laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת 2006/2007 בליגת האלופות

עונת 2006/2007 בליגת האלופות הייתה העונה ה-52 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל וה-15 במסגרת ליגת האלופות. היא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-11 ביולי 2006 ותחרות הסתיימה ב-23 במאי 2007. בתחרות השתתפו 73 קבוצות. משחק הגמר נערך באצטדיון האולימפי, אתונה. התחרות הסתיימה בניצחון של מילאן בפעם השביעית בתולדות המועדון. עונת 2006/2007 שלב הנוקאאוט   באיירן מינכן ארסנל רומא צ'לסי ליל אינטר סלטיק פורטו מנצ'סטר יונייטד ולנסיה ליון פ.ס.וו. אינדהובן ברצלונה ריאל מדריד ליברפול מילאן בתחרות השתתפו 73 קבוצות. על מספר הקבוצות מכל מדינה הוחלט על בסיס דירוג אופ"א לשנים 2001-2005. מ-15 מדינות השתתפו יותר מנציג אחד: 4 - ספרד, איטליה, אנגליה (מהם שני נציגים לא השתתפו בשלבים המוקדמים) 3 - גרמניה, צרפת, פורטוגל (מהם שני נציגים לא השתתפו בשלבים המוקדמים) 2 - יוון, הולנד, בלגיה (ממדינות אלו מנצחת אליפות המדינה העפיל ישירות לשלב הבתים), טורקיה, שווייץ, סקוטלנד, רוסיה, אוסטריה, אוקראינה לאחר הסיבובים המוקדמים, הקבוצות חולקו ל-8 בתים. לאחר מכך 16 קבוצות החלו במשחקי שמינית הגמר. כל המשחקים למעט משחק הגמר היו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשלבי ההמשך. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין. למנצחת במשחק הוענקו שלוש נקודות. הסיבוב הראשון נערך ב-11 וב-12 ביולי והסיבוב השני נערך ב-18 וב-19 ביולי 2006. הסיבוב הראשון נערך ב-25 וב-26 ביולי והסיבוב השני נערך ב-1 וב-2 באוגוסט 2006. הסיבוב הראשון נערך ב-8 וב-9 באוגוסט והסיבוב השני נערך ב-22 וב-23 באוגוסט 2006. שלב הבתים שלב נערך בין 12 בספטמבר 2006 לבין 6 בדצמבר 2006. בו השתתפו 16 קבוצות שעברו את השלבים המוקדמים ו-16 קבוצות שהעפילו ישירות לשלב זה. הקבוצות שזכו במקום השלישי בבית, הועברו לגביע אופ"א. משחקי הבתים נערכו בין 12 בספטמבר 2006 לבין 5 בדצמבר 2006. בהם השתתפו 16 קבוצות שעברו את השלבים המוקדמים ו-16 קבוצות שהעפילו ישירות לשלב זה. הקבוצות שזכו במקום השלישי בבית, הועברו לגביע אופ"א: ורדר ברמן, ספרטק מוסקבה, בורדו, שחטיור דונצק, סטיאווה בוקרשט, בנפיקה ליסבון, צסק"א מוסקבה וא.א.ק. אתונה. משחקי רבע הגמר החלו ב-20 בפברואר 2007. לשמינית הגמר העפילו ארבע קבוצות מאנגליה ו-3 מספרד. ערך מורחב – גמר ליגת האלופות 2007 מכבי חיפה הייתה הקבוצה הישראלית שהשתתפה בתחרות. הקבוצה התחילה בשלב המוקדמות השלישי בו הפסידה לקבוצת ליברפול מאנגליה ולא עברה לשלב הבתים. בגלל מלחמת לבנון השנייה משחק הבית של חיפה נערך בקייב. מדיה וקבצים בנושא עונת 2006/2007 בליגת אלופות בוויקישיתוף עונת 2006/2007 בליגת האלופות באתר אופ"א נתוני דירוג המדינות לפי אופ"א
ויליאם פיליפס

ויליאם דניאל פיליפס (אנגלית: William Daniel Phillips‏; נולד ב-5 בנובמבר 1948) הוא מדען ופיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1997. פיליפס נולד בוילקס-בארה, פנסילבניה שבארצות הברית. בשנת 1959 עברה משפחתו להתגורר בקמפ היל, אשר ליד האריסברג, ושם סיים פיליפס את לימודיו התיכוניים. ב-1970 סיים את לימודיו במכללה בהצטיינות יתרה, ולאחר מכן קיבל את הדוקטורט שלו בפיזיקה מטעם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנת 1978 הצטרף למכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה (NIST). ב-1996 קיבל את מדליית אלברט אברהם מייקלסון מטעם מכון פרנקלין. בשנת 1997 זכה פיליפס בפרס נובל לפיזיקה, יחד עם סטיבן צ'ו וקלוד כהן-טנוג'י, על פיתוח שיטות לקירור ולכידת אטומים בעזרת קרני לייזר. פיליפס מכהן כפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת מרילנד. נשוי לג'יין ואב לשתי בנות: קייטלין וכריסטין. מדיה וקבצים בנושא ויליאם פיליפס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויליאם פיליפס (באנגלית) ויליאם פיליפס, באתר פרס נובל (באנגלית) ויליאם פיליפס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אשת פינחס

