laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2023

התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2023 (באנגלית: FIDE Grand Swiss Tournament 2023) היא המהדורה השלישת של התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה שהתקיימה בין 25 באוקטובר ל־8 בנובמבר 2023 בדאגלס, האי מאן. התחרות היא חלק מסבב תחרויות העפלה לתחרות המועמדים 2024 ושני מועמדים הגיעו ממנה. התחרות תשוחק בשיטה השווייצרית ב־11 סיבובים: בכל משחק יש לכל מועמד 100 דקות, 50 דקות נוספות לאחר המהלך ה־40, 15 דקות נוספות לאחר המהלך ה־60, ותוספת של 30 שניות לכל מהלך החל מהמהלך הראשון. במקרה של שוויון בין מספר שחמטאים הדירוג נקבע לפי שוברי השוויון הבאים (בסדר יורד): מד הכושר הממוצע של היריבים, לא כולל היריב עם התוצאה הנמוכה ביותר בוכהולץ 1-: ממוצע התוצאות של היריבים, לא כולל היריב עם התוצאה הנמוכה ביותר. בוכהולץ: ממוצע התוצאות כל היריבים. תוצאות המשחקים בין השחקנים בשוויון הגרלה בתחרות תוכנן שישתתפו 114 שחמטאים, לפי הפירוט הבא: 100 שחמטאים העפילו על בסיס דירוג במהלך שנה מיולי 2020 ועד יוני 2021 אלופת העולם לנשים – ג'ו ונג'ון 4 מועמדים יבשתיים, אחד מכל יבשת (אירופה, אסיה, אמריקה ואפריקה) 4 מתמודדים לפי החלטת נשיא פיד"ה 5 מתמודדים לפי החלטת המארגנים בתחילת ספטמבר 2023 פורסמה רשימה של 106 שחמטאים שצפויים להשתתף בתחרות. עשרת השחמטאים עם דירוג מד הכושר הגבוה ביותר הם: פביאנו קרואנה, היקארו נקמורה, אניש גירי, גוקש דומרזו, ריכרד רפורט, לבון ארוניאן, אלכסנדר גרישצ'וק, פראגנאננדה ראמשבאבו ומקסים ושייה-לגראב. בתחרות חולקו פרסים בסך 460 אלף דולר לפי הפירוט הבא: כאשר את הפרסים יקבלו רק מי שצברו לפחות 6 נקודות. במקרה שלא יהיו 40 שחמטאים שיקבלו 6 נקודות, הפרסים יחולקו בין אלו שקיבלו לפחות 6 נקודות. בתחרות זכה וידיט גוג'ראתי לאחר שצבר 8.5 נקודות מתוך 11. היקארו נקמורה סיים במקום השני עם 8 נקודות מתוך 11. אחריהם סיימו 5 שחמטאים עם 7.5 נקודות. בעקבות התוצאה וידיט ונקמורה עלו לתחרות המועמדים 2024. מדיה וקבצים בנושא התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2023 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2023 (באנגלית) תקנון התחרות
הבננה השחורה

