laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גשר קניון גלן

גשר קניון גלן (באנגלית: Glen Canyon Bridge) הוא גשר קשת מפלדה מעל לקניון גלן של נהר הקולורדו במחוז קוקונינו במדינת אריזונה, בארצות הברית. הגשר הוא חלק מכביש 89 בקטע שבין העיירה פייג' באריזונה לעיירה קנאב ביוטה. הגשר נבנה במקור על ידי לשכת הטיוב של ארצות הברית על מנת לסייע בשינוע חומרי בנייה עבור בניית סכר קניון גלן, השוכן 264 מטרים מזרחית לו במעלה הזרם. כאשר אושרה בנייתו של סכר קניון גלן היה ברור שנדרש כביש להובלת מטענים, שיחצה את הקניון ויחבר בין שני צדי הנקיק שבו תוכנן הסכר. היה גם ברור שחייבים לבנות גשר כמה מאות מטרים במורד הסכר, שמסוגל לא רק לשאת את הפועלים, אלא גם חומרי בנייה כבדים. בשל ריחוקו של אתר בניית הסכר מהיישובים הסמוכים נאלצו המשאיות שהובילו חומרי בנייה לאתר הבנייה של הסכר לבצע עיקוף של כ-300 קילומטרים על מנת להגיע מצד אחד של הנקיק לצד השני. החוזה לבניית הגשר הוענק לשתי חברות: Judson Pacific Murphy Co, שבנתה את חלקי הגשר במפעלה שבאמריוויל (Emeryville) בקליפורניה ו-Peter Kiewit Sons, שהייתה אחראית לבנייה באתר, תמורת 4 מיליון דולרים. בניית הגשר החלה ב-14 בפברואר 1957. הגשר נבנה תחילה בקליפורניה ואז פורק לרכיבים קטנים. חצי מהרכיבים שונעו לצד אחד של הנקיק וחצי לצד השני והגשר הורכב במרחק קצר מהסכר. על מנת לאפשר מעבר של עובדים מצד אחד של הנקיק לצדו השני נבנה תחילה מעל הנקיק גשר זמני מסורגי מתכת עטופים ברשת. הסמכים (נקודות ההישענות על הקרקע) של הגשר הוצמדו לקירות אבן החול מתצורת אבן חול נאוואחו של קניון גלן. בניית הגשר הושלמה ב-14 באוגוסט 1957, והגשר נחנך רשמית ב-20 בפברואר 1959. עם השלמתו היה גשר קניון גלן פלא הנדסי. הגשר, באורך 387 מטרים ובגובה של 210 מטרים מעל הנהר, היה גשר הקשת הגבוה מסוגו בעולם והשני באורכו בארצות הברית. ב-1959 הפך הגשר לאתר משיכה לתיירים ונאמר ש"נהגים סטו מדרכם עשרות קילומטרים רק כדי להתרגש מגובהו המסחרר". נכון ל-2014 גשר קניון גלן הוא גשר הקשת השני בגובהו בארצות הברית. הבנייה ארכה כמעט שנתיים, מפברואר 1957 עד ינואר 1959. גובה הגשר מעל פני נהר הקולורדו הוא 210 מטרים. אורך בסיס הקשת התומכת בגשר הוא 313.3 מטרים וגובה הקשת 50.3 מטרים. אורך הכביש על הגשר 387.4 מטרים רוחב הכביש כולל המדרכות הוא 9 מטרים והוא כולל שני נתיבי תחבורה. מדיה וקבצים בנושא גשר קניון גלן בוויקישיתוף Glen Canyon Bridge A Vital Link Between Two States Colorado River Storage Project Glen Canyon Bridge A Vital Link Between Two States
קופים בחלל 2

קופים בחלל 2: זרטוג מכה שנית (באנגלית: Space Chimps 2: Zartog Strikes Back) הוא סרט קולנוע בהנפשה ממוחשבת שיצא לאקרנים בשנת 2010, והוא מהווה המשך לסרט "קופים בחלל" משנת 2008. לונה, קומט, האם וטיטאן נשלחים להציל את העולם מפני השתלטותו של זרטוג. קומט, הקוף המחונן, רוצה להישלח לחלל ולהצטרף למשימה ביחד עם שאר חבורת הקופים האסטרונאוטים. עקב תקלה, זוכה קומט לצאת למסע בין גלקטי לכוכב מאלגור, שם הוא פוגש את החייזר קילווט. בזמן היעדרו של קומט, משתלט זרטוג על מרכז החלל בכדור הארץ. קומט נאלץ לשוב לכדור הארץ ולהצטרף ללונה, טיטאן והאם כדי למנוע את השתלטותו של זרטוג על העולם. הסרט זכה לביקורות שליליות רבות. אתר Rotten Tomatoes נתן לסרט 0% עם דירוג ממוצע של 2.1/10. "קופים בחלל 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קופים בחלל 2", באתר נטפליקס "קופים בחלל 2", באתר AllMovie (באנגלית) "קופים בחלל 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קופים בחלל 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קופים בחלל 2, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "קופים בחלל 2", באתר Seret (בעברית) הטריילר של הסרט בדיבוב עברי, באתר וואלה! ניקלודיאון "Space Chimps 2: Zartog Strikes Back", באתר Box Office Mojo (אוחזר ב-14 ביוני 2010) "קופים בחלל 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
מייקל גרים

מייקל ג'ררד גרים (באנגלית: Michael Gerard Grimm;‏ נולד ב-7 בפברואר 1970) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית לשעבר בשנים 2011–2015. קודם לבחירתו היה סוכן של ה-FBI, איש עסקים וחייל מארינס שלחם במלחמת המפרץ. מייקל גרים נולד בברוקלין בשנת 1970 וגדל בקווינס. בשנת 1989 התגייס למארינס. שנה לאחר מכן נשלח לעיראק ולחם במלחמת המפרץ. הוא הועלה לדרגת קורפורל. בשנת 1997 קיבל פטור משירות מילואים במארינס. בשנת 1994 קיבל תואר ראשון בחשבונאות מברוך קולג'. בשנת 2002 קיבל תואר במשפטים מבית הספר למשפטים של ניו יורק. בשנת 1991 הצטרף ל-FBI. בשנת 1995 החל ללמוד באקדמיית ה-FBI בווירג'יניה. בסיום לימודיו הוסמך להיות סוכן סמוי. שירת ב-FBI עד שנת 2006, ועסק, בין השאר, במעקב אחר איש הפשע המאורגן פיטר גוטי ובחשיפת עברייני צווארון לבן בוול סטריט. לפני הצטרפותו ל-FBI עבד במשך כשנה בחברת ההשקעות Whale Securities. לקראת סיום שירותו ב-FBI לווה מיליון דולר, שאותם השקיע בחברת נדל"ן בטקסס. בשנת 2006 פתח במנהטן מסעדת מזון בריאות קטנה. מאז 2008 היה שותף ומנכ"ל בחברת דלק ביולוגי שבסיסה באוסטין, טקסס. גרים מחזיק עדיין ב-28% מהבעלות על החברה. בתחילת 2010 החל את מסע הבחירות שלו לבית הנבחרים של ארצות הברית, במחוז בחירה הכולל את סטטן איילנד וחלק מברוקלין, וזכה לתמיכתו של ראש עיריית ניו יורק לשעבר, רודי ג'וליאני. ב-14 בספטמבר 2010 זכה במועמדות מטעם המפלגה הרפובליקנית. במסע הבחירות זכה לתמיכתם של רפובליקנים בולטים, ובהם, בנוסף לג'וליאני, גם ג'ון מקיין, שרה פיילין והנשיא לשעבר ג'ורג' הרברט ווקר בוש. ב-2 בנובמבר 2010 נבחר גרים לחבר בית הנבחרים. בשנת 2012 נבחר פעם נוספת לכהונה זו. בינואר 2012 פרסם העיתון הניו יורק טיימס תחקיר שבו טען שגרים קיבל תרומות לא חוקיות מחסידיו של הרב יאשיהו פינטו, למימון מסע הבחירות שלו ב-2010. מאוחר יותר נטען שגרים נחשד במעורבות בסחיטה של הרב פינטו. ביולי 2015 נידון גרים ל-8 חודשי מאסר בגין התחמקות מתשלום מס. במאי 2016 שוחרר מכלאו לאחר ריצוי שבעה חודשי מאסר. ב-2018 התמודד שוב בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למושב בקונגרס, אך הפסיד ליריבו. גרים נחשב לאוהד ישראל. בתחילת 2011 ביקר אצל יונתן פולארד בכלאו. בהמשך אותה שנה ביקר בישראל כאורח הכנסת ונפגש עם ראש הממשלה בנימין