laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליעזר ברגמן (רופא)

אליעזר לודוויג ברגמן (בפולנית: Ludwig Bregman;‏ 17 במרץ 1901 - 5 במרץ 1963) היה רופא ישראלי, עבד ברפואה ציבורית באבן יהודה, תל אביב וכפר סבא. כתב ופרסם מחקרים ומאמרים בכתבי העת לעבודה סוציאלית, כמו "סעד" ו"איתנים". הוא היה בין מקימי בית הספר מפתן[דרוש מקור]. אליעזר ברגמן נולד בוורשה, פולין ובגיל 5 עבר עם משפחתו לברלין. שם זכה לחינוך. הוא סיים בברלין את לימודי הרפואה. בשנת 1925 הקים משפחה עם אשתו אלישבע כהן אלטמן מדיסלדורף, עובדת סוציאלית במקצועה ונולדו להם שתי בנות. הוא עבד בתור רופא עירוני במגדבורג והועמד בראש מערכת הבריאות בעיר. בעקבות עליית הנאצים לשלטון, ד"ר ברגמן ומשפחתו עלו לארץ ישראל בשנת 1933. ברגמן ומשפחתו התגוררו בצריף באבן יהודה ואחר כך בחולון. הוא עבד כרופא במשך 3 שנים באבן יהודה. בתקופה זו אבן יהודה הייתה מוקפת ביצות. הוא נתן טיפול לכולם, ליהודים ולערבים כאחד. ממרפאתו רכב על סוס או חמור כדי לחלק כינין לחולי המלריה שבסביבה. בשנת 1936 חלה ד"ר ברגמן במחלת הפוליו. ד"ר ברגמן שכב במיטה במשך שנה, אך המשיך לטפל ממיטתו בחולים, בעזרת אשתו אלישבע. לאחר שנה קם ממיטת חוליו וחזר לעבוד, אך סימני המחלה ניכרו בהליכתו. לאחר מכן עברה המשפחה לתל אביב ושם נולדה בתם השלישית. החל מ-1939 עבד בקופת חולים כללית. במשך כל חייו ברגמן עבד כרופא ברפואה ציבורית. הוא היה רופא בתי הספר ובגני הילדים בכפר סבא ובאזור השרון. נוסף לכך נתן ייעוץ במרפאת זמנהוף שבתל אביב. הוא היה ידוע כדיאגנוסטיקן. הוא לימד רפואה ציבורית בבתי ספר לאחיות ובסמינרים. ברגמן האמין שאדם החולה בפוליו צריך להפעיל את השרירים באזור החולה, כדי שיהיה בתזוזה, לכן חשב, שהטיפול היעיל ביותר הוא טיפול במים. בשנת 1955, עבר עם משפחתו לגור בכפר סבא. בהיותו בכפר סבא היה פעיל בין המקימים של בית הספר "מפתן" בכפר סבא ועבד שם כרופא. ד"ר ברגמן פרסם בכתב עת בינלאומי מאמר חשוב בנושא של "מחלה בעקבות אבטלה". בסוף 1962 הוציא משרד הסעד חוברת של ברגמן בו הוא המליץ לתמוך במשפחות קטנות. בחירתו של ד"ר ברגמן לעבוד במערכת הבריאות הציבורית הייתה חלק מהשקפת עולמו הסוציאל-דמוקרטית. הוא היה איש עקרונות, רחב אופקים ושלט ב-8 שפות. ברגמן נפטר בשנת 1963 ונקבר בבית הקברות נורדאו בכפר סבא. בשנת 1951 זכה ברגמן בפרס כתב העת המדעי של רופאי קופת חולים, "דפים רפואיים" שהוענק לראשונה בתולדות כתב העת. בית הספר מפתן "השחר" ברחוב בר-אילן 37 בכפר סבא, קרוי על שמו. תורת שמירת הבריאות, 186 עמודים, יצא לאור על ידי הוצאת תרבות וחינוך, בשנת 1961 אליעזר ברגמן, משמר הבריאות - "עונת החופש" נופש לילדים, דבר, 11 ביוני 1944 אליעזר ברגמן, משמר הבריאות - מה ילבש ילדנו בין סתיו לחורף, דבר, 8 בדצמבר 1946 לזכר נעדרים - ד"ר אליעזר ברגמן, דבר, 22 באפריל 1963 נערכה אזכרה לד"ר א. ברגמן ז"ל, מעריב, 7 במאי 1963 אבן יהודה בשנת 1934, באתר מוזיאון בית ראשונים, בית יחיאל, אבן יהודה הרופאים הראשונים, באתר מוזיאון בית ראשונים, בית יחיאל, אבן יהודה ד"ר אליעזר ברגמן, דבר, 6 במרץ 1963 מ. דבורז'צקי, רופאים שזכו בפרסים, דבר, 13 באפריל 1954 בשולי דברים - רופא-מחנך, דבר, 25 בפברואר 1964 טקס חנוכת בניין חדש למפתן בכפר סבא, על שם ד"ר אליעזר ברגמן ז"ל, דבר, 1 באוגוסט 1980 תורת שמירת הבריאות באתר סימניה
לוויניה מילושוביץ'

