laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לתפוס את הרגע

לתפוס את הרגע (במקור האנגלי: Peaceful Warrior) הוא סרט קולנוע אמריקני משנת 2006. הסרט מבוסס על ספרו האוטוביוגרפי-בדיוני של דן מילמן, "דרכו של הלוחם השקט", שנכתב בשנת 1980. את הסרט ביים ויקטור סלבה, ומככבים בו סקוט מקלוביץ וניק נולטה בתפקידים הראשיים. הסרט זכה בקטגוריית הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים שנערך במאווי ב-2006. דן מילמן (סקוט מקלוביץ) הוא סטודנט הלומד באוניברסיטה ומתעמל מצליח שחולם על זכייה באליפות הארצית. באחד מן הימים הוא פוגש בזקן (ניק נולטה), העובד בתחנת דלק למחייתו. מילמן מכנה אותו בשם סוקרטס. סוקרטס מודע לבעיותיו של מילמן. סוקרטס מפגין חוכמה רבה שרק מסקרנת את מילמן, אשר מבקש ללמוד מחוכמתו. בנוסף, דמותו הופיעה בחלומו בנעליה, ליד שברי רגלו המרוסקת, חלום שמילמן אינו יודע את פשרו. סוקרטס נותן למילמן הצעיר סדרת שיעורים ומטלות. עיקר משנתו הפילוסופית אומרת, כי כל אדם צריך לחיות בזמן ההווה. יש זמן מתאים להילחם וזמן להימנע מאלימות. שיעורים אלה מושגים באמצעות מחשבה מעמיקה לפרטים, ודרך רוחנית יוצאת דופן. מילמן לומד להעריך כל רגע, להכיר בדרך שבהשגת המטרה כחשובה יותר מאשר המטרה עצמה, כמו גם לשים לב למעשיו ביתר דקדקנות. הוא משתמש בידע שרכש כדי לחזק את גופו דרך אימונים ומשמעת עצמית, אם כי עדיין ניחן בו חוסר המנוחה כבעבר. מילמן אינו יודע דבר על סוקרטס מלבד עבודתו, ואמונתו של סוקרטס שמתן שירות לבני אדם הוא המעשה המכובד ביותר. בחורה צעירה בשם ג'וי (איימי סמארט), למדה ליישם את לימודיו של סוקרטס בחייה, היא חניכה נוספת של סוקרטס. מילמן מנסה לדובב אותה כדי לקבל פרטים נוספים על סוקרטס, אך היא שומרת על צניעותו. נוסף על כך, ג'וי מכבדת אותו כאדם ומתייחסת אליו בשוויון, אם כי שומרת על פרטיותה ואינה מרשה לעצמה להתפתות לחיזוריו. באחד מן הימים, מילמן רוכב על אופנועו בחוסר זהירות ומתנגש ברכב חולף. הוא מובהל לבית החולים, שם הוא מגלה לחרדתו הרבה כי עצם הירך שלו מרוסקת וכי המקום קובע על ידי מוט מתכת. וכעת הוא מבין את פשר החלום, שבו רגלו התנפצה לרסיסים. אט אט הוא מאבד מתקוותו ואף שוקל להתאבד, אך ניצב בפני בבואתו היהירה, והודות לסוקרטס, הוא מקבל את ההחלטה להתגבר על פציעתו ולהמשיך להתאמן בעזרתו ובהדרכתו. בסופו של דבר, הוא מחזק את גופו ונפשו ומצליח להשתתף באליפות. בדרך, לפני האליפות, מילמן עובר בתחנת הדלק, ומגלה כי סוקרטס נעלם ללא זכר. אתר האינטרנט הרשמי של לתפוס את הרגע (באנגלית) "לתפוס את הרגע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לתפוס את הרגע", באתר נטפליקס "לתפוס את הרגע", באתר AllMovie (באנגלית) "לתפוס את הרגע", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לתפוס את הרגע", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "לתפוס את הרגע", באתר Metacritic (באנגלית) "לתפוס את הרגע", באתר אידיבי "לתפוס את הרגע", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "לתפוס את הרגע", באתר Prime Video (באנגלית) "לתפוס את הרגע", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מילמן הוא מתעמל שזכה באליפות העולמית לקפיצה בטרמפולינה של שנת 1964 שנערכה בלונדון. בנוסף הוא מאמן באוניברסיטת סטנפורד ופרופסור לחינוך גופני במכללת אוברלין אשר באוהיו. מילמן חבר בתנועת הפוטנציאל האנושי יחד עם אישים כדוגמת אנתוני רובינס.
