laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ישיבת הקצבים

ישיבת הקצבים (בשמה הרשמי "ישיבת זובחי צדק") הייתה ישיבה היסטורית ותיקה בעיר וילנה. מסוף המאה ה-19 שימשה כישיבה קטנה. מבית מדרש שכנראה שימש את קצבי העיר וילנה בעת לימודם, הפך המקום במחצית המאה ה-19 לישיבה בסגנון הישיבות הליטאיות, והיא כונתה בפי כל "ישיבת הקצבים". לישיבה התקבלו ילדים שהגיעו למצוות, והלימודים התקיימו בשלוש שכבות במשך ארבע שנים, כשבכיתה הגבוהה נמשכו הלימודים שנתיים. בראשית המאה ה-20 הונהגו בישיבה, בהוראת השלטונות הרוסיים, לימודי חול. אולם הוקצו להם רק שתי שעות ואלו נלמדו לאחר שבע שעות לימוד תלמוד, ורק בימות החורף, בקיץ הונהגו אך ורק לימודי תלמוד. ההנהלה הרוחנית של הישיבה הייתה נתונה באופן מסורתי בידי המגיד מישרים הרשמי של וילנה. ובעשרות השנים האחרונות לקיומה שימשו בה כראשי ישיבה הרבנים קסטוקורסקי ואליהו גרשון הלפרין. הישיבה הייתה אחת המפורסמות בווילנה היהודית, לצד ישיבת רמיילס, ובשלב מסוים לפני מלחמת העולם השנייה התאחדה עם ישיבה זו תחת הנהגתו של הרב הלפרין. שלמה זלמן חאסקין, מעשים בכל יום: על ישיבת הקצבים, המליץ, 4 באפריל 1889 ה. ל. גורדון, מצב הישיבות בווילנה, הצפירה, 5 ביולי 1914 (תיאור על מצב הישיבה ערב מלחמת העולם הראשונה) לעיתים נקראת: הישיבה בקלויז ז"ץ [=זובחי צדק]. חברות "זובחי צדק" של קצבים, היו גם בערים אחרות ברוסיה ובליטא, ידועות חברות כאלו בין היתר בקרקוב, בקלצק, בקובנה (שם התארגנה לראשונה ישיבת כנסת ישראל בסלבודקה), במינסק (בה למדו בני ישיבת נובהרדוק מהומל בימי מלחמת העולם הראשונה, ראו יהודה ליב נקריץ, 'נוברדוק', בתוך: שמואל קלמן מירסקי, מוסדות תורה באירופה, ניו יורק תשט"ז, עמ' 265.) ובפינסק. יהדות ליטא, ג, עמ' 45.
ארון וולף

ארון וולף (ביפנית: ウルフ・アロン; באנגלית: Aaron Wolf;‏ נולד ב-25 בפברואר 1996) הוא ג'ודוקא יפני אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג, אלוף אולימפי מטוקיו 2020 ואלוף עולם (2017). וולף נולד בשנת 1996 בטוקיו. אמו של וולף היא יפנית ואביו אמריקאי. בשנת 2015 זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית הזהב בגראנד פרי אולן בטור. בשנת 2016 הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז היוקרתי ובמדליית ארד נוספת מגראנד סלאם באקו. באליפות העולם בשנת 2017 שנערכה בבודפשט וולף זכה במדליית הזהב כאשר ניצח בגמר את ורלאם ליפארטליאני הגיאורגי לאחר שביצע תרגיל אוצ'י גארי שהעניק לו איפון. באליפות העולם 2019 שנערכה בטוקיו, זכה וולף במדליית הארד. הוא הגיע עד שלב רבע הגמר בו הפסיד בווזארי לצ'ו גוהאם הקוריאני ונשר לקרבות בית הניחומים. לאחר שניצח באיפון את שאדי אלהנס הקנדי, הוא עלה לקרב על מדליית הארד בו גבר בניקוד ווזארי על אלמר גסימוב האזרי כאשר ביצע תרגיל סומי-אוטושי. באולימפיאדת טוקיו 2020, וולף זכה במדליית זהב. הוא הגיע לתחרות האולימפית מדורג במקום החמישי מבין המתחרים והחל את דרכו בשלב שמינית הגמר, שם ניצח באיפון את מוחמדקרים חוראמוב האוזבקי תוך דקה ו-20 שניות. ברבע הגמר הוא ניצח בווזארי את פיטר פלצ'יק הישראלי ובחצי הגמר ניצח שוב בווזארי את ורלאם ליפרטליאני הגיאורגי. בגמר וולף התמודד מול צ'ו גו-האם הדרום-קוריאני ולאחר ארבע דקות ללא ניקוד, הקרב נכנס לזמן ניקוד זהב. בתום כתשע דקות וחצי של קרב, ניצח וולף באיפון כאשר הטיל את יריבו על גבו לאחר תרגיל אוצ'י-גרי. בנוסף למדליה בתחרות האישית, וולף זכה במדליית כסף יחד עם נבחרת יפן בתחרות הקבוצתית. ארון וולף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארון וולף, ברשת החברתית אינסטגרם ארון וולף, באתר olympedia.org ארון וולף, באתר איגוד הג'ודו העולמי ארון וולף, באתר JudoInside.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside. הקרב מול ורלאם ליפארטליאני, גמר אליפות העולם 2017, אתר JudoInside
בצלאל יעקב דבליצקי

