laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיפור של איש אמיתי (סרט)

"סיפור של איש אמיתי" (ברוסית: По́весть о настоя́щем челове́ке) הוא סרט עלילתי סובייטי בבימויו של אלכסנדר סטולפר, המבוסס על ספר באותו שם מאת בוריס פולבוי. על ההשתתפות בסרט, מספר שחקני קולנוע, במאי ובמאי צילום זכו בפרס סטלין מדרגה שנייה בשנת 1949. בסוף מרץ 1942, במהלך קרב אוויר באזור היער השחור של טבעת דמיאנסק, הופל טייס הקרב אלכסיי מרסייב ומטוסו התרסק ביער. את הטייס השוכב מרחרח דוב שעומד לאכול אותו, אך הטייס, שומר על קור רוח, שולף בשקט אקדח מכיס מעיל הטיסה שלו ויורה בחיה ולאחר מכן הוא מאבד את הכרתו. כשהוא מתעורר, הוא מבין שרגליו נפגעו קשות. כשהוא מוצא את עצמו לבדו ביער חורפי במרחק של 50 ק"מ מהמיקום של הצבא האדום, מרסייב מחליט לעשות את דרכו. כל צעד ניתן לו במחיר של מאמצים מדהימים. כאשר רגליו מסרבות לבסוף להגיב, הוא זוחל על ארבע. במשך 18 ימים עושה מרסייב את דרכו ביער מכוסה שלג, עד שהוא מגיע בטעות לפרטיזנים, שמעבירים אותו לצבא. בבית החולים כורתים את רגליו של מרסייב . כאדם צעיר מאוד, הוא הופך לנכה. קומיסר הגדוד וורובייב נמצא במחלקה עם מרסייב. הוא פצוע קשה, אבל לא מאבד את רוחו. באופטימיות שלו הוא תומך בכל מי שהיה במחלקה בבית החולים. וורוביוב העריץ את אומץ ליבו של ניקולאי אוסטרובסקי, אשר, בהיותו משותק, כתב את הספר כיצד הפלדה הייתה מחוסמת. בכוח הנפש שלו, וורוביוב עוזר למרסייב להאמין שגם בלי רגליים אדם מסוגל הרבה. כתבה על הטייס הצבאי סגן קרפוביץ', שכף רגלו נקטעה במהלך מלחמת העולם הראשונה, עוזרת לו לשכנע את הצעיר שאיבד את האמון בעצמו. אולם הוא לא פורש מהצבא וממשיך לטוס. מרסייב מחליט בתקיפות להתיישב שוב במטוס. כל יום, אלכסיי עושה סט תרגילי רגליים שפותח על ידו. למרות הכאב העז, זה מאריך את זמן ההתאקלמות מדי יום. לבסוף, הוא לומד ללכת שוב עם תותבות שנעשו במיוחד עבורו. תוך כדי טיפול בסנטוריום, לשם נשלח אחרי בית החולים, הוא החל לא רק ללכת ולרוץ, אלא גם לרקוד (תודות לאחות זינוצ'קה, שעובדת בסנטוריום). במהלך בדיקה רפואית, מרסייב משכנע את הרופאים בכוחו ובערב של אותו יום, לעיני כולם, רוקד ומפתיע לא רק חיילים אחרים, אלא גם ועדה רפואית. כתוצאה מכך מבקש מרסייב אישור מהרופאים לחזור לחזית. מרסייב נכנס לבית ספר להכשרת טייסים ולאחר שסיים טיסה יחד עם מדריך טיסה, מאשר את מיומנותו כטייס קרב. לאחר שנודע כי לטייס יש רגליים תותבות במקום רגליים, המדריך מעריך את הישגו. מרסייב חוזר לצבא. במהלך אחד הקרבות שלאחר מכן, מרסייב מיירט 2 מטוסי Focke-Wulf Fw 190 Würger, אשר הוטסו על ידי גרמנים מדיוויזיית ריכטהופן המפורסמת, מציל חבר זוטר ובקושי מגיע לשדה התעופה עם שאריות דלק. פאבל קדוצ'ניקוב – אלכסיי מארסייב ניקולאי אוחלופקוב – קומיסר וורוביוב אלכסיי דיקיי – וסילי וסילייביץ' תמרה מקארובה – קלאוודיה מיכאילובנה וסילי מרקורייב – הקצין סטפן איוואנוביץ' לודמילה צליקובסקאיה – זינוצ'קה לב סברדלין – נאומוב צ'סלאב סושקביץ' – קוקושקין אלכסנדר מיכאילוב – פטרוב ויקטור חוחריאקוב – דגטיארנקו בוריס דוברונראבוב – יו"ר הוועדה בוריס באבוצ'קין – מפקד הגדוד ולדימיר גריבקוב – זוייב ליובוב סוקולובה – ורוורה הטייס, סרט רוסי משנת 2021, המבוסס גם הוא על סיפורו של אלכסיי מארסייב. А. Егоров. Невероятная сила духа. К 65-летию выхода на экраны СССР фильма "Повесть о настоящем человеке" // газета "Ветеран", № 39 (1232), октябрь 2013. стр.8-9 מדיה וקבצים בנושא סיפור של איש אמיתי בוויקישיתוף "סיפור של איש אמיתי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סיפור של איש אמיתי", באתר AllMovie (באנגלית) "סיפור של איש אמיתי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
כדורגלנית השנה של ה-BBC

פרס כדורגלנית השנה (באנגלית: "Women's Footballer of the Year", הנקרא מטעמי חסות גם "BBC Women's Footballer of the Year") הוא פרס כדורגל שמוענק על ידי ה-BBC" על בסיס שנתי לכדורגלנית שנחשבת לזו שביצועיה היו הטובים בשנה הקלנדרית שחלפה. השחקניות נמדדות על הישגיהן בליגות המקומיות ברחבי העולם וכן בתרומתן לנבחרותיהן ברמה הבינלאומית. את רשימת 5 המועמדות הסופיות קובעת קבוצת מומחי כדורגל מתחומי המדיה השונים, ומתוך רשימה זו נבחרת כדורגלנית אחת על ידי האוהדים בבחירות שפתוחות להצבעה לאוהדי כדורגל נשים בכל רחבי העולם. הזוכה הראשונה בפרס הייתה אסיסאט אושואלה כשהוענק לראשונה בשנת 2015. רק זכיות מרובות מצוינות בטבלאות. כדור הזהב לנשים The Best כדורגלן השנה בעולם כדורגלנית השנה של אופ"א BBC Women's Footballer of the Year award: Asisat Oshoala wins, 26 במאי 2015 BBC Women's Footballer of the Year: Kim Little wins award, 24 במאי 2016 BBC Women's Footballer of the Year 2017: Ada Hegerberg wins award, 30 במאי 2017 BBC Women's Footballer of the Year 2018: Lucy Bronze wins award, 22 במאי 2018 Ada Hegerberg named BBC Women's Footballer of the Year 2019, 22 במאי 2019 Lucy Bronze named BBC Women's Footballer of the Year 2020, 24 במרץ 2020 Vivianne Miedema named BBC Women's Footballer of the Year 2021 award, 29 בנובמבר 2021 Beth Mead: England forward named BBC Women's Footballer of the Year 2022, 9 בנובמבר 2022
Santé

Santé (באנגלית: Cheers; בעברית: לחיים) הוא שיר של הזמר-יוצר הבלגי סטרומאה. השיר יצא לאור ב-15 באוקטובר 2021, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס. את השיר כתבו ג'ואנפיו טוץ', מון וילס וסטרומאה. השיר עוסק באנשים "שאינם במצב רוח לחגיגות" במהלך מגפת הקורונה, לרבות עובדי בתי עסק בתחום ההסעדה והניקיון, "מטפלים, דייגים, נהגים ודיילים". הקליפ הנלווה לשיר, בבימויו של ירוסלב מורבק ולוק ואן האוור, אחיו של סטרומאה, פורסם ב-16 באוקטובר 2021. בקליפ מופיע צוות של "טבחים, דייגים ומלצריות הפורצים משגרתם ויוצאים החוצה לרקוד". מידע על היצירה "Santé" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Santé" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Santé" באתר AllMusic מידע על היצירה "Santé" באתר Discogs מילות השיר "Santé" באתר Genius סרטון השיר "Santé" באתר יוטיוב מידע על השיר "Santé" באתר ספוטיפיי מידע על הרצועה "Santé" באתר ספוטיפיי Coulibaly, Justin (24 באוקטובר 2021). "«Santé» de Stromae cartonne !". afrik.com (בצרפתית). נבדק ב-19 בדצמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Stromae : après la chanson "Santé", quand sortira son album ?". L'Internaute (בצרפתית). 18 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Stromae signe son grand retour avec le clip de "Santé"". Mouv' (בצרפתית). 16 באוקטובר 2021. נבדק ב-26 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Gallagher, Alex (19 באוקטובר 2021). "Stromae returns with first new song in three years, 'Santé'". NME. נבדק ב-26 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
Tous les mêmes

