laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
510-519 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 519 - 510 לפנה"ס 519 לפנה"ס - ז'ינג משושלת ג'ואו מתמנה למלך סין 518 לפנה"ס - דריווש הראשון מתחיל את בניית פרספוליס. 518 לפנה"ס - תת-היבשת ההודית -דריווש הראשון משלים את כיבוש פונג'אב. 516 לפנה"ס - חנוכת בית המקדש השני. 514 לפנה"ס - דריווש הראשון חוצה עם צבאו את הבוספורס ומנצח במלחמה נגד הסקיתים בדנובה. 513 לפנה"ס - דריווש הראשון מכניעה את דאקיה ותראקיה כחלק ממלחמתו נגד הסקיתים. 513 לפנה"ס - מערב הודו הופכת למחוז בפרס וממונה עליה אחשדרפן, השטח שנשלט עי ידי האחשדרפן כולל את עמק האינדוס. 512 לפנה"ס - סון דזה, מחבר הספר אמנות המלחמה, מתחיל לשרת כגנרל ואסטרטג צבאי בצבא הסיני. 512 לפנה"ס - היפיאס - בנו השני של פייסיסטראטוס וטיראן אתונה מגורש במרד שנתמך על ידי קלאומנס הראשון מלך ספרטה. 510 לפנה"ס - סיום שלטונו של לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס, מלך רומא השביעי והאחרון. 510 לפנה"ס - נפילת המלוכה הרומאית ועלייתה של הרפובליקה הרומית. 510 לפנה"ס - דמרטוס יורש את אביו אריסטון ונהיה מלך ספרטה. אופרוניוס - צייר רומאי 519 לפנה"ס - חשיארש הראשון, שמזוהה לעיתים עם האחשוורוש מדיה וקבצים בנושא 510-519 לפנה"ס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביסטריופלמה

ביסטריופלמה (שם מדעי: Bistriopelma) הוא סוג של טרנטולות ממשפחת הפרווניתיים. הסוג הוגדר לראשונה בחודש פברואר 2016 וכולל שני מינים של טרנטולות שמקורם של שניהם בפרו. מקור השם ביסטריופלמה מהמילה הלטינית "בי" שמשמעה שניים ומהמילה "סטריו" שמשמעה פס. שם זה מתייחס לשני פסים בולטים של שערות צורבות הממוקמים בשני צידיה של בטן הטרנטולה. לביסטריופלמה שני אזורים בולטים אופייניים של שערות צורבות הממוקמים משני צידי הבטן ומתחילים כבר בראשחזה. כיסי הזרע של הנקבה כמעט מקבילים ומשושי המין של הזכר מעוקלים מהבסיס. נכון להיום הוכרו שני מינים בסוג: Bistriopelma lamasi קדרקה, 2015 – פרו Bistriopelma matuskai קדרקה, 2015 – פרו ביסטריופלמה, באתר ITIS (באנגלית) ביסטריופלמה, באתר NCBI (באנגלית) ביסטריופלמה, באתר GBIF (באנגלית) Kaderka, R. (2015). "Bistriopelma, a new genus with two new species from Peru (Araneae: Theraphosidae: Theraphosinae)". Revista Peruana de Biología. 22 (3): 275–288. doi:10.15381/rpb.v22i3.11432. "Gen. Bistriopelma Kaderka, 2015". World Spider Catalog. Natural History Museum Bern. נבדק ב-15 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ביסטריופלמה".