בצלאל יעקב דבליצקי (Dwelaitzky; כ"ז בכסלו תרל"ג, דצמבר 1872 – ה' בשבט תשכ"ג, 30 בינואר 1963) היה תעשיין ישראלי, מייסד ובעל מפעל השוקולד צ. ד.. נולד בזאגר שבליטא, בנם של מנחם מנדל ודבורה דבליצקי. קיבל חינוך דתי. בצעירותו התגורר בבויסק שבלטביה, והיה מקורב לרב העיר הרב אברהם יצחק קוק. בעיר ניהל בית מרקחת ובית מסחר לתרופות. לאחר מכן עבר להתגורר במוסקבה והתעשר מעסקיו. לבסוף התיישב בריגה וניהל מפעל לצבעים שסניפיו הסתעפו בליטא ואסטוניה. ביקר בארץ ישראל כמה פעמים. בביקוריו רכש קרקעות ופרדסים בתל אביב, רמת גן, חדרה וחיפה. בשנת 1933 עלה עם בנו לישיבת קבע בארץ והתיישב בתל אביב. אשתו ובתו עלו כעבור שלוש שנים. בארץ היה ממייסדי וראשי בית הכנסת הגר"א בתל אביב, היה ממקורבי הרב יוסף צבי הלוי ותמך כלכלית בישיבת "כנסת הרבנים" בעיר בראשות הרב שמעון אמוראי. בנה מתחם בתים בהדר הכרמל בחיפה. יסד וניהל את מפעל "פלאניל" לצבעים. בשנת 1954 ייסד את המפעל לשוקולד "צ.ד." ברמת-גן (ראשי תיבות של שמו: צלאל דבליצקי). נודע כבעל צדקה. בארץ התיידד עם הסופר חיים נחמן ביאליק, ובעקבות המלצתו תמך כספית במשך שנים בלימודיו התורניים של הנער שלמה גורן. נישא פעמיים. מאשתו הראשונה, רוחמה, נולדו לו שישה ילדים, מאשתו השנייה, דבורה, נולדו לו שני בנים ובת. דבליצקי נפטר בשנת 1963 ונקבר בבית הקברות קריית שאול בתל אביב. בנו הרב שריה דבליצקי פרסם לזכרו את הספר "זיכרון בצלאל", הכולל חידושים ופסקים בהלכות אבלות. הרב שריה דבליצקי, זיכרון בצלאל, בני ברק תשס"ט (מהדורה חדשה) דוד תדהר (עורך), "בצלאל יעקב דבליצקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יד (1965), עמ' 4510 הנעלמים/בתי חרושת שהיו. צ.ד, באתר ישראל היום
צ. ד.

צ. ד. (נהגה: צֶה דֶה) הייתה חברה ישראלית לייצור שוקולד וממתקים שפעלה בשנות החמישים. ב-1958 נרכשה החברה על ידי חברת עלית. המפעל נוסד בשנת 1954 על ידי התעשיין בצלאל יעקב דבליצקי. בשנותיו הראשונות פעל המפעל ברמת גן, בצומת הרחובות ז'בוטינסקי - מודיעין (כיום בן-גוריון). הצומת כונה על שם המפעל: צומת צ.ד.. ב-1956, בהשפעת פנחס ספיר, הועתק המפעל לנצרת עילית. ב-1958 רכשה עלית את צ.ד. כחלק ממהלך השתלטות על תעשיית השוקולד בישראל (מהלך שהושלם ב-1970 כאשר עלית רכשה את מפעל השוקולד "ליבר"), אך עד 1988 נשמר שמו המקורי. שם החברה היה ראשי התיבות של שם המייסד, צלאל (קיצור השם בצלאל) דבליצקי, לפי שמות האותיות בשפות המזרח-אירופיות - CD בפולנית או цд ברוסית (דבליצקי עסק בייצור שוקולד עוד ברוסיה הצארית). עם זאת, השם נכתב רק באותיות עבריות, צ. ד., ובסמל המסחרי היו האותיות מנוקדות, צֶדֶ. נעלמים/ימים שהיו צ.ד., באתר ישראל היום אורי אביטל, משוט במיפעלי חרושת: צ. ד., על המשמר, 20 באוגוסט 1954 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צב הלוטרה

צב הלוטרה (שם מדעי: Hydromedusa) הוא סוג צב ממשפחת צבים נטויי-צוואר החי בנהרות ובביצות באמריקה הדרומית. בסוג שני מינים. מיני סוג זה מזכירים מאוד את הסוג צב נטוי-צוואר (Chelodina) וכמותם הם בעלי צוואר ארוך מאוד מתפתל. אורך הצבים 10–30 ס"מ ושריונם מעוגל ונמוך והם מכוסים מעט באצות. הראש שלהם קטן עם עיניים המצויות בקצה הראש ונחיריים דמויי שנורקל המותאמים לצלילה מהירה. הצבים שוחים לאיטם ויכולים להתחבא בצמחייה המיימית בחיפוש אחרי מזון. הם אוכלי בשר הניזונים מחלזונות, חרקים, סרטנים ודגים קטנים אותם הם תופסים באמצעות שאיבה מהירה והצלפה של צווארם הארוך. הצבים מקננים על גדת הנהר בחוליות ואז עוזבים את התטולה מבלי לעזור לצאצאים. Hydromedusa maximiliani Hydromedusa tectifera' מדיה וקבצים בנושא צב הלוטרה בוויקישיתוף צב הלוטרה, באתר ITIS (באנגלית) צב הלוטרה, באתר NCBI (באנגלית) צב הלוטרה, באתר GBIF (באנגלית)
אלסיה אלבגולה

אלסיה אלבגולה (שם מדעי: Elseya albagula) הוא מין צב מהמשפחה צבים נטויי-צוואר החי בנהרות חמימים בצפון אוסטרליה. צב זה הוא הגדול ביותר במיני משפחתו, קרוב למטאמטה בגודל, ואורכו המרבי הוא 45 סנטימטרים. הצב מצוי בסכנת הכחדה בטבע. הוא מצוי רק בצפון אוסטרליה בדרום-מזרח קווינסלנד בנהרות בורנט (Burnett), מרי (Mary) ופיצ'רוי (Fitzroy). הצב אוכל צמחים וניזון מצמחי מים, עלים, פירות ואצות. שריונו של הצב חום כהה עד שחור והוא שטוח ונוטה מעלה בחלקו הקדמי ולעיתים גדלות עליו אצות. הוא בעל עור אפור כהה עד שחור ומעט ירקרק והראש שחור ובעל חלקים צהובים עם לסתות גדולות ומעוקלות בצבע לבן. הצבים יכולים לספוג חמצן דרך העור גם בתוך המים, מה שלעיתים פוגע בדגים ובצבים אחרים. הצבים נמצאים בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעת מינים פולשים בקיניהם כמו שועל אדום הניזון מהביצים או פרות הרומסות את הביצים. כמו כן בניית סכרים בנהרות מחייתם גרמה להם להיפגע מהקירות החזקים של הסכר, אליהם הם נופלים לעיתים קרובות למותם וכן הסכר גורף את מי הנהר ומייבש את הצבים או גורם להצפות מסיביות לקיניהם. מדיה וקבצים בנושא אלסיה אלבגולה בוויקישיתוף אלסיה אלבגולה, באתר ITIS (באנגלית) אלסיה אלבגולה, באתר NCBI (באנגלית) אלסיה אלבגולה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אלסיה אלבגולה, באתר GBIF (באנגלית)
פול מקדונלד

האם התכוונתם ל... פול מקדונלד (פוטבול אמריקאי) (אנ') – שחקן פוטבול אמריקאי (נולד ב-1958) פול מקדונלד (פוטבול אוסטרלי) (אנ') – שחקן פוטבול אוסטרלי (נולד ב-1968) פול מקדונלד (סופר) (אנ') – סופר אנגלי (נולד ב-1961) פול מקדונלד (מוזיקאי) – מוזיקאי אמריקאי, השתתף בעונה העשירית של התוכנית "אמריקן איידול" פול מקדונלד (חותר קאנו) (אנ') – חותר קאנו ניו זילנדי (נולד ב-1960)
אדריאן גומבוץ