נתניהו וראש עיריית ירושלים ניר ברקת. חיים שאולזון, מיהו מייקל גרים שישראל נחלצה לסייע לו?, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 בדצמבר 2013 אמיר זוהר, ציר פינטו-אובמה(הקישור אינו פעיל), אתר posta. יצחק בן-חורין, גרים-גייט: חבר הקונגרס, הרב ומעטפות הכסף, באתר ynet, 16 בינואר 2014 אוריה כנף‏, תיעוד: חבר הקונגרס מפרשת פינטו מאיים לרצוח כתב, באתר וואלה, 29 בינואר 2014 מייקל גרים, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Congressman Michael Grimm, Combat Veterans For Congress David Saltonstall, Ex-undercover Mafia buster, Michael 'Mikey Suits' Grimm, seeks Staten Island congressional seat, New York Daily News, November 14, 2009 Congressman’s Business Ties Are at Odds With Upright Image, NY Times, February 15, 2012 Alison Leigh Cowan, William K. Rashbaum, Rabbi's Followers Cast Doubt on Congressman's Fundraising, NY Times, Jan 27, 2012 יניב קובוביץ, מח"ש חוקרת מידע לפיו מפקד להבקיבל טובות הנאה מאנשי הרב פינטו, באתר הארץ, 16 בינואר 2014 "Ex-Rep. Grimm sentenced to 8 months in prison in tax evasion case". Fox News. נבדק ב-17 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) חבר הקונגרס מייקל גרים מדבר על פגישתו עם פולארד, בערוץ "Free Pollard Now" שבאתר YouTube
פרודוקס

פרודוקס (באנגלית: Produx) הייתה להקת היפ הופ ישראלית מפתח תקווה. הלהקה כללה את הראפרים רביד "נצ'י נצ'" פלוטניק, שמואל "אריסטו" יוסף ושמשון "צ'יצ'ו" אדמה, והופקה על ידי אייל "שקל" דוידי. ב-2010 הלהקה התפרקה עקב חילוקי דעות בין חברי הלהקה. המוזיקה של הלהקה הייתה ידועה בכך שהיא שילבה בין סגנון האולד סקול ראפ לבין מוזיקת הפופ הפרסית. נצ'י נצ', אריסטו וצ'יצ'ו נפגשו בסוף 2003 (כשהם היו בכיתה ט'), כאשר חבר של נצ'י נצ' סיפר לו שיש שני נערים ממוצא אתיופי בשכונת תקומה בפתח תקווה, שאוהבים כמוהו היפ-הופ אולד-סקול. השלושה התחילו לשיר ראפ ביחד בצורה חובבנית עם ביטים מוכנים שהורידו מהאינטרנט, ואף השתתפו בערבי "מיקרופון פתוח" במועדון הג'י ספוט. ב-2008 השלושה הכירו את שקל, שהפיק להם את השירים בצורה מקצועית. בסוף 2008 הלהקה שחררה את המיקסטייפ הראשון שלה להורדה באינטרנט. ב-2010 הלהקה הוציאה לאור את אלבומם הראשון, תחיית המתים. האלבום מוקסס על ידי אורי שוחט, אשר ייעץ מוזיקלית לחברי הלהקה. חודש לפני צאת האלבום הלהקה התפרקה עקב חילוקי דעות בין חבריה. בראיון שנערך עם נצ'י נצ', צוין שהלהקה תכננה מראש להקליט אלבום אחד בלבד, ולא תחזור לפעול בעתיד. למרות הפירוק, חברי הלהקה המשיכו לשתף פעולה בקידום אלבומם הראשון ובהפצתו. בשנים שלאחר צאת האלבום, נצ'י נצ' והמפיק של ההרכב, שקל יצאו לדרך עצמאית עם אלבומי סולו משלהם. כמו כן, חברי פרודוקס השתתפו יחד במספר שירים בפרויקטים אחרים. ב-2015 השתתפו נצ'י נצ' ושמואל יוסף בשיר "בדוגרי" מתוך אלבום הבכורה של בני אסתרקין, "יום אחד כל זה יהיה שלנו". ב-2016 השתתפו נצ'י נצ' ושמואל יוסף באלבום הבכורה של שקל "רדיו ג'ונאם" בשיר "מתוך הים". ב-2019 השתתפו נצ'י נצ' (תחת השם רביד פלוטניק), שקל ושמואל יוסף בשיר "עדיין" באלבום השני של המפיק עידו מימון, "זכרונות מהעתיד". ב-2020 הועלה האלבום היחיד של פרודוקס, "תחיית המתים" לכל שירותי הסטרימינג ברשת. ב-2021 הוציא אריסטו את הסינגל הראשון שלו, "גיזה". 