KSHMR

ניילס הולוול-דהר (באנגלית: Niles Hollowell-Dhar; נולד ב-6 באוקטובר 1988), הידוע בעיקר בשם הבמה קשמיר (KSHMR), הוא תקליטן אמריקאי העוסק בסגנונות אלקטרו-האוס, פרוגרסיב האוס וביג רום האוס. שם הבמה שלו, כמו גם שם השיר שלו משנת 2014, מבוסס על שמה של קשמיר, חבל הארץ הצפוני של תת-היבשת ההודית שלעיתים גם נקראת כ"גן עדן עלי אדמות". מגזין DJ Mag דירג את קשמיר במקום ה-23 ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם לשנת 2015, וכבר בשנת 2016 עלה הדירוג של ניילס ב-11 מקומות כשדורג במקום ה-12 במגזין 100 הדיג'יים הטובים בעולם לשנת 2016; על אותו דירוג שמר גם בשנת 2017. ניילס הולוול, נולד בברקלי שבקליפורניה ארצות הברית, בחר את שם הבמה שלו על שמה של המדינה ההודית ג'אמו וקשמיר שמכונה גם כ"גן עדן עלי אדמות". בתחילת דרכו היה ניילס חלק מצמד ההיפ הופ "The Cataracs" שהיו אחראים ללהיטים כמו "Like a G6" ו-"Bass Down Low". רק בשנת 2014 החל ניילס להופיע לבדו על במות, וכבר בשנת 2015 דורג במקום ה-23 ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם על פי המגזין DJ Mag. בכך, הוענק לו פרס על דירוג הבכורה הגבוה ביותר לדיג'יי ברשימה אי פעם. ניילס הופיע בישראל שלוש פעמים, באוקטובר 2016 ביחד עם טייסטו, ב-17 באוגוסט 2017 בתל אביב ובנובמבר 2019 ביחד עם אוליבר הלדנס ומייק וויליאמס. מדיה וקבצים בנושא KSHMR בוויקישיתוף KSHMR, ברשת החברתית פייסבוק KSHMR, ברשת החברתית אקס (טוויטר) KSHMR, ברשת החברתית אינסטגרם KSHMR, ברשת החברתית טיקטוק KSHMR, סרטונים בערוץ היוטיוב KSHMR, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) KSHMR, באתר ספוטיפיי KSHMR, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) KSHMR, באתר AllMusic (באנגלית) KSHMR, באתר MusicBrainz (באנגלית) KSHMR, באתר דיזר KSHMR, באתר Yandex.Music (ברוסית) KSHMR, באתר Discogs (באנגלית) KSHMR, באתר Songkick (באנגלית) KSHMR, באתר Genius
רילה

האם התכוונתם ל... הרי רילה – רכס הרים בדרום מערב בולגריה מנזר רילה – המנזר החשוב ביותר בבולגריה הפארק הלאומי רילה – הפארק הגדול ביותר בבולגריה רילה (בולגריה) – עיירה בת כמה אלפי תושבים במחוז קיוסטנדיל בבולגריה שבעת אגמי רילה – אגמים קרחוניים שהם אתר תיירות ופולחן ידועים
גארו

פייר גראנד (צרפתית: Pierre Garand; ‏נולד ב־26 ביוני 1972) הידוע בשם הבמה גארו הוא זמר קנדי-צרפתי מקוויבק. גארו התפרסם לראשונה כאשר גילם את דמותו של קווזימודו במחזמר הצרפתי Notre Dame de Paris שהוא עיבוד לספר "הגיבן מנוטרדאם" של ויקטור הוגו. הוא מחזיק בשיא של התאחדות ההקלטות הצרפתית למספר הרב ביותר של שבועות בראש מצעד השירים לזמר. גראנד נולד בעיר שרברוק שבקנדה והחל לנגן בגיטרה בעידוד אביו בגיל שלוש. לאחר שירות בצבא קנדה הוא הקים להקה בשם The Untouchables, הוא התגלה על ידי המפיק הצרפתי לוק פלאמונטדון כאשר הופיע בבר קטן בקוויבק אשר ליהק אותו לתפקיד קווזימודו במחזמר Notre Dame de Paris שעלה על הבמות בפריז ב-1998 ושיריו היו להצלחה גדולה וגרסאות שלו עלו על במות במדינות רבות בעולם בהן רוסיה, פולין וארצות הברית (גארו גילם את דמותו של קווזימודו גם בגרסה האנגלית של המחזמר). אלבום הבכורה שלו "Seul" היה לאלבום הנמכר ביותר בצרפת בשנת 2001. בשנת 2008 הוציא לראשונה אלבום באנגלית - Piece of My Soul אשר הגיע למעמד אלבום