laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
השכן של ישו

"השכן של ישו" (Raging Dove) הוא סרט דוקומנטרי ישראלי, בבימויו של דוקי דרור, שיצא בשנת 2002. זוכה הפרס הראשון בפסטיבל דוקאביב. הסרט הוקרן בעשרות פסטיבלים ושודר במדינות רבות. פעמיים היה ג'והר אבו לאשין, אלוף העולם באגרוף למשקל בינוני. אבו לאשין, "הנער הישראלי" מנצרת, הניף את דגל ישראל כשזכה בתואר העולמי בפעם הראשונה וכמה שנים אחר כך, את דגל פלסטין כשזכה בו בשנית. אבל הנפות הדגלים לא התקבלו כסמל לאחווה ומפגני הסולידריות של הספורטאי הצעיר התקבלו בעוינות שהפכה את הקריירה הזוהרת שלו, לסיפור טרגי של זהות חצויה בלב הסכסוך המזרח-תיכוני. בשנת 2000, רוחות של שלום נשבו בארץ ישראל ואבו לאשין הרגיש שהגיע הזמן לחזור אל הזירה ולסגור מעגל. הסרט עוקב אחר הקאמבק האחרון של אבו לאשין מחוות הסוסים שלו בטנסי, דרך קרב על הכתר העולמי שהוא מביא לנצרת, ועד לקרב הגדול של חייו שהוא מתכנן בעזה, בשיתוף עם יו"ר הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת. הסרט הופק על ידי חברת נגה תקשורת, במסגרת הפקות המקור של ערוץ 8, כחלק מהמחויבות של חברות הכבלים בישראל בהפקות מקור. הסרט היה אחד מ-11 סרטים דוקומנטריים חדשים שהופקו בתקציב של 2.5 מיליון שקל. הסרטים נבחרו מתוך 150 הצעות שהוגשו לנגה. הסרט זכה בפרסים רבים, ביניהם הפרס הראשון בפסטיבל דוקאביב והפך לאחד הסרטים התיעודיים הישראלים הראשונים שזכו להפצה בינלאומית נרחבת. הסרט המלא לצפייה ישירה (בתשלום) באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים "השכן של ישו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "השכן של ישו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "השכן של ישו", באתר Metacritic (באנגלית) "השכן של ישו", באתר אידיבי "השכן של ישו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורת קולנוע בניו יורק טיימס אביבה קרול, ‏נגה תשקיע 2.5 מיליון שקל בהפקת 11 סרטים דוקומנטריים, באתר גלובס, 6 באפריל 2000 הזוכה בפסטיבל "דוק-אביב": "השכן של ישו" של דוקי דרור, באתר הארץ, 23 באפריל 2002
תאוצה זוויתית

התאוצה הזוויתית היא קצב שינוי המהירות הזוויתית בזמן. ביחידות SI היא נמדדת ברדיאן חלקי שנייה בריבוע, או רדיאן-לשנייה לשנייה (מידת שינוי המהירות הזוויתית ביחידת זמן). היא מסומנת בדרך כלל באות α. ההגדרה המתמטית של התאוצה הזוויתית היא הנגזרת של המהירות הזוויתית לפי הזמן: α = d ω d t = d 2 θ d t 2 {\displaystyle {\alpha }={\frac {d{\omega }}{dt}}={\frac {d^{2}{\theta }}{dt^{2}}}} הקשר בין התאוצה המשיקית a לבין התאוצה הזוויתית הוא: α = a r {\displaystyle {\alpha }={\frac {a}{r}}} , כאשר r רדיוס הסיבוב. בדומה לווקטור המהירות הזוויתית, וקטור התאוצה הזוויתית הוא פסאודו וקטור שגודלו כגודל התאוצה הזוויתית וכיוונו נקבע לפי כלל יד ימין, וניתן לקבל אותו על ידי גזירת וקטור המהירות הזוויתית לפי הזמן: α → = d ω → d t {\displaystyle {\vec {\alpha }}={\frac {d{\vec {\omega }}}{dt}}} . וקטור התאוצה הקווית יחושב לפי מכפלה וקטורית בין וקטור התאוצה הזוויתית לבין וקטור ההעתק: a → = α → × r → {\displaystyle {\vec {a}}={\vec {\alpha }}\times {\vec {r}}} החוק השני של ניוטון עבור תנועה סיבובית קובע שיש יחס ישר בין התאוצה הזוויתית של גוף קשיח לבין מומנט הכוח השקול המופעל עליו, כאשר קבוע הפרופורציה הוא מומנט ההתמד: τ → = I α → {\displaystyle {\vec {\tau }}=I{\vec {\alpha }}} על מסה במערכת מסתובבת פועלים כוחות מדומים. אם מערכת הייחוס מסתובבת בתאוצה זוויתית, פועל כוח נוסף מלבד כוח צנטריפוגלי וכוח קוריוליס הפועלים גם במערכת המסתובבת במהירות זוויתית קבועה. כוח זה נקרא כוח אוילר (על שם לאונרד אוילר), והוא מחושב על ידי: F → E u l e r = − m α → × r → {\displaystyle {\vec {F}}_{\mathrm {Euler} }=-m{\vec {\alpha }}\times {\vec {r}}} כאשר m המסה, α → {\displaystyle {\vec {\alpha }}} וקטור התאוצה הזוויתית ו- r → {\displaystyle {\vec {r}}} וקטור ההעתק. מהירות זוויתית מומנט כוח מומנט התמד תאוצה זוויתית, באתר MathWorld (באנגלית)
אפיק נתונים

