laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליקים בן חלקיהו

אֶלְיָקִים בֶּן-חִלְקִיָּהוּ, אֲשֶׁר עַל-הַבָּיִת הוא דמות מקראית הנזכרת בספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק י"ח. אליקים היה מופקד על בית המלך בימי חזקיהו מלך יהודה. היה בין שלושת השרים אשר היו מופקדים על המשא ומתן עם רבשקה בשם חזקיהו. התפקידים המוזכרים בפסוק מסודרים לפי סדר חשיבות התפקיד: וַיִּקְרְאוּ, אֶל-הַמֶּלֶךְ, וַיֵּצֵא אֲלֵהֶם אֶלְיָקִים בֶּן-חִלְקִיָּהוּ, אֲשֶׁר עַל-הַבָּיִת; וְשֶׁבְנָה, הַסֹּפֵר, וְיוֹאָח בֶּן-אָסָף, הַמַּזְכִּיר. מִשְׂרָתוֹ של אליקים הייתה קיימת עוד בזמנו של שלמה והייתה מופקדת בידי אחישר. בזמנו של אחאב, המשרה הייתה מופקדת בידי עובדיהו. שמות שני השרים הראשונים מעלים קושי. ישעיה, אשר ניבא בזמנו של חזקיה, מנבא על גירושו של שבנא: כֹּה אָמַר אֲדֹנָי יְהוִה צְבָאוֹת לֶךְ בֹּא אֶל הַסֹּכֵן הַזֶּה עַל שֶׁבְנָא אֲשֶׁר עַל הַבָּיִת. מַה לְּךָ פֹה וּמִי לְךָ פֹה כִּי חָצַבְתָּ לְּךָ פֹּה קָבֶר חֹצְבִי מָרוֹם קִבְרוֹ חֹקְקִי בַסֶּלַע מִשְׁכָּן לוֹ. הִנֵּה יְהוָה מְטַלְטֶלְךָ טַלְטֵלָה גָּבֶר וְעֹטְךָ עָטֹה. צָנוֹף יִצְנָפְךָ צְנֵפָה כַּדּוּר אֶל אֶרֶץ רַחֲבַת יָדָיִם שָׁמָּה תָמוּת וְשָׁמָּה מַרְכְּבוֹת כְּבוֹדֶךָ קְלוֹן בֵּית אֲדֹנֶיךָ. וַהֲדַפְתִּיךָ מִמַּצָּבֶךָ וּמִמַּעֲמָדְךָ יֶהֶרְסֶךָ. וְהָיָה בַּיּוֹם הַהוּא וְקָרָאתִי לְעַבְדִּי לְאֶלְיָקִים בֶּן חִלְקִיָּהוּ. וְהִלְבַּשְׁתִּיו כֻּתָּנְתֶּךָ וְאַבְנֵטְךָ אֲחַזְּקֶנּוּ וּמֶמְשֶׁלְתְּךָ אֶתֵּן בְּיָדוֹ וְהָיָה לְאָב לְיוֹשֵׁב יְרוּשָׁלַ‍ִם וּלְבֵית יְהוּדָה. וְנָתַתִּי מַפְתֵּחַ בֵּית דָּוִד עַל שִׁכְמוֹ וּפָתַח וְאֵין סֹגֵר וְסָגַר וְאֵין פֹּתֵחַ. — ספר ישעיה, פרק כ"ב, פסוקים ט"ו–כ"ב. ייתכן כי ישעיה ייעד את התפקיד לאליקים בן חלקיהו. יש הסוברים, כי שבנא לא היה יהודי ולא התקבל בעין יפה בחצר המלך ובחוגים נוספים בעם וזאת ערב המרד בסנחריב. לדעת חוקרים אלו העלה חזקיה את אליקים בדרגה. לפי הכתוב ניכר נושא המשרה אֲשֶׁר עַל-הַבָּיִת בלבושו. כמו כן ניכר גם מעמדו הרם המשתקף בכתוב: ”וְהָיָה לְאָב לְיוֹשֵׁב יְרוּשָׁלִַם וּלְבֵית יְהוּדָה.” בידיו הופקד "מַפְתֵּחַ בֵּית-דָּוִד", סמל למעמדו הרם משאר נושאי התפקידים אשר בבית המלך. אליקים היה בין שלושת השרים, אשר נשלחו לנהל משא ומתן עם רבשקה. ביחד עמם הוא מבקש מרבשקה לדבר ארמית. הם חוזרים אל המלך, אבלים וקרועי בגדים. לאחר נאומו של רבשקה נשלחים השרים מטעם חזקיה ואליקים ביניהם לישעיה הנביא. תפקידו של אליקים על פי יוסף בן מתתיהו הוא סוכן הממלכה. כמו כן במשלחת אל רבשקה, אליקים אצל בן מתיתיהו הוא הדובר היחידי, אשר חשש שהעם יבין את דבריו של רבשקה וביקשו לדבר סורית. רבשקה על פי בן מתיתיהו מסרב ומדבר עברית. פרופ' יצחק אבישור ופרופ' מיכאל הלצר, השרים העיקריים בחצר המלך ותפקידיהם : אשר על הבית, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח ספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק י"ח. מיכאל קוכמן, עולם התנ"ך: מלכים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 168. ספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק כ"ו ספר ישעיה, פרק ל"ו, פסוק כ"ב יוסף בן מתתיהו, : קדמוניות היהודים: כרך א-ב, ירושלים, מוסד ביאליק, 2002, עמ' 343.
