laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיווין נאה

דיווין נאה (באנגלית: Divine Yelsarmba Naah; נולד ב-20 באפריל 1996) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר בקובנה ז'לגיריס. נאה התחיל את הקריירה שלו באקדמיה של דרים. ביולי 2014, נאה חתם במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג והושאל מיידית לסטרומסגודסט מליגת העל הנורווגית עד לסיום השנה הקלנדרית. ב-20 בספטמבר 2014 נאה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 נגד בודה/גלימט. ב-1 בפברואר 2015 נאה הושאל לנאק ברדה מליגת העל ההולנדית. ב-25 במאי 2015 נאה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד פנלו, ניצחון שהבטיח לברדה את הישארותה בליגה הראשונה. בהמשך, נאה הושאל גם לנורסאלנד, ארברו וטוביזה, בה חתם על חוזה בקיץ 2018. ב-27 ביוני 2019 נאה חתם בהפועל רעננה מליגת העל. בסיום העונה, רעננה ירדה לליגה הלאומית ונאה שוחרר מהקבוצה. ב-1 בפברואר 2021, נאה חתם במוסטה מליגת העל המלטזית. ביולי 2021, נאה חתם בקובנה ז'לגריס מליגת העל הליטאית. דיווין נאה, באתר Transfermarkt דיווין נאה, באתר Soccerway דיווין נאה, באתר FootballDatabase.eu גיל לוין, ‏רעננה מתחזקת: דיויין נאה ומתיאוס חתמו, באתר ערוץ הספורט, 27 ביוני 2019 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דיווין נאה".
אומגה אחת

במתמטיקה ובפרט בתורת הקבוצות, ω1 (קרי: אומגה אחת) הוא הסודר הלא בן מניה הראשון. באופן פורמלי, הוא מוגדר כקבוצת כל הסודרים בני המניה. השערת הרצף קובעת שעוצמתו שווה לעוצמת הרצף. אם מניחים את שלילתה ואת אקסיומת הבחירה, מקבלים שעוצמתו קטנה ממש מעוצמת הרצף. ω1 הוא מונה עוקב, ומכאן שהוא רגולרי (הקופינליות שלו היא עצמו - אין בו סדרה לא חסומה ובת מניה). המרחב הטופולוגי ω1 הוא דוגמה למרחב שמקיים את אקסיומת המניה הראשונה אך לא את אקסיומת המניה השנייה. המרחב ω1+1 לא מקיים את אף אחת מהן, אך הוא עדיין קומפקטי. לעומת זאת, המרחב ω1 הוא לא קומפקטי אף על פי שהוא קומפקטי סדרתית. בכך הם משמשים לדוגמאות נגדיות רבות בטופולוגיה. קומפקטיפיקציית סטון-צ'ך של ω1 היא ω1+1. ניתן להשתמש ב-ω1 כדי לבנות את קבוצת כל הקבוצות המדידות לבג. עושים זאת באינדוקציה טרנספיניטית: מתחילים מהקבוצות הפתוחות והסגורות. עבור סודר עוקב α+1, לוקחים את האיחודים והחיתוכים בני המניה של הקבוצות שבנינו עבור α. עבור סודר גבולי, לוקחים איחוד על כל הקבוצות שנבנו לפני כן. עבור ω1, מתקבלות בדיוק כל הקבוצות המדידות לבג. ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אן-מארי דוד