במחשבים ובתקשורת נתונים, אפיק נתונים או אפיק מחשב (באנגלית: Computer Bus) הוא תת-מערכת המשמשת להעברת מידע בין רכיבי מערכות ממוחשבות. בעבר, אפיקי נתונים מוקדמים היו, על פי רוב, פשוט אוסף חוטים שחיברו חשמלית מספר רכיבי מחשב במקביל. כיום, המונח משמש לכל מנגנון המאפשר את הפונקציונליות הבסיסית של החיבור החשמלי במקביל, למרות שמדובר במנגנונים מתוחכמים בהרבה. עם התקדמות טכנולוגיות אפיקי הנתונים, ההבחנה בינם לבין רשתות תקשורת הפכה להיות מעורפלת, וכיום מדובר בעיקר בהבחנה רעיונית (מבחינת התפקיד של האפיק במערכת הכוללת), ולא בהבחנה מעשית (מבחינת דרך המימוש או הטכנולוגיה). ניתן לראות דמיון רב בין אפיקי הנתונים המודרניים לבין רשתות תקשורת, כמו התבססות על תקשורת בחבילות, או השימוש בהם לתקשורת עם רכיבים חיצוניים למערכת מחשב סגורה. ניתן אף לראות כיום אמולציות ומימושים של פרוטוקולי אפיקי נתונים על גבי רשתות תקשורת - לדוגמה, iSCSI. באופן כללי, אפיקי נתונים עשויים להתבסס על צורת תקשורת (העברת סיביות) באופן טורי או מקבילי, כאשר צורת החיבור הפיזית בין הרכיבים יכולה להיות multi-drop (חיבור במקביל לתווך משותף) או משורשרת, בה לכל רכיב שני חיבורים עבור שתי חוליות נפרדות (אחת לרכיב הקודם בשרשרת, ואחת לרכיב הבא). אפיקי המחשב הראשונים היו פקעות של חיווט אשר חיברו התקנים וזיכרון. לרוב היה אפיק אחד לזיכרון ואחר להתקנים והם היו נגישים באמצעות פקודות נפרדות אשר עשו שימוש בפרוטוקולים ובתזמונים ייחודיים לכל אפיק. אחד הקשיים הראשונים היה השימוש בפסיקות. המחשבים הראשונים ביצעו פעולות קלט ופלט באמצעות Busy waiting להתקן שיהיה מוכן. הדבר היה צוואר בקבוק לתוכניות שהיו צריכות לבצע מטלות אחרות בזמן ההמתנה. במצב שכזה, אם התוכנית תנסה לבצע מטלות אחרות, ייתכן שייקח זמן רב עבורה לבדוק שוב האם התקן היעד מוכן וכך מידע יאבד. הפתרון היה שההתקנים יבצעו פסיקות לפעולת המעבד. הפסיקות היו מתועדפות משום שהמעבד יכול לבצע קוד רק עבור התקן אחד כל פעם וישנם התקנים שחשיבות הזמן עבורם גדולה מלאחרים. השיטה הקלאסית והפשוטה לתעדף פסיקות או גישה לאפיק הנתונים הייתה שימוש ב-daisy chain. ניתן לחלק את אפיקי הנתונים לשני סוגים: אפיקים פנימיים או אפיקים מקומיים - המשמשים לחיבור רכיבים פנימיים של מערכת מחשב ללוח האם ובאמצעותו למעבד ולזיכרון. דוגמאות לאפיקים מסוג זה כוללות את ISA, EISA ו-PCI לסוגיו. אפיקים חיצוניים - המשמשים לחיבור ציוד היקפי למחשב. דוגמאות לאפיקים מסוג זה כוללות את ATA, SCSI ו-USB. כרטיסי תקשורת (מודמים וכרטיסי רשת) אינם נחשבים לרוב כאפיקים. טכנולוגיות חדשות גורמות לטשטוש ההבדלים בין ההתקנים. כניסת USB עשויה לשמש לחיבור התקן חיצוני (מדפסת, למשל) אך ניתן להשתמש בה (עם התאמות מסוימות) כדי לחבר שני מחשבים ביניהם וליצור ביניהם תקשורת. ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל ברזיל

