חיים בז'רנו

הרב אנריקה בכור חיים משה בֶּזֶ'רָנוֹ (1846 או 1850 – 3 באוגוסט 1931) היה תלמיד חכם יהודי-ספרדי מבולגריה, פייטן עברי וחוקר שפת הלדינו. חי ופעל שנים רבות ברומניה ובטורקיה, ועמד 32 שנה בראש הקהילה הספרדית בבוקרשט, ולאחר מכן כיהן כממלא מקום (קיימקאם) של הרב הראשי של טורקיה. היה בעל השקפות ציוניות ונמנה עם מקימי תנועת חובבי ציון. נולד בסטארה זאגורה שבבולגריה בתקופה העות'מאנית, לקאלו קלדרון בת הרב יצחק ברוך מפלבן, ולמשה בז'רנו. יש שסברו שמקור שם המשפחה הוא בעיר Bejar (בחאר) בקסטיליה, במחוז סלמנקה. אולם יש הסבורים שהמקור הוא בעיר בז'ה בפורטוגל בילדותו למד תורה אצל סבו מצד האם, הרב יצחק ברוך קלדרון, ובגיל 12 חזר אל הוריו. בתום לימודיו במספר ישיבות, כולל אצל הרב נסים אלקלעי עד גיל 17, הוסמך לרב, והחל את פעילותו בעיר רוסה בבולגריה, שם לימד במלדארי. ברוסה נמנה שלמה אברהם רוזאניס עם תלמידיו. בתקופה זו למד אנגלית, צרפתית וגרמנית ולימד עברית בבית הספר אליאנס. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), העיר רוסה הוקפה ונכבשה על ידי צבא האימפריה הרוסית, ואימו נהרגה מפגיעת פגז, ובעקבות כך הוא בחר לברוח עם משפחתו לרומניה. עם הגעתו לבוקרשט שברומניה בשנת 1878 החל לשמש כרב וכדרשן בבית הכנסת הספרדי בעיר, וכיהן בתפקיד במשך 32 שנים. כן ניהל את בית הספר לבנים של הקהילה היהודית הספרדית, ובשנת 1896 לימד עברית בפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת בוקרשט. הרב בז'רנו התקרב למשכילים שפעלו ברומניה ולרעיונות הרפורמה ביהדות, ולקח חלק פעיל בהקמתה של "החברה ההיסטורית של ד"ר יוליו באראש", שעסקה בתולדות יהדות רומניה. ההיסטוריון הרומני ניקולאיה יורגה ציין בספרו "תולדות הרומנים" כי על סמך תעודות שגילה וחקר בז'רנו, ניתן להיווכח לנוכחות יהודים טורקים בוולאכיה של מיכאל האמיץ, שהגיעו כספקים של הצבא העות'מאני. גם ההיסטוריון גריגורה טוצ'ילסקו נהג להזמינו לאוניברסיטה על מנת לתרגם כתובות על מצבות של קברות בשפות עברית, טורקית וערבית. הוא אישר בניית מבנה חדש לבית הכנסת הספרדי בבוקרשט, "קהל גראנדה" וחנוכתו מחדש נערכה בשנת 1889. כעבור שנתיים הוכנס לבית הכנסת עוגב שליווה את התפילות בשבתות ובחגים. הרב בז'רנו התארח לא פעם בארמון המלך כאורח של המלכה אליסבטה, שהעריכה את חכמתו. לאור שליטתו הטובה בשפות צרפתית, אנגלית, גרמנית, איטלקית, טורקית, פרסית וערבית, שימש לעיתים כמתורגמן למשרד החוץ ולחצר מלך רומניה. כן סייע לגנרל הרומני וסילה הרסקו - נסטורל בכתיבת ההיסטוריה של מלחמת העצמאות הרומנית (1878 - 1877), בייחוד בתרגום כתובות ומסמכים מטורקית, מפרסית ומערבית. השתתף בייסוד תנועת חובבי ציון ברומניה והתכתב עם הרצל, מקס נורדאו ואליעזר בן יהודה, במיוחד בנושא תחיית השפה העברית המדוברת כשהדגיש את חשיבות העדפת ההגייה הספרדית של השפה. כן פרסם מאמרים בעיתונים העבריים בני זמנו - "המגיד", "הצופה", "החבצלת", ובעיתוני הלאדינו "טלגרפו" ואיל טיימפו. כתב גם בעיתונות בשפה הרומנית - רומניים (Albina "אלבינה") ויהודים: Egalitatea, Revista israelită, Adevărul ברומניה כיבדו אותו באות אביר של הכתר הרומני. על תרגומו מצרפתית לעברית של הספר "הדת הטבעית" של ז'ול סימון זכה לשבחים מארנסט רנאן. היה