יוסף אידריס

יוסף אידריס (ערבית: يوسف إدريس;‏ 19 במאי 1927 - 1 באוגוסט 1991) היה סופר מצרי. יוסף אידריס למד רפואה באוניברסיטת קהיר, באותה עת היה פעיל פוליטית כנגד שלטונו של פארוק הראשון, פעילות שהובילה למאסרו ולהשעייתו מהמכללה. בתום לימודיו עבד בבית החולים הגדול במצרים, קאסר אל-עיני. אידריס כתב מחזות, סיפורים קצרים, ורומנים. הוא כתב סיפורים ריאליסטיים אודות אנשים רגילים ואנשים עניים. רבים מסיפוריו מתרחשים בסביבה מצרית טיפוסית, והוא מוחזק כרב-אומן של הסיפור הקצר. הוא נחשב כמי שהניח את התשתית לתיאטרון המצרי המודרני, המבוסס על מסורת ופולקלור עממי, הצלחתו העיקרית בתחום זה הייתה בעבודתו המפורסמת ביותר, המחזה "אל-פאראפיר", המספר את סיפורן של שתי דמויות עיקריות: האדון וה"פארפור" (הדיוט עני). במשך זמן מה הוא כתב עבור העיתון המצרי אל-אהראם. הוא הוצע פעמים מספר כמועמד לפרס נובל לספרות. שייך עלי מאיים : סיפורים מצריים / יוסף אדריס ; (מערבית: טוביה שמוש ; הקדמה מאת ששון סומך). תל אביב : הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשל"א 1970. המשחק וסיפורים אחרים / יוסוף אידריס ; מערבית: משה חכם. תל אביב : י. גולן, תשנ"ד 1994. Idris, Yusuf: The Cheapest Nights and Other Stories 1978, Peter Owen, London, (First UK edition) Idris, Yusuf: The Sinners 1984, U.S.A., (First English Language Edition.) (many reprints) Idris, Yusuf: Rings of Burnished Brass 1992, American University in Cairo Press Idris, Yusuf: City of Love and Ashes 1999, American University in Cairo Press The Cheapest Nights. أرخص ليالى Isn't it ? أليس كذلك ؟ Bottom of the city. قاع المدينة The Hero. البطل An incident of Honour. حادثة شرف The End of the world. آخر الدنيا Tha Language of Oh Oh. لغة الآى آى The summons. النداهة A House of Flesh. بيت من لحم I am Sultan of the law of existence. أنا سلطان قانون الوجود The Dregs of the City The Freak The Cotton King & Farahat's republic. Two Plays ملك القطن و جمهورية فرحات The Critical Moment.اللحظة الحرجة Al-Farafir. الفرافير Earthly Comedy. المهزلة الأرضية The striped Ones. المخططين The Third Sex. الجنس الثالث Towards an Arabic Drama نحو مسرح عربى The Harlequin البهلوان Farahat's Republic & A Love story. (שתי נובלות) جمهورية فرحات و قصة حب The Sin. الحرام The Disgrace. العيب Men and Bulls,The Black Soldier,Mrs. Vienna.[נובלות] رجال وثيران- العسكرى الأسود- السيدة فيينا The White. البيضاء Not very frankly speaking. بصراحة غير مطلقة Discovery of a continent. إكتشاف قارة The Will. الإرادة Diary of Dr. yusuf Idris. مفكرة الدكتور يوسف إدريس The '60s Gabarty. جبرتى الستينات מדיה וקבצים בנושא יוסף אידריס בוויקישיתוף מידע על יוסף אידריס בקטלוג הספרייה הלאומית יוסף אידריס (תרגם מערבית: טוביה שמוש), שמא חלילה הטרדתיך, דבר, 28 במרץ 1969 "יוסף אידריס ממצרים, מחזאי, נפטר בגיל 64" הניו יורק טיימס, 3 באוגוסט 1991. (באנגלית) יוסוף אידריס, סיפור: לילות זולים (أرخص ليالي). מערבית: אילנה המרמן, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אפריל 2020 יוסף אידריס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוסף אדריס (1927-1991), דף שער בספרייה הלאומית יוסף אידריס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
