laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'רמי אשדאון

ג'רמי ג'ון דורהאם "פאדי" אשדאון (באנגלית: Jeremy John Durham Ashdown,‏ 27 בפברואר 1941 – 22 בדצמבר 2018) היה פוליטיקאי בריטי אשר שימש כמנהיג המפלגה הליברל-דמוקרטית וכמושל הבין-לאומי של בוסניה-הרצגובינה. אשדאון נולד בניו דלהי, הודו, וגדל בצפון אירלנד. בשנת 1959 התגייס לחיל הנחתים המלכותי. אשדאון עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני חיל רגלים. לאחר מכן שימש במספר תפקידי פיקוד בחיל ובשנת 1965 התנדב ליחידת ה-SBS. אשדאון עבר את מבדקי המיון ליחידה ואת מסלול ההכשרה ושירת בה עד 1970. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בחיל הנחתים בדרגת סרן והוביל אותה בפעילות מבצעית בצפון אירלנד. בשנת 1972 השתחרר מן החיל והצטרף לשירות המודיעין הבריטי. בשנת 1975 פרש ופנה לפוליטיקה.[דרושה הבהרה] שימש בין היתר כמנהיג המפלגה הליברל-דמוקרטית וכמושל הבינלאומי של בוסניה-הרצגובינה. נפטר ב-22 בדצמבר 2018 מסרטן שלפוחית השתן. מדיה וקבצים בנושא ג'רמי אשדאון בוויקישיתוף מאת פאדי אשדאון, לא חזרנו ל-1990, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2002 סוכנויות הידיעות, אפגניסטן: אשדאון לא יתמנה לשליח האו"ם, באתר ynet, 27 בינואר 2008 דוד מקלברג, באתר ynet. מאת נתן גוטמן, ואשינגטון, נדחתה הצעת ארה"ב לפשרה על הכוח בבוסניה, באתר הארץ, 3 ביולי 2002. קורות חייו, אתר המשרד לנציגות בכירה בבוסניה-הרצגובינה.(הקישור אינו פעיל, 7 בינואר 2019) מערכת וואלה! NEWS‏, אתר פרסם רשימה של סוכני ביון בריטיים, באתר וואלה, 31 באוגוסט 2005.
נסטור (סוג)

נסטור (שם מדעי: Nestor) הוא סוג של תוכים גדולים השייכים למשפחה תוכיי ניו זילנד מסדרת התוכאים. בסוג זה קיימים 2 מינים. הנסטורים הם עופות צבעוניים מעט, בעלי לשון ארוכה יחסית לתוכים. הם נוהגים לחיות ביערות מחט או בעמקים בין ההרים בניו זילנד. הם סקרנים מאד ונוהגים לנסות מיני מאכלים שונים כולל נבלות של כבשים ולעיתים הם אפילו תוקפים כבשים חיות. בסוג זה קיימים כיום שני מינים: נסטור הררי או הקיאה (Nestor notabilis) נסטור דרומי או הקאקא (Nestor meridionalis) בעבר היו נפוצים שני מיני נסטור נוספים בניו זילנד, אך הם נכחדו: נסטור נורפלוקס (Nestor productus) - נכחד. נסטור צ'הטאם (Nestor chathamensis) - נכחד. מדיה וקבצים בנושא נסטור בוויקישיתוף נסטור, באתר ITIS (באנגלית) נסטור, באתר NCBI (באנגלית) נסטור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נסטור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נסטור, באתר GBIF (באנגלית)
יקמראים

יקמראים (שם מדעי: Galbulidae) הם משפחת עופות מסדרת הנקראים, בה נמצאים הנקרים והטוקאנים אף שבעבר נחשבו לכחלאים. אלה עופות קטנים החיים רק ביערות הגשם מדרום אמריקה ועד דרום מקסיקו. אורכם הממוצע 14-34 ס"מ ומשקלם 17-75 גרם. הם בעלי גוף נוצץ, זנב ארוך ומקור חד וארוך. היקמראים מיומנים בציד חרקים ולעיתים נחשבים לשרקרקים של העולם החדש (באמריקה אין מיני שרקרקים). Galbalcyrhynchus - בו 2 מינים. Brachygalba - בו 5 מינים. מין יחיד יקמרה תלת-אצבעית (Jacamaralcyon tridactyla). יקמרה (Galbula) - בו 10 מינים. סוג ומין יחיד יקמרת ענק (Jacamerops aureus). מדיה וקבצים בנושא יקמראים בוויקישיתוף יקמראים, באתר ITIS (באנגלית) יקמראים, באתר NCBI (באנגלית) יקמראים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יקמראים, באתר GBIF (באנגלית) יקמראים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יקמראים באתר fatbirder
ג'סטין ואדל