סמל ברזיל נוצר ב-19 בנובמבר 1889, ארבעה ימים אחרי שברזיל הפכה לרפובליקה. הסמל הברזילאי מציג מספר אלמנטים המייצגים את המדינה: שיחי קפה וטבק המקיפים את הסמל משני צדדיו הם שני היבולים העיקריים של ברזיל. הכוכב הגדול שצבוע בצבעי ירוק-צהוב (צבעי הדגל הברזילאי) במרכז מייצג את המחוז הפדרלי של ברזיל. ואילו 26 הכוכבים הנוספים בטבעת שסביב העיגול הכחול המרכזי מייצגים את 26 המדינות של ברזיל. בתוך העיגול הכחול במרכז הסמל ניתן לראות 5 כוכבים המייצגים את "הצלב הדרומי", אשר מופיע בדגלי מדינות רבות בחצי הדרומי של כדור הארץ מכיוון שהוא נראה רק בשמי חצי הכדור הדרומי. העיטור הכחול מכיל את השם הרשמי של ברזיל (República Federativa do Brasil - הרפובליקה המאוחדת של ברזיל), בשורה הראשונה. בשורה השנייה כתוב תאריך הקמת הרפובליקה 15 בנובמבר 1889. דגל ברזיל המנון ברזיל מדיה וקבצים בנושא סמל ברזיל בוויקישיתוף סמל ברזיל ערך זה הוא קצרמר בנושא ברזיל ובנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצרים התיכונה

מצרים התיכונה (למפת מצרים מוגדלת)   קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח' סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית ל ו ב הים התיכון הים האדום מצרים התיכונה (למפת מצרים רגילה)   קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח' סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית ל ו ב הים התיכון הים האדום מצרים התיכונה מצרים התיכונה הוא חבל ארץ במצרים השייך למצרים העליונה. הוא משתרע באזור שבין מצרים התחתונה, שבעיקרו הוא אזור הדלתה של הנילוס, לבין מצרים העליונה. מבני סויף (بني سويف) בצפון מקו רוחב 31° 05' N ובמעלה זרם הנילוס דרומה כולל אזור אל-פיום, אסיוט, סוהאג ועד העיקול של הנילוס ליד קינא (قنا). הכינוי "מצרים התיכונה" לחבל ארץ זה נטבע במאה ה-19 על ידי הארכאולוגים, אשר הרגישו בצורך לייחד שם נפרד לחבל ארץ זה המתחיל מדרום לקהיר. במצרים העתיקה החלוקה הייתה לשני אזורים: מצרים העליונה ומצרים התחתונה. מבחינה גאוגרפית נדחק אפיק הנילוס באזור זה לעבר השוליים המזרחיים של עמק הנילוס. כתוצאה מכך השטח המעובד על יד האיכרים נמצא ברובו במערבו של הנהר. מצרים העליונה מצרים התחתונה מדיה וקבצים בנושא מצרים התיכונה בוויקישיתוף מדריך אתרים ארכאולוגים במצרים התיכונה
מודוס ויוונדי

מודוס ויוונדי (בלטינית: Modus vivendi; "מודוס"- "דרך", "ויוונדי" - "לחיות") הוא ביטוי בלטינית המשמש לתיאור מצב פוליטי ודיפלומטי שבו שני הצדדים של עימות מסוים חולקים הסכמה ארעית ולא רשמית על הפסקה של עימות זה, מתוך נכונותם להגיע או לציית להסדרים מסוימים שיבטיחו את מסלולם התקין של חייהם. כאשר שני צדדים מגיעים למצב של "מודוס ויוונדי" ביחס למחלוקת מסוימת, פירוש הדבר שלמרות המחלוקת, אומצה דרך שתאפשר לשני הצדדים לחיות איתה. במובן הדיפלומטי והבינלאומי של המושג, "מודוס ויוונדי" הוא כלי המשמש לביטוי טבעם של הסדרים בין מדינות בסיום מלחמה, הסדרים בעלי אופי זמני כללי וארעי, המיועדים להיות מוחלפים בהסכמים קבועים ומפורטים, לרוב בצורה של חוזה שלום או אמנה. שביתת נשק והסכמי כניעה נחשבים בדרך כלל למצבים של "מודוס ויוונדי". במדינת ישראל היה קיים למעשה מצב של "מודוס ויוונדי" עם מדינות ערב, עם חתימת הסכמי שביתת הנשק לאחר מלחמת העצמאות. כיום, במובן מסוים, שרויה מדינת ישראל במצב של "מודוס ויוונדי" עם מספר מדינות ערביות ובראשן סוריה. סטטוס קוו מדיה וקבצים בנושא מודוס ויוונדי בוויקישיתוף
טבלת פסיקות

במחשבים, טבלת פסיקות (באנגלית: Interrupt Vector Table) היא מקטע זיכרון המכיל שגרות לטיפול בפסיקות או רשימה של הפניות למקומות בהן נמצאות השגרות המטפלות בפסיקות. בעת התעוררות פסיקה, פונה מערכת ההפעלה לטבלת הפסיקות ומריצה את השגרות אליהן מפנה הטבלה. כתובות 0-31 שמורות לפסיקות הנוצרות על ידי המעבד לדיווח על שגיאות (חריגות) והיתר פנויות עבור התקנים לשימושם. במעבד 8086 מאוחסנת טבלת הפסיקות ב-1024 הבתים הראשונים של הזיכרון. במחשבים מתקדמים יותר מארכיטקטורת x86 טבלת הפסיקות היא מערך של מצביעים לשגרות טיפול באורך של 8 בתים, המאוחסנים ברציפות בזיכרון. גודל המערך איננו קבוע והוא עשוי להמצא בכל מקום בזיכרון. המעבד מכיל אוגר מיוחד המכיל את כתובת הטבלה. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארה (יונק)

מארה (שם מדעי: Dolichotis) הוא סוג של מכרסמים ממשפחת הקביתיים, החיים בדרום אמריקה בערבות והם בעלי רגליים גדולות העוזרות להם לרוץ מהר. הם קרובי משפחתם של הקביה והקפיבארה הענקית ויכולים להגיע לגובה של כ-45 ס"מ. בסוג שני מינים: מארה פטגונית (Dolichotis patagonum) מארת צ'אקו (Dolichotis salinicola) מוצאם מאזור ארגנטינה אך ניתן למצוא אותם גם בחלקים נוספים של דרום אמריקה. המארה ידועה גם כ"קביה פטגונית" או "ארנב פטגוני" על שם חבל הארץ פטגוניה שבדרום אמריקה בו היא נמצאת לרוב. ניתן לביית מארות, הן ידידותיות לבני-אדם אם הורגלו אליהם מגיל צעיר ואף נמצאות לעיתים קרובות בגני חיות. תזונתן מורכבת מצמחים בלבד, בעיקר דשא. המארה היא חיה דמוית ארנבת או מזכירה קנגורו, על אף שהשניים מתת-מחלקות שונות. משקלה יכול להגיע עד 11 קילו ומהירותה ל-50 קמ"ש בריצה/דילוג. תנועתן במרחב נעשית בצורת הליכה קופצנית במצב רגיל, כשהן רצות הן עושות זאת בצורת דילוגים דמויי ארנב, עם כל ארבע הרגליים באוויר, הן יכולות לקפוץ למרחק של עד כמעט שני מטרים. מארה במנוחה מארה בגן חיות מדיה וקבצים בנושא מארה בוויקישיתוף מארה, באתר ITIS (באנגלית) מארה, באתר NCBI (באנגלית) מארה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מארה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מארה, באתר GBIF (באנגלית) מארה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ישראל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שמו השני של יעקב אבינו בני ישראל – צאצאיו של יעקב אבינו שבטי ישראל ארץ ישראל – חבל ארץ קטן במזרח התיכון, לחופו של הים התיכון ממלכת ישראל המאוחדת – ממלכה שהתקיימה בארץ ישראל וכללה את כל שבטי ישראל ממלכת ישראל – הממלכה הצפונית אחרי התפלגות ממלכת ישראל המאוחדת עם ישראל – שמו הנוסף של העם היהודי ישראל (עיתון) – עיתון יהודי מצרי שיצא לאור בקהיר (1920–1939) תורת ישראל – שמה הנוסף של היהדות, דתו של עם ישראל מדינת ישראל – מדינה קטנה במזרח התיכון, לחופו של הים התיכון מדינת ישראל (אוניית מעפילים) – אוניית מעפילים .ישראל – סיומת האינטרנט העברית למדינת ישראל, שבאה ליד הסיומת הכתובה באותיות לטיניות, .il נבחרות ישראל בספורט – נקראות לעיתים "ישראל" (בשירי העידוד) ישראל (כתב עת) – כתב עת בהוצאת אוניברסיטת תל אביב ישראל (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה ששודרה בערוץ 10, בכיכובו של הבדרן ישראל קטורזה רחובות להנצחת ארץ ישראל: רחוב "ארץ ישראל" – רחוב להנצחת פלשתינה ארץ ישראל ב-3 ערים ברחבי העולם; ב-ראש העין, רחוב ארץ ישראל השלמה. ב-ארגנטינה בעיר רוסאריו-Rosario רחוב מדינת ישראל. ב-ירושלים; רחוב ארץ חפץ. אישים: אלכסנדר ישראל או אבנר ישראל – קצין צה"ל שנמלט מישראל, ראו מבצע ברן יואכים ישראל (גר') – סוציולוג יהודי-שוודי יליד גרמניה יוסף ישראל – דיין, רבה הראשי של קזבלנקה, ואב בית הדין של מרוקו יוסף ישראל (עיתונאי) – עיתונאי ישראלי יעל ישראל – סופרת ישראלית ישראל, קיסר אקסום מאיר ישראל – מתופף ישראלי סטיב ישראל – פוליטיקאי יהודי אמריקאי מטעם המפלגה הדמוקרטית רותם ישראל – מגישת טלוויזיה ישראלית משפחת ישראל – משפחת רבני רודוס משה ישראל – שד"ר צפת וירושלים, כיהן תקופה כרבה של רודוס, אבי משפחת הרבנים 'ישראל' חיים אברהם ישראל – בנו של משה, רב באלכסנדריה, ליוורנו ואנקונה אליהו ישראל – בנו של משה, רבה של אלכסנדריה, מחבר "עוגת אליהו" ידידיה שלמה ישראל – בנו של אליהו, רבה של אלכסנדריה חיים יהודה ישראל – רבה של רודוס, נינו של משה, בסוף ימיו בירושלים מיכאל יעקב ישראל – בנו של חיים יהודה, רבה של רודוס רפאל יצחק ישראל – רבה של רודוס, חתנו של מיכאל יעקב רחמים חיים יהודה ישראל – בנו של מיכאל יעקב, ורבה של רודוס אחרי גיסו ראובן אליהו ישראל – בנו של רחמים חיים יהודה, רבה האחרון של רודוס בשושלת רבני 'ישראל' אישים ששמם הפרטי הוא ישראל נוה ישראל ניו ישראל בית ישראל רמת ישראל יעקב ישראלי איסר מלשון המקרא בספר מלאכי, פרק ג', פסוק י"ב: "וְאִשְּׁרוּ אֶתְכֶם כָּל הַגּוֹיִם כִּי תִהְיוּ אַתֶּם אֶרֶץ חֵפֶץ אָמַר יְהוָה צְבָאוֹת" – שתרגומו ארץ ישראל שיהיה חפצי בה ורצוני בה באהבה ורצון
תאימות

