laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלטער בחור

אלטער בחור (מיידיש: אלטער בחור (נהגה: אַלטֶר בּוֹחֶר), או עלטערער בוחר; בתרגום מילולי "בחור מבוגר") הוא כינוי בציבור החרדי האשכנזי לבחור ישיבה שנשאר רווק בגיל מבוגר יחסית. לקבוצה המבוגרת בישיבה קוראים אלטער'ס. בציבור החרדי מקובל שהנערים לומדים בישיבה מגיל בר המצווה ועד החתונה, גיל הנישואים נמוך ביחס לאוכלוסייה הכללית, בציבור החסידי גיל הנישואים המקובל נע בין הגילאים 18 ל-21 בהתבססות בין היתר לדברי המשנה ”בֶּן שְׁמוֹנֶה עֶשְׂרֵה לַחֻפָּה”, ובציבור הליטאי והספרדי ובחסידות חב"ד נע בין הגילים 21-24. השוני בין הציבור החסידי לליטאי בעניין זה נובע מהבדלים בגישה האידאולוגית; בישיבות חסידיות הנישואים מוקדמים יותר כדי ללמוד תורה בטהרה ללא מחשבות אסורות, וע"פ דברי הגמרא ”עד גיל עשרים שנה יושב הקב"ה ומצפה לאדם מתי ישא אשה, כיוון שהגיע לגיל עשרים ולא נשא, אומר: תיפח עצמותיו”. ואילו בישיבות ליטאיות גיל הנישואים מאוחר קצת יותר במטרה להספיק ולקיים כמה שיותר את מצוות תלמוד התורה לפני הנישואים המטילים על האדם עול פרנסה, וכפי דברי השולחן ערוך ”ומיהו אם עוסק בתורה וטרח בה ומתיירא לישא אשה כדי שלא יטרח במזונו ויתבטל מן התורה מותר להתאחר”. הסיבות לעיכוב נישואים אצל תלמידי ישיבה מעבר לגילאים המקובלים נובעות ממספר תופעות חברתיות שחלקן ייחודיות לציבור החרדי. לדוגמה, מקובל בציבור החרדי להמתין עד שאחיו הגדולים של הבחור יתארסו לפני תחילת תהליך השידוך, לבחור בעל בעיה רפואית תוצע בדרך כלל בת זוג עם בעיה רפואית מקבילה, ובחור הנחשב לשבבניק יתקשה למצוא בת זוג ממשפחה מכובדת, מה שאומר שעד שימצאו את השידוך התואם להם עלול להימשך זמן מה, מחמת מעגלי השידוכים הפנימיים בציבור החרדי המצומצמים יחסית. היחס לו זוכים הבחורים המבוגרים משתנה ולא אחיד. לעיתים מתחשבים בהם באופן מיוחד, נותנים להם מעמד ואף רוחשים להם כבוד, מחמת גילם המבוגר יחסית ובפרט כאשר מדובר בכאלו שהספיקו ללמוד חלקים רבים בתורה, בתלמוד ובפוסקים ונחשבים לתלמידי חכמים באותה ישיבה. אך בדרך כלל ככל שהם מתבגרים ועדיין לא נישאים, ישנם רינונים אחריהם, מפקפקים בשמם ומעמדם ומאידך מרחמים עליהם, שכן מדובר בבחורים שלא מוצאים את ה'בַּאשֶערְט'. בנוסף, הימצאות "אלטער'ס" - בחורים מבוגרים - בישיבה משמשת כאיום סמוי לבחורים המתמהמהים בבחירת שידוך. מסיבות אלו יעדיף לפעמים האלטער בחור לעזוב את הישיבה ואת מעמדו בה לטובת ישיבה אחרת בה יש יותר בחורים בני גילו. כתוצאה מכך בדרך כלל ככל שהישיבה יותר קטנה, כך יהיו בה פחות בחורים מבוגרים גם באופן יחסי. הישיבה העיקרית אליה פונים הבחורים המבוגרים היא ישיבת מיר, בה מתקבלים רק בחורים מגיל 20 ומעלה ("קיבוץ"). פנויים פנויות רווקה זקנה נטע סלע, משודכים: כך עובדת תעשיית השידוכים במגזר החרדי, באתר nrg‏, 11 באוגוסט 2010 החרדים - תפרוסת גאוגרפית, ומאפיינים דמוגרפיים, חברתיים וכלכליים של האוכלוסייה החרדית בישראל, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, יולי 2004 משנה, מסכת אבות, פרק ה', משנה כ"א תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף כ"ט, עמוד ב'. בעקבות כך השתרש מנהג בישיבות הליטאיות, בו בלילה בו מגיעים לגיל 20 ערים ועוסקים בלימוד התורה כל הלילה. לבטא שהסיבה לעיכוב הנישואין היא הרצון לעמול בתורה ברוגע. אבן העזר סי' א סעי' ג ר' רוז, חנן אלפר, תמר אלמוג, ‏הישיבה הגדולה בחינוך החרדי, בארכיון האינטרנט של אתר "אנשים ישראל", 31 במרץ 2008
האיגוד הישראלי למתמטיקה

