laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רייזל פרידמן

רייזל פרידמן או בקיצור ר. פרידמן, היא סופרת חרדית שעיקר יצירתה הוא סיפורים קצרים. עסקה גם בשכתוב מרבית ספריהם של מאיר להמן ושלמה כהן ובהתאמתם לילדים חרדים. בשנות ה-80 התחילה פרידמן את עבודתה הספרותית ככותבת סיפורי-צדיקים בעיתון "המודיע" וכעורכת המדור לילדים בעיתון "המחנה החרדי". בין השנים תש"ן-תשנ"ז תרגמה, עיבדה וכתבה מחדש את ספריהם של מאיר להמן ושלמה כהן, שנכתבו במקור בעיתון דער איזראעליט לקהל יהודי מרכז אירופה שהשתייכו לנאו-אורתודוקסיה. עלילת הספרים, להוציא את הספרים ההיסטוריים של ליהמן, הייתה לרוב מבוססת על רומן בין בחור לבחורה כעלילה מרכזית, כמו גם שיחות בין הגיבורים שנושאם ההשקפה היהודית. כיוון שהספרות החרדית אינה מקבלת בעין יפה סיפור אהבה בין בחור לבחורה ושיח מעמיק בנושאי אמונה אינם מקובלים בספרותה לנוער, צנזרה פרידמן את הסיפורים ועיבדה אותם לגיל הצעיר. הסיפורים המעובדים זכו לפופולריות רבה בקרב הציבור החרדי, ויצאו לאור בסדרה בת עשרים ושישה כרכים. הופעת הסדרה לוותה בתגובות בעד ונגד התרגום מחדש שפורסמו בעתונות החרדית. במסגרת העיבוד אף נוקדו הספרים ונוספו עליהם איורים, לרוב מאת א. גולדהבר. מעת לעת, בעיקר לקראת החגים, כותבת פרידמן סיפורי צדיקים בעיתונים החרדיים. חלקם מקובץ לאחר מכן ויוצא לאור כספרים. בנוסף, פרידמן כתבה ספרים רבים המתארים כביוגרפיה את תולדות חייהם של רבנים ואדמו"רים רבים, וכתבה גם מספר ספרים העוסקים בחזרה בתשובה. אחרים איבערן בריק: ערצעהלונג (יידיש) מחיי אבא: שיחות החפץ חיים, עריכה, קטעי תרגום והידור. קיצור ל"ט מלאכות שבת בלווי ציורים לילדים, נלקט ונערך על ידי חברי מכון תורת חיים; מעובד על ידי ר. פרידמן 1000 ספורים קטנים על אנשים גדולים, בתוספת אלף תמונות של גדולי ישראל, מאת הרב גדליה סגל; תרגום ועריכה - ר. פרידמן. לקט ספורי פרשת השבוע לנוער מאת שטיינברג, נ"י; מעובד על ידי ר. פרידמן אילת השחר: קורותיה של מדרשה לחוזרות בתשובה צרור סיפורים: לקט נבחר ח"י ספורים: שמונה עשר ספורים נבחרים (3 כרכים) בזכות כבוד אב בזכות מצווה אחת האנוסים הצעירים בממלכת האינדיאנים מטבעות של אש: מבחר ספורים בדרך אל האושר: סיפורו של נער "בן טובים" שמצא את דרכו ליהדות הצרופה הנערים מעבר לגשר: ספורם המופלא של שני נערים ששבו לצור מחצבתם מי אני?: ספור חייהם המסעיר של שני אחים בשנות הפרעות והפוגרומים באוקראינה באש ובמים - תולדות חייו של מוהרנ"ת מברסלב. איש השבת - סובוטא : פרקי הוד מחייו של רבי אליעזר ננס רשימת הפרסומים של רייזל פרידמן, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של רייזל פרידמן, באתר "סימניה" רייזל פרידמן, דף שער בספרייה הלאומית ראו למשל: אורי עופר, האמנם דידן עדיף מדידיה? - הרהורים בעקבות היזמה לשכתב סיפורי הגרי"מ להמן זצ"ל, המודיע, כ בתמוז תש"ן (13.7.1990) עמ' ו; ב יעקב, בקורת לבקורת - בעקבות הפולמוס סביב הספר הנסיך היהודי מאת ר פרידמן ע"פ הרב מ להמן, המודיע, כז בתמוז תש"ן (20.7.1990) עמ' ו; מיכאל צורן, מהטירה לבית המדרש, כרך שני מסדרת סיפוריו המשוחזרים של הרב להמן מאת ר פרידמן, המודיע, ד בטבת תשנ"א (12.21.1990) עמ ו.
