laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לאהוב או לא לאהוב

לאהוב או לא לאהוב (אנגלית: How to Deal) הידוע גם בשם איך להסתדר, הוא סרט רומנטי משנת 2003 המבוסס על מישהו כמוך והקיץ ההוא מאת שרה דסן. האלי מרטין היא נערה מתבגרת המתמודדת עם האהבה כאשר סביבה היא צריכה להתמודד עם בית הספר, עם מערכת היחסים בין הוריה שמתפוררת וכן חתונת אחות שלא נראית כי הולכת להתקיים. היא חווה מות של חבר ואת הבעיות עמם כל נערת תיכונים מתבגרת מתמודדת. במהלך כל הבלגן הזה היא מוצאת עצמה מתאהבת בנער מכיתתה ששמו מייקון וצריכה להתמודד עם אהבה והשיגעון, לטענה, שנגרם בעקבותיה. מנדי מור - האלי מארי מרטין אליסון ג'ני – לידיה ויליאמס מרטין טרנט פורד – מייקון פורסטר אלכסנדרה הולדן - סקרלט סמית' מרי קתרין גריסון - אשלי רנה מרטין מקנזי אסטין – לויס גיבסון וורשר השני פיטר גלגר – לן מרטין קוני ריי – מריון סמית' ג'ון וייט – מייקל שרווד נינה פוץ' – סבתא ויליאמס דילן בייקר – סטיב בקווית' סוניה סמיטס - קרול וורשר לורה קטאלנו - לורנה קווין ריי קאנרט - דונלד שרווד אנדרו גיליס - באק וורשר אליסון מקלוד - שרון שרווד אתר האינטרנט הרשמי של לאהוב או לא לאהוב "לאהוב או לא לאהוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לאהוב או לא לאהוב", באתר נטפליקס "לאהוב או לא לאהוב", באתר AllMovie (באנגלית) "לאהוב או לא לאהוב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לאהוב או לא לאהוב", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "לאהוב או לא לאהוב", באתר אידיבי "לאהוב או לא לאהוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ריאיון עם מנדי מור על הסרט
1999 במדע

רשימת אירועים מדעיים עיקריים שהתרחשו ב-1999. 7 בפברואר – שיגור החללית האמריקאית סטארדאסט לחקר הרכבו של השביט וילט 2 ואת זנבו גילוי אוגאנסון - יסוד כימי שמספרו 118 17 במאי – הפעלת SETI@home, פרויקט חישוב מבוזר קהילתי פרס נובל פרס נובל לפיזיקה - חרארד 'ט הופט ומרטינוס פלטמן על הבהרת המבנה הקוונטי של האינטראקציות האלקטרו-חלשות בפיזיקה פרס נובל לכימיה - אחמד זוויל, על מחקריו בתחום מצבי המעבר בתגובות כימיות תוך שימוש בספקטרוסקופיות פמטו-שנייה פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה - גינתר בלובל, על הגילוי כי חלבונים שזה עתה סונתזו מכילים "תוויות כתובת" המכוונות אותם למיקום הנכון בתא פרס טיורינג - פרד ברוקס פרס ישראל חקר מחשבת ישראל - משה אידל חקר הלשון העברית - מנחם צבי קדרי חקר לשונות היהודים - מנחם בנית חקר ההיסטוריה הכללית - מרים ירדני חקר מזרחנות - שמואל מורה חקר תולדות האמנות - בצלאל נרקיס חקר הגאוגרפיה - יהושע בן אריה חקר הגאוגרפיה - אריה שחר חקר הרפואה - מישל רבל חקר הביולוגיה - חיים סידר 25 בפברואר – גלן תיאודור סיבורג, כימאי אמריקאי ממוצא שוודי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1951, "על חלקו בתגליות בתחום הכימיה של היסודות הטרנס-אורניים" מדיה וקבצים בנושא 1999 במדע בוויקישיתוף
קאנדאבו

קאנדאבו, האי הרביעי בגודלו בקבוצת איי פיג'י, ששטחו 411 קמ"ר. האי נמצא מדרום לאי ויטי לבו והמרכז המנהלי שלו ווניסאה. האי הוא ממקור געשי, צר ומאורך ומתנשא לגובה ממוצע של 500 מטר. אורכו 60 קילומטר, בעל רצועת חוף קצרה ורק שניים מתוך 75 הכפרים שבו מרוחקים מעט מהחוף. כל השאר צמודים לרצועת החוף הצרה. מערכת הדרכים מוגבלת ומרבית התנועה בין הכפרים היא רגלית או בעזרת סירות לאורך החופים. כלכלת האי מתבססת על חקלאות, כאשר הגידול המסחרי העיקרי הוא צמח המשקה הנקרא בפיג'י יאנגונה והמוכר ברחבי האוקיינוס השקט בשם קאוה. המשקה, שהוא בעל אפקט נרקוטי, מיוצר משורשי הצמח, לאחר ייבושם ודילולם במים. בנוסף גדלים באי גידולי השורש המסורתיים: טארו, יאם, קסאווה וקומלה (באטאטה). כל הגידולים מתבצעים תחת חקלאות מסורתית - חקלאות נדודים, המתאפיינת במחזור שדות. אוכלוסיית האי צומחת בקצב איטי בשנים האחרונות[דרוש מקור]. האי סובל מהגירה קבועה של אוכלוסייה לחלקים אחרים של פיג'י, בייחוד לאזור הבירה סובה. זרם הגירה נוסף הוא הגירה זמנית, המתאפיין ביציאה לתקופה של מספר חודשים לתעסוקה בשכר במוקדי תעסוקה באיים האחרים, כולל בענפי התיירות. השיבה אל הכפר בקאנדאבו מביאה איתה הכנסה שאינה יכולה להיווצר ממקורות מקומיים. בשנים האחרונות התווספו מקורות פרנסה נוספים: ייצור ויצוא מחצלות - תעסוקת נשים בעיקר, ומספר מוקדי תיירות קטנים. בחלקו המערבי של האי ישנו אתר גלישת גלים המושך תיירים. מדיה וקבצים בנושא קאנדאבו בוויקישיתוף קאנדאבו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גופר (פרוטוקול תקשורת)