לוויניה קורינה מילושוביץ' (ברומנית: Lavinia Corina Miloșovici; ‏21 באוקטובר 1976) היא מתעמלת רומניה בעבר, היא אלופה אולימפית בעלת 6 מדליות מהן 2 זהב (ברצלונה 1992), אלופת עולם בעלת 13 מדליות מהן 5 זהב (1991 - 1995) ואלופת אירופה בעלת 7 מדליות מהן 4 זהב (סטוקהולם 1994 וברמינגהאם 1996). מילושוביץ' נולדה בלוגוז', להורים ממוצא סרבי. אמה, הייתה שחקנית כדורעף ואביה היה מתאבק בנבחרת הלאומית. היא החלה להתאמן בהתעמלות בגיל 6. באליפות העולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית בשנת 1991 זכתה מילושוביץ' ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב, בתרגיל קפיצות. מדליות ארד, בתחרות קבוצתית ובתרגיל קורה. באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה מילושוביץ' ב-4 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, בתרגיל קפיצות ביחד עם הנרייטה אונודי מהונגריה בתוצאה של 9.925 נק', לפני טטיאנה ליסנקו מהמשלחת המאוחדת (9.912 נק') ובתרגיל קרקע עם הציון המושלם של 10.00 נק', לפני הנרייטה אונודי (9.950 נק') ו-3 מתעמלות שזכו כל אחת במדליית ארד, שאנון מילר מארצות הברית, טטיאנה גוצו מהמשלחת המאוחדת ובת ארצה כריסטינה בונץ (9.912 נק'). מדליית כסף, בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 395.079 נק', אחרי המשלחת המאוחדת (395.666 נק') ולפני ארצות הברית (394.704 נק') ומדליית ארד בתחרות הקרב רב אישי בתוצאה של 39.687 נק', אחרי טטיאנה גוצו (39.737 נק') ושאנון מילר (39.725 נק'). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתרגיל מקבילים מדורגים (9.912 נק') ובמקום שמיני בתרגיל קורה (9.262 נק'). באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה מילושוביץ' בשתי מדליות ארד, בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 388.246 נק', אחרי ארצות הברית (389.225 נק') ורוסיה (388.404 נק') ובתחרות קרב רב אישי ביחד עם בת ארצה סימונה אמנאר בתוצאה של 39.067 נק', אחרי ליליה פודקופייבה מאוקראינה (39.255 נק') ובת ארצה ג'ינה גוג'אן (39.075 נק'). נוסף לכך היא סיימה במ'ום שמיני במקבילים מדורגים (9.750 נק'). מדיה וקבצים בנושא לוויניה מילושוביץ' בוויקישיתוף לוויניה מילושוביץ', באתר olympedia.org לוויניה מילושוביץ', באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
נומרטור (תקציב)

נומרטור הוא כלי ישראלי חישובי למעקב אחר הוצאות עתידיות של ממשלת ישראל. הנומרטור מאפשר מעקב אחר כלל ההתחייבויות התקציביות של הממשלה הישראלית באופן רב שנתי. הנומרטור כולל מעקב אחר הוצאות מתוכננות והכנסות חזויות ואחר התאמתן לתקרות ההוצאה והגרעון ב-3 השנים שלאחר שנת התקציב השוטפת. תחזיות והערכות אלו תעודכנה לפחות פעם בשנה. הכלי מאפשר קבלת החלטות בעלות משמעות תקציבית בהתאם להתחייבויות עתידיות תוך התחשבות במקורות התקציביים. הנומרטור מנוהל על ידי אגף התקציבים במשרד האוצר הישראלי. זו תוכנת מחשב שאליה מוזנים כל החלטות הממשלה שיש להן עלות תקציבית. המערכת מחשבת את העלות התקציבית לשנים הקרובות. המערכת מתחשבת בגורמים נוספים כגון: גידול בכמות הילדים, הקשישים, המכוניות ועוד. הנומרטור אמור לשמש את הממשלה להתנהלותה השוטפת. הוא יציג את גודל ההכנסות ממסים הצפויות, גודל הגירעון הצפוי. הנומרטור הוא כלי שפיתח אגף התקציבים במשרד האוצר הישראלי והוא נכנס לשימוש החל משנת התקציב של 2016. הצורך בכלי נוצר כתוצאה ממעבר לתקציב דו-שנתי, שבעקבותיו החלה הממשלה לקבל החלטות שמשפיעות על השנתיים הבאות. הנומרטור מאפשר לממשלה לדעת האם קיים כיסוי תקציבי להחלטות שיתקבלו. הכלי מגביר את השקיפות בקבלת החלטות שכן המידע שמופיע בו חשוף