Tous les mêmes (בעברית: כולם אותו הדבר) הוא שיר של הזמר-יוצר הבלגי סטרומאה, שיצא בשנת 2013. השיר הגיע למקום הראשון במצעדי הסינגלים בבלגיה ובצרפת. הקליפ, בבימויו של הנרי שולפילד, עלה ליוטיוב ב-18 בדצמבר 2013, וכולל בחלקו את סטרומאה כאשר הוא לבוש כאישה. השיר מתאר את חייו של סטרומאה כאישה. אפקטי התאורה בסרטון נועדו להבדיל בין סטרומאה הזכר לנקבה, כאשר האור הירוק מייצג את סטרומאה כזכר, והאור הורוד מייצג את סטרומאה כנקבה. נכון לדצמבר 2021, זכה הקליפ ללמעלה מ-328 מיליון צפיות. בשנת 2017, ביצעה אנג'לינה את השיר במהלך גמר דה ווייס ילדים צרפת, בו היא זכתה. אתר האינטרנט הרשמי של Tous les mêmes סרטון השיר "Tous les mêmes" באתר יוטיוב Stromae - Tous Les Mêmes, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:37)
קרחון גאנוץ

קרחון גאנוץ או קרחון גיינוץ (באנגלית: Gannutz Glacier) הוא קרחון בהרי באוורס באזור חוף פנל (אזור חוף אנטארקטיקה שבין כף ויליאמס וכף אדייר) בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. פני הקרחון חלקים. הקרחון זורם לכיוון צפון מהרי באוורס; ונשפך לחלקו המזרחי של מפרץ רניק, בין סלע וידר והדום הקרח סטאלינגר. הקרחון מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1965[3]. שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1968, על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN). הקרחון נקרא על שמו של תאודור פ. גאנוץ (Theodore P. Gannutz), שהיה ביולוג בתחנת האלט בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1966–1967; ואחראי על תחום המחקר המדעי בתחנת פאלמר בשנת 1968. קרחון גאנוץ באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון גאנוץ באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון גאנוץ באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון גאנוץ מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון גארנוץ לאתרים סמוכים ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
שלישיית תל אביב

שלישיית תל אביב, שחבריה היו יהונתן ענר (פסנתר) והאחים מתן גבעול (כינור) ועירא גבעול (צ'לו), הוקמה בשנת 1998 ביוזמת המרכז למוזיקה ירושלים ובתמיכת קרן התרבות אמריקה-ישראל ו"קרן רונן". השלישייה זכתה במקום ראשון בתחרות בינלאומית להרכבים קאמריים בצרפת ובתחרויות נוספות בגרמניה ובאיטליה. בין השאר הופיעה ברחבי אירופה ובדרום מזרח אסיה. במקרה אחר הוזמנה השלישייה הישראלית להופיע בקטר, ההרכב הישראלי הראשון לעשות זאת. השלישייה ניגנה רפרטואר מן התקופה הקלאסית והרומנטית (היידן, בטהובן, ארנסט בלוך, ברהמס) בשילוב יצירות ישראליות, שחלקן נכתבו בשבילה ולפי הזמנתה (שלישיות הפסנתר של בנימין יוסופוב ושל יהונתן קרן). ביוני 2000 השתתפה שלישיית תל אביב במפגש בינלאומי למוזיקה קאמרית בהנחיית אייזק שטרן. שלישיית תל אביב, דף שער בספרייה הלאומית
פרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר

פרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר (באנגלית: Golden Globe Award for Best Original Score) הוא פרס הניתן מטעם איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד (HFPA).   הערה: הזוכה מסומן בתכלת הערה: פסקול עם הסימן † זכה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר הערה: פסקול עם הסימן * היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר פרס באפט"א למוזיקה הטובה ביותר בסרט פרס גראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית אתר האינטרנט הרשמי של פרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר מדיה וקבצים בנושא פרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר בוויקישיתוף Golden Globe nominations announced for 2024 awards - CBS News, www.cbsnews.com, ‏2023-12-11 (באנגלית אמריקאית)
Cheese (אלבום)