גופר (באנגלית: Gopher) הוא פרוטוקול תקשורת לחיפוש ואחזור מסמכים באינטרנט. לפרוטוקול גופר כמה תכונות שאינן נתמכות באופן טבעי ברשת האינטרנט והוא כופה סידור היררכי נוקשה של המידע המאוחסן בו. התפריטים וממשק המשתמש הם טקסטואליים ומתאימים מאוד לסביבת עבודה שבה המשתמשים מרוחקים מהמחשבים, סביבת עבודה שהייתה נפוצה בעת המצאת הפרוטוקול. פרוטוקול הגופר היה בשימוש עד שהוחלף על ידי פרוטוקול ה-HyperText Transfer Protocol. הסיבות לשמו של הגופר: באנגלית המחפש אומר למערכת "go for" (דמיון פונטי). מערכת האינטרנט נראית כמו סבך של מאורות חולד (gopher). הגופר הומצא באוניברסיטת מינסוטה. מינסוטה נקראת "Gopher State" וכן קבוצות הספורט של האוניברסיטה נקראות "חולדי הזהב" ("Golden Gophers"). ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורב חום-עורף

עוֹרֵב חוּם-עוֹרֶף (שם מדעי: Corvus ruficollis) הוא עוף מדברי. הוא שוכן בצפון אפריקה ועד קניה, חצי האי ערב, המזרח התיכון ואיראן. בישראל הוא שוכן קבע באזורים המדבריים, ובעיקר בנגב ובמדבר יהודה, אך הוא מופיע לעיתים גם באזורים שאינם מדבריים. גודלו של העורב חום-העורף 52–56 סנטימטר ומשקלו 500–830 גרם. צבעו שחור, פרט לעורפו שהוא חום (בגוזלים אין כתם חום בעורף). פרט לכך, הוא דומה מאוד לעורב השחור, אך מקורו מעט עדין יותר. הוא ניזון ממגוון רחב של מזונות - אשפה, נחשים, חגבים, גרעינים, פירות ועוד. העורב חום-העורף הוא ציפור מתלהקת - הוא חי בזוגות המקימים להקות טריטוריאליות. יחידים (בעיקר צעירים), שאינם משתלבים בקבוצה, חיים בבדידות. עורב זה מקים את קינו מזרדים וממקמו בצוקים, עצים או בתים ישנים. הקן עשוי זרדים גסים המרופדים בחומרים רכים יותר, כגון צמר, קרעי בד וכדומה, והנקבה מטילה בו 2–5 ביצים. מדיה וקבצים בנושא עורב חום-עורף בוויקישיתוף עורב חום-עורף, באתר ITIS (באנגלית) עורב חום-עורף, באתר NCBI (באנגלית) עורב חום-עורף, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) עורב חום-עורף, באתר GBIF (באנגלית) עורב חום-עורף באתר הרשימה האדומה של IUCN עורב חום-עורף באתר הרשימה האדומה של IUCN
אנדיז'ן

אנדיז'ן (באוזבקית: Андижон/Andijon; ברוסית: Андижан; בפרסית: اندیجان, תעתיק מדויק: אנדיג'אן) היא בירת המחוז המזרחי ביותר באוזבקיסטן הקרוי על שמה. העיר שוכנת בדרום-מזרח עמק פרגנה, כ-270 ק"מ דרום-מזרחית לבירה טשקנט ובסמוך לגבול עם קירגיזסטן. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 468,055 בני אדם והיא העיר הרביעית בגודלה באוזבקיסטן, אחרי טשקנט, נמנגן וסמרקנד. אנדיז'ן היא אחת מהערים העתיקות ביותר בעמק פרגנה. מקובל לשער שהעיר הוקמה במאה השנייה לפני הספירה, בנתיב דרך המשי המפורסמת. אנדיז'ן היא מולדתו של באבור, מייסד האימפריה המוגולית. החל משנת 1876 ועד השתלטות הבולשביקים הייתה אנדיז'ן חלק מהאימפריה הרוסית. בשנת 1902 התרחשה באזור אנדז'ן רעידת אדמה שגרמה להרס כמעט מוחלט של כל הרובע העתיק בעיר. ב-13 במאי 2005 נעצרו באנדיז'ן 23 אנשי עסקים, שלפי טענת הממשלה היו חברים בארגון האסלאמיסטי "אקרמיה". בעקבות המעצר פרצו מהומות בעיר, ואלפי בני אדם צבאו על בניין העירייה. ממשלת אוזבקיסטן שלחה לעיר כ-5,000 שוטרים, ואלה דיכאו את המהומות בכוח. לפי הגרסה הרשמית של הממשלה נהרגו במהומות 169 איש. האופוזיציה טוענת שמספר ההרוגים קרוב ל-700. אוניברסיטת אנדיז'ן מסגד ג'אמי באנדיז'ן נמל התעופה אנדיז'ן מדיה וקבצים בנושא אנדיז'ן בוויקישיתוף אנדיז'ן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Uzbekistan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא אוזבקיסטן ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפולמוס הרבני-קראי

