laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מריה מונטזמי

מריה מונטזמי (בשוודית: Maria Montazami; נולדה ב-13 בנובמבר 1965) היא אישיות טלוויזיה שוודית. מונזמי נולדה בוסטרוס בשוודיה. ב-1985 נסעה ללוס אנג'לס על מנת לבקר את אחותה והחליטה להישאר במקום. היא עבדה כאו-פר ולאחר מכן כמלצרית במסעדה, היא נהייתה לבת זוגו של הבעלים של המסעדה, אמריקאי ממוצא איראני, ב-1990 הם התחתנו, נולדו להם ארבעה ילדים והיא נהייתה לעקרת בית. ב-2009 החלה השתתפותה בתוכנית המציאות השוודית "Svenska Hollywoodfruar", העוקבת אחר חייהן של נשים שוודיות המתגוררות בהוליווד, התוכנית זכתה להצלחה והייתה לאחת התוכניות הנצפות ביותר בהיסטוריה של ערוץ הטלוויזיה TV3, היא המשיכה לעונות נוספות של התוכנית. ב-2011 הופיע בפרסומת לסוכנות נסיעות בבעלות קבוצת תומאס קוק. ב-2013 התמודדה בתוכנית "Let's Dance", המקבילה השוודית של רוקדים עם כוכבים. מדיה וקבצים בנושא מריה מונטזמי בוויקישיתוף מריה מונטזמי, הבלוג הרשמי מריה מונטזמי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלאודיה לוש

קלאודיה לוש (בגרמנית: Claudia Losch; נולדה ב-10 בינואר 1960) היא אתלטית מערב גרמניה בעבר, אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984), אלופת עולם באולם (בודפשט 1989), 3 פעמים אלופת אירופה באולם (1986, 1988 ו-1990) ו-9 שנים ברציפות אלופת גרמניה המערבית (1982–1990) בהדיפת כדור ברזל. לוש נולדה וגדלה בהרנה. באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 היא סיימה במקום שביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.72 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בתחילת מרץ 1984 היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 20.23 מטר, אחרי הלנה פיבינגרובה מצ'כוסלובקיה (20.34 מטר) ולפני היידי קריגר ממזרח גרמניה (20.18 מטר). באולימפיאדת לוס אנג'לס היא זכתה במדליית זהב בתוצאה 20.48 מטר, לפני מיכאלה לוגין מרומניה (20.47 מטר) וגייל מרטין מאוסטרליה (19.19 מטר). באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בפיראוס, יוון 1985 היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 20.59 מטר, אחרי הלנה פיבינגרובה (20.84 מטר) ולפני הייקה הרטווויג ממזרח גרמניה (19.93 מטר). באליפות אירופה באולם שנערכה במדריד, ספרד במרץ 1986 היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 20.48 מטר, לפני היידי קריגר (20.21 מטר) ומיכאלה לוגין (19.07 מטר) באליפות אירופה שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה באותה שנה היא סיימה במקום רביעי בתוצאה של 20.54 מטר. באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 סיימה במקום רביעי בתוצאה של 20.73 מטר, 3 ס"מ ממדליית ארד. באליפות אירופה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרת 1988 זכתה בפעם השנייה בקריירה שלה במדליית זהב בתוצאה של 20.39 מטר, לפני לריסה פלשנקו מברית המועצות (20.23 מטר), וקתרין ניימקה מגרמניה המזרחית (20.23 מטר). באולימפיאדת סיאול סיימה במקום חמישי בתוצאה של 20.27 מטר ולא הצליחה להגן על תוארה. באליפות העולם באולם שנערכה בבודפשט בשנת 1989 היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 20.45 מטר, לפני הונג ז'יאונג מהרפובליקה העממית של סין (20.25 מטר) וכריסטה וייס מגרמניה המזרחית (19.75 מטר). באליפות אירופה באולם שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד 1990 היא זכתה בפעם השלישית בקריירה במדליית זהב בתוצאה של 20.64 מטר, לפני נטליה ליסובסקאיה מברית המועצות (20.35 מטר) וגריט האמר מגרמניה המזרחית (19.34 מטר). באליפות אירופה שנערכה בספליט, יוגוסלביה באותה שנה היא סיימה במקום רביעי בתוצאה של 19.92 מטר. באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 היא סיימה במקום רביעי בתוצאה 19.74 מטר. לאחר סיום הקריירה הספורטיבית לוש החלה לעבוד כרופאת עיניים. הדיפת כדור ברזל: 22.19 מטר (1987) הדיפת כדור ברזל: 21.46 מטר (1986) קלאודיה לוש, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי קלאודיה לוש, באתר olympedia.org קלאודיה לוש, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית קלאודיה לוש, באתר Track and Field (נשים)
ספנסר מקפירסון