גזית (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גזית – קיבוץ בעמק יזרעאל אבן גזית – אבן בנייה מנוסרת ומסותתת לשכת הגזית – אחת הלשכות בבית המקדש השני, מקום מושב הסנהדרין מכון גזית – מכון ישראלי למחקר מודיעיני גזית (כתב עת) – כתב עת ישראלי שעסק בתחומי האמנות והתרבות גזית (בתי דין) – איגוד בתי הדין לענייני ממונות גזית (חברה) – חברה ציבורית בתחום הנדל"ן המניב שמניותיה נסחרות במדד מדד תל אביב 100 גזית גלוב – חברה ציבורית בתחום הנדל"ן המניב שמניותיה נסחרות במדד מדד תל אביב 25 אישים ששם משפחתם גזית: אהוד גזית – מדען ישראלי גבי גזית – עיתונאי, שדרן ומנחה בטלוויזיה גיורא גזית – בנקאי ואיש עסקים ישראלי יצחק גזית – מפקד בסיס נמל חיפה של חיל הים ומנהל נמל אשדוד ישעיהו (שעיה) גזית – מראשוני חיל האוויר הישראלי מרדכי גזית – שגריר ישראל בצרפת, מנכ"ל משרד ראש הממשלה ומשרד החוץ, ממפקדי הכוחות הלוחמים בירושלים בזמן מלחמת העצמאות במסגרת ההגנה שלמה גזית – אלוף בצה"ל, נשיא אוניברסיטת בן-גוריון ומנכ"ל הסוכנות היהודית
נבו יריחו

נבו יריחו (שם מדעי: Nebo hierichonticus) הוא מין עקרב גדול והוא נחשב לעקרב הגדול ביותר בישראל בפרט, והגדול באזור הים התיכון כולו, בכלל. עקרב זה גם נבחר לעקרב הלאומי של ישראל. עקרב זה חובב סדקים בסלעים (כפי שניכר מגופו הפחוס), ומסתתר בהם מעת לעת. כמו כן הפרטים הבוגרים יימצאו בדרך כלל תחת אבנים גדולות וסדקים עמוקים, אך לעיתים גם תחת אלו הקטנות יותר. הוא נחשב לעקרב נפוץ יחסית, אך נפוץ פחות מהעבידיים. ישנן וריאציות צבעים רבות אצל הנבו, מחום בהיר עד כמעט שחור ולעיתים אף גוון אדמדם, בעוד הרגליים בהירות מיתר הגוף. גודלו של פרט בוגר עד 13 סנטימטרים (5.1 אינץ') והוא גדול יחסית לעקרב. צבעו חום כהה עד בהיר, והרגליים בהירות מיתר הגוף. צבתותיו של נבו יריחו עבות, אך לא כמו אלו של העבידים. אצלו הצבת מוארכת ומצולעת יותר. סימן הזיהוי של הנבו לעומת העביד - צבתות מוארכות ומצולעות, וגבשושית קטנה, מעין נקודה בולטת בשלפוחית הארס, מעט לפני העוקץ. עקיצתו אינה מסכנת חיים, אך יש גם הסוברים שעקיצה מפרט בוגר שכזה (13 ס"מ) עלולה לגרום לנמק, או להרס פעולת המפרק, אם עקץ בין פרקי האצבעות. למרות זאת, במקרה של עקיצת עקרב (כולל ממין זה) יש לפנות לקבלת טיפול רפואי. ככלל, מזגו של עקרב זה אינו חם במיוחד, ולמעט פרטים יוצאי דופן הוא רגוע או לכל היותר מתגונן, בעת הצורך. עקיצה מעקרב זה אינה כואבת. בשל גודלו, נגישותו, מזגו הנוח וצורתו הכוללת, עקרב זה משמש לעיתים חובבי טבע בתצפיות ועבודות גמר על אורח חייו של העקרב. תפוצתו של נבו יריחו משתרעת על כל שטחה של ארץ ישראל, למעט שטחי חול. שטחים בהם נפוץ הנבו יריחו הם רבים יותר מאזורי תפוצת העקצן הצהוב. עם זאת, מספרם של העקצנים הצהובים גבוה בהרבה ממספר פרטי הנבו יריחו. החוקר שתיעד אותו, מצא עקרב זה בפעם הראשונה בהר נבו, הנמצא באזור יריחו. כך נוצר שמו המדעי – Nebo hierichonticus. השם העברי הוא תרגום של שמו המדעי - נבו יריחו. על פי הצבעה שנערכה בספטמבר 2018 באתר ynet, נבו יריחו הוא העקרב הלאומי של ישראל מדיה וקבצים בנושא נבו יריחו בוויקישיתוף נבו יריחו, באתר NCBI (באנגלית) נבו יריחו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נבו יריחו, באתר GBIF (באנגלית) ארז ארליכמן, העקרב הלאומי של ישראל: נבו יריחו, באתר ynet, 9 בספטמבר 2018
קייפטאון ספרס

קייפטאון ספרס (באנגלית: Cape Town Spurs F.C, בעבר אייאקס קייפטאון) היא קבוצת כדורגל מהעיר קייפטאון, דרום אפריקה, ששיחקה בעבר בליגה הבכירה, PSL.[דרושה הבהרה] כינויה הוא "הלוחמים העירונים". לאחר עונת 2017 הקבוצה ירדה לליגת משנה. המועדון היה סניף של אייאקס אמסטרדם ובין שני המועדונים היה הסכם לשיתוף פעולה מבחינת שחקנים. לאורך השנים עברו כמה שחקנים מהמועדון אל מועדון האם, ביניהם סטיבן פינאר ב-2002, איונג אנו ב-2008, דיילון קלאסן ב-2009 ות'ולאני סרארו ב-2011. בשנת 2020 אייאקס מכרה את מניותיה במועדון, ושמו השתנה לקייפטאון ספרס. מועדון אייאקס קייפטאון הוקם בשנת 1999 מאיחוד בין שני מועדונים: סבן סטארס וקייפטאון ספרס. הקבוצה מעולם לא זכתה באליפות אך מנגד גם מעולם לא ירדה ליגה. בעונת 2006/2007 רשמה הקבוצה את הצלחתה הגדולה ביותר כאשר זכתה בגביע דרום אפריקה בכדורגל. בינואר 2007 רשמה הקבוצה הצלחה נוספת כשהצליחה לנצח את קבוצת-האֵם, אייאקס אמסטרדם, בתוצאה 3-1 במשחק ידידות שנערך בקייפטאון. בשנים 2005 ו-2009 הקבוצה השתתפה בליגת האלופות האפריקאית. בעות 2017/2018 ירדה הקבוצה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום האחרון בליגה הבכירה. בשתי העונות שלאחר מכן הקבוצה לא הצליחה לעלות חזרה לליגה הראשונה, כאשר בעונת 2018/2019 היא סיימה במקום רביעי, ובעונת 2019/2020 הפסידה בפלייאוף למועדון Black Leopards (אנ'). זמן קצר לאחר מכן מכרה אייאקס אמסטרדם את חלקה במועדון, שהיווה 51 אחוזים ממניותיו. בשנת 2020 שיתוף פעולה עם אייאקס הופסק ושמה של הקובצה שונה ל"קייפטאון ספרס". משנת 2004 מגרשה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון את'לון, שנבנה בשנת 1972 ובו 30,000 מקומות ישיבה. קודם לכן מגרשה הביתי היה אצטדיון ניולנדז בו היו 51,000 מקומות ישיבה, כיום הוא משמש כאצטדיון רוגבי בלבד. אייאקס קייפטאון מתכננת לעבור לאצטדיון פיליפי בראשית העשור השני של המאה ה-21. באצטדיון כיום 2,000 מושבים אך לאחר שדרוגו יהיו כ-10,000 מקומות. אתר האינטרנט הרשמי של קייפטאון ספרס (באנגלית) קייפטאון ספרס, ברשת החברתית פייסבוק קייפטאון ספרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קייפטאון ספרס, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway Amsterdam explains dumping Ajax, kickoff.com, ‏28.09.2020
שחרן יהודה

שחרן יהודה (שם מדעי: Hottentotta judaicus, בעבר: Buthotus judaicus) הוא עקרב נפוץ יחסית, שגודלו עד שמונה סנטימטרים, וצבעו שחור. קצות צבתותיו ופיסות רגליו בצבע חום. שחרן יהודה נפוץ בישראל, ירדן, לבנון, סוריה וטורקיה. תפוצתו של שחרן יהודה משתרעת במרכז הארץ וצפונה, באזורים עתירי צמחייה בדרך כלל, למעט אזורי חולות. בנדודיהם מרבים עקרבים אלו לחדור לבתי מגורים ולקומות קרקע. בטבע שוכן תחת אבנים בינוניות עד גדולות ותחת קליפות עצים (בין הקליפה לעץ). עקרב זה אינו קטלני לאדם. לעקרב מזג רע יחסית, תנועתו מהירה, וכך גם עקיצתו, והוא נוטה לעקוץ בקלות. כאבי עקיצתו עזים ביותר ומתפשטים מכיוון העקיצה אל הלב עם מחזור הדם. הכאבים עוברים לאחר זמן ממושך, והופכים לקראת הסוף לעקצוצים קלים. עקרב זה מרבה לחדור למגורי אדם, ובעל יכולת טיפוס מעולה - הוא מסוגל להגיע לקומות מעל לקומות הקרקע. מדיה וקבצים בנושא שחרן יהודה בוויקישיתוף שחרן יהודה, באתר NCBI (באנגלית) שחרן יהודה, באתר GBIF (באנגלית)