הפולמוס הרבני-קראי הוא הוויכוח ארוך השנים בין היהדות הרבנית לקראית, הנסוב בעיקר על אמונת הראשונים בתורה שבעל פה וסמכותה המחייבת. שיא הפולמוס היה בימי הביניים המוקדמים, אך הוא התנהל אף במאה ה-19. הנשיא ענן בן דוד, הנחשב חליפות למבשרה החשוב או למייסדה של הקראות, דחה את תוקפה של התורה שבעל פה, את מקורה האלוהי ואת סמכותם המחייבת של הרבנים כמפרשיה. חכמי הקראים המשיכו בדרכו וקידשו את המקרא לבדו. בין היתר, נימקו את טענתם בכך שאלוהים ציווה במפורש לא להוסיף ולא לגרוע מתוך דברי התורה. "אֵת כָּל הַדָּבָר, אֲשֶׁר אָנֹכִי מְצַוֶּה אֶתְכֶם - אֹתוֹ תִשְׁמְרוּ, לַעֲשׂוֹת: לֹא תֹסֵף עָלָיו, וְלֹא תִגְרַע מִמֶּנּוּ." כמו כן, ציינו שחכמי המשנה והתלמוד חלקו רבות וטענותיהם סותרות במקומות רבים את לשון הכתוב, ולטענתם הוכיח הדבר שלא הסתמכו על מסורת משמים אלא פיתחו אותה בעצמם. האופן בו הוסיפו הרבניים לפרש ולפסוק, בהסתמך על יצירת קודמיהם, הבטיח לשיטת הקראים כי לקורפוס שלהם יצטרפו עוד ועוד טעויות מידי אדם. מן הצד הרבני, נדחו הטיעונים בהסתמך על הציווי לשמוע בקול החכמים: "כי ייפלא ממך דבר למשפט... ובאת אל-הכהנים הלוים ואל-השֹפֶט אשר יהיה בימים ההם ודרשת והגידו לך את דבר המשפט. ועשית על-פי הדבר אשר יגידו לך... ושמרת לעשות ככל אשר יורוך." הרבניים ראו בקטע זה כמסירת סמכות הפסיקה בידי חכמי כל דור ודור למרות שבהמשך הקטע מצוין "אֲשֶׁר יַגִּידוּ לְךָ מִן הַמָּקוֹם הַהוּא אֲשֶׁר יִבְחַר ה'", בכוונה ברורה לבית המקדש ולסנהדרין שאינם קיימים כעת. בנוסף ציינו שחלקים רבים בתורה הם סתומים ולא מובנים, או חסרים בהם פרטים מהותיים לגבי יישומם ואין אפשרות לקיימם ללא מסורת פרשנית. בראייתם, הקראים עצמם הוכיחו זאת, שהרי היה להם ליקוט תקדימים בשם "סבל הירושה" והם אף קיבלו את הקאנון התנ"כי שקבעו חז"ל עצמם. את הטיעונים על ויכוחים וסתירות דחו בכך שהחכמים חלקו על דברים שנשכחו ואבדו במרוצת השנים, בתקופות כמו גזירות אנטיוכוס בהן נתמעטה תורה בישראל. מכנות משותפים רחבים בין החולקים הועלו גם הם כסתירה לטענה. לגבי הניגוד בין התורה שכתב לזו שבעל פה נדחה בנימוק שהאחרונה מבארת, ולא שוללת, את הראשונה. עוד ענן הנשיא תקף את מה שראה כיומרת הרבניים לטעון שפרשנותם היא בעלת סמכות מחייבת לכלל העם. החכם דניאל בן משה אלקומיסי, הנחשב לפי דעות מסוימות למייסדה האמיתי של הקראות, התמיד בכך אף הוא. הפולמוס הגיע לשיאו בימיהם של רב סעדיה גאון ויריבו סלמון בן ירוחם. הוא נמשך לאורך ימי הביניים, כשעל רקע המחלוקות בדיני הנישואין והגירושין, שתי הקבוצות הכריזו על בני האחרת כממזרים, ובמאה ה-19 התבטא בכתבי החכם אברהם פירקוביץ'. נתן שור, תולדות הקראים, מוסד ביאליק, ירושלים, 2003 מסכת תמורה, דף ט"ז, א, ורש"י שם ד"ה "דופי של סמיכה". וכן נראה בבראשית-רבה, פ' ס"ה, ס' כ"ב, שבימי יוסי בן יועזר החלו גזירות היוונים נגד התורה, וזה מה שגרם לשיכחת התורה ולתחילת המחלוקות.
המחוז הפדרלי המרכזי