ג'ון ספנסר מקפרסון (באנגלית: John Spencer MacPherson; נולד ב-12 ביוני 1997) הוא שחקן קנדי, שהתפרסם תחילה מתפקידו בתור האנטר הולינגסוורת' בסדרת הנעורים הקנדית "דגראסי: הדור הבא" (אנ') (2014–2015) ומסדרת ההמשך שלה "דגראסי: הכיתה הבאה" (אנ') (2016–2017). בהמשך גילם את שארל החמישי, מלך צרפת בסדרת הפנטזיה התקופתית "ממלכה" (2015–2017) ברשת The CW וגילם דמויות מרכזיות בסדרה "חילוץ בצפון" (אנ') (2019) ובסדרה "אלים אמריקאים" (2021). מקפירסון נולד ב-12 ביוני 1997 באונטריו, קנדה לבובי ושריל מקפירסון. לספנסר שתי אחיות גדולות, מייגן ורבקה.. הוא למד בבית הספר התיכון במיסיסוגה. בשנת 2014, כשהיה בכיתה י"א, נבחן לאודישנים עד שקיבל את תפקידו הראשון, ומפברואר 2014 עד יולי 2015 גילם את דמותו של האנטר הולינגסוורת' בסדרת דרמת הנעורים הקנדית "דגראסי: הדור הבא". בעונה השלישית של הסדרה היו לו שתי הופעות אורח. בשנת 2015 עד ל-2017, הוא הצטרף לעונה השלישית בסדרת הטלוויזיה האמריקאית של The CW, "ממלכה" שם גילם את שארל התשיעי, מלך צרפת. לאחר סיום סדרת הטלוויזיה "דגראסי: הדור הבא", מקפרסון החל בשנת 2016 לגלם את דמותו של האנטר בסדרת ההמשך "דגראסי: הכיתה הבאה". בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה חילוץ בצפון. ספנסר מקפירסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מקפירסון

האם התכוונתם ל... אל מקפירסון – דוגמנית, שחקנית ואשת עסקים אוסטרלית איאן מקפירסון – שחקן כדורגל סקוטי ספנסר מקפירסון – השחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי
אריק אוסבורן

אריק אוסבורן (באנגלית: Eric Osborne נולד ב-25 בפברואר 1997) הוא שחקן ומוזיקאי קנדי. אוסבורן נולד בפברואר 1997 באושאווה, אונטריו. ילדותו עברה משפחתו לניוקאסל, שם גדל. בשנים 2013–2015 גילם אוסבורן את מיילס הולינגסוורת השלישי בדרמת הנעורים הקנדית "דגראסי - הדור הבא". הוא המשיך לגלם את דמותו של מיילס גם בסדרת ההמשך "דגראסי - הכיתה הבאה". אוסבורן שיחק בתפקיד ראשי בעונות 13–14 של "דגראסי" ובעונות 1–4 של "דגראסי: הכיתה הבאה". אוסבורן הוא גם מוזיקאי המנגן על מגוון כלי נגינה. אריק אוסבורן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריק אוסבורן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריק אוסבורן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דאדלי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דאדלי – עיירה באנגליה ג'ון דאדלי, דוכס נורת'מברלנד ג'ארד דאדלי – כדורסלן אמריקאי רוברט דאדלי, רוזן לסטר
ארתור ברדט פרוסט