הבננה השחורה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1976 בכתיבה, הפקה ובימוי של בנימין חיים, עם אריק מנקין ודני כנרות בתפקידים הראשיים. בנימין חיים (1933–2004) נולד בהודו, עבר לארצות הברית, למד שם קולנוע ובגיל 37 עלה לישראל כדי ללמד בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב. המועצה לביקורת סרטים ומחזות פסלה את הסרט אלא אם יוצאו ממנו קטעים החושפים איברים אינטימיים וקטעים הפוגעים בדת. הוא ניהל מאבק שהגיע עד לבית המשפט העליון אך נאלץ לקצר את הסרט. המאבק הזה פרסם את הסרט. הוא קבל מענק מהמועצה לעידוד הסרט הישראלי וכדי להשלים את התקציב הוא מכר מניות בסך 200 ל"י כל אחת להפקת הסרט (מימון המונים). המאפיין של הסרט הוא הסגנון הקולנועי ולא תוכן העלילה. סגנונו הוא קומדיה שחורה שזורה במרדפי סלפסטיק, לעג על האמונה הדתית היהודית ועל רעיון גאולת העולם בנוסח ההיפי. חלק מהמבקרים מעריכים את הסרט כקומדיה אוונגרדית שהקדימה את זמנה ולאחת היצירות המיוחדות ביותר של הקולנוע הישראלי. הבמאי מריץ את הסרט קדימה ואחורה, מחליף מהירויות הסרטה, מבצע חיתוכים נועזים, מסחרר מצלמה ומשחזר סצנות קולנועיות ברוח קומדיה אילמת. מטוס אל על נוחת בישראל. מדלת אחת יוצא בחור מטקסס בשם טקס (אריק מנקין) מוקף בבחורות ומדלת שנייה יוצאים יהודים חסידים הם טסו לארצות הברית כדי לחטוף את אברם (דני כנרות) שיצא לתרבות רעה והפך להיפי. לאחר שהצליחו להבריח אותו במכס בתוך ארגז הם מגיעים לבית הרבי שם מתכוננים להשיא אותו לטובה (אורנה אורשן) הנשים והגברים עוברים טבילה בעירום במקווה אך אברם בורח באמצע החתונה ומגיע לכפר ערבי שם הוא פוגש בחסן רועה צאן שרוצה לשאת את מליקה אבל אין לו כסף למוהר. טובה בינתיים מתנחמת ביחסים עם החסיד יוסל'ה (יוסל'ה יוסלביץ – שם בדוי). לבסוף מגיע אברם לקיבוץ ופוגש שם את טקס. הם מתכוננים להעלות שם את הדיבוק אך לבמאי (ברוך צמח, אחיו של נחום צמח) אין שחקנית לתפקיד לאה. אברם חודר לשכונת החסידים בפנים צבועים בשחור כדי שלא יכירוהו, מתגלה לאמו (גניה מימון) שמתנשקת אותו ומחביאה אותו מהשוטרים המחפשים אחריו. לשואלים מדוע הצבע השחור על פניה היא משיבה "שאכלה בננה שחורה" (מכאן שם הסרט). אברם מצליח לפגוש באהובתו שולה (פנינה מנקין) שמסכימה להופיע בתפקיד לאה. ההצגה מופרעת על ידי חסידים שבאים לחפש את לאה. טקס בורח משם אך נלכד על ידי בנות הקיבוץ ועובר אונס קבוצתי. הוריו של טקס באים כדי לחפש אחריו ומציעים פרס של 10,000 ל"י למוצא. אברם זוכה בכסף ונותן אותו לחסן כמוהר אך זה לא מספיק. לבסוף מבקרים הוריו של טקס בכפר הערבי. האבא רואה את המתקן שהמציא חסן לחליבת עיזים שנראה כפסל אוונגרדי וקונה אותו בסכום גדול כדי להציגו במוזיאון לאמנות בדאלאס. כעת יש חתונה אליה מוזמנים כל המשתתפים, יהודים חילונים, דתיים וערבים שמתכסים כולם בקצף, שלום אוטופי בין כולם. "הבננה השחורה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הבננה השחורה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "הבננה השחורה", באתר אידיבי "הבננה השחורה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "הבננה השחורה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דיוני המועצה לצנזורה על סרטים ומחזות, באתר ארכיון המדינה כתבה על הסרט, בהעולם הזה הבננה השחורה, באתר "הבמה"
איוונה אנדרס

איוונה אנדרס סאנז (בספרדית: Ivana Andrés Sanz; נולדה ב-13 ביולי 1994) היא כדורגלנית ספרדייה המשחקת בעמדת הבלמית באינטר מילאנו ובנבחרת ספרד. אנדרס הייתה קפטנית הנבחרת כשזו זכתה בגביע העולמי שנערך ב-2023. אנדרס החלה את הקריירה שלה במועדון המקומי של עיר הולדתה, איילו דה מלפריט. בגיל 12 היא עברה לקבוצת הנוער של קולגיו אלמאן, ששיחקה בבירת המחוז - ולנסיה. בשנת 2008 היא עלתה לסגל הקבוצה הבוגרת, שבאותם ימים שיחקה בליגה הראשונה. אחרי שנתיים, המועדון קיבל את החסות של מועדון הכדורגל ולנסיה, מדיה וקבצים בנושא איוונה אנדרס בוויקישיתוף איוונה אנדרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איוונה אנדרס, באתר Soccerdonna (בגרמנית) איוונה אנדרס, באתר Soccerway איוונה אנדרס, באתר WorldFootball.net איוונה אנדרס, באתר FootballDatabase.eu
אבי ויינברג

אברהם (אבי) ויינברג (נולד ב-1968) הוא ספורטאי פאראלימפי ישראלי, שחקן טניס נכים וכדורסל כיסאות גלגלים. ויינברג ואחיו שרגא ויינברג נולדו עם מחלה גנטית נדירה בשם פרכת שפוגעת בצפיפות העצם וגורמת לריבוי שברים. בצעירותו החל להתאמן במרכז הספורט לנכים ברמת גן והיה מראשוני השחקנים בטניס כיסאות גלגלים עם כניסת הענף לארץ. נוסף לטניס הוא שחקן כדורסל בכיסאות גלגלים והתחרה בקבוצת איל"ן יפו. בשנת 1991 העפיל לדרג א' של טניס כיסאות גלגלים ברמה העולמית. בטניס שולחן זכה באליפות הארץ לנכים לשנת 1987. באליפות לשנת 1989 זכה לאחר שגבר על אחיו במשחק הגמר. במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) התחרה בטניס ובכדורסל. בטניס יחידים הפסיד בשלב שמינית הגמר ולא העפיל לרבע הגמר, בטניס זוגות התחרה עם שבתאי בן-יורם והם סיימו בשמינית הגמר. נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים דורגה במקום ה-11 בין הנבחרות. פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) איתמר קציר, בן 53, נכה, מנהל חשבונות ואיש משפחה. בשאר הזמן הוא זוכה במדליות אולימפיות, באתר הארץ, 13 במאי 2019 אברהם תשובה, ויינברג בדרג א' לנכים בטניס, מעריב, 25 ביולי 1991 אברהם תשובה, נכים: אבי ויינברג זכה באליפות הטניס שולחן, מעריב, 31 בדצמבר 1986 אברהם תשובה, ויינברג וסולימן - זוכי אליפות הטנ"ש לנכים, מעריב, 28 בדצמבר 1989
גיל נאור

