laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זיגי שטדרמן

זיגי שְׁטַדֶרְמן (Sigi Stadermann; ‏ 1923 - 21 ביולי 2011) היה פסנתרן ומנצח מקהלות ישראלי, מייסד פסטיבל אבו גוש. שטדרמן נולד בקמניץ שגרמניה והחל שם את חינוכו המוזיקלי בנגינת פסנתר. בשנת 1939 עלה לארץ ישראל עם עליית הנוער והמשיך בלימודי הפסנתר. ב-1941, בימי מלחמת העולם השנייה, התגייס לצבא הבריטי, ובעת המערכה באיטליה הגיע לפירנצה וניצל את שהותו ללימודים אצל לואיג'י דאלאפיקולה. בתום המלחמה ערק שטדרמן מהצבא, ונסע לתוככי גרמניה הנכבשת לחפש את הוריו שנעלמו. הוא מצא את שניהם עדיין בברגן-בלזן, הוציאם ודאג להעלותם לארץ. אחרי השחרור סיים את לימודיו במדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה בתל אביב והמשיך ללמוד פסנתר אצל י' ברנשטיין, הלחנה אצל מרדכי סתר וניצוח אצל גאורג זינגר. בהמשך השתלם במוזיקה ובקונסרבטואר בפריז. בשנת 1954 חזר לישראל. בישראל ניצח על תזמורות שונות, בהן התזמורת הקאמרית רמת גן. בשנת 1957 יסד שטדרמן עם חבורת "משוגעים לדבר" את פסטיבל אבו גוש, והיה למנהל האמנותי ולמנצח הראשי של התזמורת ומקהלת אבו גוש. במשך 15 השנים הבאות, עד 1972, תפס פסטיבל אבו גוש מקום חשוב בחיי המוזיקה בישראל. שרי ופקידי משרד הפנים והדתות שראו במיסה או באורטוריה, שמושרות בפני קהל יהודי בכנסייה, חילול השם, פעלו לטרפד אותו. שטדרמן הקדיש את כל כולו להצלת הפסטיבל - הוא הגיע לבג"ץ נגד משרד התרבות שלא תיקצב, ביקש את עזרת האפיפיור. עד שהוכרע. ב-1972 ננעלו שערי אבו גוש וראשי הכנסייה הודו, כי נלחצו לכך על ידי פקידי משרד הדתות[דרוש מקור]. שטדרמן עזב את ישראל בכעס לארצות הברית, שם עסק בהוראת מוזיקה ונשבע שלעולם לא ישוב לישראל. שטדרמן הלך לעולמו בניו יורק ב-21 ביולי 2011. מדיה וקבצים בנושא זיגי שטדרמן בוויקישיתוף זיגי שטדרמן: ביוגרפיה באתר Bach Cantatas Website (באנגלית) רחל אורן, "מן העיר אל הכפר וחזרה", דבר, 26 באפריל 1968 היסטוריה של הפסטיבל מראשיתו ועד ימינו דף הבית של אתר הפסטיבל Sigi Stadermann (Conductor) - Short Biography, www.bach-cantatas.com חגי חיטרון, האיש שפתח את האוזניים, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2011 ארגון יוצאי מרכז אירופה, ביוגרפיה של זיגי שטדרמן "The Israeli Musician Who Dared to Pluck the 'Forbidden Fruit'". Haaretz (באנגלית). 2011-12-02. נבדק ב-2017-06-19.
טאיקו

טאיקו או דאיקו (太鼓) היא מילה יפנית שמשמעותה המילולית: "תוף ענק". מחוץ ליפן משמש השם טאיקו כשם כללי לתוף יפני (אשר נקרא ביפנית ווא-דאיקו, 和太鼓, מילולית: "תוף יפני") וכן כשמה של צורת האמנות החדשה יחסית ליצירת מוזיקה בעזרת הרכב של תופים כאלה. משפחה של תופים אשר המשותף להם הוא עצם היותם תופים דמויי חבית אשר משני צידיה מתוח עור (לרוב של פרה) עליו מכים כדי להפיק את הצליל הדרוש. תופי הביו דאיקו נבנים בשלל גדלים החל מקוטר של חצי מטר וכלה בקוטר של מעל 2 מטר. באופן מסורתי גולף גוף התוף מגזע עץ יחיד, ללא תלות בגודלו, אולם כיום מרבים לייצר את התופים הללו בדרך דומה ליצור חבית וממספר רב של פיסות עץ נפרדות וזאת בשל הוזלת תהליך היצור בשיטה זו. לאחר המתיחה הראשונית של העור על