פעיל גם בחברה להפצת השפה והתרבות האיטלקית "דנטה אליגיירי". לאחר שנת 1910 חי באדירנה, תראקיה שבמערב טורקיה, על גבול בולגריה, שם שימש כרבה הראשי של הקהילה. הוא הקים שם בית ספר יהודי והשתדל לסייע ליהודי העיר בתקופה הקשה של מלחמות הבלקן. לאחר פרישתו של הרב חיים נחום אפנדי מתפקידו כרבה הראשי של טורקיה, בשנת 1920 עבר הרב בז'רנו לאיסטנבול ונבחר לשמש כממלא מקום (קיימקאם) הרב הראשי והחכם באשי) של טורקיה. הרב בז'רנו חי בתקופת המעבר שבין הקיסרות העות'מאנית לבין הרפובליקה הטורקית המודרנית. בהיותו בן דור המעבר ביהדות הספרדית העות'מאנית הייתה פעילותו רבת פנים: המסורת ההלכתית מחד וחיבת ציון וזיקה לעניין הלאומי היהודי ולתרבות המודרנית מאידך. ניהל התכתבות, בין השאר, עם סופרים ואינטלקטואלים כמו אנטול פראנס, ז'ורז' קלמנסו, משה גסטר, חיים נחמן ביאליק ואחרים. הרב בז'רנו היה מעורה מאוד במקהלת המפטירים ובפעילותה. מקהלת המפטירים פעלה באיסטנבול בעשורים הראשונים של המאה העשרים, והתנקזו אליה פייטנים ומשוררים רבים מערים שונות בקיסרות העות'מאנית הקורסת. בלטו בה במיוחד פייטנים מהעיר אדירנה. אחד הפיוטים הידועים שחיבר הוא "חדש כקדם ימינו". הרב בז'רנו הלך לעולמו באיסטנבול בשנת 1931, ונקבר בבית העלמין ארנאווטקוי (Arnavutköy) באיסטנבול. הרב בז'רנו היה נשוי לריינה לבית אסא, ולזוג נולדו שלושה בנים: מרין, סבר, וז'אק, וחמש בנות: בוקה, רוזה, רחל, דיאמנטי (בז'רנו-באראץ) ובלינה. בזמן חופשה בעת שהפליג הרב בז'רנו באוניה על הדנובה, הופתע נוסע נוסף שנכח באוניה, ד"ר אנחל פולידו פרננדז (1932 - 1852), רופא - איש רוח וסנאטור מספרד, לשמוע אותו מדבר עם אשתו בשפה ספרדית עתיקה, שהייתה לדינו. כך התחילה בין הרב בז'רנו לבין פולידו היכרות. האחרון הקדיש בהמשך מאמצים רבים להשגת פיוס וחידוש הקשר בין ממלכת ספרד והיהודים הספרדים בעולם. הרב בז'רנו הוא גם מחברה של אסופה, בלדינו הכוללת 3,600 פתגמים ואמרות עממיים של היהודים הספרדים. בין השירים שחיבר בלדינו, יש כאלה המבטאים את הגעגועים לספרד ואת האהבה לשפה הספרדית. השיר של הרב בז'רנו לשבחי הלדינו הוקרא בשנת 1903 בישיבה של הסנאט הספרדי על ידי אנחל פולידו: A ti lingua santa A ti te adoro Mas ke a toda plata Mas ke a todo oro Tu sos la mas linda De todo linguaje A ti dan las siensyas Todo el vantaje Kon ti nos avlamos Al Dio de la altura Patron del universo I de la natura Si mi pueblo santo El fue kaptivado Kon ti mi kerida El fue konsolado על תרומתו בחקר שירת יהודי ספרד זכה הרב בז'רנו להוקרתו של חיים נחמן ביאליק. הוא נבחר כחבר בהתכתבות באקדמיה המלכותית במדריד. בתו דיאמנטה ליקטה את חיבורי אביה - שירים, כתבי פילוזופיים, אוספי פתגמים בשפה יהודית - ספרדית ותרמה אותם 03 למכון אריאס מונטאנו במדריד שנוהל באותה תקופה על ידי יעקב מ. חסן. חיבוריו שלהלן נותרו בכתב יד. ארשת החיים - דרושים לכל חפציהם תשובה מחיים - פסקי דין בענייני עגונות חיים בירושלים - מחקרים וביאורים על סדר זרעים ומועד לירושלמי פיוטים ותחינות - פיוטים, שירים ותחינות אמונת אומן - פילוסופיה אלוהית-דתית והרצאות דעותיהם של חוקרים חיים עד העולם - ליקוטי מאמרים שפרסם בכתבי עת בשפות שונות תרגום תולדות הטבע - מאת ז'ול סימון, חלק א' הגט אצל יהודים כן חיבר פירושים לרמב"ם ולמשה מנדלסון, הגיגים והערות על ספר תהילים, חידושי תורה על מסכתות תלמוד בבלי, ואוסף פולקלורי הכולל 4,000 משלים, מכתמים, חידודים וסיפורים עממיים. תואר אביר של הכתר הרומני דוקטור של בית המדרש הרבני בווינה חבר בהתכתבות של האקדמיה הספרדית במדריד Heinrich Walter and Eva H. Guggenheimer Jewish Family Nmes and Their Origins: An Etymological Lexicon KTAV Publishing House 1992 Contribuţia evreilor din România la cultură şi civilizaţie,,Bucuresti,Editura Hasefer, 2004 - תרומת יהודי רומניה לתרבות ולציויליזציה (ברומנית) הוצאה לאור הספר, בוקרשט 2004 (ברומנית) Baruch Tercatin şi Lucian-Zeev Herşcovici, „Prezenţe rabinice în perimetrul românesc”, Editura HASEFER, Bucureşti, 2008 - ברוך טרקטין ולוסיאן-זאב הרשקוביץ', "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. (ברומנית) Alicia Meyuhas Ginio - Reincuentro e despedida en Adolfo Sequeira,Enrique Gadea,María Ángeles Alcalá Díaz,Fernando Sacristán La contratación bancaria ,2007 Libreria Editorial Dykinson Madrid (אליסיה מיוחס גיניו - פגישה מחדש ופרידה לשלום פרק ב א. סקיירה,א. גאדאה, מריה אנחלס אלקלא - "החוזה הבנקאי", הוצאת ספרים דיקינסון (משפטית), מדריד, 2007 - בספרדית, ע' 62–63) משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב' (עמ' 143 - 144) Aksel Erbahar - ar, “Bejerano (Becerano), Bekhor Hayyim”, in: Encyclopedia of Jews in the Islamic World, Executive Editor Norman A. Stillman. אדווין סרוסי, ר' חיים בזרנו, באתר הפיוט והתפילה הפיוט חדש כקדם ימינו, באתר הפיוט והתפילה על הרב בכתב העת REALITATEA EVREIASCÃ - Nr. 252-253 ברומנית על הקשר בין דר פולידו וחיים בז'רנו מאת מרסינה של יהודי טורקיה - צילום ביקורו של חיים בז'רנו בית הכנסת "עץ החיים" באיסטנבול פרטים ביוגרפיים בבלוג של זוסה אנטוניו בחראנו מספרד, כולל תמונות נוספות של הרב וצילום קברו ראש הרבנים החדש באדרינופולי, הצבי, 18 באוקטובר 1909, עמ' 3 השלטן והרה"ג ביג'יראנו, החרות, 23 בנובמבר 1910, עמ' 2 ראש רבני תוגרמה הרה"ג חיים ביגיראנו, דואר היום, 27 ביוני 1922, עמ' 2 משה דוד גאון, הרה"ג חיים ביג'יראנו: רב ראשי בתוגרמה - שרטוטים לתולדותיו, אישיותו ודמותו הרוחנית, דואר היום, 23 בנובמבר 1923, עמ' 5 אברהם אלמאליח, המוהיקני האחרון לרבני תוגרמה: (אחרי מטתו של הרב המלומד ר' חיים ביגיראנו), דואר היום, 13 במרץ 1931, עמ' 1 הלויתו של החכם באשי בקושטא, דבר, 24 באוגוסט 1931, עמ' 2 Vidal Sephiha 1977 Judeo Éspagnol p. 217-231 Annuaires de l'École pratique des hautes études Année 1977 חיים בז'רנו, באתר "החכם היומי" חיים בן משה בז'רנו (1846-1931), דף שער בספרייה הלאומית ב.טרקטין, ל.הרשקוביץ' ע' 94 ]https://www.museojudiobejar.com/en/ אתר מוזיאון דוד מלול בעיר בחאר] H.W and Eve Guggenheimer עמ' 76 ב.טרקטין, ל.הרשקוביץ' ע'92 אלברט רומנו, אישים, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 622. ב.טרקטין,ל.הרשקוביץ' ע' 93 אליסיה מיוחס גיניו בספר - "החוזה הבנקאי" - בספרדית - ע'62-63 עמ' 229 1977 Haim Vidal Sephiha