ארתור ברדט פרוסט (באנגלית: Arthur Burdett Frost‏; 17 בינואר 1851 – 22 ביוני 1928), היה מאייר, גרפיקאי וסופר קומיקס אמריקאי. הוא היה ידוע גם כצייר. עבודתו של פרוסט ידועה בייצוגה הדינמי של תנועה ורצף. פרוסט נחשב לאחד המאיירים הגדולים ב"תור הזהב של האיור האמריקאי ". פרוסט אייר מעל 90 ספרים והפיק מאות ציורים; בנוסף לעבודתו באיורים, הוא ידוע בזכות הדפסי סצנות צייד וירי. פרוסט נולד ב -17 בינואר 1851 בפילדלפיה, פנסילבניה, הבכור מבין עשרה ילדים; אביו היה פרופסור לספרות. הוא הפך לליתוגרף, ובשנת 1874 התבקש על ידי חבר לאייר ספר סיפורים קצרים הומוריסטיים, "מתוך המהומה המהירה", מאת צ'ארלס הבר קלארק, שזכה להצלחה מסחרית ונמכר ביותר ממיליון עותקים. בשנת 1876 הצטרף פרוסט למחלקת האמנות של המוציא לאור הארפר אנד ברדרס, שם עבד עם מאיירים ידועים כמו הווארד פייל, א. וו. קמבל, פרדריק רמינגטון וסי ס. ריינהרט. כשהיה שם, הוא למד מגוון רחב של טכניקות, החל מקריקטורות ועד מה שכונה מאוחר יותר ציור פוטוריאליסטי. ייתכן שעיוורון הצבעים של פרוסט עזר לשימוש מעולה שלו בגווני האפור. ב־1877 וב־1878 נסע פרוסט ללונדון ללמוד אצל כמה מהקריקטוריסטים הגדולים שם. מאוחר יותר הוא חזר לפילדלפיה ולמד אצל הציירים תומאס אייקינס ויליאם מריט צ'ייס באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה. זמן קצר לאחר שחזר, הוא פרסם כמה סיפורים שהורכבו מציורים רציפים עם כיתובים, והיה חלוץ של התחום שיתפתח אחר כך לרצועות קומיקס וספרי קומיקס. בשנת 1884 פרסם פרוסט אנתולוגיה של עבודותיו שקידמה את המושג רישומי עצירת זמן והכילה חידושים אחרים. פרוסט התחתן עם אמנית אחרת, המאיירת אמילי לואיז פיליפס, בשנת 1883. משנת 1906 ועד מאי 1914 התגוררו פרוסט ומשפחתו בצרפת, לשם נמשכו על ידי התנועה האימפרסיוניסטית. בשובו לארצות הברית המשיך לעבוד כמאייר ואמן קומיקס, בעיקר במגזין "לייף". פרוסט נפטר ב־22 ביוני 1928. הוא נקבר בבית העלמין לורל היל. מדיה וקבצים בנושא ארתור ברדט פרוסט בוויקישיתוף ארתור ברדט פרוסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ארתור ברדט פרוסט בפרויקט גוטנברג (באנגלית) כתבי ארתור ברדט פרוסט בפרויקט גוטנברג (באנגלית) Works by A. B. Frost (illustrator), www.fadedpage.com Census and other records, Jesup/Stifler Family Tree (Ancestry.com).
ויליאם טרנר דנאט

ויליאם טרנר דנאט (באנגלית: William Turner Dannat‏; 9 ביולי 1853 – 12 במרץ 1929) היה אמן אמריקאי, הידוע במיוחד בציור נושאים ספרדיים. ויליאם טרנר דנאט נולד בשנת 1853 בהמפסטד, ניו יורק הצעיר מבין שני בנים שגידלו ויליאם ה' וסוזן (לבית ג'ונס) דנאט. אביו היה סוחר עצים מצליח, שהקים יחד עם צ'ארלס א' פל את חברת דנאט ופל. מאוחר יותר אחיו הבכור של ויליאם, דייוויד, היה יורש את אביהם כשותף בעסק. כשהיה דנאט היה בסביבות גיל שתים עשרה הוריו החליטו לשלוח אותו לגרמניה כדי להמשיך בהשכלתו. מאוחר יותר הוא למד אדריכלות בהנובר ושטוטגרט לפני שבחר במקום אלה להיות אמן. דנאט השתתף בשיעורי אמנות באקדמיה המלכותית לאמנויות במינכן ומאוחר יותר בפריז. דנאט הפך לצייר מוכשר ודמות מכובדת וצייר פורטרטים. הוא משך מוקדם תשומת לב עם רישומים ותמונות שנעשו בספרד. קומפוזיציה גדולה, ה"קוואטור אספנול", שהוצגה במוזיאון המטרופוליטן בניו יורק, הייתה אחת ההצלחות של בשנת 1884. בהמשך התיישב דנאט בפריז, שם לימד באקדמיה ז'וליאן. אף על פי שזמן מה שמו הוזכר לצד ציירים אמריקאים גדולים אחרים כמו סרג'נט ויסלר, הפופולריות של דנאט הייתה יותר באירופה מאשר במולדתו. כשהתקרב לגיל העמידה, האמן שהיה יציב מבחינה כלכלית, החל להקדיש יותר ויותר מזמנו לעניינים אחרים: סיף, איגרוף ומאוחר יותר מרוצי מכוניות. במשך כמעט עשרים שנה דנאט חדל מהציור וכשהתחדש בסביבות 1913 אומנותו אימצה סגנון סוריאליסטי יותר עם נופי פנטזיה ונושאים מוזרים. במהלך ההפסקה שלו מהציור, בילה דנאט חלק ניכר מזמנו בסיורים אירופה בחקר הטכניקות של הציירים הגדולים, בעודו פעיל במעגלים אמנותיים בפריז, שם שימש עונה אחת כנשיא אגודת הציירים האמריקאיים. ויליאם טרנר דנאט נפטר בשנת 1929, בן 75, במונטה קרלו. מדיה וקבצים בנושא ויליאם טרנר דנאט בוויקישיתוף The New York Times November 2, 1889 The National Cyclopaedia of American Biography, Volume 12 1904 Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Dannat, William T.". Encyclopædia Britannica. 7 (11th ed.). Cambridge University Press. pp. 809–810. The New York Times April 5, 1929
חורחה לופז

