laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרכז המחשוב הקוריאני

מרכז המחשוב הקוריאני (בקוריאנית: 조선콤퓨터쎈터; באנגלית: Korea Computer Center; ובראשי תיבות: KCC) הוא מרכז מחקר בתחום טכנולוגיית המידע בקוריאה הצפונית, המופעל מטעם ממשלת קוריאה הצפונית.  המרכז, אשר נוסד בתאריך 24 באוקטובר 1990, ומופקד על ניהול סיומת האינטרנט של המדינה (.kp), מעסיק למעלה מ-1,000 עובדים. במרכז המחשוב הקוריאני קיימים 8 מרכזי פיתוח וייצור, וכן 11 מתחמי כריית מידע המחולקים לפי אזורים. המרכז גם מפעיל "מכללה לטכנולוגיית המידע" המסונפת למרכז. המרכז מוביל פעילות מחקר על בסיס מערכת ההפעלה לינוקס, מה שהוביל בין היתר לפיתוח מערכת ההפעלה מבוססת לינוקס הכוכב האדום, המופצת בתחומי קוריאה הצפונית בלבד. המרכז גם מפעיל את פורטל האינטרנט הרשמי של קוריאה הצפונית, בשם Naenara(אנ'). בניגוד לחברות דומות ברחבי העולם, מרכז המחשוב הקוריאני מהווה חלק אינטגרלי מהממסד הפוליטי בקוריאה הצפונית. חרף זאת, ובהתאם לרסיסי המידע אודות פעילות המרכז שדלפו מחוץ לקוריאה הצפונית, רמת והיקף הפיתוח הטכנולוגי במרכז מפגרים באופן משמעותי לאחר יתר העולם המערבי. מרכז המחשוב מחזיק סניפים בסין, גרמניה, סוריה ובאיחוד האמירויות הערביות. אף שפעילות המרכז מתמקדת ברובה המוחלט בפרויקטים מקומיים בקוריאה הצפונית בלבד, החל משנת 2001 המרכז מבצע פרויקטים שונים עבור לקוחות מאירופה, סין, דרום קוריאה, יפן, והמזרח התיכון על מנת להשיג מטבע זר, לרבות פעילויות פשע מקוון. "sam heug" - מנוע חיפוש פורטל האינטרנט "Naenara" "The Chosun Ryo-Li" - תוכנית לימודים בתחום המזון "Hana" - שיטת קלט המותאמת לקוריאנית "Koryo", תוכנת תרגום אנגלית-קוריאנית/קוריאנית-אנגלית באמצעות עט אלקטרוני "Nunbora" - מערכת זיהוי דיבור בקוריאנית הכוכב האדום - מערכת הפעלה מבוססת לינוקס  "Cyber Friend" - תוכנה לביצוע שיחות וידאו "Cyber Star" - מערכת ללימוד מרחוק "SilverStar Paduk" - תוכנת מחשב "HMS Player" - תוכנת מחשב "Samjiyon" - מחשב לוח אינטרנט בקוריאה הצפונית כלכלת קוריאה הצפונית .kp מידע נוסף על מרכז המחשוב הקוריאני naenara, פורטל האינטרנט של קוריאה הצפונית הראל עילם, מלחמת הקוריאות עולה שלב, באתר כלכליסט, 18 באוגוסט 2011 נמרוד צוק, לא קומראד, אתה לא צריך אינטרנט בטאבלט שלך, באתר כלכליסט, 5 באוגוסט 2013 "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2014-12-31. נבדק ב-2015-10-19. {{cite web}}: (עזרה) "Laos signs software deal with North Korea". Investvine.com. 2013-03-16. נבדק ב-2013-03-17. אתר האינטרנט הרשמי של Naenara "מלחמת הקוריאות עולה שלב". כלכליסט - www.calcalist.co.il. 2011-08-18. נבדק ב-2018-10-14. Paul Tjia (18 בנובמבר 2011). "North Korea: An Up-and-Coming IT-Outsourcing Destination". 38 North, School of Advanced International Studies. Johns Hopkins University. נבדק ב-18 בנובמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Lee, Jean H. (25 ביולי 2011). "North Korea's 'Digital Revolution' Under Way". AP. Huffingtom Post. נבדק ב-8 באוגוסט 2011. {{cite news}}: (עזרה) Heads Up Android Fans: Here Comes North Korea, Wall Street Journal, 27 Sept 2012. Retrieved Nov 2012. Samjiyon Android tablet debuts at Pyongyang trade fair, North Korea Tech, 28 Sept 2012. Retrieved Nov 2012. "לא קומראד, אתה לא צריך אינטרנט בטאבלט שלך". כלכליסט - www.calcalist.co.il. 2013-08-05. נבדק ב-2018-10-14.
לנגור סגול-פנים

לנגור סגול-פנים (שם מדעי: Semnopithecus hypoleucos) הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב החי רק ביערות הגשם של סרי לנקה. הוא נדיר בטבע ומצוי בסכנת הכחדה עקב כריתת היערות בהם חי. בעבר הלנגור שויך לסוג לוטונג. כיום בעקבות בדיקות DNA משייכים אותו לסוג לנגור אפור. המאפיין הבולט ביותר שלו הוא פניו הצבועות סגול ו"כיפתו" בצבע האפרסק. הוא בעל זקן לחיים וסנטר לבן ופרווה בצבע כהה. במראהו הוא קרוב ביותר למין לנגור נילגירי שעבר יחד איתו מהסוג לוטונג. הקוף ניזון מעלים ומפירות שונים כדוגמת בננה, מנגו, רמבוטן ופרי הג'ק. קוף זה הוא שוכן עצים ברובו החי בחבורות קטנות המשוטטות סביב היערות של דרום-מערב סרי לנקה בסמוך לקצוות הערים הגדולות. תהליך הגידול גרר פגיעה ביערות בהם הוא חי וכיום רק 3% מהיערות המקוריים עדיין עומדים. מרבית הקופים חיים בתוך הפארק הלאומי מישורי הורטון. הם מצויים בסכנה מכריתת יער, כבישים לאורך מחייתם, הרעלה וציד בשביל תרופות עממיות. טורפיהם העיקריים ביער הם נמר סרי לנקי ועיט מלאי שחור, היכולים לקטול בוגרים וצעירים. ללנגור זה ישנם 4 תת-מינים: Semnopithecus vetulus vetulus Semnopithecus vetulus nestor Semnopithecus vetulus philbricki Semnopithecus vetulus monticola מדיה וקבצים בנושא לנגור סגול-פנים בוויקישיתוף לנגור סגול-פנים, באתר ITIS (באנגלית) לנגור סגול-פנים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לנגור סגול-פנים, באתר GBIF (באנגלית) לנגור סגול-פנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
בית קברות לחיות

האם התכוונתם ל... בית כברות לחיות שעשועים – ספר מאת סטיבן קינג בית קברות לחיות (סרט, 1989) – סרט קולנוע המבוסס על הספר משנת 1989 בית קברות לחיות (סרט, 2019) – סרט קולנוע המבוסס על הספר משנת 2019
פרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" 2013

טקס פרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" 2013 (באנגלית: 2013 Africa Magic Viewers Choice Awards) התקיים ב-9 במרץ 2014, והונחה על ידי איי קיי אוסקיאודווה מתוכנית האח הגדול,  ומאחרת התוכנית StarGist,וימבאי מוטינהירי. "AMVCA 2013 WINNERS". "AMVCA 2013 Photos and Winners".
מסרשמיט Me 321

מסרשמיט Me 321 Gigant הוא דאון התובלה הגדול ביותר ששימש במלחמת העולם השנייה. כלי טיס זה שימש את הצי האווירי של גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה הוסב למטוס תובלה בעל 6 מנועים, 3 בכל כנף, וכך הפך למטוס התובלה הגדול ביותר במלחמת העולם השנייה. כהכנה למבצע "ארי הים", הפלישה לאי הבריטי, נדרש הצי האווירי של גרמניה הנאצית להתכונן להעברת כוחות ומטען רב על מנת שתוכנית הפלישה תצליח. ולכן יצא מכרז לבניית כלי טיס גדול להובלת לוחמים ומטען. במכרז התחרו שתי היצרניות המרכזיות של הצי האווירי מסרשמיט ויונקרס. יונקרס הציעה את הג'ו 322 (ממוטה) - שהיה דאון בעל כושר נשיאה של מעל 100 חיילים על ציודם, אולם יכולת ההטסה של הדאון הייתה נמוכה עם קשיים בניהוג ויציבות (עיצובו ככנף גדולה פגע קשות ביכולת השליטה במהירויות נמוכות), ובנוסף נדרשה תחזוקה גבוהה מכיוון שהדאון מורכב מחומרים רבים ומגוונים. מסרשמיט פיתחה את ה-312 Gigant שהיה בעל יכולת נשיאה מועטה במקצת משל היונקרס גו' 322, אך לעומתו העיצוב היה מוצלח יותר, בשל תצורת גוף הדאון - שהוא מוגבה, וכן על ידי יצירת כנף עילית לדאון, מה שהקנה יציבות גבוהה לדאון במהירויות הנמוכות. הדאון נבנה ממספר חומרים קלים, תוך שילוב צינורות פלדה מרותכות, עץ ובדים. תא הטייס מוגבה מגוף המטוס ורק טייס אחד נצרך להטסתו. הדאון של מסרשמיט זכה במכרז והועבר לשימוש הצי האווירי בשנת 1942. הגישה לטעינת הדאון הייתה דרך דלתות גדולות בחרטום או בדלתות משני צידיו של גוף הדאון. משקל הנשיאה המרבי היה 22,000 ק"ג וכן היה מותאם בגודלו לקרונות הנשיאה של הרכבות הגרמניות (מה שייעל את הפריקה/טעינה). הדאון בתחילה נגרר על ידי יונקרס ג'ו 90 ומאוחר יותר על ידי שלושה מסרשמיט BF110. צורת ההמראה הזאת, המורכבת ממספר מטוסים במקביל, היוותה גורם סיכון גבוה לתאונה אווירית שאכן התרחשה ב-1941. לשם המראה, בנוסף לגרירה, השתמש הדאון במנועי האצה רקטיים נפיצים ובגלגלי עזר, בעוד לנחיתה השתמש במגלשיים. במהלך המלחמה הדאון עבר מספר שינויים, ולתא הטייס נוספו מקומות עבור טייס משנה ואלחוטן. הפגיעות לאש מהקרקע ולמטוסי יירוט של מדינות הברית היוו בעיה מתמדת במהלך הפעילות המלחמתית ובנוסף התאמת שדות נחיתה, המראה, וכלים לטיפול בדאון - הגבילו מאוד את השימוש בדאון. בתחילת שנת 1942 הועברו 32 היחידות שנמסרו לידי הצי האווירי לחזית המזרחית, לקראת מבצע "הרקולס" המתוכנן (הפלישה למלטה), במבצע תוכנן שימוש בצי של דאונים לפלישה אווירית. התוכנית לבסוף ננטשה בשל מחסור במטוסי הגרירה ואתרי נחיתה מתאימים. בשנת 1943 חזר הדאון שוב לחזית המזרחית ברוסיה לצורך שימוש במבצע מתוכנן שנועד להקל על הארמייה השישית הנצורה בסטלינגרד, אך עד שהגיעו לקו החזית, לא נותרו שדות תעופה מתאימים והדאונים נשלחו חזרה לגרמניה. לאחר ביטול הפעולה בסטלינגרד, לקחו את הדאונים לטובת הסבה לגרסה ממונעת ה־Me323, מטוס המטען היבשתי הגדול ביותר של מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה תוכנן להשתמש בדאון זה לטובת הנחתת ציוד לכיבוש סיציליה, אולם רעיון זה ננטש גם הוא, בשל היעדר אתרי נחיתה מתאימים. הדאון שימש להעברת ציוד ללוחמי קורפוס אפריקה בשלהי 1942 אולם היה פגיע לאש הקרקע והאוויר של צבאות הברית, והשימוש בו פחת. במהלך המלחמה הוסב הדאון למטוס התובלה Me 323 Gigant. מדיה וקבצים בנושא מסרשמיט Me 321 בוויקישיתוף Me 321 באתר Militaryfactory
הר אודין (קולומביה הבריטית)

הר אודין (באנגלית: Mount Odin) הוא הר ברכס גולד, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. גובהו של ההר 2,970 מטרים מעל פני הים. ההר מתנשא לגובה של 2,408 מטרים מעל סביבתו (והוא התשיעי בהתנשאותו בקולומביה הבריטית). שמו של ההר ניתן לו על ידי ג'ורג' דוסון. המפה הראשונה בה מופיע ההר, היא המפה שצייר דוסון בשנת 1890. השם אומץ רשמי ב-15 במאי 1900. הר אודין באתר ממשלת קנדה הר אודין באתר ממשלת קולומביה הבריטית תצלום הר אודין משנת 1935 באתר ארכיון ממשלת קולומביה הבריטית הר אודין באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית מפה טופוגרפית של אזור הר אודין הר אודין באתר Peakbagger תרשים הנוף הנשקף מהר אודין באתר peakvisor תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר אודין סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר אודין מידע גאוגרפי הרי קולומביה הבריטית לפי התנשאותם ההיסטוריה של שם ההר
הר אודין

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה הר אודין (ארץ גרהאם) – הר בארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה הר אודין (ארץ ויקטוריה) – הר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה קנדה הר אודין (קולומביה הבריטית) – הר בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה הר אודין (הקורדילרה הארקטית) – הר ברכס הקורדילרה הארקטית בטריטוריית נונאווט שבקנדה
העשור השני של המאה ה-15

העשור השני של המאה ה-15 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 1410 והסתיים ב-31 בדצמבר 1419. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 15 ביולי 1410 – קרב גרונוולד בין ממלכת פולין, הדוכסות הגדולה של ליטא ונסיכות מולדובה מצד אחד לבין המסדר הטבטוני מן הצד האחר. אבירי המסדר נחלו תבוסה קשה בקרב ועל פי הסכם טורון נאלצו להחזיר שטחים רבים לליטא ולפולין 16 בספטמבר 1410 – במסגרת הרקונקיסטה כובשים כוחותיו של פרננדו הראשון, מלך אראגון את העיר אנטקרה שבאנדלוסיה מידי המורים 1410 – השושלת החאפצית בתוניסיה כובשת את העיר אלג'יר; העיר מחליפה את בג'איה כנמל בית לשודדי ים באגן הים התיכון 1410 – קיסר סין יונג לה מצליח להביס את המונגולים ולגרום לפירוד בתוכם דצמבר 1412 – קרב צ'אלר'אן בין הטורקמנים של קארא קויונלו לבין הברית בין הממלכה הגאורגית ושירוואנשאח 25 באוקטובר 1415 – מלחמת מאה השנים: אנגליה מביסה את צרפת בקרב אז'נקור ספטמבר 1418 – תחילת המצור הבריטי על רואן 19 במאי 1418 – לכידת העיר פריז על ידי ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה 19 בינואר 1419 – מלחמת מאה השנים: הנרי החמישי מלך אנגליה משלים את כיבוש נורמנדי 9 במרץ 1410 – הארכיבישוף של פראג מוציא צו להחרמת יאן הוס וחסידיו 29 במרץ 1410 – כוחות ממלכת אראגון כובשים את העיר אוריסטאנו שבסרדיניה 17 במאי 1410 – הקרע המערבי בכנסייה הקתולית: האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה מוכרז אפיפיור על ידי פלג אביניון 1 בפברואר 1411 – הסכם טורון בין ממלכת פולין והדוכסות הגדולה של ליטא למסדר הטבטוני 21 במרץ 1413 – הנרי החמישי מוכתר כמלך אנגליה 1414 – תחילת ועידת קונסטנץ. הוועידה סיימה את הקרע המערבי וגינתה ג'ון ויקליף ויאן הוס. הוועידה נמשכה 4 שנים. 4 במאי 1415 – ועידת קונסטנץ מכריזה על תורותיהם ותנועותיהם של יאן הוס וג'ון וייקליף כמינות (כפירה) 27 בינואר 1416 – רפובליקת דוברובניק מוציאה את העבדות אל מחוץ לחוק, לראשונה באירופה 27 ביולי 1417 – סיום כהונת אפיפיור באביניון. סיום הקרע המערבי 11 בנובמבר 1417 – מרטינוס החמישי מונה לאפיפיור ה-206, לאחר מות גרגוריוס השנים עשר 1418 – מירצ'ה הזקן, שליט ולאכיה נפטר ויורש אותו מיכאיל הראשון, שליט ולאכיה 1415 – העיר סאוטה בצפון אפריקה עובר לשליטה של פורטוגל. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 1410 – מוקמת אוניברסיטת סנט אנדרוז בסקוטלנד פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 6 ביולי 1415 – ההוגה הדתי הצ'כי יאן הוס, ממבשרי הפרוטסטנטיות, מועלה על המוקד באשמת כפירה 30 במאי 1416 – הכנסייה הקתולית מעלה את ג'רום מפראג על המוקד פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. באצולה באירופה הלבוש האופנתי לנשים מתאפיין בלבוש קיצוני ואקסטרווגנדי. כובעים וכיסויי ראש זכו לתשומת לב רבה יותר, ועיצובים שונים של כיסויי ראש שולבו בתכשיטים, בחומרים יקרים ובסגנונות עיצוב מתוחכמים. גברים אצילים לבשו בדרך כלל חולצה, ז'קט דאבלט (אנ') וסוג של צמודונים בשם הוס (אנ'). גברים מכל המעמדות לבשו בגדים תחתונים בסגנון טייטס ועל אזור החזה, שהוחזקו בעזרת חגורה. עלייתו ההדרגתית של מעמד הביניים באירופה גרמה למעבר של חלק מאופנות האצולה גם לבני מעמד זה. בעשור זה אופנה, ובמיוחד אופנה נשית, התחלפה במהירות, ובעלי מעמד גבוה החלו להטריד עצמם ב"להישאר מעודכנים" מבחינה אופנתית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא העשור השני של המאה ה-15 בוויקישיתוף Fashion History Timelone, מיזם מטעם State University of New York
הר אודין (הקורדילרה הארקטית)

הר אודין (באנגלית: Mount Odin) הוא הר באזור קיקיקטאלוק בטריטוריית נונאווט שבקנדה. ההר הוא חלק מהרי באפין, וממוקם על האי באפין. ההר נמצא דרומית להר אסגארד. ההר, שגובהו 2,147 מטרים מעל פני הים, הוא ההר הגבוה בהרי באפין, החמישי בגובהו בהרי הקורדילרה הארקטית והשישי בגובהו בהרי נונאווט. ההר מתנשא לגובה של 2,147 מטרים מעל סביבתו, ולכן התנשאותו גדולה יותר מכל הרי באפין וההרים באי באפין, וכן הוא השלישי בהתנשאותו בהרי נונאווט. ההר נקרא על שם אודין, ראש האלים במיתולוגיה הנורדית. צוקיו של הר אודין הר אודין מתנשא מעל העמק שלרגליו הר אודין מתנשא מעל הערפילים מדיה וקבצים בנושא הר אודין בוויקישיתוף הר אודין באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית מפה טופוגרפית של אזור הר אודין הר אודין באתר summitpost הר אודין באתר peakbagger תרשים הנוף הנשקף מהר אודין באתר peakvisor תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר אודין (לפי גבהים) מידע גאוגרפי והיסטורי הרי באפין לפי גובהם באתר ממשלת קנדה הרי נונאווט לפי גובהם הרי נונאווט לפי התנשאותם
העשור הראשון של המאה ה-15

העשור הראשון של המאה ה-15 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 1400 והסתיים ב-31 בדצמבר 1409. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 20 ביולי 1402 – קרב אנקרה - כוחות טימור לנג מנצחים את הצבא של האימפריה העות'מאנית. הסולטאן באיזיט הראשון נשבה 1402 – סולטנות מלאקה נוסדת. המלאים ממירים דתם לאסלאם. 1403 - הקיסר יונגל מעביר את בירת סין מנאנג'ינג לבייג'ינג 17 באוקטובר 1404 – אינוקנטיוס השביעי האפיפיור ה-204 לאחר מות בוניפקיוס התשיעי 30 בנובמבר 1406 – גרגוריוס השנים עשר הופך לאפיפיור ה-205 לאחר מות אינוקנטיוס השביעי 20 בנובמבר 1407 – נפגשו לואי הראשון, דוכס אורליאן וז'אן הראשון דוכס בורגונדיה לשיחת פשרה בפריז 1409 – כינוס וועידת פיזה במטרה לסיים את הקרע המערבי. במקום לסיים את המשבר, הכינוס העמיק אותו. 1408 – גוטלנד נופל בידי הדנים פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 2 בדצמבר 1409 – מוקמת אוניברסיטת לייפציג פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 23 בנובמבר 1407 – לואי הראשון, דוכס אורליאן נרצח על ידי סוכנים ששלח ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה, דבר אשר גורם להתפרצות מלחמת האזרחים בארמניאק ובורגונדיה פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 1405 - האדמירל הסיני ג'נג חה עומד בראש משלחות ימית שיצאה מסין אל דרום-מזרח אסיה וביקרה בג'אווה, פלמבאנג, מלאקה, איי ארו, סאמודרה וממלכת למברי. באצולה באירופה האופנה מתמקדת במפגני ראווה של מותרות - בדים יוקרתיים, עיצובים משוכללים וסמלים (אנ') מפוארים. חצר המלוכה הצרפתית השפיעה במיוחד על שאר אירופה בעשור זה. באזורים מסוימים בשטחי אנגליה, גרמניה ואיטליה המודרניות, נקבעים חוקים במטרה להבחין בין אצילים לפשוטי העם. חוקים אלו מסמנים את עליית עושרם של מעמד הביניים ואת יכולתם המוגברת להשקיע בפריטי אופנה שיקנו להם מעמד. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא העשור הראשון של המאה ה-15 בוויקישיתוף 1400-1409, Fashion History Timeline
פרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" 2014

טקס פרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" 2014 (באנגלית: 2014 Africa Magic Viewers Choice Awards) התקיים ב-8 במרץ 2014 בבית מלון אקו, בוויקטוריה איילנד, בלאגוס, שבניגריה. מנחי האירוע היו אוסאס איגהוגארו, וימבאי מוטינהירי ואיי קיי אוסקיאודווה. "AMVCA 2014 Nominees". "Dstv Africa Magic Winners". אורכב מ-המקור ב-2014-03-16.
שנות ה-90 של המאה ה-14

שנות ה-90 של המאה ה-14 היו העשור העשירי והאחרון של המאה ה-14, החלו ב־1 בינואר 1390 והסתיימו ב־31 בדצמבר 1399. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 1390 - העות'מאנים כובשים את המעוז אחרון של האימפריה הביזנטית באנטוליה. 18 ביולי 1391 - קרב נהר קונדורקה בין טימור לנג לבין כוחות אורדת הזהב. ניצחון של טימור לנג 1392 - מערב טורקיה נכבשת על ידי הסולטאן באיזיד הראשון מהאימפריה העות'מאנית 25 בספטמבר 1396 - קרב ניקופול מוכרע בניצחון האימפריה העות'מאנית נגד צבא נוצרי משולב מתוך כמה מדינות 4 ביוני 1391 - גזירות קנ"א: פרעות ביהודי סביליה 5 באוגוסט 1391 - פרעות ביהודים בטולדו ובברצלונה. יהודים רבים עוזבים 24 באוגוסט 1391 - הטבח ביהודי פלמה דה מיורקה 1394 - האימפריה העות'מאנית. כובשים את תסליה 1394 - תחילת מצור של 8 שנים של האימפריה העות'מאנית על קונסטנטינופול 1390 - רוברט השלישי, מלך סקוטלנד, הוכתר כמלך. 1390 - אנריקה השלישי, מלך קסטיליה, הוכתר כמלך. 5 באוגוסט 1392 - שארל השישי מלך צרפת לוקה בפסיכוזה ממנה הוא סובל עד סוף ימיו 1393 - גיאורגי השביעי, מלך גאורגיה הופך להיות המלך היחיד של גאורגיה אחרי מות אביו בגרט החמישי הגדול. 1394 - שארל השישי מלך צרפת מגרש את כל היהודים מצרפת 1395 - הסולטאן באיזיד הראשון מהאימפריה העות'מאנית כורת את ראשו של יוחנן שישמן מהאימפריה הבולגרית השנייה 1397 - איחוד קאלמאר של המדינות שוודיה, דנמרק ונורווגיה 1398 - המסדר הטבטוני עובר להתגורר בגוטלנד 30 בספטמבר 1399 - הנרי הרביעי מוכתר למלך אנגליה פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 1390 - בזיליקת פטרוניוס הקדוש מתחילה להבנות בבולוניה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא שנות ה-90 של המאה ה-14 בוויקישיתוף
סימור ברנשטיין

סימור ברנשטיין (באנגלית: Seymour Bernstein, נולד ב-24 באפריל 1927) הוא פסנתרן, מלחין ומורה יהודי-אמריקאי. נושא סרט התעודה Seymour: An Introduction בבימויו של השחקן איתן הוק. הוק מתאר את ברנשטיין כדמות של מדריך ומורה. ברנשטיין נולד בניוארק, ניו ג'רזי. הוא החל ללמד פסנתר בגיל חמש-עשרה, כשמורתו באותו הזמן, קלרה האסרל, מסרה לידיו את הפיקוח על אימון כמה מן המוכשרים שבתלמידיה הצעירים. עד מהרה הייתה לו כיתת תלמידים משלו. הוא זכה לתהילה כפסנתרן כשזכה בפרס גריפית לאמן בגיל שבע-עשרה. בתקופת מלחמת קוריאה, ניגן בקונצרטים בקווי החזית ולפני מפקדי צבא. קריירת הקונצרטים שלו לקחה אותו לאירופה, אסיה וחלקים רבים מאמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית. סימור ברנשטיין חיבר את "במו שתי ידיך" ו-"20 שיעורים בכוריאוגרפיה של המקלדת", שיצאו לאור בגרמנית, יפנית, קוריאנית ורוסית. ברנשטיין למד אצל אלכסנדר בריילובסקי, קליפורד קרזון, יאן גורברטי, נדיה בולאנז'ה וג'ורג'ה אנסקו. ב-1969 הופיע לראשונה עם התזמורת הסימפונית של שיקגו, בנגינת ביצוע הבכורה העולמי של הקונצ'רטו השני של הייטור וילה-לובוס. הוא שם לו לחוק להגיש כיתות אמן ורסיטלים משולבים בהרצאות בכל מקום שהגיע אליו במסעות הקונצרטים שלו. הוא נהג למלא את מזוודותיו בפרטיטורות לחלוקה למורים ותלמידים, ככל שאיפשרו לו כספי המלגות והמענקים שקיבל. בשנת 1977 הפסיק להופיע, כדי להתמקד בהוראה, הלחנה ושאר עיסוקים יצירתיים; הוא לא גילה לאיש, שרסיטל הפרידה שלו יהיה האחרון שינגן. סימור ברנשטיין מלחין מוזיקה ברמות שונות, החל בחומר הוראה לתלמידים בכל הרמות וכלה ביצירות קונצרטנטיות מתוחכמות. הוא מנגן כאמן אורח עם הרכבים קאמריים ויושב בחברי שופטים בתחרויות בינלאומיות. הוא מנהל אולפן פרטי בניו יורק וכמו כן מכהן כפרופסור חבר למוזיקה ולחינוך מוזיקלי באוניברסיטת ניו יורק. ב-18 בדצמבר 2004 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת שננדואה. ב-2015 יצר השחקן ומפיק הקולנוע אית'ן הוק סרט תיעודי של ברנשטיין, בשם: "סימור: נא להכיר". פרס ראשון ופרס ז'אק דוראן בפונטנבלו פרס הפדרציה הלאומית של מועדוני מוזיקה לקידום המוזיקה האמריקאית מחוץ לארצות הברית מלגת קרן ביב שני מענקי מרתה ביירד רוקפלר ארבעה מענקים ממשרד החוץ האמריקאי [=https://archive.org/details/withyourowntwoha00seym סימור ברנשטיין, "במו ידיך: גילוי עצמי באמצעות מוזיקה", הוצאת ג. שירמר] ISBN=978-0793557127 סימור ברנשטיין, Twenty Lessons In Keyboard Choreography ("עשרים שיעורים בכוריאוגרפיה של המקלדת"), 1991, הוצאת סימור ברנשטיין מיוזיק, ISBN=978-0793503728 סימור ברנשטיין, Monsters and Angels: Surviving a Career in Music ("מפלצות ומלאכים: לשרוד קריירה במוזיקה"), 2004, הוצאת מאנדוקה מיוזיק, ISBN=978-0634078378 סימור ברנשטיין, Chopin - Interpreting His Notational Symbols ("שופן - פרשנות סמלי התיווי שלו"), 2005, הוצאת האל ליאונרד קורפוריישן, ISBN=978-0634098512 סימור ברנשטיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סימור ברנשטיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) סימור ברנשטיין, באתר Discogs (באנגלית) איתן הוק על הדרכה, זהות אמנותית ובימוי ,סימור: נא להכיר' The Takeaway10 במרץ 2015 אנסטסיה ציולקאס, קדנצה מדומה, "תנו לאיתן הוק להציג לפניכם פסנתרן מעולה שנשכח" 11 במרץ 2015 קרוליין לניאדו, אוניברסיטת ניו יורק, "סימור ברנשטיין הוא נושא סרט התעודה של איתן הוק" 25 באפריל 2017 ריצ'רד ברודי, הניו יורקר, "דיוקן האמן כאיש זקן" 14 במרץ 2015
שמונה בעקבות אחד (סרט קולנוע)

שמונה בעקבות אחד הוא סרט ילדים ישראלי משנת 1964 בבימויו של מנחם גולן. התסריט נכתב על ידי אוריאל אופק עם ייעוץ של משה הדר והוא מבוסס באופן חפשי על הספר שמונה בעקבות אחד של ימימה טשרנוביץ'. המוזיקה נכתבה על ידי דובי זלצר ובסרט משולבים שלושה שירים בביצועה של גאולה גיל בליווי מקהלת הילדים על שם צדיקוב, בהם שניים שהתפרסמו: שיר הנושא "8 בעקבות אחד" ו"הגבעות הכחולות". הסרט צולם בקיבוץ גבעת השלושה. חיל האוויר הישראלי הציג בגאווה את בית הספר הטכני של חיל האוויר, מטוסי פוגה מגיסטר ומטוסי מיראז' 3 שזה אך נקלטו בחיל האוויר. מנחם גולן זכה בפרס כינור דוד על הבימוי ושייקה אופיר זכה בפרס זה על המשחק. בקיבוץ "מעיין" נמצאים שמונה ילדים הנקראים "קבוצת החירבה" על שם חורבה ישנה ליד הירקון שם הם נוהגים לשחק. בכניסה לקיבוץ נמצא הדוכן של אבו יחיא (יעקב בנאי) שמוכר ארטיקים ודברי מתיקה בעזרת בנו יחיא (ציון אשכנזי) שמצטרף מדי פעם לחבורה. לילד עמוס (בנימין גולדשלגר) יש אח גדול בשם צביקה (ניקו ניתאי), טייס מטוס מיראז' 3 המאוהב בגאולה (גאולה גיל), המטפלת של הילדים. יענקל'ה (בומבה צור) הוא חבר קיבוץ רווק הקשור מאוד לחמורו גוסטב ומתעמת על רקע זה עם הילדים. חברת הקיבוץ בת שבע (אלישבע מיכאלי) עובדת במטבח ומנסה כל הזמן להתחבב על יענקל'ה אבל הוא אינו מגיב. בלילה מגיע למקום בסירת מנוע מהים, אדם מזוקן. הוא קושר את הסירה לגדת הירקון ונכנס לחירבה. למחרת מגלים אותו הילדים והוא מציג עצמו במבטא גרמני כפרופסור אלכסנדר ברגר, זואולוג מהאוניברסיטה העברית שעורך באזור מחקר על חיות וציפורים. ברגר מתחבב עד מהרה על הילדים וחברי הקיבוץ אך יחיא והילד עמוס חושדים בו. בבסיס חיל האוויר עומד להיערך מסדר כנפיים ובו יטוסו שלושה מיראז'ים שבאחד מהם יטוס צביקה. בקיבוץ מתאמנת קבוצת כדורגל שמאמנה הוא טופה (איתן פריבר). טופה מנדב את עצמו להיות מאמן של קבוצת הכדורגל של חיל האוויר. טופה הוא מחבל המופעל על ידי ברגר. בלילה חודרים יחיא עם הכלב מוקי לחירבה והם עדים לכך שברגר מוסר לטופה פצצה עם מנגנון השהייה שעליו לשתול בתא הטייס. טופה וברגר מגלים את יחיא וקושרים אותו וברגר נותן לכלב חלב עם רעל וממית אותו. הפצצה מוחבאת בתוך כדורגל ובעת הטקס מתגנב טופה למטוס המיראז' של צביקה ושותל אותה בתא הטייס. כל הקיבוץ והילדים מחפשים את יחיא. בינתיים מתחיל הטקס והמטוסים ממריאים. יחיא מצליח להשתחרר ופוגש בחבר הקיבוץ רזניק (שלמה וישינסקי) ומספר לו על מה שיש בחירבה ועל הפצצה. רזניק מגיע לחירבה ומזהיר במכשיר הקשר את מפקד הבסיס (מיכאל כגן) על הפצצה. צביקה מצליח למצוא את הפצצה ולנטרל אותה וטופה נאסר. יחיא רץ לסירתו של ברגר ומתחיל לחבל בה. כשמגיע ברגר לסירה מתחיל מאבק ביניהם ויחיא מצליח להפיל את המנוע למים. בינתיים מגיעים כולם לתל כודאדי ויענקל'ה מכוון את המסוק הצבאי לעבר יחיא בסירה. יחיא מועלה למסוק וברגר ממשיך ברגל למעגן הסירות בירקון ומתחיל לחתור אך הילדים מפילים עליו רשת והוא נלכד. בסוף חוגגים כולם את הניצחון ויחיא מקבל כפרס דגם של מיראז' 3. "שמונה בעקבות אחד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שמונה בעקבות אחד", באתר ספר הקולנוע הישראלי "שמונה בעקבות אחד", באתר אידיבי "שמונה בעקבות אחד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שירי הסרט שמונה בעקבות אחד, באתר יוטיוב 8 בעקבות אחד באתר סטריאו ומונו
קח סיכון

קח סיכון היה שעשועון טלוויזיה ששודר בערוץ 1 בין השנים 1988–1990. בעונתו הראשונה, הנחה את השעשועון אבי קושניר. בעונה השנייה, שונה שם השעשועון ל"קח סיכוי" והונחה בידי חני נחמיאס. בשעשועון התחרו שני זוגות מתמודדים בחידות ומשימות. כל זוג נשאל בתורו שאלה, שאם היה יודע את התשובה עליה, היה מקבל נקודות. אם לא היה יודע את התשובה, על אחד המתמודדים באותו זוג היה לומר את המשפט "קח סיכון" (בעונה השנייה, "קח סיכוי") והשאלה הייתה עוברת לזוג השני. אם גם הזוג השני לא היה יודע את התשובה, הייתה השאלה חוזרת שוב לזוג הראשון ואם לא היה מוסר תשובה לשאלה, היה עליו לבצע משימה. כשאחד הזוגות היה מוסר תשובה לא נכונה, היה הזוג השני מקבל את הנקודות. בסיום התוכנית, הזוג שצבר פחות נקודות, היה מודח מהמשחק וזכה בפרס ניחומים (בעונה הראשונה עמד הפרס של 50 ש״ח), ואילו הזוג שצבר יותר נקודות, היה עולה לשלב "משימת הגמר", בו היה עליו לבצע מספר משימות תוך דקה אחת. אם היה עומד באתגר, היה זוכה ב-200 ש"ח, ואם היה נכשל, לא היה זוכה בפרס כספי כלשהו (כך היה באופן רשמי, אך בפועל הזוג המנצח שנכשל במשימת הגמר קיבל אף הוא 50 ש״ח). "קח סיכון", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קח סיכוי ותן פרצוף, מעריב, 7 בספטמבר 1989