laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שימון דרגאץ'

שימון דרגאץ' (בצ'כית: Šimon Drgáč‏; 8 בנובמבר 1892 – 28 ביוני 1980) היה גנרל ארמייה צ'כוסלובקי, אשר שימש כראש המטה הכללי של צבא צ'כוסלובקיה בין 1948–1950. דרגאץ' נולד במוטייניצה ב-8 בנובמבר 1892. הוא למד בגימנסיה בברנו, ולאחר מכן באוניברסיטה הגרגוריאנית ברומא. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי ולחם בחזית איטלקית. ביולי 1915 הוא נפל בשבי האיטלקי והתגייס ללגיונות הצ'כוסלובקיים שלחמו לצד מדינות ההסכמה למען עצמאות ארצם. עם סיום המלחמה, חזר דרגאץ' לצ'כוסלובקיה, שהכריזה בינתיים על עצמאותה. הוא התגייס לצבא הצ'כוסלובקי החדש והשתתף במלחמה נגד הונגריה שניסתה לתבוע חלקים מהמדינה הצעירה. לאחר המלחמה הוצב כקצין מטה בדיוויזיה ה-10. בין 1929–1931 הוא שימש כנספח צבאי בצרפת, בלגיה ושווייץ. לאחר מכן שימש כמפקד גדוד עד 1933. לאחר מכן, הוא מונה למפקד המודיעין הצבאי. בתפקידו זה, הוא הידק את קשרי המודיעין הצ'כוסלובקי עם מקבילו הסובייטי, וסימן את גרמניה הנאצית כיעד העיקרי של פעילותו. לאחר הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה במרץ 1939, דרגאץ' הצטרף למפלגת "האחווה הלאומית" - תנועה ששיתפה פעולה עם הממשל הגרמני. במקביל, הוא הצטרף למחתרת האנטי-גרמנית, והעביר לה מידע יקר ערך. באוגוסט 1939 הוא נלכד בידי הגסטאפו, ועד סוף מלחמת העולם השנייה הועבר בין מחנות ריכוז שונים. עם סיום המלחמה, הוא שוחרר והצטרף מחדש לצבא הצ'כוסלובקי. הוא מונה למפקד האקדמיה הצבאית בהרניצ'ה, ובמקביל הצטרף למפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית. לאחר מכן מונה לסגן ראש המטה הכללי. בפברואר 1948, השתלטו הקומוניסטים על צ'כוסלובקיה. ב-31 ביולי של אותה שנה, פוטר הרמטכ"ל המכהן בוהומיל בוצ'ק מתפקידו, לאחר שהתגלה כי בנו מעורב בפעילות אנטי-קומוניסטית. דרגאץ' מונה לרמטכ"ל במקומו. ב-1949 הוא הועלה לדרגת גנרל ארמייה. למרות חברותו במפלגה הקומוניסטית, דרגאץ' לא נחשב לנאמן מספיק למשטר החדש, וב-26 באפריל 1950 הוא פוטר מהתפקיד, ושנה לאחר מכן סולק מהצבא. ב-1952 הוא נעצר באשמת בגידה. הוא נידון לשנתיים מאסר. בפועל, הוא נותר במאסר עד 1958. ב-1963 טוהר שמו. הוא נפטר בפראג ב-28 ביוני 1980. מדיה וקבצים בנושא שימון דרגאץ' בוויקישיתוף שימון דרגאץ' באתר המוקדש להיסטוריה הצבאית הצ'כית שימון דרגאץ' באתר valka
דפיגמנטציה

דפיגמנטציה (באנגלית: Depigmentation) היא הבהרת העור או אובדן פיגמנט. דפיגמנטציה של העור יכולה להיגרם ממספר מצבים מקומיים וסיסטמיים. אובדן הפיגמנט יכול להיות חלקי (פגיעה בעור) או מלא (נגרם על ידי ויטיליגו). זה יכול להיות זמני (פטרת השמש) או קבוע (לבקנות). לרוב, דפיגמנטציה של העור קשורה לאנשים שנולדו עם ויטיליגו, אשר מייצר אזורים שונים של עור בהיר וכהה. מונובנזון גורם גם לדפיגמנטציה של העור. יותר ויותר אנשים שאינם סובלים מוויטיליגו מתנסים בריכוזים נמוכים של קרמים מונובנזון בתקווה להבהיר את גוון העור שלהם באופן שווה. שיטה חלופית להבהרה היא שימוש בכימיקל מקווינול לאורך זמן ממושך. גם מונובנזון וגם מקווינול מייצרים הלבנת עור דרמטית, אך מגיבים בצורה שונה מאוד. המקווינול מותיר את העור במראה חיוור במיוחד. עם זאת, שיזוף עדיין אפשרי. חשוב לשים לב שהעור לא יחזור לצבעו המקורי לאחר הפסקת הטיפול במקווינול. אין להשתמש במקווינול על ידי אנשים שאלרגיים למרכיב כלשהו במקווינול; אנשים בהריון; אנשים שיש להם אקזמה, עור מגורה או דלקתי, אנשים שיש להם מספר מוגבר של תאי דם לבנים או אנשים שרגישים לאור השמש או שחייבים להיות בחוץ לפרקי זמן ממושכים. המקווינול משמש באירופה בריכוזים הנעים בין 2–20 אחוזים ומאושר במדינות רבות לטיפול בלנטיגין סולארי. מונובנזון המיושם באופן מקומי מסיר לחלוטין את הפיגמנט בטווח הארוך ויש להקפיד על בטיחות שמש נמרצת לכל החיים כדי למנוע כוויות קשות מהשמש ומלנומה. אנשים המשתמשים במונובנזון מבלי שעברו ויטיליגו בעבר עושים זאת מכיוון שמוצרים סטנדרטיים המכילים הידרוקינון או חומרי הבהרה אחרים אינם יעילים לעור שלהם ובשל המחיר וחוזק החומר הפעיל. עם זאת, מונובנזון אינו מומלץ למחלות עור מלבד ויטיליגו. עבור נגעים פיגמנטיים עקשניים ניתן להשתמש בלייזר אודם ב-Q, קריותרפיה או פילינג Trichloroacetic acid כדי להבטיח שהעור יישאר נטול פיגמנטים. הלבנת עור (באנגלית) צבע עור "Depigmentation of Skin: Check Your Symptoms and Signs". "Mequinol/tretinoin: Indications, Side Effects, Warnings - Drugs.com". "Top 20 Skin Whitening Agents > Mequinol". www.skinwhiteningscience.com. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מי את ארין קרטר?

מי את ארין קרטר? (באנגלית: Who Is Erin Carter?) היא סדרת טלוויזיה בריטית ששודרה בנטפליקס. הסדרה מתרחשת בברצלונה, ספרד. זוהי סדרת מתח בכיכובם של אוין אחמד, שון טיל, אינדיקה ווטסון, פפ אמברוס, דניס גוף ודאגלס הנשל. הסדרה עלתה לשידור ב-24 באוגוסט 2023. הסדרה מתמקדת בארין קרטר, מורה בריטית המתגוררת בברצלונה, ספרד יחד עם בעלה ובתה. במהלך שוד מזוין במכולת היא נאלצת להגן על עצמה ועל בתה על ידי הריגת אחד התוקפים באמצעות שימוש באמנויות לחימה המעלה שאלות לגבי זהותה ועברה. כשאחד השודדים טוען שהוא מזהה אותה, חייה מאיימים להתפרק. אוין אחמד בתור ארין קרטר שון טיל בתפקיד ג'ורדי קולאנטס אינדיקה ווטסון בתור הארפר קרטר ליילה פיית' לופז בתפקיד הארפר הצעירה פפ אמברוס בתפקיד אמיליו מרטין דאגלס הנשל בתפקיד דניאל לאנג דניס גוף בתור לנה קמפבל סוזנה פילדינג בתור אוליביה תורן שרלוט וגה בתור פנלופה ריינה אתר הביקורות Rotten Tomatoes דיווח על דירוג אישור של 70% עם דירוג ממוצע של 6.3/10, על סמך 10 ביקורות מבקרים. Metacritic, המשתמש בממוצע משוקלל, נתן ציון של 63 מתוך 100 על סמך 5 מבקרים, מה שמצביע על ביקורות "טובות בדרך כלל". התוכנית הפכה לנצפית ביותר בנטפליקס בזמן שידורה. "מי את ארין קרטר?", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מי את ארין קרטר?", באתר נטפליקס "מי את ארין קרטר?", באתר Metacritic (באנגלית) Zornosa, Laura (30 באוגוסט 2023). "Breaking Down the Ending of Who Is Erin Carter?" (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-5 בספטמבר 2023. נבדק ב-5 בספטמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) גילי איזיקוביץ, "מי את ארין קרטר?" היא סדרה נדיבה בקלישאות, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2023 "מי את ארין קרטר?": הציפיות הנמוכות הופכות את הסדרה לבינג' מושלם מתחת למזגן, באתר וואלה, 4 בספטמבר 2023 "מי את, ארין קרטר?": הרעיון המקורי די טוב, הביצוע מנדנד, באתר מעריב אונליין, 2 בספטמבר 2023