אן-מארי דוד (בצרפתית: Anne-Marie David; נולדה ב-23 במאי 1952) היא זמרת צרפתייה. דוד השתתפה באירוויזיון 1973 שנערך בלוקסמבורג כשהייתה בת 21 וזכתה במקום הראשון כנציגת לוקסמבורג עם השיר "Tu te reconnaîtras" ("אתה תזהה את עצמך"). שש שנים אחר־כך, השתתפה באירוויזיון 1979 שנערך בירושלים והגיעה למקום השלישי כשייצגה את צרפת בשיר "Je suis l'enfant soleil" ("אני ילדת שמש"). דוד נפגעה מאוד מהתגובות הצוננות שקיבלה בשל המקום השלישי שאליו הגיעה.[דרוש מקור] בשנת 2005 הגיבה דוד בעיתון על ההתנהגות הצוננת והבלתי מפרגנת של אנשי התקשורת בצרפת בעקבות כתבה שנערכה עליה ואמרה: "אם אתה זוכה במקום הראשון באירוויזיון, אתה מלך, ואם אתה זוכה במקום השלישי או השני, אתה כלום".[דרוש מקור] בשנת 2010 שרה דוד עם הראל סקעת את השיר "Tu te reconnaîtras" בתחרות מלכת היופי הישראלית. במאי 2019 נרתמה הזמרת לקמפיין אשר תומך בחזרה של לוקסמבורג לתחרות האירוויזיון. הזמרת אף הצהירה כי היא תשמח לייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 2020. השיר לאירוויזיון נכתב והוקלט כבר לפני מספר שנים ומחכה לחזרתה של לוקסמבורג לתחרות. כאשר נושא הייצוג יהפוך לרלוונטי הוא יוקלט מחדש ויוגש לרשת הטלוויזיה של לוקסמבורג. דוד ידועה בתמיכתה המובהקת לישראל. היא מרבה לבקר במדינה ואמרה כי "בכל פעם שאני מבקרת בישראל אני מתפללת לחזור לכאן שוב כמה שיותר מהר". לאחר מתקפת הפתע על ישראל (2023) פרסמה דוד מסר עבור הישראלים ובו אמרה "כל מה שאני יכולה לעשות אני אעשה עבור כולכם". בקדם האירוויזיון הלוקסמבורגי באותה שנה, הופיעה דוד עם הסרט הצהוב, סמל המאבק של משפחות החטופים בעזה. מדיה וקבצים בנושא אן-מארי דוד בוויקישיתוף אן-מארי דוד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אן-מארי דוד, באתר ספוטיפיי אן-מארי דוד, באתר AllMusic (באנגלית) אן-מארי דוד, באתר MusicBrainz (באנגלית) אן-מארי דוד, באתר דיזר אן-מארי דוד, באתר Discogs (באנגלית) אן-מארי דוד, באתר Songkick (באנגלית) מור לוי, יש אשה, גדולה מהחיים, באתר ynet, 13 במאי 2011 דורון אורסיאנו–ויטנר, ‏האישה שנגעה בנצח: אן מארי דוד בשיחה לקראת האירוויזיון, באתר מעריב אונליין, 11 במאי 2017 אן-מארי דוד מוכנה לייצג את לוקסמבורג ב-2020, באתר EuroMix דורון אורסיאנו–ויטנר, ‏האישה שנגעה בנצח: אן מארי דוד בשיחה לקראת האירוויזיון, באתר מעריב אונליין, 11 במאי 2017 אן מארי דוד, זוכת האירוויזיון במסר לישראל: "אתם יכולים לסמוך עליי", באתר ‏מאקו‏, 8 באוקטובר 2023 הראל ישראל, לוקסמבורג: אן-מארי דוד קוראת להחזרת החטופים הישראלים - אירוויזיון 2024, באתר EuroMix, ‏2024-01-28 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גלאס איסר

גלאס איסר (בגרמנית: Glas Isar) היא מכונית מיני מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית Hans Glas GmbH (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1958–1965 בגרמניה המערבית. בין השנים 1960–1965 יוצר דגם Isard Royal T-700 בארגנטינה. 2 דלתות. 4 נוסעים. מנוע קדמי. מנוע בנזין. מנוע קירור אוויר. קיבולת מיכל בנזין - 40 ליטר. באוגוסט 1960 עברו דגמי "גלאס איסר" מתיחת פנים. 2 דלתות סדאן - יוצרו 73,312 יחידות. 3 דלתות סטיישן - יוצרו 14,274 יחידות. 2 דלתות - טנדר. "T600" - יוצר בין אוגוסט 1958 - יוני 1965, מנוע 584 סמ"ק. "T700" - יוצר בין אוגוסט 1958 - יוני 1965, מנוע 688 סמ"ק. "K600" (סטיישן) - יוצר בין נובמבר 1959 - ספטמבר 1965, מנוע 584 סמ"ק. "K700" (סטיישן) - יוצר בין נובמבר 1959 - ספטמבר 1965, מנוע 688 סמ"ק. "גלאס איסר 700", שנת 1965 "גלאס איסר", שנת 1958 "גלאס איסר" "גלאס איסר" "גלאס איסר" "גלאס איסר" - טנדר "גלאס איסר" - טנדר "גלאס איסר" - סטיישן גלאס V8 גלאס GT גלאס 1700 גלאס גוגו גלאס 1004 מדיה וקבצים בנושא גלאס איסר בוויקישיתוף גלאס איסר, סרטון באתר יוטיוב "גלאס איסר" boxermotor.com/fahrzeuge "גלאס איסר" microcarmuseum.com/tour/goggo-isard "גלאס איסר" glasclub.de/index.php/en/glas-vehicles/glas-isar "גלאס איסר" סטיישן, שנת 1964 - מפרט automobile-catalog.com/make/glas/isar/isar_kombi/1964 "גלאס איסר" דגם "T700" - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
אוניברסיטת מאלמה