2008 - פרודוקס - המיקסטייפ 2010 - תחיית המתים פרודוקס, ברשת החברתית פייסבוק פרודוקס, באתר Discogs (באנגלית) בן שלו, עכבר העיר אונליין, "פרודוקס": מורידים את השיט כמו שצריך, באתר הארץ, 16 ביולי 2010 מתן שרון, התקף לב קטן, והופ אתה מת, ‏4 במרץ 2010 (ארכיון)
פרויקט ואדי עתיר

פרויקט ואדי עתיר הוא יוזמה של הקהילה הבדואית בנגב שבמסגרתה הוקמה חווה חקלאית המבוססת על תכנון בר-קיימא תוך שילוב היבטים קהילתיים, סביבתיים, טכנולוגיים וכלכליים. שטח החווה הוא 400 דונם, והיא כוללת שטחי גידול חקלאיים, מחלבה, מרכז מחקר ומרכז מבקרים. הפרויקט הוא יוזמה משותפת של המעבדה הבינלאומית לקיימות (The Sustainability Laboratory) שהיא ארגון ללא מטרות רווח שבסיסו בארצות הברית, אג'יק - מכון הנגב והמועצה המקומית חורה. פרויקט ואדי עתיר מתוכנן למנף את הידע, הערכים והשאיפות הבדואיות המסורתיות על ידי שילוב עם טכנולוגיות מתקדמות, נהלים וידע מדעי בין-זמננו. הפרויקט מדגים יישום של עקרונות הקיימות שפותחו על ידי המעבדה, והוא מציג מודל שיהיה בר יישום בנגב ובאזורים צחיחים דומים במקומות אחרים בעולם. יישומו של פרויקט ואדי עתיר התאפשר אודות לשותפות רחבה הכוללת את J.N.F (קק"ל), חוקרים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, קרנות ותורמים שונים, כמו גם קונסורציום ממשלתי בהנהגת משרד החקלאות ופיתוח הכפר ובהשתתפות המשרד לפיתוח הנגב והגליל; הרשות לפיתוח כלכלי במגזר הערבי, הדרוזי והצ'רקסי והרשות להתיישבות הבדואים בנגב. בתחילת שנת 2016 ביקרה בוואדי עתיר משלחת בראשות מזכ"ל ארגון ה-OECD יחד עם נציגי משרד האוצר. בפרויקט מבקרים סטודנטים ומתעניינים מכל העולם, כדי ללמוד על המודל החדשני של ואדי עתיר לפיתוח מקומי מבוסס חקלאות. אתר הפרויקט מעברים שותף לפרויקט ואדי עתיר חווה חקלאית בדואית ראשונה מסוגה תוקם בנגב באתר הפורטל הישראלי לחקלאות טבע וסביבה לראשונה תקום חווה מדברית חקלאית בדואית באתר קרן קיימת לישראל ynet, שומרים על המורשת: פרויקט "ואדי עתיר", באתר ynet, 17 בפברואר 2014 סרטון ביוטיוב על ואדי עתיר, סרטון באתר יוטיוב סרטון נוסף ורשמי ביוטיוב על ואדי עתיר, סרטון באתר יוטיוב אלישיב רייכנר, ‏"להחזיר את האשה הבדואית למרכז העניינים", בעיתון מקור ראשון, 21 בספטמבר 2018 שומרים על המורשת: פרויקט "ואדי עתיר", באתר ynet, 16 בפברואר 2014 שרה אוסצקי-לזר, פרויקט "ואדי עתיר" – קהילה מדברית אקולוגית, באתר http://www.sarahozacky.com דף הפייסבוק של פרויקט ואדי עתיר
דורותי ג'ונסון

פרופסור דורותי ג'ונסון (באנגלית: Dorothy Johnson, ‏ 21 באוגוסט 1919–פברואר 1999) הייתה אחות ותאורטיקנית. במהלך עבודתה היא פיתחה את "תאוריית מודל ההתנהגות". ג'ונסון נולדה בסוואנה, ג'ורג'יה, ארצות הברית. את התואר הראשון שלה היא קיבלה ב-1938 מ-Armstrong Junior college בג'ורג'יה. היא עשתה שנה הפסקה בלימודיה ולאחר מכן החלה ללמוד באוניברסיטת ואנדרבילט, טנסי. באוניברסיטה זו היא קיבלה ב-1942 את תואר ה-B.N.S. שלה. בשנת 