חורחה לופז אסטורגה (בספרדית: Jorge López Astorga; נולד ב-30 באוקטובר 1991) הוא שחקן צ'יליאני, אשר זכה להצלחה עולמית בזכות השתתפותו בסדרה "אליטה". חורחה לופז נולד ב-30 באוקטובר 1991, בליי-ליי שבצ'ילה. בשנת 2011 שיחק בסרט "ויולטה הלכה לגן עדן", ובשנה שלאחר מכן בסדרת הטלוויזיה "דציבל 110" בה גילם את חורחה ריוס במשך שמונה פרקים. לאחר מכן, השתתף ב"שנות ה-80" ו-Mamá Mechona, ובשנת 2016 החל לגלם את רמירו פונסה בסדרת הטלוויזיה "סוי לונה" ב-215 פרקים. בשנת 2018 השתתף בסדרת הטלוויזיה "תתעורר" בשישה פרקים, תוך שבשנה שלאחר מכן החל לשחק בסדרת הנוער הספרדית של נטפליקס; "אליטה", בתפקיד ולריו מונטסינוס. בשנת 2022 החל לככב בסדרת הדרמה והנוער הברזילאית "העונה הלוהטת" מבית נטפליקס בדמותו של דיאגו. באותה כיכב בסדרה האמריקאית "Now and Then" מבית אפל TV פלוס; בגילומו של אלחנדרו. חורחה לופז, ברשת החברתית פייסבוק חורחה לופז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חורחה לופז, ברשת החברתית אינסטגרם חורחה לופז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) חורחה לופז, באתר MusicBrainz (באנגלית) Jorge López, IMDb Violeta Went to Heaven (2011), IMDb (באנגלית אמריקאית) Decibel 110 (TV Series 2011–2012), IMDb (באנגלית אמריקאית) Mamá Mechona (TV Series 2014), IMDb (באנגלית אמריקאית) Los 80 (TV Series 2008–2014) - IMDb, נבדק ב-2021-06-26 Soy Luna (TV Series 2016–2018), IMDb (באנגלית אמריקאית) PRENSA RTVE, Playz prepara 'Wake up', nueva serie de ciencia ficción ambientada en un Madrid apocalíptico, RTVE.es, ‏2018-05-08 (בספרדית) Élite, 2018-10-05, נבדק ב-2021-06-26 Soy Luna: El último concierto, 2021-02-26, נבדק ב-2021-06-26
תומאס אלכסנדר הריסון

