laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דב בריש איינהורן

הרב דב בעריש איינהורן (ה'תרל"ז-ה'תש"ב) היה מרבני יהדות פולין לפני השואה. נרצח בשואה. הרב דב בעריש איינהורן נולד בשנת תרל"ז (1877) בעיר אמסטוב (Mstów) בשלזיה פולין לאביו הרב אפרים צבי רב של העיר ומייסד ישיבת אמסטוב המכונה "אמת - טוב". בשנת 1888 בגיל אחת עשרה גלה מבית אביו למשך שלוש שנים לרב לובלינסקי באלקוש, כדי ללמוד בהתמדה מספר מסכתות עם מפרשים, והאדמו"ר מראדומסק עודד אותו להתגבר על געגועיו הטבעיים לבית אביו ולגדול בתורה. לאחר שנבחן בעל פה על אותם המסכתות עבר ללמוד בישיבתו של אביו באמסטוב, והיה לאחד ממובחרי הלומדים שם. בגיל חמש עשרה התחתן עם בתו של רבי פנחס מנחם יוסטמן ה"שפתי צדיק" בגור, ועבר לגור בסמוך לחותנו שדר בסמוך לגיסו האדמו"ר בעל "שפת אמת". הם זירזוהו תמיד להמשיך ביגיעתו בתורה בקדושה וטהרה. הרב והרבנית לא נפקדו בזרע של קיימא והסכימו להתגרש. בזיווג שני נשא הרב דב בעריש את אלמנתו של רבי יעקב יוסף הכהן מקלאביצק מחבר ה"אמת ליעקב", בנו של האדמו"ר רבי אברהם ישכר בער הכהן מראדומסק. בשנת תרס"א (1901) נפטר אביו, והרב דב בעריש מונה למלא את מקומו אחר כך קיבל הסכמה להוראה מהגאון רבי יצחק יהודה שמלקיש רב של העיר לבוב. יחד עם היותו אב"ד ורב באמסטוב, כיהן שם גם כראש ישיבת אמסטוב, ונתן שם "נחלת אפרים" להישיבה לזכר נשמת אביו. הרב דב בעריש היה ראש ישיבה במשך כמעט ארבעים שנה עד השואה. והישיבה היה נחשבת כאחת מהישבות החשובים ביותר בכל מדינת פולין. היה לו הרבה תלמידים חשובים, וביניהם, הרב שלמה זאב צווייגענהאפט אשר כיהן לפני השואה כאחד של השבעה ראשי השוחטים במדינת פולין וליטא ואחר השואה רב עיר הנובר ומדינת סקסוניה התחתונה. בחג השבועות ה'תש"ב, סירבו הרב דב בעריש ופרנס הקהילה ר' שבתי שלום גרינברג לעלות על הרכבות לטרבלינקה. אז, רצחו אותם הנאצים ביריות לעיני אנשי הקהילה. הרב דב בעריש היה עוסק בכתיבת חידושי תורה רבים ובעריכת כתבי אביו. אך רוב הדברים לא פורסמו ואבדו בשואה. בשנות השואה הוגלה עם בני משפחתו ועדתו לגטו ראדומסק. כשעמד להשלח למשרפות טרבלינקה, ביקש מתלמידיו שיזכו להישאר בחיים לשוב ולחפש את כתביו, שהסתיר בתור קיר בביתו. אך הכתבים נעלמו ואבדו, ושוב לא נמצאו. בשנת תש"ן שרידים מתורתו יצאו על ידי דוד אברהם מנדלבוים בספר "שארית אפרים-דב" הכולל גם שרידים מחידושי אביו, הרב אפרים צבי. שארית אפרים-דב, תולדות הגאונים, בני ברק ה'תש"ן אהרן סורסקי, שיח השדה מהדורת ה'תש"ס, "תולדות רבינו זצ"ל" דף שי"ג אהרן סורסקי, חלקת יואב חלק ב' מהדורת ה'תשס"ז, "תולדות הגאון רבי שלמה קאליש" דף ש"כ יוסף פרידנזון, דאס אידישע ווארט, מספר 425 תשרי תשע"ב דף 46 משה הירש, המודיע-ארצות הברית (אנגלית) "קנין לשבת" דף 10 פרשת מסעי כ"ה תמוז תשע"א - 27 יולי 2011 www.geni.com
אנדריי קוז'ינוב

