laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דן ג'ורפסקי

דן ג'ורפסקי (באנגלית: Dan Jurafsky; נולד ב-1962) הוא פרופסור לבלשנות ומדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד וסופר יהודי אמריקאי. ידוע בפיתוח המערכת האוטומטית הראשונה לתיוג תפקידים סמנטי (SRL) בשיתוף עם דניאל גילדאה, ובשימוש בעיבוד שפה טבעית כדי לחקור שאלות בעלות ערך חברתי, כגון ההבדל באופן בו פונים שוטרים לנהגים שחורים לעומת לבנים. מאמרים שכתב זוכים לאלפי ציטוטים מדי שנה. ג'ורפסקי גדל במשפחה יהודית בלוס אלטוס שבקליפורניה. קיבל תואר ראשון בבלשנות (1983) ודוקטורט במדעי המחשב (1992) באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ולאחר מכן פוסט דוקטורט במכון הבינלאומי למדעי המחשב, ברקלי (1992–1995). בין השנים 1996–2003 היה חבר סגל באוניברסיטת קולורדו, בבולדר. ג'ורפסקי חיבר שני ספרים, "שפת המזון: בלשן קורא את התפריט" (2014), העוסק בקשר בין שפה ואוכל, וספר לימוד לעיבוד דיבור ושפה (2009). ג'ורפסקי זכה במלגת מקארתור בשנת 2002. 2009. עיבוד דיבור ושפה: מבוא לעיבוד שפה טבעית, בלשנות חישובית והכרה בדיבור, מהדורה 2. (עם ג'יימס מרטין) פרנטיס הול. ISBN 978-0131873216 2014. שפת האוכל: בלשן קורא את התפריט. W. W. Norton & Company. ISBN 978-0393240832 2019. עמית LSA. 2002. מלגת מקארתור. 1998. פרס CAREER של NSF. אתר האינטרנט הרשמי של דן ג'ורפסקי (באנגלית) דן ג'ורפסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דן ג'ורפסקי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה דן ג'ורפסקי, באתר dblp דן ג'ורפסקי, באתר גוגל סקולר דן ג'ורפסקי, באתר Semantic Scholar דף הבית של דן ג'ורפסקי, באתר אוניברסיטת סטנפורד ביבליוגרפיה של עבודות מאת דן ג'ורפסקי Rob Voigt, Nicholas P. Camp, Vinodkumar Prabhakaran, William L. Hamilton, Language from police body camera footage shows racial disparities in officer respect, Proceedings of the National Academy of Sciences 114, 20 ביוני 2017, עמ' 6521–6526 doi: 10.1073/pnas.1702413114 Dan Jurafsky, גוגל סקולר Alix Wall, Fish ‘n’ chips has Jewish backstory, says linguistics professor, Jweekly, September 26, 2014. דפנה ארד, למה המלה "אקזוטי" מעלה את מחיר המנה בתפריט?, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2014
קרל קהלר

קרל קהלר, (בגרמנית: Karl Kahler;‏ 12 בספטמבר 1856 – 18 באפריל 1906), היה צייר ז'אנר וחיות אוסטרי, הידוע במיוחד בזכות ציורי החתולים שלו. קהלר נולד בלינץ. החל מ-19 באוקטובר 1874 למד באקדמיה לאמנויות יפות במינכן, אצל לודוויג פון לופץ ווילהלם לינדנשמיט הצעיר. לאחר סיום לימודיו באקדמיה, בילה זמן מה בפריז, לפני שהתיישב במינכן. בין השנים 1881–1888 הציג את עבודותיו בברלין, מינכן ווינה. בשנת 1885 היגר לאוסטרליה ועבד עד 1890 במלבורן, שם צייר שלוש תמונות של גביע מלבורן. באחד הציורים הללו, "The Betting Ring", כל אדם בקהל הוא דיוקן אישי. בהמשך היגר לארצות הברית. בשנת 1891, בהזמנתה של קייט בירדל ג'ונסון, הוא צייר את התמונה "המאהבים של אשתי" המתארת 42 חתולים, שהפכה ידועה מאוד. לאחר שהתפרסמה תמונה זו, הוא התפרסם יותר ויותר בזכות ציורי החתולים שלו. קהלר מת בגיל 49 שנים ברעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906. Die Theaterloge (Die Königin der Saison), 1881 Odaliske, 1882 Zwei Damen mit Hund The Betting Ring The Cup Day, 1887 The Derby Day, 1887 My Wife's Lovers, 1891 (oil on canvas, 177.8 × 258.4 cm) מדיה וקבצים בנושא קרל קהלר בוויקישיתוף Alan McCulloch: Encyclopedia of Australian Art. 2nd edition. Hutchinson, Richmond, Victoria 1969, p. 301. Sotheby's, retrieved 8 December 2016
רב אחא בר עויא