אֵשֶׁת פִּינְחָס היא דמות מקראית, אשת פנחס בנו של עלי הכהן. שמה נפקד מן הכתובים וסיפורה מופיע בספר שמואל א', פרק ד', פסוק י"ט. אשת פנחס, מתה כאשר היא מתבשרת על מות פינחס בעלה. לבנה ניתן השם אי כבוד המציין את מאורע שביית ארון הברית בידי פלשתים. במדרש השם של בנה קיים קשר לגורל הארון והמחבר המקראי מדווח "כִּי נִלְקַח אֲרוֹן הָאֱלֹהִים". במלחמה נגד פלשתים באבן העזר, נלקח ארון הברית בידי פלשתים. לקיחת ארון האלוהים היא עונש על התנהגות חפני ופנחס בני עלי. בעקבות עונש זה באים אסונות נוספים - מות עלי וכלתו. כאשר שומעת אשת פינחס את השמועה על מות בעלה היא כורעת ללדת. הנשים הניצבות עליה מעודדות אותה אך בלא הועיל. מצודת דוד, מפרש כי: ”מחרדת השמועה, נהפכו ונתגלגלו עליה פתאום חבלי הלידה”. יוסף בן מתתיהו, בספרו קדמוניות היהודים, מסביר את השם שנתנה לבנה בתבוסת הצבא הישראלי: ”מחמת הקלון שירד על הצבא”. בין הסיפור על מות אשת פינחס לסיפור מותה של אשת יעקב, רחל בספר בראשית, פרק ל"ה, פסוקים ט"ז–י"ח קיימים קווים מקבילים והדמיון בין שני האירועים המספרים במות הנשים בולט לעין. לידה קשה היא הגורמת למותן של שתי הנשים. בניגוד לרחל בסיפור אשת פינחס, אין הבשורה על הולדת הבן משמחת. יתרה מכך אין מי שישנה את שמו של הילד לשם חיובי יותר, כמו בסיפור בבראשית בו יעקב משנה את שם הרך הנולד מבן אוני, לשם חיובי יותר: בנימין. כמו כן שמה של אשת פינחס אינה מצוין ואף לא מקום קבורתה. למשמעות השם, אי כבוד, מקום מרכזי בסיפור. ההסבר לשם מופיע פעמיים וזאת במטרה לכוון לגורל הארון. ספר שמואל א', פרק ד', פסוק כ"ב יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים: ספר חמישי, תרגם: אברהם שליט, ירושלים, מוסד ביאליק, 2002, עמ' 178 יאיר זקוביץ, מקראות בארץ המראות, תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1995, עמ' 33-31.
מרשק

האם התכוונתם ל... בני מרשק – קצין חינוך ואידאולוגיה בפלמ"ח יוסי מרשק – שחקן ישראלי סמואיל מרשק – סופר ואיש חינוך רוסי-יהודי מהרש"ק
בית רוטנברג

בית רוטנברג היה ביתו הפרטי של פנחס רוטנברג בחיפה. הבית משמש כמקום לפעילות חינוכית. הבית, בשדרות הנשיא 77, תוכנן על ידי שמואל רוזוב ונחנך ב-1939. בבניין מרפסות גדולות, שאפיינו בניינים גדולים שנבנו בתקופה. שטח המגרש חופף ברובו לפארק הקייזר ששתלו הטמפלרים. רוטנברג הספיק להתגורר בבניין זה רק כשנה. בצוואתו הוריש רוטנברג את הבית ואת הגן הנרחב מוקף החומה לטובת פעילות חברתית. ביום השנה לציון מותו של רוטנברג נחנך "המכון לחינוך הנוער ע"ש פנחס רוטנברג". פעולתו הראשונה של המכון הייתה קיום סמינרים לתנועות נוער. ב-1947 הוחרם הבניין, כמו חלק מהאזור בו הוא שוכן, בידי הצבא הבריטי. צוות המכון עבר למחנות המעצר בקפריסין ושם המשיך בפועלו. אחרי הקמת המדינה עבר המתחם, כמו שאר מתחמי הצבא הבריטי, לרשות צה"ל. רק ב-1958 חזר המתחם ליעודו המקורי ותחת "אוצר פנחס רוטנברג". ב-1964 הוספה לבניין קומה. בשנים 1993–2007, פעל בבית רוטנברג בית ספר תיכון דתי. בית ספר זה החל את דרכו כסניף של רשת אמי"ת ובשנותיו האחרונות נפרד מהרשת ונלקח תחת חסותו של הפילנתרופ השווייצרי ברנקו וייס במסגרת מכון ברנקו וייס. חדר העבודה של רוטנברג שומר, ומהווה מעין מוזיאון קטן לפעילותו הענפה. בקרבת מקום נמצא "בית הציידים". בית זה היה שייך למשפחת נגלר שהיוותה חלק מקבוצה שרצתה לבנות יישוב עם בתים הדומים לבתי הקיץ שהיו ברשותם ביער השחור בגרמניה. הבית תוכנן על ידי אלכסנדר ברוולד בקצה הצפון-מערבי של כרמלהיים. לאחר קום המדינה נקנה הבית על ידי קרן רוטנברג, שומר, והוא מהווה כיום חלק ממתחם בית רוטנברג. הבית נבנה מעץ, ושרידים המעידים על כך נמצאים בפנים הבית. זאב ענר, בית רוטנברג, סיפורי בתים - סיפורם של שבעים בתים בתולדות ההתיישבות, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, יולי 1998 מדיה וקבצים בנושא בית רוטנברג בוויקישיתוף דוד ז--ן, "בית רוטנברג" - אכסניה לתורה, הצופה, 4 באוגוסט 1943 ד. זכאי, מן ההווה בעיר העתיד, הצופה, 20 ביוני 1946 רוזוב היה "ארכיטקט הבית" של רוטנברג וחברת החשמל עד 1932 אך המשיך לשמור על קשרים איתו. הוא תכנן גם את ביתו של אחיו של רוטנברג, אברהם, בשדרות הנשיא 19 (לימים בית החולים אמהות). ראו אודות מוצאות המשפחה מברלין בסרט "קפה נגלר".
קלאוס פון קליצינג