תחנת הרכבת ריז'סקי

תחנת הרכבת ריז'סקי (ברוסית: Рижский вокзал) היא אחת מעשרת מסופי הרכבת של מוסקבה. ממוקמת בכיכר ריז'סקאיה, בפרוספקט מירה. בסוף 2018 שירת מסוף הנוסעים של תחנת הרכבת ריז'סקי כ-4,000 איש מדי יום. מדי חודש בשנת 2018 סיפק מסוף הנוסעים של תחנת מוסקבה-ריז'סקיה 296,103 אנשים, מתוכם 266,783 נוסעים ברכבות פרווריות ו-29,320 אנשים הוסעו ברכבות בינעירוניות. כמה מאות מטרים מהתחנה ממוקם ביתן כניסה לתחנת המטרו ריז'סקאיה. בניין התחנה נבנה בסגנון רוסי בשנים 1897–1901 על ידי אדריכל מסנקט פטרבורג סטניסלב ברז'ובסקי. מדיה וקבצים בנושא תחנת הרכבת ריז'סקי בוויקישיתוף Статистика. Пассажиропоток 2018, www.zd-media.ru ערך זה הוא קצרמר בנושא תחנות רכבת ובנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדרה סטיוארט

אלכסנדרה סטיוארט (באנגלית: Alexandra Stewart; נולדה ב-10 ביוני 1939) היא שחקנית קנדית. סטיוארט נולדה במונטריאול, קוויבק, ועברה לפריז, צרפת, בשנת 1958 כדי ללמוד אמנות. שנה לאחר מכן עשתה את הופעת הבכורה שלה בסרט האופנוענים, ומאז הופיעה בסרטים רבים בצרפתית ובאנגלית. בנוסף לקריירה שלה בקולנוע סטיוארט הופיעה בסדרות טלוויזיה כגון המשחקים של שעה שמונה והאקדמיה של תשע. היא גם הופיעה בסרט המצויר של כוכבי החלל משנת 1981 והייתה לה הופעת קמע באיש הנצח, מלכודת והמלאך. היא הקריינית של הגרסה האנגלית של הסרט התיעודי משנת 1983, ללא שמש. בשנת 2004 היא הייתה חלק מחבר השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי של שיקגו. לסטיוארט יש בת, ג'סטין, מיחסיה עם הבמאי הצרפתי לואי מאל. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרה סטיוארט בוויקישיתוף אלכסנדרה סטיוארט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדרה סטיוארט, באתר AllMovie (באנגלית) אלכסנדרה סטיוארט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Severo, Richard (1995-11-25). "Louis Malle, Film Director Equally at Home in France and America, IsDead at 63". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-09-18.
ירוסלב פרוחזקה

ירוסלב פרוחזקה (בצ'כית: Jaroslav Procházka‏; 26 ביוני 1897 – 7 באוגוסט 1980) היה איש צבא, בלשן והיסטוריון צ'כוסלובקי. שימש כראש המטה הכללי של צבא צ'כוסלובקיה בין השנים 1950–1952, ולאחר מכן שימש כפרופסור לכלכלה ולמדע המדינה באוניברסיטת קארל בפראג, וכרקטור האוניברסיטה 1958–1966. פרוחזקה נולד בפלזן ב-26 ביוני 1897. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא לחם במסגרת הלגיונות הצ'כוסלובקיים הן בחזית המזרחית והן בחזית המערבית. ב-1925 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה. ב-1931 הוא היגר לברית המועצות, שם תרגם לצ'כית את כתביהם של קרל מרקס וולדימיר איליץ' לנין. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא שימש כקצין חינוך ביחידות הצ'כוסלובקיות שלחמו לצד הצבא האדום. עם סיום המלחמה, הוא חזר למולדתו ומונה לראש מינהל החינוך וההשכלה הצבאית. שלוש שנים לאחר מכן, הוא עבר לשמש כיועצו הפוליטי והמשפטי של הרמטכ"ל דאז לודביק סבובודה. בפברואר 1948 השתלטו הקומוניסטים על צ'כוסלובקיה. ב-26 באפריל 1950 מונה פרוחזקה לרמטכ"ל החדש. במהלך כהונתו, עבר הצבא הצ'כוסלובקי ארגון מחדש על פי המודל של הצבא האדום. קצינים שלא היו נאמנים דיים למשטר החדש סולקו מהצבא, ולפעמים אף הואשמו בבגידה ונידונו למאסר או למוות. ב-31 בינואר 1952 הוא פרש מהתפקיד ועזב את הצבא. פרוחזקה הפך לפרופסור לכלכלה ולמדע והמדינה באוניברסיטת קארל בפראג. תחומי המחקר שלו היו תולדות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, תנועת העבודה הבינלאומית, ותולדות היחידות הצ'כוסלובקיות במהלך מלחמת העולם השנייה. בין השנים 1958–1966 שימש כרקטור האוניברסיטה. הוא נפטר בפראג ב-7 באוגוסט 1980. ירוסלב פרוחזקה באתר valka
שגרירות איטליה בישראל

שגרירות איטליה בישראל היא נציגות דיפלומטית של איטליה. השגריר הנוכחי הוא סרג'ו ברבנטי. הנציגות הדיפלומטית האיטלקית הראשונה בארץ ישראל הייתה קונסוליית ממלכת סרדיניה בירושלים, שהוקמה ב-1843. לאחר איחוד איטליה והקמת ממלכת איטליה ב-1861, הפכה הקונסוליה לקונסוליית ממלכת איטליה. בעקבות המלחמה האיטלקית–עות'מאנית ב-1911 עמדה הקונסוליה בחסות הקונסוליה הגרמנית בירושלים. עקב הצטרפות ממלכת איטליה למלחמת העולם הראשונה לצד מדינות ההסכמה ב-1915, נסגרה הקונסוליה. הקונסוליה נפתחה מחדש לאחר המלחמה. ב-1937 נפתחה קונסוליית משנה ביפו. לאחר כיבוש אתיופיה ב-1936 במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה דרשה הקונסוליה בעלות על בניין הקונסוליה האתיופית אך עקב הצטרפות איטליה למלחמת העולם השנייה לצד מדינות הציר והכרזת המלחמה שלה על הממלכה המאוחדת, נסגרה הקונסוליה האיטלקית והדיון הוקפא. בעקבות הכרזת ממשלת המנדט על איטליה כמדינת אויב, עברה האחריות לרכוש האיטלקי בישראל, ובכללו הקונסוליות האיטלקיות, לממונה על נכסי אויב, ומוקם בו בית הדין הצבאי המנדטורי. ממשלת המנדט סירבה להשיב את הרכוש האיטלקי לידי בעליו עד להסדרת פיצויים לנזקי המלחמה, ורק בנייני הקונסוליה בירושלים הוחזרו לידי איטליה רק ביוני 1949. איטליה הכירה בישראל דה פקטו בינואר 1949, והעלתה את מעמד הקונסוליה האיטלקית בתל אביב לצירות. בנובמבר 1949 הגיע לישראל ציר איטליה הראשון, אנריקו אנצילוטי. הציר האיטלקי שבר את החרם שהטילו הנציגויות הדיפלומטיות בישראל על משרד החוץ לאחר מעברו לירושלים ב-1953, כשהופיע לביקור רשמי אצל שר החוץ משה שרת בדצמבר 1953. ב-1956 הועלה דרג היחסים לשגרירות. ב-1972 נסגרה קונסוליית איטליה בחיפה, ומונה קונסול כבוד תחתיו. איטליה מחזיקה בשתי קונסוליות כלליות במערב ירושלים ומזרח ירושלים, וארבע קונסוליות כבוד בבאר שבע, אילת, חיפה ונצרת. מדיה וקבצים בנושא שגרירות איטליה בישראל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות איטליה בישראל (באיטלקית, בעברית ובאנגלית) שגרירות איטליה בישראל, ברשת החברתית פייסבוק שגרירות איטליה בישראל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שגרירות איטליה בישראל, ברשת החברתית אינסטגרם מרדכי אליאב, ‏הקונסוליה האוסטרית בירושלים והיישוב היהודי, קתדרה 18 יום־יום, הצבי, 4 באוקטובר 1911 רכוש איטלקי בא"י לא יוחזר לבעליו, המשקיף, 22 בספטמבר 1947 ⁨למי שייכים כעת בניני החבשים | ⁨המשקיף⁩ | 23 נובמבר 1939 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il משפטי האיטלקים נגד החבשים ל"נקודה מתה", הַבֹּקֶר, 5 ביולי 1940 הקונסוליה האיטלקית מבקשת לחזור לביתה, הַבֹּקֶר, 2 בספטמבר 1947 בניני הקונסוליה האיטלקית והמנגר בירושלים הוחזרו אתמול לבעליהם, הַבֹּקֶר, 26 ביולי 1949 איטליה הכירה בישראל, קול העם, 26 בינואר 1949 ציר איטליה הגיע לישראל, דבר, 10 בנובמבר 1949 משה יגר, ראשיתו של שירות החוץ, הוצאת כרמל, תשפ"א 2021, עמ' 100-101 ישראל ואיטליה העלו את נציגויותיהן - לשגרירויות, על המשמר, 17 בינואר 1956 ראובן בן-צבי, רכזי הקניות בצפון פוסחים על חיפה ומעדיפים את תל־אביב, מעריב, 10 ביולי 1972 מנסים למנוע סגירת הקונסוליה האיטלקית בחיפה, מעריב, 23 באפריל 1972
משה אדלר

משה (מוני) אדלר (אוגוסט 1947 – 17 בספטמבר 2023) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ במדי מספר קבוצות, אולם מזוהה יותר מכולן עם מכבי חיפה, בה שיחק מעל לעשור באופן קבוע. אדלר התחיל את דרכו בליגות הנמוכות, ולאחר שכיכב במכבי פרדס חנה בליגה ב', שבה הוא היה מלך השערים, והגיע לשיאו, כאשר כבש 42 שערים בעונה אחת בפרדס חנה. את משחק הבכורה שלו בבוגרים בליגות הגבוהות יותר, הוא עשה במדי מכבי יפו ב-9 בנובמבר 1968, אך היא מיהרה לשחרר אותו. כישרונו התגלה על ידי מאמן מכבי חיפה דאז אברהם מנצ'ל, שהביא אותו למועדון כשחקן רכש עלום שם מהליגות הנמוכות. בשנת 1972 זומן לסגל נבחרת ישראל אולם נקרא באותה תקופה לשירות במילואים בצה"ל וכששב ממנו, כבר לא היה בכושר הראוי. אחרי מלחמת יום הכיפורים (ב-1973) התייצב אדלר למשחק מול בית"ר תל אביב, שניצחה 2:3, למרות שלפני כן, נפצע בחזית הסורית ברמת הגולן. פגז סורי שנפל ליד עמדה של יחידתו שניצבה בקו הקדמי, התפוצץ בקרבתו, ואדלר נפגע מרסיסים במקומות שונים בגופו ונזקק לטיפול. במקרה אחר, נפצעו הוא והמגן קרול רוטנר, כאשר שבו ממשחק חוץ במכוניתו של אוהד, וגם אז לא ויתר על הופעה במשחק ליגה. בתחילת שנת 1977 שוחרר ממכבי חיפה ללא תמורה אחרי עשר שנים במדי המועדון. הנהלת הקבוצה ביקשה להצעיר אותה, וויתרה על רוב הוותיקים בקבוצה. כעבור שנתיים, לאחר שהמועדון ירד לליגה הארצית, נקלעה מכבי חיפה למצוקת בלמים. הקבוצה צנחה לתחתית הליגה השנייה והבלם ירון פרסלני הושעה. אדלר בן ה-32 בא מיוזמתו למאמן ג'וני הרדי, והציע את שירותיו הטובים מתוך כוונה לעזור. כבר בהופעתו הראשונה המחודשת, כשהוא חסר כושר משחק, כבש שער במשחק הניצחון 0:3 על הפועל חולון, אולם הקבוצה לא הצליחה לשרוד בכל זאת. אדלר נודע במשחק ראש מצוין ובמיקום טוב ברחבה – ונחשב לחלוץ 9 קלאסי, "צנטרפור", כפי שקראו לזה אז. בכל עשר שנותיו במכבי חיפה כבש אדלר 54 שערים בסך הכל – 47 בליגה ועוד שבעה במסגרת גביע המדינה. תוך זמן קצר הצליח אדלר להתחבב על הקהל בקרית אליעזר, בזכות מסירותו הגדולה לקבוצה, והיה אחד משחקני הרכש הבודדים בה שהצליח להחזיק מעמד לאורך תקופה ארוכה. הוא קבע את מושבו בבת גלים והחל לעבוד באגד, שם עבד גם לאחר שפרש מהמשחק. אדלר הלך לעולמו ב-17 בספטמבר 2023. אדלר סבל בשנים האחרונות שלו מדמנציה קשה, והוא נפטר חודש בלבד לאחר שמלאו לו 76 שנים. עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי חיפה מוני אדלר, חלוץ העבר של מכבי, הלך לעולמו, חגית הורנשטיין, 17 בספטמבר 2023, באתר כלבו חיפה והקריות שחקן העבר של מכבי חיפה, משה אדלר, הלך לעולמו, באתר ONE‏, 17 בספטמבר 2023 אשר גולדברג‏, הלך לעולמו משה אדלר, חלוץ העבר של מכבי חיפה, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2023
