laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וילהלם ריינהרד (טייס)

וילהלם ריינהרד (בגרמנית: Wilhelm Reinhard‏; 12 במרץ 1891 – 3 ביולי 1918) היה אלוף הפלות גרמני במלחמת העולם הראשונה. לזכותו נזקפות 20 הפלות מאושרות. לאחר מותו של הברון האדום ירש אותו כמפקד טייסת הקרב הראשונה. ריינהרד נולד בדיסלדורף ב-12 במרץ 1891. ב-1909 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט התותחנים הבווארי ה-14. הוא נפצע קשה בתחילת מלחמת העולם הראשונה והרופאים קבעו שהוא אינו כשיר לשרת בחזית. הוא התקבל לקורס הכשרת טייסים של שירות האוויר הגרמני. ביוני 1915 הוא חזר לשירות הקרבי אולם נפצע שוב. בפברואר 1916 הוא חזר לחזית והועלה לדרגת אובר-לויטננט. הוא לחם בחזית הבלקנית ובתחילת 1917 חזר לקורס הכשרת טייסים. ביוני 1917 הוא סיים את הכשרתו כטייס והוצב בטייסת הקרב ה-11. ב-24 ביוני הוא הפיל את המטוס הראשון שלו ולקח בשבי את אלוף ההפלות הבריטי ג'פרי הורנבלואר קוק. ב-4 בספטמבר 1917 הוא נפצע שוב לאחר שהפיל שמונה מטוסים וכבר סומן כאחד האלופים המבטיחים של גרמניה. ב-26 בנובמבר הוא חזר לטוס כמפקד טייסת קרב 6. הוא המשיך להפיל מטוסי אויב וב-23 במרץ 1918 הועלה לדרגת האופטמן. ב-21 באפריל של אותה שנה נהרג הברון האדום, וריינהרד נקרא למלא את מקומו בפיקוד על טייסת קרב 1. ב-12 ביוני הוא הפיל את המטוס ה-20 שלו, ועל כך היה אמור להיות מעוטר בפור לה מריט. ב-18 ביוני נסע ריינהרד לברלין כדי להשתתף בניסוי במטוסי צפלין-לינדאו D.I. הניסוי נערך ב-3 ביולי. הרמן גרינג הטיס את המטוס,ולאחר שנחת ביקש ממנו ריינהרד לטוס בו גם כן. כשהיה באוויר, הכנף העליונה התפרקה וריינהרד צלל אל מותו. הסרט "המקס הכחול" מבוסס באופן חלקי על סיפורו של ריינהרד. מדיה וקבצים בנושא וילהלם ריינהרד בוויקישיתוף וילהלם ריינהרד באתר theaerodrome.com
ראגד (אי, איי שטלנד הדרומיים)

האי ראגד (באנגלית: Rugged Island; בספרדית: Isla Rugosa) הוא אי ממערב לאי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים. אורכו של האי ראגד 4.8 קילומטרים; רוחבו של האי ראגד 1.6 קילומטרים. שטחו של האי 10.4 קילומטרים רבועים. שיא גובהו של האי 256 מטרים מעל פני הים (בפסגת סן סטפנו) האי ראגד התגלה בשנת 1819 על ידי המפליגים באניית ציד כלבי הים אספיריטו סנטו (Espirito Santo) שאותה שכרו סוחרים אנגליים בבואנוס איירס, והיא הפליגה לאיי שטלנד הדרומיים בפיקודו של רב החובל ג'וזף הרינג (Joseph Herring). הספינה הגיעה למפרץ בחוף הצפוני של האי (הקרוי כיום מפרצון הרסיליה), בו, ביום חג המולד 1819, ירדו אנשי הצוות לחוף, והיו האנשים הראשונים שהגיעו אל האי. הצוות הכריז על האיים, כאיים תחת ריבונותו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. מספר ימים לאחר מכן, ב-23 בינואר 1820 הגיע למפרץ הבריג האמריקאי הרסיליה (Hersilia) בפיקודו של קפטן ג'יימס שפילד (James Sheffield) וסגנו, עם בן הזוג הראשון אלוף בנסון (Elof Benson) וסגנו השני נתנאל פאלמר (Nathaniel Palmer) - ספינת צייד כלבי הים האמריקאית הראשונה באיי שטלנד הדרומיים. מקור השם תיאורי, והשימוש בו מקובל החל משנות ה-20 של המאה ה-19. באנגלית "ראגד" משמעו "בתרוני" או "טרשי"
פיגוע הדקירה בשכונת ארמון הנציב (2022)