המחוז הפדרלי המרכזי (ברוסית: Центральный федеральный округ) הוא אחד מתשעת המחוזות הפדרליים של רוסיה. למרות שהוא נקרא "מרכזי", הוא למעשה המערבי בין המחוזות הפדרליים. אוכלוסיית המחוז מונה כ-38,000,651 נפש (לפי מפקד 2002) ושטחו - 650 אלף קמ"ר. משרדו של נציג הנשיא במחוז שוכן במוסקבה. מבחינה גאוגרפית הוא נמצא באזור שנקרא מרכז רוסיה. הוא כולל את המחוזות הבאים: מחוז בלגורוד מחוז בריאנסק מחוז ולדימיר מחוז וורונז' מחוז איוואנובו מחוז קלוגה מחוז קוסטרומה מחוז קורסק מחוז ליפצק מוסקבה מחוז מוסקבה מחוז אוריול מחוז ריאזאן מחוז סמולנסק מחוז טמבוב מחוז טבר מחוז טולה מחוז ירוסלבל הערים המרכזיות: מוסקבה – בירת רוסיה וורונז' ירוסלבל ריאזאן טולה ליפצק איוואנובו בריאנסק טבר קורסק גאורגי פולטאבצ'נקו (13 במאי 2000 – 6 בספטמבר 2011) אולג גובורין (ספטמבר 2011 – מאי 2012) אלכסנדר בגלוב (מאי 2012 – דצמבר 2017) אלכסיי גורדייב (דצמבר 2017 – יוני 2018) איגור שצ'גולב (החל מיוני 2018) מדיה וקבצים בנושא המחוז הפדרלי המרכזי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המחוז הפדרלי המרכזי
מיכאיל טיכונראבוב

מיכאיל קלאבדייביץ' טיכונראבוב (29 ביולי 1900 – 4 במרץ 1974) היה מהנדס ומדען חלל סובייטי וממפתחי הלוויין הראשון, הספוטניק 1. טיכונראבוב נולד בעיר ולדימיר במשפחת מורה. הוא סיים את לימודיו הגבוהים באקדמיית חיל האוויר הסובייטי על שם ז'וקובסקי בשנת 1925, והיה למהנדס מומחה בתחום תכנון כלי טיס. לאחר סיום לימודיו, עבד במספר תעשיות אוויריות ועד שנת 1931 עסק בפיתוח דאונים. לאחר מכן הקדיש את עצמו לפיתוחים בתחום הרקטי. בפגישתו עם סרגיי קורוליוב (שהובילה לשיתוף פעולה צמוד), הפציר בו קורוליוב להוביל את הפיתוח של טילים בליסטיים עם דלק נוזלי שהסתיים בסופו של דבר במספר שיגורים מוצלחים. טיכונראבוב המשיך לעסוק בתחום זה עד שנת 1966, שנת מותו של קורוליוב. בשנת 1932 עסק בפיתוח המנוע הרקטי הדו-שלבי הראשון של ברית המועצות. בשנת 1933 ניהל את הפיתוח של הרקטה הסובייטית הראשונה עם מנוע היברידי (מנוע בו ההודף והמחמצן נמצאים בשני מצבי צבירה שונים). החל משנת 1938, עסק בחקר מנועים רקטיים עם דלק נוזלי וכן בפיתוח רקטות לצורך מחקר השכבות העליונות של האטמוספירה. כיוון שבסוף שנות ה-30 הופסקו העבודות בפיתוח של טילים בליסטיים עם דלק נוזלי, התרכז טיכונראבוב בפיתוחם של הרקטות במערכת הנשק קטיושה. טיכונראבוב היה האיש שהציע לשלב את כוחם של מנועים רקטיים רבים, לשם יצירת הטיל הבליסטי הראשון שהיה בעל טווח ביניבשתי, R-7 סמיורקה. מטיל זה פותח המשגר החללי ששיגר את הלוויין ספוטניק 1. הצעתו נתקבלה בשלב ראשון בבוז ובלעג בקרב עמיתיו המדענים שכן באותה העת הדעה הרווחת הייתה כי לא ניתן להגיע לטווחים הגדולים מ-1000 קילומטר. בשנת 1955, לאחר אישור הסובייט העליון למיזם הלוויין הראשון של ברית המועצות, הקים טיכונראבוב קבוצה מצומצמת של מהנדסים צעירים שעבדו למען מימוש המיזם ובניית הלוויין שנודע כספוטניק 1. טיכונראבוב היה המהנדס העיקרי שביצע את עבודת התכן ללוויין, בהנהלת סרגיי קורוליוב. לאחר שיגור הספוטניק 1 וכן לוויין עם בע"ח, קיבל טיכונראבוב (ביחד עם מספר מדענים אחרים) בשנת 1957 את עיטור לנין. רק בשנים האחרונות זוכה פעילותו של טיכונראבוב להכרה בעולם, בין היתר הודות למסמכים רבים שהיו שמורים בארכיונים סגורים ברוסיה, אשר נפתחו לעיון חוקרים, ובראשם היסטוריון החלל האמריקני פרופסור אסיף סידיקי, אשר העלה במחקריו ממצאים רבים המוכיחים כי הדמות המרכזית שעמדה מאחורי הספוטניק הייתה טיכונראבוב. מיכאיל טיכונראבוב היה פעיל במיזמי חלל סובייטיים רבים, ובהם החלליות לחקר הירח מסדרת "לונה", פיתוח החללית המאוישת הראשונה ווסטוק והנגזרת שלה ווסחוד. בנוסף המשיך לעסוק במערכות הנעת חלל. מיכאיל טיכונראבוב זכה להוקרה רבה על ידי הממשל בברית המועצות, ובין העיטורים שהוענקו לו ניתן למנות את: כוכב הזהב של גיבור העמל הסוציאליסטי (1961) עיטור לנין עיטור הדגל האדום (פעמיים) עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה שנייה פרס לנין (1957, על פיתוח ספוטניק 1 וספוטניק 2) מדען מכובד של הפדרציה הרוסית (1970) בנוסף, מכתש טיכונראבוב שעל כוכב הלכת מאדים, נקרא על שמו. מדיה וקבצים בנושא מיכאיל טיכונראבוב בוויקישיתוף מאמר על טיכונראבוב מאת היסטוריון החלל אסיף סידיקי(הקישור אינו פעיל)
2003 בפוליטיקה

