laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוברט רוז'דסטבנסקי

רוברט רוז'דסטבנסקי (ברוסית: Роберт Рождественский; ‏ 20 ביוני 1932, מחוז אלטאי - 19 באוגוסט 1994, מוסקבה) היה משורר רוסי וסובייטי. רוברט רוז'דסטבנסקי נולד בכפר במחוז אלטאי. אביו, סטניסלב פטקביץ', שהיה ממוצא פולני, עבד בג.פ.או. כאשר רוברט היה בן 5, הוריו התגרשו. בשנת 1941 אביו התגייס, ונהרג בשלבים האחרונים של מלחמת העולם השנייה. אמו של המשורר הייתה רופאה. בשנת 1934 עברו רוברט עם הוריו וסבתו לאומסק. עם תחילת מלחמת העולם השנייה אמו גויסה לצבא האדום, ורוברט התגורר עם סבתו. היא נפטרה בשנת 1943, ורוברט עבר לבית יתומים עד סוף המלחמה. בשנת 1945 התחתנה אמו עם איוואן רוז'דסטבנסקי, קצין בצבא האדום ששירת ביחד עם אמו. רוברט נלקח מבית היתומים וקיבל שם משפחה חדש. תחילה התגוררה המשפחה בקלינינגרד, אחר כך בלנינגרד, שם סיים את לימודי בית הספר. בשנת 1948 הם עברו לפטרוזבודסק. בשנת 1950 פרסם רוז'דסטבנסקי לראשונה את שיריו בירחון מקומי בפטרוזבודסק. הוא ניסה להתקבל ללימודים למכון לספרות במוסקבה, אך נכשל. במשך שנה הוא למד באוניברסיטת פטרוזבודסק, ובשנת 1951 מהניסיון השני התקבל ללימודים במוסקבה. בשנת 1955 התפרסם ספר שיריו, ובשנת 1956 ספר נוסף. באותה תקופה הוא פרסם גם את הפואמה הראשונה. שיריו זכו לפופולריות רבה בברית המועצות, והוא הצליח להוציא לאור מספר ספרים. בשנת 1979 הוא קיבל פרס ברית המועצות על פעילות ספרותית. במקביל לכתיבת שירים הוא שיתף פעולה עם מלחינים וזמרים רבים. בשנות ה-70 הוא עבד בשיתוף פעולה הדוק עם אלכסנדרה פחמוטובה ומיכאל טריברדייב ועם זמרים ובהם מוסלים מגומאייב ואדיתה פייכה. בניגוד למשוררים פופולריים אחרים בני דורו, כמו יבגני יבטושנקו, בלה אחמדולינה ואנדריי ווזנסנסקי, רוז'דסטבנסקי היה לויאלי לשלטון במשך כל תקופת ברית המועצות וקיבל מספר עיטורים על פעילותו הספרותית. בשנת 1986 התמנה ליושב ראש הוועדה לחקר ופרסום יצירותיו של אוסיפ מנדלשטם ופעל רבות לטיהור שמו של המשורר. הוא פעל להוצאה לאור של יצירות מאת מרינה צבטייבה ופעל לפתיחת מוזיאון על שמה במוסקבה. כמו כן היה יושב ראש ועדה להוצאה לאור של יצירות מאת ולדימיר ויסוצקי וערך את ספרו הראשון בהוצאה לאור בשנת 1981. רוברט רוז'דסטבנסקי נפטר ממחלת לב בשנת 1994 ונטמן ביישוב מגוריו "פרדלקינו". באותה שנה יצא לאור קובץ שיריו האחרונים. מדיה וקבצים בנושא רוברט רוז'דסטבנסקי בוויקישיתוף יצירות של המשורר אתר המוקדש לרוברט רוז'דסטבנסקי רוברט רוז'דסטבנסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רוברט רוז'דסטבנסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט רוז'דסטבנסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
האונה הרקתית

האונה הרקתית או הטֶמפּוֹרָלית (TA: Lobus temporalis) היא חלק מקליפת המוח, אשר נמצא מתחת למענית הצידית בכל אחת מההמיספרות של המוח הגדול. האונה הרקתית אחראית על תהליכי השמיעה. האונה הרקתית השמאלית והימנית מקושרות ביניהן על ידי כפיס המוח. באונה הרקתית נמצאים ההיפוקמפוס והאמיגדלה, שהם חלק מהמערכת הלימבית. באונה הרקתית מתבצע עיבוד של קלט המגיע מהחושים. בין היתר, היא מכילה את קליפת השמיעה הראשונית, שאחראית על עיבוד בסיסי של מידע שהתקבל ממערכת השמיעה, וגם את אזור ורניקה, שקשור להבנה של שפה מדוברת וכתובה. בתחום הראייה, באונה זו עובר המסלול הגחוני (the ventral stream) של קליפת הראייה, שבו מתבצע עיבוד חזותי מתקדם הקשור לזיהוי צורות ועצמים. באזור זה מתבצע גם עיבוד של קלט מחוש הריח. ההיפוקמפוס והאזורים המידיאליים הקרובים אליו באונה הרקתית חשובים לרכישה של זיכרונות חדשים אודות עובדות ואירועים. האזורים הצדיים והתחתונים של האונה הרקתית יחד עם אזורים אסוציאטיביים תחושתיים, חשובים לאחסון ושליפה של זיכרונות לטווח ארוך. אפילפסיה של אונה רקתית עצם הרקה מדיה וקבצים בנושא האונה הרקתית בוויקישיתוף גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה. Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson. V. S. Ramachandran, ed. (2012) Encyclopedia of Human Behavior, 2nd ed. Academic Press.
איסור האהבה

