גביהא בן פסיסא

גביהא בן פסיסא היה חכם יהודי מתקופת בית המקדש השני, בזמנו של שמעון הצדיק. לפי המסופר בתלמוד הבבלי, השתתף, כנציג היהודים, בוויכוח עם בני אפריקה ועם בני ישמעאל, שנערך לפני המלך אלכסנדר מוקדון. בבראשית רבה הוא מוזכר בשם גביעה בן קוסם. רבי נתן מרומי מסביר שנקרא בשם "גביעה" על שם שהיה אדם גיבן, עובדה שהוזכרה בחלק מן הוויכוחים על ידי יריביו. לפי המובא בסדר הדורות, גביהא נמנה בין הכהנים בני אהרן, ואף פעל כשומר בית המקדש (באחד משלושה מקומות בהם שומרים הכהנים). גביהא בן פסיסא מוזכר במספר מקורות אגדה יהודיים כמי שהשתתף בוויכוחים מול הגויים בנושא הבעלות על ארץ ישראל, בית המקדש ותחיית המתים. חכמי ישראל העריכו את גביהא ואמרו לו: עליך הכתוב אומר (משלי כ"ג, כ"ה): ”ישמח אביך ואמך ותגל יולדתך”. וכתוב (משלי, כ"ז, י"א): ”חכם בני ושמח לבי ואשיבה חורפי דבר”. בתלמוד הבבלי ובמקורות נוספים מסופר על ויכוח שהתקיים לפני המלך אלכסנדר מוקדון, בעקבות פניות אליו מצידם של "בני אפריקיא" המיוחסים לצאצאי כנען, ודרשו את ארץ ישראל. גביהא ביקש רשות מחכמי ישראל לייצג אותם בוויכוח: כשבאו בני אפריקיא לדון עם ישראל לפני אלכסנדרוס מוקדון, אמרו לו: ארץ כנען שלנו היא, שכתוב ”אֶרֶץ כְּנַעַן לִגְבֻלֹתֶיהָ”, וכנען אביהם של האנשים הללו היה! אמר להם גביהא בן פסיסא לחכמים: תנו לי רשות ואלך ואדון עמהן לפני אלכסנדרוס מוקדון, אם יניצחוני – אִמרו 'הדיוט שבנו ניצחתם!', ואם אני אנצח אותם – אמרו להם 'תורת משה ניצחתכם!' נתנו לו רשות והלך ודן עימהם. אמר להם: מהיכן אתם מביאים ראָיה? אמרו לו: מן התורה. אמר להן: אף אני לא אביא לכם ראייה אלא מן התורה, שנאמר: ”וַיֹּאמֶר אָרוּר כְּנָעַן, עֶבֶד עֲבָדִים יִהְיֶה לְאֶחָיו”: עבד שקנה נכסים – עבד למי ונכסים למי? ולא עוד, אלא שהרי כמה שנים שלא עבדתונו! אמר להם אלכסנדרוס המלך: החזירו לו תשובה! אמרו לו: תנו לנו זמן שלשה ימים! נתן להם זמן. בדקו, ולא מצאו תשובה. מיד ברחו, והניחו שדותיהן כשהן זרועות וכרמיהן כשהן נטועות, ואותה שנה שביעית הייתה. — תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"א, עמוד א'; מגילת תענית פרק ג'; בראשית רבה פרשה ס"א עוד מסופר שם, שבדרך דומה דחה גביהא גם את טענותיהם של המצרים, שדרשו החזרים על הממון הרב שלקח עם ישראל בצאתם ממצרים, טענה שמופיעה גם במחזה יציאת מצרים של יחזקאל הטרגיקן ובספר היובלים; וכן את טענתם של בני ישמעאל ובני קטורה לחלוק ביניהם את ארץ ישראל. התלמוד הבבלי מביא דו-שיח בינו לבין מין, שזלזל בעיקרון תחיית המתים: אמר לו מין אחד לגביהא בן פסיסא: אוי לכם, רשעים, שאתם אומרים שהמתים עתידים לחיות: אלו שעכשיו חיים עתידים למות, ומי שכבר מת יחיה?! אמר לו גביהא: אוי לכם, רשעים, שאתם אומרים שהמתים לא יחיו: מי שאינו קיים נולד וחי, מי שחי כבר לא כל שכן? אמר לו: 'רשעים' קראת לנו? אם אקום (בתחיית המתים) אבעט בך ואיישר את גבנוניתך! אמר לו [גביהא]: אם אתה עושה כן – רופא אומן תיקָרא ושכר הרבה תיטול. המקור בארמית א"ל ההוא מינא לגביהא בן פסיסא ווי לכון חייביא דאמריתון מיתי חיין דחיין מיתי דמיתי חיין א"ל ווי לכון חייביא דאמריתון מיתי לא חיין דלא הוו חיי דהוי חיי לא כ"ש א"ל חייביא קריית לי אי קאימנא בעיטנא בך ופשיטנא לעקמותך מינך א"ל אם אתה עושה כן רופא אומן תקרא ושכר הרבה תטול — תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"א, עמוד א' (בתרגום לעברית) במגילת תענית מסופר, שאלכסנדר מוקדון עלה לירושלים, ורצה להיכנס להר הבית. אמרו לו כותים: שרי יהודה אין מניחין אותך ליכנס לבית קדשי הקדשים שלהם, מפני שאתה ערל. מה עשה גביהא בן פסיסא? עשה נעלי זהב ונתן בהם שתי אבנים טובות, והלך ללוות את המלך בביקורו. כשהגיע להר הבית אמר לו: אדוני המלך, אתיר מנעליך ואנעלך הנעליים הללו, שהרצפה חלקה. כשהגיע לקודש הקודשים אמר לו גביהא: מכאן ולפנים אי אפשר ליכנס. אמר לו אלכסנדר: אני נכנס, וכשאצא אשווה לך גביהתך, איישר את גבנוניתך. אמר לו: אם אתה עושה כן – רופא אומן תיקרא, ושכר הרבה תיטול. מסופר, שהכיש נחש את אלכסנדר מוקדון, וחזר בו מכוונתו להיכנס לקודש הקודשים — מגילת תענית פרק ג' אלכסנדר הגדול באגדות היהודיות הרב אהרן הימן, "גביהא בן פסיסא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק א, עמודים 300-299, באתר היברובוקס תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"א, עמוד א', הוויכוחים של גביהא בן פסיסא ספר הערוך, ערך גביע סדר הדורות דף רטז (מהדורת "ספרי אור החיים", בני ברק, תשס"ג); ספר הערוך, ערך (גביהה בן פסיסא). מגילת תענית פרק ג' במדבר, ל"ד, ב' בראשית, ט', כ"ה בספר "תולדות תנאים ואמוראים" (א עמ' 300), כתב ר' אהרן הימן, שאלכסנדר לא מת מאותה הכשה.