אנדריי קוז'ינוב (נולד ב-28 בדצמבר 1979) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת תל"ם בסיעת יש עתיד – תל"ם. קודם לכן היה עיתונאי וחוקר בממרי, אשר שימש ככתב הצבאי של ערוץ 9 ושימש כשליח הערוץ לאוקראינה בתקופת הקרבות בחצי האי קרים עם רוסיה. קוז'ינוב נולד בקאזאן, רוסיה הסובייטית שבברית המועצות דאז. עלה לישראל בשנת 1997. שירת ביחידת דובר צה"ל, שם שימש כראש דסק התקשורת הרוסית. הוא בעל תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ותואר שני במדעי החברה מהאוניברסיטה העברית. משמש כחוקר בממרי (המכון לחקר תקשורת המזרח התיכון). במהלך הבחירות לכנסת ה-23 שימש כדובר "כחול לבן" לציבור הרוסי. בבחירות אלה נכנס לראשונה לכנסת, כשהוצב במקום 33, במקומו של גדי יברקן שהודח עקב מעבר לליכוד. במהלך כהונתו בכנסת ה-23 היה חבר בשלוש וועדות: ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, ועדת המדע והטכנולוגיה ובוועדה המשותפת לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות לדיון בהצעת חוק קליטת חיילים משוחררים. קוז'ינוב הגיש כ-45 הצעות חוק פרטיות, מהן כ-37 הוסרו טרם הדיון המוקדם ו-8 נדחו לאחר דיון מוקדם. בנוסף היה שותף להצעה אחת לפיזור הכנסת יחד עם כ-18 חברי כנסת נוספים מהמפלגות יש עתיד – תל"ם ומרצ שעברה בקריאה ראשונה. קוז'ינוב נשוי ואב לשלושה ומתגורר בפתח תקווה. אנדריי קוז'ינוב, באתר הכנסת אנדריי קוז'ינוב, באתר כנסת פתוחה אנדריי קוז'ינוב, באתר ערוץ הכנסת רשימת 40 המועמדים הראשונים, עודכנה בשלושה מועמדים: אנדריי קוז'ינוב, מיכל קוטלר-וונש ויעל רון בן משה. נציג המגזר הרוסי אנדריי קוז'נוב ייכנס למקום ה-33 ברשימת כחול לבן לכנסת, באתר ynet, 15 בינואר 2020 פעילות הח"כ באתר הכנסת ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פול בורז'ה

פול בורז'ה (בצרפתית Paul Charles Joseph Bourget; ‏2 בספטמבר 1852, אמיין – 25 בדצמבר 1935, פריז) היה מבקר ספרות וסופר צרפתי. הוא היה חמש פעמים מועמד לקבלת פרס נובל לספרות. פול בורז'ה נולד באמיין למשפחה של פרופסור למתמטיקה. הוא למד בתיכון לואי הגדול ואחר כך באקול פראטיק דה אוטז אטיד. את היצירות הראשונות שלו פול בורז'ה פרסם בשנת 1872. בשנת 1884 הוא נסע לבריטניה ושם פרסם את הסיפור הראשון שלו. בהמשך הוא כתב מספר יצירות ספרותיות שזכו להצלחה. בשנת 1894 פול בורז'ה התקבל לאקדמיה הצרפתית ובשנת 1895 התקבל ללגיון הכבוד. בשנות ה-60 של המאה ה-19 הוא עזב את הדת, אך בהדרגה חזר והחל מ-1901 נעשה קתולי אדוק. בשנת 1914 הוא פרסם שד הצהריים שבהמשך עובד למחזה שהועלה גם בעברית ומספר סרטים. בשנת 1929 פול בורז'ה פרסם ספר Le Visage de l'Italie עם הקדמה של בניטו מוסוליני. מדיה וקבצים בנושא פול בורז'ה בוויקישיתוף עבודות שכתב באתר פרויקט גוטנברג פול בורז'ה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי פול בורז'ה בפרויקט גוטנברג (באנגלית) פול בורז'ה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פול בורז'ה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פול בורז'ה, באתר AllMusic (באנגלית) פול בורז'ה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פול בורז'ה, באתר Discogs (באנגלית) https://www.nobelprize.org/nomination/redirector/?redir=archive/show_people.php&id=1235 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נג'צנק

נג'צנק (בהונגרית: Nagycenk) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. בנג'צנק חיו מעט יהודים בתקופות זמן שונות: מדיה וקבצים בנושא נג'צנק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נג'צנק (בהונגרית) (בהונגרית) נתוני העיירה באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
פאולינה גרסיה

פאולינה גרסיה (בספרדית: Pali García; נולדה ב-27 בנובמבר 1960, סנטיאגו דה צ'ילה) היא שחקנית קולנוע טלוויזיה ותיאטרון, במאית תיאטרון ומחזאית צ'יליאנית. זוכת בפרס השחקנית הטובה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין לשנת 2013. פאולינה גרסיה נולדה בסנטיאגו, צ'ילה. היא למדה באוניברסיטה בעירה וקיבלה תואר בתיאטרון, בימוי וספרות. עוד בהיותה סטודנטית היא השתתפה בהצגות של התיאטרון באוניברסיטה. בשנת 1984 היא השתתפה לראשונה בסדרת טלוויזיה. בשנת 1993 היא ביימה לראשונה ויצירה שלה זכתה בפרס APES הצ'יליאני. פאולינה גרסיה מלמדת בבית הספר לתיאטרון באוניברסיטה ובמוסדות נוספות. בשנת 2013, על משחקה בסרט גלוריה היא קיבלה פרס השחקנית הטובה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. בנוסף לכך בצ'ילה היא קיבלה שלוש פעמים פרס APES עבור משחק ובימוי ופעמיים פרס Altazor עבוד משחק. בשנת 2014 היא קיבלה פרס עבור משחקה בפסטיבל הסרטים בברזיל. בשנת 2017 השתתפה בדרמה הפוליטית הארגנטינאית "הפסגה" לצד השחקן ריקרדו דרין. בשנת 2022 כיכבה לצדה של לואיסנה לופילטו בסרט הפשע הארגנטינאי "פיפה"; הסרט השלישי בסדרה לאחר "הנערה הנעדרת" ו"תחושת בטן". מדיה וקבצים בנושא פאולינה גרסיה בוויקישיתוף פאולינה גרסיה, ברשת החברתית פייסבוק פאולינה גרסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פאולינה גרסיה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיטל נסים

מיטל נסים (נולדה ב-24 ביוני 1983) היא משוררת ישראלית. נולדה וגדלה בקריית מוצקין. למדה ספרות ופסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה. את ספר שיריה הראשון "פרובינציאלית" הוציאה בשנת 2012. בשנת 2016 הוציאה לאור את ספרה השני "מורה עובדת קבלן". הספר יצא על רקע העסקתה כמורה בתנאים של מורת קבלן. ספרה השלישי "לא אבודה בקריון" יצא לאור בשנת 2020, ובמרכזו, מרכז הקניות "הקריון", המצוי בקריות. בשנת 2018 זכתה בפרס אביב לשירה, הניתן במסגרת פסטיבל המשוררים במטולה. בשנת 2023 השתתפה באירוע לכבודה ולציון שבוע הספר נסים משמשת מורה לספרות בבית ספר תיכון. היא דוקטורנטית לספרות ומלמדת בחוג לספרות, דרמה ומבע יצירתי במכללת אורנים. נסים נשואה ואם לשלושה ילדים. מתגוררת בקריית מוצקין. פרובינציאלית (הוצאת פרדס, 2012) מורה עובדת קבלן (הוצאת פרדס, 2016) לא אבודה בקריון (הוצאת עם עובד, 2020) מיטל נסים, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" יונתן ברג‏, שיר של שבת: עם המשוררת מיטל ניסים, באתר וואלה, 23 באוקטובר 2015 איה אליה, אי שם מעבר לקשת, באתר ynet, 14 בינואר 2020 מיטל נסים, שיר: גבר לבן, באתר הארץ, 1 במאי 2024 מיטל נסים, בלקסיקון הספרות העברית החדשה נסים מיטל, באתר הוצאת עם עובד מיכל רוזן, ‏"לאן נלך עם הרעב", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 2 בספטמבר 2016 ספר חדש למשוררת מהקריות מיטל ניסים: 'לא אבודה בקריון', באתר mynet‏ קריות, 16 בינואר 2020 אילן ברקוביץ', מיטל נסים עולה לשחק במגרש של הגדולים, באתר הארץ, 24 במרץ 2020
יחסי מקדוניה הצפונית – שווייץ