הן לפוליטיקאים והן לציבור. הכלי אמור להקטין לחצים תקציביים שכן, הוא מציג מה המחיר של כל החלטה תקציבית. לאחר הפעלתו של הנומרטור נעשה שימוש באמצעים לצמצם את השפעתו: הגדרת הוראות שעה התחייבויות של הממשלה לקיצוצים עתידיים שימוש בהוצאות חוץ תקציביות כדוגמת הכנסה ממכירת קרקעות הנפקות של אג"ח על ידי חברות ממשלתיות כשהמדינה מתחייבת להחזר הקרן והריבית עמירם ברקת, ‏היכונו לביאת הנומרטור התקציבי של נתניהו וכחלון, באתר גלובס, 21 באפריל 2015 שאול אמסטרדמסקי, שיטת האוצר לריסון הממשלה: מערכת לחיזוי חריגות מהתקציב, באתר כלכליסט, 2 באוגוסט 2015 מירב ארלוזורוב, קצו של הטייס האוטומטי בתקציב המדינה, באתר TheMarker‏, 1 ביוני 2016 בנק ישראל - הודעות לעיתונות - ההתפתחויות התקציביות בשנתיים האחרונות והתוואי הצפוי לשנים הקרובות, באתר www.boi.org.il
רון הרפר

רונלד "רון" הרפר (באנגלית Ronald "Ron" Harper; (נולד ב-20 בינואר 1964) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בארבע קבוצות בליגת ה-NBA בין השנים 1986–2001, וזכה ב-5 אליפויות. ממוצעי הקריירה שלו הם 13.8 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק. בשנים 2005–2007 שימש במשך שתי עונות כעוזר מאמן בדטרויט פיסטונס. מאז ילדותו סובל הרפר מגמגום. הרפר נבחר בבחירה השמינית של דראפט 1986, על ידי קליבלנד קאבלירס. בעונת הרוקי שלו הוביל את קלעי הקאבלירס עם ממוצע של 22.9 נקודות למשחק, ולאורך 3 עונותיו המלאות בקליבלנד רשם ממוצעים של 19.4 נקודות, 5.0 אסיסטים ו-4.6 ריבאונדים למשחק. במהלך עונת 1989/1990, עונתו הרביעית עם קליבלנד, הועבר יחד עם 3 בחירות דראפט עתידיות לוס אנג'לס קליפרס, בתמורה לדני פרי ורג'י ויליאמס. ב-4 וחצי עונותיו בקבוצה קלע 19.3 נקודות ומסר 4.8 אסיסטים בממוצע למשחק. לקראת עונת 1994/1995 חתם הרפר על חוזה בשיקגו בולס. הוא היה שותף לעונת השיא של הקבוצה אשר סיימה עם מאזן הניצחונות הטוב בתולדות הליגה עד אז; 72 ניצחונות ו-10 הפסדים בלבד (מאז נשבר השיא על ידי גולדן סטייט ווריורס). בעונתו השנייה עם שיקגו זכה עמה באליפות ה-NBA, לאחר ניצחון בסדרת הגמר מול סיאטל סופרסוניקס, ובשתי העונות הבאות גברה הקבוצה על יוטה ג'אז בדרך לשתי זכיות נוספות באליפות הליגה. ב-5 עונותיו עם הבולס שימש כרכז הפותח של הקבוצה, והעמיד ממוצעים של 7.9 נקודות ו-2.6 אסיסטים למשחק. את הקריירה שלו סיים הרפר בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס, בה שיחק בשנים 1999–2001. בעונות 2000 ו-2001 זכה בשתי אליפויות NBA כשחקן הלייקרס, אשר גברו בסדרות הגמר על אינדיאנה פייסרס ופילדלפיה 76', בהתאמה. בשנת 2001 פרש הרפר ממשחק פעיל, בתום עונתו ה-15 ב-NBA. מדיה וקבצים בנושא רון הרפר בוויקישיתוף רון הרפר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
חברת מסחור ידע

חברת מסחור ידע או חברת מסחור טכנולוגיה היא חברה שמטרתה לנהל את הקניין הרוחני של גוף מחקר אליו היא קשורה, הן מבחינת רישומו והן מבחינת מסחורו. לעיתים במהלך עבודות מחקר של חוקרים באוניברסיטה, הם ממציאים טכנולוגיות שניתן ליישם בתחומים שונים. חברת מסחור טכנולוגיה היא זרוע של האוניברסיטה אשר מזהה טכנולוגיות אלו ומביאה אותן אל החברות המסחריות. חברה כזו מלווה את התהליך החל משלב המחקר דרך רישום הפטנט ועד פיתוח עסקי על מנת למסחר את הפטנטים. בישראל פועלות כמה חברות מסחור ידע דוגמת יישום - החברה לפיתוח המחקר של האוניברסיטה העברית בירושלים, ידע חברה למחקר ופתוח של מכון ויצמן למדע, רמות של אוניברסיטת תל אביב, ביראד - חברה למחקר ופיתוח של אוניברסיטת בר-אילן ו"סנה" (SNE) שנבחרה על ידי המועצה להשכלה גבוהה לשמש ספקית של שירותי מסחור קניין רוחני עבור כ-40 מכללות אקדמיות, בתי חולים ומכוני מחקר ממשלתיים. עם המוצרים הבולטים שפותחו ומוסחרו באמצעות חברות מסחור ידע נמנים: התרופה קופקסון לטרשת נפוצה - שיתוף פעולה בין מכון ויצמן למדע לחברת "טבע". התרופה אזילקט למחלת פרקינסון - שיתוף פעולה בין הטכניון לחברת "טבע". התרופה רביף - שיתוף פעולה בין מכון ויצמן למדע לחברת "אינטרפארם" ניהול זכויות דיגיטלי (DRM) והגנה על תוכני טלוויזיה בכבלים ובלוויין מפני פיראטיות - שיתוף פעולה בין מכון ויצמן למדע לחברת NDS מערכת הגנה לרכב על בסיס ראייה ממוחשבת - שיתוף פעולה בין האוניברסיטה העברית לחברת מובילאיי. גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "מעגל החיים של ההון האקדמי", עמ' 132–137 גלי וינרב, ‏תחום מסחור הידע הופך את מדעני מכון ויצמן למיליונרים: תראו מה אפשר לעשות עם 4 מולקולות וטכנולוגיית תקשורת, באתר גלובס, 29 בינואר 2008 מאיר אורבך, האנשים שמתרגמים את הידע של החוקרים לכסף: "האוצר מתעלם", באתר כלכליסט, 11 ביוני 2012 חברות מסחור ידע, מגישות מידי שנה בארץ ובחו"ל כ-400 בקשות ראשוניות לפטנטים (כ-94% מסך הבקשות מוגשות בחו"ל), באתר "הידען", 2 בפברואר 2012 סקר חברות מסחור ידע שליד אוניברסיטאות המחקר 2009-2008, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, 30 בינואר 2012 ליאור דטל, הכנסות האוניברסיטאות מחברות מסחור ידע: 1.68 מיליארד שקל ב-2011, באתר TheMarker‏, 24 ביולי 2013 אלי ציפורי, ‏כך הפך מכון ויצמן למוסד האקדמי העשיר ביותר בישראל, באתר גלובס, 5 בדצמבר 2017 רועי גולדשמידט, ‏קניין רוחני במוסדות המחקר והפיתוח בישראל, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 6 במאי 2020 אמיתי זיו, האקדמיה לאקזיט: כך האוניברסיטאות יתחילו לעשות כסף אמיתי מהפטנטים שלהן, באתר TheMarker‏, 13 במאי 2020 אתר האינטרנט הרשמי של חברת מסחור ידע מאיר אורבך, חברת מסחור הקניין הרוחני SNE גייסה 2.5 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 25 ביולי 2016
תחנת הרדיו הצבאית פייר-סור-אוט

תחנת הרדיו הצבאית פייר-סור-אוט (בצרפתית: Station hertzienne militaire de Pierre-sur-Haute) הוא מתקן קשר של חיל האוויר הצרפתי הממוקם באתר בגודל 300 דונם בחבל אוברן-רון אלפ. בשנת 1913 נבנה טלגרף סמפור במיקומו של המתקן הצבאי הנוכחי. המבנה המקורי היה בניין אבן קטן, עם סמפור על הגג. בשנת 1961, במהלך המלחמה הקרה, נאט"ו ביקשה מהצבא הצרפתי לבנות את המתקן כחלק מרשת הקשר. ברשת זו התחנה פייר-סור-אוט (או FLYZ) שימשה ממסר בין תחנת (Lachens (FNIZ בדרום ובין תחנת (Mont-Août (FADZ בצפון המתקן של נאט"ו השתמש בציוד זירוי טרופוספירי מתוצרת ארצות הברית כדי להעביר אותות קול וטלגרף ברשת המשתרעת בין טורקיה לחוג הארקטי בנורווגיה. תחנת פייר-סור-אוט מנוהלת על ידי חיל האוויר הצרפתי. התחנה משמשת לשידורי פיקוד של יחידות מבצעיות, לרבות כחלק ממערך הנשק הגרעיני הצרפתי. באתר שלושה מגדלי תקשורת. הגבוה בהם הוא מגדל תקשורת אזרחי שגובהו 55 מטר. בראש מגדל תקשורת זה ממוקם מכ"ם הפועל מאז 18 באוגוסט 2009 במתחם בניינים המשמשים מוסכים, מבני מגורים, המקושרים זה לזה באמצעות מנהרות שאורכם הכולל 400 מטרים במטרה לאפשר מעבר בין הבניינים בשלג הכבד בחורף. הבונקר התת-קרקעי של המתקן הוא בונקר אב"ך המוגן מפני פולסים אלקטרומגנטיים באמצעות כלוב פאראדיי וכולל לחץ חיובי כדי למנוע