זהב בצרפת. גארו ידוע בין השאר בשיתופי הפעולה המוצלחים שלו עם אומנים אחרים, ביניהם עם סלין דיון ומישל סרדו. לגארו בת אחת בשם אמילי מדוגמנית העבר הקנדית אורליקה. בשנת 2010 הופיע ברעננה, באותה שנה שר בטקס הפתיחה של אולימפיידת ונקובר. מדיה וקבצים בנושא גארו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גארו גארו, ברשת החברתית פייסבוק גארו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גארו, סרטונים בערוץ היוטיוב גארו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גארו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) גארו, באתר ספוטיפיי גארו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) גארו, באתר Last.fm (באנגלית) גארו, באתר AllMusic (באנגלית) גארו, באתר MusicBrainz (באנגלית) גארו, באתר דיזר גארו, באתר Yandex.Music (ברוסית) גארו, באתר Discogs (באנגלית) גארו, באתר Songkick (באנגלית) גארו, באתר Genius גארו, באתר SecondHandSongs גארו, באתר בילבורד (באנגלית)
ענני מגלן

ענני מגלן הן שתי גלקסיות ננסיות אשר נמצאות בקרבת הגלקסיה שלנו, שביל החלב. הגלקסיות קרויות על שם מגלה הארצות המפורסם פרדיננד מגלן. הגלקסיות הללו הן חלק מהקבוצה המקומית. ערך מורחב – ענן מגלן הגדול ענן מגלן הגדול הוא גלקסיה ננסית לא-סדורה בולטת בשמי חצי הכדור הדרומי, הנראה לעין בלתי-מזוינת כחלק נפרד משביל החלב ושייך לקבוצת הגלקסיות הקבוצה המקומית. מרחקו ממערכת השמש כ-157,000 שנות אור. הענן היה מוכר בוודאות בזמנים קדומים לאנשי דרום כדור הארץ, אך אין על כך תיעוד שהשתמר עד היום. התיעוד הראשון של ענן מגלן הגדול הוא של האסטרונום הפרסי אל-סופי ולאחר מכן, הוא כנראה מתואר, על ידי אמריגו וספוצ'י. לבסוף היה זה מגלן ומסע הגילוי שלו שהביאו אותם לידיעתנו ב-1519. ב-23 בפברואר 1987 נצפתה סופרנובה בהירה בענן מגלן הגדול, שהייתה לסופרנובה הנצפית הבהירה ביותר מאז סופרנובה 1604 שנצפתה על ידי יוהאנס קפלר. אירוע זה, הקרוי סופרנובה 1987A הוא אחד האירועים החשובים בתחום האסטרופיזיקה בעשרות השנים האחרונות. ערך מורחב – ענן מגלן הקטן ענן מגלן הקטן הוא גלקסיה ננסית לא-סדורה בשמי חצי הכדור הדרומי, הנראה לעין בלתי-מזוינת כחלק נפרד משביל החלב ושייך לקבוצת הגלקסיות הקבוצה המקומית. מרחקו ממערכת השמש כ-197,000 שנות אור. הענן היה ידוע לדרומיים הקדמונים, וכנראה הוזכר על ידי אמריגו וספוצ'י במכתב תוך כדי מסעו השלישי בשנים 1503-1504, אך הוא הוכר ונתגלה סופית על ידי מגלן במסעו סביב העולם בשנת 1519. בענן מגלן הקטן גילתה הנרייטה ליוויט את הקשר מחזור-בהירות של משתנים קפאידים, שמאז נחשבת לשיטה האמינה ביותר הקיימת לקביעת מרחקים קוסמיים בסקלות גדולות ולכן היא בעלת חשיבות רבה. מדיה וקבצים בנושא ענני מגלן בוויקישיתוף תמונה והסבר קצר (באנגלית) על ענני מגלן ענני מגלן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ענני מגלן, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים Implications of recent measurements of the Milky Way rotation for the orbit of the Large Magellanic Cloud