מזכיר צבאי

מזכיר צבאי הוא יועץ מטעם הצבא לממלא תפקיד ציבורי בכיר, אשר מתאם בין ממלא התפקיד ובין הצבא, ומייעץ לו בסוגיות של צבא וביטחון. בעוד במדינות זרות כמו בריטניה המזכיר הצבאי נושא בתפקיד בעל השפעה של ממש, כמו אחראי על מינויים ומשמעת של הקצונה הבכירה, בישראל תפקידו מסתכם בעדכון מודיעני לנושא המשרה בלבד; גם אם אין לו השפעה כלל על תפקודו של הצבא כמו במקרה של נשיא המדינה, שלא מהווה חלק מצמתי קבלת ההחלטות במדינה בנושאי ביטחון. בבריטניה מתקיימת משרת מזכיר צבאי לשר ההגנה משנת 1795. בישראל מתקיימות שלוש משרות של מזכיר צבאי: המזכיר הצבאי של ראש הממשלה: קצין בדרגת אלוף. ממאי 2024 מכהן בתפקיד אלוף רומן גופמן. המזכיר הצבאי של שר הביטחון: קצין בדרגת תת-אלוף. ממאי 2023 מכהן בתפקיד תא"ל גיא מרקיזנו. המזכיר הצבאי של נשיא המדינה: קצין בדרגת תת-אלוף. מיולי 2022 מכהנת בתפקיד תא"ל נעמה רוזן גרימברג (האישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה). בעבר היו דרגותיהם של המזכירים הצבאיים נמוכות יותר (סגן-אלוף ואחר כך אלוף-משנה למשל נחמיה ארגוב). כאשר ראש הממשלה הוא גם שר הביטחון, מכהן אדם אחד כמזכיר צבאי לראש הממשלה ושר הביטחון (למשל דני יתום, אשר עשה כן בתקופה שיצחק רבין היה ראש הממשלה ושר הביטחון וגדי איזנקוט, אשר שירת תחת אהוד ברק כראש ממשלה ושר ביטחון ולאחר שנבחר אריאל שרון שימש כמזכירו הצבאי מספר חודשים). אביחי בקר, אייזן פטון, הארץ, ‏ 10 בספטמבר 1999, כפי שהועלה באתר פרש אפס סובלנות כלפי אלימות מהרצועה, באתר וואלה, 15 באפריל 2006
המזכיר הצבאי של שר הביטחון

המזכיר הצבאי של שר הביטחון הוא יועצו של שר הביטחון של ישראל לענייני צבא וביטחון. המזכיר הצבאי הוא קצין בדרגת תת-אלוף. תפקיד המזכיר הוא להוות כחוליה המקשרת בין הצבא, שירות הביטחון הכללי והמוסד לבין משרד הביטחון. המזכיר מרכז את המידע המודיעיני והמבצעי ומתדרך את שר הביטחון בהתרחשויות השונות. בנוסף משמש המזכיר כיועץ השר מטעם הצבא ובקשות הצבא מופנות אליו. כמו כן, המזכיר מייצג את שר הביטחון בדיונים צבאיים שונים. בעת כניסת שר חדש לתפקיד, אחריות החפיפה הביטחונית מוטלת על המזכיר. מזכיר צבאי המזכיר הצבאי של ראש הממשלה מדיה וקבצים בנושא המזכיר הצבאי של שר הביטחון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המזכיר הצבאי של נשיא המדינה

המזכיר הצבאי של נשיא המדינה הוא יועצו של נשיא מדינת ישראל לענייני צבא וביטחון. נושא המשרה נקרא בעבר השליש הצבאי לנשיא המדינה. המזכיר עובד בצמוד לנשיא, מלווה אותו בטקסים ובביקורים בישראל ומחוצה לה ומשמש לעיתים כבא-כוחו. המזכיר הצבאי הוא קצין בדרגת תת-אלוף, והוא חבר בפורום מטכ"ל. המזכיר אחראי על העברת תוכן צבאי וביטחוני לנשיא וכן לקשר בין הנשיא לצה"ל ולמערכת הביטחון ועל הקשר עם משפחות חללי צה"ל ומשפחות הנעדרים. מזכיר צבאי מדיה וקבצים בנושא המזכיר הצבאי של נשיא המדינה בוויקישיתוף תא"ל נעמה רוזן גרימברג היא המזכירה הצבאית לנשיא המדינה, באתר צה"ל, 31 ביולי 2022 טקס חילופי מזכירים צבאיים לנשיא המדינה נערך היום בבית הנשיא. אל"מ חסון חסון מחליף את תא"ל שמעון חפץ שמסיים 15 שנים כמזכיר צבאי., באתר ערוץ 7 נועם אמיר, ‏אלוף-משנה בועז הרשקוביץ ימונה למזכיר הצבאי לנשיא המדינה, באתר מעריב אונליין, 23 בפברואר 2016 מערכת ישראל היום, קצין דרוזי מונה למזכיר הצבאי של נשיא המדינה, באתר ישראל היום איתמר אייכנר, האישה שעשתה היסטוריה: זו המזכירה הצבאית החדשה לנשיא, באתר ynet, 31 ביולי 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמוטוני

נמוטוני או מבצר נמוטוני (Namutoni) הוא מחנה לילה בקצה מדבר המלח אטושה בחבל אושיקוטו שבצפון נמיביה. המחנה מהווה את אחד משערי הכניסה לפארק הלאומי אטושה. ככל הנראה קיים קשר בין שם המקום לבין שפת הנמה המדוברת באזור. המבצר החל את דרכו כתחנת משטרה גרמנית. המבנה הראשון של המבצר הוקם בשנת 1904, אך נחרב זמן קצר לאחר בנייתו. כעבור שנתיים נבנה המבצר מחדש. במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש המבצר את הגרמנים כמחנה מעצר לשבויים בריטים. במהלך המערכה בדרום-מערב אפריקה במלחמה, נערכו הכוחות הגרמנים האחרונים באזור בין נמוטוני לטסומבה. שם הופתעו על ידי הכוחות הדרום-אפריקאיים בעקבות כישלון ההגנה הגרמנית בקרב אוטווי. המבצר כיום הוא שימור של צורתו ותנאיו של המבנה משנת 1957, והוא משמש כאכסניה וכנקודת תצפית אל הפארק הלאומי של אטושה. מדיה וקבצים בנושא נמוטוני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמוטוני ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלנה כריסטנסן

הלנה כריסטנסן (בדנית: Helena Christensen; נולדה ב-25 בדצמבר 1968) היא דוגמנית וצלמת דנית, בעברה הייתה מלאכית של ויקטוריה'ס סיקרט ומעצבת אופנה. כריסטנסן נולדה בקופנהגן, דנמרק; אביה דני ואמה פרואנית. כריסטנסן זכתה בתחרות מיס דנמרק ב-1987 וייצגה את דנמרק בתחרות מיס תבל ב-1988. היא עזבה את ביתה מעט אחרי כן לפריז, על מנת לפתח את קריירת הדוגמנות שלה. כריסטנסן הופיעה על שערי מגזינים רבים ובפרסומות אופנה רבות בשנות התשעים. היא דגמנה לקטלוג של ויקטוריה'ס סיקרט והופיעה בפרסומות הטלוויזיה שלהם כאחת מהמלאכיות, לצדן של טיירה בנקס, קארן מולדר, דניאלה פשטובה, רבקה רומיין וסטפני סימור. היא גם הייתה הפרזנטורית של רבלון קוסמטיקס. ב-1991 היא כיכבה בוידאו קליפ לשיר "Wicked Game" של כריס אייסק. הווידאו הוצג אחרי כן בתחרות ה"קליפי הווידאו הסקסיים ביותר בכל הזמנים" של רשת ה-MTV ונבחר למקום רביעי ב"50 רגעי הווידאו הסקסיים ביותר" של רשת VH1 ונבחר למקום 13 בתחרות "100 הווידאו הגדולים ביותר" של VH1. כריסטנסן חתומה בסוכנויות הדוגמנות "Independent Models" בלונדון, בסוכנות "1/One Management" בעיר ניו יורק ובסוכנות "2pm Model Management" בקופנהגן. בבעלותה של כריסטנסן חנות עתיקות במנהטן. והיא מוכרת כמה מבגדיה בחנות של אמה בכריסטיאנסהאוון. כריסטנסן הייתה מייסדת-שותפה של מגזין "Nylon" והייתה עורכת הקריאיטיב הראשונה שלו ביחד עם היזם האמריקני מיכאל "מיק" ניומן. היא גם השיקה קולקציית בגדים משלה בשם "Christensen & Sigersen", ביחד עם ידידה מזה שנים רבות לייף סיירסן. לשניים היה בעבר בוטיק ניו יורק. כריסטנסן היא גם צלמת, ותמונותיה הופיעו על מגזינים כמו "מארי קלייר" ו"Elle". תערוכת צילומיה, "A Quiet Story" אותה אצר ג'ים קוק, הציגה לראשונה ברוטרדם ב-2006. כריסטנסן שהתה באירלנד כדי להשיק את תצוגת האופנה השנייה המיועדת לפרסומת למלחמה בסרטן השד שבה נמכרו עיצובי חולצות טי בלעדיים על מנת לגייס מיליונים למאבק בסרטן השד (מבצע של איגוד הסרטן האירי) ושל "Europa Donna Ireland" כדי לסייע לנשים צעירות שלקו בכך. לכריסטנסן יש ילד אחד, מינגוס לוסיאן רדוס (נולד ב-13 באוקטובר 1999), עם השחקן נורמן רידוס. בעודה מנהלת קריירות בצילום ובעיצוב אופנה, כריסטנסן נותרת אמא פעילה למינגוס. "הוא כל מה שחשוב", היא אומרת. "הוא החבר הטוב ביותר שלי." רדוס וכריסטנסן נפרדו ב-2003. היא חיה בעבר עם מייקל האצ'נס, הסולן של INXS לסירוגין במשך ארבע שנים בראשית שנות ה-90. כריסטנסן מתגוררת במנהטן ולה דירות בקופנהגן ומונקו. אתר האינטרנט הרשמי של הלנה כריסטנסן הלנה כריסטנסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הלנה כריסטנסן ב-Fashion Model Directory דיוקן במגזין HELLO! מאמר בסאנדיי טיימס איתי יעקב, הדוגמנית ששמרה את המוח שלה למשהו חשוב באמת, באתר nrg‏, 13 בספטמבר 2004 אליען לזובסקי, הלנה היפה, באתר nrg‏, 13 בספטמבר 2008 Helena Christinsen: Model Mom - OK! Magazine The Helena Christensen Picture Pages Helena Christensen Profile in the FMD-database. elleuk.com Model's own - The Times Helena Christensen profile Hello! magazine, 2006 Philby, Charlotte (November 21, 2009) My Secret Life: Helena Christensen, Supermodel, 40 The Independant
נישאות טופוגרפית

נישָאוּת או נישָאוּת טופוגרפית או התנשאות (באנגלית: prominence, relative height או autonomous height) היא המידה שבה בולטת פסגה מעל סביבתה. תכונה זו משמשת למיון של הרים ופסגות כ"ראשיים" או "משניים". ככל שפסגה בולטת יותר מעל סביבתה, כך היא נחשבת יותר כפסגה "ראשית". נישאות נמדדת ביחידות אורך (מטרים, למשל). קיימות מספר הגדרות שקולות לנישאות של פסגה: הנישאות של פסגה היא הגובה של הפסגה מעל קו הגובה הנמוך ביותר המקיף אותה ואינו מקיף אף פסגה גבוהה יותר. נאמר כי הנישאות של פסגה היא P מטרים, אם כדי להגיע לנקודה גבוהה יותר, עלינו לרדת מן הפסגה P מטרים לפחות. המשמעות של הגדרה זו היא שלנקודה הגבוהה בכל אי (או מסה יבשתית אחרת) הנישאות היא בדיוק הגובה מעל פני הים (אם, כמקובל, לא מחשיבים את המדרונות שמתחת לפני הים). הנישאות של פסגת האוורסט היא 8848 מטרים והיא הנקודה הנישאת ביותר על פני כדור הארץ. לכל רכס ניתן לתאר את קו הרכס כחיבור של הנקודות הגבוהות ביותר ברכס. הנקודה הנמוכה ביותר של קו הרכס בין שתי פסגות היא אוכף או פאס. האוכף הגבוה ביותר מבין האוכפים על קווי הרכס היוצאים מפסגה נקרא אוכף המפתח (key col) של הפסגה. הנישאות היא הפרש הגובה בין הפסגה לאוכף המפתח שלה. יש המעדיפים להתייחס לנישאות יבשה (dry prominence). מדד זה דומה לנישאות (או נישאות רטובה, למעשה) אך מתעלם לחלוטין ממים. מכאן שהנקודה הנמוכה ביותר לחישוב הנישאות אינה פני הים, אלא קרקעית הים. על פי מדד זה, האוורסט אינו ההר הגבוה ביותר (או בעל הנישאות הגבוהה ביותר) אלא הר הגעש מאונה קיאה (Mauna Kea) שבהוואי. גובהו אמנם רק 4,205מ' מעל פני הים, אבל עומק האוקיינוס השקט בסביבתו הוא כמעט 6ק"מ. יוצא שהמאונה קיאה מתנשא יותר מעשרה קילומטרים מעל בסיסו, ואם לדייק, 10,203מ'. אם בודקים מהו ההר בעל הנישאות הגבוהה ביותר, זהו ההר הגבוה ביותר בעולם. השימוש בנישאות כמדד בלעדי לקביעת חשיבותה של פסגה זוכה לביקורת רבה. יש לכך מספר סיבות, אבל העיקרית שבהן היא שההגדרה היבשה מתייחסת לגובה שצריך לרדת, ואינה משקללת כלל את המרחק של אוכף המפתח מן הפסגה. כך למשל, לפי ההגדרה היבשה, הר מקינלי, באלסקה, שהוא ההר הגבוה ביותר באמריקה הצפונית (אחת משבע הפסגות), הוא פסגה משנית של האקונקאגואה, הפסגה הגבוהה באמריקה הדרומית. אוכף המפתח של המקינלי נמצא בניקרגואה, במרכז אמריקה, כ-7450ק"מ משם. הנישאות משמשת מדד אובייקטיבי להפרש הגובה שיש לטפס כדי להגיע לפסגה. למדד אובייקטיבי זה יש מתאם גבוה עם החשיבות של הפסגה, שהיא מדד סובייקטיבי. מסתבר שבמרבית המקרים פסגה מרשימה יותר ככל שהיא נפרדת יותר מהרים בגובה דומה או גבוהים יותר, וככל שהיא גבוהה מעל סביבתה. פסגות עם נישאות נמוכה ייחשבו ברוב המקרים פסגה משנית של הר גבוה יותר, או פסגה ראשית, אבל לא חשובה. יוצא שהגובה פחות משמעותי מהנישאות בקביעת ה"חשיבות" של הר. לדוגמה, לפסגה המשנית של האוורסט, בגובה 8749, יש