האיגוד הישראלי למתמטיקה הוא האגודה המקצועית של המתמטיקאים בישראל, וחברים בו מרבית המתמטיקאים החוקרים במדינה. מטרת האיגוד היא עידוד המחקר המתמטי וההשכלה המתמטית האקדמית. האיגוד מטפח קשרים מקצועיים בין־לאומיים עם אגודים מקצועיים ברחבי העולם; הוא חבר מוסדי באגודה האירופית למתמטיקה (EMS), חבר במועצה הבין־לאומית למתמטיקה יישומית ותעשייתית (ICIAM) (החל משנת 2004) ויש לו הסכמי חברות הדדיים עם האגודה האמריקאית למתמטיקה (AMS) ועם החברה למתמטיקה תעשייתית ושימושית (SIAM). בנוסף האיגוד מייצג את מדינת ישראל באיחוד המתמטי הבינלאומי (IMU). האיגוד הישראלי למתמטיקה נוסד ב־1996 כעמותה, המחליפה את "האיגוד למתמטיקה בישראל" (שנוסד ב־2.3.1953). הנהלת האיגוד מתחלפת כל שנתיים ונמצאת בשנים 2022–2021 באוניברסיטת בן-גוריון בנגב שבבאר שבע. בראש האיגוד עומדים נשיא, מזכיר וגזבר. הנשיא הנבחר של האיגוד הוא פרופ' מנחם קוג'מן מהמחלקה למתמטיקה, הפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. האיגוד מקיים כנס שנתי, פעילויות נוער ומעניק פרסים על הישגים שונים בתחומי המתמטיקה. הפרסים המוענקים הם: פרס ארדש פרס לויצקי פרס נסיהו פרס אברבנאל יקר קנאי (1981–1982) שמואל קנטורוביץ (1983–1984) רפאל ארצי (1985–1986) משה ירדן (1987–1988) צבי ציגלר (1989–1990) ישראל אומן (1991–1992) מרים כהן (1993–1994) סטיבן גלברט (1995–1996) לורנס זלצמן (1997–1998) ג'וזף זקס (1999–2000) ויטלי מילמן (2001–2002} אלן פינקוס (2004–2003) סרג'יו הרט (2006–2005) מייקל לין (2008–2007) הארי דים (2009–2010) אליעזר רואן (2012–2011) אלק וינשטיין (2013–2014) ויטלי מילמן (2015–2016) אלכסנדר לובוצקי (2020–2016) מנחם קוג'מן (2022–2021) גדעון שכטמן (2023-2024) אתר האינטרנט הרשמי של האיגוד הישראלי למתמטיקה EMS, Corporate Members, euro-math-soc.eu, Israel Mathematical Union. ICIAM, Membership, Associated members, iciam.org, Israel Mathematical Union. AMS, Membership, ams.org, AMS Member Directory. IMU, Member Countries, mathunion.org, Mathematical Society.
כתב אופציה

כתב אופציה (באנגלית: Warrant) הוא סוג של נייר ערך המיר. הוא מהווה אופציית Call[דרושה הבהרה] למניות, המונפקת בידי חברות ותאגידים דומים. ההבדל העיקרי בין כתב אופציה ואופציה "רגילה" הוא שאופציה רגילה היא זכות קניה/מכירה שאינה מתבצעת מול החברה עצמה, אלא בין הסוחרים באופציה. האופציה הרגילה מונפקת (נכתבת) על ידי הבורסה או גוף פיננסי אחר; החברה אינה צד לעניין. לעומת זאת, כתב אופציה מונפק על ידי החברה. בעת מימוש כתב האופציה, תוספת המימוש מועברת לקופת החברה ומניה חדשה מונפקת תמורתה. קיימים דגמים שונים של כתבי אופציה, בהם כאלו הנסחרים בבורסה וכאלו שאינם. כאשר חברה מעניקה אופציות לעובדים, מדובר בכתבי אופציה. הקצאת כתבי אופציה נהוגה בעת הנפקה של מניות או אג"ח כאשר בחבילה שהמשקיע רוכש נכללות גם אופציות. פעולה כזו מכונה "ממתיק" (sweetener), מאחר שהמשקיע מקבל הטבה כלכלית נוספת לצד נייר הערך העיקרי (ההטבה לא ניתנת בחינם – המשקיע משלם מחיר מעט יותר גבוה או מסכים לריבית נמוכה יותר). אם כתב אופציה מיועד להיסחר בבורסה או להיות מוחזק בידי הציבור בדרך אחרת, נדרש להנפקה תשקיף. כתב האופציה מייצג חוזה שהצדדים לו הם מחזיק כתב האופציה והחברה. הזכות הגלומה בכתב האופציה היא להמרתו במניות שהחברה תקצה במחיר המימוש, שהוא המחיר שבעל האופציה נדרש לשלם במועד המימוש, עבור כל מניה הנובעת ממימוש האופציה. האופציה נמנית עם מצבת ניירות הערך של החברה המנפיקה. התשלום שהחברה קיבלה תמורת האופציה נרשם תחת ההון העצמי של החברה. כתבי אופציה מונפקים בכמות מוגבלת (סדרה). לא ניתן לכתוב אופציה מסוג זה. כתבי אופציה אינם נסחרים בשוק אופציות נפרד אלא יחד עם המניות. בישראל, משך חיי כתב אופציה רשום למסחר הוא עד ארבע שנים. לעומת זאת, משך חיי אופציה "רגילה" הוא בדרך כלל מספר חודשים. למרבית כתבי האופציה יש מועד ראשון ומועד אחרון למימוש. בטווח התאריכים שבין שני אלו, ניתן להמיר את כתב האופציה לנכס הבסיס. נהוג לקבוע שלאחר המועד האחרון, כתב האופציה יפוג ולא יקנה עוד זכויות כלשהן. לכן, בניגוד למניה או לאג"ח, כתב אופציה מצריך "עמידה על המשמר" מצד המחזיק בו ומתן הוראה למימוש במועד המתאים. מבחינה מתמטית, כתב האופציה מתנהג על פי המודלים של אופציה רגילה. ניירות ערך המירים באתר הבורסה לניירות ערך. איך לקרוא כתב אופציה סע' 3.ח. לפרק י"א להנחיות על פי החלק השני לתקנון הבורסה.
גשר בסאנו דל גרפה

גשר בסאנו דל גרפה הוא גשר על נהר ברנטה בעיר בסאנו דל גראפה בצפון איטליה, שנבנה בתחילה ב-1570. הגשר משמש סמלה של העיר. הגשר נהרס פעמים רבות והוקם מחדש. כיום חוצה את הנהר גשר זהה לגשר המקורי, אך כלונסאות העץ שהיו במקור הוחלפו במוטות ברזל. הגשר תוכנן במקורו על ידי האדריכל האיטלקי אנדראה פלדיו. היה זה גשר עץ שהוקם בין השנים 1570-1567. הגשר מתואר בספרו של פלדיו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". הנהר ברנטה זורם מהרי האלפים דרומה אל עבר מישור חבל ונטו. פלאדיו הקים גשר מקורה הניצב על אומנות עץ מורכבות. הגשר ניצב עד לשנת 1748 עת נהרס בשיטפון עז, ונבנה מחדש על פי תוכניתו של פלדיו על ידי ברתולומאו פראקינו (Bartholomeo Ferracino). בשנת 1813 נשרף הגשר על ידי המשנה למלך ונבנה מחדש בשנת 1821. בזמן מלחמת העולם הראשונה חצו החיילים של הגנרל האיטלקי לואיג'י קאדורנה את הגשר בדרכם לקרבות, ונולד כינויו "גשר אלפיני" פעם אחרונה נהרס הגשר בשנת 1945, על ידי חיילי הצבא הגרמני הנסוג במלחמת העולם השנייה. בשנת 1947 הגשר נבנה מחדש. החיילים האלפינים של הצבא האיטלקי העריצו את הגשר. ולאחר שהוא נהרס הם אספו כסף כדי לבנותו מחדש. ב-4 בנובמבר 1966 הגשר נפגע על ידי שיטפון עז ושוקם. על הגשר נמצאת כיום החנות לממכר הגראפה של מזקקת נרדיני. אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים אודות האדריכלות, ונציה 1570, תרגם לעברית בצירוף מבוא, הערות ומפתחות רוני רייך. הוצאת זמורה-ביתן-דביר, תל אביב, תש"ס 1999, עמ' 196-195. B. Boucher, Andrea Palladio, Abbeville Press, New York, 1998, pp. 180, 187-189. מדיה וקבצים בנושא גשר בסאנו דל גרפה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפקט הדומינו

אפקט הדומינו פירושו ששינוי מסוים, קטן בפני עצמו, יכול להשפיע על סביבתו הקרובה ולהביא את השינוי גם אליה, וזו תשפיע על סביבתה שלה וכך הלאה. ממושג זה מסתעפת תאוריית הדומינו שרווחה במדיניות של המעצמות במהלך המלחמה הקרה. מנהיגיהן טענו שנפילת מדינה אחת הנתונה להשפעתן תפיל מדינות נוספות. התחזית התממשה בשלבים שקדמו להתפרקות ברית המועצות. האפקט נקרא על שם התהליך המתרחש בשורה ארוכה של אבני דומינו העומדות בטור, שם אם נופלת אחת מהן, כל אחת מהבאות אחריה נופלות בתגובת שרשרת, עד שלבסוף מתמוטט הטור כולו. אפקט הפרפר אינדוקציה מתמטית אפקט כדור השלג מדיה וקבצים בנושא אפקט הדומינו בוויקישיתוף
ארי נאמן

ארי נאמן (באנגלית Ari Ne'eman; נולד ב-10 בדצמבר 1987) הוא פעיל זכויות אוטיסטים יהודי-אמריקני, אשר ייסד את רשת הייצוג העצמי האוטיסטית. נאמן הוא האוטיסט הראשון המכהן במועצה האמריקאית לנכויות. נאמן, בן להורים ישראלים, מאמין שהאוטיזם הוא חלק טבעי מהמגוון האנושי, ולא מחלה שיש לרפאה. הוא מתנגד לאופן השלילי שבו מוצגים אוטיסטים באמצעי התקשורת ומקדם את זכויות האזרח של האוטיסטים. נאמן מאמין שעל החברה להתמקד בתמיכה באוטיסטים, במקום לנסות לחפש ריפוי. בנוסף לכהונותיו ברשת הייצוג העצמי האוטיסטית ובמועצה האמריקאית לנכויות, הוא מכהן גם בוועדה הבינמשרדית לאוטיזם ובארגון בינלאומי לייצוג נכים. אתר האינטרנט הרשמי של ארי נאמן גלי וינרב, ‏"הפרדה היא לא שוויון זכויות, ואת זה יהודים יודעים היטב", באתר גלובס, 17 במרץ 2012 - ריאיון עם נאמן באתר "גלובס" כן, אני יכול(הקישור אינו פעיל) - ריאיון עם נאמן במוסף "סופשבוע" של עיתון מעריב האוטיסט הראשון המייעץ לנשיא ארצות הברית - ריאיון עם נאמן באתר Wired (אנגלית) ארי נאמן והאוטיזם - באתר ניוזוויק (אנגלית) ארי נאמן - שאיפות לא נורמליות - באתר אוניברסיטת מרילנד (אנגלית) הגל החדש של פעילי הזכויות האוטיסטים - באתר מגזין ניו יורק (אנגלית) ארי נאמן - מגוון נוירולוגי באוניברסיטאות - באתר חדשות העולם (אנגלית)
הפוטבול ליג הראשונה

הפוטבול ליג האנגלית הראשונה (באנגלית: English Football League One, מכונה גם ליגה אחת של EFL או של סקיי בט, על שם הספונסרית של הליגה) היא ליגת הכדורגל השלישית בחשיבותה באנגליה, אחת מתחת לליגת המשנה – הצ'מפיונשיפ. זוהי הליגה השנייה בטיבה בפוטבול ליג. הליגה כוללת 24 קבוצות, כאשר בסיום העונה יורדות ארבע מהן לליגה האנגלית השנייה, ושלוש עולות לצ'מפיונשיפ. שתי הקבוצות המסיימות ראשונות עולות באופן אוטומטי, וזהותה של העולה השלישית נקבעת בתום משחקי הפלייאוף בין מקומות 3–6. אתר האינטרנט הרשמי של הפוטבול ליג הראשונה הפוטבול ליג הראשונה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
חארמאנלי

חארמאנלי (בבולגרית: Харманли) היא עיר בדרום בולגריה, השלישית בגודלה במחוז חאסקובו ושוכנת 228 קילומטרים דרומית מזרחית מהבירה סופיה ו-27 קילומטרים מבירת המחוז חאסקובו. היישוב מתועד לראשונה ב-1510 בהקשר בנייתו של חאן על גדות נהר חארמאנלי. החאן שניצב על אם הדרך בין בלגרד לאיסטנבול קיבל בהדרגה גם חשיבות צבאית ובוצר על ידי העות'מאנים. בהדרגה החל להתפתח ישוב מסביב לחאן. ב-1585 נבנה גשר מעל הנהר חארמאנלי שנועד להקל על התעברוה אל החאן והיישוב. ב-1835, תקופת התחייה הלאומית הבולגרית נבנתה ביישוב כנסיית אנסטסיה הקדושה, שהפכה לאחד מסמליו. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית, אך בהמשך נכלל בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה, באופן חד צדדי על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית לנסיכות בולגריה ומאז נכללת חארמאנלי בשטח בולגריה. בין 1985 ל-1998 חל גידול מתון בכמות האוכלוסין, בשיעור של 1.8 אחוזים. בעשור הראשון של המאה ה-21 חל קיטון בכמות האוכלוסין בשיעור של 7.33 אחוזים, שרובו נובע בשל הגירת עבודה מהאזור, אך גם בשל שיעור תמותה הגדול משיעור הילודה. 49.4 אחוזים מהאוכלוסייה הם גברים ו-50.6 אחוזים הן נשים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי 85.68 אחוזים הם בולגרים, 7.42 אחוזים ממוצא טורקי ו-6.44 אחוזים הם צוענים. בשטח הרשות המקומית קיימים שטחים חקלאיים ובהם מגדלים בעיקר דגנים וירקות. מרבית התוצר המקומי הגולמי מגיע מתעשייה קלה, בעיקר עיבוד מזון, טקסטיל וטבק. העיר סמוכה לנתיבם של שני כבישים מהירים. האחד הכביש המהיר סופיה – פלובדיב – איסטנבול, והשני הכביש הפנים בולגרי בין רוסה לחאסקובו. בסמוך לעיר עובר עורק מספר 4 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים ובעתיד אמור לעבור בסמיכות אליה עורק מספר 9. מדיה וקבצים בנושא העיר חארמאנלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חארמאנלי תקציר ההיסטוריה של חארמאנלי, באתר bulgaria.domino (באנגלית).
בראונמילריט