אוניברסיטת מאלמה (בשוודית: Malmö universitet) היא אוניברסיטה במאלמה שבשוודיה. המוסד הוקם ב-1998, לאוניברסיטה תוכנית חילופי סטודנטים עם יותר מ-240 אוניברסיטאות ברחבי העולם, רבים מהסטודנטים הם בעלי רקע בינלאומי. הלימודים באוניברסיטה מתמקדים בהגירה, חוקים בינלאומיים, מדיה וטכנולוגיה. באוניברסיטה חמש פקולטות: הפקולטה לטכנולוגיה הפקולטה לתרבות הפקולטה לחינוך הפקולטה לרפואת שיניים-הפקולטה הוקמה ב-1948 כקולג' עצמאי לרופאת שיניים והיה למוסד האקדמאי הראשון במאלמו, ב-2007 קיבלה הפקולטה פרס מטעם ממשלת שוודיה. הפקולטה לבריאות האוניברסיטה ממוקמת באי מלאכותי במעגן מאלמו הנקרא "Universitetsholmen", היא מתפרסת על שמונה מבנים. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת מאלמה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת מאלמה (בשוודית ובאנגלית) אוניברסיטת מאלמה, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת מאלמה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת מאלמה, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת מאלמה, ברשת החברתית LinkedIn אוניברסיטת מאלמה, סרטונים בערוץ היוטיוב ערוץ היוטיוב הרשמי של אוניברסיטת מאלמה
גלאס גוגו

גלאס גוגו (בגרמנית: Glas Goggo) הם 12 דגמי קטנועים, ודגם של תלת אופן להובלת מטען, שיוצרו על ידי יצרנית הרכב הגרמנית Hans Glas GmbH (אנ'), בין השנים 1951–1957 בגרמניה המערבית. יוצרו 46,181 יחידות. קטנועים. קטנועים עם "סירה". תלת-אופן - להובלת מטענים, מחיר היחידה בהשקה, בדצמבר 1953 עמד על 1,900 מרק גרמני. "125" - מנוע 123 סמ"ק, יוצר מיולי 1951 - אוקטובר 1953. "150" - מנוע 147 סמ"ק, יוצר מאפריל 1952 - אוקטובר 1954. "200" - מנוע 197 סמ"ק, יוצר מאפריל 1952 - אוקטובר 1954. "125/2" - מנוע 123 סמ"ק, יוצר מאוקטובר 1953 - אוגוסט 1954. "150/2" - מנוע 147 סמ"ק, יוצר מאוקטובר 1953 - אוגוסט 1954. "T54 200/2" - מנוע 197 סמ"ק, יוצר מאוקטובר 1953 - אוגוסט 1954. "200 S" - מנוע 197 סמ"ק, יוצר בין השנים 1953-1954. "200 Lastenroller" (תלת אופן) - מנוע 197 סמ"ק, יוצר מדצמבר 1953 - אוגוסט 1954. "T55 125" - מנוע 123 סמ"ק, יוצר מאוגוסט 1954 - ספטמבר 1956. "T55 150" - מנוע 147 סמ"ק, יוצר מאוגוסט 1954 - ספטמבר 1956. "T55 200" - מנוע 197 סמ"ק, יוצר מאוגוסט 1954 - ספטמבר 1956. "T55 200S" - מנוע 197 סמ"ק, יוצר מאוגוסט 1954 - ספטמבר 1956. "T57 200" - מנוע 197 סמ"ק, יוצר בשנת 1957. "גלאס גוגו" עם "סירה" (אנ') "גלאס גוגו" עם "סירה" "גלאס גוגו", שנת 1953 "גלאס גוגו" "גלאס גוגו", שנת 1954 עם "סירה" "גלאס גוגו" עם "סירה" "גלאס גוגו" - תלת אופן "גלאס גוגו" - תלת אופן גוגומוביל מדיה וקבצים בנושא גלאס גוגו בוויקישיתוף Erwin Tragatsch, The Illustrated Encyclopedia of Motorcycles, Secaucus 1985. ISBN 0890098689 קטנועי "גלאס גוגו" - היסטוריה glasclub.de/index.php/en/glas-vehicles/goggo-scooter/history S. Ewald/G. Murrer: Enzyklopädie des Motorrads, Marken - Modelle - Technik, Bechtermünz Verlag 1999, ISBN 3-8289-5364-6 "גלאס גוגו" 200 סמ"ק - תמונה mecum.com/lots/CM0616-243870/1954-hans-glas-goggo-200-roller "גלאס גוגו" - תלת אופן "Scooter to Tote Farm Loads קטנועי "גלאס גוגו" cybermotorcycle.com/euro/brands/glas-goggo
אבדות ומציאות (סרט קצר)