האם התכוונתם ל... תאימות ביולוגית תאימות רקמות (אנ') סימטריה במדעי המחשב: תאימות תוכנה (אנ') בדיקות תאימות (אנ') תאימות לאחור תפעוליות בינית התאמה
מציאות וירטואלית

מציאות וירטואלית היא תאוריה, הטוענת כי ייתכן שהמציאות הנוכחית היא וירטואלית, סוג של הדמיית מחשב עד לדרגה שבה בלתי ניתן להבחין בין המציאות האמיתית והמדומה. על פי התאוריה יכולה המציאות להכיל מוחות אשר יודעים או לא יודעים שהם נמצאים במציאות וירטואלית. בצורה חזקה יותר, טוענת התאוריה שאולי אנחנו נמצאים ברגע זה ממש בהדמיה. מציאות וירטואלית שונה ממציאות מדומה אשר ניתנת להשגה בטכנולוגיה של זמננו, בכך שניתן להבחין בקלות בין העולם האמיתי והעולם המוצג במכשיר מציאות מדומה. אדם אשר משתמש במכשיר מציאות מדומה בת זמננו תמיד יוכל להבחין בין המציאות האמיתית ובין המציאות המדומה. רעיון המציאות הווירטואלית מעלה מספר שאלות: האם אפשרי לדעת, האם אנו חיים במציאות וירטואלית? האם יש הבדל בין מציאות וירטואלית לבין מציאות אמיתית? איך אנו אמורים להתנהג אם יתגלה לנו שאנו חיים במציאות וירטואלית? בהדמיית זו כל ישות נוצרה בתוך ההדמיה והיא לא קיימת בעולם האמיתי. כל ישות מיוצגת על ידי חלק ממכונה, או מכונה עצמאית. כך כל המידע המקיים אדם מסוים, מאוחסן במכונה, והוא יכול להיות מועבר ממכונה למכונה, או אפילו להיות מאוחסן בנפרד לשימוש עתידי. אפשרי שהגוף אשר קיים בהדמיה יועבר אל העולם האמיתי, על ידי העברת המידע המקיים אותו למוח סינתטי בגוף סינתטי. בסוג הדמיה זה, כדוגמת המטריקס, כל האנשים הם אמיתיים, אך העולם מסביבנו הוא אשליית מחשב. בסרט מטריקס, מכונות בעלות בינה מלאכותית משתלטות על העולם, ומשתמשות במוחות של בני אדם בתור ספקי כוח תוך כדי שמירה על מוחותיהם מחוברים ל"מטריקס", הדמיה הנראית להם מציאותית. ההדמיה מראה את העולם כפי שהיה אילולא השתלטו המכונות על כדור הארץ. סייבר-פסיכולוגיה מטריקס מדיה וקבצים בנושא מציאות וירטואלית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Hooking