איסור האהבה (בגרמנית: Das Liebesverbot) היא אופרה קומית בשתי מערכות מאת ריכרד וגנר שהלחין וגם כתב את הליברית. זוהי האופרה המושלמת השנייה של המלחין והיא מושפעת מאוד מן האופרות הקומיות הצרפתיות והאיטלקיות. עלילת האופרה מבוססת על המחזה מידה כנגד מידה מאת ויליאם שייקספיר. וגנר הלחין אותה בשנת 1834 והיא הועלתה לראשונה במגדבורג בשנת 1836. הופעת הבכורה הוכתרה ככישלון מוחלט לאחר שהזמר הראשי שכח את הטקסט, וההופעה השנייה בוטלה לאחר קרב אגרופים שפרץ בין בעלה של הסולנית הראשית והטנור המוביל אשר גרמה לנזק בלתי הפיך לתפאורה. מאז, ועד לאחר מותו של וגנר לא הועלתה האופרה פעם נוספת על הבמות. הנושא המרכזי בעלילת האופרה, מיניות מודחקת ואירוטיקה סמויה, הם מוטיב חוזר גם בעלילות של אופרות נוספות של וגנר ובעיקר בטנהויזר, הוולקירה, וטריסטן ואיזולדה. בכולן, הוויתור וזניחת קשרי האהבה מביאים את הגיבורים לקרב לחיים ולמוות מול הסדר החברתי הקיים. האופרה הקומית איסור האהבה מסתיימת בסוף טוב כאשר החופש המיני פורץ בקרנבל ציבורי סוחף. לאחריה, פרט לאמני השירה מנירנברג, לא חזר וגנר לכתוב אופרות קומיות נוספות. פלרמו, סיציליה, המאה ה-16. פרידריך, המושל הזמני של פלרמו מכריז על איסור שתייה וקיום יחסים מחוץ לנישואין. קלאודיו הוא האדם הראשון שנתפס עובר על צו המושל ונעצר. בינתיים, מגלה מריאנה השוהה במנזר סנט אליזבט, לחברתה איזבלה כי היא אשתו של פרידריך שנטש אותה. לוציו, אציל צעיר וחברו של קלאודיו, מתחנן בפני איזבלה אחותו של קלאודיו כי תפנה למושל בבקשת רחמים על אחיה הכלוא. בבית המשפט ממתינים להופעת המושל. הוא דוחה את העצומה שהוגשה לו על ידי האזרחים לביטול האיסור שהטיל על קיום מסיבת הקרנבל. קלאודיו נידון למוות ואיזבלה אחותו מציעה את עצמה למושל אם יסכים לחון ולשחרר את אחיה. קלאודיו החושש מן המוות בחצר הכלא מסכים להצעת אחותו. איזבלה נעלבת וכועסת על הסכמתו המהירה לחילול כבודה, ואינה מגלה לו את תוכניתה האמיתית ולפיה מריאנה, היא שתיפגש עם המושל פרידריך ולא היא עצמה. בינתיים, המושל פרידריך מתכחש להסכמתו הקודמת וחותם על גזר דין המוות של קלאודיו. ברחובות העיר מפרים התושבים את צו המושל וחוגגים את הקרנבל למרות האיסור שהוטל על החגיגות. אפילו מפקד המשטרה בעצמו מתחפש על מנת שיוכל לקיים רומן אסור. פרידריך עוטה גם הוא על פניו מסכה לפני פגישתו עם איזבלה (שהיא למעשה מריאנה), אך לפתע מופתע בידי איזבלה ועוטי מסכות נוספים החושפים את צביעותו. מלך סיציליה חוזר לארמונו, ופרידריך מסולק מכהונתו ומנושל מסמכויותיו.
דינה באביט