רב אחא בר עויא היה אמורא בבלי מהדור השלישי. לדעת הרב אהרן היימן מוצאו מארץ ישראל ולדעת מרדכי מרגליות הוא יליד בבל שעלה ללמוד בארץ ישראל ושב לבבל. רב אחא למד בטבריה מפי רבי יוחנן ורבי אסי. לאחר מכן ירד לבבל, שם היה היה יושב לפני רב חסדא ומוסר שמועות מפי רבי יוחנן, שלא נתקבלו בברכה על ידי רב חסדא, וכן מסר שמועות מפי חכמי ארץ ישראל סתם. לפי חלק מהגרסאות, שב לבסוף לארץ ישראל. בשל הדמיון בין שם אביו "עויא" לשם "עוירא", לעיתים התחלפו השמות זה בזה. אמורא בשם רב אחא בר עוירא מסר בשם רבי שמעון חסידא, ולפי גרסת דקדוקי סופרים מדובר ברב אחא בר עויא. מרדכי מרגליות (עורך), אנציקלופדיה לתולדות חכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"א, חלק א' עמ' 31. הרב אהרן הימן, "רב אחא בר עויא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף כ"ד, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף נ"ו, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ד, עמוד א' בגרסת דקדוקי סופרים; תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף נ', עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ל"ג, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף קי"ז, עמוד א'. כך מסיק הרב היימן מגרסת ש"ס וילנה בתלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קל"ג, עמוד א', ברם גם הוא מעדיף את גרסת דקדוקי סופרים שמדובר ברב אחא בר עוירא. לעומתו מרגליות סבור שהיה זה בתקופה שלמד בארץ ישראל, ומאז שהגיע לבבל לא שב לארץ ישראל. הרב אהרן היימן נקט מספר דוגמאות לכך, כגון בתלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קל"ג, עמוד א', שם נכתב "עויא" ובדקדוקי סופרים "עוירא", ועוד. תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף ל"ה, עמוד א'.
רודודפני

רודודפני (ביוונית: Ροδοδάφνη, לפני 1928: Μουρλά – מורלה) היא עיירה בצפון אכאיה, יוון. ממוקמת במפרץ קורינתוס, 4 ק"מ צפונית מערבית לאייג'יו ו-28 ק"מ ממזרח לפטרס. בשנת 2011 התגוררו בעיירה 2,564 תושבים. היה זה מקום מושבה של עיריית סימפוליטיה, שהיא רשות מוניצפלית של עיריית איגאליה מאז 2011. הדרך הלאומית היוונית 8 א' (אתונה – קורינתוס – פטרס) ומסילת הברזל קורינתוס – פטרס עוברות בעיירה. החוף של רודודפני והאזור לאורך החוף נקרא 'אקולי', על שמו של המשורר פיטר דימיטרופולוס. Anagennisi / Aias Sympoliteias – כדורגל מדיה וקבצים בנושא רודודפני בוויקישיתוף רודודפני, בעמודי נסיעות GTP Name changes of settlements in Greece ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נפת בבאטי

בָּבָּטִי (בסוואהילי: Babati) הוא שמה של הנפה הראשית במחוז מניארה בטנזניה. הנפה גובלת בצפון בתחום ארושה, בדרום מזרח על ידי מחוז סימאנג'ירו, בדרום על ידי תחום האננג, ובצפון מערב על ידי מחוז מבולו. לפי מרשם התושבים הטנזני ב-2002, מנתה אוכלוסיית המחוז 303,013 נפשות. נציב נפת בבאטי הוא האדיג'ה ר.ר. ניאמבו. הנפה נוסדה בשנת 1985. עיר הבירה של הנפה היא בבאטי. נפת בבאטי מתאפיינת בהרריות כתוצאה מהיותה חלק מהשבר הסורי-אפריקני. הנפה מחולקת לשני אזורים עיקריים: האזור הנמוך, בין אגם בבאטי ואגם מניירה, בו הגובה הממוצע הוא 950 מטר; והאזור הגבוה - באופנה, באשנט ומאגארה, בו גובה הקרקע הממוצע הוא 2,450 מטרים מעל פני הים. מקור הקרקע הוא וולקני. נפת בבאטי מחולקת ל-21 רבעים מינהליים: רבות מבעיות הבריאות החריפות בנפת בבאטי נובעות ממים שאינם ראויים לשתייה. העונה השחונה אורכת כשלושה חודשים, בהם התושבים נאלצים ללכת למעלה מ-10 קילומטרים כדי להגיע למקור מים נקי, או להסתפק במים מזוהמים המכילים רמות גבוהות של פלואור, הפוגעים בבריאות התושבים ואף מובילים לנכויות קשות ומוות. Tanzania Sensa 2002 ההיסטוריה של בבטי, באתר babatidc.go.tz מביאים מים לטנזניה זיהום מים בערים באפריקה ילדי הפלואוריד, באתר מסע אחר
מונאצ'יטי

מונאצ'יטי (ביוונית Μοναχίτι) הוא כפר במחוז גרוונה שביוון. לפני רפורמת השלטון המקומי ב-2011 היה חלק מהמחוז לשעבר תיאודורוס זיאקס, ממנו הוא היה מחוז גרעיני. במפקד שנערך ב-2011 נרשמו 98 תושבים בכפר. שטח הכפר משתרע על שטח של 41.681 קמ"ר. "Population & housing census 2001 (incl. area and average elevation)" (PDF) (ביוונית). National Statistical Service of Greece. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מונאצ'יטי".
