laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Strafkompanie

Strafkompanie ("פלוגת ענישה") היא המילה בגרמנית למחלקת עבודת העונשין במחנות הריכוז הנאצים. "SK" הוא הקיצור ששימש במחנות הריכוז עבור "Strafkompanies" הידועים לשמצה. פלוגות אלו היוו עוד קושי נוסף שניכפה על האסירים המותשים ממילא של המחנות. אסירי "Strafkompanies" קיבלו עבודה קשה, למשל במחצבות, שם מתו רוב הפועלים. ב-SK הם עבדו שעות ארוכות יותר מאסירים אחרים, היו להם הפסקות קצרות יותר, פחות מזון, יחס יותר אכזרי, וחיו מבודדים בצריפים נפרדים. ה-"Strafkompanie" כללה כל מיני אסירים: פושעים, יהודים, חיילים רוסים, אסירים פוליטיים, כמרים, עדי יהוה, הומוסקסואלים, צוענים רומאנים. הקריטריונים לבחירה ב-SK היו שרירותיים ביותר. ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
FSW

FSW (בסינית: 返回式衛星, Fǎnhuí Shì Wèixīng, "לוויין שחוזר") היא סדרת לווייני ריגול שפותחה בסין. השיגור המוצלח הראשון בוצע בשנת 1974, ובכך סין הפכה למדינה השלישית שפיתחה טכנולוגיה לנחיתה רכה של לוויין. טכנולוגיה זו נוצלה בהמשך לטיסות מאוישות שבוצעו על ידי סין. בשנת 1965 צ'יין שואה-סן הציע לפתח טכנולוגיית לוויין עם יחידת נחיתה. למרות הקשיים שהיו קשורים בין היתר עם אירועים מהפכת התרבות תכנון ובניית הלוויין הסתיימה בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. הניסיון הראשון לשגר לוויין בוצע ב-5 בנובמבר 1974 ממרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן. השיגור כשל לאחר כ-20 שניות. ניסיון שני נערך ב-25 בנובמבר. למרות בעיות טכניות שהתגלו במערכת בקרה סוכם להמשיך בטיסה. יחידת הנחיתה התגלתה באזור גוויג'ואו, כ-400 ק"מ מהאזור המתוכנן. המצנח היה פגוע אך סרט צילום היה במצב סביר. בכך סין הצליחה להגיע לייצור לוויין ריגול שמחזיר סרט בדומה למיזם קורונה של ארצות הברית וסדרת לווייני זניט של ברית המועצות. משך פעילות הלוויין הייתה כ-5 ימים והוא שקל 1800 ק"ג. לוויין מהדור הראשון שוגר עוד מספר פעמים. בשיגור האחרון על הלוויין הותקנו מכשירים לביצוע חקר חוסר כבידה. על בסיס הניסיון שנצבר פותח דור שני של הלוויין. משקלו גדל מ-1800 ק"ג ל-2100 ק"ג. שיפורים בציוד צילום איפשרו להגיע לרזולוציה של 10–15 מ'. בחלק מהלוויינים הותקן ציוד מדעי שפותח בשוודיה וקנדה. מדגם זה בוצעו 5 שיגורים מהם 4 היו מוצלחים. בהמשך פותחו דגים מתקדמים ושיגורים המשיכו עד לשנת 2005. אורך חיים של הלוויינים גדל בהדרגה והגיע לחודש ימים. בסך הכול עד לשנת 2005 שוגרו 22 לוויינים, כולם ממרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן. החל משנת 2006 החלו שיגורים של סדרת לוויינים "Yaogan". מדיה וקבצים בנושא FSW בוויקישיתוף תיאור הלוויינים נתוני שיגורים
ליגת העל הקרואטית