תומאס אלכסנדר הריסון (באנגלית: Thomas Alexander Harrison;‏ 17 בינואר 1853 – 13 באוקטובר 1930) היה צייר ימי אמריקאי, שבילה את רוב הקריירה שלו בצרפת. אחיו היה הצייר לוול בירג' הריסון. הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה בפילדלפיה, 1871-72. במשך כמעט שש שנים עבד כשרטט עבור משלחת סקר ממשלתי של ארצות הברית למיפוי חוף האוקיינוס השקט. הוא למד תקופה קצרה בבית הספר לעיצוב בסן פרנסיסקו. בשנת 1879 עבר לפריז ולמד באקול נשיונל סופייר דה ביו-ארט בהנהלתו של ז'אן-לאון ז'רום וז'ול באסטיאן-לפה. הוא עזב את בית הספר לציור ונסע לבריטני, שם בפונט-אבן וקונקרנו הפנה את תשומת ליבו לציור ימי ולנוף. ציור דמות ששלח לסלון בפריז 1882 משכה תשומת לב - ילד שחולם בהקיץ על החוף, אותו כינה Châteaux en Espagne (טירות בספרד) (1882). בסלון 1885 היה לו ציור גדול של כמה נשים עירומות - ארקאדיה. הציור זכה לכבוד והיה הראשון מבין פרסים הרבים שהוענקו לו. הצטיינות נוספת כללה את מדליית הזהב ב־1887 של האקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, ומדליות במינכן, בריסל, גנט, וינה ובמקומות אחרים. הוא עוטר על ידי לגיון הכבוד והיה קצין הדרכה בפריז. הוא היה חבר באגודות של ציירים בפריז, בלונדון, במינכן, וינה וברלין. חבר באקדמיה הלאומית לעיצוב, האגודה לאמנים אמריקאים, ניו יורק וגופי אמנות אחרים. המוניטין שלו נשען על תמונות ימיות כמו הגל (1885) שמתאר גלים ארוכים המתגלגלים לחוף, ושטחים גדולים של ים פתוח בתנאים פואטיים של אור וצבע. הריסון שכר קוטג' רעוע בבריטני, ובכל ערב רץ אל הדיונות כדי לצפות בשמש השוקעת מעל האוקיינוס. בסוף קיץ 1896 הצטרפו אליו הסופר מרסל פרוסט והמלחין ריינלדו האן. הוא פקח את עיניהם לאופן בו האור משחק על מים: ראינו את הים ברצף הופך לאדום, סגול, מחורר עם צבעי כסף, זהב, לבן, ירוק אמרלד, ואתמול הסתנוורנו על ידי ים ורוד לחלוטין מנוקד במפרשים כחולים. טירות בספרד חובבים ארקדיה נוף ימי בדידות מדיה וקבצים בנושא תומאס אלכסנדר הריסון בוויקישיתוף Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Harrison, Thomas". Encyclopædia Britannica. 13 (11th ed.). Cambridge University Press. pp. 24–25. Alexander Harrison 1853-1930 Castles in Spain, www.metmuseum.org En Arcadie
אנה פאולה ארוסיו

אנה פאולה ארוסיו (בפורטוגזית: Ana Paula Arósio; נולדה ב-16 ביולי 1975) היא שחקנית ודוגמנית ברזילאית. מ-2015 היא חיה בסווינדון, אנגליה. ארוסיו נולדה בסאו פאולו, היא החלה את הקריירה שלה כדוגמנית והופיעה במספר מגזינים ופרסומות לטלוויזיה. ב-1991 התחילה לעסוק במשחק כשהופיעה לראשונה בסרט, לאחר מכן החלה להופיע בטלוויזיה. בשנת 1998 שיחקה בתפקיד הראשי של הילדה בטלנובלה "Hilda Furacão" לצדה השחקן רודריגו סנטורו. בשנת 1999 היא שיחקה את התפקיד הראשי של ג'וליאנה בטלנובלה "טרה נוסטרה" ששודרה גם בישראל. בשנת 2010 היא שיחקה את התפקיד של קמילי בטלנובלה "טרה אספרנסה". עוד ב-2010 שיחקה פרופסור לספרות אנגלית בסרט "Como Esquecer". ב-2013 גילמה את אניטה גריבלדי בסרט ההיסטורי "Anita e Garibaldi". היא זכתה שלוש פעמים בפרס הטלוויזיה הברזילאי "Troféu Imprensa". בנוסף היא גם הופיעה במספר הפקות בתיאטרון וביניהם בהצגה בית בובות. מדיה וקבצים בנושא אנה פאולה ארוסיו בוויקישיתוף אנה פאולה ארוסיו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנה פאולה ארוסיו, באתר AllMovie (באנגלית) אנה פאולה ארוסיו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אנה פאולה ארוסיו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית 2016

אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נערכה ברחובות ב-19 בפברואר 2016 אליפות ישראל בהיאבקות חופשית איגוד ההיאבקות בישראל | תחרות | אליפות ישראל לבוגרים סגנון יווני-רומי, באתר איגוד ההיאבקות בישראל
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית 2017

אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נערכה ברחובות ב-24 בפברואר 2017 איגוד ההאבקות בישראל | תחרות | אליפות ישראל לבוגרים סגנון יווני-רומי, באתר איגוד ההאבקות בישראל
VE.N.TO