ג'סטין ואדל (באנגלית: Justine Waddell; נולדה ב-4 בנובמבר 1976) היא שחקנית סקוטית ילידת דרום אפריקה. היא ידועה מהופעותיה בסרטי הקולנוע "מעבר לכל חלום" (2006) ו"תאוריית הכאוס" (2005), ומתפקידיה בדרמות הטלוויזיה כטס בעיבוד של LWT לרומן "טס לבית דרברוויל" (1998) וכאסטלה ב"תקוות גדולות" עיבוד לרומן מאת דיקנס. ואדל נולדה ביוהנסבורג, דרום אפריקה. אביה, גורדון ואדל (1937–2012) היה שחקן רוגבי סקוטי בקבוצת רוגבי יוניון, קפטן הנבחרת הלאומית הסקוטית ושחקן בקבוצת "British and Irish Lions". מאוחר יותר היה חבר הפרלמנט הדרום-אפריקאי מטעם המפלגה הפרוגרסיבית, ודירקטור בחברת "Anglo American plc". כשהייתה בת 11 עברה ואדל עם משפחתה להתגורר בסקוטלנד, וארבע שנים אחר כך הם עברו ללונדון. ואדל היא היחידה במשפחתה שבחרה בקריירת משחק. היא למדה מדעי החברה ומדע המדינה ב"עמנואל קולג'" שבאוניברסיטת קיימברידג'. ואדל חילקה את זמנה בין הופעות בתיאטרון ובין קולנוע וטלוויזיה. בין הדמויות שגילמה היו סאשה במחזה "איוואנוב" שהועלה בתיאטרון אלמיידה לצידם של רייף פיינס וביל פטרסון; הרוזנת נורדסטון בסרט "אנה קארנינה" משנת 1997; טס במיני-סדרה "טס לבית דרברוויל" עיבוד לרומן באותו שם (1998); ג'וליה ברטרם בסרט "מנספילד פארק" (1999); אסטלה בעיבוד הטלוויזיוני "תקוות גדולות" לרומן באותו שם; נינה בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית" למחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב (2000), עליו הייתה מועמדת לפרס איאן צ'ארלסון; וכן שיחקה בתפקיד מולי גיבסון במיני סדרה "רעיות ובנות". על תפקיד זה זכתה בפרס "Broadcasting Press Guild" כשחקנית הטובה ביותר. בסרט האמריקאי "דרקולה 2000" שיחקה בתפקיד מרי הלר. ב-2002 כיכבה בסרט "The One and Only". על גילום דמותה של השחקנית נטלי ווד בסרט הטלוויזיה "The Mystery of Natalie Wood" משנת 2004, זכתה ואדל בפרס פריזם (Prism Award) כשחקנית הטובה ביותר. ב-2006 שיחקה בסרט "תאוריית הכאוס" לצידם של ג'ייסון סטיית'האם וראיין פיליפה. באותה שנה כיכבה לצידו של לי פייס בסרטו של טרסם סינג "מעבר לכל חלום". ב-2011 שיחקה ואדל בתפקיד ראשי בסרט "Mishen" סרט מדע בדיוני רוסי שכתב ולדימיר סורוקין וביים אלכסנדר זלדוביץ'. כדי למלא את התפקיד למדה ואדל רוסית. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ולאחר מכן בבכורה חגיגית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה. מדיה וקבצים בנושא ג'סטין ואדל בוויקישיתוף ג'סטין ואדל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'סטין ואדל, באתר AllMovie (באנגלית) ג'סטין ואדל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Strange Energies from the East". Sight and Sound. אורכב מ-המקור ב-2012-08-03. נבדק ב-2011-02-15. "Personality/Justine Waddell". New-Style. אורכב מ-המקור ב-2012-03-02. נבדק ב-2012-01-10. "English actress cracks Russian language to star in arthouse film". Rt.com. נבדק ב-2011-07-01.
אפרותריה