פני גוף העץ וקיבועו, לא ניתן לכוון עוד את הצליל אותו ישמיע התוף. ככל הנראה תופים אלו התפתחו בסין וקוריאה טרם הגיעם לחופי יפן. תת-סוגים: נאגאדו דאיקו (טאיקו ארוך-גוף, 長胴太鼓): זהו התוף הנפוץ ביותר במשפחה זו אשר מיוצר בגדלים משתנים. ישנן צורות נגינה רבות לתיפוף על הנגאדו דאיקו, ביניהן השכבתו בצורה אופקית, העמדתו בצורה אנכית וכן נשיאתו על הכתף (בדגמים הקטנים) תוך שימוש ביד אחת לתיפוף וביד השנייה לייצוב התוף. אוֹ דאיקו (טאיקו ענק, 大太鼓) זהו למעשה נאגאדו דאיקו אשר נבנה בממדי ענק. תוף זה משמש במקדשים בודהיסטים ובשל גודלו העצום לא משתתף לרוב בהופעות טאיקו מפאת הקושי להזיזו. נגן האו דאיקו עומד מולו כאשר התוף נמצא בגובה ראשו וחובט עליו במקלות (המכונים "באצ'י") אותם הוא אוחז בשתי ידיו. הירַה דאיקו (טאיקו שטוח, 平太鼓) זהו תוף אשר נבנה בדומה לשאר בני המשפחה אך גופו קצר בהרבה, מה שמשווה לו מראה "שטוח". גם תוף זה יכול להבנות במגוון גדלים ולעיתים רבות נבנה בממדי ענק כתחליף זול לאו דאיקו. צוקה-שימה דאיקו הוא השם הכללי לתופים אשר ניתן לשנות את הצליל אותו הם מפיקים בעזרת הידוק יריעות העור על ידי חבל. השם צוקה-שימה (או בקיצור "שימה") נגזר מהמילה היפנית "שִימֶרוּ" שפירושה - "להדק". שלא כמו משפחת הביו דאיקו, נראה כי מקורם של תופי משפחת השימה הוא ביפן והם למעשה המצאה יפנית מקורית. יריעת העור בתופי השימה דאיקו קשורה לבסיס התוף על ידי מספר חבלים אשר ניתן למותחם כל אחד בנפרד או כולם יחד על ידי חבל אופקי מרכזי. משפחת השימה כוללת שני סוגי תופים: שימה דאיגו (締め) הוא לרוב תוף קטן אשר משמש לרוב בככלי ליווי בהופעות תיאטרון יפני קלאסי דוגמת תיאטרון הנו והקבוקי. את החבל שמסביב לתוף מותחים לפני כל הופעה כדי לכוון את הכלי לצליל הרצוי. ישנם תופי שימה אשר נועדו לנשיאה ביד, ואלו הם תופים קטנים וקלים אשר מפיקים צליל חלול משהו. תופי השימה הגדולים בנויים ממסגרת עץ מאסיבית עליה ניתן למתוח את יריעת העור בחוזקה דבר שמקנה להם יכולת להפיק צלילים גבוהים וזכים. אוֹקֶדוֹ דאיגו (桶胴太鼓, תוף חבית) זהו תוף גדול לרוב אשר בניגוד לתופי משפחת הביו דאיקו בנוי מפיסות רבות של עץ היוצרות מעין גליל, שאת שני פתחיו חוסמות שתי יריעות עור גדולות המחוברות זו לזו בחבלים ברי מתיחה. תוף זה הוא הגדול מבין תופי הטאיקו, ולרוב נמצא במצב מאוזן כאשר מנגנים עליו. לתוף צליל עמוק ורועם אשר מופק לרוב על ידי מקלות במבוק. מדיה וקבצים בנושא טאיקו בוויקישיתוף להקת קודו מנגנת בטאיקו Gould, Michael, Taiko Classification and Manufacturing, Percussive Notes 36(3), June 1998, pp. 12-20. טאיקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרסום (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פרסומת פרסום שיווקי: פרסום באינטרנט שיווק ויראלי – ידוע גם בתור פרסום ויראלי פרסום סלולרי פרסום סמוי פרסום פתוח אמצעי פרסום שיווקי: סרטון פרסומת תשדיר פרסומת כינוי למאמר מדעי ידוען (סלבריטי)
יקום (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קיבוץ יקום – קיבוץ באזור השרון היקום – מושג באסטרונומיה יקום ספרותי – מושג המתאר את העולם בו מתקיים הסיפור באופן עקבי יקום תרבות – כתב עת. אלי אשד – עורך ראשי.
קובינה

קובינה (באנגלית: Covina) היא עיר במטרופולין של לוס אנג'לס, קליפורניה. העיר שוכנת 35 ק"מ מזרחית ללוס אנג'לס במחוז לוס אנג'לס. לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2009 חיו בעיר 48,000 תושבים. ההתיישבות באזור החלה בשנת 1882 כאשר מספר מתיישבים הקימו עיירה קטנה. 9 שנים לאחר מכן, בשנת 1901 העיירה הפכה רשמית לעיר. התושבים היו בעיקר חקלאים אשר גידלו תפוזים ואשכוליות. בשנת 1909 קובינה הייתה ספקית התפוזים השלישית בעולם. אחרי מלחמת העולם השנייה חל שינוי בתושבים ורובם עזבו את החקלאות. קובינה קיבלה אופי יותר עירוני כאשר התחילו להתיישב בה משפחות צעירות. כיום רוב תושביה עובדים בלוס אנג'לס. קובינה שוכנת בעמק סן גבריאל לצלו של רכס הרי סן גבריאל, שוכנת 35 ק"מ מזרחית ללוס אנג'לס. היא נחשבת לפרבר של לוס אנג'לס וחלק גדול מתושביה עובדים בעיר הגדולה. היא גובלת בווסט קובינה בדרום ובדרום-מערב, אירבינדייל, וינסנט ובולדווין פארק במערב, אזוסה וגלנדורה בצפון, סן דימס במזרח ופומונה בדרום-מזרח. שטחה של קובינה הוא 18.1 ק"מ רבועים. מדיה וקבצים בנושא קובינה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חבייר זאנטי

חאבייר אדלמר זאנטי (בספרדית: Javier Adelmar Zanetti, תעתיק מדויק: סאנֶטי; נולד ב-10 באוגוסט 1973 בבואנוס איירס) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי, אשר שיחק ברוב הקריירה שלו בקבוצת אינטר מילאנו בה אף שימש כקפטן. זאנטי שיחק באגף הימני וכקשר אמצעי. הוא מכונה "פופי" (el Pupi). זאנטי שיאן ההופעות של אינטר ושני בתולדות נבחרת ארגנטינה עם 145 הופעות. נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. זאנטי שיחק בטאז'רס (רמדיוס אסקלדה) (אנ') ובבאנפילד בארגנטינה, לפני שעבר לאיטליה ולאינטר ב-1995. בעונת 2009/2010 השלים זאנטי זכייה בטרבל היסטורי עם אינטר כשבקושי החמיץ משחקים במהלך העונה. זאנטי שיחק משחק מלא נגד באיירן מינכן בגמר ליגת האלופות, בו ערך את משחקו ה-700 במדי אינטר. בעונת 2010/2011 הספיקו זאנטי ואינטר לזכות גם בסופר קאפ האיטלקי אחרי ניצחון 1–3 על רומא. בעונת 2010/2011 בגומלין חצי הגמר הגביע האיטלקי במשחק נגד רומא ערך את הופעתו האלף בקריירה. בנוסף הבקיע במשחק במסגרת ליגת האלופות נגד טוטנהאם והפך לכובש המבוגר ביותר במסגרת הטורניר. זאנטי קיבל את הכרטיס האדום הראשון שלו בכל הקריירה בגיל 38 וחצי, במהלך משחק הליגה האיטלקית שנערך ב-3 בדצמבר 2011 נגד אודינזה. בסוף עונת 2013/2014 פרש זאנטי ממשחק פעיל. בנבחרת ארגנטינה ערך זאנטי את הופעת הבכורה שלו ב-16 בנובמבר 1994 מול נבחרת צ'ילה. בין היתר שיחק עם הנבחרת במונדיאל 1998 ובמונדיאל 2002. לקראת מונדיאל 2006 בגרמניה החליט מאמן הנבחרת חוסה פקרמן לא לזמנו לסגל ארגנטינה, דבר שהתקבל בהפתעה רבה בארגנטינה ובעולם. לאחר המונדיאל הוחזר זאנטי לסגל הנבחרת על ידי המאמן החדש-ישן אלפיו באסילה ופתח בהרכב הנבחרת במשחק הניצחון על נבחרת צרפת לאחר שנה וחצי של היעדרות. עם פרישתו של רוברטו אז'אלה מונה זאנטי לקפטן הנבחרת. זאנטי המשיך להיות חלק מהנבחרת גם לאחר מינויו של דייגו מראדונה למאמנה ב-2008, אולם הוא לא זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 2010. לזאנטי 145 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה. זאנטי נשוי לפאולה ולהם בן ובת. בתגובה למשבר הכלכלי בארגנטינה בסוף שנות ה-90 ותחילת המאה ה-21, הקימו זאנטי ואשתו ארגון שמטרתו תמיכה ועזרה לילדים נזקקים בשם "קרן PUPI". אינטר אליפות איטליה (5): 2005/06, 2006/07, 2007/08, 2008/09, 2009/10 הגביע האיטלקי (4): 2004/05, 2005/06, 2009/10, 2010/11 הסופר קאפ האיטלקי (4): 2005, 2006, 2008, 2010 ליגת האלופות: 2009/10 הליגה האירופית: 1997/98 אליפות העולם לקבוצות: 2010 נבחרת ארגנטינה סגנית הקופה אמריקה: 2004, 2007 סגנית גביע הקונפדרציות: 1995, 2005 אתר האינטרנט הרשמי של חבייר זאנטי חבייר זאנטי, באתר Transfermarkt חבייר זאנטי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) חבייר זאנטי, באתר Soccerway חבייר זאנטי, באתר WorldFootball.net חבייר זאנטי, באתר National Football Teams חבייר זאנטי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt קרן PUPI – ארגון הסיוע לילדים נזקקים שהקים זאנטי
סומכוס

סוּמָכוֹס (מיוונית: Σύμμαχος, בן ברית) או סוּמְכוּס בן יוסי (או בר יוסף), היה תנא בן הדור הרביעי והחמישי לתנאים. נחשב לתלמידו המובהק של רבי מאיר, מדבריו נשתמרו דברים ספורים, ומתוכם שנים משל רבי מאיר. המפורסמת שבהוראותיו היא "ממון המוטל בספק - חולקין", העומדת בניגוד לדעת שאר החכמים כי המוציא מחברו עליו הראיה. סומכוס נחשב לתלמיד-חכם חריף, ונאמר עליו: ”אמר רבי אבהו אמר רבי יוחנן: תלמיד היה לו לרבי מאיר, וסומכוס שמו, שהיה אומר על כל דבר ודבר של טומאה ארבעים ושמונה טעמי טומאה, ועל כל דבר ודבר של טהרה ארבעים ושמונה טעמי טהרה.” לאחר פטירת רבו, רבי מאיר, למרות אי-רצונו של רבי יהודה ללמד את תלמידי רבי מאיר שנחשבו ל"קנתרנים", נדחק סומכוס לשיעורו, והתווכח בהלכה עם רבי יהודה. שיטה נוספת ייחודית לסומכוס היא, שעל נזק הנגרם כתוצאה מצרורות יש לשלם את מלוא שווי הנזק ("נזק שלם") בניגוד לדעה המקובלת שיש לשלם רק את מחצית הנזק. באגדה לא מצאנו דבר מדברי סומכוס, למעט "כל המאריך באחד של שמע - מאריכין לו ימיו ושנותיו". מסורת מאוחרת המוזכרת בפי עולי הרגל החל משנות ה-90 של המאה ה-19, מציינת את קברו של סומכוס, ברוריה ורבי נתן במתחם קבר רבי מאיר בעל הנס. "סוּמְכוּס", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק ז, עמוד 156, באתר היברובוקס הרב אהרן הימן, "סומכוס בר יוסף", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמודים 960-959, באתר היברובוקס עלון מיוחד המוקדש לסומכוס באתר ישיבת הר עציון הגיית השם ביוונית: ס֫וּמַכוֹס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה הראשונה). אמרה זו מופיעה, בין השאר, בתלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ל"ה, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף י"ג, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף נ"ב, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף י"ז, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י"ג, עמוד ב' "מסעות הרב מולא מתתיה גרג'י מאפגניסטן לארץ ישראל", תרנ"ו (1896) רפאל (בן חיים) אוחנה, "טובת מראה", תרנ"ז (הודפס ב-1897) מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל, כרך א', עמוד 381 (מהדורת 2011)
בועית

בביולוגיה, בועית (וסיקולה אנגלית: Vesicle) היא אברון בתוך הציטופלסמה של התא, המוקף בממברנה ומכיל חומרים שונים. תפקידי הבועית כוללים אחסון, שינוע תוך תאי, עיכול, העברת מידע, הפרשה וסילוק מים עודפים. חלולית בועית מתכווצת ATHIRA SIVADAS; KENDAL BROADIE; KIRSTY, כיצד מוחי מְ תַ קְ שֵׁ ר עם גופי?, באתר פרונטירז מדע לצעירים, מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד ירושלים, ‏נובמבר 2022 adam, נספח מס. - 1הקדמה לרפואה מונעת- גורמי סיכון, באתר meyda.education.gov.il, ‏אוקטובר 2014 Natália Fernanda do Couto, Thamires Queiroz-Oliveira, Maria Fátima Horta, Thiago Castro-Gomes, Luciana Oliveira Andrade, Measuring Intracellular Vesicle Density and Dispersion Using Fluorescence Microscopy and ImageJ/FIJI, Bio-Protocol 10, 2020-08-05, עמ' e3703 doi: 10.21769/BioProtoc.3703 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ABC (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ABC – רשת טלוויזיה ורדיו בארצות הברית ABC Family – ערוץ טלוויזיה אמריקאי ABC – בנק סין לחקלאות - Agricultural Bank of China ABC (אוסטרליה) – רשת טלוויזיה אוסטרלית אלפבית לטיני ("ABC") – אחד מהאלפביתים הנפוצים בעולם נשק להשמדה המונית – נקרא באנגלית ABC ובעברית אב"כ ראשי-תיבות של אטומי, ביולוגי, כימי ABC (רפואה) – כינוי נפוץ לפעולות החייאה, ראשי תיבות באנגלית של Airway, Breathing, Circulation ABC (שפת תכנות) – שפת תכנות איי ABC – קבוצת איים בים הקריבי, הקרויה על פי האות הראשונה בשמותיהם: ארובה (Aruba), בונייר (Bonaire) וקוראסאו (Curaçao) מדינות ABC – שם כולל למדינות ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה, שבתחילת המאה ה-20 פעלו יחד למימוש אינטרסים משותפים מחשב אתנסוף ברי (נקרא גם "ABC") – התקן החישוב האלקטרוני הספרתי הראשון השערת abc – השערה מרחיקת לכת בענף האנליזה הדיופנטית של תורת המספרים ABC (אלבום של חמישיית הג'קסונים) – אלבומה השני של להקת חמישיית הג'קסונים ABC (שיר) – שיר הנושא מתוך האלבום "ABC" ABC (להקה) (אנ') – להקת פופ משנות השמונים של המאה העשרים ABC (מכונית) – היא מכונית פתוחה מתוצרת "A.B.C. Motor Vehicle Manufacturing Company" אשר יוצרה בארצות הברית בין השנים 1910–1905 ABC (מכונית 1920) – היא מכונית ספורט רודסטר פתוחה מתוצרת יצרנית האופנועים, מכוניות, מנועי מטוסים ומטוסים "ABC Motors" אשר יוצרה בבריטניה בין השנים 1927–1920
קייס עבד אל-כרים

קייס עבד אל-כרים (אבו ליילא, נולד ב-1944) הוא חבר הלשכה הפוליטית של החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין ומנהיג בכיר בארגון. אל-כרים, תושב רמאללה, למד כלכלה באנגליה והיה חבר החזית העממית לשחרור פלסטין. לאחר מכן נמנה עם מייסדי החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין. בשנת 2006 נבחר למועצה המחוקקת הפלסטינית בראשות רשימת אל-בדיל, המשותפת לחזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין, המפלגה העממית הפלסטינית והאיגוד הפלסטיני הדמוקרטי. כחבר המועצה נבחר לשמש יו"ר הוועדה לעניינים חברתיים, ובשנת 2009 הוזכר כמועמד מטעם מפלגתו לשר בממשלה הפלסטינית. בשנת 2008 התבטא אבו ליילא בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני, והביע תקווה לפתרון הכולל שתי מדינות בשטח ישראל כשלב ביניים לגיבוש הישות הלאומית הפלסטינית והקמת מדינה דמוקרטית מאוחדת לשני העמים. באוגוסט 2001 אירע פיצוץ בביתו שברמאללה, ללא נפגעים בנפש. מדינה פלסטינית: שלב לחיסול ישראל, דלית הלוי, ערוץ 7. מאת עמירה הס, פיצוץ בבית בכיר בחזית הדמוקרטית ברמאללה, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2001
מפלגת העם הפלסטינית

מפלגת העם הפלסטינית (בערבית: حزب الشعب الفلسطيني, "חזב א-שעב אלפלסטיני") היא מפלגה מרקסיסטית חילונית הפועלת בשטחי הרשות הפלסטינית וחברה באש"ף. נוסדה בשנת 1982 בשם המפלגה הקומוניסטית הפלסטינית. המפלגה תומכת בפתרון שתי המדינות, והיא מעולם לא הקימה זרוע צבאית. המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה פעלה בשטח ארץ ישראל משנת 1919 ועד להקמת מדינת ישראל בשנת 1948, אז התפלגו חבריה בין המפלגה הקומוניסטית הישראלית והמפלגה הקומוניסטית הירדנית. האחרונה הייתה בעלת השפעה בקרב חוגי פועלים פלסטינים ונותרה פופולרית בשטחי יהודה ושומרון גם בשנות השבעים. מפלגה קומוניסטית נפרדת נותרה בשטחי רצועת עזה. בשנת 1982 עזבו הפלסטינים ביהודה ושומרון את המפלגה הירדנית והתאחדו עם המפלגה העזתית ליצירת המפלגה הקומוניסטית הפלסטינית, וזו קיימה קשרים עם הארגון לשחרור פלסטין והתמזגה לתוכו בשנת 1987. נציג המפלגה היה חבר הוועד הפועל של הארגון והמפלגה הייתה היחידה בין מרכיבי הארגון ללא רקע בעיסוק בטרור. אוהדיה היוו מרכיב חשוב לגיוס בתקופת האינתיפאדה הראשונה. בעקבות התפרקות ברית המועצות, בשנת 1991 שינתה המפלגה את שמה וטענה כי יש לדחות את מאבק המעמדות עד לשחרור פלסטין. המפלגה, בהנהגת באשיר ברגותי, תמכה בהסכמי אוסלו. בשנת 2002 התפלגה ונוצרה מתוכה, בהנהגת מוסטפא ברגותי, מפלגת היוזמה הלאומית הפלסטינית. בשנת 2006 התמודדה המפלגה ברשימת אל-בדיל, המשותפת לחזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין ולאיגוד הדמוקרטי הפלסטיני. הרשימה זכתה לשני מושבים במועצה המחוקקת הפלסטינית ויו"ר המפלגה, באסם סלחי, נבחר כחבר המועצה. שנה קודם לכן, ב-2005, התמודד סלחי לנשיאות הרשות הפלסטינית וזכה ב-2.67% מן הקולות. כנהוג במפלגות קומוניסטיות וסוציאליסטיות, למפלגה יש מפלגות אחיות בכל העולם. בישראל אלו מק"י וחד"ש, אשר מקיימות קשרים ושיתוף פעולה זו עם זו. רסאן ח'טיב היה נציג המפלגה בממשלת פלסטין. באשיר ברגותי (1982 - 1998) מוסטפא ברגותי, עבד אל-מג'יד חמדאן וחנא עמירא (1998 - 2002) באסם סלחי (משנת 2003) מדיה וקבצים בנושא מפלגת העם הפלסטינית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת העם הפלסטינית (בערבית) Patrick Harrison, The Terminator Line: Interview with Palestinian People's Party, The Terminator Line, ‏2012-01-30 الفصـل الأول: الحـزب و أهـدافـه, web.archive.org, ‏2015-11-26
תורת המספרים האלגברית

תורת המספרים האלגברית היא ענף מרכזי בתורת המספרים, העוסק בתכונות של השלמים האלגבריים ובתכונות אלגבריות של אוסף המספרים השלמים ושל מבנים מתמטיים הנובעים ממנו. היא עושה שימוש בכלים של אלגברה מופשטת כדי לחקור תכונות של שלמים, שברים והכללות שלהם. ראשיתה של תורת המספרים האלגברית במחצית השנייה של המאה ה-19, בניסיונות של ארנסט קומר להכליל את משפט ההדדיות הריבועית ומאוחר יותר, להוכיח את השערת פרמה על ידי פירוק לגורמים (של שלמים אלגבריים בשדה ציקלוטומי). בצורה זו הוכיח קומר את השערת פרמה לכל ראשוני רגולרי. רעיונות אלה הביאו את ריכרד דדקינד להגדיר את המושג אידיאל המהווה פורמליזציה של רעיונתיו של קומר. דדקינד ולאופולד קרונקר חקרו בעיות של פתרון משוואות פולינומיות בשיטות של תורת גלואה. ספרים שכתבו היינריך מרטין ובר (1895) ודויד הילברט (1899) ייצבו את התחום, והעניקו לו מקום מרכזי השמור לו במתמטיקה מאז ועד עתה. ובר והילברט ניסחו את התוצאות המרכזיות בתחום, כהשערות, שכמה מהן הוכיח המתמטיקאי היפני Takagi בסוף שנות העשרים של המאה ה-20. אחד התחומים החשובים בתורת המספרים האלגברית הוא תורת שדות המחלקה (class field theory), המתארת את כל ההרחבות האבליות של שדה נתון (לוקלי או גלובלי). בתחום זה תפס מקום מרכזי משפט ההיפוך של ארטין, שאמיל ארטין הציג ב-1923 והוכיח ב-1927. תורת המספרים האלגברית חוקרת את כל ההרחבות האלגבריות של שדה המספרים הרציונליים, ולכן היא מעוניינת בעיקר בחבורת גלואה האבסולוטית של שדה זה ושל שדות אחרים בעלי אופי אריתמטי. מדיה וקבצים בנושא תורת המספרים האלגברית בוויקישיתוף גדי אלכסנדרוביץ', תורת המספרים האלגברית - סדרת פוסטים, באתר "לא מדויק" תורת המספרים האלגברית, באתר MathWorld (באנגלית) תורת המספרים האלגברית, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלברט מוספיה

אלברט מוספיה (בסרבו-קרואטית: Albert Musafia‏; 28 בפברואר 1936, בלגרד ממלכת יוגוסלביה – 3 בספטמבר 2007, רעננה, ישראל) היה ניצב במשטרת ישראל. מוספיה נולד בבלגרד אשר בממלכת יוגוסלביה, למשפחה שמקורה בסקופיה וסרייבו. בתקופת השואה נמסר אלברט לדודתו שהייתה נשואה בנישואי תערובת לנוצרי. דודתו מילטה אותו מבלגרד והוא מצא מסתור במרתפו של מנזר. אמו נרצחה כאשר הייתה בחודש התשיעי להריונה. לאחר כינון מדינת ישראל, עלה לישראל בשלהי 1948 במסגרת עליית הנוער ביחד עם אביו, ניצול מחנה ההשמדה אושוויץ. את שירותו הצבאי החל בחטיבת הצנחנים ולאחר מכן עבר למשמר הגבול ולמשטרת ישראל. שירותו בכוחות המשטרה החל בשנת 1956 במשמר הגבול. בין השאר הוא פיקד על בסיסי הדרכה של משמר הגבול ועל יחידות שפעלו ביהודה, שומרון וחבל עזה. בשנת 1976 מונה למפקד תחנת המשטרה בנמל התעופה בן-גוריון. בתחילת 1980 מונה למפקד מרחב יפו. לאחר מכן היה עוזר ראש אגף המבצעים במטה הארצי, ובנובמבר 1983 מונה לסגן מפקד משמר הגבול. בתפקידו זה היה חבר בוועדת החקירה שחקרה את אסון צור השני. בהמשך היה מפקד המחוז הצפוני (1989–1993). לאחר פרישתו מונה על ידי השר לביטחון פנים משה שחל לנציב קבילות שוטרים וסוהרים (1995–1999). בשנת 2007 נפטר, בגיל 71, לאחר תקופה ממושכת של מחלת אלצהיימר ומחלת הנפילה. מוספיה נטמן בבית הקברות הצבאי קריית שאול. אמיר בן-דוד, מסתרי מוחו של אלברט מוספיה, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2004 ירון יהודה (יד ושם), תקציר הרצאה בנושא: תרומתם של ניצולי השואה מיוגוסלביה למדינת ישראל, בתוך: חוברת לטקס יום השואה 2019, התאחדות עולי יוגוסלביה (לשעבר), עמוד 26. הורביץ: אפשר לפתור בעיות נמל התעופה בעזרת הון פרטי, דבר, 11 באוגוסט 1977 ברוך מאירי, מינויים חדשים במשטרה, מעריב, 10 במרץ 1980 מפקד וסגן חדשים למשטרת מרחב יפו, מעריב, 18 באפריל 1980 ישונו סדרי הבטחון בעקבות האסון, דבר, 6 בנובמבר 1983 כך פעלה ועדת החקירה, דבר, 19 בדצמבר 1983 מצבתו של אלברט מוספיה באתר Billiongraves
ראסאט

ראסאט (Rasat) הוא לוויין לחישה מרחוק של כדור הארץ, שפותח על ידי סוכנות החלל של טורקיה. זהו הלוויין הראשון לחישה מרחוק המיוצר בטורקיה, והשני בסדרת לווייני תצפית שטורקיה מצוידת בהם (הראשון הוא הלוויין בילסאט, שנבנה בבריטניה). ללוויין מצלמה המפיקה תצלומי שחור לבן וכן מצלמה רב צבעית לצילומי צבע. משימות החלל, כפי שהוגדרו על ידי ממשלת טורקיה: שיפור הניסיון במיזם לוויינות, לאור הלקחים ממיזם הלוויין בילסאט יצירת מערכות ומכלולים ליישומי חלל והוכחתם בתנאי חלל לשרת ככל הניתן את צרכיה של טורקיה בהדמאות מלווייני תצפית העלאת מספר העובדים המוכשרים והמיומנים בטכנולוגיות חלל שיפור יכולת התעשיות הטורקיות בבניית רכיבי חלל הוכחת היכולות של סוכנות החלל הטורקית והתכנון שלה ללוויינים הן בטורקיה והן כלפי חוץ רזולוציה לצילומים בשחור לבן: 7.5 מטר רזולוציה לצילומי צבע: 15 מטר רוחב האזור הנסרק בכדור הארץ: 30 ק"מ גקטורק (לוויין) מידע טכני על הלוויין(הקישור אינו פעיל)
עמנואל פהו

עמנואל פהו (בצרפתית: Emmanuel Pahud; נולד ב-27 בינואר 1970) הוא חלילן סולן שווייצרי בעל שם עולמי. פהו נולד בז'נבה שבשווייץ, למשפחה שלא עסקה במוזיקה, והעביר את ילדותו באיטליה. הוא החל את לימודי החליל שלו בגיל ארבע. הוא למד אצל חלילנים ידועי-שם, בהם קרלו ברונל ואורל ניקולה, וקיבל את הכשרתו המוזיקלית המקצועית בקונסרבטואר של פריז. את הקריירה התזמורתית המשמעותית והסולנית שלו החל בשנת 1992, אז התקבל למשרת החלילן הסולן באחת מן התזמורת הידועות בעולם – הפילהרמונית של ברלין (אף כי באופן רשמי הוא המשנה לסולן). הוא מרבה להופיע עם תזמורות ולנגן בקונצרטים קאמריים ברחבי העולם. כמו כן, לפהו חוזה בלעדי עם חברת התקליטים EMI (כיום Warner), והוא החלילן המוקלט ביותר בשנים האחרונות (הוציא כ-30 אלבומים, נכון ל-2009). עמנואל פהו מפגין יכולת מרשימה בהתמחותו בכל סגנון וז'אנר, בין שבמוזיקת בארוק או ג'אז ובין שבמוזיקה קלאסית, רומנטית או מוזיקה בת זמננו – הן מוזיקה קונצ'רטנטית והן מוזיקה קאמרית. הוא מנגן על כמה דגמים של חליל מודרני – חליל מצופה כסף של ימאהה, חליל מורמצו, ובעיקר חליל של חברת ברנן-קופר. לפהו שני בנים מנישואים קודמים, גרגואר, ואחיו הצעיר טריסטן. עמנואל פהו החל בקריירה בת 50 קונצרטים בשנה, אך מספר זה עלה לכ-160 קונצרטים מאמצע שנות ה-90. הוא הופיע כסולן בין היתר עם הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, תזמורת רדיו באווריה, תזמורת הרדיו של צרפת ותזמורות רבות נוספות. הוא מופיע גם עם נגנים ידועי-שם בקונצרטים של מוזיקה קאמרית ברחבי העולם. בשנים האחרונות, עמנואל פהו הוא אורח כמעט קבוע בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים, והוא מנגן בו במסגרת אנסמבלים וכן ביצירות סולניות לחליל. בהיותו אורח כבוד של הפסטיבל, הוא גם מעביר כיתות אמן לחלילנים במרכז למוזיקה בירושלים במשכנות שאננים. מדיה וקבצים בנושא עמנואל פהו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עמנואל פהו (באנגלית) עמנואל פהו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עמנואל פהו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) עמנואל פהו, באתר ספוטיפיי עמנואל פהו, באתר AllMusic (באנגלית) עמנואל פהו, באתר MusicBrainz (באנגלית) עמנואל פהו, באתר Discogs (באנגלית) עמנואל פהו, באתר Songkick (באנגלית) ריאיון עם עמנואל פהו במגזין אופוס(הקישור אינו פעיל), פרופ' עודד זהבי הקונצ'רטו לחליל מאת ויואלדי בביצוע עמנואל פהו והפילהרמונית של ברלין(הקישור אינו פעיל)
אן הייד

ליידי אן הייד (באנגלית: Lady Anne Hyde; ‏ 22 במרץ 1638 - 31 במרץ 1671) הייתה רעייתו הראשונה של ג'יימס, דוכס יורק (לימים ג'יימס השני מלך אנגליה שכונה גם ג'יימס השביעי, מלך סקוטלנד), ואימם של שתיים ממלכות אנגליה: מרי השנייה והמלכה אן. אן נולדה ב-12 במרץ 1637 (על פי הלוח היוליאני) או ב-22 במרץ (על פי הלוח הגרגוריאני) בווינדזור שבברקשייר לפרנסס הייד, דוכסית קלארנדון ולסר אדוארד הייד, רוזן קלארנדון. בשנת 1659 נישאה אן לג'יימס, דוכס יורק, בברדה שבהולנד בטקס חשאי. באותה עת שהה ג'יימס בגלות בשל מלחמת האזרחים האנגלית. אביה של אן שימש כיועצו של צ'ארלס השני, אחיו הבכור של ג'יימס ששהה בגלות וטען לכתר האנגלי. אן הייתה העוזרת האישית של מרי הנרייטה, הנסיכה המלכותית, אחותם של צ'ארלס וג'יימס. אן לא הייתה יפה. סמיואל פיפס מציין ביומנו כי היה לה מראה פשוט ביותר, אולם הייתה חכמה ושנונה - שגריר צרפת בלונדון באותה עת מתאר אותה כ"אמיצה, חכמה ואנרגטית, הראויה להיות בת משפחת מלוכה". לאחר השבת המלוכה, נערך ב-3 בספטמבר 1660 טקס נישואין רשמי בלונדון בין ג'יימס לאן. חודשיים לאחר טקס הנישואים הרשמי נולד צ'ארלס, בנם הראשון של ג'יימס ואן שנפטר בינקותו. חמישה בנים ובנות נוספים נפטרו בינקותם, ורק שתי בנות הגיעו לבגרות: מרי (נולדה ב-30 באפריל 1662); אן (נולדה ב-6 בפברואר 1665). אן נפטרה, ככל הנראה מסרטן שד, בארמון סנט ג'יימס זמן קצר לאחר לידתה השמינית, ונקברה במנזר וסטמינסטר. בשנות חייה המאוחרות המירה אן את דתה לקתוליות, על אף מוצאה ממשפחה אנגליקנית. לאחר מותה גם בעלה, ג'יימס, המיר את דתו לקתוליות. בנותיהם גודלו במסגרת האמונה האנגליקנית על פי הוראתו המפורשת של המלך צ'ארלס שהבין שהציבור האנגלי והפרלמנט לא יסתכלו בעין יפה על הפיכת שושלת המלוכה לשושלת קתולית. בשנת 1688 הודח ג'יימס במהלך המהפכה המהוללת בשל הקתוליות שלו, ומרי, בתם עלתה לשלטון לצד בעלה ויליאם מאורנג'. מדיה וקבצים בנושא אן הייד בוויקישיתוף אן הייד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)