ממזהמים מלהיכנס למתקן. הבונקר משמש לפיענוח התשדורות. הוא כולל אספקת מים וחשמל עצמית. באפריל 2013 פנה המינהל המרכזי למודיעין פנים של צרפת (DCRI) לקרן ויקימדיה בדרישה להסיר את הערך "תחנת הקשר הצבאית בפייר-סור-אוט" מוויקיפדיה הצרפתית בטענה שהוא חושף מידע מסווג. משתמש ויקיפדיה בעל הרשאה למחוק ערכים זומן לחקירה, אף שלא הוא כתב את הערך, ואולץ למחוק אותו תחת האיום שייעצר אם לא יעשה זאת. הערך נמחק, אך הושב לדפי ויקיפדיה באותו היום. עם היוודע הידיעה, הפך לערך הנצפה ביותר בוויקיפדיה הצרפתית בסוף השבוע של 6–7 באפריל, עם יותר מ-120 אלף צפיות. אפקט סטרייסנד מדיה וקבצים בנושא תחנת הרדיו הצבאית פייר-סור-אוט בוויקישיתוף http://rammstein.dfmk.hu/~s200/tropo.html#ace ובנוסף https://sites.google.com/site/acehighsystemeurope/Home/ace-high-system http://www.subbrit.org.uk/rsg/features/ace_high/index.html http://www.developpement-durable.gouv.fr/IMG/pdf/Lettre_dsna_29.pdf קישור לערך בצרפתית כתבה מתורגמת מהעיתון הצרפתי "לה מונד", ויקיפדיה: השב"כ הצרפתי דרש למחוק ערך תחת איומים, באתר הארץ, 9 באפריל 2013 סטטיסטיקת צפיות בערך Station hertzienne militaire de Pierre-sur-Haute
קונסול לינוקס

קונסול לינוקס הוא קונסול מערכת פנימי לליבת לינוקס. הוא מספק דרך לליבה ולתהליכים נוספים לשלוח פלט טקסטואלי למשתמש, ולקבל קלט טקסטואלי מהמשתמש. הכנסת קלט הטקסט מתבצעת באמצעות מקלדת וקריאתו מתבצעת על גבי צג המחשב. ליבת לינוקס תומכת בקונסולים וירטואליים, קונסולים הנפרדים באופן לוגי, אך הגישה אליהם מתבצעת באמצעות אותה חומרה של מקלדת וצג. הקונסול של לינוקס (וכן זה הווירטואלי) מנוהל על ידי תת-המערכת TV הקיימת בליבה, ואינו מסתמך כלל על תוכנות שבמרחב המשתמש. צורת מימוש זו זה מנוגדת למימוש מדמה מסוף שהוא תהליך השייך למרחב המשתמש ומדמה מסוף מחשב, ובדרך כלל מוצג בסביבת תצוגה גרפית. קונסול לינוקס היה אחד מתכונות הליבה הראשונות, ונכתב במקור על ידי לינוס טורבאלדס ב-1991 (ראו ההיסטוריה של לינוקס). קיימים שני יישומים לקונסול לינוקס; framebuffer ו-מצב טקסט. היישום ב-framebuffer קיים כברירת מחדל בהפצות הלינוקס המודרניות, וביחד עם תוכנת הגדרת מצב התצוגה (Mode setting) על ידי הליבה, מסופקת תמיכה ברמת-הליבה להתקני תצוגה ותכונות נוספות, כמו הצגת גרפיקה בזמן עליית המערכת. היישום במצב הטקסטואלי היה בשימוש במערכות תואמות IBM-PC עם כרטיסים גרפיים מהסוגים CGA,‏ EGA,‏ MDA ו-VGA. מערכות שאינן בנויות על פי ארכיטקטורת x86, תומכות בישום ה-framebuffer בלבד, כיוון שהן אינן מיישמות מצב טקסטואלי כלל. הקונסול של לינוקס משתמש במפת סיביות בגודל קבוע ובגופן ברוחב אחיד, אשר מוגדרים בדרך כלל כברירת מחדל, לגודל של 8x16 פיקסלים. הקונסול לינוקס הוא אופציה בליבת הלינוקס שאינה חייבת להיות פעילה, וברוב מערכות המחשב המשובצות בלינוקס התכונה אינה פעילה. מערכות שכאלו מספקות בדרך כלל ממשק משתמש חילופי (למשל מבוסס רשת), או שהן מאותחלות היישר לתוך ממשק משתמש גרפי, ומשתמשות בו כאמצעי המרכזי לתקשר עם המשתמש. יישומים אחרים של הקונסול של לינוקס, הם הקונסול ברייל המספק תמיכה בתצוגות ברייל מתרעננות, וקונסול המחובר ליציאה טורית. אתר האינטרנט הרשמי של קונסול לינוקס (באנגלית) בהקשר זה הקונסול הוא הרכיב המאפשר לקבל את כל ההודעות והאזהרות מהליבה ומאפשר כניסה למערכת במצב משתמש יחידי. Mode setting היא תוכנה להגדרת מצב התצוגה - display mode, כדוגמת רזוולוציה, עומק צבע וקצב רענון מסך.