אפרותריה (שם מדעי: Afrotheria) היא קבוצת יונקי השליה המודרניים שמוצאם הוא מיבשת אפריקה (אפרוטרופים) והאיים הקרובים ושם הם קיימים היום (בנוסף על דרום ודרום-מזרח אסיה) שחלק מהמינים שנכחדו חיו בעוד אזורים. משמעות שמם המדעי: "Afro" - אפריקאים, "theria" - בני הקבוצה תריה. האפרותריה היא על-סדרה שרבים מבני הסדרות בה נכחדו והיא נחשבת לבין הקדומות שביונקי השליה לאחר הדלשינאים. רוב בני הקבוצה הם יצורים קטנים, אבל נכללות בה גם חיות היבשה הגדולות ביותר כיום - הפיליים וכן יונקים ימיים גדולים - התחשאים. הסדרות בעל הסדרה הם: קבוצה אפרואינסקטיפילים (Afroinsectiphilia) סדרה חדפי פיל (Macroscelidea) סדרה טנרקאים (Afrosoricida) סדרה שנבובאים (Tubulidentata) ובה מין יחיד - השנבוב סדרה Ptolemaiida - נכחדה קבוצה פיינונגולטה (Paenungulata) סדרה שפנאים (Hyracoidea) קבוצה טתיתריה (Tethytheria) סדרה פילאים (Proboscidea) סדרה תחשאים (Sirenia) סדרה דסמוסטיליים (Desmostylia) - נכחדה סדרה אמבריתופודיים (Embrithopoda) - נכחדה חלק מהחוקרים מוסיפים גם את הסדרה הנכחדת Bibymalagasia, בה נכלל הפלסיורקטרופוס או השנבוב המלגשי (Plesiorycteropus), אך כיום הוא נחשב לחלק מהטנרקאים. תרשים הסדרות הקיימות: יונקי שליה דלשינאים גלריה: ארכף אדום-ראש טנרק קיפודי קטן שנבוב איור של טיטאנוהירקס שפן הסלע פיל סוואנה אפריקני תחש נהרות קריבי איור של דסמוסטילוס איור של ארסינויתריום מדיה וקבצים בנושא אפרותריה בוויקישיתוף אפרותריה, באתר NCBI (באנגלית) אפרותריה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הייט

האם התכוונתם ל... אוריאל הייט – מזרחן ישראלי דורותי הייט – פעילת זכויות אדם אמריקאית יואב הייט – שחקן ישראלי שייר הייט – פמיניסטית גרמניה-אמריקאית, מחברת דוח הייט, מחקר על מיניות האישה חייט הייד
אזליו ויצ'יני