נישאות של 10מ' בלבד. היא אכן נחשבת פחות מפסגת ה-K2, אף על פי שהיא גבוהה ממנו. פסגת ה- K2, שנחשבת הפסגה השנייה בגבהה בעולם, היא בגובה של 8611 מטרים בלבד, אבל עם נישאות של 4017 מטרים. למעשה, רק הרים עם נישאות ניכרת, נחשבים פסגות ראשיות או עיקריות. באלפים, למשל, נקבעה על ידי ה-UIAA רשימה של 82 פסגות "רשמיות" שגבהן מעל 4000 מטרים. במקרה זה "רשמיות" אבל לא "ראשיות". הרשימה כוללת מספר רב של פסגות משניות בעלות נישאות נמוכה, אך חשובות מבחינת טיפוס. פסגות משניות מצוינות ככאלה ברשימה זו, והן מוגדרות כפסגות בעלות נישאות של פחות מ-100 מטר. מדיה וקבצים בנושא נישאות טופוגרפית בוויקישיתוף הערך "נישאות" באנציקלופדיית הטיפוס
הנומאן

הָנוּמָאן (בסנסקריט: हनुमान् - "אל הקוף") הוא אחד האלים בהינדואיזם, המתואר בראמאיאנה כמגינו וחסידו של האל ראמה. הנומאן מתואר כקוף בעל גוף אדם, ומסמל עוצמה ונאמנות. הספר החמישי של הראמאיאנה, "סונדרה קנדה" קרוי גם "ספר הָנוּמָאן" על שמו. על פי המיתולוגיה ההינדית, הנומאן הוא בנם של אל הרוחות ואיו ושל האלה אנאג'ה שנישאה לקוף בשם קסארי. ראמה ולקשמנה פגשו בו בממלכת הקופים, שר בחצרו של סוגריווה (Sugriva), מלך הקופים הגולה. הוא מצטרף אליהם ועוזר להם במלחמתם. אגדות רבות מתארות את כוחו הפיזי העצום והעל אנושי, יכולתו לשנות את צורתו על פי רצונו ולנתר באוויר מרחקים עצומים, וכן זנבו הארוך המתאפיין בעוצמה רבה. פסלו של הנומאן מופיע במקדשים הינדיים רבים, שם הוא מוצג כמגן וכשומר על הפתחים. בשל כך הוא זוכה מהמבקרים למנחה וכבוד (דהרמה), לפני שהם מגיעים לאלים האחרים. ישנם גם מקדשים רבים המוקדשים להנומאן עצמו. כך למשל הוא נחשב לאל מרכזי בעמק קטמנדו שבנפאל. בכיכר דורבר בקטמנדו, אחד הארמונות המרכזיים, "הנומאן דהוקה", מוקדש לדמותו של הנומאן. בשעת אסונות וצרה נוהגים מאמינים הינדים לפנות להנומאן שיצילם, שרים שיר מזמור לכבודו (הנומאן ח'ליסה Hanuman Khalissa) ומצהירים "הניצחון לכוח ולעוצמה". הולדתו של הנומאן מצוינת במהלך חודש ח'אייטרה (אפריל). בשל היותו אל המזוהה עם כוח פיזי, משמש הנומאן סמל לאתלטים ומתאבקים, וכן סמל להצלחה כלכלית. ראמאיאנה איי אנדמן – הנקראים על שמו של הנומאן מדיה וקבצים בנושא הנומאן בוויקישיתוף הנומן – אל בדמות קוף באתר קולקט האנומן אל הקוף, באתר emago. הנומאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הנומאן, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
קונון (אפיפיור)

קונון (בלטינית: Conon), היה האפיפיור בין 21 באוקטובר 686 ועד מותו ב-21 בספטמבר 687. קונון נקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא. נראה שקונון מוּנה כפשרה בין שתי המפלגות המתנגשות ברומא באותה העת: הכנסייתית והצבאית. לפי הליבר פונטיפיקליס, קונון היה ממוצא יווני, בנו של קצין צבא. התחנך בסיציליה, שם אביו היה מוצב בתקופת שלטונו של קונסטנס השני, ומונה ככומר ברומא. במהלך כהונתו, אימץ יוסטיניאנוס השני מחדש את החלטות ועידת קונסטנטינופול השלישית, שזימן אביו, קונסטנטינוס הרביעי. מדיה וקבצים בנושא קונון בוויקישיתוף קונון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קונון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישראל - כתב הגנה