יוקטן (מדינה)

יוקטן (בספרדית: Yucatán; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של יוקטן, בספרדית: Estado Libre y Soberano de Yucatán) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. יוקטן שוכנת בדרום-מזרח מקסיקו, בחצי האי יוקטן, והיא גובלת בקמפצ'ה במערב, קינטנה רו במזרח ומפרץ מקסיקו בצפון. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא מרידה. הספרדים הגיעו לאזור לראשונה ב-1517. ב-1527, הם ניסו לכבוש את האזור מידי בני המאיה שגרו בו אך לא הצליחו. לאחר עוד מספר ניסיונות כיבוש כושלים, הם הצליחו לכבוש את האזור במלואו ב-1543. במהלך המאות שלאחר מכן היו ניסיונות של התושבים הילידים למרוד בכתר הספרדי, ולאחר מכן במקסיקו, אך ניסיונות אלו כשלו. תושבי חצי האי יוקטן הושפעו ממלחמת העצמאות של מקסיקו והכריזו על עצמאותם ב-1821. לאחר מכן הם החלו במשא ומתן להצטרפות לאימפריית מקסיקו שהוקמה זה עתה. הם צורפו, אך האימפריה התפרקה תוך זמן קצר וב-1823 הוקמה רפובליקת יוקטן, שכללה גם את שטחי קמפצ'ה וקינטנה רו של ימינו. כעבור מספר חודשים מקסיקו הפכה לפדרציה וחתמה על הסכם פדרלי עם המדינה החדשה שלפיו היא תצטרף למקסיקו, ורפובליקת יוקטן נכנסה לפדרציה. הממשלה המקסיקנית הפרה חלקים מההסכם מ-1835, ולבסוף יוקטן פרשה ממקסיקו ב-1841 ונוצרה רפובליקת יוקטן השנייה. ב-1841 מדינת טבסקו פרשה גם היא ממקסיקו, וראשי רפובליקת יוקטן הציעו לראשי טבסקו להקים רפובליקה פדרלית נפרדת ממקסיקו, אך הרעיון לא מומש, שכן טבסקו חזרה למקסיקו ב-1842. ב-1847 התחיל מרד של בני המאיה במטרה ליצור מדינה עצמאית שלהם בשטחי הרפובליקה. רפובליקת יוקטן לא הצליחה להתמודד עם המרד לכן היא חזרה להיות מדינה מקסיקנית כעבור שנה. ב-1852, בעקבות מחלוקות פוליטיות, נוצרה טריטוריית קמפצ'ה בחלק מהמדינה, וב-1863, תחת ממשל בניטו חוארס, קמפצ'ה הפכה למדינה נפרדת. המרד של בני המאיה, שגרם לחזרת יוקטן למקסיקו, הסתיים ב-1901 כשכוחות מקסיקו כבשו את בירת המורדים צ'ן סנטה קרוס, למרות שבפועל נמשכו התנגשויות עם התושבים המקומיים גם עשרות שנים לאחר מכן. כשנה לאחר סוף המרד נשיא מקסיקו פורפיריו דיאס הכריז על הקמת "הטריטוריה הפדרלית של קינטנה רו", שהפכה לבסוף למדינת קינטנה רו של ימינו. כלכלת יוקטן מתבססת על דיג, מוצרים מן החי, כמו תרנגולי הודו, תרנגולים, חזירים, ביצים ודבש, תעשייה ותיירות. מדיה וקבצים בנושא יוקטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוקטן (בספרדית) יוקטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אליפות וימבלדון 1901

אליפות וימבלדון 1901 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-24 ביוני והסתיימה ב-3 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים. התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-4 בתים. מנצח השלב הראשון היה עולה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1900 על התואר. לתחרות זו נרשמו 36 טניסאים. בנוסף לטניסאים בריטים בתחרות השתתף טניסאי מניו זילנד. בגמר תחרות הגברים ארתור גור ניצח את צ'ארלס דיקסון. במשחק האליפות ארתור גור פגש את רג'ינלד דוהרטי (מנצח אליפות וימבלדון 1900) וניצח ב-4 מערכות. בתחרות הנשים השתתפו 30 טניסאיות שחולקו ל-2 בתים. לראשונה לתחרות נשים נרשמו טניסאיות מצרפת ומקנדה. שרלוט קופר (האלופה בשנים 1895, 1896 ו-1898) ניצחה בתחרות. במשחק האליפות היא ניצחה את בלאנש בינגלי בשני מערכות. בתחרות הזוגות השתתפו 19 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים דוהרטי, מנצחי אליפות וימבלדון 1900. בתחרות נרשם זוג אמריקאי דווייט דייוויס והולקום וורד שלא השתתפו בתחרות היחידים. הם היו אלופי ארצות הברית בתחרות זוגות בשנים 1899–1901. האמריקאים ניצחו בתחרות בין הזוגות המתמודדים. במשחק על האליפות הם הפסידו לאחים דוהרטי ב-4 מערכות. בכך האחים דוהרטי זכו בפעם החמישי ברציפות. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי גברים תוצאות משחקי זוגות תוצאות משחקי נשים
הפשטה (מתמטיקה)

במתמטיקה, הפשטה (בלועזית: אבסטרקציה) היא הליך מרכזי של זיקוק התכונות העקרוניות של אובייקט נחקר וזניחת תכונות אחרות ממשיות שלו שבמסגרתן נחקר במקור. ההפשטה מפשטת את העיסוק באובייקט ומאפשרת להכליל אותו. מרבית תחומי המתמטיקה נולדו מתוך עיסוק בבעיות מציאותיות. על אף שהמציאות היא המוטיבציה הראשונית להולדתו של תחום מסוים, התמקדות בעצמים ממשיים עשויה לעיתים רק להפריע. מתמטיקאי יעדיף להפשיט את העצמים שהוא חוקר – למצוא אוסף פשוט ככל הניתן של תכונות המתארות את העצמים הנחקרים במידה שתספק כל צורך של המחקר. התהליך ההפוך של לקיחת אובייקט מופשט וחקירתו דרך מופע ממשי שלו נקרא הצגה (רפרזנטציה) של האובייקט. בעיית הגשרים של קניגסברג היא בעיה שהטרידה את תושבי קניגסברג, שביקשו לדעת האם קיים מסלול בעיר שחוצה את כל שבעת הגשרים בעיר בדיוק פעם אחת. המתמטיקאי לאונרד אוילר הוכיח שהדבר בלתי אפשרי. הוא עשה את זה על ידי הפשטה שהזניחה את הגאומטריה של העיר והתייחסה רק ליחסים בין חלקי העיר (ראו באיור מטה). פתרון זה נחשב למאמר הראשון בתורת הגרפים, תורה החוקרת גרפים – עצמים מופשטים המדמים עצמים מציאותיים רבים, החל בגשרים וכלה בחברויות ברשת חברתית. → → תורת החבורות, שהיא תחום באלגברה מופשטת, חוקרת מבנה אלגברי מופשט הקרוי חבורה, שמאופיין על ידי מספר מצומצם של תכונות. תורת החבורות נולדה בתחילת המאה ה-19 מתוך העיסוק בפתרון משוואות פולינומיות. משוואות אלו נחקרו באמצעות התכונות של אוסף התמורות על פתרונותיהן. בסוף המאה ה-19 התגבשה ההבנה שהתוצאות שהתקבלו על אוספים של תמורות תקפות למגוון רחב יותר של אובייקטים (כגון הסימטריות של גבישים), ונוסחו התכונות הבסיסיות שמאפשרות הכללה זו. אמנם משפט קיילי קובע שהעיסוק בחבורות כלליות שקול לעיסוק בתמורות, אולם מתמטיקאים העדיפו להמשיך את המחקר דרך החבורות המופשטות, המאפשרות לראות דברים בבהירות רבה יותר. תורת המודלים היא תחום בלוגיקה מתמטית החוקר עצמים מתמטיים באשר הם דרך הבנת המבנה הלוגי המאפיין אותם. תחום זה מאפשר להפשיט עצמים וטענות ממגוון רחב של תחומים אחרים במתמטיקה ולחקור אותם כמעט במנותק לחלוטין ממקורם. כך למשל ההוכחה של משפט אקס-גרותנדיק, העוסק בשדה המספרים המרוכבים, מבוססת על תורת המודלים וכמעט ולא עושה שימוש בתורה האלגברית והאנליטית הענפה המאפיינת את השדה. הכללה (מתמטיקה)
הרמן בקר-פרייזנג

הרמן בקר-פרייזנג (בגרמנית: Hermann Becker-Freyseng;‏ נולד ב-18 ביולי 1910 בלודוויגסהאפן - מת ב-27 באוגוסט 1961 בהיידלברג) היה רופא גרמני שייעץ ללופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא זוהה כאיש מפתח ברפואה האווירית, היה אחד מן הנאשמים במשפט הרופאים בגרמניה ונמצא אשם. בקר-פרייזנג סיים את לימודיו באוניברסיטת ברלין בשנת 1935 כרופא, ושלוש שנים לאחר מכן החל לעבוד עם האנס-גאורג קלאמן על ניסויים בחמצן טהור. בקר-פרייזנג גויס לתוכנית הניסויים הרפואיים של הנאצים על ידי הוברטוס שטרוגהולד. תחום התמחותו של בקר-פרייזנג היה עריכת ניסויים בתאי לחץ. המחלקה לרפואה אווירית הוקמה בשנת 1936 מיד עם גיוסו של בקר-פרייזנג, וזמן קצר לאחר מכן נהפך למתאם. שלא כמו יתר עמיתיו שעסקו במחקר רפואי צבאי, הוא היה חבר במפלגה הנאצית. הייתה לו דרגת קפטן בשירותי הרפואה. הניסויים המגוונים שנערכו על ידי בקר-פרייזנג או על ידי פקודיו הובילו למספר מקרי מוות. הניסויים שגבו את מספר הקורבנות הגבוה ביותר היו אלה שדימו גובה טיסה רב ומחסור בחמצן, ונערכו על אסירי מחנה דכאו. בקר-פרייזנג ערך גם ניסויים בצימאון ובשתיית מי מלח. לצורך הניסויים, הרופאים פנו להיינריך הימלר וביקשו את אישורו לקבל לידיהם 40 אסירים בריאים. אסירים אלה אולצו לשתות מי מלח, ולחלקם הוחדר הנוזל בזריקה לוורידים. למחצית מהנבדקים ניתנו "מי ברקה" (ברקטיט), מי ים שטעמם שופר, ובגופם של כל הנבדקים נערכו ניתוחי כבד ללא חומר מרדים. כל הנבדקים מתו כתוצאה מהניסויים. הרמן בקר-פרייזנג היה בין הנאשמים במשפט הרופאים בנירנברג, נמצא אשם בסעיפי האשמה 2 ו-3 (פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות) ונידון לעשרים שנות מאסר. עם זאת, שמו עלה בגורל במסגרת מבצע פייפרקליפ, והוא הובא לארצות הברית כדי לסייע בהקמת צוות רפואת החלל על מנת לקדם את המרוץ לחלל. ניתנה לו האחריות ללקט ולהוציא לאור את נתוני המחקר שלו ושל עמיתיו, והספר "רפואה אווירית גרמנית: מלחמת העולם השנייה" יצא לאור זמן קצר לאחר שהחל בקר-פרייזנג לרצות את תקופת מאסרו. בשנות השישים אובחן כחולה בטרשת נפוצה, והוא מת מהמחלה בשנה שלאחר מכן.
קזרטה

קזרטה (באיטלקית: Caserta) היא בירת נפת קזרטה שבמחוז קמפניה שבאיטליה. העיר היא מרכז חקלאי, מסחרי ותעשייתי חשוב השוכנת במרחק 40 ק"מ מצפון לנאפולי. היא ממוקמת בשולי מישור קמפניה למרגלות רכס הרי האפנינים. קזרטה ידועה בעיקר בשל ארמון קזרטה, שב-1997 הוכרז כאתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו. קזרטה המודרנית הוקמה סביב למגדל המגן שהוקם בתקופה הלומברדית על ידי פנדו, נסיך קפואה. פנדו הרס את העיר המקורית בערך בשנת 863. המגדל הוא חלק מהארמון ששימש כמקום מושבם של רוזני קזרטה וכמעון מלכותי. העיר וסביבתה היו נחלתם של בני משפחת אקוואויוה (Acquaviva), שעקב החובות הכספיים שנקלעה אליהם, מכרה את הנחלה למשפחה המלכותית. המשפחה המלכותית בחרה במקום לבנייתו של הארמון החדש שלה, שהיה נראה מתאים יותר לבנייה בפנים הארץ בהשוואה לארמון הקודם ששכן על מפרץ נאפולי. עם סיומה של מלחמת העולם השנייה שימש הארמון המלכותי כמקום מושבו של המפקד העליון של כוחות בעלות הברית. המשפט הראשון על פשעי מלחמה התנהל כאן ב-1945. הגנרל הגרמני אנטון דוסטלר (Anton Dostler) נידון כאן למוות והוצא להורג בעיירה אברסה (Aversa) הסמוכה. האתר החשוב ביותר בקזרטה הוא ארמון קזרטה שהוכרז כאתר מורשת עולמית מטעם ארגון אונסק"ו. הארמון נבנה במאה ה-18 על ידי האדריכל האיטלקי לואיג'י ונוויטלי (Luigi Vanvitelli) בהשראתו של ארמון ורסאי עבור מלכי בית בורבון שמלכו על ממלכת שתי הסיציליות. זהו אחד האתרים המתויירים ביותר במדינה. הארמון מכיל יותר מ-1200 חדרים, המעוטרים במגוון סגנונות. הוא שימש כאתר צילום לכמה סרטי קולנוע כמו מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום, מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים, מלאכים ושדים ומשימה בלתי אפשרית 3. הפארק הצמוד הוא באורך 3.2 ק"מ ומכיל מפלים, אגמים וגנים רבים, בין השאר גן אנגלי מפורסם. כמו כן נמצאים בקזרטה הארמון הישן (Palazzo Vecchio) שנבנה במאה ה-14 ושופץ על ידי ונוויטלי כמעון זמני למשפחה המלכותית, הקתדרלה מהמאה ה-18 ואקוודוקט ונוויטלי מהמאה ה-18. רומניה פיטשט, רומניה לבנון עאליי, לבנון הקתדרלה ארמון קזרטה אקוודוקט ונוויטלי פסלו של לואיג'י ונוויטלי מדיה וקבצים בנושא קזרטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קזרטה קזרטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מד גשם

מד גשם הוא מכשיר מדידה שבאמצעותו מודדים את כמות המשקעים שיורדים במקום מסוים ובזמן מסוים. המכשיר יכול להיות אוטומטי או ידני, כלומר שאדם יצטרך לבוא ולבדוק את גובה המים במד הגשם. מד הגשם הוא כלי פשוט, המודד במילימטרים את כמות המשקעים ומאפשר מדידה אחידה. מדידת כמות המשקעים חיונית לצרכים שונים, החל בחקלאות וכלה באגירת מים במאגרים שונים. מידע על כמות המשקעים הממוצעת באזור מסוים יכולה גם ללמד אודות המצב בו נמצאת מערכת אקולוגית באותו מקום, ומהווה גורם חשוב במחקר. היות שהשונות המרחבית בתפרושת הגשמים גדולה, בגלל מבנה העננים והתפתחותם, מדידה של כמות משקעים אינה מבוססת על מד גשם יחיד וישנה עדיפות למדוד את הגשם באמצעות רשת מדי גשם, המוצבים במקומות שונים, מבחינת תנאי האזור: כדוגמת עוצמת רוחות וטמפרטורה, וכן גובה הקרקע. בגלל השונות הזמנית הגבוהה, נהוג לפרסם גם מדידות שעתיות וגם מדידות יומיות ושנתיות. מטאורולוגיה מד רוח ברומטר מד לחות ד"ר אליהו בלנק, ארץ-ישראל-ספר גאוגרפי, ספריה תמצית מספר 4, תש"א, עמוד 34–36 מדיה וקבצים בנושא מד גשם בוויקישיתוף
אבלינו

אבלינו (באיטלקית: Avellino) היא בירת נפת אבלינו שבמחוז קמפניה שבאיטליה. העיר שוכנת במישור המוקף בערים במרחק של 42 ק"מ מדרום-מזרח לנאפולי והיא מהווה צומת דרכים חשוב על הכביש מסלרנו לבנוונטו. לפני הכיבוש הרומי היה היישוב העתיק אבלינום (Abellinum) מרכזו של השבט הסאמניטי הירפיני (Hirpini). היישוב היה ממוקם על גבעה במרחק 4 ק"מ מהעיר הנוכחית, במקום שבו שוכנת כיום העיירה אטריפלדה (Atripalda). אבלינום נכבשה על ידי הרומים בשנת 293 לפנה"ס והם שינו את שמה כמה פעמים במאות השנים הבאות. יחד עם זאת ההכרה בה כעיר רומית של ממש חלה רק לאחר הכיבוש על ידי לוקיוס קורנליוס סולה בשנת 89 לפנה"ס. העיר קיבלה על עצמה את הנצרות בערך בשנת 500 לספירה וקיבלה מעמד של דיוקסיה. בהמשך אירעו הפלישות של הגותים והונדלים. לאחר הכיבוש הלומברדי של דרום איטליה, ננטשה העיר העתיקה (הדעות חלוקות אם כל העיר ננטשה או חלקה) ויישוב חדש החל לצמוח על גבעה סמוכה שהיא אבלינו של היום. בהיותה מוגנת על ידי מצודה, היא נעשתה חלק מדוכסות בנוונטו ולאחר נפילתה של זו האחרונה, חלק מנסיכות סלרנו. ב-1100, בתקופת שלטון הנורמנים בדרום איטליה, נרכשה העיר על ידי ריקארדו דל'אקווילה (Riccardo dell'Aquila). מאוחר יותר העביר אותה שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה לידי משפחת מונטפורט שאותה ירש בית קנדיה. הזכויות הפאודליות על אבלינו נרכשו ב-1581 על ידי דוכס אטריפלדה (Atripalda), מאצולת נאפולי, שב-1589 הוענק לו התואר נסיך אבלינו. אבלינו הפכה להיות מקום מושב משפחתו של הנסיך. בנו ונכדו שימשו ברציפות כנגידים הגדולים של ממלכת נאפולי והיו אבירי מסדר גיזת הזהב. ב-1820 התרחשו באבלינו מהומות. יחד עם זאת, איחוד איטליה כחמישים שנה לאחר מכן, לא הביא תועלת לעיר. העיר נותרה ללא קשר למסילת הברזל בין נאפולי-בנוונטו-פוג'יה ורחוקה מהים. ב-1943 הופצצה העיר על ידי מטוסי בעלות הברית בניסיון לסכל את נסיגתן של יחידות השריון הגרמניות דרך גשר פריירה (Ferriera). אבלינו סבלה מרעשי אדמה במהלך ההיסטוריה שלה והיא הוכתה קשות ברעשי האדמה שאירעו ב-23 בנובמבר 1980 וב–14 בפברואר 1981. אבלינו ספגה גם מטר של אפר געשי שנבע מהתפרצויות רבות של הר וזוב השוכן ממערבה. העיר יושבת על מיקום מייצג של פומיס שנובע מהתפרצות פליניאנית של הוזוב שארעה במחצית הראשונה של האלף השני לפני הספירה. רעש האדמה של 1980 היווה נקודת תפנית עבור העיר ועבור כל הנפה. תקציבים גדולים הושקעו בתשתיות של אבלינו וסכומים נוספים שימשו להניע את כלכלת העיר. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 הייתה רמת ההכנסה לנפש באבלינו מהגבוהות במחוז. עד לאמצע שנות השבעים של המאה ה-20 חקלאות הייתה הציר המרכזי של כלכלת אבלינו. מאז עזבה אוכלוסייה צעירה רבה את החוות המשפחתיות ולעיתים גם עברה להתגורר מחוץ לאזור בחיפוש אחר עבודות מכניסות יותר. יחד עם זאת, ענפי גידול הטבק גפן היין ואגוזי הלוז נותרו חלק חשוב של הכלכלה המקומית ובעקבות השקעות של השנים האחרונות[דרוש מקור] מהווים מקור תעסוקה לאנשים רבים. המגזר התעשייתי מהווה חלק חשוב מכלכלת אבלינו. שני אזורי תעשייה שוכנים ממזרח וממערב לעיר ובהם פועלים עסקים קטנים ובינוניים רבים, כולל מפעל מנועים (FMA) המייצר מנועים עבור חבורת הרכב פיאט, אופל, לנצ'יה ואלפא רומיאו. בסדרת הטלוויזיה הסופרנוס מוזכר מוצאו של טוני סופרנו מאבלינו. סבו של טוני סופרנו היגר מאבלינו לארצות הברית בראשית המאה ה-20. באחד הפרקים מציין סופרנו כי "כל תושבי הכפר אבלינו התיישבו באזור" (מחוז אסקס, ניו ג'רזי). מדיה וקבצים בנושא אבלינו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אבלינו (באיטלקית) אבלינו באנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) http://www.avellinomagazine.it/ (באיטלקית) ו(באנגלית)
ג'ורג' ליכטר

ג'ורג' ליכטר (באנגלית: George Lichter;‏ 14 בדצמבר 1921 - 2 באוגוסט 2013) היה טייס קרב אמריקאי במלחמת העולם השנייה, ממייסדי חיל האוויר הישראלי. ליכטר נולד בברוקלין בארצות הברית, בנם של בן ובסי. אביו היגר מרוסיה ואמו נולדה בארצות הברית. לאחר המתקפה על פרל הארבור בדצמבר 1941, החליט להתנדב לשירות צבאי, לאחר מספר חודשים של המתנה ובדיקות רפואיות גויס לזרוע האוויר באפריל 1942. סיים הכשרתו בבית הספר לטיסה בטקסס ושירת כטייס קרב, תחילה הוצב בכנף שהגנה על וושינגטון די. סי. ובנובמבר 1943 נשלח לאנגליה שם שירת בכנף 361 של חיל האוויר השמיני. במהלך מלחמת העולם השנייה הטיס מטוסי P-47 ת'נדרבולט ו-P-51 מוסטנג והשתתף ב-88 גיחות מבצעיות בשמי אירופה, כולל בפלישה לנורמנדי. הוא לחם בקרבות אוויר רבים בהם רשם נזקפו לזכותו שתי הפלות של מטוסי אויב. על שירותו זכה בצלב התעופה המצוינת ובמדליית האוויר. לאחר שירותו הצבאי עבד כמדריך טיסה במזרח הרחוק, סוחר בשאנגחאי ובעסקי טקסטיל בארצות הברית. עם הקמת מדינת ישראל התנדב לשירות במלחמת העצמאות במסגרת מח"ל. הוא נשלח לשדה התעופה צ'סקה-בודייוביצה בצ'כוסלובקיה תחת השם הבדוי בנימין פשקין, והדריך בו את קבוצת הישראלים שנשלחו ללמוד טיסה. הוא הדריך על מטוסי האימון אוויה C2B ואת חמשת המצטיינים (דני שפירא, מוטי הוד, שעיה גזית, טיבי בן-שחר וגרשון ליטוויץ) על מטוס הקרב אוויה S-199. עם הגיעו לישראל שירת בחיל האוויר בטייסת הקרב הראשונה. הוא נשלח פעם נוספת לצ'כוסלובקיה להדריך על מטוסי ספיטפייר. בדצמבר 1948 פיקד על מבנה מטוסי הספיטפייר במסגרת מבצע ולוטה 2, מצ'כוסלובקיה דרך יוגוסלביה לישראל. בהמשך פיקד על טייסת מתקדם בבית הספר לטיסה בבסיס סירקין, בו הדריך על מטוסי הרווארד. ב-1951 עזב את ישראל וחזר לארצות הברית עם רעייתו אותה הכיר בצ'כוסלובקיה. הוא עסק בתחום הטקסטיל. נפטר בבולדר קולורדו ב-2013, הותיר אחריו שלושה ילדים. Ups & Downs With No Regrets ביוגרפיה שיר כהן, ‏ג'ורג' ליכטר, ממקימי החיל, הלך לעולמו, באתר חיל האוויר הישראלי, 4 באוגוסט 2013 עופר אדרת, אחרי מות || המדריך הראשון של טייסי הקרב, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2013
קטגוריה

האם התכוונתם ל... קטגוריה (מתמטיקה) – גישה המאפשרת לנסח באופן פורמלי רעיונות המערבים אובייקטים מופשטים ותהליכים המשמרים את המבנה של אובייקטים אלו. בתחום זה עוסקת תורת הקטגוריות. קטגוריה (פילוסופיה) – התבנית הכללית של ההוויה. כל הדברים שבעולם, ואף מושגים מופשטים של החשיבה, משויכים לקטגוריות המתאימות להם קטגוריה – במשפט פלילי, הצד המייצג את המאשימה, שהיא המדינה. ראו קטגור. קטגוריה – סוג על סיווג של ערכים בוויקיפדיה לקטגוריות ראו ויקיפדיה:קטגוריה.
אליפות וימבלדון 1902

אליפות וימבלדון 1902 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-23 ביוני והסתיימה ב-2 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים. התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-4 בתים. מנצח השלב הראשון היה עולה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1901 על התואר. לתחרות זו נרשמו 41 טניסאים. בנוסף לטניסאים בריטים בתחרות השתתפו טניסאים מבלגיה. בגמר תחרות הגברים לורנס דוהרטי ניצח את יאשיהו ריצ'י. במשחק האליפות לורנס דוהרטי פגש את ארתור גור (מנצח אליפות וימבלדון 1901) וניצח ב-4 מערכות. בתחרות הנשים השתתפו 22 טניסאיות שחולקו ל-2 בתים. מיוריאל רוב ניצחה בתחרות. במשחק האליפות היא פגשה את שרלוט קופר, מנצחת אליפות וימבלדון 1901. לאחר שתי מערכות עם תוצאה 1:1 המשחק הופסק עקב הגשם. המשחק חודש למחרת ומיוריאל רוב ניצחה בשתי מערכות. בתחרות הזוגות השתתפו 20 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים דוהרטי, מנצחי אליפות וימבלדון 1901. בתחרות נרשם זוג טניסאים מבלגיה שהגיעו לרבע-גמר. בתחרות זו ניצחו הבריטים פרנק ריסלי וסידני סמית'. במשחק על האליפות הם ניצחו את האחים דוהרטי ב-5 מערכות. בכך הופסק רצף ניצחונות של האחים שנמשך משנת 1897. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי גברים תוצאות משחקי זוגות תוצאות משחקי נשים
אליפות וימבלדון 1903

אליפות וימבלדון 1903 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-22 ביוני והסתיימה ב-1 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים. התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-4 בתים. מנצח השלב הראשון היה עולה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1902 על התואר. לתחרות זו נרשמו 42 טניסאים. בנוסף לטניסאים בריטים בתחרות השתתפו טניסאים מהולנד ומארצות הברית. בגמר תחרות הגברים פרנק ריסלי ניצח את יאשיהו ריצ'י. במשחק האליפות הוא פגש את לורנס דוהרטי (מנצח אליפות וימבלדון 1902) והפסיד ב-3 מערכות. בתחרות הנשים השתתפו 28 טניסאיות שחולקו ל-2 בתים. דורותי דאגלס צ'יימברס ניצחה בתחרות. מיוריאל רוב, מנצחת אליפות וימבלדון 1902 לא התייצבה להגן על תוארה ולכן זכתה בניצחון טכני. בתחרות הזוגות השתתפו 18 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד פרנק ריסלי וסידני סמית', מנצחי אליפות וימבלדון 1902. בתחרות נרשם זוג טניסאים מהולנד. בתחרות זו ניצחו האחים דוהרטי. במשחק על האליפות הם ניצחו ב-3 מערכות ובכך החזירו לעצמם את תואר האליפות לאחר שאיבדו אותו בשנה הקודמת. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי גברים תוצאות משחקי זוגות תוצאות משחקי נשים
אברהם רייף

אברהם רייף (מאי 1930 – 15 בנובמבר 2017) היה סוכן ביטוח ישראלי, נשיא לשכת סוכני הביטוח בישראל בשנים 1988–1992. אברהם רייף נולד בשנת 1930 בקרסנוברוד שבפולין, עלה לארץ ישראל בשנת 1943 במסגרת עליית ילדי טהראן. בשנת 1970 הקים את רכש סוכנות שירותי ביטוח בע"מ העוסקת בשיווק ביטוח חיים. בסוף אותה שנה הוכרז על ידי חברת הביטוח "מנופקטשוררס לייף" כסוכן המצליח ביותר שלה בישראל, בזכות מכירת פוליסות ביטוח חיים בסך 3,500,000 ל"י. בשנים 1988–1992 כיהן כיו"ר לשכת סוכני הביטוח בישראל. במהלך כהונתו וגם לאחר מכן, כחבר בוועדות הלשכה, נאבק למען שמירה על מעמד הסוכן בתקופה בה נכנסו הבנקים וחברות ביטוח לשיווק ישיר מול הלקוחות. על פעילותו רבת השנים זכה להערכת הלשכה בתואר נשיא כבוד ולנטיעת חורשה הנושאת את שמו ביער עופר שבהר הכרמל, בסמוך לעיר מגוריו, חיפה. בענף ביטוח הרכב התמקד בהסדרת תעריפים אחידים לביטוח רכב ופעל לביטול הנחות לקולקטיבים אשר גרמו לאפליית מחירים. במהלך כהונתו כנשיא הלשכה החלו חברות הביטוח בשיווק פוליסות ביטוח ריסק באמצעות הבנקים, פעולה שיצרה תחרות לסוכני הביטוח, אשר חששו כי הבנקים יפעילו לחץ על לקוחותיהם לרכוש פוליסות ביטוח באמצעותם. בדצמבר 1991 הודיע רייף על כוונתו להתפטר מתפקידו כנשיא הלשכה וזאת לאור המשבר שהתגלה בינו לבין הרוב במועצת הלשכה לגבי האופן בו יש להתמודד עם חברות הביטוח בנוגע לשיווק תוכניות ביטוח באמצעות הבנקים. בעוד שמועצת הלשכה קבלה החלטה להחרים את חברת "מגדל" על רקע כוונתה לשווק את קרן הפנסיה "יוזמה" בסניפי בנק לאומי, דרש רייף להרחיב את המאבק לכל חברות הביטוח, שהחלו במהלכים לשיווק תוכניות ביטוח ריסק באמצעות הבנקים. הוא דרש מאבק כולל, ולא רק נגד חברת ביטוח אחת, משום שצפה כי שיווק תוכניות ריסק יתרחב לתחומי ביטוח נוספים ויפגע בענף סוכני הביטוח. בשנת 2004 התרחבה התחרות מצד הבנקים במסגרת רפורמת בכר, שהביאה להפחתת הריכוזיות של המערכת הבנקאית בשוק ההון ונתנה לבנקים אפשרות לשווק תוכניות ביטוח פנסיוני, איום חדש על פעילות סוכני הביטוח. בתפקידו כיו"ר צוות החשיבה בנושא, פעל לצמצום איום זה. בדיעבד הייתה הפגיעה בסוכני הביטוח, כתוצאה מהתחרות עם הבנקים, מצומצמת, והתחרות העיקרית באה בתחום הביטוח אלמנטרי מכיוון חברות הביטוח אשר הקימו פעילות של ביטוח ישיר. אברהם רייף נפטר ב-15 בנובמבר 2017, בגיל 87. רשימת ילדי טהראן הצמרת, מעריב, 19 בינואר 1971 הלשכה מוקירה את אברהם רייף: "שליחות ציבורית כדרך חיים", באתר פורטל עדיף סוכני הביטוח: רפורמת בכר פוגעת בתחרות, באתר ערוץ 7, 13 במרץ 2005 ועדת בכר יוצרת מסך עשן בטענות שווא של תחרות בביטוח, באתר BizPortal, ‏13 במרץ 2005 "הר ביטוח". Sunday, 22 October 2017 אברהם רייף, נשיא הכבוד של הלשכה הלך לעולמו חורשה הנושאת את שמו של אברהם רייף ביער עופר שבהר הכרמל, בסמוך לעיר מגוריו, חיפה.