קלאוס פון קליצינג (גרמנית: Klaus von Klitzing‏; נולד ב-28 ביוני 1943) הוא פיזיקאי גרמני, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1985. פון קליצינג נולד בגרמניה, באזור שכיום שייך לפולין. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1962, ולאחר מכן למד פיזיקה באוניברסיטה הטכנית בבראונשווייג, שם קיבל את הדיפלומה שלו ב-1969. הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת וירצבורג וקיבל את הדוקטורט שלו בשנת 1972. במהלך הקריירה שלו עבד פון-קליצינג, בין היתר, באוניברסיטת אוקספורד. ב-1980 מונה לפרופסור באוניברסיטה הטכנית של מינכן. משנת 1985 משמש כמנהל מכון מקס פלאנק בשטוטגרט. באותה השנה זכה פון קליצינג בפרס נובל לפיזיקה, על גילוי אפקט הול הקוונטי. מדיה וקבצים בנושא קלאוס פון קליצינג בוויקישיתוף קלאוס פון קליצינג, באתר פרס נובל (באנגלית) קלאוס פון קליצינג, באתר גוגל סקולר קלאוס פון קליצינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
A Dream within a Dream

"A Dream Within a Dream” הוא שיר מאת המשורר והסופר אדגר אלן פו אשר פורסם לראשונה ב-1849. השיר פורסם לראשונה בכתב העת הספרותי,The Flag of Our Union, במהדורה שפורסמה ב-31 במרץ בשנת 1849. תוכן השיר: Take this kiss upon the brow! And, in parting from you now, Thus much let me avow— You are not wrong, who deem That my days have been a dream; Yet if hope has flown away In a night, or in a day, In a vision, or in none, Is it therefore the less gone? All that we see or seem Is but a dream within a dream. I stand amid the roar Of a surf-tormented shore, And I hold within my hand Grains of the golden sand— How few! yet how they creep Through my fingers to the deep, While I weep—while I weep! O God! can I not grasp Them with a tighter clasp? O God! can I not save One from the pitiless wave? Is all that we see or seem But a dream within a dream? השיר מורכב מ-24 שורות המחולקות לשני בתים. 11 מן השורות הן בבית הראשון וה-13 האחרות בבית השני. שני הבתים מסתיימים עם כמעט אותן שתי השורות (פרט להבדל מעטים). בנוסף, השיר מכיל חריזה אופיינית הנבדלת מבית לבית. השיר שואל על האופן בו ניתן להבדיל בין מציאות לבדיון בכך שהוא שואל אם הכל זה רק חלום בתוך חלום. בכך הוא מתייחס לתופעה אופיינית בה לאחר ההתעוררות מהחלום ישנו חלום נוסף. לשיר מספר תרגומים לשפה העברית. בין היתר על ידי המתרגמת לאה נאור והמתרגם ראובן וימר. לשיר יש מחוות ועיבודים רבים. בכללם: שם סיבוב ההופעות, Dream Within a Dream Tour של זמרת הפופ, בריטני ספירס, מבוסס על השיר. האלבום, Tales of Mystery and Imagination, של להקת הרוק המתקדם, The Alan Parsons Project, פותח במחווה אינסטרומנטלית לשיר. גרסת 1987 לאלבום כוללת הקראה של השיר מאת במאי הסרט הידוע, האזרח קיין, אורסון ולס. האלבום, A Secret Wish, של להקת הסינת'פופ הגרמנית, Propaganda, כולל את הרצועה "Dream Within a Dream" הכוללת את השיר מלווה בליווי מוזיקלי נרחב. האלבום, Birdland, של להקת הרוק הבריטית, היארדבירדס, כולל עיבוד מוזיקלי של השיר. מדיה וקבצים בנושא A Dream within a Dream בוויקישיתוף חלום בתוך חלום (אדגר אלן פו) תרגום השיר באתר המתרגמת לאה נאור. ניתוח של השיר (באנגלית) באתר GraAdeSaver. Edgar Allan Poe’s Writings in the Flag of Our Union באתר של The Edgar Allan Poe Society of Baltimore A Dream within a Dream באתר ויקיציטוט Dream within a Dream באתר מעריצים בריטי של הזמרת
טומאר

טומאר (פורטוגזית: Tomar) היא עיר במרכז פורטוגל שהתפרסמה בזכות מנזר מסדר הצלוב בטומאר (פורטוגזית: Convento de Cristo) שהוכרז ב-1983, על ידי אונסק"ו, כאתר מורשת עולמית. טומאר נמצאת במרכז פורטוגל, 116 קילומטרים צפונית לליסבון ו-172 קילומטרים דרומית לפורטו. בטומאר התקיים יישוב מאז התקופה הרומית. בשנת 1159, לאחר סילוק המוסלמים במהלך הרקונקיסטה של פורטוגל, ניתן האזור למסדר הטמפלרים. הם אלו שבשנת 1160 החלו בבניית המבצר והמנזר, כחלק מקו ההגנה כנגד התקפות המוסלמים. בהמשך הפכה טומאר למרכז הפורטוגלי של הטמפלרים. ב-1314, כאשר האפיפיור קלמנס החמישי חיסל את מסדר הטמפלרים, המסדר המשיך לפעול ולשגשג בפורטוגל תחת שם חדש מסדר הצלוב. אחד מראשי המסדר הבולטים ביותר היה אנריקה הספן, שעמד בראשו בין 1417 עד למותו ב-1460. אנריקה היה אחד מאלה שהניעו את המשלחות הפורטוגליות הראשונות בעידן התגליות. אנשי המסדר שבטומאר היו הממונים על המשלחות עד 1514. העושר שנצבר ממשלחות אלו איפשר את פיתוח העיר והתרחבותה. נראה שקהילה יהודית התקיימה בטומאר כבר בתחילת המאה ה-14. במחצית המאה ה-15, האסטרונום היהודי רבי אברהם בן שמואל זכות פעל תקופה מסוימת אצל אבירי מסדר הצלוב, בטירה של טומאר. בעקבות גירוש ספרד הגיעו יהודים רבים לטומאר והפכו למיעוט משמעותי בעיר. בהיותם בעלי מלאכה וסוחרים הם העשירו את העיר בתחומי פעילות חדשים. יש החושבים שתרומתם הייתה משמעותית להצלחת המסחר עם המושבות החדשות. אולם כבר ב-1497 שונתה המדיניות והיהודים אולצו להמיר את דתם. רבים מהם המשיכו לחיות בזהות כפולה כאנוסים, אחרים הצליחו לעזוב את פורטוגל. בית הכנסת בטומאר נבנה במחצית המאה ה-15, ומוקם בלב מה שהיה הרובע היהודי. בית הכנסת חדל לתפקד ב-1497. הבניין עבר גלגולים שונים, עד שבשנת 1921 הוכר כמונומנט לאומי. ב-1939 הבניין שופץ ושומר כמוזיאון. המצודה והמנזר של מסדר הצלוב ערך מורחב – מנזר הצלוב בטומאר בית הכנסת בטומאר הכולל את "מוזיאון אברהם זכות" אתר האינטרנט הרשמי של טומאר טומאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טומאר באתר בית התפוצות (באנגלית) אתר על אברהם זכות (באנגלית) בית מספר 73 ברחוב Dr. Joaquim Jaquinto
וילם קליין

וילם קליין (בהולנדית: Willem Klein;‏ 4 בדצמבר 1912 – 1 באוגוסט 1986), נודע גם בשמות "וים קליין", "פסקל" ו"וילי וורטל", היה מתמטיקאי יהודי הולנדי וגאון חישוב מפורסם. ב-27 באוגוסט 1976, הוא חישב את השורש ה-73 של מספר בן 500 ספרות בתוך 2 דקות ו-43 שניות. הישג זה תועד ונרשם בספר השיאים של גינס. וילם קליין נולד באמסטרדם, בנו של הנרי קליין ואמה כהן. קליין חווה ילדות קשה מאחר שאביו דחק בו להצטיין בלימודים ולהמשיך ללימודי רפואה (אביו היה רופא) אך הוא התנגד לרעיון. בנוסף ללחצים מצד אביו, אימו התאבדה בשנת 1929. בשנת 1932, קליין סיים את לימודיו התיכוניים, ועל אף רצונו העז ללמוד מתמטיקה הוא נכנע לרצון אביו ונרשם לפקולטה לרפואה של אוניברסיטת אמסטרדם. הוא סיים את התואר הראשון שלו בשנת 1935. שנתיים לאחר מכן אביו נפטר, הוא המשיך במסלול של לימודי הרפואה ועבר את החלק הראשון של קבלת הדוקטורט אך פרש לבסוף. הוא לא פרש באופן רשמי מלימודי הרפואה, אך הוא הפסיק לקרוא ספרות רפואית ולכן לא היה יכול להתקדם בלימודיו. בערך בשלב זה של חייו הוא גילה את ההומוסקסואליות שלו. ביבי סטוקביס, נוירולוג מאמסטרדם בחן את וים ואת אחיו הגדול ליאו כדי להבין את יכולות החישוב הנדירות שלהם. הוא תיאר את ליאו כגאון חישוב המסוגל לפתור ביתר קלות בעיות כתובות, ואת וים כאחד הנוטה לפתור יותר בעיות המושמעות לו. לאחר שגרמניה הנאצית פלשה להולנד במאי 1940, קליין החל לעבוד בבית חולים יהודי והמשיך את לימודי הרפואה שלו בשנת 1941. אולם, בשנת 1942 היה עליו להתחבא, שכן אחיו ליאו נתפס על ידי הגסטפו, נשלח למחנה ההשמדה סוביבור ושם נרצח. עם תום המלחמה הוא המשיך את לימודיו ובמקביל עבד בקרקסים בצרפת, בלגיה והולנד, בהם הופיע תחת שם הבמה "פסקל" והציג לקהל את גאונות החישוב שלו. הוא חי בצניעות והופיע בפני קהל עד לשנת 1952, אז נעשה שימוש משמעותי ביכולותיו. בשנת 1952 קליין נשכר על ידי "המרכז למתמטיקה" באמסטרדם כדי שיעבוד בתור "מחשבון אנושי". באותן שנים המחשבים הראשונים החלו להיווצר, כך שחישובים ארוכים יכלו להתבצע במהירות גבוהה יותר ובדיוק טוב יותר על ידי גאוני חישוב דוגמת קליין. בשנת 1954 נערך קונגרס בינלאומי למתמטיקאים באמסטרדם וקליין נכח בו. הקונגרס גרם לו לרצות להופיע שוב בפני קהל, הוא נדד בין מדינות עד שמרכז המחקר CERN שכר את שירותיו בשנת 1958. מאותה שנה הפסיק להופיע בקרקסים ובדרכים. בהתחלה הוא סייע רבות לפיזיקאים של CERN, אך עם ההאצה של יכולות המחשוב בשנות השישים הוא שימש כקמע של CERN והציג את יכולות החישוב שלו בפני מבקרים. ביאושו אמר ש"שווייץ היא מדינה יפה, אך חבל שגרים בה כל כך הרבה שווייצרים". CERN לעומתו הכירה בקליין כ"מחשב" הראשון שלה. בשנת 1975, נערכו באמסטרדם חגיגות לרגל יום השנה ה-700 להתיישבות בעיר, הדבר גרם לקליין להתגעגע לארץ מולדתו והוא התפטר מ-CERN בשנת 1976. הוא חזר להופיע בפני קהל ולבצע פעולות חישוב במהירות תחת שם במה חדש "וילי וורטל", אך בפועל הוא ביקש לשבור שיאי חישוב והחל להתאמן במרץ. ב-1 באוגוסט 1986, המנקה שלו מצאה אותו בדירתו באמסטרדם ללא רוח חיים, הוא נרצח באכזריות באמצעות סכין. אף שהמשטרה לכדה חשוד במקרה לאחר הרצח, לא נמצאו ראיות שהפלילו אותו והוא שוחרר, ובכך הרצח של וילם קליין לא פוענח עד היום.
סונה ברגסטרם

קרל סונה דטלוף ברגסטרם (בשוודית: Karl Sune Detlof Bergström‏; 10 בינואר 1916 – 15 באוגוסט 2004) היה ביוכימאי שוודי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1982. נולד בסטוקהולם, בירת שוודיה. הוא למד במכון קרולינסקה וסיים אותו בשנת 1944. בשנת 1965 נבחר כחבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים, וב-1983 נבחר לשמש כנשיאה. בשנת 1975 הוענק לברגסטרם ולבנט סמואלסון פרס על שם לואיזה גרוס הורוביץ מטעם אוניברסיטת קולומביה. ב-1977 זכה בפרס לסקר יחד עם סמואלסון וג'ון ר. ויין. בשנת 1982 זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, יחד עם סמואלסון וג'ון ר. ויין (אשר איתם גם זכה בפרס לסקר, ועם סמואלסון גם בפרס על שם לואיזה גרוס הורוביץ), על גילוייהם לגבי פרוסטגלנדינים. בשנת 1985 מונה לחבר האקדמיה האפיפיורית למדעים. נפטר ב-15 באוגוסט 2004. הותיר אחריו אישה (שנפטרה ב-2007) ושני ילדים, ביניהם, סוונטה פבו - גנטיקאי אבולוציוני שוודי, מן האבות המייסדים של תחום הפלאוגנטיקה, מוביל הפרויקט הבינלאומי למיפוי גנום האדם הניאנדרטלי, ושותף לגילויו של האדם הדניסובי. בנו זה אף הוא חתן פרס נובל לרפואה לשנת 2022. מדיה וקבצים בנושא סונה ברגסטרם בוויקישיתוף סונה ברגסטרם, באתר פרס נובל (באנגלית) סונה ברגסטרם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סונה ברגסטרם, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
נמל התעופה הבין-לאומי עביד אמאני קארומה

נמל התעופה הבין-לאומי עביד אמאני קארומה (באנגלית: Abeid Amani Karume International Airport) הוא נמל התעופה המרכזי בארכיפלג של זנזיבר אשר ממוקם באי אנגוג'ה. השדה נמצא במרחק של כ-5 קילומטרים דרומית לזנזיבר סיטי בירתה של זנזיבר, וממנו יוצאות טיסות למזרח אפריקה, אירופה והמזרח התיכון. בעבר נקרא השדה קיסאאוני וכן נמל התעופה הבין-לאומי זנזיבר. בשנת 2010 שונה השם על מנת לכבד את עביד אמאני קארומה, נשיאו הראשון של האי. טרמינל 1 פעיל לכלל הטיסות היוצאות מנמל התעופה. לאחרונה הוסף גגון המגן מפני מזג האוויר בכניסה לנמל התעופה בטרמינל זה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בנייתו של הטרמינל החלה בינואר 2011, על ידי חברה סינית בשם קבוצת בייג'ינג בנייה והנדסה. רחבת חנייה חדשה הוקמה בשטח של 100,000 מטר רבוע על מנת להחליף את הרחבה הנוכחית שגודלה 21,000 מטר רבוע. העלות המשוערת של הפרויקט עומדת על 70.4 מיליון דולר. כאשר יושלם יוכל הטרמינל לשרת כ-1.5 מיליון נוסעים בשנה. בעבר ציפו כי הטרמינל יחל את פעילותו ב-2014, אך הוא נחנך רק בספטמבר 2020. כיום משמש טרמינל 1 לטיסות פנים בעוד הטרמינל החדש משרת טיסות בינלאומיות. בשדה פעילות מספר חברות תעופה קטנות ליעדים בטנזניה, וכן יעדים קרובים מזרח אפריקה. בנוסף פועלות בשדה חברות תעופה מאירופה והמזרח התיכון, חברות אלו מפעילות על פי רוב טיסות בעונת התיירות. תאונה התרחשה בשדה כאשר כנפון של מטוס מסוג איירבוס A330 של חברת יורופליי ניזוק בצורה חמורה על ידי מטוס ATR 72 של חברת פרסיז'ן אייר. הזנב של מטוס ה-ATR פגע בכנף ימין של האיירבס. לא ברור אם המטוס הפוגע קיבל הוראות הסעה לא נכונות ומדוע נגרמה הפגיעה, אך הנושא נחקר על ידי רשות התעופה של זנזיבר. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי עביד אמאני קארומה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי עביד אמאני קארומה Masato Masato in Zanzibar, Tanzania: Zanzibar Airport's Terminal III Sets for Inauguration Today, allAfrica.com, ‏28 בספטמבר 2020 (באנגלית)
ימימה

יְמִימָה, היא דמות מקראית, בתו הבכורה של איוב, שמה מופיע אחת בתנ"ך, בספר איוב, פרק מ"ב, פסוק י"ד. שמה של בתו של איוב מופיע באפילוג לסיפורי ספר איוב. ימימה נולדה לאחר שה' השיב לאיוב את כל רכושו ומעמדו לאחר הניסיונות בהם ניסה אותו. מסופר כי לימימה היו עוד שבעה אחים אשר שמם אינו ידוע ושתי אחיות צעירות קציעה, וקרן הפוך. המקרא מציין את שמות הבנות שנולדו לאיוב ולא את שמות הבנים. עוד מוסיף המקרא ומציין כי ניתנה לאחיות ובכללן לימימה נחלה "בְּתוֹךְ אֲחֵיהֶם". חז"ל פרשו את שמה: ”ימימה (איוב, מ"ב, י"ד) -שדומה ליום.”. רש"י פירש את שמה: ”צחה ומלובנה כיום”. בשפה הערבית פירוש השם יונה. ובארמית: יממא. שמותיהן של בנות איוב ובכללן זה של ימימה, ניטלו מיסודות הטבע. ימימה מהחי- יונה. קציעה מהצומח, "שהיה ריחה נודף כקציעה (בבא בתרא ט"ז, ב') וקרן הפוך מן הדומם - סוג של צבע. המחזה איוב או העונה הבוערת מאת אהרן מגד הוצג בתיאטרון הבימה. את ימימה שיחקה לורה סהר. במחזה מייצגת דמותה של ימימה את קולו של המצפון, והיא זו שמסיימת את המחזה כשהיא קוראת: ”העונה הבוערת אבא, העונה הבוערת”. ספר איוב, פרק מ"ב, פסוק ט"ו בבא בתרא, ט"ז, ב' אברהם כהנא, איוב: מקרא מפורש, תל אביב, מקורות, 1968, ע"מ רכז בן עמי פיינגולד, השואה בדרמה העברית, תל אביב, ספריית הפועלים, עמ' 2012, עמ' 195-193.
האצטדיון העירוני עפולה

האצטדיון העירוני עפולה הוא אצטדיון כדורגל בעיר עפולה בפאתיה המערביים של שכונת עפולה עילית. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הליגה הלאומית (הליגה השנייה בישראל) הפועל עפולה ומכיל 3,000 מקומות ישיבה. האצטדיון נחנך בשנת 2009 עם יציע אחד בצדו המערבי בעל תכולה של כ-950 מקומות ישיבה. המשחק הראשון אי פעם באצטדיון היה תיקו 2:2 של הפועל עפולה מול מכבי כפר קרע במסגרת ליגה א' צפון. האצטדיון החליף את האצטדיון בשכונת וולפסון, שסבל במשך שנים מהצפות, בתור אצטדיונה הביתי של הקבוצה. בשנת 2013, בעקבות העלייה של הפועל עפולה לליגת הלאומית עבר האצטדיון שיפוץ במסגרתו שופץ מבנה היציע המערבי ונוספה בו עמדת תקשורת מוגבהת שכוללת חדרי צילום לטלוויזיה, חדרי תקשורת, חדרי בקרה ואינטרנט אלחוטי. כמו כן נוסף מעל היציע המערבי יציע מכובדים המכונה "המרפסת" הממוקם מתחת עמדת התקשורת ומכיל 20 צופים וכולל חדרי אירוח, וכן יציע עיתונאים נפרד. תאורת האצטדיון הקיימת הוחלפה לתאורה בעלת עוצמה המתאימה לסטנדרטים של צילום טלוויזיה בשעות הערב אך עיקר השיפוץ התמקד בהרחבת האצטדיון ביציע נוסף בצדו המזרחי בעל תכולה של כ-2,000 מקומות ישיבה. ממזרח לאצטדיון הוקם מגרש אימונים בעל דשא סינתטי המכיל יציע ל-500 צופים. האצטדיון שימש באופן זמני קבוצות כדורגל נוספות מאזור הצפון ביניהם עירוני טבריה, הפועל חדרה, הפועל אום אל-פחם והפועל איכסל. מדיה וקבצים בנושא האצטדיון העירוני עפולה בוויקישיתוף אורטל עמר, ‏צפו בתמונות: האצטדיון בעפולה יעבור שיפוץ נרחב, באתר ONE‏, 16 ביוני 2013
חורבת צבון

חורבת צבון (ח'רבת אם צבוני במקור) הוא אתר ארכאולוגי במורדות רמת כוכב הירדן שבדרום מזרח הגליל התחתון. החורבה שוכנת כקילומטר ממערב לקיבוץ נווה אור, ולמרגלות הגן הלאומי כוכב הירדן. גודל החורבה הוא כ-300 מטרים על 300 מטרים, ונמצאו בה חרסים, קברים ושרידי מבנים החל מהתקופה הישראלית. בשנת 1982 אותרה בסמוך לחורבה אבן מצבה יהודית עם הכיתוב העברי: ”ישועה.. בן אב.. נוח נפ”, שהוצע להשלימה: "ישועה בן אברהם נוח נפש", כנוסח מצבות אחרות שנתגלו באזור. באתר גם מספר אבני גזית, אבן מזוזה ושרידי פסיפס, שייתכן כי מקורם בבית כנסת שהתקיים במקום בתקופת התלמוד. אריאל: כתב עת לידיעת ארץ-ישראל - בתי-כנסת קדומים בגליל ובגולן, גיליון 52, מאי 1987, עמ' 77. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כבסה

כבסה (בערבית: كبسة) היא משפחה של מאכלים על בסיס בשר או עוף ואורז שמקורה בערב הסעודית, שם הכבסה נחשבת למאכל הלאומי. הכבסה נפוצה גם במדינות ערביות אחרות. במדינות המפרץ הפרסי ידוע המאכל גם בשם מכבוס (בערבית: مكبوس). שם המאכל נובע מהמילה كبس ( kabasa ) שמשמעותה ללחוץ או למעוך, המרמזת על טכניקת הכנת המתכון. את הכבסה מכינים בדרך כלל מאורז (בדרך כלל בסמטי), בשר, ירקות ותערובת תבלינים. ישנן וריאציות שונות לכבסה. התבלינים השונים בכבסה מעניקים את טעמה: מקובל להשתמש בפלפל שחור, ציפורן, הל, זעפרן, קינמון ועלים שונים. מוצר הליבה של הכבסה הוא בשר של פרה, עז, עוף וכדומה. לכבסה מקובל גם להוסיף שקדים, צנוברים, אגוזים וצימוקים. המאכל יכול להיות מוגש גם עם דאקוס (בערבית: دقّوس) שהוא רוטב עגבניות ביתי. את הבשר של הכבסה ניתן לבשל בדרכים שונות. שיטה פופולרית להכנת הבשר נקראת מנדי. זוהי טכניקה עתיקה שמקורה בתימן, ובה הבשר נצלה בחור בקרקע שמכוסה בזמן הבישול. דרך אחרת להכנת הכבסה היא מאת'בי שבה מבשלים את הבשר על גריל על אבנים שטוחות שמונחות מעל גחלים. שיטה שלישית, שנקראת מדע'ות כוללת בישול של הבשר בסיר לחץ. מדיה וקבצים בנושא כבסה בוויקישיתוף קולינריה מזרח תיכונית: כַּבּסַה كبسة, באתר מינרוה משמעות המילה כבסה כבסה באתר Taste Atlas ערך זה הוא קצרמר בנושא המזרח התיכון ובנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נהר שלום

האם התכוונתם ל... רבי שבתי ונטורה - מחבר הפירוש נהר שלום על שולחן ערוך אורח חיים רבי שלום שרעבי - מחבר ספר קבלה נודע בשם זה שמודפס בדפוסים רבים עם ספר עץ חיים ישיבת נהר שלום – ישיבת מקובלים בירושלים מיסודו של רבי מרדכי שרעבי, כיום בראשותו של רבי בניהו שמואלי
חורבת פקועית

חורבת פקועית הוא אתר ארכאולוגי על רכס הרי הגלבוע, ברום של כ-330 מטרים מעל פני הים, בסמוך להר ברקן. החורבה שוכנת בצמוד לגדר ההפרדה, כקילומטר וחצי מצפון לכפר פקועה, ממנו נגזר שמה. באתר נתגלו ממצאים מתקופת הברזל, הכוללים קיר ביצורים. נמצא כי האתר, שננטש עם השנים, יושב מחדש במהלך התקופה הרומית, והיה ליישוב חקלאי שהתקיים עד ימי הביניים. בשטח החורבה אותרו שרידי מבנה ציבורי גדול, ובו אבני גזית, חוליות עמודים ואבני מזוזה, האופייניים לבתי כנסת מתקופת התלמוד שנתגלו באזור. אריאל: כתב עת לידיעת ארץ-ישראל: בתי-כנסת בגליל ובגולן, גיליון 52, מאי 1987, עמ' 87. חורבת פקועית באתר רשות העתיקות חורבת פקועית באתר 'עמוד ענן'
אאוליס מונס

אֵאוֹלִיס מוֹנְס (בלטינית: Aeolis Mons), המכונה גם הַר שַׁארְפּ (באנגלית: Mount Sharp) על שם רוברט פיליפ שארפ, הוא הר ברביע אאוליס שעל פני המאדים. ההר מהווה את הפסגה המרכזית במכתש גייל, וגובהו כ־5.5 ק"מ מעל פני העמק שבמרכזו הוא נמצא. ב־6 באוגוסט 2012 הגיע הרובר "קיוריוסיטי" של מארס סיינס לברטורי אל האזור במטרה לחקור את ההר, וב־11 בספטמבר 2014 החל לחקור את מורדות ההר. ב־5 בנובמבר 2016 (לאחר שקיוריוסיטי הייתה על פני המאדים 1,552 ימים) נסע הרובר מרחק של 11.7 ק"מ על מורדות ההר. הר אאוליס במפות גוגל מידע על אאוליס מונס הודעת נאס"א על נחיתת הרובר בסמוך להר.
חורבת בליה

חורבת בליה (בערבית: ח'רבת אלמיבליה) הוא אתר ארכאולוגי בגליל המערבי, השוכן בין היישובים תובל ופלך, ברום של כ-490 מטרים מעל פני הים. האתר תועד במהלך המאה ה-19 בידי החוקר הצרפתי ויקטור גרן ובידי חוקרי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, ועד לשלהי התקופה העות'מאנית ישבו בו דרוזים. בחורבה שרידי בית בד, מתקני תעשייה חקלאית ובורות מים גדולים, בעיקר מהתקופות הרומית והביזנטית. האתר נזכר כ-Meblie בתעודה צלבנית משנת 1220. בסמוך לאתר מערת קבורה, בה נתגלתה חריטה של מנורת שבעת הקנים. אריאל: כתב עת לידיעת ארץ-ישראל - בתי-כנסת בגליל ובגולן, גיליון 52, מאי 1987, עמ' 131 אורי ערד ואורי רמון, סקר דרום הגליל המערבי, באתר מכון דשא סקר דרום הגליל המערבי, עמוד 61 סקר דרום הגליל המערבי, עמודים 54, 61 סקר דרום הגליל המערבי, עמוד 66