הליגה הקרואטית הראשונה (בקרואטית: Prva hrvatska nogometna liga) היא ליגת הכדורגל הבכירה בקרואטיה, אשר נשלטת על ידי התאחדות הכדורגל של קרואטיה. להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל הקרואטית בעונת 2023/2024: ערך מורחב – ליגת העל היוגוסלבית הקבוצות הקרואטיות בתחילת דרכן היו חלק מהליגה של הממלכה היוגוסלבית שהתקיימה בין השנים 1923 ל-1940, והיו מוצלחות מאוד, בעיקר גראג'אנסקי זאגרב (5 אליפויות), היידוק ספליט (2), קונקורדיה זאגרב (2) ו-HAŠK זאגרב (1). בטבלה האלופות הקרואטיות מהליגה היוגוסלבית שהייתה בין השנים 1923–1940 תחת ממלכת יוגוסלביה. ליגה קרואטית למדינה הוקמה כבר בשנת 1939, כשקרואטיה הייתה חלק מממלכת יוגוסלביה ונערכו עונות 1940–1941 ולאחר מכן נערכה הליגה בין השנים 1941 ו-1944 כאשר קרואטיה שימשה כמשטר בובות של גרמניה הנאצית. זוכות האליפות בעונות אלו היו היידוק ספליט (1941), קונקורדיה זאגרב (1942) וגרדנסקי זאגרב (1943). בסוף עונת 1944 לא נערך משחק הגמר בין HAŠK זאגרב לSAŠK סראייבו בגלל לחץ המלחמה ולכן לא הייתה אלופה בשנה זו. ערך מורחב – ליגת העל היוגוסלבית לאחר תום מלחמת העולם השנייה שנים רבות שיחקו הקבוצות הקרואטיות בליגת העל היוגוסלבית. הקרואטיות יחסית הצליחו בליגה זו עם 11 תוארי אליפות כאשר 7 של היידוק ספליט ו-4 של דינמו זאגרב, והן במקום השלישי והרביעי בהתאמה מבחינת אחוזי ההצלחה שלהן בליגה זו עד התפרקות הליגה (אחרי הכוכב האדום בלגרד, ופרטיזן בלגרד הסרביות שהיו היחידות שהצליחו יותר מהן). הישג השיא של הקרואטיות באירופה בתקופה זו היה חצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע אליו הגיעה דינמו זאגרב בעונת 1960/1961 והיידוק ספליט בעונת 1972/1973, חצי גמר גביע אופא אליו הגיעה היידוק ספליט ב-1983/1984, וזכייתה של דינמו זאגרב בגביע ערי הירידים של עונת 1966/1967. עוד מועדונים קרואטים בולטים ששיחקו בליגת המשנה של הליגה היוגוסלבית (מחוז קרואטיה) היו: רייקה, נ.ק. זאגרב, גראג'אנסקי זאגרב, אוסייק, קונקורדיה זאגרב ו-נ.ק. HAŠK. בטבלה האלופות מקרואטיה בלבד בליגת העל היוגוסלבית הליגה הקרואטית הוקמה מחדש באופן רשמי רק בשנת 1992, עם התפרקות יוגוסלביה, אז פרשו סלובניה וקרואטיה מהליגה היוגוסלבית (בה נשארו רק סרביה ומונטנגרו), והמשחקים הראשונים בליגה החדשה "ליגת העל הקרואטית", נערכו רק בפברואר 1992 בעקבות מלחמה שנמשכה באזור. בכל עונה המשחקים מתחילים ביולי או בתחילת אוגוסט וממשיכים עד למרץ, אז מחולקת הליגה לשתי קבוצות המוכרות כ"הפרמיירשיפ הקרואטי" כאש בסוף העונה, הקבוצה הפחות טובה יורדת אוטומטית לליגה הקרואטית השנייה והקבוצה הטובה בטבלת הליגה השנייה עולה במקומה. כמו כן, הקבוצה השנייה בתחתית הטבלה של הליגה הראשונה וכן הקבוצה השנייה בטבלת הליגה השנייה משחקות שני משחקי גומלין והמנצחת משחקת בעונה לאחר מכן בליגה הראשונה והמפסידה משחקת בליגה השנייה. הקבוצה שמסיימת ראשונה בטבלה עולה בעונה שלאחר מכן למוקדמות ליגת האלופות. הקבוצה שמסיימת שנייה, וכן זוכת הגביע, עולות לליגה האירופית. קבוצה בכתב מודגש זכתה בגביע הקרואטי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל הקרואטית (בקרואטית) האתר הרשמי של הליגה הקרואטית רשימת האלופות הקרואטיות באתר RSSSF
קאסטה: מקורות חוסר שביעות הרצון שלנו

קאסטה: מקורות חוסר שביעות הרצון שלנו (באנגלית: Caste: The Origins of Our Discontents) הוא ספר עיון מאת העיתונאית האמריקאית איזאבל וילקרסון, שפורסם באוגוסט 2020 על ידי רנדום האוס. הספר מתאר את הגזענות בארצות הברית כהיבט של מערכת קאסטות – מערכת מעמדות חברתיות המאופיינת במושגים כמו היררכיה, הכלה והדרה וטוהר. וילקרסון עושה זאת על ידי השוואת היבטים של החוויה של אנשים לא לבנים אמריקאים למערכות הקאסטות של הודו וגרמניה הנאצית, והיא חוקרת את השפעת הקאסטה על חברות שעוצבו על ידם ועל אנשיהן. "קסטה", שבא בעקבות ספרו של וילקרסון מ-2010 "החום של שמשות אחרות", זכה לשבחי המבקרים ולהצלחה מסחרית. הוא זכה או היה מועמד למספר פרסים, והופיע באופן בולט ברשימות רבי-המכר העיון וברשימות הספרים הטובים ביותר לסוף השנה. "Caste by Isabel Wilkerson Read by Robin Miles | Audiobook Review". AudioFile. באוגוסט 2020. ISSN 1063-0244. נבדק ב-2021-01-04. {{cite journal}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קאסטה: מקורות חוסר שביעות הרצון שלנו".
גארו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גארו – זמר קנדי ויליאם גארו – משפטן בריטי ממלכת גארו – ממלכה היסטורית באתיופיה גרו קארו
סמואל אדמונד ולר

סמואל אדמונד ולר (באנגלית: Samuel Edmund Waller; 18 ביוני 1850 – 14 ביוני 1903) היה צייר אנגלי של תמונות ז'אנר. ולר, נולד בגלוסטר, ב-18 ביוני 1850, לפרדריק סנדהם ולר ולאשתו אן אליזבת היץ'. אביו, היה אדריכל שעבד בגלוסטר, ששחזר בכישרון חלקים ניכרים מקתדרלת גלוסטר בהרמוניה מושלמת עם העיצוב המקורי. ולר הצעיר, התחנך בצ'לטנהאם קולג' פנימייה צבאית, אך הפגין נטיות אמנותיות ונשלח לבית הספר לאמנות של גלוסטר, ולאחר מכן עבר קורס של לימודי אדריכלות במשרדו של אביו. הכשרה זו הותירה את חותמה, שכן לרבות מתמונותיו יש רקע אדריכלי. בגיל שמונה עשרה הוא נכנס לבתי הספר של האקדמיה המלכותית, ושלוש שנים מאוחר יותר (1871) הציג את תמונותיו הראשונות ("סיפור חורף" ו"הזר המהולל") בבית ברלינגטון. ב-1872 הוא נסע לאיסלנד, ופרסם תיאור מאויר ב-1874 על מסעותיו בשם "שישה שבועות באוכף". בשנת 1873 הוא הצטרף לצוות של מגזין The Graphic. בשנה שלאחר מכן הוא הופיע באקדמיה המלכותית עם יצירה בשם Soldiers of Fortune, ומכאן ואילך היה מציג קבוע שם עד 1902. התמונות הידועות ביותר שלו הן: "קנאי" (1875), בגלריה הלאומית, מלבורן; "דרכו של העולם" (1876), "בית?" (1877), בגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס; "האוכף הריק" (1879), עם רקע ארכיטקטוני שנלקח מאוקספורדשייר; "הַצלָחָה!" (1881) בגלריית טייט. יצירות מאוחרות יותר כוללות את "יום ההתחשבנות" (1883), "הגיבור שלי" (1902) ועוד. חיי הכפר האנגלים הישנים משכו מאוד את דמיונו והיוו לו את הרקע הרומנטי לנושאי תמונותיו הבולטות ביותר. הרקע שלהן נלקח לעיתים קרובות מבתים אליזבתניים במחוז מולדתו או במקומות אחרים באנגליה. רבות מתמונותיו ידועות כרפרודוקציות ותחריטים ברחבי העולם דובר האנגלית. המקורות נמצאים במקרים רבים בבעלות פרטית באמריקה ובאוסטרליה וכן באנגליה. הידע הרב של ולר בסוסים וכישוריו בייצוגם העניקו לעבודתו פרסום רב בקרב אנשי ספורט. הוא השקיע מאמצים רבים בחקר בעלי חיים, וסיפר כמה מחוויותיו במאמרים שתרמו למגזין לאומנות. תמונותיו מספרות בדרך כלל סיפור בצורה טובה ודרמטית. הוא נפטר בסטודיו שלו, האוורסטוק היל, לונדון, ב-9 ביוני 1903, לאחר מחלה ממושכת, ונקבר בגולדרס גרין. הוא נישא בשנת 1874 למרי למון פאולר, בתו של הכומר יו פאולר מברנווד, גלוסטרשייר. אלמנתו, אמנית ידועה, שציירה לעיתים קרובות תמונות של ילדים, הציגה גם היא באקדמיה המלכותית מ-1877 עד 1904. היא נפטרה ב-1931 והותירה אחריה את בנם של בני הזוג. מדיה וקבצים בנושא סמואל אדמונד ולר בוויקישיתוף Lee, Sidney, ed. (1912). "Waller, Samuel Edmund" . Dictionary of National Biography (2nd supplement). London: Smith, Elder & Co. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סמואל אדמונד ולר".
יום האופניים העולמי

באפריל 2018 הכריזה העצרת הכללית של האומות המאוחדות על ה-3 ביוני כיום האופניים העולמי. בהחלטה ליום האופניים העולמי צוין ה"ייחודיות, אורך החיים והרבגוניות של האופניים, שנמצאים בשימוש כבר מאתיים שנה. וכי מדובר באמצעי תחבורה המעודד קיימות, פשוט, אמין, נקי ומתאים לסביבה". פרופסור לזק סיבילסקי (אנ') הוביל קמפיין עממי לקידום החלטת האו"ם לקיום יום האופניים העולמי, בסופו של דבר זכה לתמיכת 57 מדינות. הלוגו עוצב על ידי אייזק פלד והאנימציה הנלווית נעשתה על ידי פרופסור ג'ון אי סוונסון. הוא מתאר רוכבי אופניים מסוגים שונים הרוכבים ברחבי הגלובוס. מדיה וקבצים בנושא יום האופניים העולמי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יום האופניים העולמי "World Bicycle Day, 3 June". www.un.org (באנגלית). נבדק ב-2018-11-23. "Bicycle Day: where to go by bicycle and what you need to know to go on a bike tour". A.Res.72.272 World Bicycle Day, United Nations Resolution Senarath, Yohan (2018-05-01). "World Bicycle Day: Meet the man who made it happen". Transport for Development (באנגלית). נבדק ב-2018-05-02. Staff. "MC Professor and Students Win UN Support for World Bicycle Day". "MC Today - World Bicycle Day". YouTube.
ג'וליה בטרפליי היל

ג'וליה לוריין היל (באנגלית:Julia Butterfly Hill‏, המוכרת בשם ג'וליה בטרפליי היל, נולדה ב-18 בפברואר 1974, מאונט ורנון, מיזורי, ארצות הברית), היא פעילה סביבתית, המוכרת כמי שחיה על עץ סקויה במשך 738 ימים כדי למנוע את כריתתו לצרכים מסחריים. בשנת 1996 עברה ג'וליה בטרפליי היל תאונת דרכים קשה, שממנה היא ניצלה בנס. התאונה וזמן השיקום הארוך שנלווה לה הובילו את היל לצאת למסע במערב ארצות הברית, שם טיילה ביערות הסקויה של קליפורניה – ואלו הדהימו אותה והשפיעו עליה מאוד. ב-1997, כשנודע להיל על עץ סקויה בן כ־1,000 שנה בקליפורניה שיועד לכריתה, היא החליטה לעשות מעשה ומ-10 בדצמבר 1997 עד 18 בדצמבר 1999, היא חייתה בין ענפיו של עץ עתיק זה שזכה לשם "לונה". המחאה שלה זכתה לסיקור נרחב בתקשורת בארצות הברית, והעלתה לסדר היום את הסכנה שבה נתונים עצי הסקויה העתיקים. מאבקה של היל נשא פרי, והיא הצליחה להגן על "לונה" ועל שלושה דונמים נוספים של יער. היל נחשבת לאחת מאקטיביסטיות הסביבה המפורסמות בעולם, וב-1999 היא ייסדה עמותה ללא מטרות רווח בשם Circle of Life, ששמה לה למטרה ללמד בני אדם כיצד לחיות בכדור הארץ באופן שמתחשב יותר בטבע, באמצעות אירועים, סדנאות, תוכניות הכשרה ועוד. מדיה וקבצים בנושא ג'וליה בטרפליי היל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'וליה בטרפליי היל ג'וליה בטרפליי היל, ברשת החברתית פייסבוק ג'וליה בטרפליי היל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'וליה בטרפליי היל, ברשת החברתית Goodreads ג'וליה בטרפליי היל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רעות אלון, מובילים שינוי: האנשים ששמים את הסביבה במרכז, באתר זווית: סוכנות ידיעות למדע ולסביבה, 21 במאי 2023
Pink Lemonade

Pink Lemonade (בעברית: לימונדה ורודה) הוא סינגל של הזמר-יוצר האנגלי ג'יימס ביי, מתוך אלבום האולפן השני שלו, Electric Light. השיר יצא על ידי ריפבליק רקורדס ב-7 במרץ 2018 כסינגל השני מהאלבום. הקליפ הרשמי בוים על ידי פיל אנדלמן ויצא ב-26 במרץ 2018. הקליפ נפתח עם ביי לובש סוודר צווארון נוצץ בזמן שהוא ולהקתו מנגנים בשידור בסגנון המופע של אד סאליבן. ביי, שלוקח על עצמו את התפקיד כאסטרונאוט לכוד על פני כדור הארץ, נראה מתגנב למוסך של בית בשעת לילה מאוחרת כדי לבנות חללית. הפיצוץ המצופה בסוף הקליפ ילד יושב בחללית עשויה קופסת קרטון כסופה. ג'יימס ביי ציין, "ההשראה מאחורי הקליפ מגיעה מהנושא של בריחה שעובר בשיר. נזכרתי בתקופה שבה הייתי בן 4 בערך ואמרתי להורים שלי שנמאס לי לחיות איתם ואני אעזוב את הבית". ראניה אניפטוס מהרולינג סטון כינתה את "Pink Lemonade" כקליט. ג'ון בליסטן, גם הוא מהרולינג סטון, אמר שהשיר מסמן יציאה בולטת הן מהפולק המופשט של אלבום הבכורה של ג'יימס ביי, וגם מהסאונד האלקטרוני של הסינגל "Wild Love". הוא הוסיף שהשיר הוא בסגנון דאנס-רוק המזכיר את הסטרוקס או Hot Hot Heat. סרטון השיר "Pink Lemonade" באתר יוטיוב "James Bay - Pink Lemonade". YouTube. 26 במרץ 2018. נבדק ב-5 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "James Bay Lives Out Childhood Dream of Building a Spaceship in 'Pink Lemonade' Music Video". People. 26 במרץ 2018. נבדק ב-5 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "James Bay Releases Delicious New Rock Song 'Pink Lemonade': Listen". Rolling Stone. 7 במרץ 2018. נבדק ב-5 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "James Bay Brings New Dance-Rock Song 'Pink Lemonade' to 'Seth Meyers'". Rolling Stone. נבדק ב-5 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
Comet-ME

Comet-ME (קיצור של Community Energy & Technology in the Middle East; בתרגום חופשי: אנרגיה וטכנולוגיה קהילתיות במזרח התיכון) הוא ארגון ישראלי-פלסטיני המספק שירותים בסיסיים של אנרגיה ומים נקיים ליישובים לא מוכרים בשטחי C. האספקה מתבצעת בשיטות בנות קיימא מבחינה סביבתית וחברתית. לדברי אנשי הארגון, הם "מסייעים להעצמה חברתית וכלכלית של כמה מהיישובים העניים והשוליים ביותר בשטחי הכיבוש הישראלי". הארגון מספק שירותי אנרגיה בסיסיים ל-125 יישובים ו-1,900 משקי בית, הכוללים כמעט 10,000 איש. הארגון פועל בשיטת אינטגרציה אנכית. הארגון החל בתור יוזמה התנדבותית בשנת 2006, אז החלו התקנות ראשונות. בספטמבר 2009 נרשם הארגון כעמותה. בשנת 2013 החל הארגון לספק פתרונות שאיבת וסינון מים ליישובים. הסכסוך הישראלי-פלסטיני אנרגיה מתחדשת Comet-ME, ברשת החברתית פייסבוק אתר האינטרנט הרשמי של Comet-ME Comet-ME, באתר "גיידסטאר ישראל" Who We Are, Comet Middle East
לואי-ז'אן קניגסוורטר

לואי-ז'אן קניגסוורטר (בצרפתית: Louis-Jean Koenigswarter; ‏12 במרץ 1814 – 6 בדצמבר 1878, פריז) היה משפטן וכלכלן יהודי צרפתי. נשיאה הראשון של חברת "כל ישראל חברים" (אליאנס). נולד בווינה, בן למשפחת הבנקאים היהודית קניגסוורטר (אנ'). הוא אחיהם של הבנקאי והפוליטיקאי הצרפתי מקסמיליאן דה קניגסוורטר (צר') ואנרי-ז'יל דה קניגסוורטר. למד באוניברסיטת ליידן וקיבל תואר דוקטור למשפטים ב-1835. ב-1843 היגר לצרפת והתיישב בפריז. ב-1848 קיבל אזרחות צרפתית. הוא התמסר למחקרו על כלכלה פוליטית ותולדות המשפט בעודו עובד למחייתו בבנק המשפחתי. ב-1860 היה לנשיאה הראשון של חברת כל ישראל חברים. מ-1850 ועד מותו היה חבר ה"אקדמי דה סיינס מוראל א פוליטיק" (האקדמיה למדעי הרוח והמדיניות (אנ')) ועם מותו הוריש לאקדמיה סכום של 10,000 פרנק לייסוד פרס על שמו. ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברנייס

ברנייס הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... יצחק ברנייס – רבה של המבורג, בלשן והוגה דעות. רבו של רש"ר הירש יעקב ברנייס (אנ') - ממורי בית המדרש לרבנים בברסלאו. בנו של יצחק מיכאל ברנייס (אנ') - היסטוריון ספרות גרמני, יהודי משומד. בנו של יצחק אדוארד ברנייס – חוקר התעמולה והפסיכואנליזה, תועמלן ויחצ"ן אוסטרי-אמריקאי. נכדו של יצחק מרתה ברנייס - אשת זיגמונד פרויד, נכדתו של יצחק פאול ברנייס – מתמטיקאי ופילוסוף יהודי-שווייצרי. נינו של יצחק מארק ברנייס רנדולף – יזם אמריקאי-יהודי, מייסד נטפליקס
מחנה הכלא הפדרלי, בריאן

מחנה כלא הפדרלי, בריאן (FPC בריאן) הוא כלא פדרלי של ארצות הברית עם אבטחה מינימלית עבור אסירות בטקסס. הוא מופעל על ידי הלשכה הפדרלית לכלא, חטיבה של משרד המשפטים של ארצות הברית. FPC בריאן ממוקם 95 מייל (153 ק"מ) צפונית-מערבית ליוסטון. אתר האינטרנט הרשמי של מחנה הכלא הפדרלי, בריאן (באנגלית)
טלפון אלחוטי