אדריאן גומבוץ (בסלובנית: Adrian Gomboc; נולד ב-20 בינואר 1995) הוא ג'ודוקא סלובני המתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג, אלוף אירופה (2018) וסגן-אלוף אירופה (2017). בספטמבר 2014, גומבוץ זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כשזכה במדליית ארד בגראנד פרי זאגרב. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, גומבוץ סיים במקום החמישי. בקרב הראשון הוא ניצח באיפון את ואזה מרגוולשווילי הגיאורגי דקה ו-18 שניות מתחילת הקרב כשביצע תרגיל סודה-צוריקומי-גושי. בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את מת'יוס פוזנה הזמבי וברבע הגמר ניצח שוב באיפון את אנטואן בושאר הקנדי 51 שניות לסיום לאחר תרגיל סוטו-מקיקומי. בחצי הגמר הוא הפסיד בעונשים לפאביו באזילה האיטלקי ונשר לקרב על מדליית הארד אותו הפסיד באיפון לרישוד סובירוב האוזבקי. באליפות אירופה 2016 שנערכה באותה השנה בקאזאן, הוא סיים במקום החמישי לאחר שהפסיד בקרב על מדליית הארד לארסן גלסטיאן הרוסי. עוד באותה השנה הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי בודפשט כשניצח בגמר את מסאיה אסארי היפני. באליפות אירופה 2017 זכה במדליית הכסף כאשר בדרך ניצח ברבע הגמר את ברוך שמאילוב הישראלי, ניצח בחצי הגמר את ניג'אט שיחאליזדה האזרי והפסיד בגמר לגאורגי זנטראיה האוקראיני באיפון לאחר כשתי דקות. באליפות אירופה 2018 אשר נערכה בתל אביב גומבוץ זכה במדליית הזהב. ברבע הגמר ניצח את טל פליקר הישראלי, בחצי הגמר הוא ניצח את אורחן ספארוב האזרי ובגמר הוא ניצח באיפון את מתאו מדווס האיטלקי לאחר שביצע ריתוק. במרץ 2018, הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי אגאדיר לאחר שניצח בגמר את ירלאן סריקזאנוב הקזחי בניקוד יוקו. בנובמבר אותה השנה הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי טשקנט. באולימפיאדת טוקיו 2020, סיים גומבוץ במקום השביעי. לאחר שני ניצחונות בקרבות המוקדמים, הוא הפסיד ברבע הגמר לאן באול הדרום-קוריאני ונשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד באיפון לברוך שמאילוב הישראלי והודח. מקור: אליפות אירופה: תל אביב 2018: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג ורשה 2017: מדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי): גראנד פרי זאגרב 2014: מדליית ארד גראנד פרי בודפשט 2016: מדליית זהב גראנד פרי אגאדיר 2018: מדליית זהב גראנד פרי טשקנט 2018: מדליית זהב אדריאן גומבוץ, ברשת החברתית פייסבוק אדריאן גומבוץ, ברשת החברתית אינסטגרם אדריאן גומבוץ, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אדריאן גומבוץ, באתר olympedia.org אדריאן גומבוץ, באתר איגוד הג'ודו העולמי אדריאן גומבוץ, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
איגואנת סנטה פה

איגואנת סנטה פה (שם מדעי: Conolophus pallidus) היא מין של איגואנה מהסוג קונולופוס האנדמית לאי סנטה פה (אנ') שבאיי גלאפגוס. היא קרובה לסוג של האיגואנה הוורודה ושל האיגואנה המצויצת החיה באיי גלאפגוס, ובעבר הייתה תת-מין שלה שלבסוף הופרד בגלל הבדלים מולקולריים. איגואנה זו גם בהירה יותר מהאיגואנה המצוייצת. אורך האיגואנה 0.91 מטר ומשקלה עד 11 קילוגרם. היא בעלת גוון קרם עם זרועות חומות, ולאורך הגוף מהעורף עד הזנב רצועת קוצים קטנים. הלסת מוארכת מעט יותר מלסת האיגואנה המצויצת ומותאמת לאכילת קקטוסים. האיגואנה נחה על סלעי לבה ביום, מתחממת בשמש ובלילה היא נכנסת למאורות כדי לשמור על חום גופה המשתנה. האיגואנה דומה ומתנהגת כמו האיגואנה המצויצת, והיא בעלת יחסי סימביוזה עם פרושי דרווין הניזונים מטפילים וחרקים על גופה. היא ניזונה מצמחייה ומעלים, אך גם מחרקים, נדלים ומנבלות. הם מקבלות את המים שלהם מהקקטוס האנדמי Opuntia galapageia המהווה 80% ממזונה. בעונה הגשומה הם שותות מגשמים וניזונות מפריחה של פרחי Portulaca. מדיה וקבצים בנושא איגואנת סנטה פה בוויקישיתוף איגואנת סנטה פה, באתר ITIS (באנגלית) איגואנת סנטה פה, באתר NCBI (באנגלית) איגואנת סנטה פה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) איגואנת סנטה פה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) איגואנת סנטה פה, באתר GBIF (באנגלית) איגואנת סנטה פה באתר הרשימה האדומה של IUCN
סקלזיה

