laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה

מריה כריסטינה דזירה הנרייטה פליסיטס (בגרמנית: Maria Christina Désirée Henriette Felicitas von Österreich‏; 21 ביולי 1858 - 6 בפברואר 1929) הייתה מלכת ספרד ועוצרת הכס הספרדי ממות בעלה, אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד ב-25 בנובמבר 1885 ועד הגיעו של בנה, אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד לבגרות, ב-7 במאי 1904. כריסטה, כפי שכונתה על ידי משפחתה, נולדה ב-21 ביולי 1858 בטירת זִ'ידְלוֹכוֹבִיצֶה (Židlochovice) ליד העיר ברנו שבמוראביה לקרל פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ולאליזבת פרנציסקה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה ומריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג. ב-29 בנובמבר 1879 התחתנה מריה כריסטינה עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד, והייתה לאשתו השנייה, ונולדו להם 3 ילדים. בעת מותו של אלפונסו השנים עשר משחפת, הייתה מריה כריסטינה הרה, בתה, מריה דה לאס מרסדס, הייתה למלכה-למעשה ומריה כריסטינה הפכה לעוצרת. העובדה שמין היילוד לא היה ידוע גרמה לחוסר ודאות, כיוון שלו הייתה יולדת בת הרי שמריה דה לאס מרסדס הייתה מוכרזת כמלכה. כיוון שנולד בן, הפך הוא מרגע לידתו למלך אלפונסו השלושה עשר. עם זאת המשיכה אמו, מריה כריסטינה, לשמש כעוצרת עד הגיעו לבגרות. בתקופת שלטונה, שהייתה סמלית בעיקרה, חתרה לקרב בין המעמד הצומח ורב ההשפעה של הבורגנות העשירה, בפרט בקטלוניה, לבין בית המלוכה, שיאה של מגמה זו היה באירוח התערוכה העולמית של ברצלונה ב-1888. במשך רוב התקופה כיהן כראש ממשלת ספרד וכאיש אמונה הקרוב ביותר פרחדס מטאו סגאסטה (Práxedes Mateo Sagasta) מן המפלגה הליברלית. תקופה זו ידועה בהיסטוריה של הפוליטיקה הספרדית כ"אל טורנו פסיפיקו" (תור השלום) ונחשבת לדמוקרטית למדי. בתקופת שלטונה התחוללה מלחמת ארצות הברית–ספרד, בה הפסידה ספרד את מושבותיה בים הקריבי (קובה ופוארטו ריקו) ובאוקיינוס השקט (הפיליפינים ומיקרונזיה). עם הגיעו של בנה לבגרות הפכה מריה כריסטינה למלכה האם של ספרד. היא נפטרה בארמון המלוכה במדריד ונקברה באסקוריאל. ב-29 בנובמבר 1879 התחתנה מריה כריסטינה עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד, ממנו נולדו לה 3 ילדים: מרסדס, נסיכת אסטוריאס (1880–1904) מריה תרסה מספרד (1882–1912) אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד (1886–1941) מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
מוקדמות יורו 2004

מוקדמות יורו 2004 הוא טורניר כדורגל שנערך בין ספטמבר 2002 לנובמבר 2003, ובסיומו העפילו 15 נבחרות ליורו 2004 שנערך בפורטוגל, שנבחרתה העפילה אוטומטית בעקבות זאת. 50 הנבחרות חולקו לעשרה בתים בני חמש נבחרות כל אחד, ששיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה ישירות ליורו, ועשר הנבחרות שסיימו במקום השני העפילו לשלב הפלייאוף היבשתי, על מנת לקבוע את זהות חמש הנבחרות האחרות שיעפילו. אם שתי נבחרות סיימו עם מספר נקודות זהה בסיום משחקי שלב הבתים נקבע דירוגן לפי מספר הנקודות הגבוה יותר שהושג במשחקים ביניהן, הפרש שערים עדיף במשחקים ביניהן, מספר שערים כולל במשחקים ביניהן, או מספר שערי חוץ גבוה יותר במשחקים ביניהן. אם גם לאחר מכן נותר שוויון בין הנבחרות נקבע דירוגן לפי הפרש שערים בכל משחקי בית המוקדמות, מספר שערים גבוה יותר בכל המשחקים, מספר שערי חוץ בכל משחקי הבית, ודירוג מבחינת הגינות המשחק. אם גם במקרה זה נותר שוויון