ערך מורחב – 2003 28 בינואר – הליכוד בראשות אריאל שרון מנצח בבחירות לכנסת ה-16 12 במרץ – זוראן ג'ינג'יץ', ראש ממשלת סרביה, נרצח. 19 במרץ – מחמוד עבאס (אבו מאזן) ממונה לראש ממשלת הרשות הפלסטינית. 20 במרץ – פתיחת מלחמת עיראק. 4 ביוני – פסגת עקבה - אריאל שרון, מחמוד עבאס (אבו מאזן) וג'ורג' בוש נפגשים כדי לשים קץ ל"אינתיפאדה החמושה". 22 ביולי – כוחות ארצות הברית בעיראק הורגים את עודאי וקוסאי, שני בניו של סדאם חוסיין. 6 בספטמבר – מחמוד עבאס (אבו מאזן) מתפטר מראשות ממשלת הרשות הפלסטינית. 10 בספטמבר – מיכאילו מיכאילוביץ' דוקר את שרת החוץ של שוודיה אנה לינד. היא מתה למחרת. 14 בספטמבר – תושבי אסטוניה מאשרים במשאל עם את הצטרפות מדינתם לאיחוד האירופי. 23 בנובמבר – נשיא גאורגיה אדוארד שוורדנדזה מתפטר, לאחר ניסיון הפיכה. 13 בדצמבר – סדאם חוסיין נלכד על ידי כוחות צבא ארצות הברית בתיכרית, עיראק. 2003 בספרות‎ 2003 במוזיקה‎ 2003 בפוליטיקה‎ 2003 במדע‎ 2003 בקולנוע‎ 2003 בטלוויזיה בישראל‎ 2003 בספורט‎ מכשירים שהושקו ב-2003‎ ילידי 2003‎ נפטרים ב-2003‎ מדיה וקבצים בנושא 2003 בפוליטיקה בוויקישיתוף
המחוז הפדרלי הצפון-מערבי

המחוז הפדרלי הצפון-מערבי (ברוסית: Северо-Западный федеральный округ; tr.: Severo-zapadny federalny okrug) הוא אחד מהמחוזות פדרליים של רוסיה. המחוז כולל את החלק הצפוני של רוסיה. אוכלוסיית המחוז מונה 14 מיליון נפש (לפי מפקד משנת 2002) ושטחו הוא 1,677,900 קילומטר רבוע. נציג הנשיא במחוז הוא אלכסנדר גוצאן. משרד הנציגות הנשיאותית שוכן בסנקט פטרבורג. במחוז הפדרלי הצפון מערבי נכללים: מחוז ארכנגלסק המחוז האוטונומי של הניינץ מחוז קלינינגרד רפובליקת קרליה רפובליקת קומי מחוז לנינגרד מחוז מורמנסק מחוז נובגורוד מחוז פסקוב עיר פדרלית סנקט פטרבורג מחוז וולוגדה הערים המרכזיות במחוז הפדרלי הצפון מערבי הן: סנקט פטרבורג קלינינגרד מורמנסק ארכנגלסק צ'רפובץ וולגדה פטרוזבודסק סברודבינסק נובגורוד סיקטיבקר פסקוב סברודווינסק בראש המחוז הפדרלי עומד נציג נשיאותי מיוחד, להלן נציגי הנשיא מאז שנת 2000: ויקטור צ'רקסוב (18 במרץ 2000 - 11 במרץ 2003) ולנטינה מטוויינקו (11 במרץ - 1 בנובמבר 2003) איליה קלבאנוב (2003–2011) ניקולאי ויניצ'נקו (2011 - 2013) ולדימיר בולאווין (2013 - 2016) ניקולאי צוקאנוב (2016 - 2017) אלכסנדר בגלוב (2017 - 2018) אלכסנדר גוצאן (2018 -) מדיה וקבצים בנושא המחוז הפדרלי הצפון-מערבי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המחוז הפדרלי הדרומי