אזליו ויצ'יני (באיטלקית: Azeglio Vicini;‏ 20 במרץ 1933 – 30 בינואר 2018) היה כדורגלן ומאמן איטלקי. כשחקן, תפקד ויצ'יני כקשר, ושיחק במירב הקריירה בקבוצת סמפדוריה. כמאמן, הוביל ויצ'יני את נבחרת איטליה לחצי הגמר ביורו 1988 ולמקום השלישי במונדיאל 1990. ויצ'יני החל את קריירת המשחק בקבוצת ויצ'נצה ששיחקה אז בסרייה ב', ובעונתו השנייה בקבוצה סייע לה להעפיל מהמקום הראשון בטבלה לסרייה א'. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ב-25 בספטמבר 1955, בהפסד 2-0 לאינטר מילאנו, ובסיום העונה עזב את הקבוצה ועבר לשחק בסמפדוריה. ויצ'יני שיחק בסמפדוריה במשך שבע עונות, כולן בליגה הבכירה, וצבר קרוב ל-200 הופעות ליגה. ב-1963 עבר לברשה מהסרייה ב'. בעונתו הראשונה בקבוצה כמעט והצליחה ברשה להעפיל לליגה הבכירה, אך כשלה במחזורי הסיום. עונה אחר כך כבר השלימו ויצ'יני וברשה את המלאכה וחזרו לליגה הבכירה אחרי 17 שנים. בסיום העונה פרש ויצ'יני ממשחק פעיל בגיל 32. ויצ'יני החל את קריירת האימון ב-1967, בקבוצת ברשה במדיה סיים את קריירת המשחק שלו, אך סיים את דרכו בקבוצה בתום העונה לאחר שירד עימה לסרייה ב'. לאחר שעזב את ברשה קיבל ויצ'יני תפקיד בצוות המקצועי של נבחרת איטליה, וב-1975 קיבל את תפקיד מאמן הנבחרת עד גיל 23, אותה הוביל במשך שנתיים. ב-1976 קיבל ויצ'יני את תפקיד מאמן נבחרת איטליה עד גיל 21, אותה הוביל במשך עשר שנים. במהלך כהונתו בתפקיד, הוביל ויצ'יני את הנבחרת לחמש אליפויות אירופה עד גיל 21, מתוכן שלוש הסתיימו בהדחה ברבע הגמר (1978, 1980, 1982), אחת הסתיימה בהדחה בחצי הגמר (1984), ובטורניר של 1986 הוביל ויצ'יני את נבחרתו עד למשחק הגמר, בו הפסידה בדו-קרב פנדלים לספרד. לאחר טורניר מונדיאל 1986, החליף ויצ'יני את אנצו ביארזוט בתפקיד מאמן נבחרת איטליה. בין השמות שויצ'יני זימן כבר בשנתו הראשונה להופעות בכורה בנבחרת ניתן למצוא את וולטר זנגה ורוברטו דונאדוני, ובמשימה הראשונה שלו הוביל ויצ'יני את הנבחרת לטורניר יורו 1988 בגרמניה המערבית. לאחר שצלחה את שלב הבתים מהמקום השני בבית וללא הפסד, עם אותו מספר נקודות ורק שער זכות אחד פחות מהמארחת גרמניה המערבית, הודחה איטליה בחצי הגמר עם הפסד 2-0 לברית המועצות. למרות ההדחה, נבחר ויצ'יני להמשיך ולהצעיד את הנבחרת לטורניר מונדיאל 1990, אותו אירחה איטליה. הנבחרת של ויצ'יני הפגינה יעילות רבה מול הקהל הביתי, כשצלחה את שלב הבתים עם שלושה ניצחונות וללא שערי חובה, מאזן עליו שמרה הקבוצה עם ניצחונות בשמינית הגמר 2-0 על אורוגוואי ו-1-0 ברבע הגמר על אירלנד. איטליה נעצרה רק מול האלופה המכהנת ארגנטינה לאחר הפסד בדו-קרב פנדלים, אך הבטיחה את המקום השלישי לאחר ניצחון 2-1 על אנגליה. בעקבות היכולת המרשימה של איטליה, המשיך ויצ'יני בתפקיד, אך סיים את דרכו והוחלף באריגו סאקי כשנה אחר כך, באוקטובר 1991, בעקבות הכישלון להעפיל ליורו 1992. לאחר קדנציות קצרות בצ'זנה מעיר הולדתו ובאודינזה, פרש ויצ'יני מאימון ב-1994. לאחר פרישתו מאימון שימש במשך שנים ארוכות בתפקיד יושב ראש הוועדה המקצועית של התאחדות הכדורגל האיטלקית. באוגוסט 2010, לאחר כישלון הנבחרת לעבור את שלב הבתים במונדיאל 2010, סיים ויצ'יני את תפקידו והוחלף על ידי רוברטו באג'ו, שחקנו לשעבר בנבחרת. נבחרת איטליה גביע העולם: 1990 (מקום שלישי) מדיה וקבצים בנושא אזליו ויצ'יני בוויקישיתוף אזליו ויצ'יני, באתר Transfermarkt אזליו ויצ'יני, באתר WorldFootball.net אזליו ויצ'יני, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt פרופיל השחקן (אורכב 15.08.2017 בארכיון Wayback Machine) באתר Enciclopedia del Calcio (באיטלקית) רוברטו באג'יו נקרא לדגל, באתר וואלה, 10 ביולי 2010
מירב שיקלר

מירב שיקלֶר (נולדה בשנת 1985), היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה. שיקלר התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב כפר המכביה ובקבוצת מכבי קריית אונו. בתחרות שנערכה בלוקסמבורג בינואר 2000 קבעה שיקלר במשחה ל-50 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 34.21 שניות, שיפור לשיא בן ה-10 שנים של נטע כהן (34.57 שניות), שיא זה החזיק מעמד כ-6 חודשים ונשבר על ידי אולגה צינקר (33.65 שניות). בפברואר אותה שנה קבעה שיקלר במשחה ל-50 מטר חזה (בריכת 25 מטר) שיא ישראלי חדש של 33.41 שניות, שיפור לשיא בן ה-11 שנים וחודשיים של נטע כהן (33.79 שניות), שיא זה החזיק מעמד כ-3 שנים ונשבר על ידי מונה מירון מבני הרצליה (33.18 שניות). באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק במרץ 2001 זכתה שיקלר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 33.78 שניות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:37.79 דקות. באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2002 זכתה שיקלר ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 35.11 שניות, לפני אולגה צינקר מירושלים רבתי (35.32 שניות) ושרון בר סלע (35.80 שניות), בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 34.37 שניות, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:16.62 דקות, לפני גילי צוקרמן מהפועל מועצה אזורית גוש זבולון (1:17.96 דקות) ואולגה צינקר (1:18.29 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:40.64 דקות, לפני ענבל לבבי מהפועל עמק חפר (2:43.92 דקות) ומונה מירון מהפועל תל אביב (2:48.29 דקות). באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2003 זכתה שיקלר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 35.54 שניות, אחרי מונה מירון שקבעה שיא ישראלי לגילאי 16–18 חדש של 34.19 שניות וחנה פולישצ'וק (35.25 שניות). אחותה הצעירה, זוהר שיקלר, אף היא שחיינית מצטיינת, אלופה ושיאנית ישראל. מירב שיקלר באתר Swimrankings (באנגלית) אורי שטיפט, שיא אגודות להפועל ירושלים, באתר ONE, ‏8 באוגוסט 2002 אורי שטיפט, שיא ישראלי למנזולה, באתר ONE, ‏9 באוגוסט 2002
דאלואה

דאלואה (בצרפתית: Daloa) היא עיר במערב חוף השנהב שבמערב אפריקה. היא משמשת כבירת מחוז אוט ססנדרה. העיר נמצאת 141 ק"מ מערבית ליאמוסוקרו, הבירה המנהלתית של חוף השנהב ו-383 ק"מ צפון מערבית מאביג'אן, הבירה הכלכלית של חוף השנהב. נכון לשנת 2012, היו בעיר 261,789 תושבים. היא העיר השלישית בחוף השנהב במספר התושבים אחרי אביג'אן ובואקה ולפני יאמוסוקרו. אף על פי שצרפת השתלטה על חוף השנהב כבר ב-1842, רק ב-1905 הגיעו לעיר החיילים הצרפתיים הראשונים. כיבוש זה הוביל למרד של התושבים בשנת 1906. לאחר תום מלחמת האזרחים הראשונה בשנת 2007, הייתה העיר בגבול שבין חלקה הדרומי של המדינה, אשר מאוכלס ברובו בנוצרים ונשלט על ידי ממשלת חוף השנהב, לחלקה הצפוני, אשר בו רוב מוסלמי ונשלט על ידי המורדים. העיר נותרה תחת שלטון הממשלה אשר דאגה לעיר שמהווה יעד חשוב בתעשיית הקקאו שמהווה שליש מכלכלת חוף השנהב. לאחר זכייתו של אלאסן ואטארה, אשר נתמך על ידי המורדים. בבחירות ב-2010, סירב הנשיא לוראן גבאגבו לוותר על השלטון, ובמרץ 2011 החלה מלחמת האזרחים השנייה במדינה. דאלואה הייתה העיר הגדולה הראשונה שנפלה לידי כוחותיו של אואטרה ב-29 במרץ, בדרך לכיבוש של כל חוף השנהב בסיוע צרפת והאו"ם. מאז עצמאותה, הצרפתית היא השפה הרשמית של חוף השנהב. הלינגואה פרנקה, שמדוברת ומובנת על רוב האוכלוסייה היא הדיולה, אולם במחוז אוט ססנדרה הלינגואה פרנקה היא הבטה (bété). הצרפתית שמדוברת בדאלואה דומה לצרפתית שמדוברת באביג'אן ומכונה צרפתית פופולרית איוורית (Français Populaire Ivoirien), היא נבדלת מהצרפתית הרשמית בעיקר בצורת ההתבטאות ולא במילים נוספות. בגלל מרכזיותה של העיר הן מסחרית והן גאוגרפית, ניתן למצוא בה דוברים של רוב השפות המדוברות בחוף השנהב, כ-60. דאלואה, כעיר גבול בין החלק הדרומי, הנוצרי, של חוף השנהב לחלק הצפוני, המוסלמי. יש קהילות גדולות של נוצרים ומוסלמים. דאלואה היא מקום מושבה של דיוקסיה החל משנת 1955, ובעיר נמצא גם מסגד גדול. צרפת פו, צרפת ברזיל קמפינאס, ברזיל מדיה וקבצים בנושא דאלואה בוויקישיתוף דאלואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הערכת כמות תושבים לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של חוף השנהב
לאורסיאתריה

לאורסיאתריה (שם מדעי: Laurasiatheria) היא קבוצת יונקי שליה מפותחים של היונקים והיא קרובה לקבוצת האאוארכונטוגליריים (Euarchontoglires) - קבוצת יונקים כמו הקופים (והאדם), הגלשנאים והמכרסמים. קבוצה זו התפתחה מאוחר יותר מסדרות אחרות, אך מכילה את רוב סוגי הסדרות היום וכוללת מינים שונים ומגוונים, מעופפים ושחיינים, כולל את היונק הגדול ביותר היום לווייתן כחול ואת הקטן ביותר חדף זעיר ועוד מינים רבים. כיום משייכים לקבוצה את השלייתנים האמריקאים מרידיונגולטיים (Meridiungulata), לצד קבוצות פרסתנים דומות. קיפוד החולות עטלף פירות שחור זאב הרעמה אריה ים שטלר פנגולין סיני פרטי פינקודוסים שלד של יואינטתריום איור של סינופלותריום אימפלה קרנף רחב-שפה דולפין קומרסון יונקי שליה אפרותריה דלשינאים מדיה וקבצים בנושא לאורסיאתריה בוויקישיתוף לאורסיאתריה, באתר NCBI (באנגלית) לאורסיאתריה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לאורסיאתריה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
אאוארכונטוגליריים

אֵאוּאַרְכוֹנְטוֹגְלִירִיִּים (שם מדעי: Euarchontoglires) היא על-סדרה של יונקי שליה מפותחים של היונקים. זו קבוצה שהתפתחה מאוחר יחסית והיא קרובה לקבוצת הלאוראסייתריה (Laurasiatheria) - הקבוצה המגוונת ביותר של יונקי השליה. בקבוצה זו נמצאים יצורים שונים כמו: מכרסמים, ארנבאים, גלשנאים שיכולים לדאות ופרימטים כולל אדם. להלן השערה אודות העץ הטקסונומי של על-סדרת האאוארכונטוגליריים (Euarchontoglires) סנאי אדמה קולומביאני ארנבת הודית גלשן מלאי טופיה מצויה קוף חוטמני שלד של פלסיאדפיס יונקי שליה אפרותריה דלשינאים לאוראסייתריה מדיה וקבצים בנושא אאוארכונטוגליריים בוויקישיתוף אאוארכונטוגליריים, באתר NCBI (באנגלית) אאוארכונטוגליריים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אאוארכונטוגליריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
אסטריקס באחוזת האלים (סרט)

אסטריקס באחוזת האלים (בצרפתית: Astérix : Le Domaine des dieux) הוא סרט הנפשה ממוחשבת קומי צרפתי-בלגי לכל המשפחה מסוגת הרפתקאות שנעשה בטכנולוגיית CGI. הסרט מבוסס על חוברת הקומיקס "אחוזת האלים", חוברת מספר 17 בסדרת הקומיקס "אסטריקס" שכתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו. הסרט, שבויים על ידי אלכסנדרה אסטייה ולואי קלישי ותסריטו של הסרט נכתב עלילת ידי אלכסנדרה אסטייה, שומר על עלילת החוברת באופן די הדוק ומרחיב עליה רק מעט. הסרט הופץ על ידי חברת "פילמהאוס" בישראל החל מ-26 ביוני 2015. שנת 50 לפני הספירה. כל גאליה נכבשה על ידי הרומאים חוץ מכפר קטן שתושביו הגאלים עומדים באומץ לב מול הצבא הרומאי הודות לשיקוי פלא המעניק להם כוח על-אנושי. היות שהצבא של יוליוס קיסר לא מצליח למחוץ את "מעוז ההתנגדות האחרון", הוא מחליט על שינוי טקטי ומנסה פלישה שקטה: הרומאים בונים עיר חדשה (בשם "אחוזת האלים") מסביב לכפרו של אסטריקס במטרה ללחוץ על הגאלים להיטמע או להיעלם. למרות תוכניותיהם של אסטריקס ואובליקס להפסיק את עבודות הבנייה, הבניינים מתרוממים במהירות והאזרחים הרומאים שפולשים לסביבה הקרובה, מביאים מהומה ובלגן לכפרו של אסטריקס. אסטריקס – רוג'ר קארל אובליקס – גיום בריאה סנטוריון – אלכסנדרה אסטייה חדזוויתוס – אלי סימון לוחמאמיקס – ליונל אסטייה מתוקוס – ג'רלדין נקש בימוי הדיבוב העברי של הסרט נעשה על ידי שרון כהן. אסטריקס – ארז שפריר אובליקס – שאול עזר סנטוריון – חיים זנאתי חדזוויתוס – דני לשמן לוחמאמיקס – מיקי לאון מתוקוס – גבריאל כהן יוליוס קיסר – צביקה שוורצברג דורון פישלר‏, סה מניפיק: "אסטריקס באחוזת האלים" מוכיח שגם בצרפת יודעים לעשות סרט אנימציה איכותי, באתר וואלה, 28 ביוני 2015 ארז דבורה, "אסטריקס באחוזת האלים": נאמן לקלאסיקה, באתר ynet, 28 ביוני 2015 בנימין טוביאס, ״אסטריקס באחוזת האלים״, ביקורת, ידיעות אחרונות, 5 ביולי 2015 דורון פישלר, "אסטריקס באחוזת האלים", ביקורת על הסרט באתר "עין הדג", 29 ביוני 2015 אבי פיטשון, "אסטריקס ואחוזת האלים" לא מבייש את סדרת הקומיקס, באתר הארץ, 13 ביוני 2015 עמית הרשקוביץ, ״מייד אין פראנס: "אסטריקס" שוב איתנו״, מאקו, 14 ביולי 2015 הסרט יצא לקולנוע בצרפת לחופשת חג המולד. הסרט הגיע למקום הראשון כבר בשבוע הפתיחה שלו כשהוא מביא 780 אלף צופים מ-696 בתי קולנוע ומרוויח 7.64 מיליון דולר תוך שהוא מדיח את "משחקי הרעב: עורבני חקיין חלק 1" ואת "בין כוכבים" אשר היו בשבוע השני והרביעי שלהם בהתאמה. שבוע הפתיחה של הסרט היה השלישי בטיבו לשנת 2014 בצרפת. סרט המשך בשם "אסטריקס ושיקוי הקסמים" הופץ במהלך שנת 2018 בצרפת. בישראל הסרט הופץ בדיבוב לעברית במהלך שנת 2019 על ידי פילמהאוס. "אסטריקס באחוזת האלים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אסטריקס באחוזת האלים", באתר AllMovie (באנגלית) "אסטריקס באחוזת האלים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אסטריקס באחוזת האלים", באתר אידיבי "אסטריקס באחוזת האלים", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "אסטריקס באחוזת האלים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ריקי

האם התכוונתם ל... סנדרו ריקי – שופט כדורגל ברזילאי עמנואל חי ריקי – רב מקובל ופייטן איטלקי ריקי (פולין) – עיירה בפרובינציית לובלין בפולין ריקי (סרט) – סרט מ-2009 בבימויו של פרנסואה אוזון ריקי ריקי – סרט מ-2004 בכיכובה של דלית קהן ריצ'י אישים ששמם הפרטי הוא ריקי
עוצמת נשיכה