Cheese (בעברית: גבינה) הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי הבלגי סטרומאה, שיצא ב-14 ביוני 2010. השירים "Bienvenue chez moi",‏ "House'llelujah",‏ "Rail de Musique",‏ "Peace or Violence",‏ "Te Quiero" ו-"Silence" פורסמו כסינגלים שיווקיים, כאשר כולם נכנסו למצעדי מוזיקה שונים, מלבד "Rail de Musique" ו-"Bienvenue Chez Moi". מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים רשמיים, הלהיט "Alors on danse",‏ "Te Quiero" ו-"House'llelujah". כל הרצועות באלבום נכתבו על ידי סטרומאה. מידע על האלבום Cheese באתר MusicBrainz האלבום Cheese באתר Discogs האלבום Cheese באתר ספוטיפיי האלבום Cheese באתר דיזר האלבום Cheese באתר יוטיוב Discogs Alexey Eremenko. "Stromae – Cheese". AllMusic. נבדק ב-19 בדצמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Sullivan, Caroline (2 בספטמבר 2011). "Stromae: Cheese - Review". The Guardian. נבדק ב-19 בדצמבר 2021. {{cite journal}}: (עזרה)
House'llelujah

House'llelujah הוא שיר של הזמר הבלגי סטרומאה. השיר יצא לאור ב-17 במאי 2010, כסינגל שיווקי מתוך אלבומו הראשון, Cheese. שם השיר נגזר מהמילה "Hallelujah". ב-27 באוגוסט 2010, ביצע סטרומאה את השיר בשידור חי, בתוכנית הגרמנית "The Dome 55" בהנובר, גרמניה. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-10 מיליון השמעות. הקליפ הרשמי לשיר הועלה ליוטיוב על ידי סטרומאה ב-15 בספטמבר 2010. בקליפ מופיע סטרומאה ככומר של דת המבוססת על מוזיקת האוס. מידע על היצירה "House'llelujah" באתר Discogs סרטון השיר "House'llelujah" באתר יוטיוב Cheese, נבדק ב-2021-12-19
Défiler

Défiler הוא שיר של הזמר-יוצר הבלגי סטרומאה. השיר יצא לאור ב-27 באפריל 2018, כסינגל. השיר הגיע למקום ה-40 במצעד הסינגלים הצרפתי, למקום השביעי במצעד הולוני, ולמקום ה-29 במצעד הפלנדרי. קליפ השיר, באתר יוטיוב
נאום אפלבאום

נאום אפלבאום (ברומנית: Naum Apelbaum וברוסית: Наум Моисеевич Эпельбаум;‏ 1 במאי 1927 – 13 באוקטובר 2019) היה פסל יהודי שפעל בברית המועצות, במולדובה ובישראל. אפלבאום נולד באקרמן, שבבסרביה, אז ברומניה, כיום אוקראינה. למד בגימנסיה בקישינב והמשיך ללימודי אומנות, לימודים שסיים ב-1950. לאחר מכן המשיך בלימודי האומנות בלנינגרד, לימודים שסיים ב-1956. אפלבאום התפרסם בעיקר באנדרטות הזיכרון, שהקים במולדובה, מתחם הזיכרון ל"קורבנות הפשיזם" באתר הירי ביהודים בדורוסארי ב-1989, האנדרטה לזכר קורבנות גטו קישינב ב-1991, האנדרטה לזכר קורבנות פרעות קישינב (1903) ב-1993 ועוד. אפלבאום נישא לפסלת ברונהילדה אפלבאום-מרצ'נקו, איתה גם שיתף פעולה ביצירת פסלים. לזוג נולדה בת, שנישאה לפסל בוריס צלניקר. הזוג אפלבאום והזוג צלניקר עלו לישראל והתיישבו בה. Genul animalier în creaţia sculptorilor Naum Epelbaum şi Nicolae Gabzulin (ברומנית) Vizita la atelierul artiștilor plastici Boris și Natalia Tselnicker (ברומנית)
שלמה ברדקי

רבי שלמה ברדקי (1846 - 12 ביוני 1915) היה תלמיד חכם וחזן ירושלמי, החזן הראשי של בית הכנסת חורבת רבי יהודה החסיד במשך למעלה מ-40 שנה ומחלוצי החזנות האשכנזית המקצועית בארץ ישראל. נולד בירושלים העתיקה בשנת 1846 (ה'תר"ו) לרב ישעיהו ברדקי, מנהיג היישוב האשכנזי בירושלים, ולשיינדל בת רבי ישראל משקלוב. התחנך בתלמוד תורה ובישיבת עץ חיים, ולמד מוזיקה באופן פרטי, כך שידע לקרוא תווים ולנגן בכינור. ב-1863 נשא את חיה, בתו של הרב שמואל סלנט, והתגורר בשכונת "בתי מחסה" ברובע היהודי. שירת כחזן ראשי בבית הכנסת "בית יעקב" שבחורבת ר' יהודה החסיד. הוא היה החזן הקבוע הראשון של בית הכנסת, ומראשוני החזנים בשכר ביישוב. לצדו שרה מקהלה קטנה. חיבר מנגינות לתפילות הימים הנוראים. כמו כן היה פעיל ציבור בוועד הצדקה של קופת רבי מאיר בעל הנס. בסוף שנת ה'תרע"ד חלה במחלה קשה שממנה לא קם. נפטר בשבת, ל' בסיוון ה'תרע"ה, 12 ביוני 1915, ונקבר בחלקת הפרושים בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. שני בניו נפטרו בחייו: יוסף זונדל היה עסקן ציבור ושד"ר. בנו היה השופט ד"ר נתן ברדקי. ישעיהו היה סוחר. בנו היה החזן ישראל בר-זכאי שהחליף אותו כחזן בית הכנסת החורבה. דוד תדהר (עורך), "שלמה ברדקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1777 כרטיס הקבר של שלמה ברדקי באתר הר הזיתים. פ. מ. גרייבסקי, הרה"ג שלמה ברדקי ז"ל, החרות, 14 ביוני 1915. ראו אודותיו אצל דוד תדהר (עורך), "יוסף זונדל ברדקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1052. ראו אודותיו אצל דוד תדהר (עורך), "רבי ישעיהו ברדקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1052. ראו אודותיו אצל דוד תדהר (עורך), "ישראל ברדקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 929.
מזסמרה

מזסמרה (בהונגרית: Mezőszemere) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם במזסמרה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,898 תושבים ובשנת 2021 רק 1,394 תושבים. היישוב נקרא בורשודסמרה (Borsodszemere) עד שנת 1950, האזור מיושב מהמאה ה-13, הוא מוזכר לראשונה בתעודות משנת 1261 ומאז הוא מיושב לסירוגין. יהודים חיו במזסמרה במאה ה-18 ובמאה ה-19. החל משנת 1901 היו יהודי הכפר כפופים לקהילת אוזד. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא מזסמרה בוויקישיתוף נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי בורשודסמרה בהלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי מזסמרה שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
מזטארקאן

מזטארקאן (בהונגרית: Mezőtárkány) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם במזטארקאן מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,600 תושבים ובשנת 2021 רק 1,563 תושבים. האזור מיושב מהמאה ה-13, הוא מוזכר לראשונה בתעודות משנת 1279 ומאז הוא מיושב לסירוגין. יהודים חיו במזטארקאן במאה ה-18 ובמאה ה-19, משנת 1885 הייתה הקהילה כפופה לרבנות אגר ומשנת 1930 לרבנות פיזשאבון. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה. מזטארקאן, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 205. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא מזטארקאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מזטארקאן נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי מזטארקאן שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
Tokyo MX