גיל נאור הוא שחקן טניס כיסאות גלגלים ישראלי. נאור הוא חבר בית הלוחם בתל אביב. במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) התחרה בטניס יחידים וזוגות. בטורניר יחידים סיים בשלבים מוקדמים ולא העפיל לשמינית הגמר ובטורניר זוגות (עם אייל שרטוב) הפסידו בשמינית הגמר. במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) התחרה בטניס יחידים וזוגות (עם אייל שרטוב). בשני הטורנירים לא העפיל לשמינית הגמר. בשנת 2001 זכה באליפות ישראל בטניס בכיסאות גלגלים. בשנת 2002 גבר על ברוך חגאי ושמר על התואר. פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים, באתר הרשמי של IPC (באנגלית) ארצית, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2001 שווה שורה, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2002
יחידת המעצר של האומות המאוחדות

יחידת המעצר של האומות המאוחדות (בראשי תיבות באנגלית: UNDU) היא בית מעצר בניהול האו"ם. הוא נמצא ברובע סכוונינגן של מוסד הכליאה בהאג, הידוע יותר בשם כלא סכוונינגן, בהאג, הולנד. ה-UNDU הוקם בשנת 1993 כחלק מבית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר (ICTY) וכיום שוכנים בו עצורים שתיקיהם הועברו על למנגנון השיורי הבין־לאומי לבתי דין פליליים (IRMCT); ועצורים חשודים, נאשמים, מורשעים שתיקם בשלב הערעור או אלו שהרשעותיהם וגזרי דינם חלוטים וממתינים להעברתם לארץ שבה ירצו את עונשם בסמכות בית הדין הפלילי הבין-לאומי. מדיה וקבצים בנושא יחידת המעצר של האומות המאוחדות בוויקישיתוף סרטון של בית הדין הפלילי הבין־לאומי ליוגוסלביה לשעבר על יחידת המעצר באנגלית סרטון של בית הדין הפלילי הבין־לאומי ליוגוסלביה לשעבר על יחידת המעצר בצרפתית "Profile: Scheveningen prison". BBC News. 16 במאי 2012. {{cite news}}: (עזרה) United Nations Detention Unit, IRMCT Website ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט ובנושא האומות המאוחדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלה דוידוביץ'

בלה דוידוביץ' (באנגלית: Bella Mikhaylovna Davidovich, ברוסית: Бэлла Миха́йловна Давидо́вич; נולדה ב-16 ביולי 1928) היא פסנתרנית סובייטית-אמריקאית-יהודיה. דוידוביץ' נולדה בבאקו להורים מוזיקאים יהודים והחלה ללמוד נגינה בפסנתר בגיל שש. בגיל תשע הופיעה כסולנית בביצוע הקונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של בטהובן ובגיל 11 נגנה את הקונצ'רטו לפסנתר של רוברט שומן. בשנת 1939 עברה למוסקבה והמשיכה בלימודים בקונסרבטוריון של מוסקבה. בשנת 1949 היא זכתה ביחד עם הפסנתרנית הלינה צ'רני-סטפנסקה (אנ') במקום ראשון בתחרות הבין-לאומית הרביעית ע"ש שופן לפסנתר שהייתה הראשונה שהתקיימה לאחר מלחמת העולם השנייה. זכייה זו פתחה בפנייה קריירה מצליחה בברית המועצות ובמזרח אירופה, היא הופיע 28 עונות רצופות עם התזמורת הפילהרמונית של לנינגרד. דוידוביץ' נישאה לכנר יוליאן סיטקבצקי (אנ') ב-1950 ובשנת 1954 נולד בנם דימיטרי (אנ') שגם הוא כנר מפורסם. יוליאן מת מסרטן ב-1956. בשנת 1978 בעקבות בנה שהיגר לארצות הברית ללימודים בג'וליארד היא קבלה רשות להגר ביחד עם אמה ואחותה. במהרה קבלה אזרחות אמריקאית, החלה ללמד בג'וליארד והופיעה בקרנגי הול. ברוח הפרסטרויקה היא קבלה רשות להופיע בברית המועצות והייתה המהגר/ת הראשונ/ה שהורשה/תה לנגן בארצה. היא התקבלה בהתלהבות וניגנה ביחד עם בנה, עם רביעיית בורודין ועם התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה. בלה דוידוביץ', באתר AllMusic (באנגלית) בלה דוידוביץ', באתר MusicBrainz (באנגלית) בלה דוידוביץ', באתר Discogs (באנגלית) בלה דוידוביץ', באתר Songkick (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא בלה דוידוביץ' בוויקישיתוף ראיון עם בלה דוידוביץ', באתר יוטיוב בלה דוידוביץ' הצעירה מנגנת גרנד ואלס בריליאנט של שופן, באתר יוטיוב בלה דוידוביץ' מנגנת קונצ'רטו מס' 1 של שופן, באתר יוטיוב בלה דוידוביץ' מקבלת פרס ראשון בתחרות שופן 1949, באתר יוטיוב
בדיקת הרחבת אישונים