מרסל-ברונו גנסול

מרסל-ברונו גנסול (בצרפתית: Marcel-Bruno Gensoul;‏ 12 באוקטובר 1880 – 30 בדצמבר 1973) היה אדמירל צרפתי. גנסול נולד במונפלייה ב-12 באוקטובר 1880. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא פיקד על Force de Raid, שבסיסו בברסט עד שביתת הנשק ב-22 ביוני 1940. לאחר מכן, הכוח הועבר למרס אל כביר בצפון אפריקה הצרפתית. גנסול היה מעורב לאחר מכן במשא ומתן עם האדמירל הבריטי ג'יימס סומרוויל, שהגיע לשיאו בהפצצה ובהתקפה על מרס-אל-כביר ב-3 ביולי 1940. התקפת הצי המלכותי הותירה בסך הכל 1,295 מלחים צרפתים הרוגים. חודש לאחר מרס אל-כביר, באוגוסט 1940, גנסול תגמל את שטרסבורג וצוותה בצלב המלחמה על שהצליחו להימלט מהבריטים. גנסול מעולם לא הגיב על האירועים הללו. גנסול מת בביתו ברובע החמישי של פריז ב-30 בדצמבר 1973. "Marcel-Bruno Gensoul is Dead; Defied Churchill on Fleet in '40". The New York Times. 1974-01-05. נבדק ב-19 בנובמבר 2008. {{cite news}}: (עזרה) Lasterle, Philippe (ביולי 2003). "Could Admiral Gensoul Have Averted the Tragedy of Mers el-Kebir?". The Journal of Military History. נבדק ב-19 בנובמבר 2008. {{cite web}}: (עזרה)
סמל הפיליפינים

סמל הפיליפינים הוא שלט אצולה שבמרכזו השמש ממנה יוצאים שמונה קרניים, ושלושה כוכבים בעלי חמישה קצוות. השמש מייצגת את הפיליפינים, והכוכבים בחלקו העליון של השלט, את שלושת האזורים הגאוגרפיים העיקריים של המדינה: לוזון, ויסאיאס, ומינדנאו. על חלקו הימני של השלט, הצבוע אדום, מצוי אריה – המסמל את ספרד ועל חלקו השמאלי של השלט, הצבוע כחול, מצוי עיט קרח, המסמל את ארצות הברית – שתי המדינות אשר שלטו שלטון קולוניאלי בפיליפינים. הסמל דומה בעיצובו לסמל חבר העמים של הפיליפינים משנת 1940. הסמל הנוכחי אומץ בחוק של מדינת הפיליפינים שמספרו 8491. בסמל זה הורדו האריה והנשר, אולם הסמל החדש ללא בעלי חיים אלה טרם קיבל תוקף רשמי משלא בוצע משאל עם בעניין. בתחתית השלט מוצג המוטו שהשתנה מספר פעמים מאז שהפיליפינים קיבול עצמאותם. בין השנים 1946 (עצמאות הפיליפינים) ו-1972 (השנה בה הכריז הנשיא פרדיננד מרקוס על משטר צבאי) המוטו היה באנגלית: "רפובליקת הפיליפינים" ("REPUBLIC OF THE PHILIPPINES"). בין 1979 ועד הפלתו של מרקוס בשנת 1986 היה המוטו המילים: "איסאנג באנסה איסאנג דיווא" ("ISANG BANSA ISANG DIWA" – "אומה אחת – רוח אחת"). בשנת 1986 שונה הכיתוב ל-"REPUBLIKA NG PILIPINAS". מדיה וקבצים בנושא סמל הפיליפינים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא הפיליפינים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מונובנזון

מונובנזון, (באנגלית: Monobenzone) הנקרא גם 4-(Benzyloxy)phenol and monobenzyl ether of hydroquinone הוא כימיקל אורגני ממשפחת הפנולים עם הנוסחה הכימית C6H 5CH2OC6H4OH. הוא משמש כתרופה אקטואלית לדפיגמנטציה רפואית. זהו מוצק חסר צבע המסווג כאתר המונובנזיל של הידרוקווינון. מונובנזון מסיס באתנול, בנזן ובדיאתיל אתר, וכמעט בלתי מסיס במים. יישום מקומי של מונובנזון בבעלי חיים הגביר את הפרשת המלנין ממלנוציטים. אותה פעולה נחשבת אחראית להשפעת הפיגמנטציה של התרופה בבני אדם. מונובנזון עלול לגרום להרס של מלנוציטים ולדפיגמנטציה קבועה. ההיסטולוגיה של העור לאחר דפיגמנטציה עם מונובנזון מקומי זהה לזו שנראית בויטיליגו. האפידרמיס תקין למעט היעדר מלנוציטים ניתנים לזיהוי. לכן, מונובנזון משמש כתרופה מקומית לדפיגמנטציה קבועה של עור רגיל המקיף נגעים ויטיליגיניים רק בחולים עם ויטיליגו של מחלה אידיופתית מפושטת (יותר מ-50 אחוז משטח הגוף). מונובנזון נחשב ליעיל גם לטיפול מלנומה. Bolognia JL, Lapia K, Somma S (בינואר 2001). "Depigmentation therapy. Dermatologic Therapy". 14 (1): 29–34. doi:10.1046/j.1529-8019.2001.014001029.x. {{cite journal}}: (עזרה); Cite journal requires |journal= (עזרה) מדיה וקבצים בנושא מונובנזון בוויקישיתוף "Monobenzone". Drug Information Portal. U.S. National Library of Medicine. "4-(Benzyloxy)phenol - Substance Summary". PubChem. U.S. National Library of Medicine. נבדק ב-9 בספטמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) "4-(Benzyloxy)phenol, 98%". ChemExper. נבדק ב-9 בספטמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Monobenzone topical". eMedicineHealth. WebMD, Inc. אורכב מ-המקור ב-22 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Monobenzone as Immunotherapy for Melanoma". jwatch. נבדק ב-2012-06-26. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קו שחור (עור)

קו שחור (בלטינית: Linea nigra), הידוע בכינויו קו ההריון, מתבטא כאזור ליניארי של פיגמנטציה מוגברת הנצפה לעיתים קרובות באזור הבטן במהלך ההריון. בדרך כלל ברוחב של סנטימטר אחד. פס חום זה משתרע אנכית לאורך קו האמצע של הבטן, מתפרש מכף הערווה ועד הטבור. באופן שונה, הוא עשוי לעבור מהערווה לאזור הבטן העליונה. עבור נשים בהריון, הופעתה של linea nigra מיוחסת לייצור מוגבר של הורמון מגרה מלנוציטים על ידי השליה. תופעה פיזיולוגית זו מתלווה להופעת מלאזמה (melasma) ופטמות כהות. אנשים עם פיגמנטציה בהירה יותר נוטים להפגין תופעה זו בתדירות נמוכה יותר בהשוואה לאלה שיש להם פיגמנטציה כהה יותר. אופייני ל-linea nigra לדהות ולהתפוגג תוך מספר חודשים לאחר הלידה. אף על פי שזה קשור בעיקר להריון, זה יכול להתבטא אצל גברים ונשים בכל הגילאים. מעבר להקשר ההיריון, נמצא כי השכיחות שלו מוגברת באופן אחיד בשני המינים בגילאי 11 עד 15. זה יכול להיות מיוחס לתנודות הורמונליות האופייניות להתבגרות מינית. לאחר גיל 15, השכיחות של ה-linea nigra בזכרים מציגה ירידה, בעוד שבנקבות היא משמשת לעיתים קרובות כאינדיקטור לעלייה באסטרוגנים שפירים. השכיחות של תופעה זו בשני המינים יורדת מתחת ל-10% לאחר גיל 30. יתר על כן, המראה שלו עשוי להופיע בעקבות עלייה מהירה במשקל בפרק זמן קצר. זה יכול גם לשמש לעיתים רחוקות כאינדיקטור לחוסר איזון הורמונלי בסיסי, פגמים גנטיים, ממאירות, דלקת, או אפילו זיהומים פטרייתיים. אישה מניקה תאומים שישה ימים לאחר הלידה. ה-linea nigra עדיין נראית לעין. ניתוח קיסרי צלקת (קו אדום אופקי) ו-linea nigra הנראים על אישה בת 31 שבעה שבועות לאחר לידה. סימן צ'דוויק (באנגלית) קו לבן (לינאה אלבה) (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא קו שחור בוויקישיתוף Okeke, Linus Ikechukwu; George, Adekunle Olufemi; Ogunbiyi, Adebola Olufunmilayo; Wachtel, Mitchelle (בנובמבר 2012). "Prevalence of linea nigra in patients with benign prostatic hyperplasia and prostate carcinoma". International Journal of Dermatology (באנגלית). 