בתכנות, Hooking היא שיטה המשמשת לשינוי ההתנהגות של מערכת ההפעלה, תוכנה או קוד מכונה באמצעות יירוט קריאה לשגרה או הודעה המועברת בין תוכניות. קטע הקוד האחראי ליירוט נקרא Hook. hooking משמש למטרות רבות ובהן חיפוש באגים והרחבת אפשרויות השימוש בשגרות קיימות. באמצעות טכניקה זו ניתן ללכוד את המידע העובר אל המחשב מהמקלדת או העכבר או לזהות קריאה לפונקציות ספרייה כדי לבחון את התנהגותן. ניתן להשתמש בטכניקה זו גם כדי ליצור תוכנות זדוניות. לדוגמה, Rootkit-ים רבים משתמשים בטכניקה זו כדי להתחבא בתוך תהליכים מוכרים כדי להסוות את פעילותם. ניתן לבצע hooking באמצעות טכניקות של הנדסה לאחור באמצעות שינוי פיסי של קובץ הרצה או ספרייה טרם הפעלת התוכנית. שיטה זו משמשת לרוב כדי ליירט קריאות לשגרות כדי לצפות בפעילותן או להחליף אותן לחלוטין. לדוגמה, באמצעות שימוש ב-Disassembler, ניתן למצוא את נקודת הכניסה של פונקציה הנמצאת במודול. לאחר מכן ניתן לשנות את נקודת הכניסה כדי לטעון פונקציה אחרת או להחליף את הפונקציה הנמצאת במקום זה. שיטה נוספת היא להחליף את טבלת הכתובות של קובץ נטען כך שכאשר הקובץ ינסה לקרוא לשגרה הוא יופנה לכתובת שגויה בזיכרון. ניתן גם לבנות מעטפת שתכיל ספרייה המספקת את כל האפשרויות שסיפקה הספרייה המקורית יחד עם תכונות חדשות או לוגיקה חדשה לפונקציות הישנות. מערכות הפעלה ותוכנות אחרות עשויות לספק אמצעים המאפשרים ליירט שגרות בזמן ריצה. אפשרות זו קיימת כאשר לתהליך המיירט יש הרשאות גבוהות מספיק כדי לבצע את הפעולה (למשל הרשאות מנהל מערכת). חלונות לדוגמה, מספקת API להוקים המאפשרים לשנות את ההתנהגות של חלונות ופקדים ולבצע לכידה של פעולות הקשורות לעכבר ולמקלדת. מערכת ההפעלה לינוקס מאפשרת ללכוד ולעבד את תעבורת הרשת העוברת דרך הליבה. כאשר לא ניתן לבצע לכידה באמצעות מערכת ההפעלה לעיתים ניתן לשנות את הבתים הראשונים של שגרה כך שיפנו את בקרת הזרימה של התוכנית לקוד מוזרק. כאשר המערכת משתמשת בספרייה משותפת, ניתן לשנות את תוכן הספרייה כך שתפנה לשגרות שונות. כך למשל, ניתן לשנות את טבלת פסיקות של מחשב כדי לטפל באירועים שונים המעוררים פסיקה. טכניקות אלה דומות במהותן לשינוי פיסי של הקוד אלא שהן מופעלות לאחר הרצת התוכנית. Hooks, Microsoft Developer Network Website
פרדיננד שצ'ביל

פרדיננד שצ'ביל (באנגלית: Ferdinand Schevill;‏ 12 בנובמבר 1868, סינסינטי, אוהיו - 10 בדצמבר 1954, טוסון, אריזונה) היה היסטוריון אמריקאי. ב-1889 סיים שצ'ביל לימודי תואר ראשון באוניברסיטת ייל וב-1892 השלים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת פרייבורג בגרמניה. הוא כיהן כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטת שיקגו בשנים 1892–1924 ובשנים 1930–1937, ונחשב למומחה בהיסטוריה של מערב אירופה החל מראשית הרנסאנס וכלה בעת החדשה. התמחותו העיקרית הייתה בהיסטוריה של פרוסיה, ערי המדינה באיטליה, האימפריה העות'מאנית ומדינות הבלקן. ב-1924 פרש שצ'ביל מהוראה פעילה כדי להתמסר לכתיבה, אך כעבור שש שנים חזר ללמד עד לפרישתו לגמלאות. גם לאחר פרישתו הוסיף שצ'ביל לחקור, לכתוב ולהרצות מעת לעת. ב-1948, בשנתו השמונים, נסע ביחד עם קבוצת פרופסורים מאוניברסיטת שיקגו למסע הרצאות בעיר פרנקפורט. שצ'ביל התמחה גם בכתיבת היסטוריוגרפיה וביוגרפיות, ובהן ביוגרפיה שכתב ב-1917 על גיסו, הפסל קרל ביטר. שצ'ביל חיבר מאמרים, מחקרים וספרים שונים. מספריו: History of modern Europe, C.scribner's son, New York, 1898 A political history of modern Europe from the reformation to the present day, C. Scribner's sons, New York, 1907 Siena, the story of a medieval commune, Chapman and Hall, London, 1909 The Rise and Progress of Democracy, Zalaz Corporation, New York, 1915 The making of modern Germany, A.C McClurg, Chicago, 1916 History of the Balkans: From the Earliest Times to the Present Day, Harcourt Brace and Company, New York, 1922 The first century of Italian humanism, F.S. Crofts & Co, New York, 1928 History of Florence, F. Ungar Pub. Co, New York, 1936 History of Florence, from the founding of the city through the Renaissance, F. Ungar, New York, 1936 A history of Europe, Harcourt, Brace and company, New York, 1938 The Great Elector, University of Chicago Press, Chicago, 1947 The Medici, Harper and Brothers, New York, 1950 Six historians, University of Chicago Press, Chicago, 1956 Who Was Who in America. A component of Who's Who in American History. Volume 3, 1951-1960. Chicago: Marquis Who's Who, 1966 פרדיננד שצ'ביל, "ביוגרפיה", באתר אוניברסיטת שיקגו (באנגלית). פרדיננד שצ'ביל, "רשימת ספרים", באתר openlibrary.org(באנגלית).
אדוארד שפרד קריזי

סר אדוארד שפרד קריזי (באנגלית: Edward Shepherd Creasy;‏ 12 בספטמבר 1812, קנט – 27 בינואר 1878, לונדון) היה היסטוריון בריטי. נולד בשנת 1812 במחוז קנט. למד באיטון קולג' ובאוניברסיטת קיימברידג', שם רכש את תוארו בשנת 1837. בין השנים 1840–1860 לימד באוניברסיטת לונדון, שם זכה למינוי פרופסור להיסטוריה מודרנית ועתיקה, והתמחה בעיקר בהיסטוריה של האימפריות הבריטית והעות'מאנית. בשנת 1860 קיבל תואר אבירות ומונה לשופט עליון בציילון (שמה של סרי לנקה בתקופה הקולוניאלית). בשנת 1870, שב ללונדון בשל בריאות לקויה ושם הלך לעולמו בשנת 1878. כמו היסטוריונים אירופאים רבים בני דורו, האמין קריזי בעליונות הגזע הלבן האירופי אל מול נחיתות העמים שאינם אירופיים, והתייחס לאירופה כאל מקור הציוויליזציה הנאורה. תפישה זו העניקה צידוק מוסרי לקולוניאליזם ואחר כך לרדיפת מיעוטים. מתוך עמדה זו חיבר קריזי את מרבית כתביו. ספרו המפורסם ביותר היה: "15 הקרבות המכריעים של העולם" (1851). רוב חיבוריו היו בתחום ההיסטוריה, אך בשנת 1870 כתב גם רומן בשם: The Old Love and the New ברשימת ספריו בתחום ההיסטוריה ניתן למנות גם את: The Text-Book of the Constitution, London, 1848 Historical and Critical Account of the Several Invasions of England, London, 1852 The Rise and Progress of The English Constitution, London, 1853 History of the Ottoman Turks, London, 1856 History of England, London, 1870 The Imperial and Colonial Institutions of the Britannic Empire, London, 1872 15 הקרבות המכריעים של העולם (באנגלית), פרויקט גוטנברג כתבי אדוארד שפרד קריזי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) "אדוארד שפרד קריזי", באתר אוניברסיטת קיימברידג' (באנגלית).
קושינג

האם התכוונתם ל... הארווי קושינג – נוירוכירורג אמריקאי וחלוץ בתחום ניתוחי מוח. על שמו: תסמונת קושינג – הפרעה אנדוקרינית הנובעת מהפרשה מוגברת של הורמוני קליפת בלוטת יותרת הכליה. ויליאם קושינג – שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. קושינג (עיר) – עיר במלזיה
משה קפשאלי

רבי משה קפשאלי (1420–1495) היה הרב הראשי ליהודי איסטנבול והוכר על ידי הסולטאנים מהמט השני ובאיזיט השני, כסמכות התורנית העליונה בכל האימפריה העות'מאנית. קפשאלי נולד בשנת 1420 בקנדיה שבאי כרתים לרבי אליהו. הוא היה עשיר, בעל השפעה, מיודד אישית עם הסולטאן מהמט השני ובעל גישה חופשית לחצר הסולטאן, אשר ראה בו את נציג היהודים בממלכתו. הסולטאן העריך מאוד את הרב והעניק לו מושב בדיואן לצידו של המופתי. קפשאלי מילא גם תפקיד של פקיד ממשל, בכך שמונה לאחראי על גביית המיסים מהקהילה היהודית ועל מינוי רבנים אזוריים ברחבי האימפריה. בהמשך מונה אף להיות שופט אזרחי. כך יצר לעצמו קפשאלי עמדת כוח שאין עליה עוררין גם בתוך הקהילה היהודית. הרב ניהל מלחמת חורמה בניצני ההתבוללות של חלק מצעירי הקהילה, אשר נהגו להתרועע עם היניצ'רים ולחקות את דפוסי התנהגותם. בחסות הסולטאן, הטיל עליהם קפשאלי עונשים חריפים. סמכותו התורנית של הרב לא הוכרה על ידי הקהילות היהודיות בכל האימפריה ופסיקותיו זכו להערכה באיסטנבול ופרבריה ובאזורי הבלקן, בעיקר בקרב הקהילות הספרדיות. הקהילה הרומניוטית הגדולה שהתגוררה בסלוניקי לא ראתה בו סמכות רוחנית. במהלך חילופי השלטון של 1481, ניצלו צעירים מתבוללים מקרב הקהילה היהודית את המצב ובמהלך מהומות רחוב שהתחוללו באיסטנבול, ניסו להתנקש ללא הצלחה בחייו. קשריו הטובים לא פחות של קפשאלי עם ביאזיט השני סייעו בקליטת מגורשי ספרד ופורטוגל ברחבי האימפריה, בעיקר בחלוקה הוגנת של נטל המיסים בין משפחות עניות לאמידות ובפתרון סוגיות הלכתיות הקשורות בחופש הפולחן. במהלך כהונתו, נתגלה עימות חריף בין הרב קפשאלי לבין מחליפו לעתיד הרב אליהו מזרחי שכונה הרא"ם. בין התלמידים שהעמיד הרא"ם, היו גם תלמידים קראים וזאת למורת רוחו של הרב קפשאלי. עם זאת, על אף הוראתו של הרב קולון (המהרי"ק), שלא לציית לרב קפשאלי בתפקידו כסמכות התורנית העליונה, נמנע הרא"ם בעצת רבו הרב יהודה מינץ, מלהביע עמדה בסוגיה. ב-1495, גם רבי אליהו הלוי יצא לישע רבו רב קפשאלי נגד המהרי"ק. וכן רבי יעקב בן משה מרגליות צידד עם רב קפשאלי נגד המהרי"ק. לאחר מות הרב קפשאלי, מונה הרא"ם לתפקיד הסמכות התורנית העליונה באימפריה העות'מאנית. ר' יוסף סמברי, ספר דברי יוסף (שמעון שטובר, מכון יצחק בן צבי, תשנ"ד) עמ' 248-249. מרדכי מרגליות (עורך כללי), "משה קפשאלי", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמ' 1160-1158, באתר היברובוקס דוד הלחמי, רבי משה ברבי אליהו קפסאלי מקושטא, חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' כ"ג, באתר אוצר החכמה משרת החכם באשי, כמשרה רשמית באישור השלטונות, נוסדה רק ב-1835. על הקמת מוסד החכם באשי באיסטנבול החליט הסולטאן מהמוט השני ב-1826 וההחלטה מומשה בשנת 1835 . מאמר על משפחת קפשאלי, באתר אנציקלופדיה יודאיקה (באנגלית) . מינה רוזן (עורכת), ימי הסהר-פרקים בתולדות היהודים באימפריה העות'מאנית, המכון לחקר התפוצות, אוניברסיטת תל אביב, התשנ"ו-1996. שו"ת מהרי"ק סימן פד. שם הגדולים.