בדיקת הרחבת אישונים (באנגלית: Dilated fundus examination) היא הליך אבחוני שבו משתמשים בטיפות עיניים מיוחדות (כגון: טרופיקאמיד) כדי להרחיב או להגדיל את האישון של הנבדק על מנת לקבל תצוגה טובה יותר של קרקעית העין. הבדיקה מבוצעת לעיתים קרובות על ידי רופאי עיניים ואופטומטריסטים כחלק מבדיקת עיניים. בדיקת הראייה כוללת בדיקת חדות ראייה, בדיקת שדה ראייה, בדיקת תפקוד שרירי העין, בדיקת תגובת אישון, בדיקת טונומטריה (לחץ תוך עיני), והרחבה באמצעות טיפות עיניים מיוחדות. הרחבת האישונים גורמת לשיתוק זמני של השריר המשנה את צורת העדשה הפנימית. במצב זה נכנס יותר אור לעין והדבר מאפשר לראות את הרשתית ואת עצב הראייה בצורה מדויקת. האישונים יתרחבו במידה מספקת לבדיקה כעשרים עד ארבעים דקות לאחר הזלפת הטיפות. תחת השפעת טיפות העיניים, המטופל יחווה טשטוש ראייה ורגישות יתר לאור (סנוור). בדרך כלל הראייה תחזור לעצמה תוך שלוש עד שש שעות, אם כי בילדים ייתכן שהאישון יישאר רחב עד שלושה ימים לאחר הבדיקה. לאחר הרחבת האישון, יישתמש הבודק באופטלמוסקופ או מצלמה מיוחדת כדי לראות את פנים העין, אשר יאפשר הערכה של הרשתית, עצב הראייה, כלי הדם, ומאפיינים אחרים. בבדיקת הרחבת אישונים ניתן לאבחן תופעות עיניים הקשורות בגיל ובמחלות כרוניות (כגון רטינופתיה סוכרתית, גלאוקומה, ניוון רשתית גילי), קרעים ברשתית, היפרדות רשתית. ניתן לקבוע בעזרתה את הצורך במשקפיים ואת מספרם המדויק. מדיה וקבצים בנושא בדיקת הרחבת אישונים בוויקישיתוף בדיקת הרחבת אישונים, באתר Miok DFE tropicamide Get a Dilated Eye Exam, National Eye Institute, NIH, ‏2021 בטי טסטה, מידע למטופל - טיפות להרחבת אישונים, המרכז הרפואי שערי צדק, 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מור סטמארי