אזי נקבע כי תיערך הגרלה. במקרה שמדובר ביותר משתי נבחרות יופעלו קריטריונים 1 עד 4, המתייחסים לכל שתי נבחרות בנפרד, עד שיוותרו שתי הנבחרות העדיפות ומהן תיבחר אחת באמצעות סיבוב אחרון של הפעלת הקריטריונים. צרפת העפילה ישירות ליורו וסלובניה העפילה לפלייאוף היבשתי. דנמרק העפילה ישירות ליורו ורומניה העפילה לפלייאוף היבשתי. הדירוג בין רומניה לנורווגיה נקבע על פי הנקודות שצברה כל אחת במשחקים ביניהן: רומניה - 4 נקודות (תיקו בבית, ניצחון בחוץ) נורווגיה - נקודה אחת (תיקו בחוץ, הפסד בבית) צ'כיה העפילה ישירות ליורו והולנד העפילה לפלייאוף היבשתי. שוודיה העפילה ישירות ליורו ולטביה העפילה לפלייאוף היבשתי. גרמניה העפילה ישירות ליורו וסקוטלנד העפילה לפלייאוף היבשתי. יוון העפילה ישירות ליורו וספרד העפילה לפלייאוף היבשתי. אנגליה העפילה ישירות ליורו וטורקיה העפילה לפלייאוף היבשתי. בולגריה העפילה ישירות ליורו וקרואטיה העפילה לפלייאוף היבשתי. איטליה העפילה ישירות ליורו וויילס העפילה לפלייאוף היבשתי. סרביה ומונטנגרו החלה את הטורניר תחת השם יוגוסלביה, אך שינתה אותו רשמית בפברואר 2003. שווייץ העפילה ישירות ליורו ורוסיה העפילה לפלייאוף היבשתי. הולנד העפילה ליורו לאחר שניצחה 6 - 1 בסיכום שני המשחקים. קרואטיה העפילה ליורו לאחר שניצחה 2 - 1 בסיכום שני המשחקים. רוסיה העפילה ליורו לאחר שניצחה 1 - 0 בסיכום שני המשחקים. לטביה העפילה ליורו לאחר שניצחה 3 - 2 בסיכום שני המשחקים. ספרד העפילה ליורו לאחר שניצחה 5 - 1 בסיכום שני המשחקים. מוקדמות יורו 2004 באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוקדמות יורו 2004 באתר RSSSF‏ מוקדמות יורו 2004 באתר Scoreshelf
אוקה (נהר, וולגה)

נהר האוקה (ברוסית: Ока) הוא נהר במרכז רוסיה המהווה את היובל המערבי הגדול ביותר של נהר הוולגה. במפגש הנהרות, במקום בו נשפך האוקה לוולגה, נבנתה העיר ניז'ני נובגורוד. על אחד מיובליו של האוקה, נהר מוסקבה, שוכנת העיר מוסקבה, בירת רוסיה. מקור השם ככל הנראה במילה הגותית аƕа התואמת את המילה הלטינית aqua שמשמעותה "מים". הנהר, שאורכו כ-1200 ק"מ, מתאים לתנועת כלי שיט. מקורותיו של הנהר נמצאים בדרום מחוז אוריול. הם מורכבים בעיקר משלגים (כ-60%), גשמים (כ-20%) והיתר ממקורות תת-קרקעיים. בתקופת החורף הנהר מכוסה קרח. מדיה וקבצים בנושא נהר אוקה בוויקישיתוף אוקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
היקס

האם התכוונתם ל... ביל היקס – אמן וסטנדאפיסט אמריקאי ג'ון היקס – כלכלן בריטי זוכה פרס נובל לכלכלה עבור תרומתו החלוצית לתאוריית שיווי המשקל הכללי ולתאוריית הרווחה פיצוי היקס – עקרון בכלכלה בתחום תורת המחירים הקרוי על שם ג'ון היקס טיילור היקס – זמר מוזיקת נשמה, מוזיקאי אמריקני. זוכה העונה החמישית של אמריקן איידול קת'רין היקס (אנ') – שחקנית אמריקאית
בנימין מילר

בנימין (בני) מילר הוא חוקר בכיר בתחום יחסים בינלאומיים. משמש כפרופסור מן המניין במחלקה ליחב"ל באוניברסיטת חיפה, מומחה למדיניות ביטחון בין-לאומי והמזרח התיכון. מכהן כנשיא העמותה הישראלית ללימודים בינלאומיים וראש התוכנית הבינלאומית ללימודי שלום וניהול סכסוכים באוניברסיטת חיפה. משמש כראש מרכז המידע לטכנולוגיה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת חיפה. פרופ' מילר קיבל דוקטורט מאוניברסיטת ברקלי וביצע פוסט-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד, אצל פרופ' סמואל הנטינגטון ופרופ' בארי פוזן. מילר שימש כחוקר אורח בהרווארד ופרינסטון ופרופסור אורח באוניברסיטת דיוק. זכה בפרסים רבים בישראל