מהא שיוורטרי

מהא שיוורטרי (הינדי: महाशिवरात्रि; אנגלית: Maha Shivaratri; בתרגום חופשי לעברית: "הלילה הגדול של שיווה") הוא אחד החגים הגדולים במסורת היוגה. על פי המסורת ההינדית, בלילה הזה מזמנים את האנרגיה של שיווה, המהות הזיכרית בטנטרה, הסמל לתודעה והאנרגיה של ההרס בטבע, ביקום ובנו, זאת שהורסת את הישן, האנרגיות השליליות, על מנת לפנות מקום לצמיחה והתחדשות. האל הבורא, ההורס, היוגי, הסגפן והרקדן. מקובל גם לראות ביום זה את יום האיחוד של שיווה עם שאקטי, האספקט הנקבי של שיווה שהם למעשה אחד. פסטיבל מהא שיוורטרי מתקשר להצלת היקום על ידי שיווה באמצעות שתיית רעל שיצא מה"סמודרה מנתן" (הים). הפסטיבל קשור גם לנישואי שיווה עם שאקטי והלילה שבו ביצע את ה"טאנדבה", הריקוד הקוסמי. האגדות מספרות שהיום הזה הוא האהוב ביותר על שיווה ושופכות אור על גדולתו של שיווה על פני כל האלים והאלות האחרות במסורת ההינדית. על פי מסורת ה"סמודרה מנתן", שיווה הציל את העולם מהרס של רעל שיצא מהים על ידי שתיית הרעל כולו. שיווה היה יכול לעצור את הרעל בגרונו באמצעות הכוחות היוגיים שלו וכך מנע ממנו לרדת בגרונו. צווארו הפך לכחול עקב שתיית הרעל ומאז נודע ברבים כ"נילה קנטה" או ה"גרלה קנטה" (בעל הצוואר הכחול). מוקדם בבוקר, גודשים את המקדשים רבבות מאמינים, צעירים ומבוגרים, הבאים לערוך את טקסי השיוולינגה המסורתיים בתקווה לטובות מהאל שיווה. נאמנים רוחצים את עצמם עם שחר, בעדיפות לנהר הגנגס או בכל מקווה מים מקודש אחר. לטקס טיהור זה חשיבות בכל החגים ההינדיים. כשהם לבושים בבגדים נקיים, סוחבים המאמינים כדים עם מים למקדש ורוחצים את אבן השיוולינגה. נשים וגברים כאחד מתפללים לשמש, לאל וישנו ולאל שיווה. במקדש מהדהדים צלילי פעמונים וקריאות "שנקרג'י קי ג'אי" (יחי שיווה). המאמינים מקיפים את האבן שלוש או שבע פעמים ואז שופכים עליה את המים. חלק שופכים עליה חלב. על פי השיווה פראנה, יש לבצע את התפילה שש פעמים: בעת שפיכת המים, החלב והדבש על אבן השיוולינגה. מסמל את טיהור הנשמה. בעת מריחת ששר על האבן לאחר רחיצתה. מסמל מעלה. בעת הבאת ביקורים של פירות. מסמל אריכות ימים וסיפוק הרצונות. בעת שריפת קטורת. למען עושר. בעת הארת המנורות. מסמל את הקניית הידע. בעת פיזור עלי הבטל. מסמל את הסיפוק מהנאות גשמיות. ה"טריפונדה" מיוחס לשלושת פסי האפר הקדוש אשר מורחים מאמיני שיווה על מצחם. שלושת הפסים האלה מסמלים ידע רוחני, טוהר, ותשובה (תרגול רוחני של יוגה). הם גם כן מסמלים את שלושת עייניו של שיווה. לבישת "מאלה" (מחרוזת תפילה), העשויה מזרעיו של עץ הרדרקשה (שעל פי המסורת צמח מדמעותיו של שיווה), בעת התפילה היא אידיאלית. זרעי הרדרקשה הם חומים אך לעיתים יכולים להיות שחורים. ייתכן ובמחרוזת יהיו גם אלמוגים, כורכום, קונקום ואפר קדוש. מדיה וקבצים בנושא מהא שיוורטרי בוויקישיתוף הייחוד של פסטיבל המהא שיוורטרי (באנגלית) topic/Sivaratri מהא שיוורטרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Mahashivratri Performing worship and science behind, hindujagruti.org, אוחזר 8 במרץ 2016 (באנגלית)
עקיבא איגר (הראשון)