ישראל - כתב הגנה (באנגלית: The Case for Israel) הוא ספר משנת 2003 מאת המשפטן ועורך הדין היהודי-אמריקאי אלן דרשוביץ המשיב על ביקורות הנפוצות בארצות הברית וברחבי העולם כנגד מדינת ישראל. הספר יצא לאור בעברית בהוצאת מטר ב-2004 בתרגומו של ירון בן עמי. הספר זכה להצלחה רבה ונכלל ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. דרשוביץ, פרופסור למשפטים באוניברסיטת הרווארד, מגן בספרו על מדינת ישראל מפני טענות ביקורתיות המושמעות נגדה, ותוקף מיתוסים רבים המציגים אותה באור שלילי. כך לדוגמה משיב דרשוביץ לטענה כי "ישראל היא אחת המדינות המובילות בהפרת זכויות אדם ברחבי העולם" ומראה כי אין הדבר כך, וכן הוא סותר בספרו את הטענה כי "מדינת ישראל היא הגורם לסכסוך הערבי-ישראלי". בתחילת כל אחד מפרקי הספר מופיעה טענה כנגד ישראל, ובהמשך הפרק מפורטים מקורות שונים ואסמכתאות מאת מומחים, אישי ציבור ממדינות ערב ואישים שאינם מזוהים עם מדינת ישראל, המהווים מקורות אובייקטיביים הסותרים את הטענה. בין האישים המצוטטים על ידי דרשוביץ כאסמכתאות לטענותיו נמנים אדוארד סעיד ונועם חומסקי הידועים בהתנגדותם למדינת ישראל. בשנת 2005 פורסם ספר המשך - "The Case for Peace", המציע פתרונות לסכסוך הישראלי-ערבי. מבקרי הספר טענו כי דרשוביץ הפר זכויות יוצרים בכך שהעתיק פרקים מספרים אחרים שנבדקו, וכן כי נפלו אי דיוקים בספר. טענות הפרת זכויות היוצרים נבדקו על ידי נשיא אוניברסיטת הרווארד, שבה מכהן דרשוביץ כמרצה, ונמצאו לא נכונות. אתר האינטרנט הרשמי של ישראל - כתב הגנה אתר רשמי של אלן דרשוביץ סרטו של אלן דרשוביץ המבוסס על הספר ישראל - כתב הגנה, באתר OCLC (באנגלית)
ריצ'רד סנדרסון

ריצ'רד סנדרסון (אנגלית: Richard Sanderson‏; נולד ב-5 במרץ 1953) הוא זמר בריטי. סנדרסון נולד בטאפלו שבאנגליה לאב סקוטי ולאם צרפתייה. הוא החל לנגן בפסנתר בגיל 5 ובגיטרה בגיל 15. ידוע במיוחד כמבצע השיר Reality, שהיה שיר הנושא של פסקול הסרט "שיגעון של מסיבה" בשנת 1980 וזכה להצלחה ניכרת באירופה במהלך 1982. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעדים בחמש-עשרה מדינות, לרבות גרמניה, אוסטריה, שווייץ, ואיטליה, ונמכר ביותר משמונה מיליון עותקים ברחבי העולם. חרף הצלחתו העצומה באירופה הקונטיננטלית, סנדרסון כמעט בלתי ידוע בממלכה המאוחדת. הוא הוציא מספר אלבומים, לרבות אלבום המאגד שירים יהודיים מסורתיים (Visiting the Testament), והלחין את הפסקול של ארבעה סרטים צרפתיים. נשוי ואב לשלוש בנות, ומתגורר בפריז. (1979):‏No Stickers Please (1980):‏ Reality - פסקול הסרט שיגעון של מסיבה (סנדרסון תרם שיר אחד בעל אותו שם) (1982):‏I’m in Love (1984):‏ Surprise (1985):‏Fairy Tale (1991):‏ Anytime you Want (1999):‏ Visiting the Testament מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד סנדרסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד סנדרסון ריצ'רד סנדרסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריצ'רד סנדרסון, באתר AllMusic (באנגלית) ריצ'רד סנדרסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריצ'רד סנדרסון, באתר Discogs (באנגלית) ריצ'רד סנדרסון, באתר Songkick (באנגלית)
אותי - עמותה ישראלית לאוטיזם

אותי - עמותה ישראלית לאוטיזם הוקמה בשנת 1990 בשם העמותה לילדים בסיכון. שמטרתה לטפל ולסייע לילדים בסיכון ומשפחותיהם בקהילתם. העמותה שינתה את שמה כחלק ממיתוג מחדש ב-2022 ועוסקת בטיפול באוטיזם בגיל הרך ובטיפול בילדים ובני נוער על הרצף האוטיסטי עד לגיל 18. העמותה היא כתובת מקצועית מקדמת[דרושה הבהרה] לצעירים ובוגרים עם אוטיזם ולמשפחותיהם, דואגת לזכויותיהם, פועלת למיצוין,[דרושה הבהרה] מעניקה להם שירותי טיפול מקצועיים[דרושה הבהרה] באופן מותאם ונגיש[דרושה הבהרה], מכשירה מטפלים[דרושה הבהרה], לומדת ומטמיעה[דרושה הבהרה] שיטות טיפוליות ומנגישה את הידע התאורטי והקליני העדכני לטובת הילדים והמשפחות. ב־2018 מנכ"ל העמותה היא עו"ד ציפי נגל-אדלשטיין והיו"ר היא אלונה בר און. בעמותה 10 חברים ו-2225 עובדים מהמקצועות הטיפולים קלינאות תקשורת, ריפוי בעיסוק, פיזיותרפיה, הבעה ויצירה[דרושה הבהרה], פסיכולוגיה, עבודה סוציאלית, ניתוח התנהגות, רופאים, מטפלים בשיטות ייעודיות (כגון: DIR ,ESDM ומיומנות חברתיות). העמותה הוקמה בעקבות חוסר המענה לילדים עם אוטיזם בישראל.