רוברט מרסר

רוברט מרסר (באנגלית: Robert Leroy Mercer; נולד ב-11 ביולי 1946, סן חוזה) הוא איש עסקים ומדען מחשבים אמריקאי. פעיל ותורם של המפלגה הרפובליקנית של ארצות הברית. רוברט מרסר נולד בסן חוזה וגדל בניו מקסיקו. בשנת 1964 הוא התחיל להתעניין במחשבים ולמד תכנות. בהמשך הוא למד תואר בפיזיקה באוניברסיטת ניו מקסיקו ובמקביל עבד בתחום התכנות עבור חיל האוויר של ארצות הברית. בשנת 1972 הוא סיים לימודי תואר שלישי במדעי המחשב באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. באותה שנה רוברט מרסר התחיל לעבוד בחברת IBM במרכז הפיתוח ביורקטאון. תחום עבודה שלו היה תרגום בעזרת מחשב. על תרומתו בתחום, בשנת 2014 הוא קיל פרס "להישג חיים" מארגון תרגום בעזרת מחשב האמריקאי. בשנת 1993 רוברט מרסר הצטרף לקרן גידור Renaissance Technologies. הוא התקדם בתפקידי הניהול בקרן ובשנת 2009 מונה למנהל כללי משותף עם פיטר בראון. רוברט מרסר עזב את התפקיד בשנת 2017. בשנת 2017 "וושינגטון פוסט" כלל את רוברט מרסר ברשימת עשר מיליארדרים המשפיעים בפוליטיקה. החל משנת 2006 הוא תרם כ-35 מיליון דולר למפלגה הרפובליקנית. בשנת 2010 הוא הקים קרן מרסר שתומך במוסדות שמרניים. רוברט מרסר היה פעיל מאוד במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016. הוא היה התומך הראשי של טד קרוז ולאחר שדונלד טראמפ זכה במועמדות העביר את תמיכתו אליו. רוברט מרסר היה תומך של מהלך פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי והעביר מידע וניתוח נתונים לראשי UKIP. תיאור פעילות של רוברט מרסר https://www.washingtonpost.com/news/the-fix/wp/2015/09/21/the-10-most-influential-billionaires-in-politics/ "What Kind of Man Spends Millions to Elect Ted Cruz?". Bloomberg.com (באנגלית). 2016-01-20. נבדק ב-2021-04-01.
וולינג הונגגוואנג מיני EV

וולינג הונגגוואנג מיני EV (במנדרינית: 五菱宏光Mini EV, פיניין: Wǔlíng HóngGuāng, באנגלית: Wuling Hongguang Mini EV, קרוי גם: Freze Nikrob EV) היא מכונית מיקרו חשמלית מתוצרת קונצרן הרכב הסיני SAIC-GM-Wuling (אנ') (SGMW), אשר מיוצרת משנת 2020 בסין. SAIC-GM-Wuling היא מיזם משותף בין קונצרן הרכב הסיני סאיק מוטור, קונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס ו-יצרנית הרכב הסינית "Liuzhou Wuling Automobile Industry Co., Ltd" (אנ') 3 דלתות האצ'בק. 4 נוסעים מנוע חשמלי מסוג "Permanent magnet motor" המפיק 17.4 כ"ס(אנ') מנוע אחורי. סוג הנעה: הנעה אחורית. סוללת פולימר ליתיום: ("Lithium polymer battery" (אנ')). מצבר 9.2 קילוואט־שעה לטווח 120 קילומטר ללא טעינה, מצבר 13.8 קילוואט־שעה לטווח 170 קילומטר ללא טעינה הדגם כולל: מיזוג אוויר, חלונות חשמל, מערכת סטריאו, חיישני חניה אחוריים, 12 תאי אחסון. שטח תא מטען: 741 ליטר (כשהמושבים האחוריים מקופלים כלפי מטה). מחיר: 5,607-4,162 דולר (שנת 2020 בסין). בשנת 2020 היה "וולינג הונגגוואנג מיני EV" הרכב הזול ביותר בסין. בשנת 2020 נמכרו 119,255 יחידות (בסין בלבד). בדצמבר 2020 נמכרו 33,489 יחידות. עד סוף ינואר 2021 נמכרו כ-160,000 יחידות. מדגם טסלה מודל 3 נמכרו בסין בדצמבר 2020 סך של 23,804 יחידות. בינואר 2021 נמכרו 36,700 יחידות מדגם "וולינג הונגגוואנג מיני EV" כאשר מדגם "טסלה Model 3" נמכרו 21,500 יחידת "וולינג הונגגוואנג מיני" "וולינג הונגגוואנג מיני" "וולינג הונגגוואנג מיני" "וולינג הונגגוואנג מיני" "וולינג הונגגוואנג מיני" "וולינג הונגגוואנג מיני" "וולינג הונגגוואנג מיני" "וולינג הונגגוואנג מיני" "וולינג הונגגוואנג מיני" "וולינג הונגגוואנג מיני" מדיה וקבצים בנושא וולינג הונגגוואנג מיני EV בוויקישיתוף וולינג הונגגוואנג מיני EV, סרטון באתר יוטיוב אתר היצרן וולינג הונגגוואנג מיני EV topgear.com.ph/news/car-news/2020-wuling-hong-guang-mini-ev וולינג הונגגוואנג מיני EV, האצ'בק 4 נוסעים נמכר בטרוף בסין thedrive.com/news/36218/this-adorable-four-seater-electric-hatchback-is-selling-like-crazy-in-china מנוע מגנט קבוע הוא סוג של מנוע חשמלי המשתמש במגנטים קבועים היוצרים שדה מגנטי בנוסף לפיתולים בשדהו, ולא בפיתולים בלבד סוללת פולימר ליתיום, או יותר נכון סוללת פולימר ליתיום-יון היא סוללה נטענת בטכנולוגיית ליתיום-יון המשתמשת באלקטרוליט פולימרי במקום אלקטרוליט נוזלי. פולימרים חצי מוליכים (ג'ל) מוליכים גבוהים יוצרים אלקטרוליט זה. סוללות אלה מספקות אנרגיה ספציפית גבוהה יותר מסוגי סוללות ליתיום אחרות ומשמשות ביישומים בהם המשקל הוא תכונה קריטית, כגון מכשירים ניידים, מטוסים בשליטה רדיו וכמה כלי רכב חשמליים וולינג הונגגוואנג מיני EV insideevs.com/news/450654/review-wuling-hong-guang-mini-ev וולינג הונגגוואנג מיני EV insideevs.com/news/486791/china-wuling-hongguang-mini-ev-2021 מכירות רכב בסין בדצמבר 2020 / ראו וולינג הונגגוואנג מיני EV ev-sales.blogspot.com/2021/01/china-december הכירו את המכונית החשמלית שמנצחת את טסלה גלובס, חדשות חוץ, 29 במרץ 2021
תאופיל סטנלן

תאופיל אלכסנדר סטנלן (בצרפתית: Théophile Alexandre Steinlen;‏ 10 בנובמבר 1859 – 13 בדצמבר 1923) היה צייר אר נובו צרפתי יליד שווייץ. סטנלן נולד בלוזאן שבשווייץ. הוא למד באוניברסיטת לוזאן לפני שהתחיל לעבוד כמתמחה בבית חרושת לטקסטיל במילוז שבמזרח צרפת. בתחילת שנות העשרים לחייו פיתח את כישוריו כצייר כאשר הוא ואשתו אמילי עודדו על ידי הצייר פרנסואה בוסיון לעבור לקהילה האמנותית ברובע מונמארטר בפריז. שם התיידד סטנלן עם הצייר אדולף וילט, שהציג אותו בפני הקהל האמנותי בקפה Le Chat Noir, שהוביל לעבודות תמורת שכר כגון כרזות עבור אריסטיד ברואן, זמר ובעלים של קברט ועסקים מסחריים אחרים. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 הוצגו יצירותיו בסלון דה אינדפנדנט ציורי נוף כפרי, פרחים ועירום. כמו הליטוגרפיה שלו משנת 1895 שכותרתה "Les Chanteurs des Rues" הייתה על הכריכה של היצירה בשם "Chansons de Montmartre". הוא יצר שש עשרה ליטוגרפיות מקוריות שהמחישו את שירי תקופת ה"בל אפוק". חמש מכרזותיו פורסמו גם ב-"Les Maîtres de l'Affiche". ביתו ברובע מונמארטר וסביבתו היה נושא מועדף לאורך חייו של סטנלן ולעיתים קרובות הוא צייר סצנות של כמה מההיבטים הקשים יותר בחיים באזור. בתו קולט הופיעה בחלק ניכר מעבודותיו. בנוסף לציורים ורישומים, הוא גם עסק בפיסול ובמיוחד פיסל דמויות של חתולים שהייתה לו חיבה רבה אליהם, כפי שרואים ברבים מציוריו. סטנלן כלל חתולים ברבים מאיוריו, ואף פרסם ספר בעיצוביו, "Dessins Sans Paroles Des Chats". יצירותיו של סטנלן הופיעו בקביעות במגזינים ובהם "Le Rire" ואיור לסיפור "המחרוזת", שפורסם בעיתון "Gil Blas", ועוד מספר רב של פרסומים אחרים, התפרסמו בין היתר ב-"L'Assiette au Beurre" ו-"Les Humouristes", מגזין קצר מועד שהוקם יחד עם תריסר אמנים אחרים בשנת 1911. בין השנים 1883–1920 הוא הפיק מאות איורים, שחלקם נעשו תחת שם עט כדי להימנע מבעיות פוליטיות בגלל הביקורת הקשה שלהם על עוולות חברתיות. האמנות שלו השפיעה על עבודתם של אמנים אחרים, כולל פבלו פיקאסו. תאופיל סטנלן נפטר בשנת 1923 בפריז ונקבר בבית הקברות סן ונסן במונמארטר. כיום ניתן למצוא את עבודותיו במוזיאונים רבים ברחבי העולם, כולל במוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג, רוסיה. והגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון די. סי., ארצות הברית. אנדרטת אבן מאת פייר ונייר נוצרה עבור סטנלן בשנת 1936; היא ממוקמת בכיכר יואל לה טאק בפריז. wiktionary:cocorico (1896) La tournée du Chat Noir de Rodolphe Salis (1896) Mothu et Doria (1896-1900) Lait Pur Stérilisé de la Vingeanne (1897) קפה א-ליאון (1921) 25 ביוני 1916 -Journée Serbe (1916) מדיה וקבצים בנושא תאופיל סטנלן בוויקישיתוף Asimakis, Magdalyn (2 בנובמבר 2017). "War, Socialism, and Cats: Théophile-Alexandre Steinlen's Political Artistic Practice". The Metropolitan Museum of Art. נבדק ב-3 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Steinlen". Denison. Denison Museum. נבדק ב-2 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Price, Matlack (בפברואר 1924). "Illustrator, Posterist, Lithographer: The Graphic Arts Lose Théophile Alexandre Steinlen". Arts & Decoration. Nineteen: 35. נבדק ב-3 ביולי 2019. {{cite journal}}: (עזרה) "La Marseillaise / The Mobilisation". Graphic Arts Collection. Princeton University. נבדק ב-1 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Miller, Brian (20 באוקטובר 2010). "Denison revives prints in three-pronged show Exhibit of tobacco print ads also shown". The Advocate. {{cite journal}}: (עזרה) "Square Joël Le Tac (ex-Constantin Pecqueur)". Mon Paris. נבדק ב-3 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה)
הוראו

הוראו (בספרדית ובגליסית: hórreo) הוא אסם טיפוסי לצפון-מערב חצי האי האיברי (בעיקר גליסיה, שם הוא מכונה "אסם גליסיאני", אסטוריאס וצפון פורטוגל), הבנוי מאבן, או מעץ, הוא מוגבה מעל הקרקע על גבי עמודים (pegollos באסטורית, esteos בגליסית, espigueiros בפורטוגזית, abearriak בבסקית ) מעליהן במת אבן שטוחה אשר שוליה בולטים (vira-ratos בגליסית, mueles or tornarratos באסטורית, או zubiluzea בבסקית) כדי למנוע גישה ממכרסמים ליבול. להוראו אוורור דרך חריצים בקירותיו. מבני הוראו נמצאים בעיקר בצפון מערב ספרד ( גליסיה ואסטוריאס ) ובצפון פורטוגל. מוכרים שני סוגים עיקריים של הוראו, הוראו מלבני, נפוץ יותר, בעיקר בגליסיה ואזורי החוף של אסטוריאס; והוראו ריבועי, באסטוריאס, בלאון, מערב קנטבריה ומזרח גליסיה. באסטוריאס, על פי הערכות, כ-18 אלף מבני הוראו, חלקם במצב תחזוקתי גרוע. מספר ההוראו בגליסיה אינו ידוע ועל פי הערכות קיימים עשרות אלפי הוראו בתחומי האוטונומיה. ההוראו המלבני הארוך ביותר נמצא ברשות המקומית קרנוטה, במחוז לה קורוניה, אורכו 35 מטר. המסמך העתיק ביותר המכיל ציור של הוראו נמצא בספר "מזמורי מריה הקדושה" (Cantigas de Santa Maria) מאת אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה (שיר CLXXXVII), כתב-יד מהמאה ה -13. בציור זה מופיעים שלושה מבני הוראו מלבניים בסגנון גותי. ההוראו העתיק ביותר ששרד הוא מן המאה ה-15. החוק הספרדי (צו 449/1973) משנת 1973 קבע כי כל מבני ההוראו בגליסיה ובאסטוריאס הם מבנים מוגנים שאסור לפרקם, או להעבירם. בשנת 1985 נחקק בפורטוגל חוק המורשת ההיסטורית (חוק 13/85) אשר הטיל חובת שימור על מבנים בעלי חשיבות אתנוגרפית, בהם אף מבני הוראו. חובת השימור על פי חוק הוטלה על כתפי בעלי הנכסים. חוק דומה נחקק בספר באותה שנה (חוק 16/85), חוק זה הורחב בצו מלכותי בשנת 1986. בשנת 2002 נקבע כי מבני הוראו בני יותר ממאה שנה פטורים מתשלום מסי מקרקעין. רק בשנת 1995 חוקק בית המחוקקים של הקהילה האוטונומית של גליסיה את חוק המורשת ההיסטורית של גליסיה המגדיר מבנים דוגמת הוראו כחלק מן המורשת המוגנת של האוטונומיה. בשנת 2016 תוקן החוק וקבע הגנה לכל המבנים בגליסיה שנבנו קודם לשנת 1901. הוראו גליסי. הוראו מקרנוטה, גליסיה. הוראו מקנטבריה. הוראו מפיורנדו, גליסיה. קלחי תירס בתוך הוראו בבוירו, גליסיה. הוראו מסיירו, אסטוריאס. עמוד אבן וכותרת של הוראו ריבועי. הוראו מקושט באיימס, מחוז לה קורוניה.. מדיה וקבצים בנושא הוראו בוויקישיתוף הוראו אסטורי - על ההיסטוריה והמבנה של הוראו אסטורי (באנגלית) מבני הוראו בגליסיה, סרטון באתר יוטיוב מבני הוראו (באנגלית) Hórreo: granary (Spain), in Encyclopedia of Vernacular Architecture of the World (Paul Oliver ed.), Vol. 1, Theories and Principles, pp. 713-714: "Not until the 13th century, in the 'Cantigas' of Alfonso X, was there confirmation of buildings that were morphologically similar to the basic Galician hórreos." DECRETO 449/1973. de 22 de febrero PATRIMÓNIO CULTURAL PORTUGUÊS Ley 16/1985, de 25 de junio, del Patrimonio Histórico Español Real Decreto 111/1986, de 10 de enero, de desarrollo parcial de la Ley 16/1985, de 25 de junio, del Patrimonio Histórico Español. LEI 5/2016, do 4 de maio, do patrimonio cultural de Galicia. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הוראו".
ג'יימס פיטר קווין

ג'יימס פיטר קווין (באנגלית: James Peter Quinn‏; 4 בדצמבר 1869 – 18 בפברואר 1951) היה צייר פורטרטים אוסטרלי יליד מלבורן. הוא למד במשרה חלקית בהדרכתו של פרדריק מק'קבין, בגלריה הלאומית של בית הספר לאמנות בוויקטוריה במלבורן בהנהלת ג'ורג' פולינגסבי ולינדזי ברנרד הול בשנים 1889– 1893. לאחר מכן נסע לפריז ולמד באקדמיה ז'וליאן וב"אקול דה בו-ארטס" בין השנים 1893–1901. הוא בילה זמן מסוים בציור במושבת האמנות אטפלס בצפון צרפת, לצד אוסטרלים אחרים ובהם איזובל ריי, רופרט באני והילדה ריקס ניקולס. ב־1904 הוא היה צייר פורטרטים מצליח ביותר והציג באקדמיה המלכותית לאמנויות. זכה לשבחים בסלון פריז, בשנת 1912. הוא הוזמן לצייר את ג'וזף צ'מברלין, הדוכסית מיורק והדוכס מווינדזור. הוא הוסמך כאמן מלחמה רשמי עבור ה- AIF הראשון במהלך מלחמת העולם הראשונה, וצייר קצינים בולטים בצרפת (מה שגרם לחיכוך ניכר עם הרשויות ועמיתיו האמנים). בשנת 1919 בלונדון צייר קווין את הגנרל היהודי סר ג'ון מונש, מפקד החייל האוסטרלי. מונש, שהוכרז כגנרל בעל התושייה החדשנית ביותר של מלחמת העולם הראשונה, תכנן וביצע עם חמש הדיוויזיות האוסטרליות שלו, והקורפוס הקנדי עם האגף הימני שלהם, את הניצחון המשמעותי בקרב אמיין, 8 באוגוסט 1918 . קרב שהביא לסיום מוקדם מהצפוי של מלחמת העולם הראשונה. דיוקנו של קווין היה שייך למשפחת מונש-בנט עד שהוענק לגלריית הדיוקנאות הלאומית של אוסטרליה, קנברה. דיוקן זה היה המודל בעיצוב מדליית מונש שהוענק מדי שנה לאוסטרלי מצטיין על תרומתו במנהיגות, יושרה ושירות לקהילה האוסטרלית ומחוצה לה. (כפר מונש נקרא על שמו) משנת 1919 עבד קווין עם חברת תקליטים קנדית, וחזר לאוסטרליה רק בדצמבר 1935 לאחר מות הבן. הוא הצטרף מחדש לחברת האמנים הוויקטוריאנית השמרנית ביותר ואף היה נשיא למשך שנה, אך פתיחותו לאמנות מודרנית לא הפכה אותו לאהוד והייתה בסיס לעימות פומבי עם ראש הממשלה רוברט מנזיס. עם זאת, הוא המשיך להציג את ציוריו ולימד בגלריה הלאומית של בית הספר לאמנות בוויקטוריה. עבודתו הייתה גם חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ 1932. תערוכת הנצחה נערכה במרכז הוויקטוריאני לאמנויות בשנת 1980. לויטנט גנרל הארי שוואל הרולד פרקר ליליאן המילטון מדיה וקבצים בנושא ג'יימס פיטר קווין בוויקישיתוף Alison Fraser, Australian Dictionary of Biography, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University Eagle, Mary; John Jones (1994). A Story of Australian Painting. Chippendale, NSW: Macmillan Australia. Lieutenant James Peter Quinn profile". Awm.gov.au. Australian War Memorial. John Monash, 1919, National Portrait Gallery collection
הלמוט בהלקה

הלמוט בהלקה (בגרמנית: Hellmuth Böhlke;‏ 7 בפברואר 1893 – 8 באפריל 1956) היה גנרל גרמני במלחמת העולם השנייה. בהלקה נולד ב-7 בפברואר 1893 בלובהאן ליד דנציג, ובמלחמת העולם הראשונה שירת כקצין בצבא הקיסרות הגרמנית. על פעולותיו במלחמה הוא קיבל את עיטור צלב הברזל מדרגה ראשונה ושנייה ואת אות הפציעה בשחור. לאחר סיום המלחמה הוא עבר לשירות המשטרה וקודם לדרגת אובר לויטננט ב-1 ביולי 1920. ב-15 באוקטובר 1935 הוא עבר לשרת בוורמאכט בדרגת מיור וב-1 ביוני 1938 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט. כשפרצה מלחמת העולם השנייה הוא פיקד על גדוד ברגימנט הרגלים ה-21 בדיוויזיה ה-17 במהלך ההתקפה על פולין בספטמבר 1939. ב-21 בינואר 1941 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-260 של הדיוויזיה ה-113 וב-15 בפברואר מונה למפקד רגימנט התחלופה ה-46 של הדיוויזיה ה-193. ב-15 במרץ 1941 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-430 של הדיוויזיה ה-129 שאיתה הוצב במהלך מבצע ברברוסה בגזרה המרכזית של החזית המזרחית, וב-27 באוקטובר 1941 הוא קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-13 במאי 1941 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-20 בספטמבר 1942 הוא קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-12 בפברואר 1943 הוא מונה למפקד רגימנט הרייכסגרנדירים ה"הוך אנד דויטשמאסטר" של דיוויזיית הגרנדירים ה-44, שהועברה לאיטליה באוגוסט 1943. ב-1 בינואר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 בפברואר מונה למפקד הדיוויזיה ה-334, אשר התפרסה באזור פסקארה על חוף הים האדריאטי. ב-1 באוגוסט 1944 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. באוקטובר 1944 היא שובצה לקורפוס הפאנצר ה-14 והשתתפה בקרבות ההגנה באזור בולוניה, שם הייתה כפופה אף פעם לקורפוס הצנחנים ה-1. ב-25 בינואר 1945 הוא קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ולאחר כניעת קבוצת ארמיות C הוא נלקח בשבי ליד רימיני בסוף אפריל 1945. ביוני 1947 הוא הועבר למחנה השבויים 11 בבריטניה. לאחר שחרורו הוא התגורר במינכן עד מותו ב-8 באפריל 1956. הלמוט בהלקה, באתר specialcamp11
Levels

Levels (בעברית: שלבים) הוא שיר פרוגרסיב האוס של הדי ג'יי השוודי אביצ'י, שיצא ב-28 באוקטובר 2011 על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ לאייטונס. הוא הפך ללהיט וזכה להצלחה עצומה כשהגיע למעמד פלטינה ומעלה ב-11 מדינות ולמעמד זהב בשתי מדינות נוספות. בנוסף, הגיע לראשי המצעדים של שוודיה ונורווגיה ולעשירייה הפותחת באוסטרליה, נורווגיה, דנמרק והולנד. לפני יציאתו הרשמית, גרסה ראשונית שלו בשם "Unnamed" נוגנה בתחנת רדיו בריטית ב-11 בדצמבר 2010. הגרסה הסופית שלו הושמעה לראשונה בפסטיבל מוזיקה במרץ 2011 שגם השיר היה קרוי בשם "ID.". לאחר מכן, החל להתנגן במועדונים ופסטיבלים רבים טרם יצא. אביצ'י אמר כי השיר מסמפל את השיר "Something's Got a Hold on Me" של אטה ג'יימס. את הקליפ לשיר ביים פטרו פאפהאדג'ופולוס שהגה את הרעיון בשיחת טלפון עם אביצ'י. בקליפ ישנו איש עסקים מצליח אשר מתחיל לרקוד במשרדו מול חבריו לעבודה ומול הבוס שלו ומותיר את כולם המומים עד שבאים שוטרים לקחת אותו לבית חולים לחולי נפש. לאחר מכן אחד הרופאים בבית החולים נוגע בפרח שצמח מתוך גרונו של איש העסקים והוא מתחיל לרקוד גם וככה כל העובדים בבית החולים. בשוודיה השיר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום הראשון במדינה ושהה שם במשך שבעה שבועות ובכך הפך לשיר החמישי שלו במדינה להגיע למקום הראשון. בנוסף השיר שהה במשך שלוש שנים רצופות במצעד השנתי של שוודיה. עם מותו של הדיג'יי השיר נכנס מחדש למצעד השוודי כאשר נכנס למקום הרביעי ושהה במצעד במשך ארבעה שבועות נוספים. באותה שנה הוא נכנס בפעם הרביעית למצעד השוודי השנתי. בשנת 2019 השיר חזר שוב למצעד השוודי ושהה שם במך שבועיים. נכון להיום השיר זכאי לשמונה מעמדות פלטינה במדינה. בארצות הברית השיר נכנס למקום ה-60 אך בסופו של דבר הגיע למעמד פלטינה במדינה. הוא היה לשיר הראשון של הדיג'יי שנכנס למצעד האמריקאי ושהה שם במשך 20 שבועות. בנוסף הוא גם הצליח להיכנס למצעד שירי הפופ, שם שהה במשך חמישה שבועות. במצעד שירי הדאנס איירפליי (מצעד המבוסס על המשעות ברדיו בלבד) השיר דווקא זכה להצלחה כאשר הגיע למקום השני במצעד ושהה שם במשך 29 שבועות. במצעד הדאנס הרגיל השיר השיר הגיע למקום הראשון ושהה 20 שבועות במצעד. בסוף השנה השיר נכנס למצעדי סיכום השנה של שני מצעדים אלו במקומות 32 ו-11 (בהתאמה). השיר הצליח גם בנורווגיה ובריטניה. בבריטניה השיר הגיע למקום הרביעי ושהה במצעד במשך 50 שבועות. בנוסף הצליח להיכנס למקום הראשון במצעד שירי הדאנס הבריטי ולמצעד סוף השנה הבריטי במשך שנתיים ברציפות. בנורווגיה השיר הגיע למקום הראשון ואף הגיע למעמד של 5 פלטינות במדינה. בבריטניה השיר הצליח להגיע למעמד פלטינה כפולה. בנוסף השיר הגיע לחמשייה הפותחת בשוודיה, אוסטריה, הולנד, בלגיה, דנמרק ואירלנד והגיע למעמד זהב או יותר בעוד 9 מדינות נוספות. מידע על היצירה "Levels" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Levels" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Levels" באתר Discogs סרטון השיר "Levels" באתר יוטיוב אביצ'י, ארש פורנורי, לירוי קירקלנד, אטה ג'יימס swedishcharts.com - Avicii - Levels, swedishcharts.com Årslista Singlar, 2013, Sverigetopplistan (בשוודית) Årslista Singlar, 2012, Sverigetopplistan (בשוודית) Årslista Singlar, 2011, Sverigetopplistan (בשוודית) Årslista Singlar, 2018, Sverigetopplistan (בשוודית) The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)