אייל ישן (בירה)

אייל ישן (באנגלית: Old ale) הוא סוג של אייל חזק, כלומר סוג של בירה. המונח מיושם בדרך כלל על בירות כהות, מאלטיות באנגליה, בדרך כלל מעל 5% ABV (אלכוהול לפי נפח), וגם על בירות כהות בכל עוצמה באוסטרליה. לפעמים השם מזוהה עם "אייל מלאי" או, באופן ארכאי, "אייל שמור", שבו הבירה מוחזקת במבשלה. בתקופה המודרנית, הקו מעט היטשטש בין אייל ישן לבין יין שעורה. היסטורית, האיילים הישנים שימשו כהשלמה לאיילים המתונים, ובפאבים של התקופה, בדרך כלל, בעל הבית היה מגיש ללקוח תערובת של אייל חזק יותר עם אייל מתון פירותי ומתוק יותר על פי טעמו של הלקוח. בלונדון במיוחד, האייל המיושן היה מקבל תו חמצמץ מתסיסה משנית עם שמרי brettanomyces שהיו נוכחים בשמרים או בציוד (הייצור) העץ. בגלל הזמן הדרוש לתהליך היישון, חלק מהמשקיעים היו קונים אייל מתון ממבשלות בירה, מיישנים אותה לכדי אייל ישן ומוכרים אותה במחיר הגבוה יותר. בסופו של דבר, מבשלי בירה החלו להחזיק קצת בירה מאחור במבשלה, ליישן אותה בעצמם ולמכור אותה לפאבים. במקרים מסוימים אייל ישן היה תערובת של אייל צעיר וישן יותר. ה"סטוק אייל", ה"אייל מלאי" היה האייל המיושן מאוד של המבשלה ושימש להזרקת איכות "ישנה", ואולי גם חומציות לתערובת. בלונדון במיוחד, ברטון (Burton) היה שם נרדף לאייל ישן. "מחמם חורף" הוא אייל חזק כהה, מאלטי-מתוק, שנרקח בחודשי החורף. ממוצע האלכוהול שלו בנפח נע בין 6% לבין 8%, וחלקם מגיע ל-10% ומעלה. בירת חג המולד היא סוג של מחמם חורף, חזק באופן דומה באלכוהול ובדרך כלל מתובל. מבשלת הבירה של Mac בהרטפורד, אנגליה, רקחה בירת חג המולד הידועה בשם Bootwarmer מאז 1995, ואייל ישן בשם Stronghart מאז שנות ה-50. יש מבשלים שיכינו בירה ישנה חזקה לביקבוק. חלק מאלה יכולים להתבגר במשך מספר שנים לאחר הביקבוק. "האיילים השמורים" של "אוקטובר" נחשבו כמהווים את הבסיס לאייל מסוג IPA שפירושו המילולי "האייל החיוור של הודו" שנשלח על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית לחיילים הבריטים בהודו. גרסה היסטורית נוספת הייתה מה שנקרא "אייל הרוב", בירה חזקה שנרקחה ביום או בסביבות היוולדו של ילד והייתה מיועדת לשתייה ביום הולדתו העשרים ואחת של אותו הילד. כמה "איילים ישנים" שילבו במיכלים בירה ישנה עם בירה טרייה, על מערכת הסולרה (תהליך יישון משקאות אלכוהוליים). ברטון אייל שנרקחה על ידי מבשלת Ballantine (ניוארק, ניו ג'רזי) הייתה בירה כזו ונשמרה בייצור כפריט מתנה למפיצים ול-VIP's עד לסגירת המבשלה ב-1972. הנציגים היחידים ששרדו בארצות הברית הם Greene King 5X ו-The Bruery כבירות "יום השנה". אייל ישן חמצמץ שהותסס עם שמרי Brettanomyces היה פופולרי בבריטניה של המאה ה-19. הסגנון מזוהה כעת יותר עם בירה בלגית, למשל Oud bruin ו-Rodenbach Grand Cru, אם כי ישנה גם דוגמה בריטית אחת ששרדה, ה-Gales Prize Old Ale. מספר מבשלות בירה, במיוחד בסאסקס, מייצרות סגנון חלש יותר של אייל ישן עם דמיון מסוים לאייל מתון. דוגמאות כוללות את קינג ובארנס (לימים W. J King) (4.5% ABV) והארוויס (4.3% ABV). ווילר, גרהאם ורוג'ר פרוץ, "תבשלו בעצמכם בבית אייל בריטי אמיתי". 1998, 2001, CAMRA Ltd. מסת"ב 1-85249-138-8 תיאור של אייל ישן, באתר Camra "Michael Jackson's Beer Hunter - Beer Styles: Old (Ale)". Beerhunter.com. נבדק ב-2011-06-26. "So what IS the difference between barley wine and old ale?". Lloyd Hind, H (1940). Brewing Science and Practice: Volume II Brewing Processes. London. pp. 800–802. Martyn Cornell, Amber, Gold and Black, p. 44 "Winter Beer Styles - Christmas Beer | Beer of the Month Club". The Microbrewed Beer of the Month Club (באנגלית). נבדק ב-2018-06-24. Mac's bootwarmer Dr John Harrison (2003). Old British Beers and How To Make Them. Durden Park Beer Circle. ISBN 978-0-9517752-1-9. Cornell, Martyn (22 במאי 2012). "Endangered Beers". נבדק ב-7 באוגוסט 2014. {{cite web}}: (עזרה)