ובעולם על מחקריו. במסגרת שירותו בצה"ל פעל במחלקת התכנון האסטרטגי במטה הכללי. סיים בהצלחה את קורס הצוערים של משרד החוץ ואף שימש כנציג במשלחת ישראל לאו"ם. לחם בקרב תל סאקי ברמת הגולן במהלך מלחמת יום הכיפורים. פרסם מאמרים רבים בתחום היחב"ל ומספר ספרים: When Opponents Cooperate: Great Power Conflict and Collaboration in World Politics. Ann Arbor, Michigan: The University of Michigan Press; Second/Paperback Edition, 2002 States, Nations and Great Powers: The Sources of Regional War and Peace. Cambridge University Press. 2007. 500 pages האתר האישי של פרופ' בנימין מילר מרכז המידע לטכנולוגיה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת חיפה
בטן

הבטן היא אזור בגופם של בעלי חיים, הנמצא בין הסרעפת, שמהווה הגבול העליון של הבטן, לבין עצמות האגן בחלקה התחתון. מעל לסרעפת נמצא בית החזה. הבטן מכילה בתוכה את רוב מערכת העיכול (הכוללת את הקיבה, את המעי וכדומה) ואיברים פנימיים נוספים (כגון הכבד והכליות, למשל). הבטן אצל נקבות היונקים מכילה בתוכה גם את הרחם, המכיל בעת היריון את העובר. אצל רוב בעלי החיים, החלק החיצוני של הבטן שפונה כלפי הקרקע נקרא "גחון". אכילה של מזון מקולקל, כמו גם וירוסים וטפילים שונים, יכולים לגרום לכאב בטן. תרגיל נפוץ לחיזוק שרירי הבטן נקרא בשפה העממית "כפיפות בטן" (באופן רשמי שם התרגיל הוא כפיפות גו), ועיקרו מעבר חוזר ונשנה משכיבה על הגב להתרוממות פלג הגוף העליון. יש המאמינים כי עיסוי נכון של הבטן מרפה את השרירים, ובמזרח יש הרבה מעסים שעוסקים בתחום זה. עם זאת, יש מדענים שטוענים שעיסוי הבטן גורם לשרירים להיות נוקשים יותר. היקף הבטן מהווה אחד האלמנטים הנפוצים בבדיקות השמנה וזאת בגלל התרכזות השומנים באזורה. בטן של גבר בטנה של אישה בהריון אזור הבטן אזור הבטן והאיברים שבתוכה בטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיכאל גרוס (חוקר)

מיכאל גרוס (נולד ב-1954) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה ליחסים בינלאומיים בבית הספר למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה. כיהן בעבר גם כראש המחלקה. גרוס סיים את הדוקטורט באוניברסיטת שיקגו. תחומי ההתמחות שלו הם: אתיקה של מלחמה, ביואתיקה, צדק בינלאומי ואתיקה רפואית צבאית. משמש כחבר הוועד המנהל של העמותה הישראלית ללימודים בינלאומיים. פרסם מאמרים רבים וספרים, בהם: MORAL DILEMMAS OF MODERN WAR: Torture, Assassination and Blackmail in an Age of Asymmetric Conflict, Cambridge University Press, 2009. ISBN 0521685109 Bioethics and Armed Conflict: Moral Dilemmas of Medicine and War, MIT Press, 2006 Ethics and Activism: The Theory and Practice of Political Morality, Cambridge University Press, 1997 דף חוקר בבית הספר למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה האתר האישי של פרופ' מיכאל גרוס
ארמון הלברון

ארמון הלברון (בגרמנית: Schloss Hellbrunn) הוא וילה בסגנון בארוק מוקדם, הנמצאת ליד מורצג (Morzg), המחוז הדרומי של העיר זלצבורג באוסטריה. הארמון נבנה בשנים 1613–1619 על ידי מרקוס סיטיקוס פון הוהנמס (Markus Sittikus von Hohenems), הנסיך-ארכיבישוף של זלצבורג. הארמון מפורסם בעיקר בזכות "מזרקות השעשועים" שלו - גן מלא בפסלים, כוכים, בריכות ומזרקות גלויות ומוסתרות שמטרתן הייתה לשעשע ולהשתעשע עם אורחיו של הארמון. הארמון שימש לשהייה ביום במשך הקיץ, אך בערבים חזר סיטיקוס לזלצבורג, ולכן אין בווילה חדר שינה. לצד הארמון ישנו