מור סטמארי (עד 1891 גוטליב, בהונגרית: Szatmári Mór;‏ יוז'פהאזה, 3 במאי 1858 – בודפשט, 29 בדצמבר 1931) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, חבר האספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט) במשך כעשר שנים. בשל יהדותו וכתיבתו הבקורתית על המשטר הוא נכלל במלחמת העולם השנייה בצו הממשלתי של סופרים אסורים שיצירותיהם נאסרו להדפסה, להפצה ולקריאה, ולאיסור החזקתם אפילו בספריות ציבוריות, ודינן היה גריסתם (בדומה לשריפת הספרים בגרמניה הנאצית). מור גוטליב נולד במשפחה יהודית כבנם של פרנץ גוטליב ושל פרל הינדי. הוא השלים את לימודיו התיכוניים במחוז סטמאר ובנאג'ווארד. במקום האחרון זה הוא המשיך בלימודיו במשפטים ובמדע המדינה. סטמארי החל את דרכו כעיתונאי בעיתון "חירות" (Szabadság) בנאג'ווארד תחת השם הבדוי פלוטו. ב-1881 עבר לבודפשט והצטרף למערכת של העיתון "הסכמה" (Egyetértés) כראש המדור הפרלמנטרי. מ-1887 עד 1890, היה עוזר העורך של "הסכמה", לאחר מכן הפך לעובד בכיר של העיתון וכתב מאמרים רבים, במיוחד כאלה שהיו קשורים לפוליטיקה הפנימית בהונגריה (במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית). הוא היה חבר פעיל בלשכת הבונים החופשיים תא "דמוקרטיה", כמה מספריו יצאו לאור בסדרת ספרי הלשכה. גוטליב שינה את שם משפחתו לסטמארי ב-1891. מאוחר יותר (בין 1904 לבין 1913) הפך לעורך האחראי של העיתון היומי בשם "בודפשט", שהיה העיתון הרשמי של מפלגת העצמאות ההונגרית. הוא פרסם כמה מאמרים במגזין וילאג (Világ), כתב עת שנוצר ונתמך על ידי הבונים החופשיים. הוא לקח חלק גדול במאמצי העיתונאים להתארגן ונבחר למזכיר הכללי של אגודת הסופרים של בודפשט, ולאחר מכן הפך לסגן נשיא האגודה. הוא נבחר כחבר פרלמנט בפעם הראשונה לאחר בבחירות הכלליות של 1901 עם תוכנית עצמאות, לאחר שבוטל המנדט של הנציג לשעבר קלמן אורלי. בשנת 1905 נבחר מחדש כנציג מרגיטה (מחוז ביהר) וכך גם במהלך הבחירות הכלליות של 1906. הוא היה חבר בוועדת החסינות והעבודה בבית המחוקקים עד 2010. בנוסף לעיתונים הנ"ל, כתב גם עבור "מדיאר סלון". אשתו הייתה לנקה הירש. בנם ינה סטמארי היה עיתונאי ותסריטאי. מינוי פקידי מינהל ציבורי (1881); נישואים אזרחיים (1894); החברה השוקעת (1896); נאומי הפרלמנט של פרנץ קושוט (1908); עשרים שנה של סערות פרלמנטריות (1928). לקסיקון ביוגרפי הונגרי II. עורכת ראשית אגנש קניירש. בודפשט: אקדמית. 716 משנת 1969. לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת האלמנך הפרלמנטרי של שטורם 1906–1911 . עורך הנריק פאברו, יוזף אוילאקי. עמ' 1906. 223. יוז'ף סיניאי : חיים ויצירות של סופרים הונגרים. בודפשט: 1891-1914 . 451–452. יוז'ף פלטינוס: פשעי הבנייה החופשית. מהדורה רביעית. בודפשט, 1939-1938. אולם הדיוקנאות של מפלגת השמאל המאוחדת. בודפשט: דפוס Révai és Salamon .1905 לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו מרקו. בודפשט: מועדון הספר ההונגרי. 2007 רשימת סופרים אסורים על פי הצו הממשלתי הראשי 10.800/1944. .M. E (בהונגרית) מור סטמארי באתר Arcanum מור סטמארי, ביוגרפיה באתר האוסטרי OBL (בגרמנית) A Belügyminisztérium 1891. évi 22017. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1891. év 4. oldal 9. sor. Budapest VI. kerületi állami halotti anyakönyv, 2586/1931.
קונגפנגופטרוס

קונגפנגופטרוס (שם מדעי: Kunpengopterus) הוא סוג של פטרוזאור פרימיטיבי, אשר התקיים במשך היורה שלפני 154 מיליון שנה מזמננו בסין. הסוג ידוע מממצאי מאובנים במרבצי סלעים דחוסים בליאונינג כמעט שלמים עם גולגולת מלאה והוא תואר למדע ב-2010 (כממצא בודד) והוא נקרא בידי החוקר Wang Xiaolin, אלכסנדר קלנר וצוותו כשמשמעות שמו היא: "Kun" - דג גדול / לווייתן, "Peng"- המפלצת הסינית המעופפת פנג (אנ') ו-"pteron" - כנף. במין זה ידועים 2 מינים: Kunpengopterus sinensis - אשר תואר ב-2010 הקרוי עקב הימצאו בסין, ו-Kunpengopterus antipollicatus - אשר תואר ב-2021 ופירוש שמו: "בעל אצבע מנוגדת". המין הראשון כולל 2 פרטים משומרים בעוד האחרון כולל אחד. פטרוזאור זה היה קרובו של הדרווינופטרוס והיה קטן יחסית, באורך של לא יותר מ-106 מ"מ. הוא היה בעל מקור קל יחסית ובתוכו שורות של שיניים חדות. המקור היה קל יחסית והיו לו מעין ציצות בבסיסם, קרוב לעיניים. מעל המקור הייתה כנראה כרבולת כשל קלאו והגוף היה קל עם גפיים ארוכות. בשונה מרוב הפטרוזאורים ורוב הזוחלים הוא הכיל אגודלים נגדיים, אשר כיום ידועים בעיקר אצל הפרימטים. מספר חוקרים טוענים על ראיות לדו-צורתיות זוויגית בפטרוזאור, אך הטעיה שנויה במחלוקת מדעית מדיה וקבצים בנושא קונגפנגופטרוס בוויקישיתוף קונגפנגופטרוס, באתר GBIF (באנגלית) Xiaolin Wang; Kellner Alexander W.A.; Xin Cheng; Shunxing Jiang; Qiang Wang; Sayão Juliana M.; Rordrigues Taissa; Costa Fabiana R.; Ning Li; Xi Meng; Zhonghe Zhou (2015). "Eggshell and Histology Provide Insight on the Life History of a Pterosaur with Two Functional Ovaries". Anais da Academia Brasileira de Ciências. 87 (3): 1599–1609. doi:10.1590/0001-3765201520150364. PMID 26153915. Hecht, J. (2011). "Did pterosaurs fly out of their eggs?" New Scientist online edition, 20 Jan 2011. Accessed online 21 Jan 2011, https://www.newscientist.com/article/dn20011-did-pterosaurs-fly-out-of-their-eggs.html.
לילה בגומחה