סקלזיה (שם מדעי: Scalesia) הוא סוג צמח ממשפחת המורכבים האנדמי לאיי גלאפגוס. הוא קרוב רחוק של החמנית (מהשבט Heliantheae), אך מראהו מזכיר עץ גבוה. הצמח נחקר ותואר בידי החוקר הסקוטי ג'ורג' ארנוט וולקר-ארנוט (George Arnott Walker-Arnott) שגם נתן לו את השם המדעי. שמו המדעי נקרא על שם החוקר ויליאם סטבלס (William Alexander Stables), אך אוית בצורה שגויה כ-"Scales" במקום "Stables". צמח זה הדומה לעץ ויכול להגיע לגובה 15–20 מטר אצל המין Scalesia pedunculata, בעל גבעול רך יחסית[ ואורח חייו מזכיר מיני חזרן מסוימים שגדלים יחדיו ומתים באותו זמן, לאחר שייצרו זרעים. צמח גדול זה מצוי בגבהים בין 400 ל-700 מטרים מעל פני הים באיים: סנטה קרוס, סן קריסטובל, סנטיאגו ופלוראנה. כדי להתמודד עם החום הוא פיתח יחסים עם חזזית הצומחת עליו ומכסה אותו מהחום בעת שרב. בסוג זה ישנם 15 מינים: Scalesia affinis Scalesia aspera Scalesia atractyloides Scalesia baurii Scalesia cordata Scalesia crockeri Scalesia divisa Scalesia gordilloi Scalesia helleri Scalesia incisa Scalesia microcephala Scalesia pedunculata Scalesia retroflexa Scalesia stewartii Scalesia villosa מדיה וקבצים בנושא סקלזיה בוויקישיתוף סקלזיה, באתר NCBI (באנגלית) סקלזיה, באתר Tropicos (באנגלית) סקלזיה, באתר GBIF (באנגלית) סקלזיה, באתר IPNI (באנגלית)
בסיס חיל האוויר בלבק

בַּלבֵּק (ברוסית: Бельбек; בטטרית של קרים: Belbek) הוא שמו של בסיס אווירי בחצי האי קרים, השוכן סמוך לכפר באותו שם, המשמש כשדה תעופה צבאי, סמוך לעיר הנמל סבסטופול. עד 2014 הבסיס שימש את גדוד התעופה הטקטי מספר 204 של חיל האוויר האוקראיני. בפברואר 2014 הבסיס הועבר לידי חיל האוויר הרוסי בעקבות אירועי משבר אוקראינה וסיפוח חצי האי קרים על ידי רוסיה. הבסיס הוקם ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, עקב צורך של חיל האוויר הסובייטי לבסיס באזור. לאחר מלחמת העולם השנייה נסלל מסלול בטון במקום, אך עדיין נשאר בסיס צבאי. רק לאחר הקמת אוקראינה והשתלטותה על המקום קיבל המקום רישיון להפעלת טיסות בין-לאומיות, בשנת 2002. ב-2014 החלו חמושים להיראות בסביבות המקום, והתרחשו מספר מקרי חבלה בלתי מזונים. כיום, מפעיל את המקום חיל האוויר הרוסי, עם טייסת הקרב ה-37. - החל משנת 2022, בגלל מלחמת רוסיה אוקראינה שדה התעופה משמש את צבא רוסיה להתקפות אוויריות לעבר אוקראינה . מדיה וקבצים בנושא בסיס חיל האוויר בלבק בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קול העולם