דינה באביט (באנגלית: Dina Babbitt) (23 בינואר 1923 - 29 ביולי 2009) הייתה ציירת יהודיה אמריקאית, ילידת צ'כוסלובקיה, ניצולת שואה, הידועה בין השאר בזכות הציורים שיצרה באושוויץ. נולדה בשם אנמארי גוטליבובה בברנו, צ'כוסלובקיה (כיום צ'כיה). אמה הייתה מנהלת חשבונות ואביה אמן. הוא עזב את הבית כשהייתה תינוקת, לאחר שהתגלה, לדבריה, כי בגד באמה. היא גודלה על ידי אמה, סבתה ודודתה. בגיל 10 הצטרפה לתנועה הציונית "בלאו-וייס" (כחול-לבן) ואימצה, בעצת סבתה את השם היהודי דינה. התחילה את לימודיה בבית ספר לאומנות בפראג שם למדה פיסול ועיצוב גרפי, חצי שנה לפני פרוץ המלחמה כשהגרמנים פלשו למולדתה היא נאלצה להפסיק את לימודיה. בינואר 1942 אמה הייתה בן המיועדים לגירוש גטו טרזין דינה סירבה להיפרד ממנה והצטרפה אליה, עם הגעתן למחנה חגגה דינה יום הולדת-19. ב-1943 אמה הועלתה על טרנספורט לאושוויץ בטרנספורט המשפחות והיא הצטרפה אליה, בפעם השנייה. הטרנספורט מנה 5,000 יהודים למחנה הריכוז אושוויץ, כשהגיעו הם לא עברו סלקציה כמקובל וקיבלו מספר מיוחד (ובו המספר 6 והמלים "טיפול מיוחד") ונשלחו לגור במחנה משפחות, תופעה יחידה במינה מבחינת היהודים במחנה. כל זה כמצג-שווא של עיר עבודה פעילה, בפני הצלב האדום. במסגרת מגורי המשפחות נבנה עבור הילדים מעין מעון יום, בהסכמתו של מנגלה על קירותיו, בין היתר ציירה באביט, על פי בקשת הילדים, ציור של שלגיה ושבעת הגמדים ועוד דמויות נוספות, כמו אינדיאנים, מיקי מאוס ואחרים, וכך גילה מנגלה על כישוריה של באביט בציור ולקח אותה לבלוק הניסויים כדי לתעד בציור פורטרטים של הצוענים אותם ציירה בצבעי מים. בזכות כך שרדו היא ואימה, פעמיים, את תאי הגז. מאוחר יותר, היא ואמה נשלחו לצעדת המוות, הגיעו למחנה רוונסברוק, ומשם למחנה אחר בגרמניה שבו הועסקה בצביעת מספרים על אווירונים. הן שוחררו על ידי החיילים הרוסים ב-5 במאי 1945. בהמשך עברה באביט לפאריס והייתה שם עוזרתו של ארט באביט לו נישאה מאוחר יותר. ביחד היגרו לארצות הברית, חיו בהוליווד, ובאביט עסקה ביצירת סרטי אנימציה באולפני MGM, "האחים וורנר" ובמקומות נוספים. היא התפרסמה בזכות מלחמתה להשבת ציוריה ממוזיאון מחנה ההשמדה אושוויץ בירקנאו, מלחמה שלא צלחה. בארצות הברית נישאה לאמן ההנפשה האמריקאי, ארט באביט ונולדו להם שתי בנות. בשנת 1999 היא הצטלמה לצד יאן קומסקי בסרט דוקומנטרי על החיים במחנה ריכוז. בשנת 2008 יצא ספרון קומיקס בן 6 עמודים, המתאר את חייה, במחאה על סירוב מוזיאון אושוויץ להחזיר לה את ציוריה. הקומיקס אויר על ידי מר אדמס (Mr. Adams) ומר קוברט (Mr. Kubert) מאיירים מפורסמים באותה תקופה. הטקסט נכתב על ידי רפאל מדוף (Rafael Medoff), מנהל מכון דייוויד ס. ווימן לחקר השואה (David S. Wyman Institute for Holocaust Studies). אמנית יהודייה תובעת השבת תמונות שציירה כאסירה באושוויץ, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2006 ג'ורג' ג'ין יוסטינס, מיקי מאוס על שקי נייר, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2008 גליה יהב, יום הזיכרון לשואה || לצייר בשביל לשרוד, באתר הארץ, 8 באפריל 2013 דינה באביט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) דינה באביט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) herstreet, דינה באביט (דינה גוטליבובה) (1923-2009), באתר רחוב משלה, ‏2017-04-24 יהודית קול־ענבר, על רוח האדם באושוויץ־בירקנאו, באתר הארץ, 2 באפריל 2017 המוזיאון באושויץ לא יחזיר ציורי ניצולה, באתר ערוץ 7 Gustines, George Gene (2008-08-09). "Comic-Book Idols Rally to Aid a Holocaust Artist". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-02-21.
ג'ון רולס (שחקן)

