מייק גרסון

מייק גרסון (באנגלית: Mike Garson; נולד ב-29 ביולי 1945) הוא פסנתרן ומלחין יהודי אמריקאי. בנוסף לקריירת סולו כפסנתרן ומלחין ג'אז, שיתף פעולה כנגן עם דייוויד בואי ולהקות הרוק Nine Inch Nails, הסמאשינג פאמפקינס, נו דאוט ועוד. גרסון מתאפיין בנגינת קטעי סולו סוחפים, בגוון ג'אזי, בתוך מסגרת של שיר רוק, כמו למשל ב-Aladdin Sane של בואי. גרסון, בן למשפחה יהודית מניו יורק, החל לנגן פסנתר בגיל שבע ובמשך עשר שנים קיבל חינוך קלאסי. הוא בוגר קולג' ברוקלין, גויס לצבא ארצות הברית ולאחר שחרורו מהשירות הצבאי הצטרף ללהקת רוק בשם Brethren. בהמשך התנסה גם בג'אז, ניגן עם מל טורמה ואחרים וקיבל שיעורי פסנתר מביל אוונס. הזמר דייוויד בואי שמע את גרסון מנגן במסגרת להקה בה היה גרסון שותף בראשית שנות ה-70 וביקש ממנו להצטרף אליו למסע ההופעות שערך בעקבות אלבומו The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars בשנת 1973. גרסון השתתף גם בהקלטות האלבום הבא של בואי, Aladdin Sane באותה שנה ונגינתו מקנה לאלבום צליל מיוחד שהוגדר כג'אז-אוונגארד, בפרט בסולו בשיר הנושא. שנה לאחר מכן השתתף גרסון באלבומו של בואי Diamond Dogs וליווה את שותפו ליצירה עם בואי, מיק רונסון, בסיבוב ההופעות שלו. הוא השתתף גם באלבומו של בואי Young Americans‏ (1975) ושב לשתף עמו פעולה בשנות ה-90 בפסקול סדרת הטלוויזיה "הבודהה מהפרברים" (The Buddha of Suburbia) ב-1993, בפרויקט Outside ‏(1995), באלבום Earthling ‏(1997), בסדרת הופעותיו בשנת 2000, באלבום Heathen מ-2002 שזכה לשבחי הקהל והביקורת ונחשב לשובו של בואי לקדמת הבמה, באלבומו Reality מ-2003 ובמסע ההופעות האינטנסיבי שליווה אותו (A Reality Tour). ב-1974 עבר גרסון ללוס אנג'לס והיה לנגן אולפן מבוקש ועסוק. ב-1978 ניגן עם נגני הג'אז פרדי האבארד וסטנלי קלארק. ב-1982 הצטרף ללהקת " Free Flight", אשר ניגנה מוזיקה מגוונת ששילבה מוזיקה קלאסית, ג'אז ו-פאנק (Funk). ב-1999 ליווה גרסון את להקת הסמאשינג פאמפקינס במסע הופעותיהם בעקבות תקליטם Adore. לאחר סיום מסע ההופעות הצטרף לסולן הלהקה, בילי קורגן בהקלטת הפסקול לסרט הקולנוע סטיגמטה. באותה שנה השתתף באלבומם של Nine Inch Nails, ‏"The Fragile". ב-1981 השתתף גרסון בסיבוב הופעות של צ'יק קוריאה. באוקטובר 2007 הופיע גרסון בישראל עם אביב גפן. במרץ 2016 הופיע פעם נוספת עם גפן בישראל, וביצעו בין השאר את "Space Odity" כמחווה לדייוויד בואי. במקביל לפעילותו כפסנתרן ליווי של כוכבי רוק, פיתח גרסון קריירה של פסנתרן ג'אז והוציא מספר אלבומים, בהם אלבום הסולו הראשון שלו, Avant Garson (מ-1979), Serendipity (מ-1986) ו-Oxnard Sessions, Vol.1 (מ-1992), שזכו לשבחי הביקורת, ועוד. ב-2011 הוציא את האלבום The Bowie Variations, המציג גרסאות אישיות לשירים של בואי. מבקר המוזיקה אלכס הנדרסון מציין אותו כאחד מפסנתרני הג'אז הבודדים המסוגלים לנגן ג'אז טוב ועם זאת להרגיש בבית ולשלב לחנים וביצוע מהעולמות המוזיקליים של הרוק, ה-funk, ההיפ הופ והקאנטרי. מדיה וקבצים בנושא מייק גרסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מייק גרסון מייק גרסון, ברשת החברתית פייסבוק מייק גרסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייק גרסון, ברשת החברתית אינסטגרם מייק גרסון, סרטונים בערוץ היוטיוב מייק גרסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייק גרסון, באתר AllMovie (באנגלית) מייק גרסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מייק גרסון, באתר AllMusic (באנגלית) מייק גרסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) מייק גרסון, באתר Discogs (באנגלית) מייק גרסון, באתר Songkick (באנגלית) דנית צמית, הפסנתרן של בואי: "הוא ידע שהוא ימות ב-2016", באתר ynet, 5 בדצמבר 2019 אור ברנע, "גם אני קצת משיגנע", באתר ynet, 14 באוקטובר 2007 דיסקוגרפיה מלאה ביקורת על האלבום Conversations with My Family באתר Allmusic