laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה

פדרציית הקהילות היהודיות ברוסיה (Федерация еврейских общин России,‏ ФЕОР) הוא אחד מארגוני הדת היהודיים ברוסיה, המאגד רבות מהקהילות האורתודוקסיות במדינה, בעיקר אלה המזוהות עם חב"ד. הארגון נרשם ב-1999 במרשם הארגונים של משרד המשפטים הרוסי. הרב ברל לזר מכהן כרבה הראשי של רוסיה מטעם הפדרציה. האיגוד מזוהה עם חסידות חב"ד, והוא כולל 454 קהילות ברחבי ברית המועצות לשעבר. דובר הפדרציה הוא הרב ברוך גורין. בשנת 1999, בשל מתחים בין קהילות חב"ד ברוסיה לקונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה, ארגון הקהילות שהיה קיים עד אז, הקימו רבני חב"ד את הארגון כארגון קהילות מתחרה, ומינו את הרב ברל לזר לכהן כרבה הראשי של רסיה מטעמם, במקביל לרב הראשי של המדינה מטעמו של הקונגרס, הרב אדולף שייביץ'. הנשיא הראשון היה מיכאיל גלוז והוא כיהן בתפקיד עד לשנת 2005. מאז, בתפקיד הרב הראשי לרוסיה מכהנים בפועל שני רבנים אשכנזים: הרב אדולף שייביץ' והרב ברל לזר. שניהם אינם נושאים בתפקיד רשמי מטעם הממשל הרוסי. ראש המועצה הרבנית - הרב הראשי לרוסיה מטעמה: ברל לזר. נשיא - הרב אלכסנדר ברדה. ראש המועצה החברתית - ברוך גורין ראש חבר הנאמנים - רומן אברמוביץ'. ראש מועצת נציגי הקהילות היהודיות - מארק גרובארג נכון לשנת 2014 הפדרציה הורכבה מ-200 קהילות ב-178 ערים, ב-42 קהילות הועסקו רבנים. בפועל הפדרציה מהווה לנציגות הרשמית של תנועת חב"ד ברוסיה ובחבר המדינות. פועלים 70 בתי ספר יהודיים. במוסקבה לבדה פועלים 11 בתי ספר. בשנת 2003 ביוזמת הפדרציה הוקם המכון הבינלאומי של המאה ה-21, שבשנת 2008 קיבל סבסוד ממשלתי. ב-2011 דווח שרשת החינוך של הפדרציה וקרן אור אבנר הפעילה 100 מוסדות חינוך. בתמיכת הפדרציה פועלים 41 בתי כנסת ו-70 מרכזים קהילתיים (כך לפי נתונים משנת 2007), מסייעת לקשישים ומעניקה קצבאות ילודה. במסגרת הפדרציה פועלת המחלקה למאבק באנטישמיות. כפר צבי סיטרין קרן אור אבנר יהודי אזרבייג'ן (ארגון) אתר האינטרנט הרשמי של פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה (בעברית) אתר נוסף (ברוסית) איגוד הקהילות היהודיות במדינות חבר העמים, דף שער בספרייה הלאומית Статистика деятельности Федерации еврейских общин России Interfax ФЕОР подсчитала учащихся в своих школах אנשיל פפר, הקהילה היהודית ברוסיה תחלק קצבאות ילודה, באתר הארץ, 19 בפברואר 2008 נשיא רוסיה: תופעת האנטישמיות ברוסיה במגמת דעיכה http://www.feor.ru/xenophobia/ ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה

קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה (ברוסית: Конгресс еврейских религиозных общин и организаций России,‏ КЕРООР) הוא ארגון יהודי הפועל ברוסיה, אשר מאחד בעיקר קהילות היהדות האורתודוקסית, אך חברים בו גם כן קהילות היהדות הרפורמית. הארגון, שהוקם בפברואר 1993, מאגד 100 ארגונים יהודיים מ-68 ערים ברוסיה. בראש הרבנות עומד אדולף שייביץ', הרב הראשי לרוסיה מאז 1993 מטעם הקונגרס. בשל מתחים בין קהילות רבות ברוסיה לבין ראשי הארגון, מונה בשנת 2000 הרב ברל לזר על ידי הפדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה, שמזוהה עם חב"ד לרב הראשי לרוסיה מטעמה. הארגון עמד במרכזו של מכתב 5000. מאז, בתפקיד הרב הראשי לרוסיה מכהנים בפועל שני רבנים אשכנזים: הרב אדולף שייביץ' והרב ברל לזר, אשר אינם מוכרים על ידי הממשל הרוסי. אתר האינטרנט הרשמי של קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה, ברשת החברתית פייסבוק קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה, ברשת החברתית VK ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסגה

בטופוגרפיה, פסגה היא הנקודה הגבוהה מבין נקודות המרכיבות פני שטח מסוים. מתמטית, פסגה היא הגובה המקסימלי המקומי. המושגים הטופוגרפיים "שיא", "קודקוד", "עליון" ואף "זניט" הם מילים נרדפות לפסגה. המושג "פסגה" נמצא בשימוש בדרך כלל עבור הנקודה הגבוהה ביותר בהר עם התבלטות טופוגרפית (גובה מעל הנקודה הנמוכה בנתיב כל שהוא עד הנקודה הגבוהה הקרובה ביותר נחשבים כפסגה) או הבדלה טופוגרפית (כך ששטח הפסגה הוא עד לנקודה גבוהה יותר הקרובה ביותר). לדוגמה, אבן הנמצאת ליד פסגה ראשית של הר לא נחשבת כפסגה נוספת, אלא נמצאת בתוך שטח הפסגה הראשית. פסגות הנמצאות ליד פסגה אחרת הנמצאת בגובה רב יותר, אך לא חודרות אל תוך שטח הפסגה (כפי שנקבע לפי הבדלה או התבלטות טופוגרפית), נחשבות לעיתים כתת-פסגה של הפסגה הראשית. לפי הגדרת ה-UUIA, שטחה של פסגה על הר ייחשב כפסגה אם ישנם לפחות 30 מטרים בשטח הפסגה. לפי ה-UIAA, שטח נחשב כהר אם יש לו התבלטות של לפחות 300 מטרים מעל הקרקע: פסגת פירמידה, היא צורת פסגה גבוהה הנוצרת כתוצאה מסחיפת קרקע מעל פסגת הר. השימוש במילה "פסגה" לעיתים גם מכוון לנקודה הגבוהה ביותר במסלול, או בנתיב. במערב ארצות הברית נעשה לרוב שימוש במילה כתיאור של הנקודה הגבוהה בדרך או בכביש. פסגת האוורסט היא הנקודה הגבוהה בעולם, גובהה 8,849 מטרים מעל פני הים. הר רכס הרים הר געש אורוגנזה
אריח על גבי לבנה

אָרִיחַ עַל גַּבֵּי לְבֵנָה (שם מלא: אריח על גבי לבנה ולבנה על גבי אריח) הוא השם שמופיע בחז"ל לצורת הכתיבה שבה נכתבות חלק מהשירות בתנ"ך. מקור השם הוא בכך שבתקופת התלמוד 'אריח' היה שמה של מחצית ה'לבנה', וכנראה שהיה זה שמה של שיטת בנייה שהייתה נפוצה אז, וכך יש קווי דמיון בין צורת בנייה זו לסדר בה מסודרות השורות בשירות. דרשת רבי שילא איש כפר תמרתא (תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ט"ז, עמוד ב') נותנת טעם לשינוי צורת הכתיבה בין השירות השונות: ”דרש רבי שילא איש כפר תמרתא: כל השירות כולן נכתבות אריח על גבי לבינה ולבינה על גבי אריח, חוץ משירה זו ומלכי כנען, שאריח על גבי אריח, ולבינה על גבי לבינה. מאי טעמא? שלא תהא תקומה למפלתן”. בצורה זו המילים מסודרות כך ששורה אחת מופרדת ברווח לשלושה חלקים, כששני החלקים הקיצוניים מורכבים ממילה אחת בלבד, ושורה שנייה מופרדת ברווח לשני חלקים. בצורה כזו: לאמר [****] אשירה לה' כי גאה גאה [****] סוס ורכבו רמה בים [*********] עזי וזמרת יה ויהי לי לישועה [******] זה אלי ואנוהו [*********] אלהי בצורה זו של אריח על גבי לבנה מופיעות: שירת הים שירת דבורה. קיימים דיונים בספרות חז"ל על כשרות הכתיבה בדיעבד באופן הפוך (כתיבה רגילה במקום אריח על גבי לבנה, או כתיבת אריח על גבי לבנה במקום כתיבה רגילה). צורה נוספת היא "אריח על גבי אריח ולבנה על גבי לבנה". כך: איש[.**************************] ואת פרשנדתא [,********************] ואת דלפון [*************************] ואת אספתא [,**********************] ואת פורתא [,***********************] ואת בצורה זו מופיעות: שירת האזינו שלושים ואחד המלכים הריגת עשרת בני המן לגבי שירת דוד יש מחלוקת: על פי מסורת חז"ל היא נכתבת אריח על גבי לבנה, אולם בכתר ארם צובא היא כתובה אריח על גבי אריח. תלמוד בבלי מסכת מגילה דף טז עמוד ב שירת הים, ספר שמות, פרק ט"ו. ספר שמות, פרק ט"ו ספר שופטים, פרק ה' מסכת מנחות דף לא עמוד ב; מסכת סופרים פרק א הלכה יא מגילת אסתר, פרק ט', פסוקים ז'–ט' ספר דברים, פרק ל"ב, פסוקים א'–מ"ג ספר יהושע, פרק י"ב, פסוקים ט'–כ"ד ספר שמואל ב', פרק כ"ב
The Winner Takes It All