[דרוש מקור][מפני ש...] העמותה גיבשה "סל טיפולים בריאותי מקדם" (טב"מ) שהמדינה מעניקה לילדים על הרצף האוטיסטי מהגיל הרך ועד גיל 7. העמותה מפעילה טיפולי בריאות בהיקף של עד 3 שעות שבועיות לילדים בני 7–18 בשעות הצהריים בתוך כיתת הלימוד בבית-הספר. נכון לשנת 2023, במסגרת העמותה משולבים טיפולים בריאותיים לכ-1000 ילדים ברחבי הארץ.[דרוש מקור] אתר האינטרנט הרשמי של אותי - עמותה ישראלית לאוטיזם אותי - עמותה ישראלית לאוטיזם, באתר "גיידסטאר ישראל" העמותה לילדים בסיכון (תל אביב), דף שער בספרייה הלאומית אותי (ע"ר) | גיידסטאר - אתר התאגידים של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il העמותה לילדים בסיכון משנה את שמה ל'אותי' - עמותה ישראלית לאוטיזם, באתר אייס, 4 בדצמבר 2022
רובי קין

רוברט דייוויד "רובי" קין (באנגלית: Robert David "Robbie" Keane; נולד ב-8 ביולי 1980) הוא כדורגלן עבר אירי ומאמן כדורגל, ששיחק בעמדת החלוץ. היה קפטן נבחרת אירלנד והוא מלך השערים שלה. קין נולד בדבלין, בירת אירלנד. הוא הצטרף לוולבס בתור נער ועשה את הופעתו המקצוענית הראשונה ב-1997. הוא שיחק בקבוצה שתי עונות לפני שעבר לקובנטרי סיטי ב-1999. בזמן הקדנציה שלו בוולבס עשה את הופעתו הראשונה בנבחרת (ב-1998). לאחר עונה בקובנטרי, הוא נרכש על ידי אינטר מילאנו אבל הושאל ללידס יונייטד בדצמבר 2000. השאלתו של קין נהייתה קבועה במאי 2001. אך הבעיות הכלכליות של לידס גרמו למועדון למכור רבים משחקניו הצעירים, וקין נמכר לטוטנהאם הוטספר לקראת עונת 2002/2003, שם שיחק עד סוף עונת 2007/08. ב-28 ביולי 2008 חתם ל-4 שנים במועדון הכדורגל ליברפול. כעבור חצי עונה בה הבקיע חמישה שערים בלבד ב-19 משחקי ליגה, חזר לטוטנהאם. ב-1 בפברואר 2010 הוחתם במועדון הסקוטי סלטיק במסגרת עסקת השאלה מטוטנהאם, אליה חזר בסיום עונת 2009/2010. בתחילת 2011 הושאל לווסטהאם. ב-15 באוגוסט 2011 עבר לקבוצה האמריקאית לוס אנג'לס גלאקסי המשחקת בליגת ה-MLS. הוא חתם על חוזה לשנתיים, והעברתו הוערכה בכ-3.5 מיליון ליש"ט. ב-8 בינואר 2012 הושאל לחודשיים לאסטון וילה מהפרמייר ליג, בזמן תקופת הפגרה של ליגת ה-MLS. במרץ 2014 האריך קין את חוזהו בלוס אנג'לס. בשש העונות ששיחק בלוס אנג'לס גלקסי זכתה הקבוצה שלוש פעמים באליפות (2011, 2012, 2014). בכל שנותיו באמריקה הבקיע קין 104 שערים לזכות קבוצתו. ב-4 באוגוסט 2017 חתם באתלטיקו קולקטה ההודית. ב-28 בנובמבר 2018 הודיע על פרישה ממשחק פעיל. קין הוא שיאן ההופעות של נבחרת אירלנד בכל הזמנים, וכן הכובש המצטיין בתולדותיה, כשלזכותו 66 שערים ב-146 הופעות. הוא ייצג את נבחרת אירלנד במונדיאל 2002, בו כבש שער בתוספת הזמן מול גרמניה במסגרת שלב הבתים. באותו הטורניר הודחה הנבחרת האירית בשלב שמינית הגמר. בנוסף, נכלל קין בסגל הנבחרת האירית בטורניר יורו 2012 בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים, וכן בטורניר יורו 2016 בו הודחה בשלב שמינית הגמר. ב-26 ביוני 2023 חתם לשנתיים במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית. במהלך העונה הגיע לשלב שמינית הגמר של הקונפרנס ליג, זכה בגביע הטוטו ובאליפות. בסיום העונה הודיע על עזיבתו. מכבי תל אביב אליפות: 2023/2024 