פארק עירוני רחב-ידיים. הארמון מפורסם בזכות משחקי המים (Wasserspiele) שבו, שהיום מהווים את אחת האטרקציות המרכזיות של זלצבורג בחודשי הקיץ וזוכה לפופולריות רבה בקרב התיירים. מזרקות השעשועים הן המצאה של מרקוס סיטיקוס, שהיה ידוע בחוש ההומור שלו. מטרתן הייתה להשתעשע עם אורחיו על ידי מזרקות מוסתרות שהרטיבו אותם בהפתעה. לצידן היו גם מזרקות גלויות ומתקנים שמופעלים על ידי מים שנועדו לעשות רושם. בין המזרקות המפורסמות הן שולחן אוכל מאבן ולצידו כיסאות מאבן ובו חבויים מזרקות בתוך הכיסאות (למעט הכיסא של הארכיבישוף) ועל הרצפה. כמו כן ישנו תיאטרון בובות המופעל על ידי מים, שנבנה ב-1750. בגן מספר כוכים: כוך ובו קולות ציפורים המופקים בידי מים וכן כוך ובו כתר המועף כלפי מעלה על ידי סילון מים, המסמל את עלייתו ונפילתו של הכוח השלטוני. בכל אותם פעלולים ומזרקות ישנה נקודה אחת שאיננה נרטבת: הנקודה שבה ישב או עמד הבישוף וממנה הפעיל את המזרקות (כיום נמצאים בה מדריכי הסיורים באתר שמפעילים את המזרקות להנאת התיירים). ארמון הלברון ממוקם בקצהו של פארק רחב-ידיים, בו נמצא ביתן הקיץ ("גזיבו") מהסרט "צלילי המוסיקה", ולידו גן חיות, תיאטרון אבן ובניין קטן הידוע בשם Monatschlossl, או "ארמון החודש הקטן" שכן הוא נבנה תוך חודש אחרי שמבקר העיר לסיטיקוס שבניין על הגבעה ישפר את הנוף מהארמון. סיטיקוס הקשיב לעצתו וכאשר המבקר חזר תוך חודש המבנה היה בנוי. כיום הוא משמש כאגף האתנוגרפי במוזיאון קרולינה אוגסטאום. מדיה וקבצים בנושא ארמון הלברון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמון הלברון (בגרמנית ובאנגלית) www.salzburg-zoo.at - אתר גן החיות המוזיאון שבבניין Monatschlossl מידע על ארמון הלברון מידע על ארמון הלברון והאטרקציות שלו, בלשכת התיירות של זלצבורג
בדק בית

בדק בית הוא מונח עממי המתייחס ל"תקופת הבדק" המוגדרת בסעיף 4 לחוק המכר (דירות). הגדרת המונח בחוק היא: "תקופת בדק" – תקופה הקבועה בתוספת, שתחילתה בעת העמדת הדירה לרשות הקונה; בתוספת לחוק המכר (דירות) קבע המחוקק תקופות שונות של אחריות קבלן בניין כלפי רוכשי דירה. החוק קובע תקופות אחריות שונות ומיוחדות לכל סוג של ליקוי, כאשר לכל סוג של ליקוי נקבעה "תקופת בדק" המשתנה מליקוי לליקוי כמפורט להלן, ולכל תקופת בדק מתווספת תקופת אחריות בת שלוש שנים המתחילה במועד בו מסתיימת תקופת הבדק. בהתאם לקבוע בחוק המכר (דירות) תקופת הבדק היא "תקופה שתחילתה מעת מסירת הדירה וארכה מספר שנים בהתאם לטיב הליקוי", כמפורט להלן: (1) ליקויי בנייה במוצרי מסגרות ונגרות, לרבות אלומיניום ופלסטיק – שנתיים; (2) ליקויי בנייה בריצוף וחיפוי פנים לרבות שקיעות ושחיקה – שנתיים; (3) כשל בתפקוד ובעמידות של מכונות ודוודים – שלוש שנים; (4) ליקוי בפיתוח חצר, לרבות שקיעות, בין השאר של מרצפות בקומת קרקע, בחניות, במדרכות ובשבילים בשטח הבניין, וכן ליקויים במשטחים מחומרי גימור שונים – שלוש שנים; (5) כשל בתפקוד ובעמידות של מרכיבי מערכות הבידוד התרמי – שלוש שנים; (6) כשל במערכות צנרת, לרבות מים, מערכת הסקה ומרזבים, דלוחין וביוב – ארבע שנים; לעניין זה, “כשל” – לרבות נזילות; (7) כשל באיטום המבנה, לרבות בחללים תת-קרקעיים, בקירות, בתקרות ובגגות, לרבות גגות קלים עם סיכוך – ארבע שנים; (8) סדקים ברוחב גדול מ-1.5 מ”מ ברכיבים לא נושאים – חמש שנים; (9) התנתקות, התקלפות או התפוררות של חיפויי חוץ – שבע שנים; (10) כל אי-התאמה אחרת שאינה אי-התאמה יסודית – שנה אחת. בהתאם לקבוע בחוק המכר (דירות), ישנן שתי תקופות אחריות הנוגעות לליקויי בניה: א. תקופת