ג'ון רולס (באנגלית: John Rawls; נולד ב-4 במאי 1972) הוא שחקן קולנוע ניו זילנדי שהופיע בסרטים "ההוביט: מסע בלתי צפוי" ו"30 ימים של לילה". רולס נולד באנגליה וגדל בעיר המילטון שבניו זילנד. ב-2007 השתתף רולס בסרט הערפדים "30 ימים של לילה" בתור הערפד זוריאל. בשנת 2010 שיחק בפרק אחד בעונה הראשונה של הסדרה "ספרטקוס" והופיע בתפקיד קטן בפנטזיית הפעולה "דרכו של הלוחם". בשנת 2012 צורף רולס לפרויקט הענק של פיטר ג'קסון "ההוביט: מסע בלתי צפוי", שם שיחק רולס בתפקיד האורק הרשע יאזנג. ג'ון רולס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
באפילה

באפילה (באנגלית In Darkness) הוא סרט דרמה פולני משנת 2011 שבויים על ידי אניישקה הולנד (אנ'). הסרט מבוסס על סיפור אמיתי ומספר את סיפורו של לאופולד סוחה, עובד ביוב בעיר לבוב תחת הכיבוש הנאצי. בהתבסס על היכרותו עם מערכת הביוב של העיר, הוא נתן מחסה לקבוצת יהודים מגטו לבוב במהלך השואה. הסרט, המוקדש למארק אדלמן, הוא הפקה משותפת פולנית-גרמנית-קנדית. התסריט נכתב על ידי הסופר היהודי-קנדי דייוויד שאמון (אנ'). קריסטינה חיגר היא הניצולה האחרונה מקבוצת היהודים שניצלה על ידי סוחה והסרט מבוסס בחלקו על ספרה האוטוביוגרפי, "הילדה בסוודר הירוק". הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 2012. אתר האינטרנט הרשמי של באפילה (באנגלית) "באפילה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "באפילה", באתר נטפליקס "באפילה", באתר AllMovie (באנגלית) "באפילה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "באפילה", באתר Metacritic (באנגלית) "באפילה", באתר אידיבי "באפילה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טריילר הסרט, קדימון הסרט באתר יוטיוב אבנר שביט‏, יום השואה 2012: ראיון בלעדי עם תסריטאי "באפילה", באתר וואלה, 18 באפריל 2012 עופר אדרת, מתעלות הביוב של הגטו לאוסקר, באתר הארץ, 4 בפברואר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רחוב תות, סיפור לא פשוט

"רחוב תות, סיפור לא פשוט" (באנגלית: And to Think That I Saw It on Mulberry Street, בתרגום חופשי: "ולחשוב שראיתי את זה ברחוב תות עץ") הוא ספר ילדים מאת דוקטור סוס. זהו הספר הראשון שכתב דוקטור סוס לילדים והוא פורסם לראשונה בשנת 1937. את הסיפור תרגמה לעברית לאה נאור. הסיפור מתמקד בילד צעיר (במקור-האנגלי שמו מרקו, ובתרגום-העברי שמו איננו מוזכר) בעל דמיון שופע, הרוצה לספר לאביו על הדברים שראה ביוצאו מן הבית. הבעיה היא, שהילד נוטה להפריז ולציין דברים אבסורדיים, שנשמעים חסרי-אמינות. יום אחד, בהולכו ושובו מבית הספר, הוא לא הבחין בדבר זולת סוס ועגלה, אשר חלפו ברחוב ששמו "רחוב תות" (במקור: רחוב מאלברי - Mulberry Street - שם רחוב ילדותו של דוקטור סוס). הוא ידע שזה מאוד לא מלהיב וסתמי לספר על דבר פשוט כל כך. אז כדי להוסיף עניין, הילד הפך את הסוס והעגלה, בדמיונו, לדברים פחות נפוצים. הוא הגיע לסיפור, שבו הסוס והעגלה הפכו לפיל כחול עם שתי ג'ירפות מצדדיו, הגוררים תזמורת, המנגנת בעת הנסיעה. בנוסף נכח קרון-מגורים ובו איש מבוגר המאזין לתזמורת. זולת דברים אלו הופיע דברים נוספים כאשר בסוף בסוף הופיעו אדם מסין, קוסם המבצע את האשליה הקלאסית ובה נשלף ארנב מן המגבעת ואיש עם זקן ארוך מאוד, המקווה להשיג ספר שיעזור לו. בשלב זה הגיע הילד בחזרה אל ביתו. מתוך כנות מוחלטת הודה הילד שהוא לא ראה דבר מלהיב, זולת הסוס והעגלה, שהופיעו במציאות ולא מתוך בדיה. רחוב תות, סיפור לא פשוט, באתר OCLC (באנגלית) רחוב תות ספור לא פשוט מחבר/ת: דוקטור סוס עברית: לאה נאור הוצאה: כתר, 1990 מתוך האתר של לאה נאור
ג'ק לורד

ג'ון ג'וזף פטריק ריאן (באנגלית: John Joseph Patrick Ryan), המכונה בשם הבמה ג'ק לורד (באנגלית: Jack Lord; ‏30 בדצמבר 1920 - 21 בינואר 1998) היה שחקן קולנוע, תיאטרון, וטלוויזיה אמריקאי. ב-1955 השתתף בסרט "משפטו של בילי מיטשל" לצדו של גרי קופר. ב-1958 השתתף בסרט "איש המערב" לצדו של גרי קופר. לורד ידוע בייחוד בתפקיד "סטיב מקגארט", גיבור סדרת הטלוויזיה "הוואי חמש-אפס" ששודרה בין 1968 ל-1980. הסדרה תיארה יחידת משטרה בהוואי, וזכתה לפופולריות רבה בעת שידורה, לא מעט בשל משחקו של לורד. בטרם כיכב בסדרה שיחק במספר רב של סרטי קולנוע וטלוויזיה. בין תפקידיו הידועים, תפקיד סוכן ה-CIA "פליקס לייטר" דמות חוזרת בסדרת סרטי ג'יימס בונד, אותה שיחק לורד בסרט "ד"ר נו". מדיה וקבצים בנושא ג'ק לורד בוויקישיתוף ג'ק לורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ק לורד, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ק לורד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ק לורד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כורזים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כורזים – יישוב קדום ואתר ארכאולוגי השוכן ברמת כורזים כורזים – יישוב קהילתי ברמת כורזים רמת כורזים – רמה בזלתית במזרח הגליל, המפרידה בין עמק החולה לארץ כינרות.
עין חרוד איחוד

עֵין חֲרוֹד (אִחוּד) הוא קיבוץ באזור הצפון בעמק חרוד שבעמק יזרעאל השייך למועצה אזורית הגלבוע. הוא אחד משני קיבוצים שהתפלגו מקיבוץ עין חרוד. קיבוץ עין חרוד ההיסטורי הוקם בשנת 1921 והיה לקיבוץ הגדול הראשון בארץ ישראל. הוא הוקם ליד מעין חרוד ומכאן שמו. לאחר מכן עבר לגבעה סמוכה הנקראת "גבעת קומי" על שם הכפר הערבי 'קומיה'. בשנת 1952 התפלג הקיבוץ על רקע אידאולוגי לשתי יחידות נפרדות שקיימו קיבוצים נפרדים באותו יישוב, האחת מזוהה עם מפ"ם והשנייה עם מפא"י. בהמשך הוחלט על הפרדה גמורה: האדמות והנכסים חולקו בצורה שווה בין שתי הקבוצות, ובשנת 1954 עברה הקבוצה המזוהה עם מפא"י מעט צפונה, ונפרדה משטחי המגורים של הקיבוץ ההיסטורי. קבוצה זו הקימה קיבוץ בשם עין חרוד איחוד, והקיבוץ ההיסטורי החל להיקרא מאז עין חרוד מאוחד. רוב מייסדי עין חרוד, תומכי מפא"י, עברו ל"איחוד". רוב הצעירים, תומכי מפ"ם, נשארו ב"מאוחד". עין חרוד איחוד נותר קיבוץ שיתופי עד שנת 2023. כלכלת הקיבוץ מתבססת על חקלאות ותעשייה. בחקלאות יש לקיבוץ גידולי שדה מטעים ופרדסים, רפת מהגדולות בישראל ודיר עם כבשים שמשווקות אף לירדן. בתעשייה בבעלות הקיבוץ מפעל מתכת בשם פלבם לייצור מטבחים תעשייתיים מנירוסטה. מפעל נוסף הוא ריקור שמייצר מכשירי קירור למצלמות אינפרא אדומות. בתחום התיירות ואטרקציות בקיבוץ צימרים מבתי ובתי עץ עם גינון וחדר אוכל פרטי לאורחי המקום. בנוסף בקיבוץ יש אורווה לרכיבה על סוסים, בריכה לחברי ואורחי הקיבוץ ומאפיה. בתחום הקיבוץ שוכן המשכן לאמנות ומוזיאון למדע והיסטוריה בית שטורמן עם פוחלצים מרשימים ומוטציות ובו גם סליק ישן. כמו בשאר הקיבוצים עוסקים חברים בעבודות חוץ. הקיבוץ שותף בבעלות יחד עם עין חרוד מאוחד, במשכן לאמנות על שם חיים אתר ובית שטורמן. בקיבוץ מקיימים חגים חילוניים וחקלאיים לצד חגים דתיים. בקיבוץ קיים בית כנסת המשרת גם את תושבי היישובים הסמוכים. מדיה וקבצים בנושא עין חרוד איחוד בוויקישיתוף אתר קיבוץ עין חרוד איחוד אתר חברת פלבם עין חרוד איחוד באתר הרשות לפיתוח הגליל עין חרוד איחוד (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מפה בהוצאת הקרן הקימת, 1927, עם סימון הכפר 'קומיה', באתר הספרייה הלאומית, אוסף אמיר כהנוביץ
הים הידוע