פיגוע הדקירה בשכונת ארמון הנציב הוא פיגוע דקירה שבוצע ברחוב חנוך אלבק בשכונת ארמון הנציב שבירושלים ב-21 במרץ 2022 בו נרצח איוואן טנובסקי, עובד זר ממולדובה, ונפצע עובד זר נוסף ממולדובה, בשנות ה-40 לחייהם. את הפיגוע ביצע המחבל ואסים א-סעיד (אנ'), פעיל דאעש מחברון, שישב בכלא ב-2015 בשל תמיכתו בארגון. 3 שנים קודם לכן הוא ביצע באותו הרחוב, יום אחר יום, פיגוע דקירה בו נפצעה הנערה הדר בצלאל ואת רצח תמר ויהודה כדורי. בשעה 01:28 התקבל דיווח במשטרת ירושלים על קטטה ברחוב חנוך אלבק בשכונת ארמון הנציב בדרום העיר, תוך מספר דקות הגיעו למקום צוותי הצלה וקבעו את מותו של אחד הפצועים מה שנחשד תחילה כקטטה בין שכנים התברר לאחר כ-3 שבועות כפיגוע טרור על רקע לאומני. הרוצח, ואסים א-סעיד, שוחרר חמישה ימים טרם הפיגוע ממעצר מינהלי של שנתיים. הוא נעצר מספר שעות לאחר הפיגוע על ידי שוטרי מג"ב בזמן שניסה לחצות את גדר ההפרדה. ב-14 באפריל 2022 הותרו לפרסום שמו ומעשיו. גל הטרור 2022 פיגועי טרור בישראל ב-2022 רצח תמר ויהודה כדורי פיגוע הדריסה בטיילת ארמון הנציב חדשות 13, פצע נערה ורצח זוג, נעצר - ורצח שוב: שחזור מסע הפיגועים בירושלים והמחדל, באתר חדשות 13, 14 באפריל 2022 יהושע בריינר, המשטרה: תומך דאעש ביצע 3 פיגועים בירושלים בשנים האחרונות, בהם רצח הזוג כדורי בדירתם, באתר הארץ, 14 באפריל 2022 שלומי הלר‏, החשוד ברצח בני הזוג כדורי: מחבל דאעש שכבר היה בכלא - ושוחרר, באתר וואלה, 14 באפריל 2022
פודו אילואיי

פודו אילואיי (ברומנית: Podu Iloaiei) היא עיירה במחוז יאשי, ברומניה. העיירה מונה כ-11,500 תושבים ושוכנת במרחק של כ-25 קילומטרים מיאשי. מקור השם פודו אילואיי בגשר שעל נהר הבאחלוי (פודו - הגשר ברומנית). מסופר שהגשר נבנה על ידי אישה יהודייה בשם "אילואיה" שגרה במקום בתחילת המאה ה-19. אך ידוע שהגשר היה במקום עוד הרבה לפני כן ועדויות לכך יש כבר משנת 1700. פודו אילואיי נוסדה בעשור השני של המאה ה-19, אך המקום עוד היה מוכר מקודם בשם "פודו-לליאואיי" (Podu Lelioaiei). למעשה עוד מהמאה ה-9 ועד למאה ה-14 הייתה במקום התיישבות מבוצרת. יסוד העיירה לא היה מאורע יחיד, שכן באותם זמנים הוקמו יישובים כגון זה בכל רחבי נסיכות מולדובה. פודו אלואיי כיתר היישובים הוקם כישוב המקשר בין הכפר לעיר. סחורות מהעיר הקרובה יאשי נמכרו במקום לתושבי הכפרים הסובבים, וכך גם להפך. אוכלוסיית העיירה הייתה מורכבת ממולדובנים (רומנים), יהודים, ליפובנים, ארמנים, יוונים וצוענים. ב-1872 מנתה האוכלוסייה המקומית 2,715 נפש. במקום כבר הייתה מסילת ברזל שעברה במקום תחנת רכבת, וטלגרף. אחוז היהודים בקרב האוכלוסייה היה כ-50% לערך במשך כל השנים עד למלחמת העולם השנייה. ב-30 ביוני 1941, אחת מ"רכבות המוות" שיצאו מיאשי לאחר פרעות יאשי, הגיעה לפודו אלואיי. במהלך הדרך נספו 1,194 קורבנות יהודיים בעקבות החום והצמא. קורבנות אלה נקברו בקבר אחים בבית העלמין היהודי בעיירה, זאת לא לפני שנבזזו על ידי הצוענים. 700 הניצולים מרכבת המוות רוכזו בבית הכנסת ולאחר מכן הועברו לבתי היהודים המקומיים. באותה השנה, הגיע הפקודה על גרוש היהודים מפודו אלאיי. פקודה זאת בוטלה לאחר מאמציהם של ארגונים יהודים בבוקרשט, אך באפריל 1942 גורשו כ-1,500 היהודים ליאשי, שם נתמכו על ידי הקהילה. לאחר המלחמה חזרו רק כ-300 יהודים למקום. פנקס הקהילות רומניה, עמודים 197-200. איציק שווארץ קארה, הקהילה היהודית של פודו-אילואיי. אובידיו קראנגה, פודול אילואיי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 744–745), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא פודו אילואיי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פודו אילואיי פנקס הקהילות (באנגלית) "פודו אילואיי", באתר JewishGen (באנגלית) פודו אילואיי (רומניה), דף שער בספרייה הלאומית
פיגוע הדקירה בשכונת ארמון הנציב