הבדק - שלגביה קובע החוק פרקי זמן שונים בהתאם לטיב הליקוי כפי שפורט לעיל, ב. תקופת אחריות הממשיכה עוד 3 שנים מעבר לתקופות בדק הבית ואולם, לפי סעיף 4 לחוק המכר (דירות) במקרים מיוחדים, משנמצאה "אי התאמה יסודית" תהיה תוארך תקופת ההתישנות ל-20 שנה ובמקרים מסוימים, כאשר הקונה הוכיח כי מקור אי ההתאמה הוא בתכנון בעבודה או בחומרים, אף מתחילה ההתיישנות מרגע שהליקוי התגלה לראשונה ולמעשה אין מגבלת התיישנות. יצוין כי לפי חוק ההתיישנות, בכל מקרה, רוכש הדירה רשאי לתבוע את קבלן הבניין או היזם במשך תקופה של 7 שנים, בנוגע לליקויי בנייה יהא אשר יהא טיב הליקוי. הצעה לתיקון ועדכון חוק המכר בשנת 2016 בדק בית, לגלות את מצבו האמיתי של הנכס, 05 במאי 2020, אתר Themarker איציק הלל, חשיבות בדיקת הדירה טרם הרכישה, באתר ערוץ 7, 24 במאי 2016 http://www.nevo.co.il/law_html/Law01/240_004.htm
מועדון החברים של מיקי מאוס

מועדון החברים של מיקי מאוס (באנגלית: Mickey Mouse Clubhouse, "בית מועדון מיקי מאוס") היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בהנפשה ממוחשבת שהופקה על ידי Disney Television Animation. הסדרה שודרה לראשונה במקור ב-5 במאי 2006 בערוץ דיסני, ובהמשך היא החלה להיות משודרת בערוץ דיסני ג'וניור שפרק הסיום שודר ב-6 בנובמבר 2016, לאחר 4 עונות ו-125 פרקים. בישראל שודרה הסדרה בדיבוב עברי בערוץ הופ! ולאחר מכן בערוץ דיסני ישראל ודיסני ג'וניור ישראל. בהשראת הסדרה הופקו מספר סרטים, ביניהם "מועדון החברים של מיקי מאוס: הקוסם מארץ דיז", כמו כן נמכרו מוצרים נלווים, ביניהם ספרים וצעצועים. הסדרה הובילה להפקת הספין אוף "הסרטים המצוירים של מיני", ולאחר מכן לסדרות ההמשך "מיקי ומכוניות המירוץ" ו"מיקי מאוס: כייף של בית". בשנת 2023 דווח שהסדרה צפויה לקבל אתחול שיחל את שידוריו בשנת 2025. כל פרק בתוכנית הוא בפורמט של משחק פתרון משימה. בפני הדמויות ("מועדון החברים של מיקי", הכולל את הדמויות מסרטי דיסני הקלאסיים, בהנפשה ממוחשבת) ניצבת משימה כלשהי אותה עליהם להשלים עד סוף הפרק, בדומה לסדרה "מגלים עם דורה". לשם פתרון המשימה על החברים להסתייע בסל חפצים הנקרא "טודלס", על מנת להתגבר על קשיים הנערמים על דרכם. על הילדים בבית "לבחור" איזה חפץ מתאים לפתרון איזו בעיה. הפתרון לעיתים רבות כרוך בשימוש יצירתי בחפץ כגון שימוש במקל מטאטא כמנוף, או בבועות סבון ככדור פורח. בסוף הפרק חוגגים החברים את הצלחתם בעמידה במשימה. מיקי מאוס (Mickey Mouse) (אוהד שחר) – הדמות הראשית בסדרה, עכבר שחור עם מכנסיים אדומים. מיני מאוס (Minnie Mouse) (סיון שביט/נועה גורן) – בת זוג של מיקי, עכברה עם שמלה. דונלד דאק (Donald Duck) (יוסי טימן/ניר נדיר) – ברווז רגזני בעל פגם דיבור מצחיק. דייזי דאק (Daisy Duck) (עדי קוזלובסקי/הדר שחף-מעיין) – בת זוג של דונלד, ברווזה עם סרט סגול. גופי (Goofy) (יורם יוספסברג) – כלב גבוה ומצחיק, שכנו וחברו של מיקי. פלוטו (Pluto) – הכלב של מיקי. פיט השחור (Pete) (מיכה אוזין סליאן) – חתול גדול ושמן, בעבר הוא היה האויב המושבע של מיקי עד שהם הפכו לחברים טובים, בכל פרק הוא חוסם את הדמויות עם הדוכן וכשמשלמים לו כמה דברים הוא נותן להם לעבור. קלרבל הפרה (Clarabelle Cow) (הדר שחף-מעיין) – פרה ובת זוג של גופי. לודוויג פון דרייק (Ludwig Von Drake) (שמחה ברבירו) – דוד של דונלד. ברווז שלבוש כפרופסור מפוזר בעל מבטא וינאי. צ'יפ ודייל (Chip & Dale) (הדר שחף-מעיין) – שני סנאי טמיאס שובבים. טודלס (Toodles) (הדר שחף-מעיין) – שעון בצורת ראש של עכבר אשר מביא את כלי המיקי מאוס למיקי וחבריו שהם צריכים למשימה. בעונות האחרונות נוספו לו גם פנים ויכולת להביע ולדבר. מועדון מיקי מאוס אתר האינטרנט הרשמי של מועדון החברים של מיקי מאוס "מועדון החברים של מיקי מאוס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מועדון החברים של מיקי מאוס", באתר נטפליקס "מועדון החברים של מיקי מאוס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מועדון החברים של מיקי מאוס", באתר Metacritic (באנגלית) "מועדון החברים של מיקי מאוס", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "מועדון החברים של מיקי מאוס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מועדון החברים של מיקי מאוס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נלי אנדריבה, ‘Mickey Mouse Clubhouse’ Revival Leads Disney Junior Slate; Taye Diggs To Voice King Triton With Amber Riley As Ursula In ‘Ariel’ Animated Series, באתר Deadline Hollywood‏, 18 באוגוסט 2023
דברי ימי עם עולם

דברי ימי עם עולם (בגרמנית: Weltgeschichte des jüdischen Volkes) היא סדרת ספרים ב-11 כרכים מאת שמעון דובנוב, העוסקת בהיסטוריה של עם ישראל. הסדרה התחילה כספר לימוד בן שלשה כרכים וממאמרים רבים שפרסם. דובנוב החל לכתוב את הסדרה כשישב בברלין, וכתיבתה נמשכה 30 שנה. השלמת הכרך האחרון בסדרה נעשתה לאחר שדובנוב החליט לתעד גם את קורות העם היהודי בסוף ימיו ממש, בשנת 1938 וראשית שנת 1939. הוא נימק זאת בין היתר בכך "שלא היו כמותם לרוע בכל תקופות הריאקציות הקדומות, ולא יכולתי שלא להכניס אותם כאן". דובנוב לא הספיק לתעד את אימי השואה טרם נספה בה בדצמבר 1941.. סקירה היסטורית על דברי ימי ישראל בין השנים 1936-1951 נוספה על ידי ש"ל קירשנבוים במהדורה העברית משנת 1966. הסדרה נכתבה ברוסית, אך יצאה לאור לראשונה בתרגום לגרמנית (בהוצאת יודישער פערלאג בין השנים 1925-1929), ואחר כך בעברית בתרגומו של ברוך קרוא, וביידיש. סדרת הספרים ברוסית הוקדשה על ידי דובנוב לד"ר אבא לפין, עותק עם ההקדשה נמצא בספריה הלאומית בירושלים. דובנוב כתב את הסדרה בראייתו המיוחדת לו וחילק אותה לפי סדר המרכזים הרוחניים של עם ישראל: ישראל בארצו, בבל, אפריקה הצפונית, ספרד, ארצות אשכנז, מזרח אירופה, ארצות הברית וחוזר חלילה לארץ ישראל, שנעשתה בדורו למרכז רוחני חשוב של עם ישראל. "בחיבורו זה נטל דובנוב את גלימת ההיסטריון של הלאום היהודי מגרץ. דברי ימי עולם של דובנוב ראוי באמת לתואר החיבור האינטלקטואלי החילוני הראשון הממזג את מכלול מהלך ההיסטוריה היהודית, חופשי מסממנים של דוגמטיות ותאולוגיה, מאוזן ושקול בהערכות של התקופות השונות ומקטעי הזמן השונים בהתפתחות ההיסטורית של העם היהודי, מודע לחלוטין לזרמים ולהשפעות חברתיות וכלכליות". דברי ימי עם עולם: תולדות עם ישראל מימי קדם עד היום הזה, תל אביב: דביר, תרפ"ט–תשכ"ח. בתרגום לעברית מאת ברוך קרוא (מהדורה ערוכה וסדורה מחדש יצאה לאור בתשל"ב) אלגעמיינע אידישע געשיכטע: פון דער עלטסטע צייטען ביז דער נייער צייט, וילנא, היסטארישער פארלאג, 1920. תרגום: זעליג קאלמאנוויטש די וועלט געשיכטע פון יידישן פאלק: פון די אלטע צייטן ביז צו היינטיקער צייט אין צען בענד, בוענאס-איירעס: אלוועלטלעכער יידישער קולטור-קאנגרעס, (1948-1956) History of the Jews (South Brunswick, NJ: T. Yoseloff 1967-1973) in 5 volumes, translated from Russian by M. Spiegel of the ten-volume, 4th edition Istoriia Evreiskogo Naroda (History of the Jewish People). Weltgeschichte des jüdischen Volkes, Autorisierte