"קול העולם" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מרגלית צנעני ביחד עם הזמרת הישראלית זהבה בן. הוא יצא לאור ב-3 באוגוסט 2013, בהוצאת חברות התקליטים ביג בוס רקורדס, אריק לוי הפקות ואבי גואטה הפקות בע"מ. את השיר כתבו צ'ולי זכאי ואלי קשת ללחן והפקה מוזיקלית של שי ראובני. השיר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט, והארבעה-עשר במצעד של רשת ג'. השיר נכתב על ידי צ'ולי זכאי ואלי קשת והולחן והופק על ידי שי ראובני. ב"קול העולם" ישנם שני אזכורים ללהיטי עבר של שתי הזמרות. האחד "נערי שובה אלי" (1986) והשני "טיפת מזל" (1988). "קול העולם" הוא שיר בסגנון הים-תיכוני, בדומה לשאר השירים שהוציא הצמד בהמשך. יוסי חרסונסקי סקר את השיר, והעניק לו ציון של שניים וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה. ב-3 בספטמבר 2013 פורסם הרמיקס הרשמי של "קול העולם", אותו יצר בנה של צנעני, אסף לביא צנעני. את הרמיקס העלתה צנעני לערוץ היוטיוב שלה. בעטיפת הרמיקס כמו גם בעטיפת הסינגל, נראות השתיים יחדיו. טרם הוציאה את הווידאו קליפ המלא של "קול העולם", העלתה מרגלית צנעני לערוץ היוטיוב שלה אודיו שלו, המציג את עטיפתו של הסינגל, בה נראות צנעני ובן כשהן מחובקות ומחייכות לכיוון המצלמה. האודיו זכה להצלחה מתונה וצבר למעלה מ-150 אלף צפיות בסך הכל. ב-19 באוגוסט 2013, פורסם הקליפ הרשמי של השיר, המציג את השתיים בתוך אולפן הקלטות. סרטון השיר "קול העולם" באתר יוטיוב יאיר הגיב, מרגול וזהבה בן - קול העולם, סינגלים חדשים, שירים חדשים, מרגול וזהבה, מוזיקה יש, באתר yosmusic.com מרגלית צנעני - הערוץ הרשמי (2013-08-03), מרגול וזהבה בן - קול העולם, נבדק ב-2018-08-29 מילים לשיר קול העולם - מרגול וזהבה בן, באתר שירונט אסף נבו, ‏מאיה בוסקילה בעקבות מרגול וזהבה בן, באתר ‏מאקו‏, 15 באוגוסט 2013 12.9.2013 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il https://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=15689&wrkid=35951 מרגלית צנעני - הערוץ הרשמי (2013-09-29), מרגול וזהבה בן - הוא פגע בי אמא, נבדק ב-2018-08-29 מרגלית צנעני - הערוץ הרשמי (2013-11-13), מרגול וזהבה בן - אהבה גדולה, נבדק ב-2018-08-29 מרגלית צנעני - הערוץ הרשמי (2014-03-08), מרגול וזהבה בן - עלם חמודות, נבדק ב-2018-08-29 "מרגול וזהבה בן - קול העולם, סינגלים חדשים, שירים חדשים, מרגול וזהבה, מוזיקה יש". יוסמיוסיק. 2013-08-04. נבדק ב-2018-08-29. מרגלית צנעני - הערוץ הרשמי (2013-09-03), מרגול וזהבה בן - קול העולם (ביג בוס רמיקס), נבדק ב-2018-08-29 מרגלית צנעני - הערוץ הרשמי (2013-08-19), מרגול וזהבה בן - קול העולם, נבדק ב-2018-08-29 http://mediaforest.biz/Charts/YearlyCharts
מרדף ברשת

מרדף ברשת (באנגלית: Cyberchase) היא סדרת אנימציה קנדית-אמריקאית לילדים. הסדרה עלתה לשידור בקנדה ב-21 בינואר 2002, ובישראל בשנת 2003 בערוץ לוגי. לסדרה יש 15 עונות ו-148 פרקים באורך 24 דקות, בישראל שודרו רק 8 העונות הראשונות של הסדרה. הסדרה מספרת על שלושה ילדים מכדור הארץ: ג'קי, מאט ואינז, אשר נלחמים בהאקר כדי להציל את "מרחב הרשת" ואת לוח אם. ג'קי- ילדה בת 11 מכדור הארץ. אוהבת לשמור על סדר וארגון. מאט- ילד בן 11 מכדור הארץ. אוהב לרכב על סקייטבורד, ולאסוף דברים בתיק שלו. אינז- ילדה בת 9 מכדור הארץ. החכמה ביותר בחבורה. דיג'יט- רובוט בצורת ציפור, היוצא עם הילדים להילחם בהאקר. המקור שלו יכול להפוך לכל דבר. האקר- הנבל הראשי בסדרה, אשר רוצה להשמיד את "מרחב הרשת" ואת לוח אם. דליט- אחד מעוזריו של האקר. באז- אחד מעוזריו של האקר. אוהב לאכול סופגניות. לוח אם- השליטה של "מרחב הרשת". האקר פגע בה עם וירוס שהפך אותה לחלשה. אתר האינטרנט הרשמי של מרדף ברשת "מרדף ברשת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מרדף ברשת", באתר נטפליקס "מרדף ברשת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מרדף ברשת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "מרדף ברשת", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
גלאפגוס (סדרה, 2006)