קטלן דו-גוני

קטלן דו גוני (שם מדעי: Androctonus bicolor) הוא עקרב הנחשב לקטלני, בניגוד לדעה הרווחת שרק עקרב צהוב מסוכן. ארסו מסוכן כמעט כמו זה של קטלן עב-זנב. הקטלן הדו גוני נפוץ במרכז ישראל ודרומה. שמו בא לו מאחר שלעקרבים הצעירים במין זה צבע שונה במקצת מהבוגרים. גודלו של הקטלן הדו-גוני מגיע לכדי שמונה סנטימטרים, וצבעו נע בין גוני השחור, וצבע הצעירים אפור. אצבעות הצבתות ופיסות הרגליים חומות. ההבדל בינו לבין הקטלן עב הזנב הוא בעיקר אורך ועובי הצבתות - לקטלן עב-צבתות צבתות עבות וקצרות יותר, בעוד שאצל הקטלן הדו גוני הן ארוכות ודקות יותר. אפשר להשוות את עובי צבתותיו כעובי הצבתות שבין עובי העקצן הצהוב לבין העובי של קטלן עב-זנב. הקטלן הדו-גוני מעדיף אזורים סלעיים וחוליים. ניתן למצוא אותו מתחת לסלעים כבדים ואבנים גדולות, במחילות נטושות של מכרסמים, ובדיונות חול. לעיתים הוא משוטט גם בחולות נודדים ובחופי הים. הסתרתו הטובה בסביבה מאפשרת לו להימנע מטורפים ולצוד את טרפו בקלות. עקרב זה דומה לשחרן יהודה שאינו מסוכן. הקטלן ניתן לזיהוי וודאי על ידי הסתכלות בזנבו - הזנב עבה מאוד ביחס לעקרבים אחרים, וישנן מגרעות בצורת קילוף בשניים מפרקי זנבו (השני והשלישי, מכיוון העוקץ), מאפיין שלא קיים בשחרן יהודה, שגם קטן ממנו, וגם זנבו אינו עבה. בניגוד לשחרן, הקטלן לא יימצא על עצים (בין הקליפה לעץ), אלא בעיקר מתחת לאבנים גדולות וסלעים, או משוטט בחולות. הקטלן הדו גוני בעל פוטנציאל לגרום למוות, בעוד שעקיצת השחרן כואבת מאוד (כצריבה מברזל מלובן), אך איננה מסכנת חיים. מדיה וקבצים בנושא קטלן דו-גוני בוויקישיתוף קטלן דו-גוני, באתר NCBI (באנגלית) קטלן דו-גוני, באתר GBIF (באנגלית)
פנתר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פנתר – סוג במשפחת החתוליים, המכיל חמישה מינים ידועים: הטיגריס, האריה, הנמר היגואר ונמר השלג פנתר שחור – מונח לא-טקסונומי המתייחס לפרטים שחורים של חתוליים גדולים בני המינים נמר, יגואר ופומה יורוקופטר AS-565 פנתר – מסוק ימי, מכונה בצה"ל בשם "עטלף" פנתר (טנק) – טנק גרמני בינוני במלחמת העולם השנייה הפנתרים השחורים – תנועת מחאה ישראלית שהוקמה ב-1971 למען זכויות בני עדות המזרח הפנתרים השחורים (ארצות הברית) – ארגון פוליטי שהוקם בארצות הברית ב-1966 למען זכויות השחורים הפנתר הוורוד – סדרת סרטי קולנוע על עלילות המפקח קלוזו הפנתר הוורוד (סדרת טלוויזיה) – סדרת סרטי אנימציה קצרים לילדים פנטרה – להקת ת'ראש מטאל אמריקאית פנתר (כטב"ם) – כלי טיס בלתי מאויש תוצרת ישראל פנתר (מכונית-סירה) – הוא כלי רכב אמפיבי מתוצרת WaterCar אשר מיוצר משנת 2013 ועד היום בארצות הברית פנתר J72 – (באנגלית: Panther J72) היא מכונית ספורט, רודסטר, 2 דלתות, בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית מכוניות הספורט והפאר הבריטית Panther Westwinds בין השנים 1972–1981 פנתר דה ויל – (באנגלית: Panther De Ville) היא מכונית סלון בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית מכוניות הספורט והפאר הבריטית Panther Westwinds בין השנים 1974–1985 פנתר לימה – (באנגלית: Panther Lima) - היא מכונית ספורט. הדגם יוצר על ידי יצרנית הרכב Panther Westwinds בין השנים 1976–1982 פנתר קליסטה – (באנגלית: Panther Kallista) - היא מכונית ספורט, רודסטר, בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית מכוניות הספורט והפאר הבריטית Panther Westwinds בין השנים 1990–1982 פנתר ריו – (באנגלית: Panther Rio) - היא מכונית סלון, אשר יוצרה על ידי יצרנית מכוניות הספורט והפאר הבריטית Panther Westwinds בין השנים 1975–1977 פנתר (רכב) – רכב שטח ממוגן בשימוש צה"ל. פנתרה פנתרה (שיר)