1948 היא קיבלה MPH מאוניברסיטת הרווארד. ניסיונה המקצועה כלל בעיקר הוראה אך היא שמשה גם כאחות צוות במועצת הבריאותית בסוונה, בין השנים 1943–1944. בנוסף, היא שימשה גם במדריכה ועוזרת פרופסור בסיעוד ילדים באוניברסיטת ואנדרבילט. מ-1949 ועד לפרישתה ב-1978 עבדה ג'ונסון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס כפרופסור משנה לסיעוד. בהמשך התקדמה לדרגת פרופסור חבר ובהמשך מונתה לפרופסור מן המניין בחוג לסיעוד. בין השנים 1965–1967 שימשה ג'ונסון כיועצת סיעוד ילדים בחוג לסיעוד בקולג' הרפואי הנוצרי (אנ') בוולור (אנ') שבדרום הודו. בין השנים 1965–1967 שמשה כיו"ר הקהילה בעמותה לסיעוד בקליפורניה. היא פרסמה 4 ספרים ולמעלה מ-30 מאמרים, דוח"ות ומונוגרפיות. נפטרה בגיל 80. ג'ונסון קיבלה פרסים רבים, ביניהם פרס הפקולטה לתלמידי תואר שני ב-1975, פרס "lulu Hassenplug Ditinguished Acheivement" ב-1977, ופרס בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ואנדרבילט עבור מצוינות בסיעוד ב-1981. תיאורית מערכת ההתנהגות של ג'ונסון נותנת פרדיגמה משותפת לאדם, סביבה וסיעוד. האדם מוגדר כמערכת התנהגות עם שבע תת-מערכות הקשורות זו בזו. כל מערכת נוצרת מסדרה של תגובות התנהגותיות הנובעות מאופיו ונטייתו של האדם או מפעולות בעלות מטרה משותפת. התגובות הללו מובחנות והן מעוצבות בעקבות לימוד והתבגרות. התנהגותו של האדם נקבעת על ידי מכלול של גורמים פיזיים ביולוגיים ופסיכולוגיים המשפיעים זה על זה ולכל מערכת משנה יש ארבעה מבנים תפקודיים ושלושה צרכים תפקודיים. מבנים תפקודיים: מוטיבציה ומטרה - התוצאות הסופיות של ההתנהגות. נטייה מוקדמת - הנטייה המוקדמת של האדם לפיה הוא פועל. בחירה - האדם יכול לבחור כיצד לפעול בכל מצב נתון. פעולה - התנהגות הפרט. צרכים תפקודיים: הגנה טיפול עוררות, המרצה, גירוי כדי שתת-המערכות יתפתחו וישמרו על יציבות, עליהן לקבל אספקה קבועה של הצרכים התפקודיים הנ"ל - אותם הם מקבלות בדרך כלל מהסביבה. אולם, בעת מחלה או בעת סיכון למחלה, האחות יכולה להפוך למקור לצורכי תת-המערכות. תגובות האדם שנוצרות על ידי כל תתי המערכות שהוזכרו לעיל הן תוצר של מוטיבציה, ניסיון ולמידה. התגובות הללו מושפעות ממכלול של גורמים. מערכת ההתנהגות מנסה להשיג איזון על ידי הסתגלות לגירויים פנימיים וסביבתיים. היא מגדירה את כל ההתנהגויות של האדם שנוטות לחזור על עצמן, התנהגויות שמאפיינות את אופי האדם. מערכת ההתנהגות של האדם קובעת את האופן והאופי בו יתקשר האדם והסביבה וכיצד יגיב לאירועים המתרחשים בסביבתו. הערכת מצב החולה מתבססת על בדיקת תקינותם וקיומם של כל אחד מהמבנים והצרכים התפקודיים, ביחס לכל תת-מערכת. באופן תקין האדם שומר על כך, אך במקרים של מחלה - האחות נותנת סיוע חיצוני. לפיכך, על המטפל לראות את האדם כמכלול אלמנטים המרכיבים יחד מערכת התנהגות אחת. עליו לפתח כלים שעל ידם יוכל להעריך את המטופל באופן זה, ובכך לקבוע האם קיים איום ממשי או מדומה על החולה וכן להעריך האם האדם מסוגל להסתגל למחלה מבלי לערער את איזון המערכת. DOROTHY JOHNSON קורות חיים ותאור תאוריה שפיתחה(הקישור אינו פעיל)
רוזוול

רוֹזוול (באנגלית: Roswell) היא עיר בדרום-מזרח מדינת ניו מקסיקו, ארצות הברית. אוכלוסייתה מונה כ-48,000 תושבים (נכון ל-2012), והיא החמישית בגודלה בניו מקסיקו. כלכלת העיר מתבססת בעיקר על חקלאות, מחלבות, ותעשיית הנפט. בעיר ממוקם הקולג' הצבאי של ניו מקסיקו (NMMI), שנוסד ב-1891. מצפון-מזרח לעיר, על שפת נהר פקוס, נמצא פארק אגם ביטר, וממזרח לעיר ממוקם הפארק הלאומי אגמי בוטמלס. בעיר ממוקם סניף של אוניברסיטת ניו מקסיקו המזרחית. את העיר משרת שדה תעופה בינלאומי קטן בשם "מרכז התעופה הבינלאומי רוזוול". העיר הוקמה ב-1869 כאשר שני אנשי עסקים מאומהה, נברסקה, הקימו בה שני מבנים ראשונים, שהפכו בהמשך לחנות וסניף דואר. ב-1873 קיבל אחד מהם, ואן סי סמית', את תפקיד מנהל הדואר של היישוב מטעם הממשל, והוא בחר למקום את השם רוזוול על שם אביו, שהיה עורך דין באינדיאנה. העיר ידועה בעיקר בשל אירוע המכונה "תקרית רוזוול", בו על פי הטענה התרסק כביכול עב"ם ליד העיירה, ב-8 ביולי 1947; נטען כי מן ה"צלחת המעופפת" חולצו גופות של חוצנים ופריטים אחרים שמקורם בטכנולוגיה חוצנית. בסוף שנות ה-70 התעורר מחדש העניין בתקרית השנויה במחלוקת, ונרקמו סביבה תאוריות קשר רבות על מהות החפץ שהתרסק לכאורה במקום. על פי צבא ארצות הברית, השברים שנמצאו במקום הם שרידים של כדור פורח ניסיוני מפרויקט "מוֹגוּל", אך יש הסבורים שהצבא העלים מן הציבור את האמת על האירוע. הוויכוח הפך את התקרית לתופעה נרחבת בתרבות הפופולרית, והשם "רוזוול" הפך לסמל לכלל נושא העב"מים והמפגש עם תרבויות חוצניות. בעיר הוקם מוזיאון עב"מים ומכון מחקר בתחום, ובכל שנה ב-4 ביולי נערך בה פסטיבל עב"מים המארח חוקרי עב"מים ודיונים בנושא. גם סמל העיר הרשמי כולל דמות של חוצן ירוק. ברוזוול ביצע רוברט גודרד, מחלוצי מדע הטילים המודרני, את ניסויי הטילים שלו. אתר האינטרנט הרשמי של רוזוול רוזוול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוזוול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אבי בליזובסקי, תקרית רוזוול – התעלומה והפתרון, באתר ynet, 8 ביולי 2013
בר'דתי

בַּר'דַתי (בגאורגית: ბაღდათი) היא עיירה במישור קולכתי שבמערב גאורגיה; היא מרכזהּ המנהלתי של נפת בר'דתי שבחבל אימרתי. העיירה משתרעת על גדות נהר חניסצקאלי, לצד כביש כותאיסי-בר'דתי-בנארי, בגובה 200 מ' מעל פני הים. העיירה מרוחקת ב-19 קילומטרים מתחנת הרכבת של הכפר ריוני שבקרבת העיר כותאיסי. במפקד שנערך בשנת 2014, מנתה אוכלוסיית בר'דתי 3,707 נפש; בעיירה פועלים תיאטרון, בית-מוזיאון ע"ש ולדימיר מאיאקובסקי (בבית ילדותו), קתדרלת גיורגי הקדוש וקתדרלת תמר המלכה הקדושה. בבר'דתי נמצאת הקתדרה של הדיוקסיה ואני-בר'דתי. בבר'דתי ישנם מפעלי שימורים, יין ורהיטים. בר'דתי מוזכרת במקורות הכתובים החל מהמחצית הראשונה של המאה ה-17, אך לפי ממצאים ארכאולוגיים היא הוקמה ככפר בשיא ימי הביניים בשנת 1703 הטורקים העות'מאנים כבשו את הכפר והקימו בו מבצר; מבצר בר'דתי היה אחד מארבעה מבצרים טורקיים, שהגנו על הדרך מאימרתי למסחתי. בשנת 1770 מלך אימרתי סולומון הראשון הטיל מצור על המבצר בסיועם של חיילים רוסים. הנצורים פנו לאשת המלך, המלכה מַריַם, בבקשה לחוס על חייהם תמורת כניעה; אחרי שהמלכה נשבעה שהם חסינים מפגיעה, הם העבירו לידיה את המבצר והתפנו ממנו. בימינו השתמר רק המרתף של המבצר. בשנים 1990-1940 נקראה בר'דתי מאיאקובסקי (על שם המשורר ולדימיר מאיאקובסקי שנולד בה). אתר האינטרנט הרשמי של בר'דתי מדיה וקבצים בנושא בר'דתי בוויקישיתוף
ג'יל אייקנברי

ג'יל אייקנברי (באנגלית: Jill Eikenberry; ‏נולדה ב-21 בינואר 1947) היא שחקנית אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה לשנת 1988 על תפקידה בסדרה "פרקליטי אל איי". אייקנברי נולדה בניו הייבן שבקונטיקט וגדלה במדיסון, ויסקונסין ובקנזס. היא למדה ב"מכללת ברנרד" שבניו יורק ובבית הספר לדרמה שבאוניברסיטת ייל. אייקנברי החלה את דרכה עם הופעות קטנות בטלוויזיה ובקולנוע והתגלתה לראשונה בתחילת שנות ה-80 בקומדיה "ארתור" בתפקיד סוזן ג'ונסון איתה מיועד להתחתן ארתור באץ' (דאדלי מור) ובסרטו של ג'יימס קאן "Hide in Plain Sight". בשנת 1987 פרצה אייקנברי לתודעה הציבורית עם תפקידה בסדרת הדרמה פרקליטי אל איי. אייקנברי הופיעה במהלך 8 עונות הסדרה בתפקיד אן קלסי, היא זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה בשנת 1988 והועמדה 5 פעמים לפרס אמי. במהלך שנות ה-80 בהן זכתה להצלחה מקצועית בטלוויזיה הצליחה אייקנברי להתמודד ולגבור על מחלת סרטן השד שתקפה אותה. בשנת 1990 היא שיחקה במיני סדרה "An Inconvenient Woman" לצידם של ג'ייסון רוברדס ורבקה דה מורניי. בשנת 2011 שיחקה אייקנברי בדרמה של ג'ייסון רייטמן "תקועה" בתפקיד אמה של מייביס גריי (שרליז תרון) ובקומדיה ארוס בהשאלה. אייקנברי נשואה משנת 1973 לשחקן מייקל טאקר איתו היא שיתפה פעולה בסדרה פרקליטי אל איי, להם בן משותף בשם מקס ובת מנישואיו הראשונים של טאקר. ארתור (1981) ללא הסכמה (1994) - סרט טלוויזיה נעלם בפעימת לב (1996) - סרט טלוויזיה אהבה בסימן קריאה (2007) תקועה (2011) ארוס בהשאלה (2011) Chantilly Bridge (2023) פרקליטי אל איי (1986-1994) מדיה וקבצים בנושא ג'יל אייקנברי בוויקישיתוף ג'יל אייקנברי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יל אייקנברי, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יל אייקנברי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'יל אייקנברי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'יל אייקנברי, באתר Discogs (באנגלית)
GoPro

GoPro הוא מותג מצלמות אקסטרים אמריקאי. מצלמות GoPro מתאפיינות בממדים קטנים, משקל נמוך ועמידות גבוהה לנוזלים וזעזועים. השימוש המרכזי במצלמות GoPro נעשה בתחומי ספורט כגון צלילה, סקי, גלישה, צניחה חופשית, רכיבה על אופניים, נהיגה אתגרית וענפי ספורט אתגרי נוספים, בהם המצלמה מאפשרת לתעד מהלכים, ביצועים ודקות פעילות רבות. המצלמות מפותחות ומיוצרות על ידי חברת Woodman Labs שבסיסה בסן מת'יאו, קליפורניה, אשר משווקת עבור המצלמות גם אביזרים כגון תושבות לקסדה או לכידון אופניים, ערכת צלילה, מסך LCD ושלט להפעלה מרחוק. את המימון הראשוני לחברה גייס וודמן, המייסד והבעלים של החברה, באמצעות מכירת חגורות וחרוזים מהרכב המסחרי שלו. בשנת 2004 החלה החברה למכור מצלמות פילם 35 מ"מ. לאחר מכן התפתחה המצלמה למצלמה דיגיטלית אשר מקליטה קטעי וידאו בני 10 שניות. בעקבות הדגם הזה פותחה מצלמה בעלת 3 מגה פיקסל, ולבסוף הדגם אשר נמכר