Tokyo MX הוא ערוץ טלוויזיה מסחרי יפני, שבסיסו בעיר טוקיו ומשדר לתושבי העיר החל משנת 1995. עיריית טוקיו היא חלק של בעלי הערוץ. בעל מניות העיקרי היא תחנת רדיו Tokyo FM שבבעלותה כ-20%. זה ערוץ טלוויזיה יחיד שמשדר בעיר טוקיו בלבד. כל שבוע הערוץ משדר מסיבת עיתונאים של מושל העיר. בשנת 1993 קבוצת משקיעים החליטה להקים בעיר ערוץ טלוויזיה חדש. רישיון הפעלה התקבל בסוף 1993 וב-1 בנובמבר 1995 הערוץ החל את שידוריו תחת השם MX-TV. בהשראת ערוץ טלוויזיה ניו-יורקי NY1, הערוץ התרכז בשידורי חדשות במשך 12 שעות. תוכניות חדשות היו מחולקות ל-5 מקבצים. התוכניות כללו שידורים ישירים ממחלקת המשטרה של העירייה, מהעירייה עצמה ומבניין מטה הערוץ. הערוץ סבל מקשיים כלכליים ואיכות שידור ירודה. בהדרגה היקף שידורי חדשות הוקטן ובמקומם הוגדל חלקו של תוכניות בידור, אירועים מקומיים ורבות תחרויות ספורט מקומיות ותוכניות אנימה בשעות מאוחרות. לאחר מספר שנים, במהלך הצליח ובשנת 2002 הערוץ הפך לרווחי. החל משנת 2006 הוא משדר תחת השם הנוכחי. באותה שנה מטה הערוץ עבר לבניין חדש באזור צ'יודה. בשנת 2011 הופסק שידור אנלוגי ובשנת 2012 החלו שידורים מ-"עץ השמיים". הדבר שיפר באופן משמעותי את איכות השידורים מאז הוא ניתן לקליטה טובה גם בפרברי היער הרחוקים. באפריל 2014 החלו שידורים של ערוץ משנה Tokyo MX2. הערוץ ידוע בשידורי אנימה שלו. בניגוד ליתר התוכנית, הקרנות אלו ניתנים לקליטה מחוץ לטוקיו תוך שיתוף פעולה עם ערוצים מקומיים. בערוץ שודרו לראשונה סדרות מוצלחות כמו ההרפתקה המוזרה של ג'וג'ו, ד"ר סטון, ההרפתקה המוזרה של ג'וג'ו, אל תשתעשעי איתי, נאגאטורו ועוד. כמו כן בערוץ משודרים סדרות "דרגון בול וגנדאם. אתר האינטרנט הרשמי של Tokyo MX (ביפנית) מדיה וקבצים בנושא Tokyo MX בוויקישיתוף Tokyo MX, ברשת החברתית פייסבוק Tokyo MX, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Tokyo MX, ברשת החברתית אינסטגרם Tokyo MX, סרטונים בערוץ היוטיוב
יחסי טורקיה–ניגריה

יחסי טורקיה–ניגריה הם יחסי החוץ בין טורקיה וניגריה. יחסים דיפלומטיים ברמת הנציגות כוננו ב-1958 ולאחר מכן שודרגו לדרגת שגרירות במהלך שנות ה-60. טורקיה פתחה שגרירות בלאגוס, בירת ניגריה דאז, ב-1962. שגרירות טורקיה עברה לאבוג'ה ב-2001 לאחר הכרזת ניגריה על אבוג'ה כבירה החדשה. ניגריה וטורקיה משתפות פעולה באמצעות חברותן ב-OIC וב-D-8‏. טורקיה וניגריה היו פרו-מערביות ברוב הנושאים אך ניגריה בעיקר צידדה בעולם הערבי נגד ישראל, שהייתה בעלת בריתה הקרובה ביותר של טורקיה במזרח התיכון באותה תקופה. עד מלחמת ביאפרה, ניגריה וטורקיה קיימו יחסים חזקים מאוד. מערכת יחסים חזקה זו הלכה ונחלשה בהרבה לאחר ההפיכה ומלחמת ביאפרה כאשר טורקיה נקטה בעמדה של נייטרליות וסירבה למכור נשק לשלטון המרכזי בניגריה. היחסים השתפרו בתחילת שנות ה-90 באמצעות שיתוף פעולה הדוק במדיניות החוץ. שתי המדינות שיתפו פעולה במהלך משבר המפרץ שהחל עם פלישת עיראק לכווית בקיץ 1990 והתפתח לכדי מלחמת המפרץ. שתי המדינות שמרו על פרופיל נמוך בכך שהן תמכו אקטיבית במדיניות האו"ם וסירבו לשלוח חיילים לעסוק במפרץ הפרסי. נפח הסחר בין שתי המדינות היה 726 מיליון דולר בשנת 2019. קיימות טיסות ישירות מאיסטנבול לאבוג'ה, קנו, לאגוס ופורט הרקורט. מדיה וקבצים בנושא יחסי טורקיה–ניגריה בוויקישיתוף "Relations between Turkey and Laos". Ministry of Foreign Affairs of Turkey. "Relations between Turkey and Nigeria". Ministry of Foreign Affairs of Turkey. Akindele, R.A. "Nigeria's External Relations, 1960- 1985," Pt. 1. Afrika Spectrum [Hamburg], 1, 1986, pp. 5-34. de St. Jorre, John. The Nigerian Civil War. London: Hodder and Stoughton, 1972. Akindele, R.A., and Bassey E. Ate. "Nigeria's Foreign Policy, 1986-2000 A.D.: Background and Reflections on the Views from Kuru," Afrika Spectrum [Hamburg], 3, 21, 2016, pp. 363-70.
לילי דרווש