"The Winner Takes It All" הוא שיר של להקת הפופ השוודית אבבא, שיצא ב-21 ביולי 1980 והוא מהווה את הסינגל הראשון מתוך האלבום השביעי של הלהקה, Super Trouper. השיר הוא בלדה המשקפת את סיומו של רומן. הביסייד של הסינגל נקרא Elaine (איליין). "The Winner Takes It All" (המנצח לוקח את הכל), במקור "The Story of My Life" (סיפור חיי), נכתב בידי בני אנדרסון וביורן אולבאוס ושרה אותו סולנית הלהקה אנייטה פלטסקוג. מילות השיר משקפות סיום של רומן. נהוג להניח שהוא נכתב בהשראה לגירושיהם של אולבאוס ופלטסקוג ב-1979, בדומה לשיר When All Is Said And Done, בו מסופר על גירושיהם של בני אנדרסון ואנני-פריד לינגסטד. אולם, אולבאוס מכחיש טענה זו, וטוען במקום שהבסיס של השיר "הוא חוויה של גירושים, אך זו בדיה. לא היה מנצח או מפסיד במקרה שלנו. אנשים רבים חשבו שזה נזרק ישר מהמציאות, אך אין זה נכון". בנוסף, אולבאוס הזכיר ש"לא היו מנצחים" כשהוא ופלטסקוג עברו את תהליך גירושיהם המר למדי. השיר נחל הצלחה משמעותית, והגיע למקום הראשון במצעדים במדינות בלגיה (במשך חודשיים), הממלכה המאוחדת, אירלנד, הולנד ודרום אפריקה, ונכנס ל-10 המקומות הראשונים במצעדים במדינות אחרות ברחבי העולם, כולל ארצות הברית וישראל. בארצות הברית, השיר הגיע למקום השמיני בטבלת המצעד 100 השירים הלוהטים של בילבורד. השיר היה ללהיט בברזיל וב-1980 נכלל בפסקול של אופרת הסבון "Coração Alado" ("לב פצוע"). השיר מבוצע במחזמר המבוסס על שירי הלהקה, מאמה מיה!. מידע על היצירה "The Winner Takes It All" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "The Winner Takes It All" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"The Winner Takes It All" באתר SecondHandSongs קרייג מקליין, "Knowing Mia knowing you", ‏13 ביולי 2008
קרדז'אלי (מחוז)

מחוז (אובלסט) קֵרְדְזָ'אלִי, (בבולגרית: Област Кърджали) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בדרום בולגריה, גובל ביוון ועיר בירתו היא קרדז'אלי. מרבית תושביו של המחוז הם ממוצא טורקי, בני הדת המוסלמית סונית. תחילת ההתיישבות האנושית במחוז מתוארכת לתקופת האבן החדשה. באזור קיימים ממצאים ארכאולוגיים רבים המעידים על התיישבות מאורגנת ומבוססת במהלך המאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס הפך האזור לפרובינציה רומית ובהמשך ביזנטית. בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה היווה האזור מרכז רוחני נוצרי אורתודוקסי. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש החבל על ידי האימפריה העות'מאנית ובמסגרת טרנספר אוכלוסיות שהיה נהוג לבצע בה מעת לעת, הועברו לאזור אלפי תושבים מוסלמים מאנטוליה. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הועבר האזור מתוקף סיכומי קונגרס ברלין לשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-6 בספטמבר 1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה על איחודו של המחוז עם הנסיכות הבולגרית. צעד חד צדדי זה, הוביל למלחמת בולגריה–סרביה (1885) שהסתיימה בניצחון הבולגרים. במסגרת הסכם בוקרשט (1886) שסיים את המלחמה נמסרו אזורי קרדז'אלי וסמוליאן לעות'מאנים כמחווה של רצון טוב ובתמורה הם הסכימו שכל שאר חלקי רומליה המזרחית יועברו לחזקת הבולגרים כפיקדון ל-5 שנים, אותו הבולגרים לא החזירו מעולם לעות'מאנים. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבש האזור על ידי הצבא הבולגרי ומאז נותר בחזקת בולגריה. בראשית שנות ה-80 רדף משטרו של טודור ז'יווקוב את בני המיעוט הטורקי, תוך ניסיון להטמיעם בכוח אל תוך "התרבות הסלאבית" ובכלל זה שינוי שמותיהם לקונוטציה המתאימה. כתוצאה מתהליך זה נאלצו אלפי תושבים מוסלמים להגר מאזור קרדז'אלי לטורקיה. בעשור הראשון של המאה ה-21 מצויה אוכלוסיית המחוז במגמת קיטון מתונה, בשל שיעור תמותה הגדול משיעור הילודה וכן בשל הגירה שלילית, בעיקר הגירת עבודה. 50.2% מתושבי המחוז הן נשים ו-49.8% הם גברים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה כי, 66.65% הם טורקים, 29.11% הם בולגרים ו-0.8% הם צוענים. 69.6% מתושבי המחוז מחזיקים בדת המוסלמית סונית ו-21.5% הם נוצרים אורתודוקסים. בשטח המחוז קיימות 372 חברות פרטיות. מרבית התעשייה מתבססת על עיבוד תוצרת וחומרי גלם המופקים בשטחי המחוז כגון טבק, ירקות ובשר. כמו כן קיימת תעשיית טקסטיל. במחוז כורים חומרי גלם שונים כגון עופרת ואבץ. קיימת גם תעשיית עץ שמוצריה מיוצאים לשטחי האיחוד האירופי. מדיה וקבצים בנושא מחוז קרדז'אלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרדז'אלי כלכלת מחוז קרדז'אלי, באתר מחוז קרדז'אלי (באנגלית).
מיקרוסופט טיסה