Übers. aus dem Russischen, 10 Bände, Berlin 1925–1929 ראובן מיכאל, "על ייחודן של תולדות ישראל בעיני יוסט, גרץ ודובנוב", תמורות בהיסטוריה היהודית החדשה, מרכז זלמן שזר, 1987, עמ' 526-501 עמנואל בן גריון, עם קריאה ראשונה, דבר, 2 ביולי 1940 יעקב רוטשילד, דובנוב, גרץ, יעבץ - סקירה השוואתית, באתר דעת דברי ימי עם עולם במאגר פרויקט בן יהודה ^ Pinson, "Simon Dubnow" at 13-69, 30, in Simon Dubnow, Nationalism and History (1958). ערך זה הוא קצרמר בנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית ועד הקהילה

בית ועד הקהילה הממוקם ברחוב יבנה פינת שדרות רוטשילד 42 בתל אביב, הוא אחד ממבני הציבור הראשונים של העיר העברית הראשונה. המבנה שימש כבית ועד הקהילה, ובו הרבנות הראשית, בית הדין הרבני, חברה קדישא ושאר מוסדות הדת. המבנה תוכנן על ידי האדריכל דב הרשקוביץ בשנת 1924, כאשר המגרש ניתן בחצי מחיר על ידי חברת גאולה. המבנה נבנה בן קומה אחת, עם עליה לגג, עליו נערכו תחת כיפת השמיים רוב החתונות של שנות העשרים ותחילת שנות השלושים. עם השנים נוספו לבניין חדרים על הגג, עד אשר בשנות החמישים נוצרה למעשה קומה שנייה מלאה. בשנת 1958, עברו משרדי המועצה הדתית לצפון העיר, והמדינה מכרה את הנכס לעיריית תל אביב. העירייה מכרה את הנכס ב-1965 לבנק פרטי, ומאז היותו רכוש פרטי נעשה בו שימוש כלכלי בהתאם לאזור המע"ר בו הוא נמצא. חברת כלל, שרכשה את המגרשים הסמוכים, מיקמה בו את משרדיה הראשיים. בשנת 1991 הוכרז הבניין לשימור בתוכנית בניין עיר נקודתית. בשנות ה-2000 עבר המבנה שימור במסגרת פרויקט מגדל הבינלאומי שנבנה בצמוד אליו והוא משמש כיום כחלק מהסניף הראשי של הבנק הבינלאומי. מדיה וקבצים בנושא בית ועד הקהילה בוויקישיתוף אל הציבור העברי ביפו ותל אביב, דואר היום, 2 בינואר 1925
ארפג'ונה

ארפג'ונה (באיטלקית: Arpeggione) הוא כלי נגינה בעל שישה מיתרים, מסורג ומכוונן כמו גיטרה, אבל הנגינה בו נעשית באמצעות קשת, כמו בצ'לו, בדומה לויולה דה גמבה. בצורתו, מכל מקום, גוף הכלי דומה יותר לכינור מימי הביניים מאשר לגיטרה או לויול בס. שני בוני גיטרות, יוהאן גאורג שטאופר מווינה ופטר טויפלסדורפר מפשט טענו להמצאת הארפג'ונה. שניהם כינו את הכלי "גיטרת קשת" ושניהם הציגו את הכלים שבנו באביב 1823. ייתכן שגם לבונה הכינורות הווינאי יוהאן ארטל היה חלק בהמצאת הארפג'ונה. עוד 20 שנה קודם לכן ערך י. ג. לב מפרסבורג ניסויים בבניית גיטרה בעלת קשת. הכלי היה באופנה למשך תקופה קצרה, כעשור. היצירה היחידה החשובה לארפג'ונה ששרדה עד ימינו היא סונאטת ארפג'ונה של שוברט, בליווי פסנתר, ד. 821. הסונאטה יצאה לאור רק בשנת 1871, כשהארפג'ונה נזנח ונשכח זה מכבר. כיום מנגנים סונאטה זו, על פי רוב, בצ'לו או בויולה, אם כי קיימים עיבודים גם לכלים מלודיים אחרים. בשנים האחרונות עוסק הצ'לן ונגן הארפג'ונה הצרפתי ניקולא דלאטאי בהשבת הכלי לחיים, בכך שהוא מנגן לא רק את הרפרטואר שנכתב לו (בעיקר הסונאטה של שוברט), אלא גם רפרטואר עכשווי ואף מעודד מלחינים לכתוב מוזיקה חדשה לארפג'ונה. לא מעט מן הכלים שבנה שטאופר שרדו עד ימינו, יחד עם כמה כלים לא חתומים, שנבנו על פי הדגם שלו. שמו העכשווי של הכלי ניתן לו רק בשנת 1870, בעקבות הסונאטה של שוברט בשם זה, שנכתבה בנובמבר 1824. הרפרטואר לארפג'ונה סונאטת ארפג'ונה מדיה וקבצים בנושא ארפג'ונה בוויקישיתוף ג'רלד הייס/אסתר פונטנה, "ארפג'ונה" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין הייס ופונטנה, שם
אבולוט