לילי דרווש, (שמה המלא היה לילי שרה דרוואש, במקור דיאמנטשטיין, בהונגרית: Darvas Lili; בודפשט, 10 באפריל 1902 – ניו יורק, 23 ביולי 1974) הייתה שחקנית יהודייה-הונגרייה ואמריקאית. לילי שרה דיאמנטשטיין נולדה במשפחה יהודית כבתם של ד"ר שאנדור דרווש (דיאמנטשטיין) (1866–1924) רופא ושל ברטה פרייברגר (1874–1946). סבה וסבתה מצד אביה היו אלברט דרווש (דיאמנטשטיין), בעל בית עבוט, ורוזה טנצר, סבה וסבתה מצד אמה, היו ברוך פרייברגר (1836–1874), מתווך, ורוזליה פרלמוטר. לילי דרווש הייתה סטודנטית של שאנדור גות והקהל הכיר אותה לראשונה ב"חוג התיאטרון של בודה" (Budai Színkör) ב-1920. שנה לאחר מכן מנהל התיאטרון לאסלו באטי החתים אותה על חוזה ב"תיאטרון ההונגרי של פשט" (Pesti Magyar Színház) ובשנת 1924 הפכה לחברה בתיאטרון הקומדיה של בודפשט. משנת 1925 הופיעה גם בתיאטראות של מקס ריינהרדט בווינה ובברלין. לאחר מכן שיחקה בעיקר במחזותיו של בעלה, פרנץ מולנר. הם נישאו, כאשתו השלישית של מולנר, ב-9 ביוני 1926 בבודפשט. בשל חששם מהשואה המתקרבת היגרו ביחד בשנת 1939 לארצות הברית. לילי דרווש הופיעה לראשונה במחזה בשפה האנגלית בברודוויי ב-1944 ואחרי זה במספר הופעות בתיאטראות ובטלוויזיה. ב-1965 הופיעה כשחקנית אורחת בתיאטרון מדאץ' בבודפשט במחזה "אולימפיה" של פרנץ מולנר וגם לקחה על עצמו כמה תפקידים קולנועיים. היא שיחקה בהונגרית, באנגלית וגם בגרמנית. אליזבת (אנדרה ז'וסה: אליזבת, האישה הבלתי מושגת) סגד. יוליה (ויליאם שייקספיר: רומיאו ויוליה) יוהנה (פרידריך שילר: ז'אן ד'ארק) מרי סטיוארט (שילר) הנסיך מרייכסטט (אדמון רוסטאן : גוזל העיט) לונטי (פרנץ מולנר: אהבה שמימית וארצית) אירמה (פרנץ מולנר: נעל הזכוכית) מימה (פרנץ מולנר: הטחנה האדומה) לואיזה (פרנץ מולנר: ריביירה) דלילה (פרנץ מולנר: דלילה) ליידי מילפורד (שילר: מזימה ואהבה) טיטאניה (שייקספיר: חלום ליל קיץ) גרטרוד (שייקספיר: המלט) אאוגניה (פרנץ מולנר: אולימפיה) שעה אחת - שלוש פנים (1972) אהבה (1970) The nurses (1963) Route 66 (1962) Cimarron (1960) Meet Me in Las Vegas (1956) Climax! (1955-1956) Goodyear Television Playhouse (1954-1957) Justice (1954) Danger (1953) Studio One (1952-1958) Kraft Television Theatre (1951–1955) מריה בשקירצ'ב (1936) Camille (1926) Magyar színházművészeti lexikon. (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה. 1994. ISBN 963-05-6635-4) לילי דרווש ב-PORT.HU ביוגרפיה של לילי דרווש הכיוון בניו יורק (בהונגרית) לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. לילי דרווש מאגר תיאטרון מדיה וקבצים בנושא לילי דרווש בוויקישיתוף לילי דרווש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Darvas (Diamantstein) Sándor születési bejegyzése a pesti izr. hitközség születési akv. 106/1866. folyószáma alatt". "Darvas Sándor halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1746/1923. folyószáma alatt". "Freiberger Berta születési bejegyzése a pesti izr. hitközség születési akv. 499/1874. folyószáma alatt". "Darvas Sándor és Freiberger Berta házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 582/1897. folyószáma alatt". "Diamantstein Albert és Tänzer Rozália házasságkötési bejegyzése a pesti izr. hitközség házassági akv. 138/1864. folyószáma alatt". "Freiberger Baruch halotti bejegyzése a pesti izr. hitközség halotti akv. 328/1874. folyószáma alatt". A házasságkötés bejegyezve a Budapest II. ker. polgári házassági akv. 193/1926. folyószáma alatt.
קונור דווייר