טלפון אלחוטי הוא מכשיר טלפון שכולל שפופרת טלפון ניידת. המכשיר מקושר באמצעות תדרי רדיו לתחנת בסיס המחוברת לרשת הטלפון הציבורית. לטלפון האלחוטי מספר יתרונות על פני הטלפון החוטי הרגיל - ניתן לקחת את הטלפון לכל פינה בבית, בהתאם לדגם, וכמו כן לדגמים רבים יש ספר טלפונים מובנה, ולעיתים רבות המכשיר כולל גם פיצ'ר המזהה את המספרים של שיחות נכנסות (שיחה מזוהה). כמו כן, לעיתים רבות כאשר הדגם כולל מסך תצוגה, הוא מציג את השעה והתאריך. לטלפון האלחוטי מספר מגבלות בהשוואה לטלפונים סלולרים - על מנת להשתמש בטלפון תחנת הבסיס של הטלפונים צריכה להיות מחוברת לשקע החשמל כל העת, וטווח הפעילות של הטלפון על פי רוב מוגבל לכל היותר למבנה בו נמצאת תחנת הבסיס, ואשר בו ללקוח יש מנוי לרשת הטלפון הציבורית. לעיתים רבות הוא פועל רק במרחק קצר מתחנת הבסיס (תלוי בתדר בו פועל הטלפון). תקני טלפון אלחוטיים עכשוויים, כמו PHS (אנ') ו-DECT (אנ'), טשטשו את מה שהיו בעבר הבדלים ברורים בין טלפונים אלחוטיים לטלפונים ניידים בכך שהם מכילים תכונות מתקדמות שונות, כגון העברת נתונים, ואפילו, נדידה למיקומים בחו"ל. בניגוד לטלפונים חוטיים, טלפונים אלחוטיים זקוקים לחשמל (על מנת להפעיל את תחנת הבסיס). השפופרת האלחוטית מכילה סוללה נטענת, אותה תחנת הבסיס טוענת תמיד מחדש כאשר השפורפרת מונחת על תחנת הבסיס. מדיה וקבצים בנושא טלפון אלחוטי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המדאנית יהודית

המדאנית־יהודית היא השפה הנעלמת של הקהילה היהודית המתגוררת בהמדאן ומהווה ניב של שפה פרסית יהודית המדוברת במקור על ידי קהילת יהודי המדאן שהם חלק מיהודי איראן באזורי המדאן ובורוג'רד במערב איראן.. לשפה ההמדאנית־יהודית, כמו לשפות יהודיות אחרות, יש מספר רב של מילים המושאלות מעברית והיא נכתבת באלפבית העברי . בעקבות ההגירה של הקהילה היהודית האיראנית באמצע המאה ה-20, השימוש בשפה זו הולך ופוחת, והנשארים שעוד דיברו בשפה זו באיראן החלו לדבר פרסית יהודית ופרסית. שפתן של קבוצות מהגרים לארצות הברית ולישראל עברה בהדרגה לאנגלית ולעברית. רוב אנשי המדאן לא ידעו קרוא וכתוב בפרסית, ואוריינותם הוגבלה לעברית. כלומר, אם היו רוצים לכתוב משהו, היו כותבים אותו בעברית ובפרסית, ולרוב היו מתאימים את האותיות לפרסית וכותבים. בחלק מבתי הכנסת ישנם ספרי דת – כמו תרגום של כתבי קודש – הכתובים בכתב עברי פרסי (פרסיהוד). היהודים מהמדאן למדו עברית בדרך כלל בבתי כנסת או בתי ספר שבהם לימדו עברית. לאחר תקופה של פעילות בית הספר, היו שיעורי עברית לילדים ובני נוער במקום שנקרא "גן ילדים". לאחר זמן רב, הוקם בית הספר אליאנס בהמדאן בעקבות טהראן. לפני הקמת בית הספר אליאנס, יהודי המדאן לא היו במצב טוב מבחינת ביטחון ומבחינת מבנים חומריים ורוחניים. בית הספר אליאנס המדאן היה מתקדם מאוד. בשיאו היו בו המורים והמורים הטובים ביותר, ובתחרויות האקדמיות שנערכו מדי שנה בהמדאן, המקומות הראשון, השני והשלישי היו תמיד מבית הספר אליאנס, והם זכו בפרסים גם בתחרויות ספורט. בית הספר אליאנס היה קיים עד שנה לאחר המהפכה האיראנית, אך עקב הגירתם של מספר רב של יהודים של המדאן לטהראן ולעיתים גם לחו"ל, הוא פורק ושמו שונה, ולאחר מכן נהרס ובמקומו נבנה בית ספר נוסף. בטבלה ניתן לראות השוואה בין ההמדאנית־יהודית לכמה ניבים אחרים של פרסית יהודית. הניב דומה לכאשאנית יהודית במספר סימנים. חלק מהמילים זהות לאספהאנית יהודית, למשל, המילים זריקה, רצון וחתול. בנוסף, המדאנית יהודית חולקת את המילה דרור לדוגמה עם בורוג'רדית יהודית. Siavoshi, Sussan, ed. (בינואר 2022). "Judeo-Hamadani: The Language of Jews in Hamadan and Its Origins". Iranian Studies. Cambridge and New York: Cambridge University Press on behalf of the Association for Iranian Studies. 54 (5–6): 769–805. doi:10.1080/00210862.2020.1848420. ISSN 1475-4819. LCCN sn85060395. OCLC 1753915. {{cite journal}}: (עזרה) كليميان همدان, www.iranjewish.com היסטוריה מקיפה של יהודי איראן נאום בהמדאנית יהודית, סרטון באתר יוטיוב שפה יהודית-פרסית עתיקה נשמרה בחיים
וואו!

וואו! הוא שיר של להקת ג'ירפות, שכתב גלעד כהנא, הלחינו כהנא ויאיר קז, ועיבדו חברי הלהקה. השיר יצא בשנת 1998 ונכלל באלבום הבכורה של ג'ירפות, "משוחח עם כסא", אשר יצא בשנת 1999. לשיר הוקלט דמו בשנת 1994 במחסן בגינה של הוריו של כהנא. כהנא סיפר כי השיר נכתב בעת שהוא וקז ישבו בדירה ברחוב כ"ג יורדי הסירה בתל אביב, אשר קז התגורר בה בזמנו, והשניים עישנו יחד. בין היתר הם אלתרו שיר, כשקז מנגן בגיטרה אקוסטית וכהנא שר. ישנה שמועה כי השיר נכתב על בת זוג לשעבר של כהנא שבגדה בו עם אישה, אך כהנא טען שהוא לא מאשר ולא מכחיש, וכי אין לו מושג אם אכן יצא עם מישהי שבגדה בו עם אישה. בנוסף, בראיון למעריב לנוער, סמוך לצאת האלבום, כהנא סיפר שהשיר נכתב בעקבות התערבות עם הקלידנית של הלהקה, וטען שהוא יכול לכתוב שיר עם מילים חסרות פשר שיהפוך ללהיט. עם זאת, מאוחר יותר הוא סיפר ששיקר ושהדבר לא קרה. וואו – פזמונט, באתר pizmonet.co.il וואו - גרסת דמו מקורית / 1994, by Girafot - ג'ירפות, באתר Girafot - ג'ירפות (באנגלית) שמועות - פרק 4: וואו של גלעד כהנא (ג'ירפות), נבדק ב-2023-06-02
האספה הלאומית של אקוודור

האספה הלאומית של אקוודור (בספרדית: Asamblea Nacional) הוא בית המחוקקים החד-ביתי של אקוודור המכיל כ-137 נציגים. האספה החליפה את הקונגרס הלאומי ב-2009 בעקבות רפורמות בחוקה ב-2008. מבנה האספה ממוקם בבירת אקוודור קיטו. על פי סעיף 119 של חוקת אקוודור משנת 2008, מועמדים לאספה הלאומית חייבים להיות אזרחים חופשיים בני 18 לפחות. לאספה הלאומית יש את הסמכות לחוקק חוקים, בעוד שמינוי שופטים לבית הדין הלאומי לצדק נעשה על ידי מועצה שיפוטית נפרדת. נכון ליוני 2023, האספה מפוזרת לאור המשבר הפוליטי באקוודור ולאחר שפוזרה על ידי הנשיא גיירמו לאסו. הבחירות הקרובות אמורות להתקיים ב-20 באוגוסט 2023. מדיה וקבצים בנושא האספה הלאומית של אקוודור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האספה הלאומית של אקוודור CIA (2010). CIA World Factbook 2010. Skyhorse. p. 204. ISBN 978-1-60239-727-9. "Ecuador: 2008 Constitution in English". pdba.georgetown.edu. נבדק ב-9 באוקטובר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Ecuador". U.S. Department of State. נבדק ב-9 באוקטובר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
ויולט ח'ורי

ויולט ח'ורי (בערבית: فيوليت خوري; 1929 – 1987) הייתה פוליטיקאית ועובדת סוציאלית ערבייה-ישראלית, וראשת המועצה המקומית של כפר יאסיף. היא הייתה האישה היחידה ששימשה כראשת מועצה ערבית בישראל והאישה הראשונה שנבחרה למועצה מקומית ערבית. ויולט נולדה לשושלת ערבית של כמרים יוונים-אורתודוקסים, אם כי אביה היה שוטר ואמה מנהלת בית ספר ערבי לבנות-בלבד בחיפה. התחנכה בתיכון דובר-אנגלית מעורב ערבי-יהודי, בחיפה. לאחר מכן למדה עבודה סוציאלית, וכן עבדה במקצוע זה. במהלך עבודתה הסתובבה בכפרים ערביים בגליל, דבר שגרר ביקורת רבה מצד אנשים בכפר יאסיף שחשבו שזה לא-ראוי לאישה רווקה. לכן, ב-1952 התארסה דרך שידוך לפאוזי ח'ורי, שהיה גדול ממנה ב-18 שנה, ולאחר מכן התחתנו. ויולט נכנסה לפוליטיקה מקומית בעקבות בעלה, פאוזי ח'ורי, שהיה בתחילה חבר מועצה בלבד בכפר יאסיף, אם כי מאוחר יותר התמנה כראש המועצה בעצמו. כשהוא נבחר לראשות המועצה ניסו להעביר את ויולט לעבוד בכפר ראמה, מכיוון שהייתה מועסקת כעובדת סוציאלית בידי מועצת כפר יאסיף, אך היא סרבה לכך, והתפטרה. לאחר מכן, פתחה חנות בגדים, ואחר כך פתחה גם את גן הילדים הראשון בכפר יאסיף. בעקבות משבר פוליטי במועצה, בעלה פאוזי ח'ורי נאלץ להתפטר, וויולט התבקשה על-ידי מליאת המועצה להחליף אותו וב-1972 נכנסה לתפקיד. היא מינתה נשים רבות לתפקידים במועצה, בין השאר כדי להתמודד עם הקושי של גברים לעבוד תחתיה. במהלך הקדנציה במועצה קיבלה ח'ורי מענקים מיועץ ראש הממשלה לענייני ערבים, וכן התהדקו הקשרים עם הקיבוץ השכן, יחיעם. למרות ההישגים שלה היא הודחה מתפקידה לאחר כשנה וחצי. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בשנת 1978, רצה במפלגה עצמאית וזכתה במושב אחד במועצה, ועל-כן הייתה לאישה הראשונה שנבחרה באופן דמוקרטי למועצה מקומית ערבית. ויולט ח'ורי הייתה במועצה כ-14 שנים. לאחר מכן נבחרה לשמש כראש המועצה - עורך הדין, ג'מיל לביב ח'ורי. Herzog, Hanna (1999). Gendering Politics: Women in Israel. University of Michigan Press. ISBN 978-0-472-10945-6. Herzog 1999, p. 209 Emtiaz Zourob, قلم ودفتر .. من وجع البنفسج: فيوليت خوري, قلم ودفتر .. من وجع البنفسج, ‏الأربعاء، 12 مارس 2014 יום האישה הבינלאומי: סולידריות תחילה, באתר www.idi.org.il, ‏2022-08 ⁨ויולט חורי לראשות כפר יסיף לראשונה ערבייה בראש רשות מוניציפיאליוו⁩ | ⁨על המשמר⁩ | 27 דצמבר 1971 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il Herzog 1999, p. 211 Herzog 1999, p. 210 ג'קי חורי, הבחירות ברשויות הערביות: הנשים עוברות קדימה, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2013 ח׳אולה אבו בקר, בדרך לא סלולה: נשים ערביות כמנהיגות פוליטיות בישראל, המרכז לחקר החברה הערבית בישראל, 1998, מסת"ב 978-965-454-032-2. (בiw)
אנדרו מושן

אנדרו מושן (אנגלית: Andrew Motion;‏ נולד ב-26 באוקטובר 1952), משורר אנגלי, עורך, ביוגרף ומסאי. אנדרו מושן, "משורר החצר" (Poet Laureate) הנוכחי (2006) בחצר המלוכה האנגלי, התמנה לתפקידו בשנת 1999 כאשר החליף את משורר החצר הנודע טד יוז. מושן למד באוקספורד, ובתום לימודיו הורה בכמה אוניברסיטאות ולימד גם כתיבה יוצרת. בד בבד עם הקריירה האקדמית שלו, ערך את מדורי השירה בכמה הוצאות ספרים ידועות באנגליה. בשנת 1976 נתפרסמו שיריו הראשונים של אנדרו מושן, וזכו מיד להכרה רחבה באנגליה בעיקר, אך גם בארצות דוברות אנגלית אחרות. בעת לימודיו פגש את המשורר היהודי-אנגלי פיליפ לארקין, ויחד יזמו כמה מפעלות שירה וכתיבה יוצרת. הוא כתב, בין השאר, ביוגרפיות מוערכות על המשוררים קיטס ופיליפ לארקין, וזכה לפרסים חשובים על כתיבתו השירית והביוגרפית. אנדרו מושן פרסם עשרות כרכים של שירה, ביוגרפיות, מסות, אוטוביוגרפיה ונובלות. עד כה תורגמו לעברית רק מספר שירים בודדים משלו. שיחה עם אנדרו מושן (מראיין: יהודה ויזן). דחק, כרך טז, 2023. מדיה וקבצים בנושא אנדרו מושן בוויקישיתוף אתר מקיף על חייו של אנדרו מושן ויצירתו אנדרו מושן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)