גלאפגוס (באנגלית: Galápagos) היא מיני-סדרת טבע בריטית של ה-BBC ששודרה בספטמבר 2006. הסדרה צולמה בהבחנה גבוהה והיא עוסקת באיי גלאפגוס ובצ'ארלס דרווין שהגיע אליהם והגה את רעיון האבולוציה לאחר הגילויים שמצא באיים אלה. הסדרה מסופרת בידי השחקנית טילדה סווינטון. סדרה זו שודרה גם בישראל באותה שנה בשידורי הערוץ הראשון. בשנת 2013 שודרה סדרה נוספת דומה בהנחיית דייוויד אטנבורו - גלאפגוס. נולדו באש: פרק מבוא לאיים הגעשיים. על היווצרות האיים, החיות השוכנות בהם כמו צב גלאפגוס, איגואנת הים, איגואנה מצויצת, אריות ים וסולה כחולת רגל בדיג. איים ששינו את העולם: הפרק עוסק ביחסי האנושות עם האיים, מהמגלים ששנאו את המקום הקודר וכמעט מתו בו, ציידי לווייתנים ופיראטים שנמשכו אליו והחוקר צ'ארלס דרווין אשר הגה את תורת האבולוציה והברירה הטבעית לאחר הסתכלות מדוקדקת במיני הצבים והפרושים שקיבלו את שמו. בפרק נראים גם פרגטות בציד, ינשוף שדות ייחודי לאיים צד עופות ים, פטישנים במימי האיים, פינגווין גלאפגוס וקורמורן גלאפגוס. כוחות השינוי: בפרק זה נראים הקשיים של חיות האי והאתגרים שהאדם גרם להם וכן איך אפשר לעזור להם. נראים עצי מנגרובים, דובי ים משתובבים במאורות, שחף קדור זנב, פלנקטון מעמקים, צבי ים, איגואנות וצבי ים מחפשים מזון וכן נראים היישובים האנושיים באי, מיני צמחים פולשים שהובאו ונזקיהם ועזים הפוגעות לצב איטי במזונו, אך מסוק מיוחד יורה בכולם. "גלאפגוס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גלאפגוס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
נשפון כפור מאפיר

נשפון כפור מאפיר (שם מדעי: Aeorestes cinereus) הוא מין עטלף חרקים ממשפחת הנשפוניים. תפוצתו בטבע היא באמריקה הצפונית וחלק מאמריקה הדרומית, אך מצוי בכמה איים מבודדים כמו הוואי ואיי גלאפגוס. עטלף זה שייך לסוג נשפון הכפור ולעיתים גם לסוג נשפון אדום (תחת השם המדעי: Lasiurus cinereus). אורכו של העטלף 13–14.5 ס"מ עם מוטת כנפיים של 40 ס"מ ומשקל של 26 גרם, מה שעושה אותו לגדול שבעטלפי קנדה. העטלף צבוע בצבע כסוף וכנפיים חומות. הראש זהוב עם פנים בהירות ושפתיים ואוזניים חומות. הנקבות כבדות ב-40% מהזכרים. העטלף הוא קרוב משפחתו של נשפון-אדום מדברי. עטלף זה פעיל בלילות, וביום נח בין חורי עצים, מערות ונקרות בדרך כלל לבדו אך בכמה מערות הוא מצוי בלהקות. תפוצתו המועדפת היא ביערות מחטניים אך לעיתים נראה מעל שטחים פתוחים או אף אגמים. העטלף הוא צייד חרקים מוכשר העט על עשים, זבובאים וחרקים נוספים. עטלפים אלה מהגרים בחורף דרומה לעבר מרכז אמריקה ודרום ארצות הברית או מקסיקו בעוד בחורף הם פונים לחלק הצפוני של ארצות הברית וקנדה הרוחשים חרקים. מדיה וקבצים בנושא נשפון כפור מאפיר בוויקישיתוף נשפון כפור מאפיר, באתר ITIS (באנגלית) נשפון כפור מאפיר, באתר NCBI (באנגלית) נשפון כפור מאפיר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נשפון כפור מאפיר, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) נשפון כפור מאפיר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נשפון כפור מאפיר, באתר GBIF (באנגלית) נשפון כפור מאפיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נשפון כפור מאפיר באתר הרשימה האדומה של IUCN
נשפון-אדום מדברי

נשפון-אדום מדברי (שם מדעי: Lasiurus blossevillii) הוא מין עטלף חרקים ממשפחת הנשפוניים החי באמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית והוא קרובו לסוג של נשפון כפור מאפיר ודומה מאוד גם למין Lasiurus borealis, הגורם לאנשים רבים להתבלבל ביניהם. עטלף זה מצוי מדרום קנדה עד למרכז אמריקה וצפונה של אמריקה הדרומית. הוא מצוי גם באיי גלאפגוס ובטרינידד. העטלף פעיל בעיקר בלילה, וביום הוא נח במהופך על ענפי עצים. והוא נודד בחורפים דרומה וחוזר בקיץ. למרות המשתמע-לכאורה משמו, מין זה של עטלפים אינו חי רק במדבריות. אורך העטלף 49–65 מ"מ, אורך הכנף 38–42 מ"מ והמשקל עד 12 גרם. העטלף בעל פרווה כסופה-אפורה כשהגב זהוב, הראש כתום והאוזניים והפנים ורודות. הכנפיים אפורים כהים והזנב מכוסה שיער. עטלפים אלה צדים עשים וחרקים אחרים באמצעות איכון הד שהם פולטים. הוא עצמו עלול להיטרף בידי ינשופיים, עורבנים, ראקונים ואופוסומים. העטלף אינו נמצא בסכנת הכחדה בטבע. Lasiurus blossevillii blossevillii Lasiurus blossevillii brachyotis Lasiurus blossevillii frantzii Lasiurus blossevillii teliotis מדיה וקבצים בנושא נשפון-אדום מדברי בוויקישיתוף נשפון-אדום מדברי, באתר ITIS (באנגלית) נשפון-אדום מדברי, באתר NCBI (באנגלית) נשפון-אדום מדברי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נשפון-אדום מדברי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נשפון-אדום מדברי, באתר GBIF (באנגלית) נשפון-אדום מדברי באתר הרשימה האדומה של IUCN
הירי בבית ספר מספר 263

תקרית הירי בבית הספר מספר 263 באזור אוטראדנויה בעיר מוסקבה שאירעה ב-3 בפברואר 2014, קרתה לאחר שהתלמיד סרגיי גורדייב, חמוש ברובה קרבין ורובה ציד, ירה במורה לגאוגרפיה ולקח כבני ערובה את חבריו לכיתה, ואז פתח באש נגד אנשי המשטרה שהגיעו למקום, כשהוא הורג את המאבטח ופוצע קשה שוטר מקוף. לאחר משא ומתן, שבו השתתף גם אבי היורה, הנער שחרר את בני הערובה, וכעבור זמן קצר נעצר. היורה, סרגיי ויקטורוביץ' גורדייב, נולד ב-4 באוקטובר 1998 במוסקבה. בעת האירוע הוא היה בן 15 והיה תלמיד כיתה י' בבית הספר התיכון מספר 263. בספטמבר 2014 בית המשפט האזורי של בוטירקה במוסקבה החל בהליך המשפטי כאשר ההגנה טענה לאי שפיותו, כאשר המדינה כתובעת נקטה בעמדה דומה. ב-3 במרץ 2015, בית המשפט שלח את הנער לטיפול פסיכיאטרי. ההחלטה נתקבלה ברגשות מעורבים, אך באוגוסט 2015, בית המשפט העירוני של מוסקבה הכיר בהחלטה כהחלטה חוקית. בנובמבר 2015, נשיאות בית המשפט העירוני במוסקבה החליטה לשלוח את התיק לבדיקה מחודשת בבית המשפט הצבאי המחוזי של מוסקבה שבו, ב-8 בפברואר 2016 גורדייב הוכר מחדש כבלתי שפוי. ב-5 במאי 2016 בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית הכיר בפסק הדין כהחלטה חוקית והותיר את ההחלטה לשלוח את הנער לטיפול פסיכיאטרי על כנה. התקרית הפכה למקרה הראשון ברוסיה של ירי בבית ספר, שבמהלכו נהרגו אנשים; האירוע קיבל תהודה רחבה בחברה הרוסית ועורר דיון סוער על הצורך בהידוק מערכות האבטחה במוסדות החינוך, כמו גם על ההשפעה השלילית של סרטים, תוכניות טלוויזיה ומשחקי וידאו המכילים סצנות אלימות. מצלמת האבטחה בכניסה לבית הספר 263 במוסקבה ביום התקרית לוח זיכרון במתחם בית הספר ישיבת המועצה הנשיאותית לתרבות ואמנות שנערכה ביום התקרית ובה הנשיא הגיב לראשונה לעניין משבר בני הערובה בבסלאן בן ערובה הירי בבית הספר מספר 88 באיז'בסק משבר בני הערובה בתיאטרון במוסקבה המתקפה במכללה הטכנולוגית בקרץ' (2018) המתקפה על בית הספר באיוואנטייבקה מדיה וקבצים בנושא הירי בבית ספר מספר 263 בוויקישיתוף האתר הרשמי של בית הספר (ברוסית) דרמה בבי"ס רוסי: תלמיד ירה בשוטר ומורה, באתר ynet, 3 בפברואר 2014 עמית ולדמן, ‏דרמה במוסקבה: חמוש פרץ לבי"ס, רצח מורה ושוטר ולקח בני ערובה, באתר ‏מאקו‏, 3 בפברואר 2014 Fred Weir (2014-02-03). "Moscow school shooter brings an all-too-American tragedy to Russia" (באנגלית). Christian Science Monitor. נבדק ב-2016-08-25. Боков М. (2014-02-05). ""Пока пули из стены не вытащат, я в этот класс не пойду…"" (ברוסית). ЭХО Москвы. נבדק ב-2016-08-25. "Старшеклассник в Москве застрелил учителя и полицейского" (ברוסית). Русская служба BBC. 2014-02-03. נבדק ב-2016-08-25. Лютых С. (2015-03-12). "Безумен, но вооружён" (ברוסית). Lenta.ru. נבדק ב-2016-08-25. לא כולל את התקרית בבית הספר בבסלאן ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.