laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זוראן מילנוביץ'

זוראן מילנוביץ' (בקרואטית: Zoran Milanović;‏ נולד ב-30 באוקטובר 1966, זאגרב) הוא פוליטיקאי קרואטי, החל מ-2 ביוני 2007 יושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קרואטיה, ראש ממשלת קרואטיה מ-23 בדצמבר 2011 ועד 22 בינואר 2016. במהלך כהונתו, עמד בראש קואליציה של שמאל-מרכז. נשיא קרואטיה החל מ-19 בפברואר 2020. זוראן מילנוביץ' נולד בזאגרב כבנם של סטיפה וגינה מילנוביץ', שמוצאם מן העיר סין מדרום קרואטיה. הוא גדל בשכונות "טרנייה" (Tnje) ואחר כך "צ'רנומרץ" (Črnomerec) בבירת קרואטיה. למד בבית הספר התיכון "Centar za upravu i pravosuđe (מרכז למנהל ולמשפט), הנקרא בימינו הגימנסיה 1. בפקולטה במשפטים בזאגרב הצטיין בלימודיו וזכה פעם לפרס הרקטור. אחרי סיום לימודי משפטים באוניברסיטת זאגרב בשנת 1986, מילנוביץ', עבד כמתמחה בבית הדין למסחר של קרואטיה ובשנת 1993 במשרד החוץ של ארצו. כעבור שנה נשלח לנגורנו קרבאך כחבר במשלחת שליחים מטעם האו"ם. בשנת 1996 התמנה ליועץ של המשלחת הקרואטית באיגוד האירופי ובנאט"ו בבריסל. אחרי סיום תפקידו שה חזר למשרד החוץ הקרואטי. בשנת 1998 סיים השתלמות במשפט אירופי בבריסל. בשנת 1999 הצטרף מילנוביץ' למפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קרואטיה. אחרי ניצחון מפלגה זו בבחירות לפרלמנט בשנת 1999 הוא היה אחראי ליחסים עם נאט"ו וכעבור שלוש שנים, התמנה לסגן שר החוץ לצידו של השר טונינו פיצולה. עזב תפקיד זה אחרי הבחירות בשנת 2003. ב-2004 נבחר לוועד הפועל של המפלגה והיה לזמן קצר דובר המפלגה, במקום גורדנה גרביץ'. נבחר בהמשך להיות מתאם לקראת הבחירות משנת 2007. בבחירות הפרלמנטריות משנת 2007 נבחר כחבר בפרלמנט והיה ליושב ראש הסיעה הפרלמנטרית של המפלגה הסוציאל -דמוקרטית. ב-2 ביוני 2007 באספה מיוחדת של המפלגה, בעקבות התפטרותו ב-11 באפריל של יושב ראש המפלגה, איביצה ראצ'אן, נבחר זוראן מילנוביץ' לראשות המפלגה הסוציאל, מול יריבים כמו ז'לקה אנטונוביץ', מילאן בנדיץ' וטונינו פיצולה. בסיבוב השני של ההצבעות עמד מול אנטונוביץ'. ב-23 בנובמבר 2010 חתם מילנוביץ' הסכם עם "המפלגה העממית הקרואטית - הדמוקרטית הליברלים" (HNS-LD), עם "הדיאטה הדמוקרטית האיסטריאנית" (IDS) ועם המפלגה הקרואטית של הגמלאים (HSU), על מנת ליצור קואליציה פוליטית, הקרויה "הברית למען השינוי" (SZP) לקראת הבחירות ב-2011. ב-15 ביולי 2011 ארבע המפלגות של SZP אימצו מצע משותף. הקואליציה נודעה בהמשך תחת הכינוי "קואליציית קוקוריקו" .בבחירות שהתקיימו ב-4 בדצמבר 2011 הברית זכתה ב-40% מהקולות וב-80 מושבים מתוך 151, מול יריבתה העיקרית, האיחוד הדמוקרטי הקרואטי HDZ של יאדרנקה קוסור. 10 יום אחרי הניצחון בבחירות הוטל על מילנוביץ' על ידי הנשיא איבו יוסיפוביץ' להרכיב את הממשלה ה-12 של קרואטיה. בנאומו בפרלמנט הכריז מילנוביץ' כי ממשלתו תדבק בתוכנית לחידוש הצמיחה הכלכלית, שהייתה רק 0.5% מתל"ג ב-2001, להעביר בפרלמנט קיצוצים נרחבים בתקציב ולהבטיח את הצלחת משאל העם על הצטרפות קרואטיה לאיחוד האירופי. זוראן מילבנוביץ' נשוי משנת 1994 לסאנה לבית מוסיץ'. לזוג שני בנים. מדיה וקבצים בנושא זוראן מילנוביץ' בוויקישיתוף זוראן מילנוביץ', ברשת החברתית פייסבוק זוראן מילנוביץ', ברשת החברתית אינסטגרם
גירית אמריקאית

גירית אמריקאית (שם מדעי: Taxidea taxus) היא מין יחיד בסוגו ממשפחת הסמוריים החי באמריקה הצפונית ביערות ובערבות. אף על פי שהיא קרויה גירית היא שייכת לתת-משפחה נפרדת. היא קרובתה של הגירית הנכחדת כאמיטאטקסוס. מקור השם גירית הוא בגלל עיטורי הפנים שדומים לעיטורי הגירית המצויה. נפוצה במערב ובמרכז ארצות הברית, צפון מקסיקו, מרכז קנדה ובאזורים מסוימים בדרום מערב קולומביה הבריטית. אורך גופה בין 60 ל-75 ס"מ, והזכרים מעט גדולים מהנקבות, כאשר משקלם הממוצע הוא 9 ק"ג ושל נקבה כ-7 ק"ג. תת-המין הצפוני של הגירית האמריקאית, T. t. jeffersonii, מעט גדול מתת המינים הדרומיים. מין זה הוא טורף, הניזון בין היתר מחולדי השק, סנאיים, חפרפרות, מרמיטות, נובחניות, פיקות וחולדות סוחרות. מדיה וקבצים בנושא גירית אמריקאית בוויקישיתוף גירית אמריקאית, באתר ITIS (באנגלית) גירית אמריקאית, באתר NCBI (באנגלית) גירית אמריקאית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גירית אמריקאית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גירית אמריקאית, באתר GBIF (באנגלית) גירית אמריקאית באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטפנוס השלישי

סטפנוס השלישי (בלטינית: Stephanus III; נפטר ב-1 בפברואר 772) כיהן כאפיפיור בין השנים 768 ו-772. סטפנוס השלישי נולד בסביבות שנת 720 בסיציליה כבנו של אדם בשם אוליבוס (Olivus)‏. הוא הגיע לרומא בתקופת כהונתו של האפיפיור גרגוריוס השלישי והוצב במנזר כריסוגונו הקדוש, שם הפך לנזיר בנדיקטיני. סטפנוס הוסמך ככומר בעת כהונת האפיפיור זכריה, ולאחר הסמכתו החליט האפיפיור כי סטפנוס ימשיך בעבודתו בארמון הלטראנו. סטפנוס התקדם בהדרגה למשרה בכירה בעת ששירת תחת האפיפיורים שאחרי זכריה - סטפנוס השני ופאולוס הראשון - והיה סמוך למיטת חוליו של פאולוס הראשון לפני מותו בסוף יוני 767, שעה שפלגים חזקים החלו בתמרוניהם כדי להבטיח את בחירתו של המועמד המועדף עליהם להחליפו. במהלך ימי הביניים נחשב כקדוש של סיציליה ויום חגו נקבע ב-1 בפברואר. באותה תקופה תושבי סירקוזה ניסו לשכנע את הכס הקדוש להכיר רשמית בקדושתו של סטפנוס השלישי, אך ללא הצלחה. מדיה וקבצים בנושא סטפנוס השלישי בוויקישיתוף סטפנוס השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הוראס ק. מאן, "חיי האפיפיורים בראשית ימי הביניים", כרך I: "האפיפיורים תחת שלטון הלומברדים", חלק 2, 657-795 (1903), עמ' 369 (Mann, Horace K., The Lives of the Popes in the Early Middle Ages, Vol. I: The Popes Under the Lombard Rule, Part 2, 657-795, 1903). DeCormenin, Louis Marie; Gihon, James L., A Complete History of the Popes of Rome, from Saint Peter, the First Bishop to Pius the Ninth (1857), עמ' 197 ‏"San Crisogono" בוויקיפדיה האנגלית הוראס ק. מאן, עמ' 369 הוראס ק. מאן, עמ' 369 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדרו ווד

אנדרו פטריק ווד (באנגלית: Andrew Patrick Wood;‏ 8 בינואר 1966 - 19 במרץ 1990) היה הסולן של להקות הרוק מאת'ר לאב בון ומאלפנקשן. הוא הושפע, הן במראה החיצוני והן בסגנון השירה, מזמרי גלאם כמו פרדי מרקיורי מקווין ופול סטנלי מקיס. ווד התחיל לנגן בתחילת שנות השמונים עם להקת מאלפנקשן שהקים ביחד עם אחיו קווין ווד ועם רייגן האגר. הלהקה השתמשה בשמות במה שהיו אלטר אגו, ו-ווד קרא לעצמו "לאנדרו ילד האהבה" ( Landrew the Love Child). למרות שהלהקה שחררה שני אלבומים בלבד, היא נמנית בתודעה כאחת המייסדות של סצנת הגראנג' של סיאטל. עד לשנת 1988 מאלפנקשן התפרקה, והוא הקים יחד עם סטון גוסארד וג'ף אמנט (יוצאי להקת גרין ריבר) את מאת'ר לאב בון, שאחרי שנה של עבודה משותפת שחררה את המיני-אלבום "Shine". ב-16 במרץ 1990, מספר ימים לפני שחרורו הצפוי של אלבום הבכורה של הלהקה, "Apple", ווד, לו הייתה היסטוריית שימוש בסמים קשים ומספר ניסיונות גמילה, אושפז במצב של מוות מוחי כתוצאה ממנת יתר של הרואין, לאחר שנמצא על ידי חברתו. לאחר שלושה ימים של אשפוז בבית החולים, תחת תמיכה של מכשירים רפואיים על מנת לאפשר לחבריו ובני משפחתו להיפרד ממנו, נפטר ווד כשהוא בן 24 בלבד, מה שהביא לסיום דרכה המעשית של הלהקה. שחרור האלבום שנדחה עקב מותו של ווד, שוחרר לבסוף ב-19 ביולי 1990. וסיבוב ההופעות שתוכנן לשם קידום האלבום התבטל. לאחר מותו של ווד, חלק מחברי ההרכב שנותרו, גוסארד ואמנט, התחילו לעבוד עם מאט קמרון וכריס קורנל מסאונדגארדן על שני שירים שקורנל כתב לווד, שהיה חברו הטוב. התפתחות שהביאה בסופו של דבר לאלבום שלם שיצא ב־1991 תחת השם טמפל אוף דה דוג (Temple of The Dog), על שם אחד מהשירים שכתב ווד. ביצירת האלבום השתתפו גם מייק מק'ריידי ואדי ודר, וכך למעשה נולדה להקת פרל ג'אם. להקת טמפל אוף דה דוג הקליטה את אלבומה היחיד לזכרו של אנדרו ווד ולהקת אליס אין צ'יינס הקדישה לאנדרו ווד את אלבום הבכורה שלה Facelift ואת אחד מלהיטיה הגדולים, ?Would. ב-1995 החליט חברו לשעבר בלהקה, וחבר להקת פרל ג'אם בהווה, סטון גוסארד, לאגד יצירות ישנות שלהם שהוקלטו בשנים 1986-1987 בתור להקת מלפאנקשן, וליצור אלבום בשם "Return to Olympus". האלבום מכיל סך הכל 33 רצועות מתוכן רק 13 עם סאונד (רצועות 1-12 ורצועה 33) וכל השאר ללא אודיו. אנדרו ווד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדרו ווד, באתר AllMusic (באנגלית) אנדרו ווד, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדרו ווד, באתר Yandex.Music (ברוסית) אנדרו ווד, באתר Discogs (באנגלית) אנדרו ווד, באתר Songkick (באנגלית) אנדרו ווד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנרכה-פמיניזם

אנרכה-פמיניזם, הידוע גם כאנרכו-פמיניזם וכאנרכיזם פמיניסטי, משלב ערכים אנרכיסטים עם פמיניזם. המונח הוטבע, והפילוסופיה נוצרה במהלך הגל הפמיניסטי השני בשנות ה-60 של המאה ה-20. הפילוסופיה האנרכה-פמיניסטית רואה בפטריארכיה התגלמות של היררכיה כפויה, ולכן רואה אותה גם כבעיה בסיסית בחברה, ומאמינה שהמאבק נגד הפטריארכיה הוא חלק אינטגרלי ממלחמת המעמדות ומהמאבק האנרכיסטי נגד המדינה והקפיטליזם. על פי אידאולוגיה זו, המאבק האנרכיסטי מרכיב הכרחי לפמיניזם, ובמאבק הפמיניסטי מרכיב הכרחי לאנרכיזם - שמכיוון שאנרכיזם מתנגד לכל סוג וצורה של היררכיה ויחסי כוחות, הוא במהותו פמיניסטי, וכי אנרכיזם שאינו מכיר ביחסי כוחות מגדריים נופל מהאידיאל וסופו להיכשל. התנועה האנרכה-פמיניסטית אינה בהכרח מיליטנטית, אלא היא אנטי-סמכותנית, אנטי-קפיטליסטית, אנטי פילוסופיות דכאניות מכל סוג, ומטרתה לבנות חברה בה כל חבריה עומדים על "קרקע שווה". אנרכה-פמיניזם קיבל את השראתו מהוגי דעות ותאורטיקנים של תחילת המאה ה-20 כדוגמת אמה גולדמן. במלחמת האזרחים בספרד, התארגנה קבוצה אנרכה-פמיניסטית בשם "מוחרס ליברס" (נשים חופשיות) על מנת להגן על רעיונות אלו. אנרכה-פמיניסטים מבקרים את ראיית העולם של אנרכיסטים מסורתיים רבים כגון פייר-ז'וזף פרודון ומיכאל באקונין. אלו ראו בפטריארכיה כבעיה מינורית שקיימת רק כחלק מהקפיטליזם וצפו שתעלם יחד איתו. פרודון אף תמך בפטריארכיה, בראייתו את המשפחה כיחידה הבסיסית ביותר של החברה ואת הנשים, כבעלות האחריות למלא את תפקידן המסורתי בתוך המשפחה. אמה גולדמן הייתה אנרכיסטית ותומכת נלהבת בזכויות נשים ובפמיניזם. היא נחשבת למייסדות הזרם האנרכה-פמיניסטי, הקורא להתנגדות למעמדות ולפירוק הפטריארכיה וההיררכיה. בשנת 1897, אמה גולדמן כתבה: ”אני דורשת עצמאות לנשים, הזכות של כל אישה לתמוך בעצמה, לחיות למען עצמה, לאהוב את כל מי שתחפוץ, וכמה שתחפוץ. אני דורשת את החירות לשני המינים, חופש הפעולה, חופש באהבה וחופש מהאמהות” בישראל פועלת קבוצה בשם "אנרכה-פמיניסטיות לזכויות בעלי חיים", הפועלת למען שחרור בעלי חיים ומאבק בסקסיזם בתנועה לזכויות בעלי חיים. בין השאר ארגנו פעילות הקבוצה אירועי מסה קריטית, סדנאות להתמודדות עם הטרדה מינית ומיצגים שונים. קבוצה אנרכה-פמיניסטית נוספת היא הקולקטיב הקווירי "משפריצות", שהחלה פעילותה בפייסבוק ב-2012, ועסקה בעיקר בהבניית קהילה ובהסברה, אך הרחיבה את פעילותה גם לפעולות מחאה במסגרות להט"ביות כמו ה-"die in" (מיצג בו פעילות מעמידות פני מתות כדי להעביר מסר או לשבש אירוע) שערכה במצעד הגאווה בתל אביב ב-2013, וחסמה את התקדמות הצעדה למשך כחצי שעה, כמחאה על סדרי העדיפויות הקהילתיים. אנרכיזם פמיניזם רדיקלי מוחרס ליברס אנרכיזם-קווירי לואיז מישל אמה גולדמן אברהם יסעור (עורך), אנרכיזם - אנתולוגיה, הוצאת רסלינג, 2004. מדיה וקבצים בנושא אנרכה-פמיניזם בוויקישיתוף אנרכה-פמיניזם באתר אחדות פורטל אנרכה-פמיניסטי Reinventing Anarchy, Again, L. Susan Brown, AK Press, 1995 אנרכה-פמיניסטיות לזכויות בעלי חיים פעולה ורודה של משפריצות, פייסבוק, 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אח"י תנין (צוללת מסדרת גל)

אח"י תנין הייתה צוללת מסדרת גל, השנייה בסדרה שנבנתה באנגליה לפי תכנון גרמני על פי אפיון שהוכן בחיל הים הישראלי. אח"י תנין בפיקודו של רס"ן דורון עמיר הגיעה לנמל חיפה ב-14 ביולי 1977. במהלך טקס חנוכתה התנגשה ברציף ונזקקה לתיקונים. עם פרוץ מלחמת לבנון הראשונה נקרא דורון עמיר על ידי מפקד שייטת הצוללות, לפקד על אח"י תנין, שהייתה במבחנים לאחר שיפוץ ארוך. הוא הכשיר את הצוללת, ומסרה לפיקודו של חיים כפיר קופרט. בתקיפת אי הארנבות ביוני 1984 השתתפה אח"י תנין במשימות של תצפית והכוונת כוחות. אח"י תנין הוצאה משירות ב-2002. מדיה וקבצים בנושא אח"י תנין בוויקישיתוף התמונה מתקופה מאוחרת יותר. התמונה מתקופה מאוחרת יותר. תמונה מתקופה מאוחרת יותר. התמונה מתקופה מאוחרת יותר. התמונה מתקופה מוקדמת יותר. ערך זה הוא קצרמר בנושא חיל הים הישראלי ובנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'רי קאנטרל

ג'רי קאנטרל (אנגלית: Jerry Fulton Cantrell Jr.‎; נולד ב-18 במרץ 1966 בטקומה, וושינגטון) הוא זמר וגיטריסט אמריקאי. קאנטרל הוא הגיטריסט וכותב רוב השירים של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס. הלהיט "Rooster" של אליס אין צ'יינס נכתב על אביו של ג'רי קאנטרל, ששירת במלחמת וייטנאם בדיוויזיה המוטסת ה-101 שענדה תג של נשרים קירחים על כתפם. בווייטנאם לא היו נשרים קירחים, לכן הווייטנאמים כינו אותם בשם "Rooster" (תרנגול) והוא גם מופיע בווידאו-קליפ של השיר. קאנטרל פתח בקריירת סולו ב-1998, לאחר שאליס אין צ'יינס הפסיקה להקליט בגלל בעיות הסמים של הסולן ליין סטאלי. התקליט הראשון היה Boggy Depot ("מחסן בוצי"), כשאת ג'רי קאנטרל מלווים חבריו לאליס אין צ'יינס מייק אינז ושון קיני, וגם לס קלייפול מלהקת המטאל פרימוס ורקס בראון מלהקת המטאל פנטרה. התקליט השני היה Degradation Trip מ-2002, שניגנו בו מייק בורדין, המתופף לשעבר של פיית' נו מור, רוברט טרוחיו, הבסיסט החדש דאז של מטאליקה, וגם כריס דגארמו מלהקת הפרוג מטאל מסיאטל קווינסריק. התקליט יצא חודשים מספר לאחר מותו של ליין סטאלי ממנת-יתר ואף הוקדש לו. התקליט יצא מאוחר יותר באותה שנה בפורמט כפול עם 11 שירים חדשים, מפני שקאנטרל הקליט מספר שירים חדשים שעסקו בצערו על מותו של סטאלי וויתר על שירים שתכנן לכלול באלבום המקורי. ג'רי קאנטרל עבד ב-2005 על אלבום חדש עם כריס ווייס וסטפן פרקינס מלהקת הרוק ג'יינ'ס אדיקשן. האלבום תוכנן לצאת ב-2006 אך איחודה של אליס אין צ'יינס מנע את יציאתו. ב-2005 התאחד קאנטרל עם שון קיני ומייק אינז במסגרת הופעת התרמה לנפגעי אסון הצונאמי. ב-2006 התאחדה אליס אין צ'יינס שוב לשם קיום סיבוב הופעות. הלהקה הקליטה ב-2007 את אלבומה הרביעי. 1998 Boggy Depot 2002 Degradation Trip 2002 Degradation Trip Vol 1 & 2 2021 Brighten לדיסקוגרפיה של אליס אין צ'יינס ראו אליס אין צ'יינס מדיה וקבצים בנושא ג'רי קאנטרל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'רי קאנטרל ג'רי קאנטרל, ברשת החברתית פייסבוק ג'רי קאנטרל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'רי קאנטרל, ברשת החברתית אינסטגרם ג'רי קאנטרל, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'רי קאנטרל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'רי קאנטרל, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'רי קאנטרל, באתר ספוטיפיי ג'רי קאנטרל, באתר Last.fm (באנגלית) ג'רי קאנטרל, באתר AllMusic (באנגלית) ג'רי קאנטרל, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'רי קאנטרל, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) ג'רי קאנטרל, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) ג'רי קאנטרל, באתר דיזר ג'רי קאנטרל, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'רי קאנטרל, באתר Discogs (באנגלית) ג'רי קאנטרל, באתר Songkick (באנגלית) ג'רי קאנטרל, באתר SecondHandSongs ג'רי קאנטרל, באתר בילבורד (באנגלית) ג'רי קאנטרל, באתר טיידל (באנגלית) בן שלו, ג'רי קנטרל: "אני לא יודע למה קשה לי כל כך עם הראיון הזה", באתר הארץ, 26 ביוני 2022
צ'יטניה

צ'יטניה (באנגלית: Caitanya;‏ 1534-1486) היה תאולוג, נזיר וחסיד בהקטי יוגה וישנוי בעל השפעה שפעל תחילה בבנגל ובהמשך ברחבי הודו, וייסד את זרם הגאודיה ואישנוויזם. לשמו נוספת לעיתים קידומת הכבוד שרי והסיומת מהאפרבהו ("מורה גדול") - Sri Caitanya Mahaprabhu. בגלל גוון עורו הוא נקרא גם בשם גאורה (Gaura) - "הזהוב". בני לווייתו של צ'יטניה ראו בו התגלמות של קרישנה עלי אדמות וישנן מספר הגיוגרפיות המתארות את חייו. לפי הצ'יטניה-צ'ריטאמריטה הקאנונית, צ'איטניה נולד בנאואדוויפ שבמערב בנגל בזמן ליקוי ירח מלא. בעת לידתו, חזה אסטרולוג כי הוא עתיד לגאול את העולם כולו. על כן קראו לו הוריו בשם וישומבהארה (מישען היקום). מכיוון שנולד תחת עץ אזדרכת הודית (נים), הוא אף כונה לעיתים בכינוי החיבה נימאי. עוד בילדותו גילה בקיאות בסנסקריט ובתורת הלוגיקה ואף הביס בוויכוח את המלומדים המקומיים. בבגרותו, עת ששהה במחוז גאיה, פגש את אישווארה פורי וקיבל ממנו דיקשה, חניכה רוחנית שמקבל תלמיד מגורו. לאחר מכן חזר לנאואדוויפ שם התקבצו סביבו קבוצה של חסידים. בעוד הם נודדים מיישוב ליישוב, נהגו צ'איטניה וחסידיו לשיר מנטרות הכוללות את שמות האלוהים כגון קרישנה וראמה. כך הוא ביסס את מנהג הסנקירטנה: זימרה פומבית של שמות האלוהים כדי להפיץ דבקות רוחנית. המנטרה העיקרית המזוהה עם צ'איטניה היא המהא-מנטרה הרא קרישנה הלקוחה מתוך הקלי סנטארנה אופנישאד. בגיל 24 קיבל על עצמו צ'איטניה סניאסה (נזירות). בעת חניכתו קיבל את השם צ'איטניה. לאחר מכן נדד במשך ארבע שנים במקומות כמו ורינדאוון וורנאסי עד שבסופו של דבר התיישב בעיר פורי שבאודישה ליד מקדש ג'גנאתה, שם בילה את שארית חייו בלימוד מחשבת הבהקטי. צ'איטניה חונך על ידי מורה משושלת מאדהוה, ונהוג להתייחס למסורת שהשאיר אחריו כזרם וישנוי הקרוי ברהמה-מאדהוה-גאודיה-ואישנוויזם. שישה מתלמידיו, הקרויים ששת הגוסוואמים, נחשבים לממשיכי דרכו והם שהעלו על הכתב את תורתו. ככל הידוע, צ'איטניה עצמו הותיר בכתב רק חיבור אחד בן שמונה פסוקים הקרוי שרי שיקשאשטקה (שמונת בתי השיר על הוראה) המתמצת את פילוסופיית הבהקטי של הגאודיה ואישנוויזם. צ'איטניה דגל בהנגשת הבהקטי, הדבקות הרוחנית באלוהים, מן המקדשים אל הציבור. הוא דגל בהפצת ידע רוחני אודות האל והנשמה באופן שוויוני, בלא התחשבות בקאסטות, מין או דת. צ'איטניה אף חזה כי הבהקטי עתידה להתרחב מעבר לגבולות הודו ולהתפשט בעולם כולו. הפילוסופיה הגאודיה-ואישנווית מגדירה את אלוהים כנבדל מן הבריאה ויחד עם זאת גם שורה בה, מצב נשגב ובלתי נתפס המתאפשר על ידי יכולתו האינסופית של אלוהים. את הפילוסופיה הזו ציין צ'איטניה בביטויי "אצ'ינטיה-בדהה-אבדהה-טטווה" (האמת המוחלטת שהיא באחדות ושניות בו זמנית באופן בלתי נתפס). מדיה וקבצים בנושא צ'יטניה בוויקישיתוף צ'יטניה מהאפרבהו - מידע נוסף על צ'יטניה ומשנתו. biography/Chaitanya-Mahaprabhu צ'יטניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'יטניה (1486-1534), דף שער בספרייה הלאומית
שפכים

שפכים הם כל נוזל מימי אשר הושפע על ידי גורמים אנתרופוגניים. שפכים כוללים תוצרי פסולת נוזליים ביתיים, עירוניים, חקלאיים או תעשייתיים ויכולים להכיל מספר רב של ריכוזים מזהמים. השימוש הנפוץ ביותר למונח מתייחס לשפכים הזורמים במערכות הביוב וההולכה, אם כי במדינת ישראל עדיין 4% מהשפכים נספגים בקרקע בבורות ספיגה. המערכת הפיזית הכוללת צינורות, משאבות, נפות ורשתות ותעלות המשמשת להזרמת שפכים ומי ביוב ממקורם לנקודת הטיפול או הסילוק נקראת ביוב. מי שופכין או מי ביוב מתייחסים לשפכים המזוהמים בצואה או שתן אך לעיתים קרובות משתמשים במונחים אלו לתאר סוגים נוספים של שפכים. בניגוד למי שופכין (המכונים גם "מים שחורים"), מים אפורים הם נוזלים שמקורם אינו מאסלות ההדחה (כגון ממכונות כביסה, מדיחי כלים, כיורים, מקלחות ואמבטיות רחצה) ואשר, אחרי טיפול מתאים, ניתנים לשימוש חוזר בעיקר אל מכלי ההדחה של האסלה, במטרה לחסוך במים שפירים ובעלותם הכספית. מקורם של שפכים ומי ביוב נובע ממספר רב של מקורות מזהמים וביניהם פסולת אורגנית אנושית, פסולת תעשייתית נוזלית, פליטות של מפעלי טיהור שפכים, מים אפורים, מי תהום שהסתננו אל מי שופכין, מערכות ניקוז של מי גשמים, פסולת תעשייתית לא נוזלית כגון חול, אלקלי וכו'. ערך מורחב – טיהור שפכים קיימים ארבעה סוגים נפוצים של מתקני טיהור שפכים: אגנים ירוקים - שימוש בצמחייה בשטח פתוח לטיהור השפכים. בשיטה זו הצמחים צורכים את החומרים המזהים ומותירים מי קולחין באיכות משופרת. ברכות חמצון - במתקנים אלו מתבצע טיהור החומר האורגני בחמצון באמצעים מיקרוביולוגיים, השיטה מתאימה ליישובים בקנה מידה קטן. סינון ממברני - שימוש בסדרת מסננים בעלי נקבים הולכים וקטנים הלוכדים את החומרים המזהים. בוצה משופעלת - בשיטה זו משיבים חלק מן המשקעים (בוצה) לזרם השפכים החדש הנכנס למתקן. משקעים אלו רוויים במיקרואורגניזמים המאיצים את תהליך פירוק המזהים בשפכים החדשים. תהליכי טיפול שונים עשויים להשלים זה את זה על מנת להפיק מי קולחין איכותיים יותר. בור ספיגה הוא בור שנכרה באדמה בעומק ממוצע של 1–2 מטר וברדיוס של 1/2 מטר ומשמש לפינוי השפכים. בור כזה מתאים למגורים צמודי קרקע, כאשר כל בור משרת לרוב יחידת דיור אחת. מבורות אלו מחלחלים השפכים באופן חופשי אל הקרקע ומותירים בהם את השפכים המוצקים. בורות ספיגה עשויים לגרום נזק למי התהום וגורמים לזיהום הקרקע ולפגיעה במי התהום. נכון לשנת 2008, בישראל מופקים 500 מלמ"ק קולחין מדי שנה, כאשר כ-70% מושבים לשימוש בחקלאות בעזרת מכוני טיהור השפכים. פרופ' נחום רקובר, איכות הסביבה - היבטים רעיוניים ומשפטיים במקורות היהודיים, "שפכים, פסולת וריחות", 58. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, 1993 מדיה וקבצים בנושא שפכים בוויקישיתוף שפכים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא איכות הסביבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינזיך

"אינזיך", וכן "אינזיכסטן", היה כינוי לחבורת משוררי יידיש שפעלו בארצות הברית באמצע המאה העשרים. המילה "אינזיך" ביידיש פירושה "בתוך עצמך", וחבורת המשוררים הללו אימצו את הכינוי כביטוי להשקפתם הספרותית. ראשית פעילותה של החבורה הייתה בשנת 1920, כאשר הם הוציאו לאור אסופת שירים "אינטרוספקטיביים", כלומר - המשקיפים פנימה, אל תוך נפשו של המשורר, ומוותרים במידה רבה על המציאות שמחוצה לו. האנתולוגיה הראשונה יצאה ב-700 עותקים ממוספרים בניו יורק בשנת 1920. עם המשוררים הבולטים בחבורת האינזיך נמנו יעקב גלטשטיין, אהרון ליילס, ברנרד לואיס, ראובן לודוויג, יעקב סטדלסקי ואחרים. משוררי האינזיך כתבו שירה מודרנית ובהשפעת השירה המודרנית האנגלית והאמריקאית, הם שברו את המבנה המחורז והמסורתי. כך הם יצרו לראשונה ביידיש שירה חופשית, חרוז לבן ומקצבים חופשיים מכבלי המסורת הספרותית. החבורה השתלבה במהפך המודרניות שעבר על לשון היידיש באמצע המאה העשרים, באירופה ובאמריקה ערב מלחמת העולם השנייה. הם ראו את עצמם כמשוררים יהודים, שלשונם יידיש, שהיא חלק מן התרבות האירופית-אמריקנית הכוללת. הם ראו בלשון היידיש המודרנית לשון שהשתחררה מכבלי העבר, ויצאה לחופשי גם מן הגרמנית וגם מן העברית. יחסה של חבורת אינזיך אל העברית היה עוין: הם ראו בעברית לשון זרה ושפה נוכרייה. מלחמת השפות שהלהיטה את הרחוב היהודי באירופה וגם בארץ ישראל לא נגעה אל משוררי האינזיך; הם ראו בלשון העברית גורם מכביד ומפריע להתפתחותה החופשית של היידיש, וכדי לקבע את יחסם השלילי אל העברית הם שינו את כתיב המלים העבריות ביידיש, שהיו נכתבות כצורתן העברית, וכתבו אותן בשיריהם בכתיב היידי הפונטי ומרובה התנועות. הם שאבו את השראתם ממשוררי יידיש קודמים כמו ה. לייוויק ויהואש, והתעלמו לגמרי ממשוררי ההשכלה והתחייה העבריים. חבורת משוררי האינזיך הייתה רק התחברות לשעה, ולאחר כמה שנים פנה כל משורר ממרכיבי החבורה לדרכו השירית האישית. התקווה שתקום באמריקה תרבות יידיש חדשה לא התממשה, ולאחר השמדת יהדות אירופה נעלם גם קהל הקוראים שלהם. אחדים ממשוררי האינזיך התפרסמו גם בארץ וספריהם תורגמו לעברית. ובהם יעקב גלטשטיין, אהרון ליילס ואחרים. ובהגיע יאש, יעקב גלטשטיין, רומן, תרגם שלמה שנהוד, 1957. כשיאש נסע, יעקב גלטשטיין, תרגום נוסף של דן מירון, 1994. מכל עמלי, שירים ופואמות של יעקב גלטשטיין, תרגם שלמה שנהוד, 1964. משורר בניו יורק, מבחר משירי יעקב גלטשטיין, תרגם בנימין הרשב, 1990. שירת היחיד בניו יורק, מבחר ממשוררי יידיש ובהם משוררי האינזיך באמריקה, תרגם בנימין הרשב, 2002. אינטרוספקטיביזם בניו יורק, מבחר משירי אהרון ליילס, תרגם בנימין הרשב, 1997. שירים וחזיונות, אהרון ליילס, תרגמו הרושבסקי הרשב ושמשון מלצר, 1960. יאבדו שמים וארץ, שירת האפוקליפסה היידית, תרגם עידו בסוק, 2002.
גואנגדונג

גְוָאנְגְדונג (בסינית מפושטת: 广东; בסינית מסורתית: 廣東; בפין-יין: Guăngdōng, יוטפנג: Gwong2dung1) הוא מחוז בדרום הרפובליקה העממית של סין הידוע גם בשם "קנטון". שטחו 179,800 קמ"ר ואוכלוסייתו נאמדת ב-135,670,000 נפש (נכון ל 2023), עובדה ההופכת את גואנגדונג למחוז המאוכלס ביותר בסין. בירתו היא העיר גְוָאנְגג'וֹאוּ (广州). מרבית תושביו נמנים עם בני ההאן, הקבוצה האתנית הגדולה בסין. שפתם היא השפה הקנטונזית ששונה משמעותית מן הניב המנדריני, הנפוץ בשאר סין. מחוז זה, בין היתר בשל קרבתו להונג קונג, ודרכי הסחר הימיים הוא העשיר במחוזות סין, וככזה הוא מושך אליו כמות לא מבוטלת של מהגרי עבודה ממחוזות עניים יותר. בשל הקשר הממושך של המחוז עם שאר העולם רבים מן המהגרים הסינים ברחבי העולם הם קנטונזיים (קרי, מוצאם מגואנגדונג), ושפתם היא הניב הנפוץ ביותר בשכונות המהגרים הסיניות ברחבי העולם. לעובדה זו יש גם השפעה ישירה על עושרו היחסי של המחוז, שכן רבים מן הסינים ברחבי העולם בוחרים להשקיע הון זר ב"מולדתם", גואנגדונג. זהו אפוא מחוז המאופיין בעיקר כמרכז כלכלה, עסקים ותעשייה. ניתן להבחין בזאת בעיקר בשפע גורדי השחקים, הכבישים המהירים והמפעלים ברחבי המחוז ובערָיו. ניתן לציין למשל, את העיר שֶנגֶ'ן (深圳/Shēnzhèn), הצמודה להונג קונג. עיר זו, שהייתה לא יותר מכפר דייגים עד 1980, הוכרזה אז כאזור כלכלי מיוחד, והפכה כמעט בין לילה לאחת הערים העשירות בסין, עם מרכזי עסקים וקניות המשרתים גם את תושבי הונג קונג. בשנת 2018 נחנך גשר הונג קונג-ז'והאי-מקאו המחבר את העיר ג'וחאי, אשר נמצאת במחוז, עם ערי המדינה הונג קונג ומקאו. אלמנטים רבים מהתרבות הקנטונזית נפוצו בכל רחבי סין ובפזורה הסינית בעולם. טקס התה הסיני הומצא באזור זה, כמו גם ארוחת הדים סאם המלווה בתה. בנוסף, רוב המהגרים הסינים למערב עד שנות העשרים של המאה ה-20 הגיעו מאזור זה, ולכן המטבח הסיני אמריקאי, והאופן בו אוכל סיני באופן כללי מונגש למערב, מבוססים על המטבח הנהוג במחוז זה. גואנגדונג מחולקת מבחינה מנהלים לעשרים ואחד חבלים עירוניים: מעבר מיי מדיה וקבצים בנושא גואנגדונג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גואנגדונג גואנגדונג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) National Data, data.stats.gov.cn