51: 41–43. doi:10.1111/j.1365-4632.2012.05564.x. ISSN 0011-9059. PMID 23210957. {{cite journal}}: (עזרה) She Knows Network: "What's that line? All about linea nigra" (אורכב 20.02.2008 בארכיון Wayback Machine) Heffner, Linda (2010). The Reproductive System at a Glance. Wiley-Blackwell. pp. 51. ISBN 978-1-4051-9452-5. Olufemi, George, Adekunle Olufemi Shittu, Olayiwola Babatunde Enwerem, Eokezie Wachtel, Mitchell Kuti. The incidence of lower mid-trunk hyperpigmentation (linea nigra) is affected by sex hormone levels. National Medical Association. OCLC 678245464. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שייבר

שייבר הוא שם משפחה ממקור גרמני (Scheiber). האם התכוונתם ל... אלכסנדר שייבר – רב נאולוגי, בלשן, מזרחן, חוקר היהדות, הפולקלור והספרות היהודית, מראשי הקהילה היהודית בהונגריה הוגו שייבר – צייר יהודי-הונגרי מתיאש שייבר – נגן צ'לו ומלחין יהודי-הונגרי, שחי ופעל באנגליה שיבר
לוקיאן פופוב

לוקיאן פופוב (ברוסית: Лукиан Попов; ‏ 20 באוקטובר 1873 - 20 במאי 1914) היה צייר ז'אנר רוסי בסגנון ריאליסטי, היה קשור להנודדים. הוא נולד למשפחת איכרים ענייה. בשנת 1876, לאחר שאביו נקרא לצבא, המשפחה עברה לאורנבורג, שם למד בבית הספר. לימודיו האמנותיים הראשונים היו בבית הספר לציור של החברה האימפריאלית לעידוד האמנויות. מ-1896 עד 1902 למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות אצל ולדימיר מקובסקי. עם סיום לימודיו, הוא זכאי למלגה שאפשרה לו לבקר בגרמניה ובצרפת. לאחר שובו חזר לאורנבורג, שם שהה עד מותו, אף שנסע ברחבי האזור, וצייר את חיי הכפר. בשנת 1903 הוא הפך לחבר בהנודדים. שש שנים מאוחר יותר, הוא הצטרף לאגודת האמנות, ובשנת 1912, בהמלצתו של איליה רפין, האקדמיה העניקה לו את התואר "אקדמאי". לאחר המהפכה של 1905, רבים מציוריו קיבלו שמות תמימים על ידי הצנזורה: "לפני השקיעה", ואז, ב-1914, מועצת המנהלים של הנודדים לא איפשרה לו להשתתף בתערוכה מכיוון שציורו, "הילד הגוסס", לא היה ברוח "הסגנון החגיגי" של התערוכה. הציור התבסס על בנו של פופוב עצמו, שנולד עיוור ומת לאחר ניתוח בניסיון להחזיר לו את הראייה . מאוחר יותר הוצע לו מקום להציג בנפרד. פופוב מת זמן קצר לאחר האירועים הללו כשבריאותו התדרדרה. מחפשי האמת צועדים למקום חדש מקום קדוש הצפת האחו מדיה וקבצים בנושא לוקיאן פופוב בוויקישיתוף Tatiana Orlova, Лукиан Попов (1873-1914) : живопись, графика, Orenburg Regional Museum of Fine Arts, 2009 Frida Roginskaya, Лукиан Васильевич Попов, 1873-1914, Artists of the RFSFR, 1961 Brief biography @ RusArtNet. Biographical notes by M.A. Ostrovsky @ the Ilya Kleiner website. Yakov Minchenkov, Memories of the Peredvizhniki, Artists of the RSFSR, 1961.