מרדכי כפרי

מרדכי כפרי (12 במרץ 1920 – 17 באוקטובר 2001) היה פַּסָּל ישראלי בולט. עבודתו קשורה ושזורה בתהליכים ההיסטוריים שעברו על עם ישראל במאה ה-20, ועיקר עיסוקה בהנצחה. הוא עומד מאחורי עיצובם של קרוב ל-50 אנדרטאות ומונומנטים ברחבי ישראל לזכר בנים שנפלו בהגנה על מדינת ישראל, לזכר השואה ולזכר מייסדים בהתיישבות ובתעשייה. כפרי נולד בוורשה בירת פולין בשם מרדכי וולפסדורף. בגיל 16 עלה לארץ ישראל לבדו במסגרת עליית הנוער ביחד עם אחיו יוסף. דרך חייו באמנות הפיסול החלה ב-1938 בחברת הנוער בנהלל, תוך כדי תקופת שירותו בנוטרות. הניסיונות הראשוניים היו בבוץ ובגבס. עיקר העיסוק בפיסול התחיל כאשר התגייס ב-1941 לצבא הבריטי במסגרת הבריגדה היהודית, אז נהג לפסל בשעות הפנאי ללא כל הדרכה. כל הפיסול בצבא הבריטי היה בעיקר בחימר, בגבס, בעץ, ובתקופה מסוימת גם בעופרת שנלקחה ממטוסים גרמניים. העבודה הייתה בממדים לא גדולים בשל הניידות, היעדר תנאים נאותים, וגם חוסר ידע בעיצוב עבודות גדולות. ב-1945 הציג את פסליו בתערוכת פיסול בין חילית של בעלות הברית שנערכה ברומא. פסליו, שמונה עשר במספר, נגנבו בהיותו בחזית, אבל זיכו אותו במלגת לימודים מטעם ממשלת בריטניה. בתום המלחמה, בעזרת מלגה זו, למד פיסול באקדמיה לאמנויות יפות של פירנצה (אקדמיה די בֶּלֶה אַרטי) (אנ'), איטליה, בין השנים 1946–1948, ובמקביל עבד והתמחה בסטודיו לעבודות שיש ופיסול בדרכי העבודה הקלאסיות. בסוף 1948 חזר לארץ להשתתף במלחמת העצמאות. בשנים הראשונות למדינת ישראל עסק בהוראת פיסול במוסדות שונים, ובו בזמן הרבה ביצירת פורטרטים ותבליטים של אישים, המוצבים במוסדות שונים. ביניהם: דוד רמז, דב בר בורוכוב, דני מס, ברל כצנלסון, מרדכי נמיר, ודוד בן-גוריון. עבודתו המונומנטלית הראשונה של כפרי בשנת 1950 הייתה הקמת אנדרטה לזכר נופלי כפר נהלל. מאז נמשכה דרכו האמנותית כפסל הנצחה בעשרות עבודות ברחבי הארץ, עבודותיו ניצבות באתרי הנצחה, בפארקים ובמוסדות ציבור. כפרי חי ופעל בנהלל, עם אשתו רחל (בתו של צבי לבנה) כפסל וכחקלאי, למן עלייתו ארצה ועד שנותיו האחרונות. באנדרטאות ובמונומנטים שהקים ביטא כפרי את פעלם ורוחם של אירועים ואנשים. מאפיין אותן הקשר עם האדמה, הנוף, הארץ, ערכי התקופה ותחושת הכאב והתקווה. עבודותיו "החיות לעד" כדבריו, תורמות לזיכרון הקולקטיבי על הזיכרון הפרטי, ומהוות מוקד מתמשך להתכנסות הקהילה, להזדהות ולטקסים. ייחודן של יצירותיו בגושי אבן גדולים גולמיים המתוכננים לקומפוזיציות הרמוניות, תוך הדגשת קשר בין נושא היצירה למקום בו היא מוצבת, עם מוטיבים מהעבר או ההווה ופנייה אופטימית לעתיד. למרות ריבוי הסגנונות: קלאסי, פיגורטיבי וסמלי, ניכרת באנדרטאות הללו גישתו הייחודית של כפרי ואהבתו לאבן כחומר יצירה. עבודות בולטות: אנדרטה לזכר חללי כפר נהלל (נהלל) אנדרטה ליצחק רבין (יקנעם) אנדרטה לנופלים במערכות ישראל בגבעתיים אנדרטה להגנה בגבעת ההגנה שבפארק הכרמל אנדרטה למתנדבי היישוב העברי שנפלו בנכר (בית הקברות הצבאי בהר הרצל) אנדרטה לנופלים במערכות ישראל בכפר ביל"ו אנדרטה לנופלים בניצני עוז אנדרטה לנופלים במערכות ישראל בכפר הס פסל בורוכוב, משמר הנגב רחל כפרי, מקצת מן הדברים --- : על הפסל מרדכי כפרי, חיפה: [חמו"ל], תשס"ה 2004 מדיה וקבצים בנושא מרדכי כפרי בוויקישיתוף מרדכי כפרי, אתר הנצחה לפועלו פסל כפרי, דבר, 4 במאי 1970 נדב מן, ליברמן - כפרי: משפחה שכזו בנהלל, באתר ynet, 16 באוקטובר 2009 ראש הממשלה בטקס הסרת הלוט מאנדרטת ההגנה בחיפה, דבר, 29 במרץ 1972
ארפוודסוניט

ארפוודסוניט הוא מינרל, חבר בקבוצת האמפיבול - קבוצה של אינוסיליקטים (סיליקטים במבנה דמוי שרשרות) מאפיים שהם מינרלים בוני הסלעים חשובים, אם כי הארפוודסוניט עצמו נדיר למדי. הארפוודסוניט בנוי משרשרת כפולה שבה שתי שורות של ארבעונים של סיליקט (SiO4) מתחברות אל שתי שורות אחרות דרך קטיונים של מגנזיום או ברזל או נתרן. נוסחת המבנה הכימי של הארפוודסוניט היא: Na3( Fe2+, Mg)4Fe3+ Si8O22(OH)2. הסיבה להופעה כפולה של אטומי הברזל בנוסחת הארפוודסוניט נועדה להראות את קיומם של שני סוגים של אטומי ברזל. האחד בערכיות של 2 תופס מקומות זהים בסריג לאטום המגנזיום שערכיותו 2 משום ששני האטומים הם בגודל דומה, והשני בערכיות 3 הוא קטן יותר בנפחו. הארפוודסוניט מתגבש במערך קריסטלוגרפי מונוקליני ובדרך כלל מופיע בתצורת סיבים או גבישים פריזמתיים מוארכים בתצורת כוכב בגוון שחור עד אפור כחלחל. משקלו הסגולי 3.44 עד 3.45 וקשיותו 5.5 עד 6 בסולם מוס. הארפוודסוניט הוא המינרל העשיר בברזל בשורה האיזומורפית (מצב בו אטום אחד או יותר במבנה המינרל יכולים להיות מוחלפים על ידי אטומים אחרים מבלי שיחול שינוי במבנה המינרל) עם המינרל העשיר במגנזיום - מגנזיו-ארפוודסוניט. ניתן להבחין בין שני המינרלים רק בעזרת אנליזה כימית. מבחינת תכונותיו האופטיות הארפוודסוניט הוא דו-צירי, והוא ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) בולט. הוא נראה כחול-ירוק מזווית אחת, ירוק חום מזווית שנייה ואפור-סגול מזווית שלישית. הארפוודסוניט נתגלה בשנת 1823 וקרוי על שמו של הכימאי השוודי מגלה הליתיום, יוהאן אוגוסט ארפוודסון (Johan August Arfwedson ‏ 1841-1792). הארפוודסוניט הוא מינרל נדיר יחסית ונוצר בסביבת סלעי יסוד אלקליים כמו במחדרים הבהירים והעשירים בנתרן ובמינרלים נדירים של סיאניט נפליני ופגמטיטים אגפיאטיים וגרניטים פאראלקליניים יחד עם המינרלים נפלין, אגירין, אלביט, ריבקיט, קטופוריט וקוורץ, כמו בבתולית של גולדן הורן (Golden Horn – קרן הזהב) במחוז אוקאנוגן (Okanogan) במדינת וושינגטון (המקום בו נמצא לראשונה ב-1966 המינרל זקטזריט – zektzerite). מקומות נוספים כוללים את הר סנט-אילר (Mont Saint Hilaire) בפרובינציית קוויבק שבקנדה, מחדר לימאוססק (Ilimaussaq) - המקום בו נתגלה המינרל לראשונה, פגמטיטים בחצי האי קולה ברוסיה, במכרות באוקראינה, בחבל הריין בגרמניה, בלנגסונדפיורד בנורווגיה, מחוז בולדר בקולורדו ובמדינת ניו המפשייר בארצות הברית. בישראל ניתן למצוא ארפוודסוניט בנורדמרקיט (סוג של סיאניט) של מכתש רמון. בסביבה הקרובה ניתן למצוא ארפוודסוניט בחצי האי סיני: במיקרוגרניטים בוואדי קביליה (באזור הדרומי מזרחי של סיני); ובקוורץ פורפירים באזור ג'בל מוסא וג'בל קתרינה. יעקב ק. בן־תור, "לוחות הגדרה למינרלים יוצרי סלעים". Deer, W.A., R.A. Howie, and J. Zussman (1963) Rock-forming Minerals, v. 2, Chain Silicates, p. 364-374 מדיה וקבצים בנושא ארפוודסוניט בוויקישיתוף אתר Mineral Galleries אתר Mindat אתר Webmineral אתר Minerals net פרויקט rruf אגפיאט הוא מונח שנטבע ב-1911 לסוג סלע מיוחד שנתגלה בגרינלנד. המונח עצמו שנוי במחלוקת בין המינרלוגים וחלקם נוהגים להשתמש במונח פאראלקלין. לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