גביע הטוטו: 2023/2024 מדיה וקבצים בנושא רובי קין בוויקישיתוף רובי קין, ברשת החברתית פייסבוק רובי קין, ברשת החברתית אינסטגרם רובי קין, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רובי קין, באתר Transfermarkt רובי קין, באתר Soccerway רובי קין, באתר BDFutbol רובי קין, באתר WorldFootball.net רובי קין, באתר National Football Teams רובי קין, באתר FootballDatabase.eu רובי קין, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt "רובי קין", באתר מכביפדיה ברוך הבא רובי קין, באתר מכבי תל אביב, ‏26 ביוני 2023 תודה, באתר מכבי תל אביב, ‏7 ביוני 2024
חולצת טי

חולצת טי (באנגלית: T-shirt) היא חולצה קצרה הנלבשת על מחצית הגוף העליונה, הן על ידי גברים והן על ידי נשים. החולצה נקראת על שם דמיונה לצורת האות T בשפה האנגלית. זוהי חולצה חסרת כפתורים וללא צווארון, כאשר פתח הצוואר של החולצה עגול (ולא בצורת V), ושרווליה קצרים ומגיעים למחצית הזרוע בין הכתף לבין המרפק. חולצות להן שרוולים קצרים או ארוכים יותר אינן חולצות טי. החולצות מיוצרות לרוב מכותנה, פוליאסטר או שילוב של השניים, ולעיתים מעוטרות בציורים או סמלים. מקורן של חולצות הטי בשלהי המאה ה-19. החולצות נוצרו מחציית הפיג'מה (ה-union suit) שהייתה מקובלת אז לשני חלקי לבוש - חלק עליון וחלק תחתון. בשלהי המאה ה-19 החלו פועלים, בעיקר כורים ואנשים העובדים במפעלים חמים, ללבוש חולצות T בשל נוחותן בסביבות עבודה חמות. החולצות הפכו פופולריות בארצות הברית לאחר שהן נופקו על ידי צי ארצות הברית למלחי הצי במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד. המלחים לבשו את החולצות כגופיות מתחת למדיהם, אולם בשל האקלים החם באזורים בהם התרחשה המלחמה נהגו המלחים להוריד את חולצות המדים ולהישאר עם גופיות הטי בלבד. בשל העובדה שמדובר בחולצות נוחות, זולות וקלות בניקוי הפכו חולצות הטי במהרה לבגד מקובל בקרב הפועלים באירופה ובארצות הברית, וזמן קצר לאחר מכן הפכו לבגד מקובל בקרב בני המעמדות הנמוכים, ובני נוער מכל המעמדות. תקופת השפל הכלכלי הגדול הגבירה את הפופולריות של החולצה הזולה. לאחר מלחמת העולם השנייה נהגו לוחמים רבים אשר לבשו את החולצות כחלק ממדיהם, להמשיך וללבוש את החולצות בלא המדים, ותוך זמן קצר הפכה החולצה ללבוש אופנתי. מעמדן של חולצות הטי כלבוש אופנתי התקבע בעקבות לבושו של מרלון ברנדו בסרט חשמלית ושמה תשוקה משנת 1951. במשך עשרות השנים הראשונות לשימוש בחולצה היו חולצות הטי חולצות לבנות בלא עיטורים. בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, החלו מספר חברות ממיאמי שבפלורידה לעטר חולצות טי בסמלי אתרי נופש מקומיים, ובין היתר קיבלו זיכיון מחברת וולט דיסני להציג את דמויות דיסני על החולצות. חולצות אלה זכו להצלחה רבה, אולם הציורים שעליהם דהו במהרה. בשנת 1955 החל שימוש בפלסטיסול - דיו עמיד יותר שאינו יורד בכביסה. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הפכו חולצות טי המעוטרות בכתמי צבע "Tie-Dye" לחולצות המזוהות עם דור הפרחים בארצות הברית ובאירופה. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הומצאו סוגי דיו המשנים את צבעם בטמפרטורות שונות, ואיפשרו שיווק של חולצות המשנות צבען. פיתוח מדפסות הלייזר איפשר הדפסה מהירה ופשוטה של תצלומים על גבי החולצות, ופיתוח האינטרנט אפשר עיצוב אישי של חולצות שונות. חיילי יחידות בצה"ל (ובפרט יחידות קרביות), הנמצאים בקורס צבאי, נוהגים להפיק בסיום הקורס חולצות סוף מסלול, כשהן מעוטרות בכתוביות ואיורים. "בלייזר", 25 דברים שלא ידעתם על טי–שרט, באתר ynet, 28 באפריל 2011