רבי עקיבא איגר מהלברשטאדט (ה'תפ"א, 1721 – ט"ו באלול ה'תקי"ח, 18 בספטמבר 1758) היה רב וראש ישיבה אשכנזי, רבן של צילץ (Zülz) ופרשבורג. סבו של רבי עקיבא איגר שנקרא על שמו. נולד בהלברשטאדט לפרנס הקהילה היהודית המקומית. מגיל שש למד אצל רבי צבי הירש חריף מחבר "כוס ישועות" ו"עטרת צבי" שהגיע אז לכהן כרב העיר. בצעירותו נסע לפרנקפורט ולמד בישיבתו של רבי יעקב כ"ץ פופרש מחבר "שב יעקב". הוא נישא לייטל בתו של הרב זאבל לייטרסדורף מווינה. לאחר נישואיו הקים בהסכמת רבו, הרב המקומי, ישיבה בהלברשטאט. הישיבה משכה אליה צעירים רבים ושמו התפרסם. בשנת ה'תק"ח, 1748, והוא בן 27 בלבד התמנה לכהן כרבה של צילץ (Zülz) ומדינת שלזיה. בשנת ה'תקט"ו, 1755, עבר לפרשבורג לכהן כממלא מקומו של הרב משה חריף, רב ואב"ד פרשבורג, שבשל זקנותו נבצר ממנו למלא את כל תפקידיו. הוא שימש כראש בית הדין המקומי וכראש הישיבה בעיר. לאחר פטירת הרב חריף, התמנה כרבה של פרשבורג, אך חלה מיד ונפטר לאחר 11 ימים בלבד בט"ו באלול ה'תקי"ח, 18 בספטמבר 1758 בגיל 37. לאחר פטירתו הודפסו חלק מכתביו בספר "משנת דרבי עקיבא". אלמנתו, ייטל לבית לייטרסדורף, נישאה לאחר פטירתו לרב מאיר פישלס. ילדיהם הרב יהודה לייב איגר, כיהן כרבה של הלברשטאט בין השנים תקל"ד, 1774 - תקע"ג, 1813. בנו היה הרב פרץ זאבל איגר מבראונשווייג הרב בנימין וולף איגר, חתנו של רבי יצחק יוסף תאומים. עמד בראשות ישיבת ברסלאו וכיהן כרבן של צילץ, לייפציג, ולייפניק שבמוראביה. בנו היה הרב עקיבא איגר שמילא את מקום דודו ברבנות הלברשטאט משנת תקע"ד, 1814, ועד לפטירתו בשנת תקפ"ד, 1823. גיטל, נישאה לרב משה גינז, נכדו של רבי משה ברודא. בנם היה רבי עקיבא איגר שנקרא על שם סבו והיה מגדולי התורה הבולטים בתקופת האחרונים. יצחק וייס, תולדות מרנא ורבנא הגאון האמיתי רבי עקיבא איגר זצ"ל, סי' ד' בספר אבני בית היוצר, פקש תר"ס. דפים לה:-לז:, באתר היברובוקס דוד הלחמי, רבי עקיבא איגר הראשון (בעל „משנת דרבי עקיבא”), חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' קל"ז, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) ספרו משנת דרבי עקיבא, פיורדא תקמ"א, באתר היברובוקס עקיבא בן שמחה בונם איגר (נפטר 1758), דף שער בספרייה הלאומית
מייקל פאלון

מייקל קתל פאלון (באנגלית: Michael Cathel Fallon; נולד ב-14 במאי 1952) הוא פוליטיקאי בריטי חבר המפלגה השמרנית, לשעבר שר ההגנה של הממלכה המאוחדת בשנים 2014–2017 וחבר במועצה לביטחון לאומי, ונציג מחוז סבנאוקס בפרלמנט הבריטי תחת ראשת ממשלת בריטניה תרזה מיי. פאלון כיהן בעבר כסגן יו"ר המפלגה השמרנית (2010–2012), השר לענייני עסקים וארגונים (2012–2014), שר המדינה לענייני אנרגיה (2013–2014), ושר המדינה לענייני פורטסמות' (2014). ב-1 בנובמבר 2017 התפטר מתפקידו כשר הגנה בשל טענות על התנהגות מינית בלתי-הולמת ב-2002. פאלון נולד בפרת' שבסקוטלנד, הוא למד בבית הספר הפרטי אפסום קולג' בסארי וסיים תואר שני בהצטיינות בלימודים קלאסיים ובלימודי העולם העתיק באוניברסיטת סנט אנדרוז. ב-1983 נבחר לפרלמנט הבריטי כנציג מחוז דרלינגטון שבמחוז דרהאם בצפון-מזרח אנגליה. הוא שימש עוזר מצליף השמרנים וכיהן כסגן שר במשרד החינוך והמדע בשנים 1990 עד 1992. בבחירות ב-1992 הפסיד את מושבו למועמד מפלגת הלייבור אלן מירבון. הוא שימש דירקטור ברשת מכוני כושר, בתי אבות ומכוני בריאות. ב-1997 נבחר שוב לפרלמנט הבריטי, הפעם כנציג מחוז סבנאוקס שבקנט בדרום-מזרח אנגליה. הוא שימש חבר בוועדת הכספים של הפרלמנט בשנים 1999 עד 2012 ובשנים 2010 עד 2012 שימש סגן יושב ראש המפלגה השמרנית. ב-2012 מונה לשר זוטר לענייני עסקים ויזמות, ב-2013 לשר זוטר לענייני אנרגיה. בתחילת 2014 מונה על ידי ראש הממשלה דייוויד קמרון לשר זוטר לענייני העיר פורטסמות', זאת בעקבות משבר שפקד את העיר בשל קיצוץ נרחב בעובדים שהועסקו בבסיס הצי