520-529 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 529 - 520 לפנה"ס 529 לפנה"ס - כנבוזי השני מתמנה למלך פרס לאחר כורש אביו, הוא כובש את מצרים וקפריסין. 527 לפנה"ס -פייסיסטראטוס טיראן אתונה מת ובמקומו מתמנה בנו היפיאס. 526 לפנה"ס - כנבוזי השני, מלך פרס כובש את מצרים ומביס את פסמתיך השלישי, מה שמביא לסיום שליטת השושלת ה-26 במצרים ולתחילת שליטת השושלת ה-27 שהייתה פרסית. 525 לפנה"ס - התחלת הטבעת מטבעות בעלי ציור בשני צדדיהם. 522 לפנה"ס - ברדיה בן כורש יורש את אחיו כנבוזי השני ומתמנה למלך פרס. 522 לפנה"ס - בבל מורדת בפרס. 521 לפנה"ס - דריווש הראשון מחליף את ברדיה ומתמנה למלך פרס. דריווש היה בנו של אחשדרפן בשם היסטספס. 521 לפנה"ס - המורדים הבבלים שמרדו בממלכת פרס מפסידים במרד ומגורשים. 520 לפנה"ס - קלאומנס הראשון מחליף את אביו,אנכסנדרידס השני ומתמנה למלך ספרטה. 520 לפנה"ס - דריווש הראשון מצווה כי העבודה בירושלים תתבצע על פי צוו של סביו, כורש. 520 לפנה"ס - קור, מכיוס נוצר, כעת הוא נמצא במוזיאון האקרופוליס שבאתונה. 520 לפנה"ס - הסרקופגים, מצ'רווטרי נוצרים, כעת הם נמצאים במוזיאון האסטרוסקי הלאומי שברומא.  525 לפנה"ס - אייסכילוס, כותב מחזות יווני (מת ב-456 לפנה"ס) 522 לפנה"ס -  פינדארוס, משורר יווני. 521 לפנה"ס - לאונידס הראשון, מלך ספרטה. 520 לפנה"ס - פאניני, בלשן הודי (מת ב- 460 לפנה"ס) יולי, 529 לפנה"ס - כורש הגדול, מלך פרס. אנכסימנס, פילוסוף יווני (נולד בשנת 585 לפנה"ס) 527 לפנה"ס - פייסיסטראטוס, טיראן אתונה 525 לפנה"ס - פסמתיך השלישי, הפרעה האחרון בשושלת ה-26 של מצרים. 522 לפנה"ס - כנבוזי השני, מלך פרס. פוליקרטס, טיראן סאמוס. ספטמבר, 522 לפנה"ס - ברדיה בן כורש, מלך פרס. מדיה וקבצים בנושא 520-529 לפנה"ס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
7 דקות אחרי חצות

7 דקות אחרי חצות (באנגלית A Monster Calls) הוא רומן לנוער שנכתב בסוגת הריאליזם הפנטסטי מאת פטריק נס שפורסם במקור בשנת 2011. הספר נכתב על פי רעיון של הסופרת שיבון דאוד ומאויר בחלקו הגדול באיוריו של ג'ים קיי. הספר זכה בפרסים רבים עבור הכתיבה והאיורים, בין היתר במדליית קרנגי ובמדליית גרינוויי לאיור. זהו הספר היחיד שזכה בשני הפרסים. הספר עובד לסרט באותו שם בשנת 2016. קונור או'מאלי הוא נער בריטי בן 13 שאמו חולה מאוד, ובנוסף הוא עובר התעללות בבית הספר. בשבע דקות אחרי חצות הוא מתעורר משנתו ומגלה בחלונו מפלצת בצורת עץ טקסוס מואנש. העץ אומר לקונור שהוא יעזור לו על ידי כך שיספר לו שלושה סיפורים. בתמורה, העץ אומר שעל קונור לספר לו סיפור משלו. בהמשך מתברר שהאם חולה בסרטן ועוברת טיפולים כימותרפיים שבעקבותיהם עובר קונור לגור בבית אמה של אמו. הסבתא היא אישה קשה ומרוחקת, וגם אביו של קונור, שבא לביקור לאחר שעזב לארצות הברית, לא מצליח להתקרב לבנו. בעקבות הפגישות עם המפלצת והסיפורים שקונור שומע, הוא מגיע להבנה של המצב שבו הוא ואמו נמצאים. 7 דקות אחרי חצות, תרגמה עפרה אביגד, הוצאת מודן ואוקיינוס, 2016 7 דקות אחרי חצות, באתר OCLC (באנגלית)
סאקי (קוף)

סאקי (שם מדעי: Pithecia) הוא סוג של קוף מקבוצת קופים רחבי אף החיים ביבשת אמריקה הדרומית ביערות האמזונאס. אלו קופים בעלי פרווה עבה ושחורה, פרצוף גדול ולבן או אפור עם לסתות חזקות ורעמה מעל הראש. הסאקים יכולים להגיע לאורך 50 ס"מ ולמשקל 2.5 ק"ג. הם ניזונים בעיקר מפירות, אגוזים שונים ומעלים וחיים רוב זמנם על הענפים הגבוהים ביער. עם לסתותיהם החזקות הם מצליחים לשבור את האגוזים הקשים. סאקי משווני (Pithecia aequatorialis) סאקי לבן רגליים (Pithecia albicans) Pithecia cazuzai Pithecia chrysocephala