יחסי מקדוניה הצפונית–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מקדוניה הצפונית לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין רפובליקת מקדוניה הצפונית לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים, על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מקדוניה הצפונית לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים טובים, חמים וידידותיים. בשנת 1994, שנה אחת לאחר שהמדינה זכתה בעצמאותה מיוגוסלביה, שווייץ מינתה את השגריר שלה בסופיה, בירת בולגריה להיות אמון גם על מקדוניה הצפונית. שווייץ סיפקה שישה שוטרים לסוכנות האומות המאוחדות שמטרתה הייתה לשמור על שלום ביוגוסלביה לשעבר. שווייץ תרמה למדינה על מנת שתקיים את מפקד האוכלוסין הראשון שלה ב-1994 והקימה תחנת רדיו מקומית בסקופיה בשנת 1995. מאז שנת 1996, מקדוניה הצפונית מהווה מדינה מועדפת עבור שיתוף פעולה שווייצרי במזרח אירופה. שווייץ פתחה את שגרירותה בסקופיה בירת מקדוניה בשנת 2000. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו במקדוניה הצפונית שלוש מאות חמישים ושבעה אזרחים שווייצרים. מקדוניה הצפונית מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. שווייץ מיוצגת במקדוניה הצפונית בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בסקופיה, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי מקדוניה הצפונית – שווייץ בוויקישיתוף Bilateral relations Switzerland–North Macedonia, אתר משרד החוץ של שווייץ EMBASSY OF NORTH MACEDONIA IN BERN, SWITZERLAND EMBASSY OF SWITZERLAND IN SKOPJE, NORTH MACEDONIA
שי כספי

שי כספי (נולד בשנת 1960) הוא כדורסלן עבר ישראלי, בגובה 2.02 מטר, ששיחק, בין היתר, בבית"ר תל אביב ובנבחרת ישראל. כספי החל את הקריירה בגיל 17 בקבוצת הנוער של בית"ר תל אביב. הוא היה חלק ממחלקת נוער מפוארת של הקבוצה באותן שנים. הישג השיא של מחלקת הנוער היה בזכיית קבוצת הנוער באליפות המדינה בעונת 75/76 - הישג חד פעמי שלא חזר על עצמו. בהמשך עבר להפועל גן שמואל מהליגה השנייה, וסייע לעלייתה לליגה הראשונה. לאחר מכן חזר כספי לבית"ר תל אביב, ושיחק במדיה עוד חמש עונות. לאחר שהסתכסך עם הנהלת הקבוצה והושם בהסגר, עבר כספי למכבי חיפה באמצעות החלטת בית משפט. בתום עונה אחת, עבר כספי למכבי נתניה שעמה ירד ליגה. בליגה השנייה חזר לשחק בבית"ר תל אביב. סך הכל קלע למעלה מ-2,000 נקודות בקריירה. בנבחרת ישראל רשם כספי 32 הופעות, ושיחק בטורניר הקדם אולימפי 1984. לאחר הפרישה עבד כספי כמנהל תיקי לקוחות בחברת החשמל. מדיה וקבצים בנושא שי כספי בוויקישיתוף פרופיל קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה בכדורסל אלכס פרלמן, הכדורסלן שביצע תפנית שמאלה, מעריב, 7 באוגוסט 1977 אלכס פרלמן, הכדורסלן שביצע תפנית שמאלה, מעריב, 7 באוגוסט 1977 מרדכי רוזנבלום, ההסדר בכדורסל - מוצא של התאבדות לשחקנים, מעריב, 14 באוגוסט 1985 ברוריה ביגמן, כספי: רוצה עליה רביבית, הנפלד: ההגנה שלנו תנצח, מעריב, 19 בפברואר 1989 ערן סלע, נראו לאחרונה, אתר כדורסלע ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרדכי אמייס הכהן

מרדכי כמוס (אמייס) הכהן אברי"ש היה רב ודיין תוניסאי, שכיהן כרבה של ג'רבה, כאב בית הדין הגדול בתוניס וכרבה הראשי של יהדות תוניסיה. נולד בג'רבה בשנת ה'תרמ"ו או ה'תרמ"ח לאמו עזיזה ולאביו רבי יצחק הכהן, צורף מצאצאי רבי שאול הכהן. אחיו הם רבי יעקב הכהן הוא בעל הספר "בכור יעקב", ור' יוסף הכהן, רב בספקס. למד מפי רבי יוסף ברבי, לצד הרבנים דוד הכהן יהונתן וכלפון משה הכהן (שהיה בן דודו). אחיינו (בן אחותו) היה הרב רחמים חי חויתה הכהן. בשנת ה'תרס"ג, כשהיה בן 16, נשא לאישה את בת אחיו מישונה. לאחר נישואיו היה צועד מדי יום מרחק 7 ק"מ מביתו כדי ללמוד מפי הרב משה זקן מאזוז, ראב"ד ג'רבה. זכה לכינוי 'אמייס' שפירושו 'תער', על שם חריפותו. בגיל 17 החל לפרסם מאמרים בירחון המאסף, ובהם התכתב עם גדולי ארצות הברית, רוסיה וארץ ישראל. כמו כן, התחבב על גדולי תוניסיה וג'רבה, שהתכתבו עמו בהערכה רבה, בהם הרב ישראל זיתון, הרב זקן מאזוז, הרב חיים בלעיש, הרב חיים חורי ועוד. כבר בגיל 18 התפרסם בג'רבה כבקיא במיוחד בהלכות נדה, וגדולי הרבנים היו מתייעצים עמו בנושא זה. לצד לימודיו, בימי השוק עסק בהלוואות בריבית לגוים, תוך כדי עיסוקו בתורה. בשנת ה'תר"ע (בהיותו כבן 23 בלבד) צרף אותו הרב מאזוז לבית הדין בג'רבה. בשנת ה'תרע"ה התמנה לראש הרבנים בג'רבה. הוא ארגן מחדש את המבנה הארגוני של הקהילה ואת מינוי בעלי התפקידים בה, והרחיב את בית הדין. תיקן תקנות ופעל לביצור שמירת ההלכה. לצד הרב משה כלפון הכהן, לחם בניסיונות של רשת כי"ח להקים בית ספר בג'רבה בשנת ה'תרצ"ז, והשניים הטילו חרם על מי שישכיר מבנה לרשת או ישלח את בניו לבית הספר שלה. בשנת ה'תרצ"ח התפטר מתפקידו בשל אי רצונו לשמש ברבנות, ועבר להתגורר בתוניס. בשנת ה'תש"י התבקש על ידי הרב הראשי לתוניסיה, דוד בן בארון, למלא את מקומו כאב בית הדין הגדול. בשנת ה'תשי"ח, מילא את מקומו של הרב בן-בארון (שנפטר שלוש שנים קודם לכן) כרב הראשי לתוניסיה, והיה לרב הראשון יליד ג'רבה שמילא תפקיד זה. היה בקשרים טובים עם נשיא תוניסיה חביב בורגיבה, דבר שסייע לו בהנהגת הקהילה. סייע באופן פעיל להעלאתם של יהודי צפון אפריקה לישראל, לעיתים תוך סיכון מעמדו במדינה הערבית. נפטר בחג השבועות, ו' בסיוון ה'תשל"ד (1974) בתוניס. חתנו הרב סאסי הכהן כיהן כרב מושב ברכיה. נכדו הרב רפאל בנימין כהן מכהן בתפקיד זה כיום. גדולת מרדכי - שו"ת בשלושה חלקים. יצא לאור לאחר פטירתו. דורש טוב לעמו - דרושים. וערך הכהן - מערכות הלכתיות. נספח לספר "דורש טוב לעמו". הרב רפאל בנימין הכהן, האיש מרדכי, נתיבות ה'תשמ"ט. הרב יצחק דדון, אתחלתא היא: יחסם של גדולי ספרד ואשכנז לציונות ולהקמת המדינה חלק א' עמ' שעג-שעט. מדיה וקבצים בנושא מרדכי אמייס הכהן בוויקישיתוף חכם מרדכי כמוס אמייס הכהן, באתר "החכם היומי" יום פטירתו של רבי מרדכי כמוס אמייס הכהן אברי"ש זצ"ל, אתר 'תוניסיה מורשת'. הרב עובדיה חן, 'הרי אתה בנדוי!', אתר ישיבת כסא רחמים. הרב בנימין רפאל הכהן, הרב בנימין רפאל הכהן - “המהנדסים” – ר’ מרדכי אמייס הכהן והרב כלפון משה הכהן, הרצאה באתר יוטיוב. נכדו מביא עדויות שנולד בסביבות ה'תרמ"ו, אך מציין כי מצא בתעודת הזהות שלו ששנת לידתו הייתה ה'תרמ"ח. ראו ב"תולדות המחבר" שבהקדמה לספר "דורש טוב לעמו", עמ' 18 בהערה. החל משנה ח חוברת י ראו למשל בדברי בן דודו רבי משה כלפון הכהן (שואל ונשאל חלק ז יורה דעה קפג): "נסתפקתי בנקודה כל דהוא... והראיתי לבן דוד הרמ"ה בר"י (הרב מרדכי הכהן בן רבי יצחק) נר"ו ...", וכן בסימן קפד, ובחלק ו יורה דעה קסח. "והאיש מרדכי" עמ' 49-48
אברהם בן בורג'יל

רבי אברהם בן עזוז (מכונה אברהם בן בורג'יל) היה ראש ישיבה בניקופול במאה ה-16, מחבר הספר "לחם אבירים" על התלמוד הבבלי. מעט מאוד ידוע לנו על תולדותיו. נולד כפי הנראה בסביבות שנת ה'ש' (1540) בניקופול. ידוע כי למד בסלוניקי בישיבתו של ראש חכמי העיר רבי שמואל די מודינה (מהרשד"ם). נשא לאשה את בתו של הגביר יהודה די נוביש מניקופול, והקים ישיבה בעיר לצד חברו רבי שמואל אריסה. לפי חלק מהמקורות כיהן ברבנות בניקופול, אך לדעת חוקרים אחרים אין זה נכון. חי חיי סבל וייסורים, ונפטר בגיל צעיר, לפני סוף המאה ה-16, מבלי להשאיר אחריו צאצאים. חיבר כמה ספרים: ספר לחם אבירים: הספר נדפס לאחר מותו על ידי תלמידו וגיסו רבי יוסף די נוביש בוונציה בשנת ה'שס"ה (1604/1605). הספר כולל חידושים שליבן בישיבה עם תלמידיו על מסכתות בבא קמא, בבא מציעא, יבמות (פרקים א-ב), כתובות וקידושין. יש המפקפקים בייחוסם של חידושי מסכת יבמות אליו, ויש המחזקים ייחוס זה. חידושיו לבבא קמא ויבמות יצאו במהדורות חדשות בשלהי המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21. סגנונו פלפלני, כדרכן של ישיבות הבלקן באותה העת. בחידושיו מרבה לצטט את מהר"י בן לב. פירושו זכה לתפוצה רבה וצוטט על ידי מפרשים כמו מהרש"א. חידושים על מסכת חולין - הודפסו ב"אוצר השיטת" בהוצאת מכון ירושלים תשל"ט, חלק ב'. חידושים על מסכת עבודה זרה - טרם הודפסו, נותרו בכתב יד תשובות - שתי תשובות הלכתיות שכתב הוזכרו בשו"ת מהרשד"ם, אשר דן בהן. צבי י. לרר, מבוא לספר לחם אבירים על מסכת בבא קמא, ירושלים ה'תש"ן. לחם אבירים דפוס ראשון לחם אבירים על יבמות הוצאת מכון בנין אב תשס"ח חידושיו למסכת עבודה זרה, צילום כתב היד באתר הספרייה הלאומית. חידושיו למסכת חולין, צילום כתב היד באתר הספרייה הלאומית. האנציקלופדיה העברית כרך ז עמ' 800 חיים בנטוב, "שיטת לימוד התלמוד בישיבות שאלוניקי וטורקיה", ספונות יג (יוון ספר 3) עמ' כד יעקב שמואל שפיגל, "משהו על יצירתו של רבי יהודה ן' בולט", עלי ספר ט, תשמ"א, עמ' 170. ראו: חיים בנטוב, "שיטת לימוד התלמוד בישיבות שאלוניקי וטורקיה", ספונות יג (יוון ספר 3) עמ' ה-קג. למשל: חידושי הלכות מהרש"א, מסכת קידושין דף יח עמוד א דיבור המתחיל "אי הכי". חלק חושן משפט סימן ריז וסימן רעה תבנית:סקרת זהויות
אורט חולון

אורט חולון - בית הספר השש-שנתי ומכללה למנהיגות, מדעים וטכנולוגיה בעברו היה בית כלא לאסירים פלילים הוא בית ספר שש שנתי (כיתות ז'-י"ב) בעיר חולון בבעלות רשת אורט ישראל. בבית הספר נלמדות המגמות: קולנוע, מנהלי רשתות, הנדסת אלקטרוניקה, מחשבים ותקשורת. "אורט חולון" ממוקם ברחוב פרופסור משה שור 2 בחולון. בתחילת שנת 2020 (שנת הלימודים תש"ף) בית הספר קיבל במעמד ראש עיריית חולון, מוטי ששון, פרס כספי בסך 30,000 ש"ח על הישגי בית הספר בתחום הערכי, הלימודי והחברתי. 1468 תלמידים (ממוצע של 32.1 תלמידים בכיתה). אחוז הזכאים לבגרות - 95.4%. רשימת בוגרי בית הספר אתר האינטרנט הרשמי של אורט חולון אורט חולון, בביצוע אחד מעשרת הסרטונים שעלו לגמר תחרות הסרטונים ביום המילה הטובה 2019, בשיתוף ידיעות אחרונות (ynet), סרטון באתר יוטיוב השקמה חולון, המורים הופתעו: פרס כספי אורט חולון כיום שטחי מקוה ישראל הם חלק מפארק אריאל שרון אורט חולון - חטיבת ביניים "אורט חולון" אתר בית הספר ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלמה בלום

שלמה בלום (נולד בשנת 1954) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הסנטר, בין היתר, בהפועל רמת גן ובנבחרת ישראל. בלום החל את הקריירה בהפועל רמת גן בתחילת שנות השבעים כאשר הקבוצה הייתה בליגה השנייה. בעונת 1972/1973 שבה הקבוצה לליגה הראשונה, כאשר בלום הפך לשחקן בכיר בקבוצה. בלום שיחק עוד ארבע עונות במדי הפועל רמת גן, במהלכן סיימה הקבוצה פעמיים במקום השני ופעמיים במקום הרביעי. בעונת 1977/1978 עבר בלום לבית"ר תל אביב, ושיחק במדיה במשך ארבע עונות. לאחר מכן שיחק עונה נוספת באליצור תל אביב. סך הכל שיחק בלום 9 עונות בליגה הבכירה, בהן קלע 658 נקודות, בממוצע של 5.2 נקודות למשחק. בנבחרת ישראל רשם בלום 12 הופעות, ובשנת 1975 שיחק במדיה באליפות אירופה בכדורסל 1975, טורניר בו סיימה הנבחרת במקום השביעי. פרופיל, באתר פיב"א שלמה בלום קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה פרופיל באתר פיב"א היסטוריה, אתר הפועל רמת גן שנות ה-70 העליזות, אתר הפועל רמת גן שלמה בלום קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נינה נסביט

נינה לינדברג נסביט (באנגלית: Nina Lindberg Nesbitt; נולדה ב-11 ביולי 1994), המוכרת בשם הבמה נינה נסביט (באנגלית: Nina Nesbitt) היא זמרת-יוצרת סקוטית. נסביט נולדה ב-11 ביולי 1994 באדינבורו, הממלכה המאוחדת. ב-17 בפברואר 2014, הוציאה את אלבום המוזיקה הראשון שלה, Peroxide. ב-11 בינואר 2018, הוציאה את הסינגל "Somebody Special". ב-1 בפברואר 2019, הוציאה את אלבום המוזיקה השני שלה, The Sun Will Come Up, the Seasons Will Change. מדיה וקבצים בנושא נינה נסביט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נינה נסביט נינה נסביט, ברשת החברתית פייסבוק נינה נסביט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נינה נסביט, ברשת החברתית אינסטגרם נינה נסביט, ברשת החברתית טיקטוק נינה נסביט, סרטונים בערוץ היוטיוב נינה נסביט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נינה נסביט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) נינה נסביט, באתר ספוטיפיי נינה נסביט, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) נינה נסביט, באתר Last.fm (באנגלית) נינה נסביט, באתר AllMusic (באנגלית) נינה נסביט, באתר MusicBrainz (באנגלית) נינה נסביט, באתר דיזר נינה נסביט, באתר Discogs (באנגלית) נינה נסביט, באתר Songkick (באנגלית) נינה נסביט, באתר Genius John Dingwall, Nina Nesbitt wows with her new look to match her new music, dailyrecord, ‏2015-12-01 Nina Nesbitt: The Scottish singer-songwriter on taking on America, and winning, Glasgow Times (באנגלית) Sam Rigby, Nina Nesbitt announces debut album, Digital Spy, ‏2013-11-26 (באנגלית) Peroxide - Nina Nesbitt | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית) Nina Nesbitt Announces ‘The Sun Will Come Up, The Seasons Will Change’, idolator, ‏2018-10-30 The Sun Will Come up, The Seasons Will Change by Nina Nesbitt, Genius (באנגלית) The Sun Will Come Up, The Seasons Will Change - Nina Nesbitt | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיר האוהלים