כיום המספק וידאו בהבחנה גבוהה. שלושת דגמי ה-HERO המוצעים כיום למכירה על ידי החברה בעלי עדשה קבועה, וכוללים מסך קטן הנמצא בחזית, ומאפשר גישה לתפריט הנשלט באמצעות הלחצנים. המצלמה מאפשרת צילומי וידאו וסטילס ברזולוציה גבוהה, וכן כוללת אפשרויות של צילום ברצף וצילום עצמי. המצלמה המוכרת ביותר[דרוש מקור] של החברה היא ה- +HERO3 העמידה למים בעומק של עד 40 מטר, ומאפשרת צילום סטילס באיכות 10 מגה פיקסל (12 MP ב-BLACK EDITION) ו-10 תמונות לשנייה, ווידאו ברזולוציה גבוהה (1080p60). בנוסף ישנה אפשרות לשליטה במצלמה בשלט רחוק מבוסס אינטרנט אלחוטי. בישראל נעשה שימוש במצלמה גם בתיעוד מבצעי בה המצלמה מותקנת על קסדות הלוחמים ומתעדת את הלחימה. שימוש כזה נעשה בצה"ל ובמשטרת ישראל (לרבות הימ"מ) ומאפשר ביצוע תחקיר מבצעי והפצת תיעוד מהקרבות לצורכי הסברה ישראלית. מדיה וקבצים בנושא GoPro בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של GoPro (באנגלית) GoPro, ברשת החברתית פייסבוק GoPro, ברשת החברתית אקס (טוויטר) GoPro, ברשת החברתית אינסטגרם GoPro, ברשת החברתית טיקטוק GoPro, סרטונים בערוץ היוטיוב GoPro, באתר פינטרסט נמרוד צוק, בורסה באקסטרים: יצרנית המצלמות GoPro תונפק בוול סטריט השבוע, באתר כלכליסט, 23 ביוני 2014 ניצן סדן, תמונות קשות: GoPro מורידה תחזיות הכנסה ומפטרת מאות עובדים, באתר כלכליסט, 8 בינואר 2018 GoPro With Nick Woodman, באתר Malakye.com גו פרו מאז ועד היום באתר גופרו הירו http://www.malakye.com/asp/front/CMSPage.asp?TYP_ID=2&ID=2831 אתר הבית מפרט טכני של HERO3+ Silver Edition
כלי רכב מנועי

כלי רכב מנועי או רכב ממונע הוא כלי רכב (לרוב גלגלי) אשר מצויד במנוע – בדרך כלל מנוע בעירה פנימית, חשמלי או בעל הנעה היברידית – ואשר אינו מסתייע בנסיעתו במסילה, דוגמת מסילת רכבת. תחת ההגדרה "כלי רכב מנועי" נכללים בדרך כלל מכוניות, קטנועים, אופנועים, טרקטורון, אוטובוסים, רכבי שטח, משאיות וטרקטורים. ההגדרה המשפטית של "כלי רכב מנועי", תלויה בחוקי המדינה הנתונה. בישראל כלי רכב מנועי מוגדר באופן הבא: "רכב המונע בכוח מיכני מכל צורה שהיא, ולרבות תלת אופנוע ואופנוע עם רכב צדי או עם גרור או בלעדיהם, ולמעט רכב הנגרר על ידי רכב מנועי". לפי בדיקות של רישום ממשלתי ומגמות היסטוריות היו בעולם נכון ל-2011 למעלה ממיליארד כלי רכב. כפול מ-500 מיליון כלי הרכב שהיו בעולם לפי הערכה ב-1986, כאשר נתונים אלה אינם כוללים רכבי שטח וציוד מכני הנדסי. ב-2012 יוצרו כ-84.1 מיליון מכוניות וכלי רכב מסחריים. סין הייתה היצרנית המובילה עם כ-19.3 מיליון, אחריה הובילה ארצות הברית עם כ-10.3 מיליון, מעט יותר מיפן שייצרה באותה שנה כ-9.9 מיליון מכוניות ומסחריות. דרגת זיהום אוויר מרכב מנועי מדיה וקבצים בנושא כלי רכב מנועי בוויקישיתוף כלי רכב מנועיים, דף שער בספרייה הלאומית חנן בר-און, היסטוריה: מיליארד כלי רכב בעולם, באתר allmag‏, 23 באוגוסט 2011 John Sousanis, World Vehicle Population Tops 1 Billion Units, wardsauto website, 15 August 2011 One Billion Vehicles Now Cruise The Planet, "news discovery" website, 18 August 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.