Pithecia hirsuta Pithecia inusta סאקי ריו טפז'וס (Pithecia irrorata) סאקי איזבל (Pithecia isabela) Pithecia mittermeieri Pithecia milleri סאקי נזיר (Pithecia monachus) Pithecia napensis Pithecia pissinattii סאקי לבן-פנים (Pithecia pithecia) Pithecia rylandsi Pithecia vanzolinii מדיה וקבצים בנושא סאקי בוויקישיתוף סאקי, באתר ITIS (באנגלית) סאקי, באתר NCBI (באנגלית) סאקי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סאקי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סאקי, באתר GBIF (באנגלית)
אגנס מבוהמיה

אגנס מבוהמיה (בצ'כית: Anežka Přemyslovna;‏ 20 ביוני 1211 – 2 במרץ 1282), הידועה גם כאגנס מפראג, הייתה נסיכה בוהמית שבחרה בחיי פרישות, והוכרזה כקדושה של הכנסייה הקתולית. אגנס הייתה בתם של אוטוקאר הראשון, מלך בוהמיה, ואשתו קונסטנצה, שהייתה אחותו של אנדראש השני, מלך הונגריה. מצד אביה הייתה צאצאית של וצלאב ולודמילה, הקדושים הפטרונים של בוהמיה. מצד אמא הייתה דודנית של אליזבת הקדושה מהונגריה. אגנס נולדה בפראג, והחל מגיל 3 גודלה על ידי נזירות ציסטרציאניות. בשובה לפראג חזרה להתחנך במסגרת כנסייתית דומה. בגיל 8 נערכו אירוסין בין אגנס לבין היינריך בן ה-10 בנו של הקיסר פרידריך השני ולימים קיסר בעצמו, אך אירוסין אלו בוטלו כעבור 6 שנים. לאחר מכן תוכננו עבורה נישואים להנרי השלישי, מלך אנגליה, אולם הקיסר הטיל וטו על נישואים אלו מאחר ששאף לשאת את אגנס בעצמו. בשלב מסוים אגנס מאסה בשידוכים הפוליטיים והחליטה להקדיש את חייה לכנסייה. בהתערבותו של האפיפיור גרגוריוס התשיעי שחרר אותה הקיסר מכוונת הנישואים. בשנת 1234, בגיל 23, נכנסה למנזר של "מסדר קלרה הקדושה", שאותו הקימה, ושם נשארה עד סוף ימיה. היא נפטרה בפראג ב-12 במרץ 1282. בשנת 1232 הקימה בית מחסה על שם פרנציסקוס הקדוש, על קרקע שנתרמה על ידי אחיה, מלך בוהמיה, וצלאב הראשון. המוסד טיפל בחולים, נכים, עניים, ונוסעים, ובהמשך הקימה אגנס ליידו מכללה ואחר כך כנסייה של מסדר "האבירים של הכוכב האדום" שחבריו שימשו כצוות בית החולים.. באמצעות הקשרים הפרנציסקניים נודע לה על קלרה מאסיזי שאיתה יצרה קשר מכתבים, קשר שנמשך כשני עשורים. קלרה שלחה אליה חמש נזירות מאסיזי שיחד אתן הקימה ב-1234 מנזר של המסדר שלימים יקרא "מסדר קלרה הקדושה". אגנס התמנתה לאם המנזר. אגנס הייתה נערצת כקדושה כבר זמן קצר לאחר מותה. למרות זאת הוכרה רשמית כקדושה רק כעבור כ-700 שנה. אחת הסיבות לעיכוב הייתה ששרידיה נעלמו לאחר פינוים מן המנזר בעת השיטפונות בשנים 1323-1322. בסופו של דבר המלכה אלישקה פשמיסלובנה החלה את הליך ההקדשה בשנת 1328. אולם רק בשנת 1874 האפיפיור פיוס התשיעי הכריז עליה כ"מבורכת". ההליך הסתיים ב-12 בנובמבר 1989, כאשר האפיפיור יוחנן פאולוס השני הכריז עליה כקדושה. יום החג שלה הוא ה-2 במרץ. Jan Čech, Jan Dvořak A-Z Prague Culture Guide, Prague Stage 1994 אגנס מבוהמיה באתר CatholicSaints (באנגלית) אגנס מבוהמיה באתר santie beati (באיטלקית) אגנס מבוהמיה בלקסיקון האקומני (בגרמנית) המסורת מספרת שהקיסר שחרר אותה באמרו "הפסדתי אותה לטובת מלך השמיים" J.Čech, J.Dvořak 1994 זהו מסדר הגברים הכנסייתי היחיד שהוקם על ידי אשה. זה היה המנזר הראשון של המסדר מצפון לאלפים. Joan Mueller, A Companion to Clare of Assisi: Life, Writings, and Spirituality, (Brill, 2010), p. 130.
טקס פרסי אופיר לשנת 2001

טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-12 על שם השחקן ואיש הקולנוע הישראלי שייקה אופיר, המכונה גם "האוסקר הישראלי", התקיים ב-12 בנובמבר 2001 בסינרמה שבתל אביב. הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. הטקס שודר בשידור ערוך בערוץ 2 על ידי הזכיינית טלעד. את רשימת המועמדים הובילו הסרטים "ג'ירפות" ו"חתונה מאוחרת" עם 13 מועמדויות, כלומר הועמדו לכל קטגוריה. אחריהם הסרט "איש החשמל" עם 12 מועמדויות. פרס על מפעל חיים הוענק לבמאי משה מזרחי ופרס על הישגים מקצועיים הוענק לישראל רינגל. בין מגישי הפרסים: ששון גבאי, נתן דטנר, צחי נוי, ניקי גולדשטיין, אורי בנאי. מקור: גואל פינטו‏, "חתונה מאוחרת" מסתמן כניצחון של הערב, באתר וואלה, 12 בנובמבר 2001 מרב יודילוביץ', פרסי האקדמיה 2001, באתר ynet, 17 באוקטובר 2001 * מקבלי פרס מפעל חיים ופרס הוקרה על הישגים מקצועיים בתחום הקולנוע, באתר www.israelfilmacademy.co.il המועמדים, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2001 היוצרים הזוכים, באתר www.israelfilmacademy.co.il
נויז (מוזיקה)

נויז (מאנגלית: Noise, רעש), או מוזיקת רעש היא קטגוריה מוזיקלית המאופיינת בשימוש ברעש בהקשר מוזיקלי. סוג זה של מוזיקה נוטה לאתגר את ההבחנה הקונבנציונלית בין צלילים הנחשבים מוזיקליים לכאלו שלא. נויז כולל מגוון רחב של סגנונות מוזיקליים ואמנויות הכוללות רעש כמרכיב מרכזי ביצירה. יצירת נויז יכולה להכיל רעש המופק באופן אקוסטי או אלקטרוני, ומכלי נגינה שגרתיים ולא שגרתיים כאחד. נויז עשוי לשלב צלילי מכונה, טכניקות קוליות לא מוזיקליות, מניפולציה פיזית על הקלטות אודיו, עיבוד צליל, הקלטות טבע, מוזיקה המיוצרת על ידי מחשב, תהליכים סטוכסטיים, ועוד צלילים הנוצרים באופן אקראי, לדוגמה עיוות, לולאת משוב קולית, או רעש לבן. מוזיקת נויז כללית יותר עשויה להכיל היבטים מוזיקליים שונים כגון אלתור, קקופוניה ודיסונאנס ובמקרים רבים אמני נויז זונחים את השימוש הקונבנציונלי במלודיה, הרמוניה, או קצב. נויז רוק מדיה וקבצים בנושא נויז בוויקישיתוף Priest, Eldritch. Chris Atton, "Fan Discourse and the Construction of Noise Music as a Genre", Journal of Popular Music Studies 23, no. 3 (September 2011): 324–42. Torben Sangild, The Aesthetics of Noise (Copenhagen: Datanom, 2002): [']. Paul Hegarty, Noise/Music: A History (London: Continuum International Publishing Group, 2007): 3–19. Caleb Kelly, Cracked Media: The Sound of Malfunction (Cambridge, Ma.: MIT Press, 2009): 60–76. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארנבון יער

ארנבון יער או ארנבון כותנה (שם מדעי: Sylvilagus) הוא סוג במשפחת הארנביים החיים ברחבי יבשת אמריקה וקרוב למין ארנבון מצוי. ארנבוני היער הם ארנבים בעלי זנב לבן כמו הכותנה, והם בעלי אוזניים ארוכות ורגליים אחוריות ארוכות העוזרות להם להימלט מטורפים. הם חיים באמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית במגוון בתי גידול ולא רק ביערות. הם אוכלים בישיבה מגוון צמחים וחלקי צמחים שונים, ולעיתים גם פרוקי רגליים. הם חיים בזוגות או בחבורות קטנות והגורים מצויים במאורות בעצים או באדמה עד לבגרות. Sylvilagus bachmani ארנבון אודובון (Sylvilagus audubonii) Sylvilagus cognatus Sylvilagus cunicularius ארנב כותנה מזרחי (Sylvilagus floridanus) Sylvilagus graysoni Sylvilagus nuttallii Sylvilagus obscurus Sylvilagus robustus Sylvilagus transitionalis ארנבון ביצות (Sylvilagus aquaticus) Sylvilagus brasiliensis Sylvilagus dicei Sylvilagus insonus Sylvilagus palustris Sylvilagus varynaensis Sylvilagus mansuetus מדיה וקבצים בנושא ארנבון יער בוויקישיתוף ארנבון יער, באתר ITIS (באנגלית) ארנבון יער, באתר NCBI (באנגלית) ארנבון יער, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ארנבון יער, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ארנבון יער, באתר GBIF (באנגלית) ארנבון יער, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
530-539 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 539 - 530 לפנה"ס 539 לפנה"ס - כורש מלך פרס כובש את האימפריה הנאו-בבלית ומעניק ליהודים הגולים בבבל את הזכות לשוב לאוטונומיית יהוד מדינתא בארץ ישראל ולבנות את בית המקדש השני בירושלים. 538 לפנה"ס - "שיבת ציון" 534 לפנה"ס - לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס מתמנה למלך השביעי והאחרון של רומא אחר הירצחו של המלך השישי סרוויוס טוליוס. 534 לפנה"ס - תחרות מחזות טרגדיה מונהגות בפסטיבל דיוניסיה שמתרחש באתונה. 530 לפנה"ס - כורש נהרג בקרב עם שבטים. כנבוזי השני מתמנה למלך פרס לאחר מות אביו כורש הגדול. 530 לפנה"ס - מסתיימת בניית מקדש אפולו בדלפי. 538/539 לפנה"ס - מותו של נבונאיד, אחרון מלכי בבל. 535 לפנה"ס - הולדתו של הרקליטוס מאפסוס, פילוסוף יווני. 531 לפנה"ס - מותו של לאו דזה, מייסד הטאואיזם. מדיה וקבצים בנושא 530-539 לפנה"ס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שחר פנקס

שחר פנקס (נולדה ב-1977) היא מחזאית ישראלית, זוכת פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2013 על המחזה "אדם לא מת סתם" ופרס רוזנבלום לאמנויות הבמה לשנת 2014 יחד עם שיר גולדברג בקטגוריית אמנים ויוצרים מבטיחים. פנקס נולדה במשמרת, ב-2006 סיימה תואר שני MFA בחוג לתיאטרון שבאוניברסיטת תל אביב. שימשה דרמטורגית בהצגות "אם יש גן עדן", "הסוחר מוונציה", "שרי המלחמה", "הקמצן" "השבועה", "הדה גאבלר" ו"סימני דרך" (מחזמר המבוסס על הביוגרפיה של נעמי שמר) שהוצגו בתיאטרון הבימה. הייתה שותפה לכתיבת ההצגות "ארץ חדשה" ו"השבועה" יחד עם שי פיטובסקי וצעירי הבימה, עיבדה את ההצגה "אלקטרה ואורסטס – משפט רצח" עם חנן שניר, ועיבדה את ההצגה "פרסאוס ומדוזה" שהוצגה בתיאטרון חיפה. לאורך השנים משתפת פעולה עם במאית התיאטרון שיר גולדברג עמה למדה באוניברסיטה ושימשה עמה תחקירנית ותמלילנית בתוכניות טלוויזיה. השתיים יצרו את המחזה "איש לכת" (יחד עם משה פרלשטיין) שהוצג בפסטיבל עכו, את המחזה הקומי "בשר גבירותיי ורבותי" שהוצג בתיאטרון אנסמבל הרצליה ואת המחזה "אבא שלי לא ציפור" שהוצג בפסטיבל ישראל ובתיאטרון הקאמרי. השתיים שיתפו פעולה כבמאית ומחזאית בהצגה "תהילה", עיבוד לנובלה של ש"י עגנון שהוצגה בתיאטרון החאן, בהצגה "סיפור פשוט" שהוצגה בתיאטרון הבימה, אף היא עיבוד לספרו של עגנון, בהצגה "בדמי ימיה" מאת עגנון שתועלה בתיאטרון החאן, בהצגה "אדם לא מת סתם" על בסיס סיפוריה של דבורה בארון, שהוצגה בהבימה וזיכתה את פנקס בפרס התיאטרון הישראלי, בהצגה "המאהב" על פי סיפורו של א.ב. יהושע שהוצגה בהבימה, בהצגה "אבא גוריו" שהוצגה בהבימה ובהצגה "האדרת" על פי סיפורו של ניקולאי גוגול שהוצגה בתיאטרון החאן. ב-2014 זכתה עם פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה בקטגוריית אמנים ויוצרים מבטיחים "על עיבודים של יצירות ספרותיות להצגות בעלות סגנון פיוטי ומיוחד". בשנת 2016 העלה תיאטרון הבימה את המחזה "לבד בברלין", שהוא עיבוד של שחר פנקס לתרגום ספרו של הנס פאלאדה לעברית. בשנת 2018 העלה תיאטרון הבימה את המחזה "מיקה שלי", המבוסס על שירי יאיר רוזנבלום, שאת הנוסח שלו כתבה שחר פנקס יחד עם משה קפטן. בשנת 2024 הייתה מלווה אמנותית של המופע "מי שלא נולד - מפסיד" במלאת 80 להולדתו של חנוך לוין בתיאטרון הקאמרי. שחר פנקס, ב"אתר מחזאי ישראל" שחר פנקס באתר תיאטרון הבימה תמר רותם, שיר גולדברג ושחר פנקס מנערות את התיאטרון, באתר הארץ, 25 ביולי 2013 יאיר אשכנזי, דווקא אחרי שחוותה הריון בסיכון והתמוטטות פיזית, כתבה שחר פנקס מחזה שנתניהו לא ישמח לראות, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2019 שחר פנקס, בארכיון הבימה רשימת הזוכים באתר הפרס זוכי פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה לשנת 2014 באתר עיריית תל אביב
מרדכי יוסף אלעזר ליינר

רבי מרדכי יוסף אלעזר ליינר (כ"ז בשבט תרל"ג, 1873 – כ"ו בשבט תרפ"ט, 1929) היה האדמו"ר הרביעי של חסידות ראדזין. נולד בעיירה איזביצה, בנו של האדמו"ר מראדזין רבי גרשון חנוך הניך ליינר, ואמו בת רבי יוסף אלעזר גילרנטר. לאחר פטירת אביו, בד' בטבת תרנ"א הוכתר רבי מרדכי יוסף אלעזר כאדמו"ר בראדזין. אחד ממעשיו הראשונים היה הפצת רעיון חידוש התכלת של אביו, לצורך כך פנה במכתבים שונים לרבני דורו, במטרה לשכנע אותם בצדקת עניין התכלת. היה ממנהיגי היהדות בפולין. שימש כסגן נשיא אגודת ישראל מיום הווסדה, יחד עם רעו רבי יצחק זליג מורגנשטרן מסוקולוב. נבחר לנסוע לפטרבורג, כדי להשתתף בועידת פטרבורג הידועה, כנציגם של היהדות החרדית בפולין. עד מלחמת העולם הראשונה גר בראדזין. לאחר המלחמה התגורר בוורשה. נפטר בכ"ו בשבט תרפ"ט, ונקבר באוהל בית הקברות היהודי בוורשה. האוהל שופץ בשנת תשמ"ט על ידי חתנו רבי אברהם ישכר אנגלרד מראדזין, ונכדו הרב מרדכי יוסף אלעזר גולדשמיד. בנו רבי שמואל שלמה ליינר התמנה תחתיו. חתנו רבי אברהם ישכר אנגלרד הקים מחדש את חסידות איזביצא ראדזין בישראל. בנו הוא האדמו"ר רבי שמואל שלמה ליינר. בנותיו: חוה, אשת הרב יעקב גרומן; טויבע בינה (טאפצ'ע), אשת הרב יחיאל צבי גוראריה (חסיד חב"ד ומנהל ישיבת תומכי תמימים בוורשה); שרה זלדה, אשת האדמו"ר רבי אברהם ישכר אנגלרד מראדזין; הדסה כל ילדיו וצאצאיו נרצחו בשואה מלבד נכדה אחת, חיה דבורה גולדשמיד, אשת הרב נחום גולדשמיד (שעלתה לארץ ב-1936), ונינה אחת, הלינה קירשנבאום, בתו של אהרן (בן יעקב) גרומן, שנצלה מן השואה. "תפארת יוסף" - דרשות ומאמרים על פרשיות השבוע, המועדים וש"ס. בעריכת הרב יעקב קארנבליט מראשי ישיבת ראדזין בעיר חלם. מרדכי יוסף אלעזר לינר (1873-1929), דף שער בספרייה הלאומית