מיקרוסופט טיסה (באנגלית: Microsoft Flight) הוא משחק סימולציית טיסה שפותח על ידי חברת מיקרוסופט. פיתוח הסימולטור הוכרז באוגוסט 2010. הסימולטור יועד להמשיך את סדרת סימולטורי הטיסה הקיים מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 עד ליציאת האחרון בסדרה, Flight Simulator X. תאריך ההפצה נקבע ל-29 בפברואר 2012. מיקרוסופט הקימה לסימולטור אתר רשמי שכלל קדימון, מספר סרטונים קצרים, ודף של שאלות נפוצות. ב-25 ביולי 2012 הכריזה מיקרוסופט על הפסקת הפיתוח של המשחק, בשל מכירות חלשות עקב תחרות כבדה מצד המתחרות כמו x-plane ו-prepare 3-D. ב-25 בספטמבר 2012 הפסיקה החברה להוסיף פיצ׳רים חדשים אך המשיכה לפתור באגים. ב-22 באוגוסט 2013 הפסיקה לשווק את המשחק והורידה את האפשרות לשחק בו בסטים. ב-30 ביולי 2014 הורידה מיקרוסופט את השרתים של הפונקציות המקוונות כך שלא ניתן יותר לשחק במשחק רב משתתפים וכל התמיכה הופסקה וכך גם העדכונים. עדיין ניתן היה להוריד את המשחק מן האתר של מיקרוסופט. פלייט סימולטור (סדרת משחקים) אתר האינטרנט הרשמי של מיקרוסופט טיסה (באנגלית)
באבל

האם התכוונתם ל... אישים ששם משפחתם באבל איסאק באבל – מגדולי הסופרים הרוסים במאה ה-20 ראיין באבל – כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת החלוץ בליברפול מקומות מחוז באבל – מחוז בעיראק באבל (אי) – אי בטסמניה אחר באבל (חברה) – שירות טלפוניית אינטרנט בריטי באבל (תחבורה) – שירות מיניבוסים שהחל לפעול ב-2019 בתל אביב. באבל בובל – משחק מחשב באבל אנד סקוויק נקראת לעיתים רק באבל או באבלס – מאכל מהמטבח הבריטי ואוול – גבעה בקרקוב עליה ארמון מלכי פולין, קתדרלת ואוול ומערתו האגדית של הדרקון של ואוול שכול – אדם המצוי באבל בבל (פירושונים)
נמל התעופה הבין-יבשתי ג'ורג' בוש

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא חסרות התפתחויות מאז 2011. נמל התעופה הבין-יבשתי ג'ורג' בוש (באנגלית: George Bush Intercontinental Airport) הוא נמל תעופה בין-לאומי בעיר יוסטון שבמדינת טקסס, ארצות הברית. הוא משרת את כל מטרופולין יוסטון, האזור המטרופוליני החמישי בגודלו בארצות הברית. בנמל התעופה, הממוקם כ-37 ק"מ צפונית למרכז יוסטון, בין שני נתיבי תחבורה חשובים, מבוצעות טיסות פנים-ארציות ובין-לאומיות ליעדים בצפון ודרום אמריקה, אירופה, אסיה והמזרח התיכון. השדה קרוי מאז 1997 על שמו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש, הנשיא ה-41 של ארצות הברית. בשנת 2011 שירת השדה 40,187,442 נוסעים והפך לשדה התעופה העשירי העמוס ביותר בצפון אמריקה.[דרוש מקור] ב-2006 הוא הוכר כשדה התעופה הכי צומח ומתפתח בין כעשרה שדות תעופה שונים חשובים בארצות הברית, לפי משרד התחבורה האמריקאי.[דרוש מקור] נמל התעופה הבין-יבשתי הוא נמל הבית הראשי של חברת יונייטד איירליינס האמריקאית, שמעבירה דרך השדה כ-16.6 מיליון נוסעים בכל שנה, עם ממוצע מוערך של כ-45,413 נוסעים מדי יום. כיום משמש השדה כיעד פעולה חשוב עבור חברת התעופה ספיריט איירליינס ובעבר שירת את קונטיננטל איירליינס, עד שזו התמזגה עם יונייטד בשנת 2011. אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-יבשתי ג'ורג' בוש (באנגלית) נמל התעופה הבין-יבשתי ג'ורג' בוש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא שדות תעופה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מולדובה באירוויזיון