סילוביקי

סילוביקי (רוסית: силовики) או סילוביק ביחיד (רוסית: силовик) הוא כינוי מקובל ברוסיה ליוצאי מנגנוני הביטחון של רוסיה וברית המועצות כגון הצבא הרוסי, שירות הביטחון הפדרלי שתפסו עמדות בכירות בממשל הרוסי לאחר התפרקות ברית המועצות, ובייחוד עם כניסתו של ולדימיר פוטין בשנת 2000 לתפקיד נשיא רוסיה. בכינוי מכונים גם אנשים המקורבים לנשיא ולדמיר פוטין. הסילוביקים לא נחשבים כסיעה מאוחדת עם מפלגה או אידאולוגיה רשמית וההגדרה לגבי מי הם האנשים שניתן לכנותם סילוביקי היא רחבה מאוד. מבחינה רעיונית, הסילוביקי מעוניינים להשיב לרוסיה את גדולתה על בסיס התרפקות על העידן הסובייטי כמו גם על העידן האימפריאלי. הם דוגלים בלאומיות ולעיתים אף בלאומנות. הסילוביקי מצדדים גם במעורבות עמוקה יחסית של המדינה בכלכלה, אטטיזם. לטענתם תעשיות מפתח במשק כגון תעשיות הגנה, תחבורה, מתכות, תקשורת, מכרות ועוד חייבות להישאר בידי המדינה, ועל המדינה להוביל את ההתפתחות שלהן. במדיניות החוץ הם דוגלים בהגדלת ההשפעה של רוסיה בעולם ובמדינות השכנות בפרט, על מנת לקדם אינטרסים של המדינה הרוסית ולהבטיח את ביטחון המדינה. בעיני קרמלינולוגים רבים, הסילוביקי המשפיעים ביותר או ה"מנהיגים" הבלתי רשמיים של הסיעה הם ניקולאי פטרושב לשעבר ראש שירות הביטחון הפדרלי וכיום מזכיר מועצת הביטחון, ואיגור סצ'ין, לשעבר סגן באדמיניסטרציה הנשיאותית תחת פוטין וכיום יושב ראש חברת הנפט רוסנפט וסגן ראש הממשלה עם אחריות על תעשייה, אנרגיה ומשאבים טבעיים. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הספינה של גלילאו

הספינה של גלילאו היא ניסוי מחשבתי המופיע בספרו של גליליי דיאלוג על שתי מערכות העולם המרכזיות (נאמר מפי הדמות סאלוויאטי, הקרויה על שמו של ידידו ועמיתו של גליליי). מטרת ההדגמה להראות שתנועתו של כדור הארץ לא תביא בהכרח לשינויים בתנועתם של גופים על פני כדור הארץ. היו בתקופתו של גלילאו אנשים אשר טענו שכדור הארץ אינו נע כיוון שתנועה כזאת הייתה גורמת לחפץ שנעזב ממגדל גבוה להיות מוטה ולא ליפול ישר למטה. אל מול טענה זו הציג גלילאו ניסוי המחשבה ב-1632. בתוך תא פנימי בספינה יתכנסו כמה עמיתים. אל תוך התא עליהם להכניס כמה חרקים מעופפים, מכל מים ובו דגים, וגם בקבוק התלוי כשפיו כלפי מטה ואשר טיפות נושרות ממנו אחת אחת אל תוך כלי מאסף. בעת שהספינה עומדת במקומה יתבקשו העמיתים להבחין בנעשה סביבם. מתוך התבוננותם יוכלו להיווכח שהחרקים מתעופפים לכל הפינות בצורה שווה, שהדגים שוחים במים לכל הכיוונים, וכן שהטיפות נופלות מטה ללא סטייה. כעבור זמן מה תתבקש הספינה לנוע במהירות אחידה, וכל עוד זו לא תשתנה בפתאומיות יגלו העמיתים שדבר מן התופעות המתוארות במצב מנוחה לא נשתנה: הטיפות ימשיכו ליפול מטה ללא סטייה, הדגים ימשיכו לשחות במים לכל הכיוונים, וכן שהחרקים מתעופפים לכל הפינות בצורה שווה. על ידי ניסוי מחשבתי זה יכול היה גלילאו להבהיר שכל עוד לא תשתנה נקודת ההתייחסות של החפץ אל מול הגוף עליו הוא נמצא, כי אז לא תחול שום סטייה בהתנהגותו, בין אם הגוף עומד מלכת או נע במהירות קבועה. מטוטלת פוקו Dialogue Concerning the Two Chief World Systems, 1632