עיר האוהלים (Tent City) הוא סרט קולנוע ישראלי קצר מסוגת דוקו-דרמה בבימויו של אריה להולה לפי תסריט של ברוך דינר שגם הפיק אותו. הסרט צולם במעברת בית ליד בסוף שנת 1950 בהפקת חברת "אולפני הסרטה בישראל" (אולפני הרצליה). את הרעיון לסרט קיבל ברוך דינר לאחר ביקור במעברת בית ליד. המוזיקה נכתבה בידי המלחין היהודי הנס מאי (אנ') ששילב בפסקול לחנים של ידידיה אדמון. עלילה הסרט מסופרת בעברית בקולו של הילד משה שעלה עם סבו מעיראק. עריכת הסרט נעשתה בלונדון, שם גם נערכה הקרנת הבכורה שלו, במרץ 1951, לפני הסגל הדיפלומטי בעיר. ביולי 1951 נערכה הקרנה של הסרט בניו יורק לפני משלחות האו"ם של מספר מדינות. בספטמבר 1951 הוצג הסרט בפסטיבל הסרטים של ונציה וזכה לביקורות חיוביות. ביוני 1952 זכה הסרט בפרס ראשון בפסטיבל סרטים בבוסטון. הסרט שמור בארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג ובספריית סינמטק תל אביב. עולים חדשים ממדינות שונות מגיעים למחנה העולים בבית ליד. מחנה גדול המורכב משורות רבות של אוהלים. הם מקבלים ציוד אישי והמדריך יצחק מחלק אותם לאוהלים. לאוהל מס' 175 נכנסת משפחת ליכטנשטיין, הורים ובנם אגון. הם פליטי שואה מגרמניה. יצחק מכניס לאותו אוהל גם זוג פליטים מעיראק, את הילד היתום משה טביב וסבו נסים. המרחק בין המשפחות רב - תרבות שונה, שפה שונה, הרגלים ומנהגים שונים. הגרמנים מביטים על העיראקים בבוז ובהתנשאות. משה מנגן בחליל ואגון חוטף אותו מידו. מתחילה ריצה והתגוששות לבסוף מחלל משה ואגון מתרצה ומתחילה ידידות בין שניהם שעוברת עד מהרה גם למבוגרים. המורה מבקשה מהילדים לצייר, משה מצייר אוהלים ויעל מציירת גדר תיל עם צלבי קרס. עם ההתקרבות בין המשפחות הם עורכים קבלת שבת וגב' ליכטנשטיין (אורנה פורת) מדליקה חמישה נרות שבת לכבוד כולם. לבסוף מתחילים לבנות בתי שיכון בסמוך לעיר האוהלים עד שנופל האוהל האחרון ומתגלה השיכון. בסוף הסרט מתקין הסבא נסים מזוזות במשקופים. "עיר האוהלים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עיר האוהלים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) היו סרטים - עיר האוהלים, באתר יוטיוב מחווה לאורנה פורת בעיר האוהלים, באתר יוטיוב עיר האוהלים בספר הקולנוע הישראלי ב. דוד, <<עיר האוהלים>> - סרט ישראלי סוציאלי, דבר, 22 בדצמבר 1950 סרט ישראלי מוצג לפני הסגל הדיפלומטי, הארץ, 19 במרץ 1951 סרטים ישראלים - הצגה לפני נציגי האו"ם, דבר, 13 ביולי 1951 משלחות או"ם נכחו בהצגת סרטים ישראליים, דבר, 9 ביולי 1951 ב. דוד, הצלחה גדולה לסרט הישראלי "עיר האוהלים", דבר, 14 בספטמבר 1951 הצלחה ל"עיר האוהלים" בפסטיבאל הסרטים בוונציה, על המשמר, 9 בספטמבר 1951 פרס ראשון בפסטיבל בוסטון לסרט הישראלי "עיר האוהלים", דבר, 13 ביוני 1952
הרי הרולד בירד

הרי הרולד בירד (באנגלית: Harold Byrd Mountains) המכונים הרי בירד (באנגלית: Byrd Mountains) הם קבוצת הרים חשופים (שאינם מכוסים קרח) ונונאטאקים, בארץ מרי בירד, בסמוך למדף הקרח רוס שבאנטארקטיקה. קבוצת ההרים משתרעת בין חלקו התחתון של קרחון לוורט, למדף הקרח רוס. ההרים מתנשאים לגובה של 222 מטרים מעל פני הים. הרי הרולד בירד התגלו בדצמבר 1929 על ידי משלחת מחקר גאולוגית, בפיקודו של לורנס גולד, שהייתה חלק ממשלחת המחקר האנטארקטית של ריצ'רד בירד. אדמירל הימיה ריצ'רד בירד, קרא להרים על שם דייוויד הרולד בירד, בן דודו, ואחד מממני משלחת המחקר (הוא מימן את הפרוות עבור המשלחת). • Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, PP 183, 191 • ALLISON R. PALMER, COLIN G. GATEHOUSE, EARLY AND MIDDLE CAMBRIAN TRILOBITES FROM ANTARCTICA, GEOLOGICAL SURVEY PROFESSIONAL PAPER 456-D הרי הרולד בירד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הרי הרולד בירד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה דוגמת סלע מהרי האולד בירד באתר מאגר הסלעים האנטארקטיים של ארצות הברית תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הרי האולד בירד מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי קורות חייו של דייוויד הרולד בירד