לילה בגומחה הוא סרט דרמה מסוגת קולנוע חרדי משנת 1999 בהפקת מוטי גל ושוקי בן פורת, המבוסס על סיפור בעל אותו השם מתוך "ילדים מספרים על עצמם". הסרט זכה להצלחה ונחשב כסרט קאלט חרדי. שני אחים יוצאים למסע בעקבות אביהם, שנמלט מישראל אל ארצות הברית עקב חובות כבדים. אהוד אטון (עמנואל) דוד אטון (אליהו) שוקי בן פורת (אבא) יוסי ברק (שלמה בר שלום) מיכאל וייגל (קבצן) גידי זר (חנווני) נתן אודנהיימר (שלמה) חן מגן (צבי) אור פינטו (יוסי) שי בן חמו (חיים) יקי חסון (שוטר) מנחם טוקר (שדרן רדיו) נועם עינברי (עיתונאי) משה פרי (עיתונאי) רונן שם טוב (עיתונאי) רשימת הפרסומים של לילה בגומחה, בקטלוג הספרייה הלאומית גואל פינטו, פסטיבל "עץ החיים" לתרבות יהודית נפתח בסינמטק ת"א, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2004 דניאל שירין, היוצרים של הקולנוע החרדי הנשכח, נזכרים בלהיטים הגדולים, באתר מקור ראשון לילה בגומחה, באתר גרינטק דניאל שירין, היוצרים של הקולנוע החרדי הנשכח, נזכרים בלהיטים הגדולים, באתר מקור ראשון מבוסס על תקציר העלילה שהופיע על גבי עטיפת הסרט ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוסטלוטיטאן

אוסטלוטיטאן (שם מדעי: Australotitan; מילולית: "טיטאן דרומי") הוא סוג של זאורופוד מקבוצת הטיטאנוזאורים, אשר התקיים בקווינסלנד שבאוסטרליה במשך הקרטיקון העליון שלפני 100 עד 90 מיליון שנה, בין הקנומן לטורון. הסוג תואר ב-2021 ונכלל בו מין בודד: Australotitan cooperensis, על שם התצורות "קופר קריק" בהם התגלה. דינוזאור זה היה אחד מהגדולים ביותר בין הדינוזאורים של אוסטרליה, כאשר עצם הירך שלו מגיעה לפי ההערכות לאורך של 2.146 מטרים, דומה בגודלה לגודל עצמות הירך של הדרדנוטוס והפוטאלונגקוזאורוס הענקיים וקצת קטן יותר מהפטגוטיטאן, שוכני אמריקה הדרומית. הדבר יכול להיות עדות להיותם של טיטאנוזאורים שורעים לאורכה של גונדוונה של הקרטיקון. אף שהחוקרים נמנעו מלחוות את משקלו, כנראה לפי עצמות הירך שהגיע לאורך של 30 מטרים לפחות. כיום מעריכים שהטיטאנוזאור הגדול שייך לקבוצה דיאמנטינזאוריה, והוא חי לצידם של קרוביו הדיאמנטינזאורוס, הסוואנזאורוס והסרמיאנטוזאורוס (Sarmientosaurus). מדיה וקבצים בנושא אוסטלוטיטאן בוויקישיתוף אוסטלוטיטאן, באתר GBIF (באנגלית)
עמיד מחאג'נה