VE.N.TO (משמעות המילה vento באיטלקית היא רוח) הוא קוקטייל, המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מגרפה, מיץ לימון, דבש וסירופ קמומיל. ניתן להוסיף חלבון ביצה בשביל המרקם. ישנן גרסאות מעט שונות לגבי אופן הכנת סירופ הדבש עם קמומיל. הקוקטייל הומצא ב-2019 על ידי שני ברמנים, טרוויזו סמואלה אמברוסי ולאונרדו ורונסי בבר Cloakroom Cocktail Lab שבריבה דל גארדה. השם VE.N.TO הוא משחק מילים באיטלקית: מצד אחד המילה vento משמעותה רוח ומצד שני הלחם בין ונטו לטרנטו (Veneto-Trentino) שאלו הנפות מהם הגיעו אמברוסי וורונסי. המשקה הוצג בתחרות הקוקטיילים בפירנצה ( Florence Cocktail Week) ב-2020 על ידי קבוצת GrappaRevolution האיטלקית לצורך קידום מכירת גרפה, שהיא לא רכיב פופולרי במיוחד בקוקטיילים. VE.N.TO הוא הקוקטייל היחיד ברשימת איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מגרפה. ראש קבוצת GrappaRevolution, ג'ורג'ו פאדה הביע תקווה שהוא מתחיל טרנד חדש של קוקטיילים ממבוססי משקה אלכוהולי זה. VE.N.TO באתר איגוד הברמנים הבינלאומי Ve.n.to Cocktail Recipe VE.N.TO ricetta e curiosità del primo drink Iba con la grappa, (איטלקית) Si chiama VE.N.TO, (איטלקית) באתר פייסבוק ve-n-to, אתר grapparevolution (איטלקית)
עונת 1993/1994 בליגת העל ההולנדית

עונת 1993/1994 הייתה העונה ה-38 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה הבכירה בכדורגל בהולנד. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. קמבור-ליוורדן ופנלו ירדו לליגת המשנה. על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (15 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו הירנפיין, נאק ברדה ופנלו שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בן שני בתים נגד הקבוצות שסיימו במקומות 2–7 בליגת המשנה, כאשר בכל בית שובצה קבוצה אחת מליגת העל ושלוש קבוצות מליגת המשנה, בבית הפלייאוף התחתון שיחקה כל קבוצה צמד משחקים נגד כל קבוצה, בסך הכל 6 משחקים לכל קבוצה. בסיום בית פלייאוף הירידה, המנצחת בכל בית זכתה במקום בליגת העל בעונה הבאה, בעוד 6 הקבוצות הנותרות שיחקו בעונה הבאה בליגת המשנה.   העפילה מליגת המשנה   ירדה מליגת העל   נשארה בליגת העל   נשארה בליגת המשנה
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית 2018

אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נערכה ברחובות ב-16 במרץ 2018 איגוד ההאבקות בישראל | תחרות | אליפות ישראל לבוגרים סגנון יווני-רומי, באתר איגוד ההאבקות בישראל
מלחמות שוודיה-רוסיה

מלחמות בין רוסיה לשוודיה נרשמו כבר במאה ה־12. עימותים אלה כוללים: המלחמות העות'מאניות-רוסיות מלחמות רוסיה–פרס
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית 2020

אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נערכה ברחובות ב-10 בינואר 2021 איגוד ההאבקות בישראל | תחרות | אליפות ישראל לבוגרים סגנון יווני-רומי, באתר איגוד ההאבקות בישראל
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית 2021

אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נערכה ברחובות ב-12 במרץ 2021 איגוד ההאבקות בישראל | תחרות | אליפות ישראל לבוגרים סגנון יווני-רומי, באתר איגוד ההאבקות בישראל
הנרי פיץ' טיילור