האם התכוונתם ל... רצח תמר ויהודה כדורי – פיגוע דקירה שבוצע בשנת 2019 פיגוע הדקירה בשכונת ארמון הנציב (2022)
השיטפונות בקוואזולו-נטאל (2022)

סדרה מתמשכת של שיטפונות בקוואזולו-נטאל, דרום אפריקה החלה באפריל 2022. ימים רצופים של גשם כבד ברחבי דרום מזרח דרום אפריקה הובילו לשיטפונות קטלניים. אזורים בדרבן וסביבתה נפגעו קשה במיוחד. דווח על מותם של לפחות 443 בני אדם, וכמה אלפי בתים ניזוקו או נהרסו. גם תשתית קריטית, לרבות כבישים מרכזיים, תחבורה, תקשורת ומערכות חשמל, הושפעו, והנזק הזה הקשה מאוד על מאמצי ההתאוששות. זוהי הסופה הקטלנית ביותר בהיסטוריה של דרום אפריקה, אחד מאסונות הטבע הקטלניים ביותר במדינה במאה ה-21. בדרום אפריקה נרשמה כמות של משקעים מעל הממוצע בשנת 2022. בינואר, אזורים רבים חוו את הגשמים הכבדים ביותר שלהם מאז תחילת המדידות בשנת 1921. דרום אפריקה כולה חוותה מספר רב של ציקלון טרופי הרסני ושיטפונות. גשם כבד החל לרדת בסביבות 8 באפריל ונמשך מספר ימים רצופים ללא הפסקה. ב-11 באפריל שירות מזג האוויר הדרום אפריקאי הוציא אזהרה ברמה 5 עבור החוף והאזורים הסמוכים לקוואזולו-נטאל - אשר שודרגה לאחר מכן לרמה 8 ומאוחר יותר לרמה 9 כאשר ההשפעה והיקף הגשמים הובנו טוב יותר. הזרימה עם כיוון השעון של מערכת הלחץ הנמוך הביאה אוויר חם ולח מהסובטרופיים לכיוון החוף, וכתוצאה מכך ירד גשם כבד ברחבי קוואזולו-נטאל. המשקעים העזים ביותר ירדו ב-eThekwini, ILembe, ועיריות אוגו. במהלך התקופה שבין 8 ל-12 באפריל, רוב אזור קוואזולו-נטאל ראו יותר מ-50 מ"מ של גשם, כאשר אזורי החוף רשמו יותר מ-200 מ"מ. בפרק זמן של 24 שעות בין 11 ל-12 באפריל, בנמל התעופה של וירג'יניה נרשמו 304 מ"מ של משקעים. הגשמים הסוערים הרסו עשרות בתים, שטפו כבישים וגרמו למפולות בוץ. ב-13 באפריל, הוכרז כי 59 בני אדם נהרגו ברחבי קוואזולו-נטאל. מאוחר יותר באותו יום, מספר מקרי המוות המדווחים עקב ההצפה גדל ל-306. בהמשך גדל מספר ההרוגים ל-443. הנזק לתשתיות נאמד ב-389 מיליון דולר. בהערכות אחרות, שר ההתיישבות הודיע כי 13,500 בתי אב נפגעו מהסערה, כאשר למעלה מ-3,927 בתים נהרסו ועוד 8,097 נהרסו בחלקם. מיליארד דולר ישמשו לתיקון מבנים ולבניית מקלטים זמניים. הנהרות אמנזימטוטי, אומבילו ואומגני עלו על גדותיהם, והציפו את האזור. הנזק לתשתיות הפריע למאמצי הסיוע. תמיכה אווירית התבקשה מכוחות ההגנה של דרום אפריקה כדי לסייע לנפגעים. מדיה וקבצים בנושא השיטפונות בקוואזולו-נטאל בוויקישיתוף ynet והסוכנויות, יותר מ-300 הרוגים בשיטפונות בדרום אפריקה, הנשיא: "זה שינויי האקלים", באתר ynet, 14 באפריל 2022 "Floods Wash Away Bridges, Close Routes to Key South African Port". Bloomberg.com (באנגלית). 2022-04-12. נבדק ב-2022-04-14. https://twitter.com/saweatherservic/status/1513888162065657880, Twitter Reuters (2022-04-13). "Heavy rains claim 45 lives in South Africa's KwaZulu-Natal province". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2022-04-14.
הדיוויזיה ה-251 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-251 (בגרמנית: 251. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. ב-26 באוגוסט 1939 הוקמה הדיוויזיה והועמדה תחת פיקודו של הנס קראצרט. במהלך המערכה בפולין הדיוויזיה הוצבה בחזית המערבית, כעתודת הארמייה החמישית. במהלך הקרב על בלגיה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-5 במסגרת הארמייה הרביעית. לאחר מכן, היא לחמה במהלך מבצע מקרה אדום. במהלך מבצע ברברוסה, היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-23 במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולאחר מכן השתתפה בקרב על מוסקבה. לאחר מכן, לחמה הדיוויזיה בגזרה המרכזית, ובכלל זה בקרבות ברז'ב ובקרב קורסק, עד להשמדתה ב-15 בנובמבר 1943. ב-10 באוקטובר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש תחת פיקודו של ורנר הוקה, והיא לחמה בקרבות השונים בפולין ובפרוסיה המערבית עד להשמדתה ב-4 במרץ 1945. הנס קראצרט (26 באוגוסט 1939 – 6 באוגוסט 1941) קרל בורדאך (6 באוגוסט 1941 – 10 במרץ 1943) מקסימיליאן פלצמן (10 במרץ 1943 – אפריל 1943) אויגן קניג (אפריל 1943 – 15 בנובמבר 1943) ורנר הוקה (10 באוקטובר 1944 – 4 במרץ 1945) הדיוויזיה ה-251 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
צכץ

צכץ (בפיניקית: 𐤑𐤊𐤑, בלטינית: Sexi Firmum Iulium) הידועה גם בשם אקס, הייתה מושבה פיניקית על חוף הים התיכון באנדלוסיה. השם הרומי של המקום היה Sexi Firmum Iulium. השם הפיניקי, הכתוב בכתיב חסר לחלוטין, מתועתק בצורות שונות כ-Secks, Seks Sex, Eks, Seksi ו-Sexsi. השלבים המוקדמים של המושבה הפיניקית העתיקה אינם ברורים. במאות ה-3-2 לפנה"ס נטבעה בעיר כמות נכבדת של מטבעות, ביניהם רבים המתארים את האל הכנעני מלקרת על פני המטבע ודג אחד או שניים בצידו השני, דבר שאולי מרמז על שפע הדגה והתוצר עיקרי באזור. מטבעות עם דגים נטבעו גם בערים פיניקיות אחרות באזור. נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפניקיות, דביר, תש"ב, עמ' 153 Huss, Werner (1985), Geschichte der Karthager, Munich: C.H. Beck, p. 560 ISBN 9783406306549. Aubet, María Eugenia (2005). Osborne, Robin; Cunliffe, Barry (eds.). Mediterranean Urbanization 800-600 BC (באנגלית). Oxford, UK: OUP. p. 194. ISBN 9780197263259. Ruiz Fernández, Antonio (1979). Almuñécar: en la antigüedad fenicia o 'Ex en el Ambito de Tartessos (בספרדית). Granada, Spain: Excma. Diputación Provincial, Instituto Provincial de Estudios y Promoción Cultural. p. 43. ISBN 9788450031171. מטבע פיניקי שעליו מלקרת עוטה עור אריה ובצד השני שני דגים וביניהם כתובת "מפעל צכץ" (נעשה בצכץ) או "מבעל צכץ" (מטעם בעלי העיר צכץ), באתר Numistica Meadow, A.; Purefoy, P. (2002). SNG BM Spain-British Museum 2: Spain; London, The British Museum Press. No.'s 404-425. מטבע דומה מאגדר (קדיס)
חוס טיל

חוס ברנד טיל (בהולנדית: Guus Berend Til; נולד ב-22 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר בפ.ס.וו. איינדהובן ובנבחרת הולנד. טיל גדל במחלקת הנוער של א.ז. אלקמאר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-4 באוגוסט 2016 כמחליף במשחק פלייאוף של הליגה האירופית נגד פאס ג'יאנינה. ב-5 באוגוסט 2019 חתם בספרטק מוסקבה בחוזה ל-4 שנים תמורת 18 מיליון יורו, מה שהפך להעברה הכי יקרה בתולדות ספרטק מוסקבה. בהופעת הבכורה שלו בליגת העל הרוסית ב-11 באוגוסט 2019 נגד אחמט גרוזני, הוא סיפק 2 בישולים בניצחון 3–1. הוא הבקיע את שערו הראשון עבור ספרטק ב-25 באוגוסט נגד קריליה סובייטוב סמרה, כאשר השער שלו בתוספת הזמן העניק לקבוצתו ניצחון חוץ 2–1. ב-3 בספטמבר 2020 הושאל טיל לפרייבורג מהבונדסליגה בהשאלה לעונה עם אופציה לרכישה. ב-2 ביוני 2021, טיל האריך את חוזהו בספרטק עד 31 במאי 2024 והושאל לפיינורד לעונת 2021/2022. ב-29 ביולי כבש טיל שלושער מול דריטה מליגת העל הקוסובנית בסיבוב המוקדמות השני בליגה האזורית. ב-3 באוקטובר, נבחר טיל לשחקן החודש של הליגה ההולנדית לחודש ספטמבר לאחר שכבש ארבעה שערים בשלושה משחקי ליגה עבור פיינורד, שהסתיימו כולם בניצחון הקבוצה. ב-4 ביולי 2022 חתם בפ.ס.וו. איינדהובן תמורת 3 מיליון אירו. בהופעת הבכורה בקבוצה, ב-30 ביולי כבש שלושער במשחק מגן יוהאן קרויף, בו ניצחה קבוצתו 3–5 את אייאקס. טיל זכה לזימון הבינלאומי הראשון שלו בסגל הראשון של נבחרת הולנד במרץ 2018. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 3–0 במשחק ידידות נגד פורטוגל ב-26 במרץ 2018. בספטמבר 2021 כבש את שערו הראשון עבור הנבחרת, כשכבש שער בניצחון 6–1 על טורקיה. פ.ס.וו. איינדהובן מגן יוהאן קרויף: 2022, 2023 מדיה וקבצים בנושא חוס טיל בוויקישיתוף חוס טיל, ברשת החברתית אינסטגרם חוס טיל, באתר Transfermarkt חוס טיל, באתר Soccerway חוס טיל, באתר WorldFootball.net חוס טיל, באתר National Football Teams חוס טיל, באתר FootballDatabase.eu Гус Тиль стал игроком «Спартака», Футбольный клуб «Спартак Москва» Тиль продлил контракт со «Спартаком» и арендован «Фейеноордом», Футбольный клуб «Спартак Москва» Guus Til named as Eredivisie Player of the Month, Eredivisie (באנגלית)
הדיוויזיה ה-256 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-256 (בגרמנית: 256. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה במחוז הצבאי ה-4 בדרזדן ב-26 באוגוסט 1939. הדיוויזיה נשלחה לפולין כחיל כיבוש. הדיוויזיה נשארה שם בתפקיד זה עד נובמבר 1939 ולאחר מכן היא הועברה לליפשטדט, מערב גרמניה, כדי להתחיל באימונים לקראת ההתקפה על צרפת וארצות השפלה ב-1940. רגע לפני המתקפה ב-10 במאי, הועברה הדיוויזיה לעיירה קלווה שעל גבול הולנד, שם צורפה לקורפוס ה-26 בפיקודו של אלברט וודריג, שהיה בעצמו חלק מקבוצת ארמיות B בפיקודו של פדור פון בוק, לצד הדיוויזיה ה-254 ורגימנט האס אס "דר פיהרר", לימים דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-2. בבוקר ה-10 במאי קיבלה הדיוויזיה ה-256 את הפקודה לפרוץ את הגנת הגבול ההולנדית, לכבוש את הגשר בחנפ ולדחוף אל קו ההגנה פיל/ראם במיל. למרות התקדמות טובה בהתחלה, התברר שהגשר בחנפ היה גשר הכביש ה"גדול" היחיד שנלקח שלם, מה שהפך העברה מהירה של חיילים לכמעט לבלתי אפשרית. זה הוביל לכך שהדיוויזיה ה-256 הגיעה למיל טיפין טיפין, ולאחר מכן לחמה בקרבות קשים במשך כמעט 48 שעות. גנרל פדור פון בוק ביקר בקו ההגנה הפרוץ סביב מיל ב-11 במאי. הדיוויזיה ה-256 המשיכה להילחם לאורך הקו 's-Hertogenbosch, טילבורג, דרומית לברדה, ברשאט, אנטוורפן ולאחר מכן באזור ניופורט / דנקרק, שם היא חיסלה את המבלט סביב הנמל האחרון ששימש לפינוי הכוחות הצרפתים והבריטים הנסוגים. בתחילת מבצע מקרה אדום, הדיוויזיה קיבלה הוראה להישאר באזור ניופורט/דנקרק ולאחר מכן הועברה לבריטני, שם שהתה כחיל כיבוש עד פברואר 1941. לאחר מכן הועברה הדיוויזיה למזרח פולין על מנת להתכונן לקרבות בחזית המזרחית, ובמבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-20 במסגרת הארמייה התשיעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים כחלק מבמרכז קבוצות הצבא, ובכלל זה במבצע טייפון, הקרבות ברז'ב וקרב סמולנסק השני. הדיוויזיה הושמדה בוויטבסק במהלך מבצע בגרטיון ביולי 1944. שרידי הדיוויזיה הקימו את קבוצת הדיוויזיה ה-256 שהוקצתה ל-Korps-Abteilung H. עד נובמבר 1944 היא הוצבה בצד הצפוני של נהר המז בהולנד. בסופו של דבר, קבוצת הדיוויזיה ה-256 שולבה ברגימנט הגרנדירים ה-280, שהיה חלק מדיוויזיית הרגלים ה-95. בספטמבר 1944 הוקמה בבסיס הצבאי קוניגסבריק דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-256 על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-568 שהוקמה ב-25 באוגוסט 1944. היא נלחמה בקרב על השלד ולאחר מכן במשולש סאר-מוזל בין 1944 ל-1945. הדיוויזיה נכנעה לכוחות אמריקאים מהדיוויזיה האמריקאית ה-45 באזור וירטמברג במאי 1945, ושרידיה צורפו לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-36. יוזף פולטמן (1 בספטמבר 1939 – 10 בינואר 1940) גרהרד קאופמן (10 בינואר 1940 – 4 בינואר 1942) פרידריך ובר (4 בינואר 1942 – 14 בפברואר 1942) פאול דנהאוזר (14 בפברואר 1942 – 24 בנובמבר 1943) אלברכט וסטנהאגן (24 בנובמבר 1943 – 26 ביוני 1944) גרהרד פרנץ (17 בספטמבר 1944 – מרץ 1945) פרידריך "פריץ" וורנקה (מרץ 1945 – 8 באפריל 1945) הדיוויזיה ה-256, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-256, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-568, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) (Battle at Mill). Nafziger 939GXIJ "US troops in Holland in WWII".
הדיוויזיה ה-526 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-526 (בגרמנית: 526. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-15 באוקטובר 1939 על ידי שינוי שמו של פיקוד הגנת הגבולות ה-9 בקלן. במהלך הקרב על הולנד פעלה הדיוויזיה כחלק מהארמייה ה-18, וב-28 במאי 1940 הועמדה הדיוויזיה לרשות המחוז הצבאי ה-6 להובלת שבויי מלחמה ולאבטחת הגבול הבלגי-הולנדי. ב-15 בדצמבר 1941 פורקה הדיוויזיה. הנס פון זומרפלד (25 באוקטובר 1939–15 בנובמבר 1940) גינטר פון המרשטיין-אקורד (15 בנובמבר 1940–7 במרץ 1941) פריץ קוהנה (7 במרץ 1941–15 בדצמבר 1941) הדיוויזיה ה-526 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
ג'אמפאולו די פאולה

ג'אמפאולו די פאולה (באיטלקית: Giampaolo Di Paola נולד ב-15 באוגוסט 1944) הוא אדמירל ופוליטיקאי איטלקי. שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של איטליה בין 2004–2008, כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 2008–2011, וכשר ההגנה של איטליה בין 2011–2013. פאולה נולד בנאפולי ב-15 באוגוסט 1944. ב-1963 התגייס לצי האיטלקי, וב-1966 נרשם ללימודים באקדמיה הימית האיטלקית. בשנת 1967 למד בבית הספר לצוללות ועבר אימון על סיפון צוללות. ב-11 בנובמבר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת לוטננט משנה. ב-31 ביולי 1971 הוא הועלה לדרגת לוטננט. בין 1974–1975 פיקד על הצוללת "קפליני". ב-1 בינואר 1976 הוא הועלה לדרגת קפטן קורבטה, וב-1 בינואר 1980 הועלה לדרגת קפטן פריגטה ומונה למפקד הצוללת "סארו". ב-1981 עזב את הפיקוד על הצוללת והחל ללמוד במכללת נאט"ו להגנה ברומא. לאחר מכן ממונה לקצין תוכנית לוחמה בצוללות ולוחמה תת-ימית, ענף תכנון ארוך טווח, בפיקוד העליון של נאט"ו בנורפוק (וירג'יניה). ב-1984 הוא קיבל את הפיקוד על הפריגטה "גרקאלה". ב-1986 מונה לראש אגף התכנון במפקדת הצי ברומא. בין 1989–1990 שימש כמפקד נושאת המטוסים "גריבלדי". ב-1991 מונה לראש מחלקת התכנון בצי. ב-31 בדצמבר 1993 הוא הועלה לדרגת אדמירל עורפי. ב-1994 הוצב במשרד ההגנה והשתתף בתכנון המעורבות האיטלקית במלחמות יוגוסלביה ובמלחמת האזרחים האלבנית. ב-1 בינואר 1999 הועלה לדרגת אדמירל משנה. במרץ 2001 הוא מונה למפקד החימוש הלאומי. ב-10 במרץ 2004 הוא הועלה לדרגת אדמירל ומונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). בתקופתו לחמו חיילים איטלקיים בקוסובו, באפגניסטן, בעיראק ובלבנון. ב-27 ביוני 2008 הוא פרש מתפקידו ועבר לשמש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-16 בנובמבר 2011 פרש פאולה מתפקידו כיו"ר הוועדה הצבאית של נאט"ו ומונה לשר ההגנה בממשלתו של מריו מונטי. ב-28 באפריל 2013 הוא סיים את תפקידו. מדיה וקבצים בנושא ג'אמפאולו די פאולה בוויקישיתוף ג'אמפאולו די פאולה באתר נאט"ו
לפטוס

האם התכוונתם ל... לפטוס (עיר) - עיר עתיקה בקפריסין. לפטוס (מיתולוגיה) – ווריאציה של שם הטיטאן יאפטוס
דייוויד אוגלי

דייוויד אוגלי (באנגלית: David Slingsby Ogle‏; 1922, הממלכה המאוחדת - 25 במאי 1962) היה מעצב ותעשיין בריטי. לאחר סיום בית הספר אוגלי למד משפטים באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1940 הוא הצטרף לזרוע האוויר של הצי המלכותי. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא השתתף במבצעים רבים. על פעילותו הוא קודם לדרגת לוטננט והוענק לו צלב השירות המצוין (1945). כמו כן הוא התקבל למסדר האימפריה הבריטית בשנת 1946. לאחר סיום המלחמה הוא המשיך לימודים בבית הספר לעיצוב בלונדון. תחילה הוא עבד בעיצוב מכשירי רדיו. בשנת 1954 אוגי הקים חברה Ogle Design. החברה החלה לעסוק בעיצוב רכבים. בין היתר הם עיצבו כלי רכב מתוצרת "טריומף" ו"רליאנט". בשנים 1959–1962 חברתו נכנסה לתחום ייצור מכוניות. המכונית הראשונה הייתה דו-מושבית בנויה מפיברגלס. בשנת 1962 החל ייצור אוגל SX1000 ובהמשך של אותה שנה SX250. החברה המשיכה להתקיים עד לשנת 1999 אך עסקה בעיצוב בלבד. אוגלי נפטר בשנת 1962 בתאונת דרכים בהיותו נוהג במכונית מתוצרת חברתו. מדיה וקבצים בנושא דייוויד אוגלי בוויקישיתוף ביוגרפיה
ניתוק (סדרת טלוויזיה)

ניתוק (באנגלית: Severance) היא סדרת טלוויזיה מוזרמת אמריקאית מסוגות הדרמה המשכית ומדע בדיוני שעלתה לשידור באפל TV פלוס ב-18 בפברואר 2022. הסדרה, בכיכובם של צוות אנסמבל הכולל את אדם סקוט וג'ון טורטורו, נוצרה על ידי דן אריקסון. היא מתמקדת בעובדים שעברו הליך שמנתק אותם מהזכרונות האישיים שלהם בעת שהותם במקום עבודתם האֵנִיגְמָטִי. באפריל 2022 הסדרה חודשה לעונה שנייה, שעתידה לעלות לשידור ב-17 בינואר 2025. על פי מילון אוקספורד המילה Severance מוגדרת כדלקמן: הפעולה של ניתוק, להפריד חלק מתוך השלם, או המצב של להיות מנותק, להיות חלק המופרד מהשלם. פיטורין או סיום הסכם העסקה עם עובד. רוב העובדים של חברת לומון (Lumon) המסתורית, שדורשת מעובדיה לבצע מלאכות מעוררות תמיהה, הם אנשים שמסיבות אישיות הסכימו לעבור הליך שמאפשר לחברה לנתק אותם מזכרונתיהם בעת הגעתם לעבודה ולחברם מחדש בעת עזיבתם כך שהאישיות מחולקת לשניים: אישיות "חיצונית" שמתקיימת מחוץ למקום העבודה ואישיות "פנימית" שמתקיימת בתוך מקום העבודה. שתי האישיויות שמאוכלסות בגוף אחד מודעות זו לקיומה של זו אך לא חולקות זכרונות ולא יכולות לתקשר זו עם זו באופן ישיר. חוסר שביעות רצון באחת ממחלקות לומון דוחפת את העובדים בה למצב של אי-ציות להנחיות החברה.   עובד/ת לומן שעבר/ה ניתוק   עובד/ת לומן שלא עבר/ה ניתוק כחמש שנים לפני יציאת הסדרה, התסריט של פרק הפיילוט הוגש על ידי דן אריקסון לחברת הפקה Red Hour Productions של בן סטילר. בינואר 2017 סטילר הזמין את השחקן אדם סקוט לככב בתפקיד הראשי. בנובמבר 2019 אפל TV פלוס הזמינה את עונתה הראשונה של הסדרה. התפרצות מגפת הקורונה גרמה לדחיית הפקת הסדרה. הסדרה עלתה לשידור באפל TV פלוס ב-18 בפברואר 2022. אתר האינטרנט הרשמי של ניתוק (באנגלית) "ניתוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ניתוק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ניתוק", באתר Metacritic (באנגלית) "ניתוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Selome Hailu and Katie Song (December 16, 2021). ‘Severance’ Thriller at Apple TV Plus Gets Premiere Date and Teaser (TV News Roundup). Variety. retrieved April 15, 2022 Kelly Wynne (April 6, 2022). Severance Renewed for Season 2: 'You'll Feel Like You've Never Left'. People. retrieved April 15, 2022 Jaden Thompson (July 10, 2024). ‘Severance’ Season 2 Teaser Unveils 2025 Release Date and Gwendoline Christie’s Mysterious New Character. Variety. retrieved July 10, 2024 [1]. oxfordlearnersdictionaries.com. Retrieved Jul 7, 2022 Tyler Aquilina (February 19, 2022). Ben Stiller talks Severance's long road to TV and the challenge of work-life balance. Entertainment Weekly. retrieved April 15, 2022 Carly Lane (February 18, 2022). 'Severance': Ben Stiller and Adam Scott on the Long Road to Making the Apple TV+ Thriller Series. Collider. retrieved April 15, 2022 Peter White (November 8, 2019). Apple Signs ‘Severance’, Workplace Thriller Series From Adam Scott & Ben Stiller. Deadline. retrieved April 15, 2022
קרבאליו

האם התכוונתם ל... מרדכי ברוך קרבאליו – רב קהילת הפורטוגזים בתוניסיה במאה ה-18 אדוארדו קרבאליו – כדורגלן פורטוגזי ויליאם קרבאליו – כדורגלן פורטוגזי פאביו קרבאליו – כדורגלן פורטוגזי ריקארדו קרבאליו – כדורגלן פורטוגזי
מיקל וסגה

מיקל וסגה (בספרדית: Mikel Vesga Arruti; נולד ב-8 באפריל 1993) הוא כדורגלן ספרדי-בסקי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אתלטיק בילבאו. וסגה נולד בחבל הבסקים בעיר ויטוריה שבספרד. הוא החל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של המועדון המקומי. בשנת 2014 עבר וסגה לקבוצת המילואים של אתלטיק בילבאו. בהמשך נכנס להרכב במקום איקר אונדבארנה שסבל מפציעות. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצה הבכירה. המשחק הראשון שלו היה נגד ספורטינג חיחון, שבשורותיה הוא שיחק בהמשך. החל משנת 2017 הוא שיחק בהשאלה בקבוצות אחרות בלה ליגה. החל מעונת 2019/20 הוא חזר לאתלטיק בילבאו, וחתם על חוזה עד שנת 2024. בשנת 2018 השתתף במשחק של נבחרת חבל הבסקים בכדורגל. אתלטיק בילבאו הסופר קאפ הספרדי: 2021 גביע המלך הספרדי: 2023/24 מדיה וקבצים בנושא מיקל וסגה בוויקישיתוף מיקל וסגה, באתר Transfermarkt מיקל וסגה, באתר Soccerway מיקל וסגה, באתר BDFutbol מיקל וסגה, באתר WorldFootball.net מיקל וסגה, באתר FootballDatabase.eu
דיוויזיית רובאי הפרשים של המשמר

דיוויזיית רובאי הפרשים של המשמר (בגרמנית: Garde-Kavallerie-Schützen-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ולאחר המלחמה השתתפה בדיכוי מרד הספרטקיסטים. הדיוויזיה הוקמה באביב 1918 על בסיס דיוויזיית הפרשים של המשמר. השם רובאי הפרשים – "שיצן" הוא כינוי לחיילי עילית רגליים בצבאות דוברי גרמנית. מפקד הדיוויזיה היה גנרלויטננט היינריך פון הופמן וראש מטהו היה ולדמר פאבסט. חיילי הדיוויזיה עברו אימון מיוחד בידי וילי רוהר לפני שנשלחו לחזית המערבית והשתתפו במתקפת האביב. לאחר סיום המלחמה חזרה הדיוויזיה לברלין. היא הפכה למזוהה מאוד עם הימין הקיצוני בגרמניה, ורבים מחייליה הצטרפו לפרייקור. כוח מהדיוויזיה השתתף בקרבות חג המולד בניסיון כושל לדכא את המרד של דיוויזיית הצי העממית. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרבות מרץ בברלין. מפקדת הדיוויזיה הייתה זו שריכזה את המצוד שהוביל ללכידתם ורציחתם של רוזה לוקסמבורג וקרל ליבקנכט. הדיוויזיה פורקה וחייליה פוזרו בין הבריגדות ה-7, ה-30 וה-31 של הרייכסווהר. מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית רובאי הפרשים של המשמר בוויקישיתוף דיוויזיית הפרשים-שוצן של המשמר באתר axishistory