עמיד מחאג'נה (בערבית: عميد محاجنة; נולד ב-11 באוקטובר 1996) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי בעל דרכון פלסטיני המשחק בעמדת הבלם בא-ריאן. מחאג'נה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות בעיר הולדתו אום אל-פחם ובגיל 17 הצטרף לבית"ר טוברוק. בקיץ 2016 הצטרף להפועל רעננה. ב-15 באוגוסט רשם את הופעתו היחידה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. ב-3 בספטמבר 2017 הושאל להפועל ירושלים מליגה א' צפון. ב-4 בינואר 2018 הצטרף להפועל עכו מליגת העל. ב-27 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 להפועל חיפה. ב-5 בנובמבר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד הפועל פתח תקווה. בקיץ 2019 חתם במ.ס. כפר קאסם. בסיום העונה, חתם בהפועל תל אביב אך שוחרר ממנה כעבור זמן קצר. בקיץ 2021 חתם בהפועל אום אל-פחם. ב-11 בספטמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין בהפסד 0–2 לוייטנאם. ב-2 בדצמבר 2023 קיבל זימון נוסף להופיע בנבחרת פלסטין אך לא קיבל אישור מיושב ראש הפועל אום אל פחם, אחמד אבו אלעם, בשל החשש לביקורת ציבורית בעקבות מלחמת חרבות ברזל. נכלל בסגל נבחרת פלסטין לטורניר גביע אסיה 2023. עמיד מחאג'נה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עמיד מחאג'נה, באתר Transfermarkt עמיד מחאג'נה, באתר Soccerway עמיד מחאג'נה, באתר National Football Teams דאפר מחאמיד, עמיד מחאג'נה חתם בהפועל אום אל פאחם, באתר דאבל פס, 13 ביוני 2021 שני שחקנים מהליגות בישראל זומנו לסגל פלסטין, באתר ONE‏, 2 בספטמבר 2023 שמעון אלבז, לירן ביטון, שחקן אום אל פאחם זומן לנבחרת פלסטין - אך הוא החליט לוותר, באתר ynet, 2 בינואר 2024 الإعلان عن قائمة منتخبنا الوطني المشاركة في كأس آسيا 2023 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הפלסטינית, 1 בינואר 2024 (בערבית)
רגימנט הריינג'רים (הממלכה המאוחדת)

רגימנט הריינג'רים (באנגלית: Ranger Regiment) הוא רגימנט מבצעים מיוחדים וסיוע לכוחות מקומיים ברחבי העולם של הצבא הבריטי. הרגימנט הוקם ב-1 בדצמבר 2021 על בסיס ארבעה גדודים שהועברו אליו מרגימנטים אחרים. הוא הוקם כחלק ממסגרת חטיבת המבצעים המיוחדים של הצבא (שהוקמה באותה תקופה), תחת הדיוויזיה השישית, במטרה לשמש כוח למבצעים מיוחדים בסיוע לכוחות בעלות ברית של הממלכה המאוחדת, כולל אימון והכשרה של כוחות מקומיים וביצוע פעולות מיוחדות במוקדים שונים ברחבי העולם. יסודות הרגימנט התחילו באוקטובר 2017, עם הקמת קבוצת חיל הרגלים המיוחדת (Specialised Infantry Group) אשר כללה שני גדודים: הגדוד הרביעי, רגימנט הרובאים; והגדוד הראשון, הרגימנט המלכותי של סקוטלנד. מטרת הקבוצה הייתה לשמש מסגרת אימון, הכשרה וסיוע לכוחות בעלות ברית ברחבי העולם על ידי יחידות הצבא הבריטי, מתוך כך הותאמו הגדודים לאופי הפעילות וקיבלו הכשרה וציוד מתאים לפעול בשיתוף פעולה עם כוחות מקומיים. בפברואר 2018 הגדוד הרביעי, רגימנט הרובאים, הוצב בפעילות ראשונה של הקבוצה בכווית באימון והכשרת הכוחות המזוינים של כווית, באותה תקופה הוצבו יחידות הקבוצה גם באפגניסטן בסיוע לכוחות האפגנים, בהמשך נשלחו כוחות לסיוע בניגריה כחלק מהמאבק בבוקו חראם. ביולי 2018 גדלה הקבוצה לכדי שלושה גדודים עם הוספת הגדוד השני, הרגימנט המלכותי של נסיכת ויילס, ונוסף לה גם צוות ייעוץ והכשרה משולב ללוחמה בטרור. בינואר 2019 נוסף לחטיבה הגדוד השני של רגימנט דוכס לנקסטר, ובהמשך גם הגדוד השלישי של רגימנט רובאי גורקה המלכותי. באוגוסט 2021 קבוצת החי"ר הפכה לחטיבת המבצעים המיוחדים של הצבא, כאשר כל הגדודים שהרכיבו את הקבוצה הועברו מהרגימנטים המקוריים שלהם לתוך רגימנט הריינג'רים החדש שהוקם והוכנסו עם שיוכם החדש תחת פיקוד החטיבה. גדודים אלו מוספרו מחדש תחת הרגימנט החדש וכל גדוד קיבל תחום אחריות גאוגרפי ברחבי העולם; הגדוד הראשון והשני השתייכו למערב ומזרח אפריקה בהתאמה, הגדוד השלישי במזרח אירופה, והגדוד הרביעי בגזרת המזרח התיכון. בתחילת 2022 עם התגברות המתיחות והפלישה הרוסית לאוקראינה נשלח הגדוד השלישי לסייע לכוחות האוקראינים, בפברואר 2022 הגדוד הראשון נשלח לגאנה במטרה להכשיר ולתמוך בחטיבת הכוחות המיוחדים של הכוחות המזוינים של גאנה. הרגימנט מורכב מארבעה גדודים, כאשר כל אחד מגייס את חייליו מרחבי הממלכה המאוחדת ויחידות הצבא הבריטי. כל גדוד משויך לאזור אחר בעולם, שם הוא פועל עם כוחות בעלות ברית של בריטניה. הגדוד הראשון (מחנה פלאס, צפון אירלנד) - אחראי על אזור מערב אפריקה הגדוד השני (מחנה קאוג, סארי) - אחראי על אזור מזרח אפריקה הגדוד השלישי (מחנה פירברייט, סארי) - אחראי על אזור מזרח אירופה הגדוד הרביעי (מחנה אלדרשוט, המפשייר) - אחראי על אזור המזרח התיכון הכוחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית ("הכומתות הירוקות") חטיבת עוז מדיה וקבצים בנושא רגימנט הריינג'רים בוויקישיתוף רגימנט הריינג'רים באתר הצבא הבריטי. אודות חטיבת המבצעים באתר הצבא הבריטי. ‏Ranger Regiment: What we know about the British Army's elite force, ‏18 בנובמבר 2022, אתר Forces.net.
אליסאו מוריניו

אליסאו ויקטור מוריניו אוירבידה (בספרדית: Eliseo Víctor Mouriño Oyarbide;‏ 3 ביוני 1927 – 3 באפריל 1961) היה כדורגלן ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר. שיחק בקבוצות באנפילד ובוקה ג'וניורס מליגת העל הארגנטינאית, וכן בנבחרת ארגנטינה. מוריניו החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת באנפילד מליגת העל הארגנטינאית, ובהמשך חתם בקבוצת בוקה ג'וניורס, גם היא מליגת העל הארגנטינאית, ובעונת 1954 זכה עמה באליפות ארגנטינה. בשנת 1961 חתם בקבוצת גרין קרוס מליגת העל הצ'יליאנית. מוריניו ערך 25 הופעות בנבחרת ארגנטינה. הוא זכה עם הנבחרת בטורנירים קופה אמריקה 1955 וקופה אמריקה 1959 (ארגנטינה), והיה חלק מסגל הנבחרת גם בטורנירים קופה אמריקה 1956, מונדיאל 1958 וקופה אמריקה 1959 (אקוודור). ב-3 באפריל 1961, בגיל 33, נהרג מוריניו בהתרסקות טיסה 210 של LAN צ'ילה, יחד עם שבעה כדורגלנים נוספים מקבוצת גרין קרוס ושני אנשי צוות של המיועדון. בוקה ג'וניורס אליפות ארגנטינה (1): 1954 נבחרת ארגנטינה קופה אמריקה (2): 1955, 1959 (ארגנטינה) מדיה וקבצים בנושא אליסאו מוריניו בוויקישיתוף אליסאו מוריניו, באתר WorldFootball.net אליסאו מוריניו, באתר National Football Teams אליסאו מוריניו, באתר FootballDatabase.eu Cuando cayeron "los más fuertes" באתר La Nacion, ‏ 30 בנובמבר 2016 (בספרדית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אליסאו מוריניו".
איברגים גסאנבקוב

איברגים גסאנבקוב (באזרית: İbrahim Həsənbəyov, ברוסית: Ибрагим Гасанбеков;‏ 25 באוקטובר 1969 – 3 ביולי 1999) היה כדורגלן אזרי-רוסי ששיחק בעמדת החלוץ שיחק בקבוצות דינמו מחצ'קלה ואנז'י מחצ'קלה, וכן בנבחרת אזרבייג'ן. גסאנבקוב שיחק במהלך הקריירה שלו בקבוצות דינמו מחצ'קלה ואנז'י מחצ'קלה. ב-7 באוקטובר 1996 ערך גסאנבקוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אזרבייג'ן, בהפסד 2-0 לנבחרת עומאן במשחק ידידות. ב-10 בנובמבר באותה שנה ערך את הופעתו השנייה והאחרונה בנבחרת, בהפסד 3-0 לנבחרת הונגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998. ב-3 ביולי 1999, בגיל 29, נהרג גסאנבקוב בתאונת דרכים. איברגים גסאנבקוב, באתר Transfermarkt איברגים גסאנבקוב, באתר National Football Teams איברגים גסאנבקוב, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איברגים גסאנבקוב".