הנרי פיץ' טיילור (באנגלית:Henry Fitch Taylor‏; 1853 – 1925) היה צייר אמריקאי, הוותיק ביותר בדור האמנים האמריקאים שעבדו בסגנון הקוביזם. טיילור שימש כנשיא הראשון של התאחדות האמנים והציירים האמריקאית (AAPS), הארגון שהקים את תערוכת האמורי בשנת 1913. טיילור נולד בסינסינטי, אוהיו בשנת 1853. הוא למד באקדמיה ז'וליאן בפריז ובשנת 1885 נסע לברביזון לצייר. הוא חזר לאמריקה בשנת 1888 או בשנת 1889, והקים את הסטודיו שלו בעיר ניו יורק. בין השנים 1898–1908 התגורר טיילור בקוס קוב, קונטיקט. הוא היה חלק ממושבת האמנות שם. בקוס קוב יצר ציורים אך לא הציג את עבודותיו. בין ידידיו היו ג'ון הנרי טוואצ'טמן, צ'יילד האסאם, ארתור דייוויס, ג'ורג' לוקאס וולט קון; רבים ממכרים אלה מילאו תפקיד חשוב בחייו של טיילור כאמן. טיילור התחתן עם קלרה סידני פוטר דווידג', בתו של הבישוף הנרי קודמן פוטר, ב־20 במרץ 1913. הם עברו לאחוזתה בסטטן איילנד. כפי שדווח על ידי ג'רום מאיירס באוטוביוגרפיה שלו "האמן במנהטן" אלמר מקריי ואני הקמנו את "אגודת הפסטליסטים", להצגת רישומים ופסטלים. מבלי שהבנו זאת אז, לחברה זו היו השלכות חשובות על קורות האמנות האמריקאית שלאחר מכן. זמן מה אחר כך בגלריית מדיסון, שהנרי פיץ' טיילור היה האוצר שלה, וולט קון, אלמר מקריי ואני הצגנו את עבודותינו. כשנוסעים על ספינה יחד הופכים לידידותיים, כך במסע שלנו בתערוכה של שבועיים, לא היה חסר זמן לדבר אחד עם השני. וולט קון אמר לי - מאיירס, אתה ומקריי עשיתם רבות לאגודת הפסטליסטים'. מדוע איננו יכולים לבצע תוכנית לתערוכה גדולה?" אז הסכמנו לדבר על כך בסטודיו שלי ממול לספרייה הציבורית בניו יורק. (תאריך: 14 בדצמבר 1911) שם התקיימה הפגישה הראשונה שלנו (קון, מקריי, טיילור, מאיירס) והורכבה רשימת חברים שהביאה בסופו של דבר לארגון "אגודת הציירים והפסלים האמריקאים". כפי שמצוטט וולט קון בחוברת ההנצחה שלו, "סיפור תערוכת הארמורי": "לקבוצת ארבעת הגברים שהפעילו לראשונה את הגלגלים לא היה מושג עד לאן פעילותם תוביל." בתערוכת הארמורי בשנת 1913 הוצגו שלושה מציוריו של טיילור: אומן, זנות, וחשיכת בוקר. בשנת 1921 טבעה אשתו של טיילור. בכותרת הניו יורק טיימס נכתב: "בתו של הבישוף פוטר טבעה. גופתה של גברת הנרי פיץ' טיילור התגלתה בביצה ליד ביתה בלונג איילנד. הייתה לה מחלה בעמוד השדרה. חושבים שהיא שהיא נפלה לבוץ ולא הצליחה להשתחרר מעצמה." טיילור נפטר ב -10 בספטמבר 1925 בפליינפילד, ניו המפשייר. מדיה וקבצים בנושא הנרי פיץ' טיילור בוויקישיתוף eMuseumPlus - Exhibitions | Result, emp-web-95.zetcom.ch Henry Fitch Taylor - Biography, www.askart.com "MRS. DAVIDGE WIFE OF ARTIST TAYLOR; Eldest Daughter of Bishop Potter Married to Henry Fitch Taylor on March 20". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1913-03-29. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-06-26. Myers, Jerome (1940). Artist in Manhattan. American Artists Group. Milton W. Brown, The Story Of The Armory Show, The Joseph H. Hirshhorn Foundation, New York Graphics Society 1955.
ניז'ני טאגיל

ניז'ני טאגיל (ברוסית: Нижний Тагил) היא העיר השנייה בגודלה במחוז סברדלובסק שברוסיה. העיר שוכנת במדרון המזרחי של הרי אורל, 20–25 ק"מ מהגבול המקובל של אירופה ואסיה בגובה 200 מ' מעל פני הים. הגבול המערבי של העיר עובר לאורך רכס הרי אורל. העיר מדורגת במקום השני מבחינת כמות האוכלוסייה במחוז סברדלובסק אחרי יקטרינבורג, והיא מרכז תעשייתי גדול באורל, מפעל הקרונות של אורל ומפעל הברזל והפלדה (אנ') של אווראז ממוקמים בעיר. ניז'ני טאגיל נוסדה ב-1772 והיא נקראת על שם נהר טאגיל. ניז'ני טאגיל מחולקת לשלושה רבעים: טאגילסטרויבסקי לנינסקי דז'רזינסקי ארצות הברית צ'טנוגה, טנסי, ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא ניז'ני טאגיל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניז'ני טאגיל ניז'ני טאגיל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) https://ntagil.org/gorod/ ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמלנות

עמלנות היא מלאכת יד הנעזרת בחומר גלם לעשייה יצרנית. לרוב משתמשים בחומרי גלם פשוטים ונפוצים כמו חבלים או שיירי פסולת על מנת לחנך לשמירת איכות הסביבה ולהדגים את חשיבות המיחזור. כמו כל פעולה משותפת, גם עמלנות מסייעת בפיתוח הרגלים חברתיים-חינוכיים. תכונה נוספת הבאה לידי ביטוי בעמלנות היא היצירתיות, החניך מקבל את הבסיס ובעזרת הדמיון יוצר דברים חדשים ומקוריים משלו. בתנועת הצופים העמלנות היא אחת מתוך חמשת עקרונות הצופיות, והיא נלמדת כמיומנות לכל דבר. ראש טורקי – המשמש כענד לעניבה. פלטות – פלטות העשויות מחבלים. השימוש המקורי שלהן היה להיות משטח לסירים. אגרוף קוף – כדור מחבלים. השימוש המקורי שלו היה להיות משקולת. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיגור מגפת הגרענת בארץ ישראל

מיגור מגפת הגרענת בארץ ישראל החלה בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ביוזמה של מספר רופאים שהתארגנו יחדיו לצורך המטרה המשותפת. זו הייתה ראשיתה של ההתארגנות הרפואית בארץ ישראל וראשיתה של בריאות הציבור בארץ ישראל. הגרענת הייתה מגפה קשה, שפגעה בעיניהם של תושבי ארץ ישראל (היישוב וערביי ארץ ישראל) מסוף המאה ה-19 ועד המאה ה-20. בשנת 1896 דוקטור ט. גרמן, רופא עיניים מסנקט פטרבורג שברוסיה עבר בין מקומות שונים בארץ ישראל, וערך בדיקות בערים ובכפרים ובין תלמידי בתי ספר שונים, דיווח כי מצא בקרב הערבים תחלואה בגרענת בהיקף של 60 אחוז מהכפריים ו-51 אחוז מהעירוניים. בין ילדי המושבה הגרמנית בחיפה הוא לא מצא אפילו חולה גרענת אחד. עד לשנות ה-80 של המאה ה-19 לא היו בארץ ישראל בתי חולים מיוחדים או מחלקות מיוחדות המתמחות באופתלמולוגיה, אך הגיעו אליה, מטעם קהילות יהודיות באירופה, רופאי עיניים שפעלו כרופאים כלליים במושבות וסביבתן. כך התמנה האופתלמולוג חיים לייב רוטשיין לרופא הקהילה בטברה בשנת 1893. כך גם האופתלמולוג האמריקאי, ישעיהו בלידן, שהגיע לצפת ב-1885 שימש כרופא המושבה ראש פינה. במקומות אחרים בארץ נאלצו רופאים שהיו חסרי ידע ברפואת עיניים לטפל בתושבים שחלו במחלת הגרענת. בשנת 1883 נוסד בירושלים בית החולים הבריטי למחלות עיניים על שם סיינט ג'ון. בית החולים נוהל על ידי המיסיון הנוצרי ובראשו עמד ד"ר הריסון בטלר. בית החולים שירת בעיקר את האוכלוסייה הערבית והטיפול בו הוענק חינם. בשנות מלחמת העולם הראשונה פעילות בית החולים הופסקה. לאחר המלחמה חודשה הפעילות בראשות ד"ר ג'ון סטרטהירן, ואחר כך הוא הוחלף בתפקיד על ידי ד"ר נורמן מנסון. החל משנת 1900 החלה לפעול מחלקת עיניים בבית החולים "רוטשילד" אך מספר המיטות בה היה מועט. גם בבתי החולים "שערי צדק" ו"משגב לדך" טיפלו במחלות עיניים, אך לא אלה היו רופאים שעסקו בכך, אלא עוזרים וחובשים. באותה התקופה הצורך הנואש לבית חולים למחלות עיניים הגיע לידי ביטוי גם בעיתונות: "מן הראוי היה להעוסקים בצרכי צבור בירושלם לדאוג אודות מחסור בית הולים מיוחד למחלת העיניים, בו יקבלו בייחוד הולי המחלה הזאת אשר אי אפשר לרפאותם בלעדי בית-חולים, וגם לקליניק בו ישב רופא מומחה למחלת העיניים לענות חנם אין כסף לכאלה שיכולים ללכת ולבוא, אך שאין ידם משגת לשלם את שכרו, וגם הרפואות יינתנו מן הבית-החולים הזה." בשנת 1905 הקים ארגון "למען ציון" מפרנקפורט את בית החולים למחלות עיניים למען ציון בירושלים. מנהלו הראשון היה משה יהושע ארלנגר. אורית נבות ואברהם גרוס, ‏המלחמה בגרענת: ראשית בריאות הציבור בארץ ישראל, קתדרה 94, דצמבר 1999, עמ' 114-89 חבצלת, י' בסיוון תרס"ג.