קונור ג'יימס דווייר (באנגלית: Conor James Dwyer; נולד ב-10 בינואר 1989) הוא שחיין עבר אמריקאי, פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016) ופעמים ברציפות אלוף עולם (שנגחאי 2011 וברצלונה 2013) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. זוכה מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) וסגן אלוף עולם (ברצלונה 2013) במשחה ל-200 מטר חופשי. דווייר נולד וגדל בווינטקה, אילינוי. באליפות העולם שנערכה בשנגחאי, הרפובליקה העממית של סין ביולי 2011 הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. באולימפיאדת לונדון (2012) זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ראיין לוכטה, ריקי ברנס ומייקל פלפס בתוצאה של 6:59.70 דקות, לפני צרפת (7:02.77 דקות) והרפובליקה העממית של סין (7:06.30 דקות), כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.23 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:46.39 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 3:46.24 דקות. באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד ביולי 2013 הוא זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ריאן לוכטה, צ'רלי הוצ'ין וריקי ברנס בתוצאה של 7:01.72 דקות, לפני רוסיה (7:03.92 דקות) והרפובליקה העממית של סין (7:04.74 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:45.76 דקות. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.32 דקות, אחרי יאניק אנייל מצרפת (1:44.20 דקות) ולפני דנילה איזוטוב מרוסיה (1:45.59 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חפשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחים משולב 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ראיין לוכטה, ריד מלון ומייקל וייס בתוצאה של 7:04.75 דקות, אחרי הממלכה המאוחדת (7:04.33 דקות) ולפני אוסטרליה (7:05.34 דקות), כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.33 דקות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה דווייר בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם טאונלי האס, ראיין לוכטה ומייקל פלפס בתוצאה של 7:00.66 דקות, לפני הממלכה המאוחדת (7:03.13 דקות) ויפן (7:03.50 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:45.23 דקות. מדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.23 דקות, אחרי סון יאנג מהרפובליקה העממית של סין (1:44.65 דקות) וצ'אד לה קלו מדרום אפריקה (1:45.20 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.01 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 3:43.42 דקות ועלה ראשון למשחה הגמר, תוצאה שהייתה מספיקה למדליית ארד. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה 2017 הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. ב-20 באוקטובר 2019 קיבל דווייר השעייה ל-20 חודשים בשל אימרוץ. 100 מטר חופשי: 48.94 שניות (2013) 200 מטר חופשי: 1:45.23 דקות (2016) 400 מטר חופשי: 3:43.42 דקות (2016) 200 מטר מעורב אישי: 1:57.74 דקות (2013) 400 מטר מעורב אישי: 4:15.39 דקות (2013) 200 מטר מעורב אישי: 1:53.03 דקות (2013) 400 מטר מעורב אישי: 3:59.90 דקות (2013) מדיה וקבצים בנושא קונור דווייר בוויקישיתוף קונור דווייר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קונור דווייר, ברשת החברתית אינסטגרם קונור דווייר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי קונור דווייר, באתר olympedia.org קונור דווייר, באתר Swimrankings קונור דווייר, באתר SwimSwam