הים הידוע (בלטינית: Mare Cognitum - "מארה קוגניטום") הוא ים ירחי הממוקם באגן אוקיינוס הסערות שעל הירח. הים הידוע, בדומה ליתר הימים הירחיים, אינו ים אלא עמק המכוסה בזלת. צפונית מערבית לים הידוע מצוי רכס הרי ריפאאוס. הים קיבל את שמו בשנת 1964 לאחר שנחתה בו הגשושית האמריקאית ריינג'ר 7. האגן בו מצוי הים הידוע נוצר בעידן האמבריאני התחתון. הבזלת כיסתה את הים בעידן אימבריאני העליון. מספר גשושיות וחלליות נחתו בים הידוע ובהן לונה 5, ריינג'ר 7, סורבייר 3 ואפולו 12. אפולו 14 נחתה בסמוך לים הידוע. מדיה וקבצים בנושא הים הידוע בוויקישיתוף נתוני הים הידוע באתר USGS
הרי ריפאאוס

הרי ריפאאוס (בלטינית: Montes Riphaeus) הם רכס הרים המצויים על פני הירח, בקצה הצפון מערבי של הים הידוע, ובקצה הדרום מזרחי של אוקיינוס הסערות. רכס ההרים מתפרס מכיוון צפון - צפון מזרח לכיוון דרום - דרום מערב. הרכס ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות: 7.7° דרום, 28.1° מערב. רוחבו המרבי של הרכס 189 ק"מ, אולם לאורף מרבית הרכס רוחבו הוא בין 30 ל-50 ק"מ. הרכס נקרא על שם ההרים הריפאנים (הרי ריפאן) המוזכרים בידי גאוגרפים רבים מהעת העתיקה, ואשר מיקומם אינו ידוע. מדיה וקבצים בנושא הרי ריפאאוס בוויקישיתוף
ההרים הריפאנים

ההרים הריפאניים או הרי ריפאן הם רכס הרים המוזכר בכתבי גאוגרפים מהעת העתיקה ובהם אפולוניוס מרודוס, אריסטו, הקאטאוס ממיטוס, היפוקרטס, תלמי ופלוטרכוס. מיקומם של הרים אלה אינו ידוע, אולם הכותבים מציינים כי ההרים מושלגים. כתבים מאוחרים יותר, מהתקופה הרומית מתייחסים בכינוי זה להרים המצויים בצפונה של אירופה, או בצפון אסיה. פומפוניוס מלא ממקם את ההרים בצפון הרחוק, באזור החוג הארקטי ופליניוס האב מתייחס בכינוי זה להרי אורל שברוסיה. נואה ובסטר בספרו משנת 1823 מציין כי המלומדים של העת העתיקה התכוונו להרי האלפים. תאולוגים נוצריים מייחסים את ההרים לארצו של ריפת בן גומר, המוזכר בספר בראשית, פרק י', וכן להרי רפא המוזכרים בספר היובלים (פרק ח'). הרי רפא מזוהים על ידי מלומדים נוצריים עם הרי האורל. הרי ריפאאוס, על פני הירח, נקראים על שם ההרים הריפאנים.
יופי של חביתה מקושקשת

יופי של חביתה מקושקשת (באנגלית: !Scrambled Eggs Super) הוא ספר ילדים מאת דוקטור סוס. הסיפור מסופר מזווית ראייתו של הילד "אוֹפִי-בֶּן- פּוֹפִי" שהגיע למסקנה הבאה: לחביתה יש תמיד טעם זהה, זאת משום שהביצים מגיעות תמיד מתרנגולת. עקב כך הוא ליקט ביצים שהוטלו על ידי חיות אחרות, חיות שונות ומשונות, המטילות ביצים שונות זו מזו. בספר צוינו גם חיות שהילד נמנע מהוספת הביצים שלהן לחביתה כיוון שטעמן אינו מוצלח. בסופו של דבר הצטברה כמות ענקית של ביצים ומסיבה זו היה צורך גם בכמות ענקית של כלים לשם הכנת החביתה. יופי של חביתה מקושקשת, באתר OCLC (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ים הומבולדט

ים הומבולדט (בלטינית: Mare Humboldtianum - "מארה הומבולדטיאנום") הוא ים ירחי הקרוי על שם אלכסנדר פון הומבולדט, הממוקם באגן הומבולדט על פני הירח, מזרחית לים הקור. ים הומבולדט, בדומה ליתר ימות הירח, אינו ים, אלא עמק המכוסה בזלת. ים הומבולדט ממוקם בצפון מזרח הצד הקרוב של הירח, וחלקו נמצא בצד הרחוק של הירח. בשל מיקומו, ניתן לראות את ים הומבולדט במהלך ליברציה, כאשר בחלק מימות החודש לא ניתן לראות את הים מפני כדור הארץ. ים הומבולדט ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות: 56.8° צפון, 81.5° מזרח. קוטרו של ים הומבולדט 273 ק"מ. שטחו של אגן הומבולדט בו מצוי ים הומבולדט הוא 600 קמ"ר. שמו של ים הומבולדט ניתן לו על ידי יוהאן היינריך מאדלר, והוא אחד משתי ימות הירח הנקראות על שם אישים (הים השני הוא ים סמיית'). השם אומץ רשמית בשנת 1935. בסיס העמק נוצר בעידן ההנקטריאני. הבזלת כיסתה את העמק במהלך התקופה האימבריאנית העליונה. מדיה וקבצים בנושא ים הומבולדט בוויקישיתוף נתוני ים הומבולדט באתר USGS
ים סמיית'

ים סמיית' (בלטינית: Mare Smythii - "מארה סמיית'יי") הוא ים ירחי הממוקם לאורח קו המשווה של הירח, בקצה המזרחי של הצד הקרוב של הירח. הים ממוקם דרומית למכתש נפר ולים הקצה. צפונית מערבית לים סמיית' מצויים מכתש שוברט ומכתש שוברט B. מדרום לים סמיית' מצוי מכתש קסטנר. בדומה לשאר ימות הירח, ים סמיית' אינו ים, אלא עמק המכוסה בזלת. ים סמיית' קרוי על שם האסטרונום הבריטי ויליאם הנרי סמיית', והוא אחד משתי ימות ירחיות הקרויות על שם אישים (הים השני הוא ים הומבולדט). אגן סמיית', בו מצוי ים סמיית', נוצר בעידן ההפרה נקטריאני. הבזלת כיסתה את העמק בעידן האימבריאני העליון. מדיה וקבצים בנושא ים סמיית' בוויקישיתוף נתוני ים סמיית' באתר USGS
ים הקצה

ים הקצה (בלטינית: Mare Marginis - "מארה מרגיניס") הוא ים ירחי הממוקם בקצה הצד הקרוב של הירח. בדומה ליתר ימות הירח, אין מדובר בים, אלא בעמק המכוסה בזלת. ים הקצה ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות 13.3° צפון, 86.1° מזרח. קוטרו של ים הקצה כ-420 ק"מ. בשל המאפיינים יוצאי הדופן של ימה זו, ובייחוד גבולות ימה, סבורים הגאולוגים כי הימה היא משטח לבה המכסה מכתש פגיעה שעומקו כ-300 - 800 מטרים מתחת לפני הימה. מדיה וקבצים בנושא ים הקצה בוויקישיתוף נתוני ים הקצה באתר USGS
כנימות

כנימות (שם מדעי: Sternorrhyncha) היא תת-סדרה מסדרת הפשפשאים הכוללת מספר קבוצות שבעבר היו כלולות תחת תת-סדרת אחידי הכנף. בעולם ידועים מעל ל-13,200 מינים. בישראל נפוצים כ-400 מהם. שמה הלטיני של הסדרה מרמז על מבנה החדק בחרקים אלו, אשר יוצא בצידו התחתון של החרק, בין הראש לחזה. בני תת-סדרה זו נפוצים בכל רחבי העולם וניזונים בדרך כלל מעלים בלבד. יש ביניהם מזיקים רבים לגידולים חקלאיים ולצמחי נוי. רבים מציגים תופעות מורפולוגיות מעניינות, כגון רביית בתולים, דו-צורתיות זוויגית ואף אאוסוציאליות. כנימות עש Aleyrodoidea כנימות עלה Aphidoidea כנימות מגן Coccoidea פסילות Psylloidea פילוקסרה Phylloxeroidea מדיה וקבצים בנושא כנימות בוויקישיתוף כנימות, באתר ITIS (באנגלית) כנימות, באתר NCBI (באנגלית) כנימות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כנימות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
קלמנס השני

האפיפיור קלמנס השני (בלטינית: Klemens II, במקור: Suidger, Graf von Morsleben und Hornburg, זידגר, גרף פון מורסלבן והורנבורג; נפטר ב-9 באוקטובר 1047) היה אפיפיור מ-25 בדצמבר 1046 ועד מותו. ראשון בסדרה של אפיפיורים ממוצא גרמני שמונו על ידי היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחר שהדיח את קודמיהם. זידגר נולד בהורנבורג, סקסוניה התחתונה בשנת 979. ב-1040 התמנה לבישוף במברג. ב-1046 הצטרף להיינריך השלישי במסעו לאיטליה ובדצמבר אותה שנה השתתף בוועידה האקומנית בסוטרי. הוועידה הדיחה הן את האפיפיור המכהן בכוח זרועו, בנדיקטוס התשיעי וסנדקו, שרכש את הכהונה גרגוריוס השישי, והן את הטוען לכתר, סילבסטר השלישי ומינתה, בהשפעתו של היינריך השלישי, את זידגר (שנטל לעצמו את השם קלמנס השני) כמועמד מוסכם שיביא יציבות לכס הקדוש. אחד ממאבקיו של קלמנס השני היה בתופעת השמעונות, רכישת משרות כהונה בכסף, ששיאה היה ברכישת הכהונה האפיפיורית על ידי גרגוריוס השישי. מיד לאחר ההכתרה יצאו המלך והאפיפיור הנבחר לרומא, שם הכתיר קלמנס את היינריך לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. באופן נדיר, קלמנס נותר בישוף במברג במקביל לכהונתו כבישוף רומא (משרתו הכנסייתית של האפיפיור). לדבר הייתה משמעות כלכלית בתקופה הפיאודלית כיוון שהבישוף שהוא גם שליט פיאודום קיבל מיסים מאנשי הדיוקסיה שלו. קלמנס ליווה את היינריך במסעו חזרה לגרמניה ובמסעו חזרה לרומא חלה. הוא מת בדרכו חזרה, ליד פזארו. גופתו הושבה לעירו והוא נקבר בקתדרלת במברג, כך שקברו הוא קבר האפיפיור היחיד מצפון להרי האלפים. מיד לאחר היוודע דבר מותו של קלמנס, נכנס בנדיקטוס התשיעי לארמון הלטראנו ונטל לעצמו מחדש את כתר האפיפיור. ערך באנציקלופדיה הקתולית (באנגלית) קלמנס השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אלבוקרקי

האם התכוונתם ל... אפונסו דה אלבוקרקי – מצביא ומדינאי פורטוגזי בן המאה ה-16 אלבורקורק – עיר במחוז בדחוס שבספרד אלבקרקי – עיר בניו מקסיקו
אנג'לו רוטה

אנג'לו רוטה (באיטלקית: Angelo Rotta;‏ 9 באוגוסט 1872 – 1 בפברואר 1965), יליד מילאנו, היה שגריר הוותיקן (נונציו) בהונגריה בשלהי מלחמת העולם השנייה וחסיד אומות העולם. בתקופת שירותו מטעם הוותיקן בבולגריה, נחשף לסבלם של יהודי אירופה תחת השלטון הנאצי והיה שותף למאמץ להשגת אישור עלייה (סרטיפיקטים) לארץ ישראל לכמה שיותר מיהודי בולגריה. ב-24 במרץ יעץ רוטה לממשלת הונגריה למתן את תוכניותיה ביחס ליהודים. ביום התחלת הגירושים להשמדה (15 במאי 1944) מחה רוטה בשם האפיפיור נגד הגירוש המתוכנן, אך ללא הועיל. ב-26 ביוני 1944, לאחר שקיבל לידיו את דו"ח ורבה-וצלר המתאר את ההשמדה באושוויץ, מסר רוטה, כנציג האפיפיור בהונגריה, מכתב מחאה מטעם האפיפיור פיוס ה-12 נגד גירוש יהודי הונגריה לעוצר הכתר ההונגרי, מיקלוש הורטי. אף שהניסוח היה חמקמק, הייתה זאת הפעם הראשונה שהאפיפיור יצא נגד רצח היהודים שהתרחש ברחבי אירופה באותה עת. באותו יום וכפי הנראה בהשפעת המכתב, התכנסה מועצת הכתר ההונגרי וקיבלה החלטה על הגירה של 7,800 יהודים בעלי סרטיפיקטים. לאחר עליית מפלגת "צלב החץ" בהונגריה, שתמכה במדיניות הנאצית, התרבו מחאותיו של רוטה בפני השלטון. בין השאר, פעל להשגת מסמכי הצלה שונים ליהודים יחד עם דיפלומטים נוספים מארצות נייטרליות, (שהוכרו אף הם, בתום המלחמה, כחסידי אומות העולם) בהם ג'ורג'ו פרלסקה איש העסקים האיטלקי שפעל בשגרירות הספרדית, פרידריך בורן, הציר השווייצרי בארגון הצלב האדום וקרל לוץ דיפלומט שווייצרי, והצליח להשיג מסמכי הגנה מטעם הוותיקן לכ-2,500 יהודים. הסתייע רבות במזכירו האישי ג'נארו ורולינו שזכה אף הוא להכרה כחסיד אומות העולם. הצלת יהודים במהלך השואה מדיה וקבצים בנושא אנג'לו רוטה בוויקישיתוף דמותו של פיוס ה- 12 ופועלו, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח הפצת דו"ח אושוויץ ודו"ח שואת יהודי הונגריה והשפעותיה(הקישור אינו פעיל)
הליכת ירח

האם התכוונתם ל... פעילות חוץ-רכבית הליכת ירח (ריקוד) הליכת ירח מתוך שינה – ראו סהרוריות