בראונמילריט הוא מינרל אוקסידי נדיר המכיל סידן, אלומיניום וברזל. התגלה תחילה כתוצר מלאכותי בתהליך ייצור צמנט פורטלנד, ואחר כך התגלה גם בטבע, בין השאר בישראל. נוסחת המבנה הכימי של הבראונמילריט היא Ca2(Al,Fe3+)2O5. הבראונמילריט מתגבש במערכת האורתורומבית, חבורת סימטריות נקודתית אורתורומבית דיפירמידלית   m m 2 {\displaystyle \ mm2} וחבורת סימטריות מרחבית Ibm2. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=5.584‏, b=14.60Å‏ ו-c=5.374Å. הגבישים מיקרוסקופיים. צורתם לוחיות עד μm‏60, וכמו כן במקבצים. הקשיות של המינרל טרם נקבעה, ומשקלו הסגולי הממוצע 3.76 גרם לסמ"ק. אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הבראונמילריט הם: nα=1.96‏, nβ=2.01‏ ו-nγ=2.04.‏ גבישי הבראונמילריט שקופים למחצה, צבעם חום אדמדם. הבראונמילריט ניחן בפלאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו). הגוון של המינרל משתי זוויות (X ו-Y) הוא צהוב-חום וחום כהה מהזווית השלישית (Z) הבראונמילריט זוהה כמרכיב ברזל מרכזי בצמנט פורטלנד על ידי הגאולוג השוודי אלפרד טורנבוהם (Alfred Elis Törnebohm‏; 1911-1838) ב-1897, והוא כינה אותו צליט. מבנה הצליט זוהה ב-1928, וב-1932 זכתה ד"ר לורין תומאס בראונמילר (Lorrin Thomas Brownmiller‏; 1988-1902), הכימאית הראשית של חברת אלפא פורטלנד צמנט (Alpha Portland Cement Company) שמושבה באיסטון (Easton) בפנסילבניה שבארצות הברית, אחת ממזהי המבנה, שהמינרל יקרא על שמה. ב-1964 התגלה המינרל גם בטבע, ומאז הוא מוכר כמינרל טבעי על ידי האגודה הבינלאומית למינרלוגיה. המינרל נוצר בהתמרת מגע בחום גבוה בין סלעים קרבונטיים (דוגמת סלעי גיר) למאגמה (למשל במאיין שבגרמניה). בכמה מקומות קרובים במזרח התיכון נוצר הבראונמילריט מבעירה של חומר ביטומני שבו היה ספוג סלע המשקע הקרבונטי חרסיתי. נכון ל-2011 נמצא בראונמילריט שנוצר באופן טבעי על פני כדור הארץ בארבעה מקומות בעולם. בשלושה מהם: מחצבת הבזלת בקלך (Klöch) בשטיריה שבאוסטריה; במחדר שיאנגשאן שבמחוז האוטונומי שינג'יאנג שבצפון מערב סין; ובכמה מקומות בגרמניה, בעיקר בהר הגעש בלרברג (Bellerberg) סמוך לעיירה מאיין (Mayen) בהרי האייפל שבמדינת ריינלנד-פפאלץ (המקום בו נתגלה המינרל באופן טבעי לראשונה) נוצר המינרל בהתמרת מגע. ברביעי, תצורת חתרורים בבקעת חתרורים מזרחית לערד ובדרך מעלה אדומים, הוא נוצר מבעירה של חומר ביטומני שבו היה ספוג סלע המשקע. A. A. Colville and S. Geller, 1971, The crystal structure of brownmillerite, Acta Cryst. (1971). B27, 2311-2315 Gross, S., 1977. The mineralogy of the Hatrurim formation. Israel. Geol. Surv. Isr. Bull. 70, 80 p. (המאמר של שולמית גרוס על תצורת חתרורים) מדיה וקבצים בנושא בראונמילריט בוויקישיתוף Brownmillerite באתר WebMineral Brownmillerite באתר Mindat פרויקט rruff פרויקט rruff אתר Mindat השם עדיין מקובל בתעשייה אם כי השם המקובל יותר הוא קלציום אלומינופריט.
חיים טל

חיים טל (נולד ב-1950) הוא פרופסור לפריודונטיה, מומחה למחלות חניכיים ורפואת הפה, מכהן כפרופסור מן המניין וראש המחלקה לפריודונטיה והשתלות דנטליות באוניברסיטת תל אביב מאז 1985, ומופקד הקתדרה להשתלות דנטליות על שם ד"ר ג'רלד ניזניק מאז 1992. במהלך תקופה זאת כיהן 10 שנים כראש בית הספר לרפואת שיניים. טל נולד ברמת גן, שרת בצה"ל בחטיבת גולני, ובהמשך כמדריך בקורס קצינים. סיים לימודיו בפקולטה לרפואת שיניים באוניברסיטה העברית בירושלים. התמחה בפריודונטיה (רפואת חניכיים) ורפואת הפה, והשלים למודי דוקטורט באנתרופולוגיה פיזיקלית באוניברסיטת וויטס-יוהנסבורג. שימש פרופסור חבר בפריודונטיה באוניברסיטת ניו יורק, נושא במינויים פרופסור אורח מטעם אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת פנסילבניה ואוניברסיטת טורונטו. זכה בפרס ג’ונסון אנד ג’ונסון למחקר מטעם ה-IADR - הארגון העולמי למחקר דנטלי ונושא בתארים עמית כבוד של האקדמיה האמריקאית לרפואת הפה, דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קרול-דווילה, בוקרשט, ויקיר ההסתדרות לרפואת שיניים בישראל. באוניברסיטת ניו יורק התמחה במחקר בחיות מעבדה, ועם הצטרפותו לאוניברסיטת תל אביב (1985) הוביל מחקרים יישומיים לפיתוח אביזרים רפואיים, ובפרט בתחום הרגנרציה הפריודונטלית (שיקום מנגנוני התמיכה של השן). מוכר בעיקר בזכות מחקריו בתחומי הריפוי הפריודונטלי, פיתוח חסמי קולגן חדשניים לרגנרציה פריודונטלית, קריוכירורגיה ואנתרופולוגיה פיזיקלית. הרצה בנושאים אלה בישראל וברחבי העולם, ופרסם למעלה מ-140 מאמרים מדעיים בעיתונות בינלאומית מובילה. בשנת 2012 ראה אור ספר שערך, "Bone Regeneration". הספר שהופץ עד כה בלמעלה מ-49,000 עותקים עוסק באספקטים שונים של רגנרציה גרמית בתחומי הרפואה ורפואת שיניים, ובכתיבתו נטלו חלק חוקרים וקלינאים מישראל ומהעולם. שימש מדען קליני ראשי בחברת טקטייל טכנולוגיות ישראל, מפתחת מערכות מחשוב להנחיית שתלים, ושימש יועץ לחברות בינלאומית בתחום הרגנרציה. בשנת 2003 הגיש תביעה משפטית נגד שותפיו לפיתוח הקולגן הרפואי שמוסחר על ידי חברת קולבר לייף סיינס בע"מ. תביעתו של טל, שטען לנישולו מזכויותיו בפיתוח חדשני של קולגן רפואי, יושבה בהסדר פשרה. חיים טל נשוי למשוררת הדסה טל, ואב לשתי בנות. מדיה וקבצים בנושא חיים טל בוויקישיתוף לימור שריר, פרופ חיים טל: ראיון, באתר e-mago,‏ 11 במאי 2010 גלי וינרב, ‏"החברה נכנסה למצב שנראה בלתי פתיר; התחננתי אז לנושים כמו שלא התחננתי בחיים", באתר גלובס, 11 באוקטובר 2006
מרגרט אדלר

מרגרט "גרטה" אדלר (בגרמנית: Margarete "Grete" Adler;‏ 13 בפברואר 1896 – 10 באפריל 1990) הייתה שחיינית וקופצת למים יהודייה-אוסטרית. בעלת מדליית ארד אולימפית. אדלר נולדה בווינה. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכתה אדלר במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, יחד עם קלרה מילך, יוזפינה שטיקר וברטה זאריק בתוצאה של 6:17.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 5:52.8 דקות וגרמניה (6:04.6 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:34.4 דקות. באולימפיאדת פריז (1924) השתתפה אדלר בתחרויות הקפיצה למים וסיימה במקום שמיני ממקפצות 5 ו-10 מטר. במשחה ל-100 מטר חופשי (1915, 1921–1924) במשחה ל-300 מטר חופשי (1915–1916, 1918, 1921) במשחה ל-400 מטר חופשי (1922–1924) קפיצה למים (1915) מרגרט אדלר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מרגרט אדלר, באתר olympedia.org מרגרט אדלר(הקישור אינו פעיל), באתר Sports123 (באנגלית) מרגרט אדלר(הקישור אינו פעיל), באתר Revolvy (באנגלית)
רעמסס התשיעי

רעמסס התשיעי היה מלך מצרים, מלך במאה ה-12 לפנה"ס כנראה בין השנים 1129-1111 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה המצרית הנמוכה, או בין השנים 1142-1123 לפנה"ס על פי הגבוהה. מלך אחרי רעמסס השמיני. היה כנראה נכדו של נכדו של רעמסס השלישי מבנו מנתוחרחופשפ (Mentuherkhepeshef). רעמסס התשיעי היה הפרעה השמיני מהשושלת ה-20. בתקופתו חזרה היציבות לממלכה לאחר תקופה ארוכה של דעיכה, שהחלה בפלישתם של גויי הים למצרים ולארץ ישראל. הוא ערך מסעות לאסיה ונוביה וחידש דרכי מסחר עתיקות. במצרים הוא הוסיף לבנות במקדש כרנך ובהליופוליס. בעקבות התגברות שוד הקברים בתקופתו, הוא דאג להעביר מומיות לקבורה מחודשת בדיר אל-בחרי, שם הם נחשפו מחדש במאה ה-19. המומיה שלו נקברה בעמק המלכים בקבר KV6, והועברה לדיר אל-בחרי בתקופת השושלת ה-21 על ידי פינודג'ם השני. בנו מנתוחרחופשפ לא זכה לרשת אותו ונקבר בקבר KV19. לאחר מותו עלה למלכות רעמסס העשירי, שלא ברור אם הייתה קרבת דם ביניהם. מדיה וקבצים בנושא רעמסס התשיעי בוויקישיתוף רעמסס התשיעי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רעמסס התשיעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לואי השני, רוזן פלנדריה

לואי השני, רוזן פלנדריה (Ludwig II) שנודע בשם לואי לה מאל (Ludwig la Male; ‏25 באוקטובר 1330 - 30 בינואר 1384) היה בנם של לואי הראשון, רוזן פלנדריה ושל מרגריט הראשונה מבורגונדיה. אחרי שנפצע בקרב קרסי (26 באוגוסט 1346) שבו נהרג אביו, הוא ירש את רוזנות פלנדריה ואת אלה של נבר ושל רתל, ושימש כאביר בצבאו של פיליפ השישי, מלך צרפת. בנובמבר של אותה שנה שב לפלנדריה, הופיע בפני נתיניו הפלמים וניסה להרחיקם מהשפעת אנגליה, אך ללא הצלחה. אדוארד השלישי, מלך אנגליה היה כבר בשערי העיר קאלה ומאה אלף פלמים התקדמו אל עבר העיר קאסל, ובזזו והחריבו את ערי הגבול של צרפת. הפלמים אנשי העיר גנט שעסקו בטקסטיל והיו תלויים בצמר אנגלי, דרשו מלואי לה מאל לשאת לאישה את בתו של אדוארד השלישי, ומשסירב לעשות כן הם כלאו אותו. באביב 1347 הוא נמלט לחצר המלכות הצרפתי ואחרי כן לבראבנט, שם נשא לאישה את מרגריט, בתו של ז'אן השלישי, דוכס בראבנט, שהיה בן בריתו של מלך צרפת. באותה שנה העיר גנט מרדה בו, אך המגפה השחורה שהגיעה לפלנדריה ב-1348, והתנגדותן של הערים ברוז', ליל ואיפר להגמוניה של גנט גרמו להחלשת המרד. לואי לה מאל חתם עם הסכם נייטרליות עם אנגליה (25 באוגוסט 1348), ואנשי תעשיית הטקסטיל של גנט נכנעו לבסוף לכוחות אנשי תעשיית הטקסטיל של ערי פלנדריה האחרות (13 בינואר 1349). ב-1355, אחרי מותו של ז'אן השלישי, דוכס בראבנט, לואי לה מאל דרש לעצמו את דוכסות בראבנט בשם אשתו מרגריט. אבל גיסתו ז'ואנה שלטה בדוכסות זו ולואי לה מאל כבש מידיה את הדוכסות. למרות שאנשי בראבנט מרדו בו (24 באוקטובר - 29 באוקטובר 1356) הוא הצליח לשמור על שלטונו בדוכסות זו. נפתחה תחרות בין אנגליה לבין צרפת, שכל אחת מהן חפצה להגביר את השפעתה בפלנדריה באמצעות נישואים עם בתו של לואי לה מאל, מרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה לעתיד, וב-19 ביוני 1369 היא נישאה לפיליפ השני, דוכס בורגונדיה, שהיה בנו של ז'אן השני, מלך צרפת. שנות שלטונו האחרונות של לואי לה מאל היו רצופות מאבקים בין הפלמים לבין הצרפתים. ב-1379 פרץ שוב מרד בעיר גנט, ולואי לה מאל קיבל עזרה מחמיו, פיליפ השני, דוכס בורגונדיה שניסה לדכא את המרד. הפלמים בראשותו של פיליפ ואן ארטוולדה, שהיה בנו של יאקוב ואן ארטוולדה גירשו את לואי לה מאל מפלנדריה, אך בהשפעתו של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה, הצבא המלכותי הצרפתי בא לעזרתו והפלמים נחלו מפלה ניצחת בקרב רוזבקה (27 בנובמבר 1382). אולם, אזרחי גנט המשיכו במרד עד אחרי מותו של לואי לה מאל ב-1384. ב-1382 מתה אמו של לואי לה מאל והוא ירש את רוזנות ארטואה ואת רוזנות פראנש-קונטה. אחרי מותו, בתו מרגריט השלישית ירשה את רוזנות פלנדריה, את רוזנות ארטואה ואת רוזנות פראנש קונטה בשיתוף עם בעלה, פיליפ השני, דוכס בורגונדיה. מדיה וקבצים בנושא לואי השני, רוזן פלנדריה בוויקישיתוף לואי השני, רוזן פלנדריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קלרה מילך

קלרה מילך-דורסט (בגרמנית: Klara Milch-Durst;‏ 24 במאי 1891 - 13 ביולי 1970 במולטאן) הייתה שחיינית יהודייה אוסטרית, בעלת מדליית ארד אולימפית. מילך נולדה באיזמיר שבטורקיה. היא התאמנה בווינה. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכתה מילך במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, יחד עם מרגרט אדלר, יוזפינה שטיקר וברטה זאריק בתוצאה של 6:17.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 5:52.8 דקות וגרמניה (6:04.6 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום 15 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:37.2 דקות. ב-8 ביוני 1921 נישאה בברלין למהנדס גוסטב דורסט (נולד ב-29 בדצמבר 1880). בעקבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה נאלצו בני הזוג לברוח לבריטניה. קלרה מילך, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי קלרה מילך, באתר olympedia.org קלרה מילך (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר sports123.com
יוזפינה שטיקר

יוזפינה "פיני" שטיקר (בגרמנית: Josephine "Fini" Sticker;‏ 7 ביולי 1894 - 10 בספטמבר 1960) הייתה שחיינית יהודייה אוסטרית, בעלת מדליית ארד אולימפית. שטיקר נולדה בווינה. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכתה שטיקר במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, יחד עם מרגרט אדלר, קלרה מילך וברטה זאריק בתוצאה של 6:17.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 5:52.8 דקות וגרמניה (6:04.6 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 13 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:31.8 דקות. יוזפינה שטיקר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי יוזפינה שטיקר, באתר olympedia.org יוזפינה שטקר באתר sports123.com Olympedia – Fini Sticker, www.olympedia.org
NHL (סדרת משחקים)

NHL היא סדרת משחקי וידאו בנושא הוקי קרח מקצועני, המיוצרת על ידי חברת EA Sports. המשחק מיוצר תחת רישיון מה-NHL, המאפשר שימוש בשמות הקבוצות, סמלן ועיצובן, ומאגודת השחקנים של ה-NHL המאפשר שימוש בשמות השחקנים ובמראהם. מדיה וקבצים בנושא NHL בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של NHL NHL, ברשת החברתית פייסבוק NHL, ברשת החברתית אקס (טוויטר) NHL, ברשת החברתית אינסטגרם
ברטה זאריק

ברטה זאריק-בלאה (בגרמנית: Berta Zahourek-Blaha;‏ 3 בינואר 1896 - 14 ביוני 1967) הייתה שחיינית אוסטרית, בעלת מדליית ארד אולימפית. זאריק נולדה בווינה. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכתה זאריק במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 6:17.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 5:52.8 דקות וגרמניה (6:04.6 דקות). ויחד עם מרגרט אדלר, קלרה מילך ויוזפינה שטיקר, הן הפכו לנשים הראשונות מאוסטריה שזכו במדליה אולימפית. בנוסף, היא סיימה במקום 16 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:38.6 דקות. ברטה זאריק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ברטה זאריק, באתר olympedia.org sports123.com (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine)