בית מארטל

בית מארטל הוא אחד מהבתים הגדולים בסדרת הפנטזיה "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין. זו משפחת אצולה בשבע הממלכות והבית השולט בממלכת דורן. הוא יושב בטירת סנספיר, סמלו הוא חנית מוזהבת שנעוצה בשמש אדומה על רקע כתום, והמוטו שלו הוא "לא יכרע, לא יישח, לא יימוט". ממזרים שנולדים בדורן מקבלים את שם המשפחה "חול" (סאנד). דורן, לצד בית מארטל, נבדל משבע הממלכות תרבותית, אתנית ופוליטית. השליטים בדורן מכונים נסיכה או נסיך, משום שבניגוד לשאר הממלכות, דורן לא נכבשה על ידי אאיגון הכובש, אלא הצטרפה לשאר הממלכות באמצעות נישואים. לא ידועים פרטים על מקורו של בית מארטל, מלבד העובדה שהוא היה אחת המשפחות השולטות בממלכת דורן, שמאז פלישת האנדאלים הייתה אוסף של משפחות קטנוניות ונוטרות איבה, גם כשהממלכות האחרות בווסטרוז החלו להתאחד לממלכות גדולות יותר. כשניימיריה המלכה הלוחמת הגיעה עם אנשיה לווסטרוז מאסוס, השטחים של בית מארטל התגמדו לעומת השטחים של בית יורנווד. עם זאת, ניימיריה לקחה את לורד מורס מארטל כבעלה, ובאיחוד כוחותיהם, השניים הצליחו לאחד את כל דורן תחת שלטונם במלחמתה של ניימיריה; ובית ניימריוס-מארטל (ניימריוס, מלשון ניימיריה) שלט מאז. האיחוד של אנשיהם הביא את המארטלים לנטוש חלק מהמנהגים הישנים של האנדאלים לטובת המנהגים של הרוינארים. הם החלו לקרוא לשולטים "נסיכים" במקום מלכים, והתארים והאדמות נמסרו לילדה הבכורה או לילד הבכור, ללא העדפה מגדרית. כשאאיגון הכובש ערך את מלחמותיו, הוא הגיע בסופו של דבר גם לדורן, שם צבאו הובס על ידי לוחמת גרילה במדבר, סיטואציה אליה דרקוניו לא היו מורגלים. אאיגון בחר להתיר לדורן להחזיק בנסיכות ריבונית כשהבין שכיבוש חלקה זו תהיה יקרה מדי. בית מארטל הביא לעצמאותה של דורן מידי בית טארגאריין, והיא החזיקה במשך שתי מאות. זה הוא הישג שמבדיל את דורן מיתר הממלכות בווסטרוז. בשנת 110 לאחר כיבושי אאיגון, המארטלים הצטרפו ל"ממלכת שלוש הבנות" (בריתן של שלוש הערים החופשיות מיר, ליס וטירוש, "בנותן של ואליריה הישנה") במלחמה נגד הנסיך דאימון טארגאריין. אחיו של דאימון, המלך ויסריז הראשון, דיבר על נישואי בתו ריינריה לנסיך דורן, כדרך לאחד אחת ולתמיד את שבע הממלכות, על אף שתוכניתו לא הוצאה לפועל. אחרי ניסיונות רבים שנכשלו לכבוש (בהם בלט ניסיונו של דאירון הראשון), דורן הצטרפה לבסוף על ידי נישואים בין שני בתים. הברית הייתה כפולה: דאיירון השני, המלך לעתיד, התחתן עם מיריאה מארטל; והנסיך מארון מארטל התחתן מאוחר יותר עם אחותו של דאירון, דאינריז. במהלך תקופת כהונתו של דאירון השני, המבצר האדום בהחלט קיבל צד דורני לנוכח השפעתה של אשתו המארטלית. זו הייתה סיבה אחת לבחירתם של אצילים רבים לקום כנגד שלטונו במרד בלקפיר. לפיכך, המארטלים הגנו על תביעתו לכס מול דאימון בלאקפיר. לאחר ניצחונם, מארון ודאינריז הגשימו את שבועותיהם, מה שהביא באופן פורמלי לאיחוד דורן עם יתר שבע הממלכות. מאז, המארטלים שלטו בדורן בשמו של המלך על כס הברזל, בעודם שומרים על תוארי הנסיכות. כשאוברין ואליה היו בני 15 ו-16, הם טיילו ביחד מדורן לצוק קאסטרלי, ופגשו שידוכים פוטנציאליים לבריתות נישואין, שהגיעו לשיא בפגישת ג'ואנה לאניסטר, על מנת להגשים את משאלת אמם ולהתחתן. כשהגיעו, ג'ואנה בדיוק מתה בעודה מביאה לעולם את טיריון לאניסטר. לורד טיווין לאניסטר המעיט בערכם של המארטלים, בהתעלמותו מהם במשך כמה שבועות לפני שהציע לאליה את התינוק הגמד טיריון. במקום להתחתן עם ג'יימי לאניסטר, הנסיכה אליה התחתנה עם רייגאר טארגאריין, נסיך דרגונסטון, מה שפגע בטיוויון, שרצה לחתן את בתו, סרסיי לאניסטר, לרייגאר. כשרייגאר זכה בטורניר בהארנהל, הוא העניק לליאנה סטארק את התואר מלכת האהבה והיופי, ולא לאליה. שנה מאוחר יותר הוא חטף את ליאנה, מה שהצית את המרד של רוברט באראתיאון, הידוע גם בשם מלחמת המנשל. על אף שהמארטלים כעסו על בגידתו של רייגאר באליה, הם עדיין תמכו במלך אאריז השני בדרישתו לשמור על הכס, משום שהמלך המשוגע החזיק באליה וילדיה כבני ערובה במבצר האדום. הדורנים נתנו רבע מהכוחות המלכותיים שלהם בקרב על הקלשון. המארטלים איבדו חיילים רבים שם, כולל הנסיך לואין מארטל ממשמר המלך. כשמעלה המלך נפלה ובמהלך בזיזתה על ידי שני אבירים נושאי-דגל של בית לאניסטר, אמורי לורץ' וגרגור "ההר" קלגאן, לורץ' רצח את הנסיכה ראיניז השנייה בת השלוש, ואילו גרגור קלגאן אנס את אמה אליה ורצח אותה ואת הנסיך אאיגון השישי כשניפץ את ראשו כנגד הקיר. אוברין הביע תנודות לכיוון המשך המלחמה בשמו של ויסריז טארגאריין, אבל הדיפלומטיה בין הנסיך דוראן מארטל וג'ון ארין מנעה קונפליקט נוסף. למרות שבית מארטל נשבע נאמנות למלך רוברט לאחר המלחמה, הם טיפחו כעס וטינה כנגד בית לאניסטר מאז, כולל הפיכתה של סרסיי למלכת שבע הממלכות. הם אימצו מדיניות בדלנית בדורן, לפיה הם לא התערבבו עם הבתים האחרים ללא נחיצות מוחלטת, והעדיפו לסחור עם הערים החופשיות. דוראן מארטל הוא הנסיך של דורן והלורד של סנספיר. הוא אביהם של אריאן מארטל, טריסטיין מארטל וקוונטין מארטל. ב"משחקי הכס", הוא בשנות החמישים לחייו, ודלקת המפרקים הכרונית שלו גורמת לו להיות תלוי בכיסא גלגלים, שכן הוא בקושי מצליח ללכת. הוא גבר מהורהר וזהיר שנמנע מלהפגין את רגשותיו. הוא נשבע אמונים לג'ופרי באראתיאון רק לאחר שטיריון לאניסטר מחתן את מירסלה לטריסטיין ושולח אותה לדורן. טיריון אף נותן לו עמדה במועצת המלך. ב"סופת החרבות", דוראן שולח את אחיו, אוברין מארטל, לקבל את עמדתו. לאחר מותו של אוברין, דוראן מסרב לצאת למלחמה וחוזר לסנספיר. הוא אוסר את בנותיו הנקמניות של אוברין, נחשיות החול, על מנת לשמור על שלום. לאחר סיכול ניסיונותיה של בתו אריאן להכתיר את מירסלה למלכת שבע הממלכות, הוא חושף שהוא תכנן זמן רב להביא למפלתו של טייווין לאניסטר, על מנת לנקום את מותה של אליה, ולכרות ברית עם בית טארגאריין. דוראן מארטל מגולם על ידי אלכסנדר סידיק בעונה החמישית והשישית של הסדרה "משחקי הכס". אריאן מארטל היא בתו הבכורה והיחידה של הנסיך דוראן מארטל מדורן. היא משמשת כנקודת תצפית בשני פרקים ב"משתה לעורבים", ותשמש בעוד שני פרקים לפחות ב"רוחות החורף". על פי המסורת הדורנית, היא היורשת של סנספיר, ועתידה לרשת את שלטונה של ממלכת דורן. היא נועזת, הרפתקנית וערמומית. היא קרובה לדודניותיה, נחשיות החול. ב"סופת החרבות", היא כבר זמן רב לא מרוצה מאביה ומסגנון שלטונו, אותם היא מוצאת כחלשים. בתור יורשת דורן, היא מורשית להחזיק בממשל סמלי בהיעדרו. היא מתכננת להכתיר את מירסלה באראתיאון למלכת שבע הממלכות, שכן על פי החוק הדורני מירסלה אמורה לרשת את התואר ולא אחיה, משום שהיא הבכורה. אריאן מפתה את אריז אוקהארט על מנת לזכות בתמיכתו למינויה של מירסלה. התוכנית מסוכלת על ידי אביה, דוראן מארטל. לאחר שאריאן מתעמתת עם אביה, הוא חושף שהוא מתכנן לנקום בטייווין לאניסטר ולהחזיר את הטארגאריינים לשלטון. הוא הציג בפניה שידוכים מעליבים לנישואים על מנת שהיא לא תקבל אותם ולא תהרוס את התוכנית שלו. סר קוונטין מארטל הוא בנו השני של דוראן מארטל. הוא משמש כנקודת תצפית במהלך ארבעה פרקים ב"ריקוד עם דרקונים". הוא מתואר כאינטליגנט, רציני, צייתן ולא נאה במיוחד. ב"ריקוד עם דרקונים" מסופר שקוונטין מתכנן להתחתן עם דאינריז טארגאריין ולהביא אותה לדורן. קוונטין חושף את זהותו בפני דאינריז, אבל היא כבר מאורסת. הוא מספר לה על ברית נישואים סודית בין וייסריז טארגאריין לאריאן מארטל. משום שווייסריז מת, קוונטין מציע את עצמו לדאינריז. דאינריז מסרבת בנימוס להצעה וקוראת לו לחזור הביתה, אך מוסיפה כי לדורן יש עודנה תקווה, שכן היא עשויה להזדקק לשני בעלים. מאחר שקוונטין לא רוצה לחזור בידיים ריקות, הוא מנסה לגנוב את אחד מדרקוניה. הוא נשרף באופן קשה ומת שלושה ימים לאחר מכן. טריסטיין מארטל הוא הילד הצעיר ביותר של דוראן מארטל. על מנת להבטיח את נאמנותה של משפחת מארטל לכס, הוא מובטח למירסלה באראתיון כשיגיעו לפרקם. טריסטיין מארטל מגולם על ידי טובי סבסטיאן בעונה החמישית והשישית של הסדרה "משחקי הכס". אליה מארטל היא אחותו הצעירה של הנסיך דוראן מארטל מדורן ואחותו הגדולה של הנסיך אוברין מארטל, אליו היא הייתה מאוד קשורה. היא התחתנה עם הנסיך ראיגאר טארגאריין, והביאה לו שני ילדים: ילדה בשם רייניז וילד בשם אייגון. חמש עשרה שנים לפני אירועי הסאגה, ראיגאר נהרג בקרב במהלך המרד של רוברט. כשעיר הבירה נבזזה על ידי בית לאניסטר, היא נאנסה ונרצחה על ידי גרגור קלגיין. עם זאת, אחיה של אליה, אוברין, האמין כי טיווין לאניסטר הביא להירצחה של אליה, כדי לנקום את הפגיעה בכבודו כשאריז חיתן את בנו ויורשו לאליה במקום לסרסיי, בתו של טיווין, בספרים טיווין טען שמעולם לא הורה על האונס, ואליה לא הייתה צריכה למות, הוא הניח שהסיבה היחידה למותה של אליה היא שאיש לא אמר לגרגור לחוס עליה במפורש, וגרגור ביצע את ההוראות בצורה הברוטלית ביותר האפשרית. אוברין מארטל הוא האח הקטן ביותר של דוראן מארטל. הוא אדם חמום-מוח, חזק, רווי תשוקה, שנון וחד לשון. הוא נחשב ללוחם אימתני ומכונה "הצפע האדום", מאחר שמרומז שהנשקים שלו מורעלים. הוא טייל בעולם, הקים פלוגת שכירי חרב, ולמד זמן קצר במצודה. יש לו שמונה בנות לא חוקיות, הידועות בשמן "נחשיות החול"; את ארבעת הצעירות הוא הביא לעולם עם מאהבתו, אלאריה סאנד. הוא היה קרוב מאוד אל אחותו הגדול אליה, שחותנה לנסיך ראיגאר טארגאריין. כשאליה נאנסה ונרצחה על ידי גרגור קלגיין, כחלק מהפשיטה של בית לאניסטר, הוא נשבע לנקום. בסופת החרבות, הוא מגיע למעלה המלך לקחת את עמדתו של אחיו במועצת המלך ולהשיג את הצדק שהבטיח לו טיווין על מותה של אחותו. הצדק נשלל כשטיריון נעצר והואשם ברצח המלך ג'ופרי באראתיאון. אוברין מתנדב כאלופו של טיריון במשפט בקרב כיוון שהוא יודע שגרגור קלגיין ייצג את הצד הנגדי. בקרב, הוא מצליח לשחוק את קלגיין ומחייב אותו להודות באונס אליה וברצח אליה וילדיה. לאחר שקלגיין מודה, הוא תופס את אוברין והורג אותו על ידי ריסוק גולגולתו בידיו החשופות. אוברין זוכה בנקמתו לאחר מותו, שכן החנית בה השתמש הייתה למעשה מורעלת עם ארס מנטיקור שנועד על מנת להאריך את סבל הקורבן; גרגור מת באיטיות ובייסורים. אוברין מארטל גולם על ידי פדרו פסקל בעונה הרביעית של הסדרה "משחקי הכס". נחשיות החול הן שמונה הבנות הלא חוקיות של הנסיך אוברין מארטל: אובארה, ניימיריה, טיין, סראלה, אליה, אובלה, דוריאה ולורצה. הן נקראות "נחשיות החול" כמחווה לשמן של אביהן, "הצפע האדום". ארבע הבנות הקטנות הן בנותן של המאהבת של אוברין, אלאריה סאנד (מגולמת על ידי אינדירה וארמה). שלוש הבכורות, ובמיוחד טיין, הן חברות מקורבות של בת דודן, אריאן. אובארה מאומנת היטב בלחימה ורואה בעצמה לוחמת. ניימיריה מתוארת כמעודנת ואלגנטית, נאמר עליה שיש לה את כל היופי שלאובארה חסר, אולם היא נחשבה לפחות קטלנית. טיין בקיאה בצמחי מרפא וברעלים, ולמרות שהיא שומרת על חזות מתוקה וחסודה, היא נחשבת לבוגדנית. על סארלה, שידועה בסקרנותה, נאמר שפיקדה על ספינה משלה כבר בגיל 19. במשתה לעורבים, אובארה, ניימיריה וטיין מחפשות נקמה אחרי מותו של אביהן ולוחצות על דודן, הנסיך דוראן מארטל, להכריז על מלחמה. הן מעורבות במקרים שונים על מנת להתסיס את האוכלוסייה הדורנית. הנסיך דוראן כולא את נחשיות החול כדי למנוע מהן להוביל את דורן למלחמה בטרם עת. אובארה סאנד מגולמת על ידי קיישה קאסטל-יוז, ניימיריה מגולמת על ידי ג'סיקה הנוויק, וטיין סאנד מגולמת על ידי רוזבל לאורנטי סלרס החל מהעונה החמישית של הסדרה "משחקי הכס". אריאו הוטא הוא הקפטן של שומריו של הנסיך דוראן מארטל. הוא משמש כנקודת תצפית במהלך שני פרקים במשתה לעורבים וריקוד עם דרקונים. הוא נולד בנורבוס כבן הצעיר ביותר למשפחה גדולה. אריאו שומר אמונים לדוראן. הוא עוזר לו לסכל את תוכניתה של אריאן מארטל להכתיר את מירסלה באראתיון למלכת שבע הממלכות, ומביא למותו של אריז אוקהארט בדרך. אריאו הוטא מגולם על ידי דאוביה אופארי בעונה החמישית והשישית של הסדרה "משחקי הכס". אילן קפרוב, ‏ד' זה דרקון גדול: מילון משחקי הכס השלם, באתר ‏מאקו‏, 31 במרץ 2013