המלכותי בעיר. ביולי 2014 מונה לשר ההגנה וחבר קבינט ממשלת בריטניה. הוא המשיך לכהן בתפקיד זה גם תחת ראש הממשלה תרזה מיי, עד התפטרותו בנובמבר 2017 על רקע חשדות להטרדה מינית של עיתונאית ב-2002. פאלון נשוי לוונדי ואב לשני בנים. מדיה וקבצים בנושא מייקל פאלון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מייקל פאלון מייקל פאלון, ברשת החברתית פייסבוק מייקל פאלון, באתר ממשלת בריטניה מייקל פאלון, באתר הפרלמנט הבריטי רויטרס‏, שר ההגנה הבריטי התפטר - בשל טענות להטרדה מינית לפני 15 שנה, באתר וואלה, 2 בנובמבר 2017
מאיר פישלס

רבי מֵאִיר פִישֶׁלְס (~ה'תס"ג, 1713 - י"ז בכסלו ה'תק"ל, 16 בדצמבר 1769) היה רב, ראש ישיבה ודיין אשכנזי, ראב"ד פראג וראש הישיבה בה במשך ארבעים שנה. מכונה לעיתים מהר"ם בומסלא על שם עיר הולדתו. נולד לרב אפרים פישל מרגליות בבומסלא הסמוכה לפראג, ועל שמו מכונה בשם "פישלס". למד בילדותו מפי רבי שמואל קרקויער ולאחר שרבו נפטר בצעירותו היה מתלמידיו ומקורביו של רבי יהונתן אייבשיץ. הוא היה חבר בבית הדין של רבי יחזקאל לנדא רבה של העיר. כיהן כראב"ד פראג וכראש הישיבה הגדולה בה במשך ארבעים שנה, ורבים מתלמידיו התפרסמו וכיהנו ברבנות. בין תלמידיו: רבי אלעזר פלקלס ורבי יעקב גינצבורג. לצד הרבצת תורה, עסק הרב פישלס שהיה עשיר גדול גם בצדקה; הוא פרנס משפחות רבות ותלמידי חכמים בפראג. רוב כתביו אבדו בשריפה שפרצה בפראג בשנת 1754, חלק מכתביו נדפסו לאחר פטירתו בספר "הסברות מהר"ם בומסלא". תלמידו רבי בצלאל רנשבורג כתב בהקדמת ספרו "חכמת בצלאל - פתחי נדה" שהיה לפניו כתבי רבו. נפטר בי"ז בכסלו ה'תק"ל, 16 בדצמבר 1769. בהלווייתו ספד לו ה"נודע ביהודה" שהקריא דברים שלדבריו נמסרו לו בחלומו בשבוע שלפני פטירת הרב פישלס, לומר בהספדו כשימות. רבי מאיר פישלס נישא לייטל בת ר' משה גינזבורג. לאחר פטירתה נישא בשנית לריצ'ל בת ר' שמעון פרנקל שפירא, ראש הקהל בפראג, שהייתה אלמנת ר' ברוך שפיץ. לאחר פטירתה נישא בשלישית לייטל לבית לייטרסדורף, אלמנת רבי עקיבא איגר מפרשבורג. בניו היו רבי ליב פישלס שכיהן אחרי אביו בראשות הישיבה, ורבי משה פישר מחותנו של הרב שמואל לנדא, בן הנודע ביהודה, רבה של פראג. חתנו הרב ברוך בנדט דושנית, היה רבה של ניימכן שבהולנד. נכדו, דוד פישל, היה גביר מנכבדי הקהילה בפראג. הסברות מהר"ם בומסלא, מהדורה מוערת, ברוקלין תשנ"ג, באתר היברובוקס שו"ת וחידושי רבינו מאיר פישלס, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ג, באתר אוצר החכמה שמות משפחה נכנסו לשימוש בקרב יהודי אירופה בערך בתקופתו, הוא כונה לעיתים ר' מאיר בומסלא על שם עיר הולדתו ולפעמים ר' מאיר פישל'ס על שם אביו ר' פישל (אצל שי"ר, הקדמת "ערך מלין", פראג תרי"ב, הוא מכונה "רבי מאיר פישל"). בנו הגדול, ר' ליב פישלס בחר לדבוק בכינויו של אביו, ובנו הצעיר מכונה לעיתים בשם פישר. ראו להלן: משפחתו. ההספד נדפס לראשונה בתוך שלמה עהרלעך, מדרש יהונתן... ובסופו הספד עם חזיון נורא..., בילגוריא: נ. קרוננברג, תרצ"ג. עמ' 103 ואילך, באתר היברובוקס. ההספד הדפס מכתב יד אחר, גם במוריה, גיליון סב-סד, אב תשל"ה, עמ' יח ואילך בשינויים קלים. מגילת יוחסין למשפחת שפירא-פרענקל, מתורגמת לעברית מכתב העת מונטשריפט שנה 56, עמ' 335–358, בתוך קובץ קרן ישראל, לונדון תש"ס, עמ' קט. להרחבה אודותיו, ראו: קינסטליכער, אישים בתשובות החתם סופר, פריט תרז. בערכו של בנו הרב שלמה ממיקלוש. מוזכר אצל שי"ר, בהקדמת ספרו "ערך מלין", פראג ה'תרי"ב.