עוצמת נשיכה היא הכוח שמפעיל בעל חיים על ידי סגירת הלסת העליונה על התחתונה. עוצמת הנשיכה נמדדת בניוטון ולעיתים בקילוגרם-כוח או ליברת-כוח. לעיתים קרובות נעשה שימוש גם במדידת עוצמת לחץ הנשיכה, וזה ניתן ביחידות PSI (פסקל לאינץ' רבוע). בעל החיים בעל הנשיכה החזקה ביותר אי-פעם היה ככל הנראה או הכריש הענק הנכחד מגלודון או הזוחל הימי הענק הנכחד פליוזאורוס (המכונה "הטורף X"), שניהם מעל 10 טון-כוח. בעל החיים עם עוצמה הנשיכה הכי חזקה ביבשה היה התנינאי הענק דיינוסוכוס שחי בקרטיקון ונכחד, ולו עוצמת נשיכה של כ-103 קילוניוטון. בעל החיים עם עוצמת הנשיכה הגדולה ביותר שחי כיום הוא כנראה תנין הים עם עוצמת נשיכה של 22–34 קילוניוטון. עוצמת הנשיכה הגדולה ביותר שנמדדה בפועל שייכת לתנין היאור, עם כ-22 קילוניוטון. לשם השוואה, עוצמת הנשיכה של האדם היא 0.89 קילוניוטון (890 ניוטון). בריאן הנדוורק, נשיכת התנין היא החזקה ביותר שנמדדה, נשיונל ג'יאוגרפיק, 23 באפריל 2012 One Creature Had a Bite More Powerful Than Any Other, אתר ה-BBC, אוגוסט 2016 Erickson, GM; Gignac PM, Steppan SJ, Lappin AK, Vliet KA, et al, "Insights into the Ecology and Evolutionary Success of Crocodilians Revealed through Bite-Force and Tooth-Pressure Experimentation", PLoS ONE 7(3), March 2012 These 10 Animals Have The Strongest Bite Force, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 7:08) כוח של אחד קילוניוטון שווה לכוח של 1,000 ניוטון, שזה בערך 100 ק"ג-כוח או ליתר דיוק 102 ק"ג-כוח. כלומר: 10 קילוניוטון זה בערך הכוח שמפעילה מסה של 1 טונה. בריאן הנדוורק, נשיכת התנין היא החזקה ביותר שנמדדה, נשיונל ג'יאוגרפיק, 23 באפריל 2012 עוצמת הנשיכה של שניהם היא בגדר הערכה. ההכרעה למי מביניהם הייתה נשיכה חזקה יותר תלויה בהערכת גודלם המרבי, ולהערכה זו טווח שגיאה רחב יחסית והיא מתעדכנת עם גילוי מאובנים חדשים. Arctic sea monster's giant bite, BBC. Gregory M. Erickson, A. Kristopher Lappin and Kent A. Vliet, "The ontogeny of bite-force performance in American alligator (Alligator mississippiensis)", Journal of Zoology, 260(3), 2003, pp. 317-327 Australian saltwater crocodiles are world’s most powerful biters, באתר ScienceDaily, ‏16 במרץ 2012 Erickson, GM; Gignac PM, Steppan SJ, Lappin AK, Vliet KA, et al, "Insights into the Ecology and Evolutionary Success of Crocodilians Revealed through Bite-Force and Tooth-Pressure Experimentation", PLoS ONE 7(3), March 2012 Aureliano, Tito; Ghilardi, Aline M.; Guilherme, Edson; Souza-Filho, Jonas P.; Cavalcanti, Mauro; Riff, Douglas (2015). "Morphometry, Bite-Force, and Paleobiology of the Late Miocene Caiman Purussaurus brasiliensis". PLOS ONE. 10 (2): e0117944. doi:10.1371/journal.pone.0117944. ISSN 1932-6203.. נשיונל ג'יאוגרפיק, "Bite Force" בהנחיית ד"ר בריידי באר: קטע מהתוכנית ביוטיוב. תמונה עם טקסט באתר סוכנות הידיעות Getty Images. Wroe, S.; Huber, D. R.; Lowry, M.; McHenry, C.; Moreno, K.; Clausen, P.; Ferrara, T. L.; Cunningham, E.; Dean, M. N.; Summers, A. P. (2008). "Three-dimensional computer analysis of white shark jaw mechanics: how hard can a great white bite?". Journal of Zoology. 276 (4): 336–342. doi:10.1111/j.1469-7998.2008.00494.x. "Most powerful shark bite ever recorded measured by scientists". Newsweek. 14 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) ^ Barr, Brady. "Undercover Hippo", Dangerous Encounters, National Geographic Channel, January 20, 2008.
בדראן

בדראן (בערבית: بدران) הוא שם משפחה ערבי נפוץ האם התכוונתם ל... חוסאם בדראן – לשעבר מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בשומרון מודר בדראן – לשעבר ראש ממשלת ירדן עדנאן בדראן – לשעבר ראש ממשלת ירדן שמס בדראן – שר ההגנה של מצרים במלחמת ששת הימים בדרן