המחוז הפדרלי הדרומי (ברוסית: Южный федеральный округ) הוא אחד המחוזות הפדרליים של רוסיה. הוא כולל את החלק הדרום-מערבי של המדינה (בין אוקראינה לבין קזחסטן). אוכלוסיית המחוז מונה כ-13,973,000 איש (לפי מיפקד של 2002) ושטחו 418,500 קמ"ר. משרד הנציגות הנשיאותית נמצא ברוסטוב על דון. במחוז נכללים הסובייקטים הפדרליים: רפובליקת אדיגיה מחוז אסטרחן מחוז וולגוגרד רפובליקת קלמיקיה מחוז קרסנודר רפובליקת קרים מחוז רוסטוב העיר הפדרלית סבסטופול הערים המרכזיות: רוסטוב על דון - מעל מיליון תושבים וולגוגרד - מעל מיליון תושבים קרסנודר סבסטופול סימפרופול אסטרחן סוצ'י טגנרוג וולז'סקי בעקבות הסיפוח של דונצק, לוגנסק, ז'פורוז'יה וחרסון, צורפו מחוזות אלה כחלק מהמחוז הפדרלי הדרומי. סיפוח זה אינו מוכר על ידי רוב מדינות העולם. ויקטור קאזאנצב (19 במאי 2000 – 9 במרץ 2004) ולדימיר יאקובלב (מרץ – 13 בספטמבר 2004) דמיטרי קוזאק (ספטמבר 2004 – 24 בספטמבר 2007) גריגורי ראפוטה (9 באוקטובר 2007 – 7 במאי 2008) ולדימיר אוסטינוב (14 במאי 2008 ואילך) מדיה וקבצים בנושא המחוז הפדרלי הדרומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המחוז הפדרלי הדרומי
2002 בפוליטיקה

ערך מורחב – 2002 29 במרץ – צה"ל פותח במבצע חומת מגן. 2 באפריל – מבצע חומת מגן: צה"ל כובש את בית לחם, ומטיל מצור על כנסיית המולד בה מתבצרים מחבלים פלסטינים. 9 במאי – מבצע חומת מגן: תם המצור על כנסיית המולד בבית לחם שהחל ב-2 באפריל. 10 במאי – מסתיים מבצע חומת מגן. 24 ביוני – הממשל האמריקאי מפרסם את "מפת הדרכים". 14 ביולי – במהלך חגיגות יום הבסטיליה ניצל נשיא צרפת ז'אק שיראק מניסיון התנקשות. 10 בספטמבר – שווייץ מצטרפת לאו"ם. 27 בספטמבר – מזרח טימור (Timor-Leste) מתקבלת חברה באו"ם. 23 באוקטובר – מורדים צ'צ'נים משתלטים על היכל התרבות במוסקבה, ולוקחים 700 בני ערובה. 4 בנובמבר – שאול מופז נכנס לתפקיד שר הביטחון בממשלתו של אריאל שרון. 8 בנובמבר – מועצת הביטחון מקבלת פה אחד את החלטה 1441 הקוראת לעיראק לקיים את החלטות מועצת הביטחון הקודמות לאלתר ולהחזיר את פקחי האו"ם למדינה. 15 בנובמבר – הו צ'נטאו (Hú Jǐntāo) מתמנה למזכיר המפלגה הקומוניסטית של סין. 18 בנובמבר – פקחי הנשק של האו"ם מגיעים לעיראק 21 בנובמבר – נאט"ו מזמינה את בולגריה, אסטוניה, לטביה, ליטא, רומניה, סלובניה, סלובקיה להצטרף כחברות בברית. 2002 בספרות‎ 2002 במוזיקה‎ 2002 בפוליטיקה‎ 2002 במדע‎ 2002 בקולנוע‎ 2002 בטלוויזיה‎ 2002 בטלוויזיה בישראל‎ 2002 בספורט‎ מכשירים שהושקו ב-2002‎ ילידי 2002‎ נפטרים ב-2002‎ מדיה וקבצים בנושא 2002 בפוליטיקה בוויקישיתוף
פסוקית

המונח פְּסוּקִית משמש בכמה דיסציפלינות שונות. הוראתו היסודית היא פסוק משנֶה (או משפט משנה), חלקו של פסוק (או של משפט), פסוק קטן (או משפט קטן). המילה 'פסוקית' היא תוצאת הקטנה על פי גזירה קווית של בסיס + סופית של הצורן הסופי ־ִית – 'פסוקית', פסוק קטן ומשני ביחס לפסוק הרגיל. בתורת התחביר (סינטקסיס) הפסוקית (מכונה גם משפט משועבד) היא חלק ממשפט מורכב, ובאה במקום אחד החלקים התחביריים של האיבר העיקרי במשפט המורכב. לדוגמה: המשפט המורכב "ידוע ש-העישון מזיק לבריאות" מכיל משפט בתוך משפט: "העישון מזיק לבריאות". משפט משנה זה הוא פסוקית, ומאחר שהיא מחליפה את הנושא באיבר העיקרי של המשפט, "ידוע ש[דבר מה]", הריהי פסוקית נושא. במשפט המורכב יכולות פסוקיות להחליף כל אחד מהחלקים התחביריים של האיבר העיקרי, ובהתאם נקראת הפסוקית כשם החלק שהיא באה במקומו: פסוקית נושא, פסוקית נשוא, פסוקית מושא, פסוקית לווי ופסוקית תיאור. פסוקית תיאור עשויה להיות: פסוקית זמן, פסוקית מקום, פסוקית מידה, פסוקית סיבה, פסוקית תכלית, פסוקית תנאי, פסוקית ויתור, פסוקית מצב, פסוקית אופן וכיוצא בזה). בפרוזה, הפסוקית מתארת חצי פסוק או צלע של פסוק, ומשמעות המונח היא פסוק קטן ומשני ביחס לפסוק הרגיל. פסוק (לוגיקה) משפט משועבד אפרים חזן, פרקים בתולדות הלשון העברית, אוניברסיטה הפתוחה, אוגוסט 2003, עמ' 63 (פסוקית בפרוזה). מרדכי יואלי, תורת התחביר, מהדורה שישית, ישראל: יסודות, 1961, עמ' 125 מתוך אבן שושן ערך פסוקית: "הפרוזה השקולה מפוסקת לפסוקיות על ידי סימן הפסק".
2001 בפוליטיקה

ערך מורחב – 2001 6 בינואר – הקונגרס מאשר את ניצחונו של ג'ורג' ווקר בוש כזוכה בבחירות לנשיאות שנערכו בשנת 2000. 29 בינואר – הפגנות סטודנטים באינדונזיה במחאה על שחיתות המיוחסת לנשיא עבדורחמן והיד 31 בינואר – בית משפט סקוטי בהולנד מרשיע חשוד לובי אחד, ומזכה חשוד שני, במעורבות בפיגוע הטרור נגד טיסת פאן אם 103 שהתרסקה מעל לוקרבי, סקוטלנד, ב-1988, בו נהרגו 277 בני אדם. משבר בעיראק: חילות האוויר של ארצות הברית ובריטניה מפציצים את מערכת ההגנה האווירית של עיראק. 6 בפברואר – אריאל שרון זוכה בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה. 26 בפברואר – חתימה על אמנת ניצה 1 באפריל – סלובודאן מילושביץ' נעצר על ידי ממשלת סרביה. 1 באפריל – חוקים המאשרים נישואים חד מיניים נכנסים לתוקף בהולנד ובפרובינציית קוויבק בקנדה. בשני המקומות נישאים זוגות חד מיניים ראשונים בו-ביום. שלטון הטליבאן באפגניסטן מורה לבני הדת ההינדית לענוד סימני זיהוי על בגדיהם, ומצווה על נשים הינדיות ללבוש רעלה. 7 ביוני – מפלגת הלייבור הבריטית בראשות טוני בלייר זוכה בפעם השנייה בבחירות הכלליות במדינה. 20 ביוני – פרווז מושארף הופך לראש ממשלת פקיסטן. 1 ביולי – אליסו וייחו הופכת לעיר בקליפורניה וכרמן ואלי-קייב ממונה לראש העיר הראשונה שלה. בין ה-20 וה-22 ביוני נערך בג'נובה, איטליה, הכינוס ה-27 של ארגון המדינות המתועשות. במהלך הכינוס התקיימו הפגנות של פעילים נגד הגלובליזציה, במהלכן נהרג צעיר איטלקי מאש הקרביניירי. 28 ביולי – אלחנדרו טודו מושבע כנשיא פרו, שמונה חודשים לאחר הצבעת אי אמון נגד הנשיא הקודם, אלברטו פוג'ימורי. 1 באוגוסט – חוק המאפשר נישואים חד מיניים נכנס לתוקף בגרמניה. 21 באוגוסט – נאט"ו מחליטה לשלוח כוח שומר-שלום ליוגוסלביה. 5 בספטמבר – התובע הכללי של פרו מגיש תביעה נגד הנשיא לשעבר פוג'ימורי באשת רצח. 10 בספטמבר – בחירות לפרלמנט בנורווגיה. 11 בספטמבר – פיגועי 11 בספטמבר: טרוריסטים חוטפים ארבעה מטוסי נוסעים. שניים מהמטוסים מחריבים את מרכז הסחר העולמי בניו יורק, אחד מחריב אגף של הפנטגון, ואחד מתרסק בפנסילבניה (נראה שיעדו היה וושינגטון הבירה). בפיגועים נרצחו כ-3,000 בני אדם. 22 בספטמבר – מכתבים נגועים בנגיף הגחלת (אנתרקס) נשלחים בארצות הברית. 7 באוקטובר – הפלישה האמריקאית לאפגניסטן מתחילה במתקפה אווירית ופעולות קרקעיות חשאיות. 6 בנובמבר – תומאס ג'יי מרפי ג'וניור הדמוקרטי מנצח את ג'יימס קרמין הרפובליקני בבחירות לראשות עיריית פיטסבורג שבפנסילבניה. 12 בנובמבר – מלחמת אפגניסטן: כוחות הטליבאן נוטשים את קאבול לנוכח התקדמות כוחות ארצות הברית ובעלות-בריתה. 13 בנובמבר – מלחמת אפגניסטן: כוחות "הברית הצפונית" וארצות הברית משתלטים על עיר הבירה קאבול. 13 בנובמבר – נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש חותם על סדרת חוקי חירום המאפשרים להעמיד אזרחים של מדינות זרות בפני בית דין צבאי בחשד לפעילות טרור. מהומות בארגנטינה לאור התמוטטות הכלכלה. ב-20 בדצמבר מתפרק משטרו של הנשיא פרננדו דה לה רוה. 2001 בספרות‎ 2001 במוזיקה‎ 2001 בפוליטיקה‎ 2001 במדע‎ 2001 בקולנוע‎ 2001 בספורט‎ מכשירים שהושקו ב-2001‎ ילידי 2001‎ נפטרים ב-2001‎ מדיה וקבצים בנושא 2001 בפוליטיקה בוויקישיתוף
הצהרת בלפור (1926)

