המנגיומה

הֵמַנְגיוֹמָה (באנגלית: Hemangioma ולפעמים Haemangioma) היא גידול שפיר ועדין של תאים אנדותליים, הבנוי מסֶבֶך כלי דם דקים מורחבים שאינם ממלאים תפקיד בפעילות התקינה של הגוף. היא מופיעה בדרך כלל בשבועות הראשונים של החיים וגדלה במהירות רבה במהלך ששת החודשים הראשונים. בדרך כלל, הצמיחה מסתיימת סביב שנים-עשר חודשים ומתחיל תהליך היעלמות. חצי מהמנגיומות הילדים נעלמות עד גיל חמש, 70% עד גיל שבע, ורוב היתר עד גיל שתים עשרה. במקרים חמורים יותר ההמנגיומות עלולות לגרום נזק לרקמות ולעיתים יש צורך בהתערבות כירוגית או תרופתית. בינקות, הן הגידול הנפוץ ביותר. המילה "המנגיומה" מגיעה מהמילה היוונית haema-‏ (αίμα), "דם"; ו-angeio‏ (αγγείο), "כלי מעביר"; -oma‏ (-ωμα), "גידול". הטרמינולוגיה המשמשת להגדרה, תיאור וקיטלוג של אנומליות בכלי דם וגידולים אבּ-נורמליים המורכבים מכלי דם, השתנתה. המונח "המנגיומה" שימש במקור לתיאור כל מבנה דמוי גידול, שהיה בעת או לאחר לידה או שהופיע מאוחר יותר בחיים. מוליקן ואחרים אפיינו תנאים אלו לשתי משפחות: אחת של גידולים שנעלמים עצמאית והשנייה של עיוות צורני קבוע, שאינו עובר, המשלב כלי דם, הקיים כבר בלידה. החשיבות של אבחנה זו היא שניתן להבחין בשלב מוקדם בחיים בין פגיעות פתירות לבין אלו הקבועות. פגיעות קבועות כגון "כתם יין" (Port-wine stain) ומסה של ורידים נפוחים (venous malformations). הקיטלוג של מוליקן קיבל אישור נרחב לאחר גילוי Glut-1. המנגיומות קשורות למחזור הדם, ומראן תלוי במיקום ההופעה. המנגיומות על העור דומות בצבען לתותים בשלים, ולכן מכונות "המנגיומות תות" (באנגלית: strawberry hemangiomas). כאשר הן צמודות ומתחת לעור, הן נראות כהתנפחות כחולה. באיברים פנימיים הן נפוצות בעיקר בכבד, בבית הקול ובמעי הגס והדק. במרבית המקרים המנגיומה נעלמת לאחר כמה שנים ללא התערבות. חלקן נוצרות בהתפתחות העוברית ומכונות "המנגיומות עובריות"; הנפוצה שבהן, המנגיומה אינפנטילית, מופיעה במהלך השבועות הראשונים של החיים. פעמים רבות קורה שהמנגיומה אינפנטילית מזוהה בטעות כשריטה או חבורה, והאבחון כהמנגיומה הופך ברור עם הגדילה. המנגיומות הם הגידול הנפוץ ביותר בקרב ילדים, ומופיע אצל כ-10% מהילדים באוכלוסיות מערביות (ופחות בקבוצות אתניות אחרות). לנקבות סיכוי של פי 3 עד 5 לפתח המנגיומה מאשר זכרים. המנגיומות נפוצות יותר בהריונות של תאומים ולידות מוקדמות. כ-80% מההמנגיומות הם על הפנים, הצוואר, או הגפיים. המקום הנפוץ ביותר אחריהם להמנגיומה הוא הכבד. אצל תינוקות הן מופיעות קצת לאחר הלידה, ושונות מתופעות אחרות של כלי דם. הן מגיעות לגודלן המרבי לאחר כ-5 חדשים. המנגיומה בחזית הראש עם סימנים של נסיגה מוקדמת המנגיומה על הקרקפת של בן שנתיים המנגיומה בכבד (אולטרה סאונד) המנגיומה בכבד (טומוגרפיה ממוחשבת – CT) כיום לא ידוע מה גורם להמנגיומה; אולם, מספר מחקרים מציעים אפשרות שאסטרוגן משפיע על גידול של המנגיומה. בשנת 2007, פרסום של מעבדת כירורגיית ילדים בסטנפורד הצביע על כך כי היפוקסיה מקומית של רקמה עדינה יחד עם סירקולציה מוגברת של אסטרוגן לאחר לידה עלולה להיות מאיץ להיווצרות המנגיומה אצל תינוקות. ישנה השערה שהוצגה על ידי חוקרים באוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת ארקנסו שהשליה האימהית יוצרת תסחיף בדרמיס של העובר במהלך ההיריון, היוצר המנגיומה. עם זאת, חוקרים באוניברסיטת דיוק ערכו ניתוח גנטי של "סְנִיפּ" ברקמת המנגיומה שפירה בהשוואה לדנ"א של האם על מנת לסתור את ההשערה הזאת. מחקר נוסף נדרש כדי להבין את האופי הממאיר של גדילת המנגיומה (בזמן גדילתה המוגבל). תחת המיקרוסקופ, המנגיומה היא מקבץ של נימים קפילריים צפופים וסבוכים. כלי דם מלאים המופרדים על ידי רקמה מחברת דקה. החלל הפנימי שלהם עשוי להיות פקוק וסדור. לעיתים ניתן להבחין בהמוסידרין (ברזל מחומצן מגורען בגוון חום) עקב קרעים אפשריים בכלי דם קטנים. Glut1 הוא אינדיקטור אימונוהיסטוכימי מובהק להמנגיומה ומאפשר להבדילה מבעיות תפקודיות של כלי דם. ישנם ארבעה סוגים של המנגיומה: שטחית – מופיעות כבליטה או כתם אדום המזכיר בצבעו את תות השדה עמוקה – תת-עורית פנימית – בדרך כלל בכבד, מוח, מעי, ריאות ולשון משולבת (הכוללת רכיבים שטחיים ועמוקים) הרוב המכריע של המנגיומות אינן גורמות סיבוכים כלשהם. המנגיומות עלולות להיפתח על פני העור וליצור כִּיב. אם הכיב עמוק, במקרים נדירים דימום משמעותי עלול להתרחש. כיב פנימי עמוק יכול להיות כואב ובעייתי. אם המנגיומה מתפתחת במיתרי הקול, עלולים להיות קשיי נשימה. המנגיומה יכולה לגדול ולחסום את אחת העיניים, או לגרום לעין עצלה. לעיתים רחוקות מאוד, המנגיומה גדולה מאוד יכולה לגרום אי ספיקת לב עקב כמות הדם שחייב להיות שאוב לכלי הדם העודפים. נגעים סמוכי עצם יכולים לגרום לשחיקה של העצם. מרכיב התלונות השכיח ביותר על המנגיומות, נובע מסיבוכים פסיכו-סוציאליים: המצב יכול להשפיע על מראה האדם, ויכול לעורר תשומת לב ותגובות לא רצויות. בעיות מסוימות עלולות להתרחש אם השפתיים או האף מעורבים, שכן עיוות המנגיומי קשה לטיפול בניתוח. פוטנציאל הפגיעה הפסיכולוגית גדל מגיל בית הספר ואילך. לכן יש הממליצים לשקול טיפול לפני גיל בית ספר, אם שיפור ספונטני לא קרה עד אז. ילדים גדולים סגמנטלי המנגיומות של הראש והצוואר יכול להיות מזוהה עם תסמונת המכונה "PHACES syndrome". רוב ההמנגיומות נוטות להיעלם ללא טיפול, ומשאירות עקבות מינימליים או ללא סימנים גלויים כלל אחרי שנעלמו, אולם הליך ההצטמקות עלול לקחת שנים רבות. המנגיומות גדולות יכולות להשאיר שינויים בגוון ומרקם העור, הנובעים ממתיחה שלו על ידי ההמנגיומה. כאשר המנגיומות מפריעות לראייה תקינה, לנשימה, או גורמים באופן משמעותי לפגיעה קוסמטית (נגעים בפנים, בפרט באף ובשפתיים), הם בדרך כלל מטופלים. הטיפול צריך להינתן בהקדם האפשרי על מנת לקבל תוצאה מוצלחת. עד לאחרונה הטיפול הנפוץ היה באמצעות הורמון סטרואידי, קורטיקוטסטרואיד, אולם כיום ישנם טיפולים אלטרנטיביים. ניסוי אקראי הראה כי חוסם בטא פרופראנולול הפחית משמעותית המנגיומות בתינוקות. היעילות של פרופראנולול מרבית בתוך שישה חדשים מהופעת ההמנגיומה. הטיפול התגלה לראשונה בשנת 2008 על ידי קבוצה צרפתית והראה אחוזי הצלחה גבוהים. הטיפול המקומי על ידי חוסם בטא "טימולול" (בצורת ג'ל) משמש להמנגיומות קטנות בעור הפנים, אשר לא מצדיקות טיפול מערכתי. טיפול אחר כולל שימוש באינטרפרון או וינקריסטין. אלו עלולים להישקל כאשר טיפול ראשוני לא עוזר. הסרה כירורגית לפעמים מומלצת, במיוחד אם חל עיכוב בתחילת הטיפול, ושינויים מבניים הפכו להיות בלתי הפיכים. עלול להיות דרוש ניתוח כדי לתקן עיוות של תווי פנים, שוב במקרה של טיפול לקוי או כשל מוקדם בהתערבות רפואית. חסימה של דרכי הנשימה לעיתים קרובות מצריכה טרכיאוסטומיה: החדרת מעבר חיצוני של דרכי הנשימה דרך החלק הקדמי של הצוואר לתוך קנה הנשימה מתחת למקום החסימה. נגעים קטנים לפעמים מטופלים עם הזרקה של סטרואידים ישירות לתוך הנגע. מאז כניסתו של טיפול חוסם בטא טיפול, שימוש בשיטה זו יש ירד משמעותית. לייזר פיגמנטי (Pulsed dye laser) יכול להיות שימושי עבור נגע שטוח חיצוני בשלב מאוד מוקדם, אם הם מופיעים באזור משמעותי קוסמטית או לנגעים אשר שאריות כלי דם גם לאחר הטיפול. נגעים מתחת לעור אינם מגיבים לטיפול לייזר. כיבים בדרך כלל ירפאו עם תרופות מקומיות תחת השגחה רפואית. טיפול לייזר ניתן בדרך כלל אם הכיב אינו מגיב לטיפול רפואי. מדיה וקבצים בנושא המנגיומה בוויקישיתוף Hepatic hemangioma, באתר הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית Bowers RE, Graham EA, Tomlinson KM. Haggstrom AN, Drolet BA, Baselga E (בספטמבר 2006). "Prospective study of infantile hemangiomas: clinical characteristics predicting complications and treatment". Pediatrics. 118 (3): 882–7. doi:10.1542/peds.2006-0413. PMID 16950977. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) Mulliken JB, Glowacki J (במרץ 1982). "Hemangiomas and vascular malformations in infants and children: a classification based on endothelial characteristics". Plast. Reconstr. Surg. 69 (3): 412–22. doi:10.1097/00006534-198203000-00002. PMID 7063565. {{cite journal}}: (עזרה) http://www.lacolon.com/patient-education/gi-associated-hemangiomas-and-vascular-malformations http://www.cincinnatichildrens.org/health/h/hemangioma/ Oakley, Amanda. "Infantile haemangioma". DermNet NZ. נבדק ב-11 בפברואר 2013. {{cite web}}: (עזרה) Kleinman ME, Greives MR, Churgin SS (בדצמבר 2007). "Hypoxia-induced mediators of stem/progenitor cell trafficking are increased in children with hemangioma". Arterioscler. Thromb. Vasc. Biol. 27 (12): 2664–70. doi:10.1161/ATVBAHA.107.150284. PMID 17872454. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) Barnés CM, Huang S, Kaipainen A (בדצמבר 2005). "Evidence by molecular profiling for a placental origin of infantile hemangioma". Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A. 102 (52): 19097–102. doi:10.1073/pnas.0509579102. PMC 1323205. PMID 16365311. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) North PE, Waner M, Brodsky MC (באפריל 2002). "Are infantile hemangiomas of placental origin?". Ophthalmology. 109 (4): 633–4. doi:10.1016/S0161-6420(02)01071-0. PMID 11949625. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) Pittman KM, Losken HW, Kleinman ME (בנובמבר 2006). "No evidence for maternal-fetal microchimerism in infantile hemangioma: a molecular genetic investigation". J. Invest. Dermatol. 126 (11): 2533–8. doi:10.1038/sj.jid.5700516. PMID 16902414. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) Kumar Vinay, Robbins and Coltran pathologic basis of disease 8ed. pp. 520-521 Philadelphia: Saunders Elsevier, 2010. North PE, Waner M, Mizeracki A, Mihm MC Jr. (ינו' 2000). "GLUT1: a newly discovered immunohistochemical marker for juvenile hemangiomas". Hum Pathology. 31 (1): 11–22. doi:10.1016/S0046-8177(00)80192-6. PMID 10665907. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) dermnetnz.org/vascular/haemangioma.html Oza VS, Wang E, Berenstein A (באפריל 2008). "PHACES association: a neuroradiologic review of 17 patients". AJNR Am J Neuroradiol. 29 (4): 807–13. doi:10.3174/ajnr.A0937. PMID 18223093. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) Heyer GL, Dowling MM, Licht DJ (בפברואר 2008). "The cerebral vasculopathy of PHACES syndrome". Stroke. 39 (2): 308–16. doi:10.1161/STROKEAHA.107.485185. PMID 18174492. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)(הקישור אינו פעיל) Guo S, Ni N (בפברואר 2010). "Topical treatment for capillary hemangioma of the eyelid using beta-blocker solution". Arch. Ophthalmol. 128 (2): 255–6. doi:10.1001/archophthalmol.2009.370. PMID 20142555. {{cite journal}}: (עזרה) Wilson MW, Hoehn ME, Haik BG, Rieman M, Reiss U (במאי 2007). "Low-dose cyclophosphamide and interferon alfa 2a for the treatment of capillary hemangioma of the orbit". Ophthalmology. 114 (5): 1007–11. doi:10.1016/j.ophtha.2006.11.031. PMID 17337066. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) Rizzo C, Brightman L, Chapas A, Hale E, Cantatore-Francis J, Bernstein L, Geronemus R (2009). "Outcomes of Childhood Hemangiomas Treated with the Pulsed Dye Laser with Dynamic Cooling: A Retrospective Chart Analysis" (PDF). Dermatol. Surg. 35 (12): 1947–1954. doi:10.1111/j.1524-4725.2009.01356.x. PMID 19889007. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2017-08-09. נבדק ב-2016-05-30.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.