברגע שחצו גבול זה (בדומה לחוק לפיו רק מגיסטראטים זכאים להחזיק אימפריום באיטליה בעוד שעל פרומגיסטרטים פרובינציאליים לוותר עליו בכניסתם לתחום איטליה). יוצא מן הכלל לחוק זה היה בעת טריומף שבו הותר לצבא לצעוד בעיר. עדיין, למפקד הותרה הכניסה לעיר רק בעת המצעד והוא נאלץ להמתין עם חייליו לאירוע מחוץ לפומריום. בימי הרפובליקה הרומית גם חיילים איבדו את מעמדם עם כניסתם לפומריום והפכו לאזרחים מן השורה, ולכן צעדו בבגדים אזרחיים. לכן, גם אספת העם הקנטורית שבמקור הייתה של הצבא נאלצה להתכנס בשדה מרס שמחוץ לפומריום. תיאטרון פומפיוס מחוץ לפומריום כלל אולם שהותאם לדיוני הסנאט שבהם השתתפו סנאטורים שלא הותרה להם הכניסה לפומריום. כשיוליוס קיסר שיפץ את בית הסנאט הראשי בפומריום, התקיימו דיוני הסנאט בתיאטרון פומפיוס ושם נרצח קיסר. כלי מלחמה היו אסורים בתחום הפומריום. למרות זאת, הברחת סכינים הייתה נפוצה. שבע גבעות רומא רומא העתיקה מדיה וקבצים בנושא פומריום בוויקישיתוף פומריום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Samuel Ball Platner, A Topographical Dictionary of Ancient Rome: Pomerium טיטוס ליוויוס, תולדות רומא, תרגמה מלטינית שרה דבורצקי, ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ב טקיטוס, האנלים, XII, 24; Noctes Atticae, XIII, 14, 7
חובט (נשק)

האם התכוונתם ל... M163 VADS – נגמ"ש נ"מ החמוש בתותח אוטומטי M61A1 וולקן. שירת בצה"ל בשם "חובט". מחבט (נשק) – דגם ישראל משופר של ה"חובט", חמוש בתותח M61A1 וולקן ומשגר טילי FIM-92 סטינגר.
ברק הימן

ברק הֶימן (נולד ב-12 בפברואר 1976) הוא במאי ומפיק סרטי תעודה ישראלי. עובד עם אחיו, תומר הימן, במאי ומפיק סרטים, שהפיק איתו אחדות מיצירותיו. הימן גדל בכפר ידידיה, בן למשפחה בת חמישה בנים. את משפחתו ובני זוגו תיעד אחיו בסדרה "בדרך הביתה", וכן בסרט "The Queen Has No Crown" (למלכה אין כתר) שנוצרו מתוך מאות קלטות בהן צילם את משפחתו וחבריו במשך שנים אחדות. ב-2003 הצטרף ברק לחברה בה הוא שותף עם אחיו "סרטי האחים הימן" ומאז היה מעורב בעשרות סרטי וסדרות תעודה. ב-2006 הפיק וביים את סרטו הראשון "גשר על הוואדי" המציג את שנתו הראשונה של בית ספר יסודי המשותף ליהודים ולערבים. הסרט זכה בפרסים בפסטיבלים כמו אלה בשנגחאי, בפראג ובקייב. שנה לאחר מכן יצא הסרט "סטלגים: שואה ופורנוגרפיה בישראל" אותו הפיק (במאי ארי ליבסקר). חבר המועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל. גשר על הוואדי - סרט תיעודי, 2006, 55 דקות - במאי ומפיק סטלגים: שואה ופורנוגרפיה בישראל - סרט תיעודי, 2007, 62 דקות - מפיק הופעת בכורה - סדרה דוקומנטרית בת 5 פרקים בני 22 דקות כל אחד, 2007 - במאי ומפיק שותף הריקוד של אלפונסו - סרט תיעודי, 2007, 52 דקות - במאי ומפיק שותף שומרוני בודד - סרט תיעודי, 2010, 50 דקות - במאי ומפיק סוף לסיפור - סדרה דוקומנטרית בת 5 פרקים בני 30 דקות כל אחד, 2012 - במאי ומפיק שותף החבר דב - סרט תיעודי על ח"כ דב חנין, 2019, 75 דקות - במאי ברק הימן, ברשת החברתית פייסבוק ברק הימן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ברק הימן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברק הימן, באתר AllMovie (באנגלית) ברק הימן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ברק הימן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ברק הימן, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים האתר הרשמי של חברת Heymann Brothers עמית קלינג, ‏בדרך הביתה: האחים היימן בריאיון לילי, באתר "Time Out ישראל", 26 באפריל 2016 עופרה עופר אורן, האחים היימן: "מי יאהב אותי עכשיו?", בבלוג "סופרת ספרים", 19 ביולי 2016 אלון הדר, אחים לצרה, באתר "ידיעות אחרונות", 14 בספטמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנומלוקאריס

אנומלוקאריס (שם מדעי: Anomalocaris; מילולית: "חסילון חריג") הוא סוג של פרוק רגליים קדום מאוד מהתקופה הראשונה בה היו יצורים חיים - הקמבריון, והוא חי לפני 501–530 מיליון שנה. יצור זה היה מאבותיהם של שאר פרוקי הרגליים ובמראהו דמה ללובסטר ענקי באורך מטר אחד ובעל מבנה גוף שמזכיר דיונון. היו לו זוג מחושים קוצניים גדולים בתחתית הראש איתם הוא מישש את עולמו, בדומה לזרועות הדיונון. הגוף הכיל חלקים קשיחים בלוחיות ותחתיהם היו אונות דמויות רעפים איתם היצור נע קדימה, בדומה למרבה רגליים, אך מתחת למים. הזנב הורכב מחלקי לוחיות קשיחים, בדומה לזנב הלובסטר. העיניים היו מורכבות מ-16,000 עדשות גדולות. יצור זה היה טורף שלכד יצורים קטנים יותר באמצעות מחושיו הקדמיים ואכל אותם עם לסתותיו. ככל הנראה זה היה טורף העל הראשון בעולם. הוא ניזון מיצורים בעלי שלד חיצוני קשה כמו הטרילוביטים שהיו נפוצים בתקופתו והיו בעלי לוחיות שריון קשה ובמספר מאובנים כמו של האולנואידס ישנם שברים שייתכן שנגרמו מטריפתו של האנומלוקאריס. חוקרים אחרים סוברים שהוא ניזון דווקא מיצורים בעלי גוף רך. יצור זה היה נפוץ מאוד במימי הקמבריון ונמצא בקנדה, סין ואוסטרליה בין השאר. הוא נכחד בסוף תקופתו. האנומלוקאריס נראה בסדרה של ה-BBC, ללכת עם מפלצות בחלק א' של הפרק הראשון, בו הוא מוצג כטורף-על במימי סין הקדומים טורף טרילוביטים. בפרק זוג פרטים נלחמים ביניהם ואחד פוצע את שריון יריבו, מה שמוביל להקת הייקויכטיסים רעבים למצוץ את דמו. ואולם ייתכן שהיצור שנראה בפרק הוא דווקא קרובו ההוקאריס. מדיה וקבצים בנושא אנומלוקאריס בוויקישיתוף אנומלוקאריס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנומלוקאריס, באתר GBIF (באנגלית) https://twitter.com/ni075/status/1398629191784927239
אליפות אוקראינה בהוקי קרח

אליפות אוקראינה בהוקי קרח (באוקראינית: Чемпіонат України з Хокею) היא אליפות המדינה בהוקי קרח ומתייחס לתחרויות ההוקי הקרח הבכירות באוקראינה ומהווה לאחת מיורשות אליפות ברית המועצות בהוקי קרח. בשנים 1993–2015 הליגה נודע בשם הליגה הבכירה וליגת ההוקי קרח המקצוענית (PHR). בעונת 2015/2016 הליגה אורגנה מחדש והפכה לליגה מקצועית. מאז 2016 פועלת ליגת ההוקי האוקראינית בתור הליגה הבכירה במדינה בענף ההוקי קרח. עונת 2021-2022 מתקיימת בשני שלבים. בראשון, הקבוצות במתכונת העונה הסדירה משחקות לפחות 40 משחקים כל אחת, ולאחר מכן הקבוצות החזקות ביותר עולות לשלב השני (פלייאוף), שם תיקבע אלופת אוקראינה. 1992/93: סוקיל קייב 1993/94: שווס"ם קייב 1994/95: סוקיל קייב 1995/96: הליגה לא נערכה 1996/97: סוקיל קייב 1997/98: סוקיל קייב 1998/99: סוקיל קייב 1999/2000: ברקוט קייב 2000/01: ברקוט קייב 2001/02: ברקוט קייב 2002/03: סוקיל קייב 2003/04: סוקיל קייב 2004/05: סוקיל קייב 2005/06: סוקיל קייב 2006/07: אט"ק קייב 2007/08: סוקיל קייב 2008/09: סוקיל קייב 2009/10: סוקיל קייב 2010/11: דונבאס 2011/12: דונבאס-2 2012/13: דונבאס-2 2013/14: קריז'ינקה קומפניון 2014/15: אט"ק קייב 2015/16: דונבאס 2016/17: דונבאס 2017/18: דונבאס 2018/19: דונבאס 2019/20: קרמנצ'וק 2020/21: דונבאס 2021/22: ? אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אוקראינה בהוקי קרח אליפות אוקראינה באתר התאחדות ההוקי קרח האוקראינית אליפות אוקראינה בהוקי קרח, ברשת החברתית פייסבוק אליפות אוקראינה בהוקי קרח, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Ukrainian Hockey Extra League, 2015-16 season, eliteprospects". "Восемь клубов создали Украинскую хоккейную лигу". XSPORT.ua. «Кременчуг» в овертайме обыграл «Донбасс» и впервые в истории стал чемпионом Украины
השכבה הפיזית של מודל ה-OSI

השכבה הפיזית היא השכבה הראשונה של מודל ה־OSI והיא אחראית על העברת האותות הבינאריים של המסגרות (frames) משכבת הקו של מודל ה-OSI. בשכבה זו לא מתבצעת הכמסה וכל תפקידה הוא לאפנן את המידע הדיגיטלי משכבת הקו על גל נושא אנלוגי (לכן המודם שייך לשכבה הפיזית במודל). כל המידע שעובר ברשתות מחשבים מיוצג בצורה דיגיטלית, ברצפים של אפסים (0) ואחדות (1). השכבה הפיזית אחראית על העברת המידע הזה על מדיית התקשורת. פרוטוקולים בשכבה הפיזית מגדירים בדרך כלל באילו רמות מתחים ועל אילו מדיות יעברו האותות בין המחשבים. מדיה יכולה להיות כבל נחושת, סיב אופטי ואף אוויר (במידה ומדובר בקשר רדיו). על מנת שהנתונים שנשלחו מקצה אחד של המדיום יובנו בקצה השני, יש לקבוע "שפה" מוסכמת לייצג הבינארי של המידע, וכאן נכנסים לפעולה תקנים של השכבה הפיזית. השכבה הפיזית קובעת גם תקנים שונים ביחס לכבלים בהם יש להשתמש, אורכם המקסימלי, תעבורה מקסימלית, מחברים ועוד. כל אלו חיוניים על מנת למנוע טעויות בזיהוי שעשויות להגרם בשל הפרעות שונות באותות הבינאריים. תקני כבילה 10Base-T, 10BASE2, 10BASE5, 100BASE-T, 100BASE-TX, 10BASE-FX, 1000BASE-T, 1000BASE-TX. מדיות תקשורת UTP, FTP, STP, סיב אופטי, גלי רדיו, בלוטות'. רכיבי תקשורת רכיבי תקשורת המתפקדים בשכבה הפיזית לא מבצעים שום החלטה בנוגע להמשך העברת המידע. כל תפקודם מסתכם בהגברת האות והעברתו הלאה על המדיה. דוגמאות לרכיבי תקשורת המתפקדים בשכבה הפיזית: Repeater ורכזת (hub). לחוש שהקו פנוי (Carrier sense) זיהוי התנגשויות בקרת זרימה מונחים ברשת מחשבים מדיה וקבצים בנושא השכבה הפיזית של מודל ה-OSI בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של השכבה הפיזית של מודל ה-OSI
איוואן דוקה

איוואן דוקה מארקס (בספרדית: Iván Duque Márquez; נולד ב-1 באוגוסט 1976) הוא פוליטיקאי קולומביאני שכיהן כנשיא קולומביה. דוקה נולד בבוגוטה, בנם של חוליאנה מארקס טונו ואיוואן דוקה אסקובר. אביו היה מושל מחוז אנטיוקיה, שר האנרגיה בממשלת קולומביה והרשם הלאומי. הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת סרחיו ארבולדה (אנ') שבבוגוטה, הוא בעל תואר שני במשפט בינלאומי מהאוניברסיטה האמריקאית ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת ג'ורג'טאון. את הקריירה המקצועית שלו החל ב-1999 כיועץ בבנק לפיתוח של אמריקה הלטינית ולאחר מכן כיועץ במשרד האוצר בתקופת שלטונו של הנשיא אנדרס פאסטראנה אראנגו. בין השנים 2001 ל-2013 עבד בבנק הבין-אמריקאי לפיתוח. שימש יועץ לענייני קולומביה, פרו ואקוודור וראש מחלקת תרבות, יצירתיות וסולידריות. בנוסף, שימש יועצו של נשיא קולומביה לשעבר אלווארו אוריבה. בשנים 2010–2011, הוא סייע לאוריבה בעת ששימש כחבר בוועדה מטעם האו"ם לחקירת אירועי המשט לעזה וחיבור דו"ח פאלמר. במרץ 2014 נבחר לסנאט של קולומביה מטעם מפלגת המרכז הדמוקרטי בראשותו של אוריבה והחל בכהונתו ביולי אותה שנה. בסנאט בלט בהתנגדותו למדיניות הכלכלית של הנשיא חואן מנואל סנטוס ולהסכם עם ארגון הטרור FARC שקידם סנטוס. בנובמבר 2017 נבחר לנציג המפלגה לקראת הבחירות לנשיאות קולומביה, במרץ 2018 נבחר לראש קואליציית המרכז-ימין, בעקבות כך התפטר מכהונתו בסנאט באפריל של אותה שנה. בסיבוב הראשון של הבחירות שנערך ב-27 במאי 2018 זכה ב-39.14% מקולות המצביעים. בסיבוב השני שנערך ב-17 ביוני, גבר על מועמד השמאל גוסטבו פטרו. הוא נכנס לתפקידו ב-7 באוגוסט 2018 וכיהן עד אוגוסט 2022. דוקה נשוי למריה חוליאנה רואיס והם הורים לשלושה. מדיה וקבצים בנושא איוואן דוקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איוואן דוקה איוואן דוקה, ברשת החברתית פייסבוק איוואן דוקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איוואן דוקה, ברשת החברתית אינסטגרם איוואן דוקה, ברשת החברתית LinkedIn איוואן דוקה, סרטונים בערוץ היוטיוב Las 22 cosas que no sabía de Iván Duque, ‏las2orillas.co, ‏4 במרץ 2018
דונבאס (הוקי קרח)

מועדון ההוקי קרח דונבאס (באוקראינית: Хокейний Клуб Донбас; ברוסית: Хоккейный Клуб Донбасс) הוא מועדון הוקי קרח אוקראיני מהעיר דרוז'קיבקה, המשחק כיום בליגת העל האוקראינית בהוקי קרח ובליגת האלופות בהוקי קרח. הקבוצה ייצגה את העיר דונצק משנת הקמתה בשנת 2005 ועד קיץ 2014, כשבעקבות מלחמת האזרחים באוקראינה והקמת הרפובליקה העממית של דונצק, נאלצה לעבור לעיר דרוז'קיבקה, שבגבול המזרחי של מחוז דונצק. דונבאס זכתה 8 פעמים באליפות אוקראינה (2011, 2012, 2013, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021). בעבר התמודדה במשך שתי עונות בליגת ההוקי הקונטיננטלית (KHL) בעונות 2012/13 ו-2013/14 והייתה הנציגה האוקראינית היחידה בטורניר. בשל המלחמה בדונבאס, הקבוצה לא התמודדה בעונת 2014/2015 בליגת KHL ומעתה ואילך התמודדה באליפות האוקראינית. בוריס קולסניקוב, איש עסקים ומדינאי אוקראיני רכש את הקבוצה ב-2010 ומאז ועד 2014 הייתה למועדון ההוקי קרח המוצלח ביותר באוקראינה. הקבוצה קיבלה את שמה בשל המיקום הגאוגרפי שלה, בלב ליבו של אגן הדונייץ (דונבאס). המועדון נוסד בשנת 2005 כמועדון ההוקי קולביקו-דונייצק ונטל חלק באליפות אוקראינה. כעבור שלוש שנים בליגת המשנה הקבוצה העפילה לליגת העל האוקראינית. הקבוצה זכתה בתואר הלאומי הראשון שלה בעונת 2011, לאחר שזכתה באליפות אוקראינה. הקבוצה זכתה גם בעונת 13–2012 בגביע היבשתי של IIHF והפכה לקבוצה הראשונה מאוקראינה לעשות זאת. לאחר עונת 2010/11, דונבאס התפצלה לשני מועדונים ולצדה הוקמה קבוצת דונבאס-2, שהתמודדה בליגות הנמוכות באוקראינה. דונבאס-2 זכתה בתואר האליפות הראשון בשנת 2012 בליגת ההוקי המקצוענית של אוקראינה ובתואר האליפות השני שלה בעונה הבאה. בעונת 2011 השתתפה בליגת VHL ובעונת 2012 נטלה חלק גם בליגת KHL. אך מאז משבר אוקראינה חזרה להתמודד בליגה האוקראינית ולהוות למועדון ההוקי המוצלח ביותר בה. בעונת 2020 לא הצליחה לזכות באליפות, ברם חזרה לזכות באליפות בעונת 2021 והבטיחה השתתפותה בליגת האלופות בהוקי קרח לראשונה בתולדותיה. אליפות אוקראינה בהוקי קרח (8): 2011, 2012, 2013, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 הגביע הקונטיננטלי (1): 2012/13 גביע דונבאס (4): 2013, 2015, 2016, 2017 אליפות ליגה 1 (1): 2005 אליפות טורניר טופולצ'אני (1): 2011 אלופת טורניר זבוייניק: (1): 2013 מדיה וקבצים בנושא דונבאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דונבאס דונבאס, ברשת החברתית פייסבוק דונבאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דונבאס, ברשת החברתית אינסטגרם האתר הרשמי הישן סגל הקבוצה וסטטיסטיקה סרטונים בערוץ של דונבאס, באתר יוטיוב "Donbass dethrones Dragons". Iihf.com. אורכב מ-המקור ב-16 בינואר 2013. נבדק ב-2014-02-13. {{cite web}}: (עזרה) "В чемпионате Украины хоккейный клуб "Донбасс" будет представлен фарм-клубом". HC Donbass.
שקדי עגל

שקדי עגל הוא מאכל העשוי מהתימוס או מהלבלב של עגל או כבש, אך גם של חזיר או בקר בוגר. החלק המשמש לאכילה הוא תוכן הבלוטה לאחר שהוסר ממנה הקרום. על פי רוב הכנת שקדי עגל נעשית בטיגון או על הגריל. זמן ההכנה של השקדים קצר ביותר. שקדי עגל נחשבים למעדן ומחירם בדרך כלל יקר יחסית לנתחי בשר אחרים. בלוטת התימוס, שצבעה לבן ומחולקת לשתי אונות גליליות, קיימת רק אצל עגלים צעירים, ואילו לבלב שצבעו צהבהב וצורתו עגולה ניתן להפקה בכל גיל שהוא, לפיכך על פי רוב שקדי העגל המוצעים למכירה הם מלבלב, ואילו שקדים מתימוס נדירים ויקרים. מדיה וקבצים בנושא שקדי עגל בוויקישיתוף ערכים תזונתיים של שקדי עגל באתר מנהל המזון של ארצות הברית. האקדמיה לבשר, ‏שקדי עגל: הסיפור מאחורי אחד מנתחי הבשר הכי מעניינים שיש, באתר ‏מאקו‏, 16 באוגוסט 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כריסטיאן קונרד, רוזן דנסקאולד-סמסו

כריסטיאן קונרד, רוזן דנסקאולד-סמסו (בדנית: Christian Conrad af Danneskiold-Samsøe;‏ 11 ביוני 1774 - 6 ביוני 1823), היה סבא רבא של אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה. כריסטיאן קונרד נולד ב-11 ביוני 1774 בסמסו, לפרדריק כריסטיאן, רוזן דנסקאולד-סמסו ולפרדריקה לואיזה פון קלייסט, בתם של כריסטיאן אדם פון קלייסט וסופיה רוזנקרנץ. כריסטיאן קונרד היה נין של כריסטיאן גילדלווה, בנו הלא חוקי של פרדריק החמישי, מלך דנמרק. בשנת 1778 מת אביו, ובשנת 1785 מונה המשורר והכומר כריסטיאן אנדרסן לונד לאפוטרופוס עליו. בשנת 1792, כשהיה עדיין קטין, הוא הצטרף למועצת מחוז סמסו ולוועד המנהל של מנזר גיסלפלד. בשנים 1792–1793, הוא עשה מסע ארוך בחו"ל, ולאחר מכן שיפר את חיי האיכרים באחוזותיו ורכש אחוזות נוספות. כריסטיאן קונרד עודד ייעור וחקלאות באחוזותיו, ועל מנת להקל את הובלת העצים מיערותיו, הוביל לכריית "תעלת דנסקאולד", אשר נפתחה ב-11 בספטמבר 1812. ב-30 בנובמבר 1795 התחתן כריסטיאן קונרד עם יוהנה קאס אף מור, בתם של האדמירל פרדריק כריסטיאן קאס אף מור ואדלה סופיה קאס אף שפארה, ממנה נולדו לו 6 ילדים. בשנת 1799 הוביל כריסטיאן את גיבושו של צ'ארטר חוקי חדש למנזר גיסלפלד, ובו הגדיל את מספר הנזירות, והרשה לילדות מכל המעמדות החברתיים להתחנך במנזר בעד תשלום שנתי. בשנת 1808 הוא הפך למושל מחוז פרסטו, והוא שמר על משרה זו עד מותו. הוא יזם עבודות ציבוריות שונות, כגון נמל בקרבאקסמינדה, בית חולים בנסטבד, ועוד. באותה שנה קיבל כריסטיאן את עיטור מסדר הדנברוג, ובשנת 1815 הוא הפך להיות חבר המועצה הסודית. ב-6 ביוני 1823 מת כריסטיאן קונרד בגיסלפלד, ובנו פרדריק כריסטיאן, רוזן דנסקאולד-סמסו ירש את תאריו. לאחר מותו ניהלה אשתו את עסקיו במיומנות, והשלימה את מפעל הזכוכית ושתי מפעלי לבנים, שהוא החל בבנייתם. ב-30 בנובמבר 1795 התחתן כריסטיאן קונרד עם יוהנה קאס אף מור, בתם של האדמירל פרדריק כריסטיאן קאס אף מור ואדלה סופיה קאס אף שפארה, ממנה נולדו לו 6 ילדים: לואיזה סופיה אף דנסקאולד-סמסו (1796–1867), התחתנה עם כריסטיאן אוגוסט השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג פרדריק כריסטיאן, רוזן דנסקאולד-סמסו (1798–1869) כריסטיאן קונרד סופוס, רוזן דנסקאולד-סמסו (1804–1894) סופוס אף דנסקאולד-סמסו (1806–1894) הנרייטה אף דנסקאולד-סמסו (1808–1858), התחתנה עם פרידריך, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג כריסטיאנה אף דנסקאולד-סמסו (1809–1873), התחתנה עם הרוזן גוסטב הולק-וינטרפלד מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן קונרד, רוזן דנסקאולד-סמסו בוויקישיתוף
קרחון אבי

קרחון אבי או קרחון אבה (באנגלית: Ebbe Glacier) הוא קרחון שאורכו 119 קילומטרים, הזורם לכיוון צפון מערב ברכס הומראן ורמת רובינסון ולאחר מכן זורם לכיוון מערב בין רכס אוורט והרי אנאייר לתוך קרחון לילי בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. מקורו של קרחון זה באוכף ממנו הוא דרום צפון מערבה, כאשר קרחון טאקר זורם מאוכף זה לכיוון דרום מזרח ומתנקז לים רוס. גובה הקרחון 228 מטרים מעל פני הים. הקרחון זורם לחוף פנל שבין כף ויליאמס וכף אדייר. קרחון רוברטסון הוא יובל של קרחון אבי. הקרחון מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, באמצעות סקרים ובאמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית - טייסת VX-6, בין השנים 1960–1962. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם קומנדר גורדון ק. אבי (Gordon K. Ebbe) מפקד טייסת VX-6 בין יוני 1955 ועד יוני 1956. • Ute Christina Herzfeld, Atlas of Antarctica: Topographic Maps from Geostatistical Analysis of Satellite Radar Altimeter Data, P 166 קרחון אבי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון אבי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון אבי באתר ממשלת ניו זילנד תצלום לוויין של קרחון אבי מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
צפלספיס

צפלספיס (שם מדעי: Cephalaspis; מילולית: "שריון ראש") הוא סוג של דג חסר לסתות מתקופת הדבון, שחי לפני 398–415 מיליון שנה. הצפלספיס הגיע לאורך 45–60 ס"מ והיה חסר לסתות. היה לו ראש גדול בעל "קסדה" עם חורי עיניים בקדמתו ובקצהו היו חיישנים בהם היה נעזר על מנת לאתר יצורי קרקעית כמו תולעים ויצורים אורגניים נוספים שהיו חבויים בבוץ. יצור זה רחרח את הקרקעית בדומה לשפמנון או חדקן ולכד טרף קטן על ידי תנועה מצד לצד. לא היו לו שיניים או לסתות אך היה לו פתח פה דמוי שפתיים. מאובניו של הדג נמצאו באירופה (כולל בסקוטלנד ואוקראינה), קנדה וארצות הברית, וממבנה הסלעים נראה שהדג חי בימים לצד שפכי נהרות ועלה אליהם בדומה לדגי סלמון כדי להטיל ביצים ואז לחזור לים. טורפיו העיקריים של הצפלספיס היו עקרבי מים גדולים ודגים בעלי שריון וכן העקרב (האמיתי) הימי ברונטוסקורפיו. מבנה ראשו דמוי הקסדה הגן עליו מטורפים שהתקשו לבלוע אותו. ייתכן שהקסדה עזרה לו גם לתפקד במים מתוקים דלים בסידן. הצפלספיס מופיע בסדרה ללכת עם מפלצות שם נראית להקה שנודדת למים מתוקים כדי להתרבות אך חלק מהדגים נהרגים על ידי עקרבי ברונטוסקורפיו. מאובן מאובן של צפלספיס Cephalaspis lyellii. איור מדיה וקבצים בנושא צפלספיס בוויקישיתוף צפלספיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צפלספיס, באתר GBIF (באנגלית)