בגאומטריה דיפרנציאלית, בהינתן עקומה במישור γ : [ 0 , L ] → R 2 {\displaystyle \gamma :[0,L]\to \mathbb {R} ^{2}} בפרמטריזציה טבעית, אֵבוֹלוּט (באנגלית: Evolute; בעברית: לָפוּף) מוגדר כמקום הגאומטרי של כל מרכזי העקמומיות שלה. נוסחת האבולוט היא: E → ( s ) = γ → ( s ) + R ( s ) n → ( s ) = γ → ( s ) + 1 k ( s ) n → ( s ) {\displaystyle {\vec {E}}(s)={\vec {\gamma }}(s)+R(s){\vec {n}}(s)={\vec {\gamma }}(s)+{\frac {1}{k(s)}}{\vec {n}}(s)} כאשר k היא העקמומיות של העקומה γ {\displaystyle \gamma } (המתקבלת לפי משוואות פרנה מתוך   d v → d s = v → ′ ( s ) = k ( s ) n → ( s ) {\displaystyle \ {\frac {d{\vec {v}}}{ds}}={\vec {v}}'(s)=k(s){\vec {n}}(s)} , או בנוסחה מפורשת   k ( s ) = ⟨ γ → ″ ( s ) , n → ( s ) ⟩ {\displaystyle \ k(s)=\langle {\vec {\gamma }}''(s),{\vec {n}}(s)\rangle } )   R ( s ) = 1 k ( s ) {\displaystyle \ R(s)={\frac {1}{k(s)}}} הוא רדיוס העקמומיות n → ( s ) {\displaystyle {\vec {n}}(s)} הוא וקטור יחידה הניצב לווקטור המשיק לעקומה v → ( s ) = γ → ′ ( s ) {\displaystyle {\vec {v}}(s)={\vec {\gamma }}'(s)} ויוצר עמו בסיס אורתונורמלי בעל אוריינטציה חיובית. אנליטית, ניתן לתאר את האבולוט כתמונה הסינגולרית של ההעתקה   ( τ , s ) ⟼ F → ( τ , s ) = γ → ( s ) + τ n → ( s ) {\displaystyle \ (\tau ,s)\longmapsto {\vec {F}}(\tau ,s)={\vec {\gamma }}(s)+\tau {\vec {n}}(s)} . במקום זה, המתקבל עבור   τ = 1 / k ( s ) {\displaystyle \ \tau =1/k(s)} , הנורמלים בנקודות קרובות איניפיניטסימלית נחתכים ולכן   ( τ , s ) {\displaystyle \ (\tau ,s)} לא מהווים מערכת קואורדינטות מוגדרת היטב. מכאן נובע שהאבולוט הוא מעטפת של כל הנורמלים לעקומה.[דרושה הבהרה] משפט שימושי לחישוב אורך של קשת (רגולרית ובלי קודקודים, כלומר:   k ( s ) , k ′ ( s ) ≠ 0 {\displaystyle \ k(s),k'(s)\neq 0} ) על האבולוט טוען שאורך הקשת שווה להפרש רדיוסי העקמומיות בנקודות הקצה:   ∫ s 1 s 2 | E ′ ( s ) | d s = ∫ s 1 s 2 | ( d d s R ′ ( s ) ) n → ( s ) | d s = ∫ s 1 s 2 | R ′ ( s ) | d s = | ∫ s 1 s 2 R ′ ( s ) d s | = | R ( s 2 ) − R ( s 1 ) | {\displaystyle \ \int _{s_{1}}^{s_{2}}|E'(s)|ds=\int _{s_{1}}^{s_{2}}\left|\left({\frac {d}{ds}}R'(s)\right){\vec {n}}(s)\right|ds=\int _{s_{1}}^{s_{2}}|R'(s)|ds=\left|\int _{s_{1}}^{s_{2}}R'(s)ds\right|=\left|R(s_{2})-R(s_{1})\right|} כאשר המעבר הלפני האחרון נעשה מאחר ש-R היא פונקציה מונוטונית (עולה או יורדת) של s בקשת רגולרית, ו-   E → ′ ( s ) = γ ′ ( s ) + R ′ ( s ) n → ( s ) + R ( s ) n → ′ ( s ) = v → ( s ) + R ′ ( s ) n → ( s ) − R ( s ) k ( s ) v → ( s ) = R ′ ( s ) n → ( s ) {\displaystyle \ {\vec {E}}'(s)=\gamma '(s)+R'(s){\vec {n}}(s)+R(s){\vec {n}}'(s)={\vec {v}}(s)+R'(s){\vec {n}}(s)-R(s)k(s){\vec {v}}(s)=R'(s){\vec {n}}(s)} לפי משוואות פרנה. הדיון הראשון באבולוט נמצא בכרך ה-V של הספר "חרוטים" ("Conics") מאת אפולוניוס (בסביבות 200 לפני הספירה), אך מי שנחשב לראשון שלמד אותם בצורה יסודית הוא כריסטיאן הויגנס (1673). אבולוט, באתר MathWorld (באנגלית) אבולוט, ב-MathWorld של אריק ויינשטיין Yates, R. C.: A Handbook on Curves and Their Properties, J. W. Edwards (1952), "Evolutes." pp. 86ff Evolute on 2d curves. לָפוּף במילון מתמטיקה (ת"ש, 1940), באתר האקדמיה ללשון העברית מרכז העקמומיות לנקודה s הוא הנקודה בה נמצא מרכז המעגל הנושק לעקומה ב-   γ ( s ) {\displaystyle \ \gamma (s)}