הצהרת בלפור הוא שמו של נייר עמדה משנת 1926 הקרוי על שם הלורד ארתור ג'יימס בלפור. ההצהרה התבססה על מסקנות הוועידה הקיסרית של האימפריה הבריטית שהתכנסה באותה שנה בלונדון ואשר הלורד בלפור עמד בראשה. ההצהרה קובעת כי כל אחד והאחד מהדומיניונים של האימפריה הבריטית הוא שווה במעמדו לממלכה המאוחדת וכי הממלכה המאוחדת אינה מעל הדומיניונים האחרים, אף שכל הדומיניונים מאוחדים בנאמנותם לכתר הבריטי. עוד קובעת ההצהרה שלכל דומיניון אוטונומיה מוחלטת בענייני הפנים והחוץ שלו, וכי הדומיניונים הם חברים מרצון בחבר העמים הבריטי. ועדה זו התכנסה ביוזמתם של ראש ממשלת דרום אפריקה ג'יימס ברי מוניק הרצוג וראש ממשלת קנדה באותה עת ויליאם ליון מקנזי קינג. ההצהרה אושרה על ידי ראשי הממשלה של הדומיניונים ב-15 בנובמבר באותה שנה. ההצהרה הייתה צעד נוסף ומשמעותי לעצמאות הדומיניונים מהאימפריה הבריטית ושלטון ממשלת הממלכה המאוחדת - עצמאות שהחלה והתרחבה מאז תרומת הדומיניונים לניצחון מדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה. בעקבות ההצהרה מונו נציבים עליונים לדומיניונים - שלמעשה היו בעלי תפקיד המקביל לשגריר של הממלכה המאוחדת בדומיניון. הראשון שמונה היה הנציב העליון הבריטי לאוטווה בשנת 1928. מסקנות הוועידה נוסחו מחדש בשנת 1930 והובילו לחוק וסטמינסטר, 1931. נוסח ההצהרה (באנגלית)
שישי חי

שישי חי הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בשידורי הזכיין קשת בראשית ימי ערוץ 2 המסחרי בין השנים 1993–1995. התוכנית שודרה בימי שישי בשעה שש ושלושים לפנות ערב ועסקה בעיקר בבידור ובאורח חיים (בישול, אופנה וכו'). בכל תוכנית התארחו אורחים מוכרים, אחד מהם הכין במטבח את ארוחת השבת שכולם התיישבו לאכול בסופה. את התוכנית הגישו שלוש מנחות, הבולטת בהן הייתה מרב מיכאלי, ולצדה הנחו בתחילה עד 1994 נועה ירון ואורלי ברבי, וב-1995 אלונה פרידמן ומיכל גוטליב. התוכנית הייתה החשיפה הטלוויזיונית הראשונה של מרבית המגישות (למעט מיכאלי) וכן של הסטנדאפיסט גיל קופטש, שהגיש בה את "פינת הסרט הערבי". למרות ששודרה בשעה שאינה נחשבת לפריים טיים, התוכנית זכתה לאחוזי צפייה גבוהים ע"פ מדידת הרייטינג של אותה תקופה ושמרה בדרך כלל על מקום בעשר התוכניות הנצפות של השבוע. שמה המלא של התוכנית היה "שישי חי - תוכנית מבית טוב" וזאת בשל העובדה שהתוכנית שודרה בשידור חי מבית צמוד קרקע במרכז הארץ. התוכנית נחשבת לתוכנית הטלוויזיה הראשונה בישראל שבאופן קבוע לא צולמה בתוך אולפן, כמו שהיה מקובל בשנות ההגמוניה של הערוץ היחיד, והראשונה שצולמה גם ממצלמות כתף.[דרוש מקור] "שישי חי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שישי חי", באתר אידיבי "שישי חי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית