laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גבינה בולגרית

גבינה בולגרית (בולגרית: сирене, מקדונית: сирење, אלבנית: djathë i bardhë) היא סוג של גבינה מלוחה שמקורה בדרום מזרח אירופה, והיא פופולרית במיוחד בבולגריה, טורקיה, גאורגיה, ומקדוניה הצפונית. הגבינה עשויה חלב עיזים, חלב פרה או חלב כבשים, ולעיתים עירוב של כמה סוגי חלב יחד. מרקם הגבינה מתפורר ומחוספס ואחוז השומן הנפוץ בישראל הוא בין 5%–24%. הגבינה משמשת לסלטים, אפייה וכן בצורתה הטבעית. קיימת נטייה לבלבל בין גבינת הפטה לגבינה הבולגרית, אך תהליך הייצור שלהן וטעמן שונים. הבולגרית עוברת כבישה והיא יותר קשיחה, לעומת הפטה שנוטה להתפורר. מדיה וקבצים בנושא גבינה בולגרית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנכסגורס

אָנַכְּסָגוֹרָס (ביוונית Αναξαγόρας‏; 500 לפנה"ס - 428 לפנה"ס) היה פילוסוף ואסטרונום יווני. אנכסגורס נולד בקלזומנאי שליד סמירנה (איזמיר בימינו) שבאסיה הקטנה. בשנת 464 לפני הספירה לערך עבר לאתונה והחל ללמד בה פילוסופיה. עם תלמידיו נמנו המדינאי פריקלס והמחזאי אוריפידס, ונראה שגם על סוקרטס הייתה לו השפעה רבה. אנכסגורס היה הראשון שמצא את ההסבר המדעי לליקויי המאורות, כשהוא מבסס את קביעתו על כך שהמטאורים, השמש ושאר גרמי השמים הם מסות של ברזל לוהט. הכוכבים הם אבנים כבדות ומאירים בגלל התנגדות האתר המסתובב, והם נסחפים בכוח במערבלו ובלחצו של הסיבוב...השמש גדולה מן הפלופונז. אין לירח אור משלו, אלא הוא מקבלו מן השמש...הירח הוא מיושב ויש עליו הרים ועמקים. — אנאכסאגוראס, טבעם של גרמי השמים אנכסגורס הושפע מרעיונו של אמפדוקלס שאת כל השינויים והתהליכים בטבע וכן את טיב הדברים שבו יש להסביר באמצעות שינויים והבדלים בכמויות של היסודות המרכיבים אותם (ולכן הם משתייכים לזרם הפלורליסטי). אולם בעוד אמפדוקלס חשב כי ישנם ארבעה יסודות עיקריים בעולם (אדמה, מים, רוח, אש), טען אנכסגורס כי לא הגיוני הדבר שחומרים כמו זהב או בשר יוכלו להיווצר רק מארבעה יסודות אלו. לכן גרס שהטבע מורכב מאינסוף יסודות ראשוניים ובלתי משתנים, שעוברים שינויים בכמויותיהם בתוך עצמים כגון זהב או בשר, וכך יוצרים את כל שיש. יש לשער, שבכל הדברים המורכבים נמצאים חומרים רבים מכל המינים וזרעים מכל הדברים אשר להם צורות וצבעים וטעמים מכל המינים. — אנאכסאגוראס, תורת החלקים השווים אנכסגורס האמין שאין התהוות וכיליון מוחלטים ואין חלל ריק; לפיכך לא ניתן להגיע לחלק הקטן ביותר, אלא תמיד לקטן יותר ממנו, מה שיוצר רציפות בחומר. העולם כולו עשוי מעירובם של גופים קטנים שהם החלקים השווים...ובקטן אין קטן ביותר, אלא תמיד יש קטן ממנו, שהרי היש לא יחדל מהיות. — אנאכסאגוראס, תורת החלקים השווים מקור השינוי ביסודות האינסופיים נובע מן השכל עצמו, נוס (Νούς), המייצג גם את הראשית. השכל הוא עקרון התנועה...כל השאר יש לו חלק בכל, אבל השכל אין לו גבול והוא אדון לעצמו ואינו מעורב בשום דבר...בכל מושל השכל...מופרד הצפוף מן הקלוש, החם מן הקר, הבהיר מן הכהה והיבש מן הלח ויש חלקים רבים מדברים רבים, אבל אין דבר נפרד כולו מחברו או מובדל כולו ממנו, בלתי אם השכל. — אנאכסאגוראס, תורת החלקים השווים השינוי הנראה לעין המתחולל בעצמים אינו אלא השינוי בריכוז היסודות והיחס בין כמויותיהם. כל עצם, חי צומח או דומם, מכיל בתוכו את כל אותם הזרעים הללו בכמויות שונות ומשתנות וכך הצליח אנכסגורס להסביר את ריבוי כל הדברים שבטבע. נוסף על כך, כל אימת שננסה לחלק עצם מסוים, תמיד תתקבל חתיכה, אומנם קטנה יותר, אך כזו המכילה את כל אותם יסודות, זרעים, הקיימים בטבע. הואיל ומספר חלקי הקטן כמספר חלקי הגדול, משמע שגם הכול נמצא בכל. ואין הוויה בנפרד, כי אם הכל יש לו חלק בכל דבר. הואיל ואין בנמצא קטן ביותר, אי אפשר שיופרד ויהיה לעצמו, כי אם הכול נמצא יחד. — אנאכסאגוראס, תורת החלקים השווים אנכסגורס הואשם בכפירה באלים לאחר שהביע את הרעיון שהשמש היא כדור מתכת לוהט, ונידון לגלות. ייתכן שההאשמות נגדו נבעו, לפחות בחלקן, מניסיון של אויביו הפוליטיים של פריקלס לפגוע בתדמיתו. לאחר שהוגלה מאתונה עבר לגור בלמפסקוס, ומת בה כעבור חמש שנים. על שמו נקרא מכתש אנכסגורס על הירח. מדיה וקבצים בנושא אנכסגורס בוויקישיתוף אנכסגורס, באתר MacTutor (באנגלית) אנכסגורס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנכסגורס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) "המחשבה הפיזיקאלית בהתהוותה". מוסד ביאליק Thomas Heath, A History of Greek Mathematics, Oxford, 1921, עמ' 172
שיחור הוצאה לאור

שיחור הוצאה לאור בע"מ היא הוצאת ספרים ישראלית, העוסקת בעיקר בהוצאה לאור של מדריכי טיולים. מיכאל שיחור יסד את ההוצאה בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20. במהלך שנות פעילותה הפיקה החברה למעלה מ-45 מדריכי טיולים לערים ולארצות בעולם. המדריכים תורגמו ל-11 שפות והופצו במיליוני עותקים בישראל ומחוצה לה. ביולי 2010 השיקה ההוצאה את סדרת המדריכים החדשה הכוללת: מד צפיפות - המראה בספר, בסמוך לאתר, מהי מידת הצפיפות בכל שעה ושעה של היום. מד גילאים - מד התאמת האתרים לגיל הילדים, מחולק לארבעה טווחי גילאים שונים של הילדים, (2-5, 5-10, 10-13, 13-17). מד הגילאים מאפשר זיהוי והתאמה מהירה של האטרקציות לילדים על פי החלוקה – מתאים, אפשרי או לא מתאים. מפה נפתחת – מפת העיר (מקופלת) מוצמדת לכריכת הספר וכוללת את סימון המסלולים המומלצים שבספר. בנוסף, כוללת המפה הגדלה של מרכז העיר ואף את מפת התחבורה הציבורית ואינדקס רחובות מפורט. מדבקות צבעוניות לסימון עמודים חשובים במדריך. עשרות המדבקות מחולקות על פי קטגוריות (לא להחמיץ, אוכל ושתייה, טיפ חשוב, ילדים ואף מדבקות חלקות להתאמה אישית). המדבקות הן רב שימושיות וניתן להדביק ולהסיר אותן מספר רב של פעמים. חוברת תקופתית המצורפת לספר וכוללת המלצות על אירועים, בילויי וחיי לילה, מסעדות, בתי מלון קניות ועוד. בשנת 2009 החלה ההוצאה לפתח תכנים דיגיטליים שכללו, בין היתר, אפליקציית תיירות לטלפונים חכמים ולמכשירי אייפד. "אטלס אנציקלופדי : נופים, ארצות, ערים, מפות", בחמישה כרכים. סדרת מדריכים לאורח חיים בריא, שנכתבה בשיתוף מכבי שירותי בריאות. אתר הוצאת "שיחור" יובל בן-עמי, העולם כפי שהוא באמת, או כפי שהיינו רוצים שיהיה, באתר הארץ, 3 באפריל 2006 מדריכי בריאות, באתר של "שיחור"
רוזוול (סדרת טלוויזיה)

רוזוול (באנגלית: Roswell) היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית אשר פותחה, הופקה ונכתבה על ידי ג'ייסון קאטימס. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-6 באוקטובר 1999 ברשת השידור האמריקנית The WB, כאשר העונה השלישית והאחרונה של הסדרה שודרה ברשת השידור האמריקנית UPN. הפרק האחרון של הסדרה שודר ב-14 במאי 2002. הסדרה מבוססת על סדרת הספרים "Roswell High" מאת מלינדה מץ העוסקת בהרפתקאותיהם של שלושה חייזרים דמויי אנוש וחבריהם אשר לומדים בתיכון ברוזוול שבניו מקסיקו. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 3 בכבלים במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. הסדרה התמקדה בהרפתקאותיהם של שלושה חייזרים דמויי אנוש שחלליתם התרסקה ברוזוול שבניו מקסיקו ובמערכת היחסים שבין החייזרים לאוכלוסייה המקומית. את שלושת החייזרים מגלמים ג'ייסון בהר (בתפקיד מקס אוונס), קת'רין הייגל (בתפקיד איזבל אוונס) וברנדן פהר (בתפקיד מייקל גרוין). "רוזוול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רוזוול", באתר נטפליקס "רוזוול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רוזוול", באתר Metacritic (באנגלית) "רוזוול", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "רוזוול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיים קרייזווירט

הרב חיים קרייזווירט (נהגה: קְרֵיזְוִירְט, נכתב גם: קרייזווירטה; ב' בטבת ה'תרפ"א, 1920 – ט"ז בטבת ה'תשס"ב, 31 בדצמבר 2001) היה רבה של "קהילת מחזיקי הדת" באנטוורפן במשך כחמישים שנה. נולד בוויניץ'(אנ') שבגליציה ביום ב' בטבת ה'תרפ"א (1920), למרא דאתרא הרב אברהם יוסף קרייזווירט. למד בישיבת חכמי לובלין, וכונה "העילוי מקראקא". בשנת ה'תש"א (1941) עלה לארץ ישראל. נישא לשרה (נפטרה ביוני 2012), בת הרב אברהם גרודזינסקי, משגיח ישיבת סלובודקה. במשך מספר שנים התגורר בירושלים. למד בבית מדרש לתורת ארץ ישראל בפתח תקווה. לאחר קום המדינה היגר לארצות הברית והיה ראש ישיבה בישיבת סקוקי, שליד שיקגו. בשנת ה'תשי"ד (1954) התמנה כרבה של "קהילת מחזיקי הדת" באנטוורפן, הקהילה החרדית המרכזית בעיר. כונה לעיתים "רבה של אנטוורפן". בשנת 1957 ביקר באמריקה, שם קיבלו את פניו מאות אנשים בשיקגו ובניו יורק. בשנות ה-70 חלה במחלת הסרטן, והבריא. היה נשיא ישיבת מרכז התורה בירושלים, בראשה עומד חתנו הרב פנחס זליבנסקי. נפטר באנטוורפן בט"ז בטבת ה'תשס"ב (2001) והובא לקבורות בהר המנוחות בירושלים. את מקומו מילא הרב אליהו שטרנבוך. בנו הרב דב צבי קרייזווירט עמד בראשות ישיבת "תורת חיים" שייסד על שם אביו ברוממה. בשנת ה'ת"ש, בגיל 20, כתב עליו הרב אברהם דוב כהנא שפירא: ”בתוך הגולה מגדולי התורה אשר הגלו אלינו מארץ פולין נמצא איש צעיר לימים כבן כ"ב שנה, עילוי נפלא הפלא ופלא, גאון מצויין ממש בקי בעל פה ממש בכל הש"ס עם תוספות ורובי הלכות הרמב"ם, ובשאר ספרים ראשונים ואחרונים ידיו רב לו, והוא גם מבין ומעמיק ומחדש חידושים נפלאים, והוא גם איש נעים ונחמד מתון ומנומס צנוע ומעלי טובא טובא... אין אני מן המפריזים על המדה ולא גדשתי את הסאה אלא מחקתיה הרבה.” שמואל אברהם נוסבוים, מים חיים, אנטוורפן ה'תשע"ו חיים בן אברהם יוסף קריזווירטה (1920-2002), דף שער בספרייה הלאומית הרב ש"י זוין, סופרים וספרים, עמ' 135–136, מצוטט כאן הרב חיים קרייזווירט רב הראשי דאנטוורפן אורח באמריקה, הפרדס, יוני 1957, עמ' 34, באתר היברובוקס גיס גיסו של הרב קרייזווירט - הרב יצחק גרודזינסקי. הבלוג תולדות ושורשים
רוקפור-סור-סולזון

רוקפור-סור-סולזון (בצרפתית: Roquefort-sur-Soulzon, באוקסיטנית: Ròcafòrt) היא עיירה במחוז אוורון בדרום צרפת. העיירה ממוקמת על רמת לזראק, ומפורסמת בגבינת הרוקפור, אשר מיוצרת בה. חלק נכבד ממקומות התעסוקה בעיירה קשורים לייצור הגבינה (בעיקר גידול כבשים עבור החלב המשמש את הגבינה). סמוך לעיירה נמצאות מספר מערות הנושאות את השם מערות קמבלו (Cambalou). המערות הללו בעלות תנאים אקלימיים ייחודיים, אשר תרמו להיווצרות זן העובש Penicillium roqueforti, המאפיין הייחודי של גבינת הרוקפור. בתחילת המאה ה-14, צו של המלך שארל השישי העניק לעיירה לראשונה בלעדיות בייצור הגבינה. הצו הנוכחי, שנכנס לתוקף ב- 1925, הרחיב את גבול הבלעדיות גם ליישובים אחרים בסביבה, מה שגרם להצטמצמות האוכלוסייה בעיירה. מדיה וקבצים בנושא רוקפור-סור-סולזון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם יוסף קרייזווירט

הרב אברהם יוסף קרייזווירט (ח' באייר תרל"ו, 1876 – ט"ו בתשרי תש"ב, 1941) היה רבה של וואויניטש שבגליציה, מחבר הספר בית אברהם. נולד במגנישוב שבפולין לרב יעקב שרמן, מצאצאי הרב חיים רפופורט, רבה של לבוב. בשנת תרס"ה (1905) עבר לגליציה והתיישב בעיר וואויניטש. נישא לפרלה, בתו של רבי אהרן קרייזווירט מוואיניטש. לאחר נישואיו שינה את שם משפחתו כשם משפחת חותנו. כעבור זמן התמנה למרא דאתרא. בשנת תרס"ט הוציא את ספרו "בית אברהם". חיבוריו "שו"ת מהרי"א" ו"שמלה רחבה" על הלכות טרפה עמדו לצאת לאור, אך נאבדו בתקופת השואה. במלחמת העולם השנייה עבר לקוז'ניץ, שבסמוך לעיירת הולדתו. בתחילת שנת תש"ב הובל למחנה ההשמדה טרבלינקה, שם נספה עם אשתו וארבעת ילדיו. בנו, הרב חיים קרייזווירט, הוא היחידי שניצל מכל משפחתו. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנעל אוויר

מנעל אוויר (מאנגלית: Airlock) הוא התקן אשר מאפשר מעבר בני אדם וחפצים מכלי מדוחס לסביבה המקיפה אותו, תוך מזעור שינוי הלחץ בכלי ואובדן האוויר ממנו. המנעל כולל תא קטן בעל שני פתחים הרמטיים, אשר אינם יכולים להיות פתוחים באותה העת. מנעל האוויר עשוי לשמש גם מתחת למים כדי לאפשר מעבר בין סביבה מדוחסת בתוך כלי שיט אל המים שמחוצה לו, אז יכול מנעל האוויר להכיל או אוויר או מים, וגם לשמש למעבר בין סביבות גזים שונים, ולאו דווקא לחצים שונים, כדי לצמצם או למנוע את ערבוב הגזים. לפני פתיחת דלת כלשהי, מצב מנעל האוויר – האזור שבין שתי הדלתות – מושווה למצב שמעבר לדלת העומדת להיפתח. אם מדובר בצוללן היוצא מצוללת, לפני כניסת הצוללן למנעל האוויר, ימולא זה באוויר. עם כניסת הצוללן למנעל האוויר וסגירת הדלת מאחוריו, ימולא מנעל האוויר במים, ורק אז יוכל הצוללן לצאת אל המים. כשירצה הצוללן לחזור לצוללת ימולא מנעל האוויר במים, אחר כך ייכנס הצוללן למנעל האוויר, ואחרי שיסגור את הדלת המובילה אל המים, יוכל התא להתרוקן מהמים ולהתמלא באוויר, אז יוכל הצוללן לפתוח את הדלת המובילה לפנים הצוללת. אם מדובר בטייס חלל היוצא מחלליתו, לפני כניסתו למנעל האוויר, ימולא זה באוויר. עם כניסת טייס החלל למנעל האוויר וסגירת הדלת מאחוריו, ירוקן המנעל מהאוויר ואז יוכל טייס החלל לפתוח את דלת המנעל המובילה אל מחוץ לחללית. כשירצה להיכנס חזרה לחלליתו ירוקן מנעל האוויר מאוויר, אז יוכל טייס החלל להיכנס למנעל, וכשיסגור אחריו את הדלת המובילה לחלל, ימולא המנעל באוויר, אז הוא יוכל לפתוח את הדלת המובילה לחללית. בשני המקרים המצוינים, על האדם היוצא למים או לחלל להיות מצויד בהתאם – חליפת צלילה או חליפת חלל. אם מדובר באדם העובר ללא חליפת לחץ בין שני תאים הנמצאים בלחצים שונים, כאשר הוא נמצא בתוך מנעל האוויר, המנעל ישנה את הלחץ בתוכו באיטיות, כך שהאדם יוכל להסתגל לאט ללחץ אליו הוא עובר. מנעלי אוויר משמשים ב: תעופה – ישנם מטוסים בהם קיים מנעל אוויר המשמש לצניחה חופשית או ליציאת חרום. חלליות ותחנות חלל – לשמור על האוויר שבתוך רכב החלל כאשר אדם יוצא לפעילות חוץ רכבית. צוללות (וכלים תת־מימיים אחרים כדוגמת פעמון צלילה) – לאפשר יציאת צוללנים מהצוללת אל המים וחזרה. תאי לחץ – לאפשר יציאה וכניסה אליהם תוך שמירה על הלחץ בתוכם. חדרים נקיים – לאפשר כניסה ויציאה מהם ללא זיהום האוויר בחדר. מיקרוסקופ אלקטרונים – לאפשר הכנסת והוצאת אובייקטים להגדלה מהמיקרוסקופ, בתוכו שורר ריק. באזורים מסוכנים, כגון כורים גרעיניים ומעבדות ביוכימיות, כדי למנוע דליפת חלקיקים מסוכנים החוצה, זאת על ידי שמירת האזור בלחץ אוויר נמוך. במזג אוויר קר או חם, שתי דלתות המסודרות בצורה של מנעל אוויר, כל עוד אינן קרובות מדי אחת לשנייה, יכולות לשמש לשמירת החום או הקור בתוך המבנה. דלתות מסתובבות מבוססות על אותו עיקרון. ישנם חנויות תכשיטים ובנקים להם שתי דלתות המשמשות להאטת, ובמקרה הטוב מניעת, בריחת גנבים. בחוות פרפרים ובכלובי ציפורים נעזרים בשתי דלתות כדי למנוע את בריחת הפרפרים או הציפורים. דלת אש
האוונג'רס: סדרת האנימציה

האוונג'רס: סדרת האנימציה (באנגלית: The Avengers: Earth's Mightiest Heroes, בישראל לוחמי העל) היא סדרת אנימציה אמריקאית המבוססת על סדרת הקומיקס האוונג'רס מבית מארוול קומיקס. הסדרה הופקה לשידור על ידי אולפני מארוול עבור רשת דיסני XD. היא שודרה החל מ-20 באוקטובר 2010 ועד ל-11 בנובמבר 2012 למשך שתי עונות. עם תחילתה, הסדרה כוללת את הרכב האוונג'רס המקורי - איירון מן, האנק פים/איש הנמלה/האיש הענק/יילוג'אקט, הענק הירוק, תור והצרעה. בהמשך מצטרפים לקבוצה קפטן אמריקה, הפנתר השחור והוקאיי. בעונה השנייה מצטרפים לקבוצה גם גברת מארוול, ויז'ן וספיידרמן. גלריית נבלי-העל כוללים בין היתר את הגולגולת האדומה, הידרה, דוקטור דום, לוקי, דינאמו הארגמן, מכשפת, אולטרון, קאנג הכובש וגזע הסקרול. במונחים של סגנון ואופי האנימציה, הסדרה מבוססת על סיפורים תחת יצירתם של הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. אולם, היא לוקחת חומרים מהרצת חוברות הקומיקס מכל התקופות, כמו גם סרטי היקום הקולנועי האחרונים של מארוול. אתר האינטרנט הרשמי של האוונג'רס: סדרת האנימציה "האוונג'רס: סדרת האנימציה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האוונג'רס: סדרת האנימציה", באתר נטפליקס "האוונג'רס: סדרת האנימציה", באתר Metacritic (באנגלית) "האוונג'רס: סדרת האנימציה", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "האוונג'רס: סדרת האנימציה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הסולל

הסּוֹלֵל, כלי מבטא לפועלי העבודות הציבוריות, היה כתב עת של פועלים וחלוצים בתקופת העלייה השלישית, פועלי העבודות הציבוריות של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל, אשר ראה אור במהלך שנת תרפ"א, 1920–1921. "הסולל" נערך על ידי הסופר יוסף חיים ברנר כאשר ישב במחנה מגדל של גדוד העבודה, ולימד את חברי הגדוד שיעורים בתחומי מדעי הרוח; יחד עמו, וגם לאחר הרצחו במאורעות תרפ"א 1921, ערך את "הסולל" שמואל גולדזייגר-סבוראי, אז חבר גדוד העבודה ולאחר מכן חבר קיבוץ תל יוסף. רוב הגליונות עסקו בחיי החלוצים והפועלים, ובמיוחד בענייני העבודות שהועסקו בהן. רבים מפועלי העבודות הציבוריות הועסקו בסלילת כבישים; אחרים בחקלאות ובבניין צריפים ובתי אבן. רובם היו גברים ומיעוטם נשים, צעירים בשנות העשרים לחייהם, עולים חדשים ממזרח אירופה, וחלק ניכר מהם היו בוגרי תנוער נוער והכשרה: "השומר הצעיר" ו"החלוץ". הגליונות כללו גם מבעים ספרותיים והצעות לתרגום מונחים מתחומי העבודות שעסקו בהם. בכתב העת השתתפו רבים מאנשי העלייה השנייה ועולי העלייה השלישית החדשים בארץ, אשר היו פועלים או מנהיגים במפלגות הפועלים: "אחדות העבודה" ו"הפועל הצעיר", אנשי השומר הצעיר וחברי גדוד העבודה, רובם ככולם אנשי תנועת העבודה, בהם: ברל כצנלסון, דב הוז, אליהו גולומב, דוד רמז, יהודה אלמוג, יהודה ארז, משה סורקין, אהרן ציזלינג, צבי לופט, מרדכי שנהבי, נתן חרובי, מאיר יערי, יצחק לנדוברג-שדה, מנחם אלקינד, שלמה לבקוביץ-לביא, צבי נדב, יצחק בן-צבי, מניה שוחט וישראל שוחט. ברנר קבע את אופיו העברי הרהוט של "הסולל" ותרם למילונֵי המונחים שתורגמו משפות זרות לעברית והוספו אל גליונות "הסולל"; הוא השפיע על האופי והסגנון הספרותי, אך החף ממליציות יתר, של הרשימות, הפרוטוקלים וההצעות, שהובאו בכתב העת. הסולל כלל שישה גליונות; אל כולם צורף בראשם הכיתוב: "יוצא לאור על ידי ועדות-התרבות של מחנות הכבישים טבחה-צמח". גיליון מס' 1 ראה אור בט"ו בטבת תרפ"א (26 בדצמבר 1920). גיליון מס' 2 ראה אור בכ' בשבט תרפ"א (29 בינואר 1921). גיליון מס' 3 ראה אור באדר ב' תרפ"א. גיליון מס' 4, ראה אור בז' בניסן תרפ"א. גיליון מס' 5, ראה אור בניסן-אייר תרפ"א. גיליון מס' 6, ראה אור בב' בתמוז תרפ"א, 8 באוגוסט 1921 (התאריך הלועזי צוין בו). חמשת חוברות נכתבו בעט ודיו ושוכפלו בהקטוגרף; ובשל כך צבען של האותיות היה כחול-סגול. רק החוברת השלישית הוקלדה במכונת כתיבה, שכן הייתה מעין פרסום לפעילות "המשרד לעבודות ציבוריות ולבנין" של ההסתדרות הכללית, שהוקם בדצמבר 1920. גליונות הסולל ראו אור בעריכתו המדעית של חיים גולן, בהוצאת יד טבנקין הנמצאת באפעל, בשנת 1991. כביש טבריה-צמח
מערכת הפעלה דמוית יוניקס

מערכת הפעלה דמוית יוניקס (באנגלית: Unix-like מסומנת לעיתים UN*X או nix*) היא מערכת הפעלה בעלת התנהגות או ארכיטקטורה דומה לאחת מגרסאות מערכת ההפעלה יוניקס. אין תקן או הגדרה חד-משמעית למערכת הפעלה בעלת התואר דמוית יוניקס. מערכת יוניקס פותחה במקורה כמערכת לא מסחרית על ידי חברת AT&T מכיוון שעד שנת 1984 חברת AT&T הייתה מונופול בתחום הטלפוניה והוטלו עליה מגבלות שונות. החל מאמצע שנות השבעים הפכה מערכת ההפעלה יוניקס להיות מערכת פופולרית באקדמיה. היא הפכה להיות גם לבסיס לתוכניות לימודים שונות למערכות הפעלה ואנשים רבים הכירו את קוד המקור שלה[דרוש מקור]. המונח יכול לכלול מערכות הפעלה מבוססות קוד-פתוח, אשר פותחו על-פי דגם יוניקס של מעבדות בל, וכן מערכות הפעלה המכילות קוד מקור של יוניקס, ובעלות הסימן המסחרי הרשמי שלה. השימוש בשם נפוץ בשל היותו של השם UNIX שם רשום (במקור על ידי AT&T) בשנות ה־80 של המאה העשרים נוצרו גרסאות רבות של מערכת יוניקס. יצרנים רבים שיווקו גרסה משל עצמם. בין הגרסאות הנפוצות מאותה התקופה: AIX HP-UX סולאריס SunOS IRIX BSD הם ראשי התיבות של Berkeley Software Distribution: מימוש חלופי של יוניקס שנוצר ותוחזק באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בתחילה הוא התבסס על קוד המקור של יוניקס אבל בשנות השמונים שוכתבו חלקים גדולים והולכים שלו. כחלק מחוזה עם DARPA נכתב כחלק מ־BSD המימוש הראשון של פרוטוקול התקשורת TCP/IP. מהסיבה הזו פרסמו אנשי ברקלי גרסה חופשית של קוד הרשת בשם BSD/Net. עקב הפופולריות הרבה לה זכה הקוד, מימשו אנשי ברקלי מחדש חלקים נוספים של המערכת ופרסמו גרסה כמעט מלאה של המערכת בשם BSD/Net. בשלב זה התפצל הפיתוח בין מספר חברות מסחריות (שנעלמו במרוצת השנים) ומיזמי מתנדבים שונים שהעיקריים בהם הם: FreeBSD NetBSD OpenBSD מערכת OS X (להבדיל ממערכת ההפעלה הישנה יותר של אותה החברה: Mac OS) מבוססת בחלקה גם היא על קוד BSD[דרוש מקור]. בשנת 1991 כתב לינוס טורבאלדס ליבת מערכת הפעלה בשם לינוקס. כיום השם מתייחס בדרך כלל לאוסף של תוכנות מסביב לאותה ליבה: הפצות לינוקס. יש הפצות רבות, ביניהן: דביאן גנו/לינוקס אובונטו אופן סוזה רד האט פדורה BSD - במקור מבוסס על הקוד של AT&T, אולם עם השנים הם החליפו חלקים גדלים והולכים מההפצה במימושים עצמאיים, עד שבסוף שנות השמונים התקבלה ההפצה החופשית BSD/Net. לא מעט מערכות, חופשיות (כגון FreeBSD ו־OpenBSD) וקנייניות (כגון Mac OS X) מבוססות על BSD. מיניקס - מימוש עצמאי לצרכים אקדמיים של הפרופסור ההולנדי אנדרו טננבאום. נועדה להדגים מערכת עם מיקרו-ליבה. גנו - מימוש מחדש של רוב כלי המערכת, חוץ מהליבה עצמה (HURD), שפיתוחה התעכב. לינוקס - מערכת הפעלה שבסיסה הוא אוסף התוכנות של גנו עם ליבת לינוקס (ליבה). מדיה וקבצים בנושא מערכת הפעלה דמוית יוניקס בוויקישיתוף מרשל קירק מקיוזיק, Twenty Years of Berkeley Unix From AT&T-Owned to Freely Redistributable, מתוך הספר Open Sources: Voices from the Open Source Revolution Open Sources: Voices from the Open Source Revolution ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנימין אטיאס

הרב בנימין (בינו) אטיאס (נולד בשנת תשכ"ח, 1968) הוא הרב הראשי הספרדי ואב"ד בפתח תקווה. נולד בבני ברק, כחודשיים לאחר שהוריו עלו ממרוקו עם שלושת ילדיהם הגדולים. אביו, הרב חיים אטיאס, הוא ממנהלי סמינר אור החיים בבני ברק. אמו, פדות, היא בתו של הרב רפאל ברדוגו, שהיה מזקני רבני מקנס שבמרוקו. גדל בבני ברק, למד בישיבת משכן יעקב בחיפה ולאחר מכן בישיבת "היכל התורה" (פרשבורג) בירושלים. בשנת 1990 נישא לאורלי קקון. לאחר נישואיו למד לרבנות ודיינות בכולל "הליכות עם ישראל" בקריית אונו. שימש גם כמשגיח כשרות ומפקח מטעם הרבנות פתח תקווה ובד"ץ בית יוסף. בשנת 1995 הוסמך לרבנות ובשנת 2002 קיבל כושר לדיינות. כיהן כדיין בית הדין לממונות בקריית אונו בראשות הרב רצון ערוסי. בשנת 2004 עלה שמו כמועמד לדיינות בבית הדין הרבני, ובשנת 2007 התמנה לדיין מטעם הרבנות הראשית לישראל וכיהן בבית הדין הרבני בתל אביב. הרב אטיאס היה חבר מכון "המאור" בראשות הרב דניאל ביטון, והשתתף במספר פרויקטים של המכון, ובהם הוצאתו החדשה של ספר ארבעה טורים וכן פירוש על התלמוד ירושלמי. בשנת 2010 עלה שמו על ידי מפלגת ש"ס כמועמד למשרת מנהל בתי הדין הרבניים, ומשלא נבחר עלה שמו לכהונת הרב הספרדי של העיר פתח תקווה. ב-21 בפברואר 2012, לאחר 15 שנים שבהן לא היה רב ראשי ספרדי בפתח תקווה וכשלוש שנים שבהן לא היה רב ראשי כלל לעיר, נבחר הרב אטיאס לתפקיד, יחד עם עמיתו האשכנזי, הרב מיכה הלוי. לאחר בחירתו עתר יושב ראש המועצה הדתית בעיר לבג"ץ לפסול את הבחירה, בטענה שהוא הודר מוועדת הבחירות מטעמים פוליטיים. בית המשפט העליון הוציא צו על תנאי המורה לשר הדתות להסביר כיצד התנהל הליך הבחירה, ולאחר הדיון פסק הבג"ץ שהמינוי היה תקין. מתגורר בשכונת הדר גנים-עמישב בפתח תקווה. יהודה יפרח, מסעות רבי בנימין, באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 במרץ 2012 הרה"ג בנימין אטיאס שליט"א באזכרת יובל שנים לרבינו עמרם אבורביע זצ"ל, סרטון באתר יוטיוב עידן יוסף, הפנים החדשות של בתי הדין, באתר News1 מחלקה ראשונה, 3 בנובמבר 2007 פסק הדין, 22 בנובמבר 2012.
רגליים לדבר

רגליים לדבר הוא ביטוי שנתנו חז"ל בהלכה לאומדנא המתבססת על צירוף שני מקרים שנראה כי יש קשר ביניהם ועשויים להורות על מעשה מסוים או על תופעה מסוימת. בהלכות איסור והיתר: על פי ההלכה, קיים כלל כי "אין דבר שבערווה פחות משניים", כלומר לא ניתן להתיר או לאסור אשה אלא על סמך עדותם של שני עדים. לעומת זאת, קובעת התורה כי אשה שבעלה התרה בה "אל תסתרי עם פלוני" (פעולה הנקראת "קינוי") ונתייחדה עמו ("סתירה") היא נאסרת על בעלה לא רק מספק שמא זנתה עמו, אלא עשו ספק זה כוודאי לכל דבר. ההסבר לכך הוא שרגליים לדבר שזינתה עם הנואף שעמו נסתתרה, שהרי הבעל ביקש והזהיר אותה לא להתייחד עמו ומשנתייחדה עמו למרות זאת נראה כי אכן זינו יחד. בהלכות טומאה וטהרה: "שכונת קברות" הוא מושג הלכתי, החל על כל מקום שבו נמצאו שלושה מתים במרחק של בין ארבע לשמונה אמות. במסכת אהלות נפסק, דרך הבדיקה של המוצא מת. כאשר אדם מת, עליו לקחת רק את גופו ואת עפר תבוסתו, בו נספגת הליחה שבגופו, - כל העפר התיחוח שמתחתיו, בנוסף לשלושה טפחים שאותם הוא חופר מתחת לעפר התיחוח. אך אם מצא שלושה מתים, ובין מת לשני יש מרחק של בין ארבע לשמונה אמות, יש להניח כי ככל הנראה במקום זה הייתה מערת קבורה, הנקראת בלשון חז"ל "שכונת קברות". במקרה כזה, קובעת המשנה כי יש לבצע בדיקת עשרים אמה מכל צדדי המת לבדוק אם אין מת נוסף. אם מצא מת נוסף, המצב חמור יותר: שכן, למרות שאכן ייתכן שהמת שייך לאותה מערה שנקבר הראשון, (שהרי לשם כך מתבצעת הבדיקה, כדי לגלות האם המערה ממשיכה עד העשרים האמות הבאות), הרי שחז"ל חששו שמא מת זה שייך למערה אחרת, חדשה, כך שמדובר בשתי מערות נפרדות. בעצם, חשש זה אינו מובן, שהרי לו היה נמצא אותו מת עצמו לבדו, בשדה אחר, לא היה עלינו לבצע בדיקת עשרים אמה. אלא שאת ההסבר לכך, שבמקרה שהמת נמצא באותה שדה בו נמצא מת אחר, קובעים חז"ל שרגליים לדבר; כלומר, 1. כאשר אנו מוצאים מערת קבורה במקום מסוים, ייתכן מאוד שיש בשדה זה מערות קבורה נוספות. 2. צירוף העובדה, שכבר נמצא עוד מת, הרי שקיים חשש יותר מסביר, שקיימת בשדה זו מערת קבורה נוספת, ולכן עלינו לבצע בדיקת עשרים אמה נוספת, עד שימצאו עשרים אמה ריקות מקבר. עוד כלל בהלכות טומאה וטהרה: "זב" הוא גבר שאברי המין שלו לקו במחלה הנקראת "זיבה", והדבר קרה מספר פעמים. על פי החוק המקראי, עליו להמתין עד שיעברו שבעה ימים רצופים ללא הפרשה זו ("שבעה נקיים"), ואז עליו לטבול במעיין ולהקריב קורבנות. מכיוון שטומאת זיבה חלה רק כאשר הזיבה נגרמת כתוצאת ממחלה ודווקא בכלי הזרע ולא בחולשה כללית של הגוף וגם לא זיבה הנגרמת כתוצאה מגורם חיצוני (שאינו מחלה), לכן, אם ידוע שגופו נחלש כתוצאה מאכילה או שתייה מרובה או שאכל ושתה דברים הגורמים לזרע לזוב, או שהתאמץ לסחוב דברים כבדים או שקפץ, או שהרהר מחשבות בענייני יחסי אישות או שראה מראה של אשה יפה שמראה עשוי להשפיע על כלי הזרע, אין הוא נחשב לזב. קיימות אף דעות מקלות יותר של רבי יהודה ורבי עקיבא, רבי יהודה סובר שאף הרואה בהמה חיה או עוף מתעסקים ביחסי מין או שראה בגדים נאים צבועים של נשים ניתן לתלות בכך את הזיבה, והגדיל להקל רבי עקיבא הסובר שכל שהזב אכל או שתה משקה כל שהוא באותו יום בו ראה את הזיבה, ניתן לתלות באכילה או שתייה מועטת זו את הזיבה. אם כי, כלל זה קיים רק לפני שחלה על הזב טומאת זיבה. אך משהחלו לחול עליו דיני טומאת זיבה, לאחר שראה בוודאי זיבה פעם ראשונה ושנייה, אם ראה שוב זיבה שלישית אין בודקים אם אכל או שתה הרבה, אלא רגליים לדבר שהוא חולה במחלת הזיבה וששני המקרים קשורים זה לזה. תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף ג', עמוד א'. משנה, מסכת אהלות, פרק ט"ז משנה, מסכת אהלות, פרק ג', משנה ג'. משנה, מסכת זבים, פרק ב', משנה ב'.