מולדובה השתתפה באירוויזיון כ־20 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-2005. כבר בהשתתפות הראשונה הצליחה מולדובה להגיע להישג גבוה כאשר הגיעה למקום השישי עם השיר "Bunika Bate Toba" ("סבתא פועמת בתוף") שבוצע על ידי הלהקה Zdob şi Zdub. השיר העפיל לשלב הגמר לאחר שסיים שני בחצי הגמר. מולדובה לא הצליחה לשחזר את ההצלחה מהשנה הראשונה של השתתפותה בתחרות, והיא הגיעה למקום ה-20 בגמר אירוויזיון 2006. היא העפילה אוטומטית לגמר לאור המיקום הגבוה אותו קיבלה ב-2005, אך השיר "Loca" ("משוגעת") לא הצליח להרשים את הקהל, והיא סיימה את ההצבעה עם 22 נקודות. רשת השידור המולדובנית TRM, שקלה לפרוש מאירוויזיון 2007 עקב התוצאות הנמוכות אותן היא קיבלה ב-2006. אולם, בתגובה ללחץ הציבורי, החליטה רשת השידור לשלוח את הזמרת נטליה בארבו עם השיר "Fight" ("הילחם"). באירוויזיון היא הצליחה להעפיל לשלב הגמר בו היא סיימה במקום ה-10. ב-2008 נכשלה מולדובה להעפיל לגמר בפעם הראשונה, והיא סיימה את התחרות כשהיא ממוקמת במקום ה-11 בשלב חצי הגמר. ב-2017 מולדובה רשמה את הישג השיא שלה בכל הזמנים כאשר זכתה במקום השלישי בגמר. רומניה, שכנתה של מולדובה, נוהגת להעניק לה מספר רב של נקודות, ומולדובה מעניקה לה מספר רב של נקודות. ב-2005, 2006, 2007, 2009, 2011, 2012, 2013, 2017 (הצבעת הקהל) ו-2018 (הצבעת הקהל), רומניה העניקה למולדובה את מספר הנקודות הגבוה ביותר. ב-2006-2012, 2014, 2015 ו-2017, מולדובה העניקה לרומניה את מספר הנקודות הגבוה ביותר. הדבר דומה למדינות רבות אשר יש להן קשרים כמו יוון וקפריסין, מדינות ברית המועצות לשעבר, המדינות הבלטיות והמדינות הנורדיות. שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר ארסניום, נטליה גרודינקו ו- Connect-R באתונה (2006) נטליה בארבו בהלסינקי (2007) גטה בורלקו בבלגרד (2008) פרויקט מכת שמש ואוליה טירה באוסלו (2010) זדוב שי זדוב בדיסלדורף (2011) אליונה מון במאלמה (2013) דו-רה-דוס בליסבון (2018) אנה אודובסקו בתל אביב (2019) רומניה באירוויזיון מולדובה באירוויזיון למוזיקאים צעירים אתר האינטרנט הרשמי של מולדובה באירוויזיון (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא מולדובה באירוויזיון בוויקישיתוף האתר הרשמי של מולדובה באירוויזיון - אתר האינטרנט הרשמי של האירוויזיון עמוד הפייסבוק של רשות השידור המולדבית - עמוד הפייסבוק הרשמי של רשות השידור המולדבית עמוד הטוויטר של רשות השידור המולדבית - עמוד הטוויטר הרשמי של רשות השידור המולדבית האתר הרשמי של רשות השידור המולדבית - אתר האינטרנט הרשמי של רשות השידור המולדבית היסטוריית ההצבעות של מולדובה באירוויזיון מילים לשירים שייצגו את מולדובה באירוויזיון סרטונים בערוץ של רשות השידור המולדבית, באתר יוטיוב
מושב בחיים

מושב בחיים (בגרמנית: Sitz im Leben, נקרא גם מאחז בחיים) הוא מונח במחקר המקרא שטבע החוקר הרמן גונקל בהקשר לחקר הסוגים הספרותיים במקרא (בגרמנית: Gattungsgeschichte; באנגלית: Form Criticism). המושב בחיים הוא ההקשר הסוציולוגי בו נכתבה יצירה ספרותית או ההקשר הסוציולוגי בה יצירה כזו עתידה להיות מבוצעת (אם מדובר ביצירה בעלת מאפיינים ליטורגיים), לדוגמה: האם מדובר בשיר שהושר בבית המקדש, או בסיפור שסופר מסביב למדורת השבט, וכיוצא בזה. כתוצאה מהבנת המושב בחיים ניתן להבין טוב יותר את הקשרו של הטקסט, מבנהו ומטרותיו. מושג זה התקבל כמושג יסוד בחקר המקרא ואף מחוץ לתחום זה. בבלשנות, המושב בחיים מתייחס לפרגמטיקה. הרעיון העומד בבסיס שיטתו של גונקל הוא שבספרות המזרח הקדום בכלל, ובתנ"ך בפרט ישנה הקפדה על ייחודיות הצורות הספרותיות השונות למצבים חברתיים ונפשיים ספציפיים. לדעת גונקל, הצורות הספרותיות השונות בספרות המקרא התפתחו והתגבשו עוד קודם שעלו על הכתב כמקטעים בתוך מסגרת ספר תנ"כי זה או אחר. השקפות שונות, טקסים שונים ומציאויות חברתיות באו לידי ביטוי בצורות ספרותיות שונות - מזמורים, נאומים, סיפורים, שירים וכו'. על כן, גונקל סבר כי הבנת מהותם של טקסטים מקראיים שונים תלויה ביכולת ההפרדה בין הצורות השונות ובעמידה על גלגוליו של הטקסט מהשלב הראשוני האוראלי, ועד לצורתו הנוכחית באמצעות התחקות אחר התפקיד שמילאו הצורות השונות בחייהם של אנשי אותה תקופה. חיפוש זה מכוון לשאלה באילו הזדמנויות חוזרות סופרו או הושרו הקטעים השונים. גונקל עצמו יישם את תורת הצורות שלו בעיקר בהבחנה שערך במבוא שלו לספר תהלים בין סוגי המזמורים השונים שבספר זה - המנונים, מזמורי המלכת האל, תלונות, תודות ומזמורי מלך. כמו כן, החל בסיווג גם באשר לאגדות ספר בראשית וגם באשר למושבם בחיים של נאומים שונים בספרי נביאים. את דרכו של גונקל המשיכו תלמידיו ובהם הוגו גרסמן (אנ') (1877–1927) ואלברכט אלט אשר אימץ את שיטת החיפוש אחר המושב בחיים בהקשר של החוק המקראי, מתוך כוונה לעמוד באמצעות כך על שלבי התפתחותו. המושג אומץ ויושם גם על ידי חוקרי ספרות חז"ל אשר התייחסו לשאלת המושב בחיים של הדרשות על המקרא בכלל, והדרשות הסיפוריות, המרחיבות את הסיפור המקראי (סיפור דרשני) בפרט: האם המושב בחיים שלהן הוא בית המדרש, וממילא קהל היעד שלהן הוא קהל למדני ומשכיל, או שהמושב בחיים המרכזי שלהן הוא בית הכנסת, וממילא הן אמורות לפנות לקהל רחב ומגוון יותר. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוישיקלך

קוישיקלך או קויישלך מיידיש - קויש: טנא, סל. שזירת הענף הצעיר של עץ התמר בצורת V, לשם הכנת אביזר העשוי עלעלי לולב קלועים המשמש לאגידתם יחדיו של הלולב, ההדסים והערבות מארבעת המינים בחג סוכות. מטרת הקוישיקלך היא לקיים מצוות "אגד" בלולב, שאמנם על פי התלמוד אינה חובה להלכה, אך התקבלה כרצויה וכהידור מצווה כדברי חז"ל על הפסוק: "זה אלי ואנווהו – התנאה לפניו במצוות". כיוון שאגידת הלולב אינה חובה, ניתן לקיימה על ידי כל דבר, אולם מקובל לאגוד את הלולב דווקא בעלי לולב, שהם "מינו" של הלולב – ומכאן השימוש בקוישיקלך. ישנם סוגי קושיקלעך רבים הנפוץ ביותר הוא שעשוי כצורת מכנס, ישנם שנראים כצורה עגולה חלולה שלתוכה מוכנסים עוד חמישה קנים קטנים בשביל בדי הערבה וההדס, וישנם יותר מפוארים עם כתרים מיוחדים המשמשים בעיקר לאדמורי"ם, ועוד רבים. האחרונים נחלקו האם מתקיימת מצוות ה"אגד" בלולב על ידי הקוישיקלך. יש שכתבו להתיר מנהג זה של שימוש בקוישיקלך בתור אגד, אך מאידך ישנם הסבורים שאין די בו לקיום מצווה זו מאחר שאפשר בקלות להוציא את המינים מתוכו. כיום מקובל לאגוד ב"קוישיקלך" בעיקר בקרב האשכנזים, אולם קושרים מעליו ועליו שלש"טבעות" נוספות, על מנת לקיים את מצוות ה"אגד". איך עושים קוישליך (על יצירת מאחז ללולב) סרטון הוראות להכנת קוישיקלך, באתר YouTube שולחן ערוך סימן תרנ"א סעיף א'. ראו דברי הרב משה בן שלמה אבן חביב בספר "כפות תמרים" על מסכת סוכה דף ל"ו עמוד ב'. משנה ברורה סימן תרנ"א ס"ק ח': "ועיין בתשובת 'אגורה באהלך' שמצדד דמה שנוהגין העולם שלא לעשות קשר אלא עושין מן עלי לולב כמין בית יד ותוחבין הלולב בו גם זה בכלל קשר". הרב מרדכי אליהו, ארבעת המינים, על פי כף החיים שם, ס"ק י"א. ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אליצור ראשון לציון (כדורסל נשים)

אליצור ראשון לציון היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית מהעיר ראשון לציון, המשחקת בליגה הלאומית. בשנות ה-80 השתתפה הקבוצה בליגת העל ונקראה "אליצור סלע ראשון לציון". ובהמשך עד עונת 2000/2001. לאחר שהעפילה בסיום עונת 2009/2010 מהליגה הארצית לליגה הלאומית, הוצע למנהלי הקבוצה על ידי איגוד הכדורסל להשתתף בליגת העל במקומה של קבוצה הפועל מעגן מיכאל שלא אישרה השתתפות. וכך חזרה הקבוצה לליגה הבכירה לאחר היעדרות של 9 שנים. בעונת 1993/1994 השתתפה הקבוצה בגביע רונקטי, אך הודחה לאחר מספר משחקים על ידי אפולון סלוניקי מיוון. בתחילת עונת 2011/12 הורדה הקבוצה לליגה הלאומית עקב בעיות תקציב. חנן גוטריימן טל צוקר היכונו לדרבי של ראשון באתר "ספסל" דף הקבוצה באתר פיב"א אירופה
פסקי תוספות

פסקי תוספות הוא חיבור קדום שמתמצת את פסקי ההלכה הנובעים מפירושי התוספות על התלמוד. פירושי התוספות כתובים בסגנון זורם של שאלה ותשובה, לרוב ללא מסקנה מפורשת, וחיבור זה, שבו כתובה בקצרה ההלכה למעשה המתבקשת מהשתלשלות הדיון, משמש כלי עזר להבנה מדויקת של דברי התוספות. הוא מצוטט רבות בין פוסקי ההלכה. זהות המחבר איננה ידועה בוודאות. על פי דעה רווחת מחבר הפסקים הוא רבי יעקב בן אשר, מחבר הטור. דעה אחרת מייחסת את חיבורו לאביו, הרא"ש. החיד"א שלל את שתי ההשערות: "לא ידעתי שורש לדברים הללו". מסורת מבוססת יותר מופיעה בקונטרס 'שם הגדולים' מאת ר' אהרן שליצשטט, שם כתב שרבי יחזקיה ממגדבורג, דודו של רבי אליעזר מטוך, המכונה מהרי"ח (וזהו המהרי"ח הנזכר רבות ב"הגהות אשר"י"), חיבר פסקי תוספות, אך לא ברור שכוונתו לפסקי תוספות הנדפסים המוכרים לנו. עוד כתב שם שגם רבי יעקב בן ר' מאיר מנורטהויזן, מחכמי אשכנז, שנהרג בנורטהויזן בשנת ה'ק"ט (1349) בפרעות עקב המגפה השחורה, חיבר פסקי תוספות. מסתבר, אפוא, שכשם שהיו קבצים רבים של תוספות - כך היו במקביל קבצים רבים של פסקי תוספות. עם הדפסת התלמוד, ועמו התוספות ופסקי התוספות, נוצרה לעיתים ערבוביה, כאשר בצמוד לתלמוד נדפסו תוספות מאת חכם מסוים, ואילו בסוף הכרך נדפסו פסקי תוספות המסכמים קובץ אחר של התוספות, והדבר יצר סתירות כביכול בין התוספות לפסקים. כבר החיד"א עמד על תופעה זו באופן כללי, וציין בייחוד את מסכת סוטה, שבה אין תיאום בין התוספות לפסקים. כמו כן כתב החתם סופר על פסקי התוספות למסכת ביצה. לדעת החיד"א, ייתכן גם ש"פסקי תוספות" המודפסים אינם כולם מאותו מחבר. במסכתות מסוימות (תמיד ומידות) נדפסו "פסקי תוספות" ולא התוספות עצמן. החיבור נדפס לראשונה עם מהדורת התלמוד הראשונה שיצאה לאור (שונצינו ופיזרו, רמ"ד-רע"ט), וזאת ברוב המסכתות שנדפסו בהוצאה זו. הפסקים לכמה מסכתות נדפסו לראשונה במהדורת ונציה (ר"פ-רפ"ג), ואילו הפסקים למסכתות בסוף סדר קדשים: מעילה, תמיד מידות וקינים נדפסו מכתב יד לראשונה במהדורת וילנא, בשנת תרמ"ה. בדפוס ווילנא החיבור מודפס מיד לאחר דפי התלמוד עצמו (לפני הרא"ש וכל שאר המפרשים שנדפסו בכרכי התלמוד). בתלמוד בבלי מהדורת עוז והדר נדפס שוב במהדורה מתוקנת משיבושי הדפוס שנפלו עם השנים בהעתקות מדפוס לדפוס. הרב ישראל אייזנשטיין, "פסקי תוספות - זהות המחבר ותוכן החיבור", חצי גבורים – פליטת סופרים יא (תשע"ט), עמ' א'סג-א'פא. רבי יעקב עמדין בספרו "משנה לחם", פסחים פרק י. ספר יוחסין, מאמר חמישי שם הגדולים, מערכת ספרים, בערכו נדפס ב"דברים עתיקים" חלק ב, לייפציג תר"ו, עמ' 9. "אוצר הגדולים" ח"ב עמ' רד אוצר הגדולים, מאת יעקב נפתלי הכהן, חלק ח עמ' כב-כג. אהרן מגיד, בית אהרן, חלק שמיני, עמ' רעח-רפ. 'שם הגדולים', שם חידושי חתם סופר, ביצה יב, ב כך כתב החיד"א בספר ברכי יוסף, אורח חיים סימן רצא סעיף קטן ז, על פסקי התוספות למסכת יומא, וזאת מאחר שהתוספות ליומא עצמם נכתבו על ידי מהר"ם מרוטנבורג והם מאוחרים יחסית לשאר קובצי התוספות.
מוחמד עומאר

מולא מוחמד עומאר (בפשטו: ملا محمد عمر, תעתיק מדויק: מחמד עמר;‏ 1959 – 23 באפריל 2013) היה כהן דת, מנהיג פוליטי ולוחם אסלאמיסטי אפגני, ראש תנועת הטליבאן הפועלת בחלקים שונים באפגניסטן ובפקיסטן. הוא כיהן בתפקיד מנהיגה של אפגניסטן בפועל משנת 1996 ועד שלהי שנת 2001, ונשא את התואר הרשמי של "אמיר המאמינים" וראש המועצה העליונה של האמירות האסלאמית של אפגניסטן. לאחר מותו תפס את הנהגת הארגון אחטר מנסור. עומאר נולד למשפחה איכרים ענייה ללא קרקעות בעיר קטנה ליד קנדהאר שבאפגניסטן. הוא גדל בבקתה עשויה בוץ בכפר באזור מאיוואנד במחוז קנדהאר, אשר בדרום אפגניסטן. אביו נפטר לפני שנולד, ולכן הוא נשא באחריות לדאוג לבני משפחתו בבגרותו. עומאר הופיע ברשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI מאוקטובר 2001, כיוון שסיפק מחסה לאוסאמה בן לאדן ופעילי אל-קאעידה בשנים שקדמו לפיגועי 11 בספטמבר. האמונה הרווחת הייתה כי הוא נמצא בפקיסטן, ומשם הוא מכוון את התקוממות הטליבאן כנגד כוחות נאט"ו וממשלו של חאמיד כרזאי באפגניסטן. בין השאר, עומאר היה זה שנתן את הפקודה להחריב את פסלי בודהה בבמיאן ב-2001. למרות מעמדו הפוליטי ומיקומו הגבוה ברשימת המבוקשים של ה-FBI, רב הנסתר על הגלוי אודותיו. ישנן תמונות מעטות שלו, אך אף אחת מהן איננה רשמית ויש עוררין על מהימנותן. מלבד העובדה שחסרה לו עין, ישנה מחלוקת על מראהו החיצוני. עומאר מתואר כאדם גבוה מאוד וביישן, שאינו נוטה לדבר עם גורמים זרים. ב-2013 מת עומאר משחפת. מדיה וקבצים בנושא מוחמד עומאר בוויקישיתוף מוחמד עומאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רויטרס, סוף דרכו של איש המערות שתום העין עם הזקן, באתר ynet, 30 ביולי 2015 מוחמד עומאר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Afghanistan: Taliban Preps for Bloody Assault, באתר ניוזוויק., ‏5 במרץ 2007 (באנגלית) (ארכיון) Afghan intel agency: Taliban leader died two years ago, www.usatoday.com ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.