אבדות ומציאות (באנגלית: Lou (לו)) הוא סרט אנימציה ממוחשבת קצר שנכתב על ידי דייב מולינס והופץ על ידי פיקסאר. הסרט הוצג לראשונה ב -12 במרץ 2017 בפסטיבל SXSW, ושוחרר בקולנוע ב-23 ביולי 2017 לצד הסרט מכוניות 3. בשנת 2018 הופץ הסרט באוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, חלק 3. כאשר ילד בריון גונב בזמן ההפסקה את הצעצועים של שאר הילדים במגרש המשחקים, רק דבר אחד עומד בדרכו: "לו" יצור הגר בארגז האבדות ומציאות. ההשראה הראשונית של הבמאי דייב מולינס לסרט הגיע מכך שכילד הוא עבר מספר בתי ספר ומפני שלילד חדש קצת קשה להשתלב בהתחלה הוא יצר לעצמו דמות דמיונית. "...או בגלל שאתה לא מכיר אף אחד מהילדים אתה מרגיש בלתי נראה, או שאתה מתבייש ורוצה להיות בלתי נראה. חשבתי שזה יהיה מגניב שתהיה לי דמות שתוכל להתחבא במקומות גלויים לעין". "בריונים בדרך כלל פשוט מתנהגים כך כי הם נבוכים או שהם צעירים והמצפן המוסרי שלהם עוד לא מסודר" אומר מולינס. "אם אתה יכול לגלות מה המניעים שלהם, אולי אתה יכול לפתור כמה דברים". הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-90. אתר האינטרנט הרשמי של אבדות ומציאות "אבדות ומציאות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אבדות ומציאות", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "אבדות ומציאות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Lou, Pixar (באנגלית)
שרגא קטן

שרגא קטן הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1978 בבימויו של זאב רווח. התסריט מבוסס על מחזה בשם זה של הלל מיטלפונקט שהוצג בתיאטרון חיפה. הוא נכתב על ידי זאב רווח והלל מיטלפונקט. שניהם גם משחקים בסרט. הסרט הופץ על ידי סרטי ארז. המועצה לביקורת סרטים ומחזות אישרה את הסרט בהגבלת צפייה למבוגרים מגיל 16. שרגא קטן (זאב רווח) הוא פועל במפעל של מר שפירא (רפאל קלצ'קין). הוא התקדם יפה ב-15 שנות עבודתו במפעל, יוצא קבוע עם ליאורה (ליאורה טיקוצקי), בתו היפהפייה של מר שפירא שעובדת כדיילת באל על. הם עומדים להתחתן ושרגא עומד לקבל לידיו את המפעל ולעבור לווילה מפוארת שנרכשה עבורם. דרכו של שרגא לצמרת נראית בטוחה עד שהוא מקבל לפתע צו מילואים ל-35 יום בגדוד שריון ברמת הגולן. הוא מגיע לבסיס ומתחיל להכין את הטנק בעזרת אנשי צוותו כשהמג"ד (יוסי קאנץ) מזרז אותם. אנשי הצוות הם: פרדי (יוסף כרמון), פקיד ממשלתי מבוגר שמפרנס משפחה עם 5 ילדים. אבנר (יצחק חזקיה), רופא שיניים מבוסס עם אישה ובת. ציבי (צחי נוי), רווק שמנמן צעיר שעוזר לאימו השתלטנית (ליה דוליצקיה) בחנות המכולת אלי הדר (הלל מיטלפונקט) כתב גלי צה"ל, מסתפח לצוות כדי להקליט תוכנית על חיילי המילואים בשריון. בלילה עוברת במקום משאית ובה חברים בתיאטרון הקהילתי בקריית שמונה שבאים להופיע לפני הצוותים. ליד הטנק של שרגא הם מורידים את סופיה (סופי) דהאן (ניצה שאול), צעירה נאה, העובדת במפעל טקסטיל בקריית שמונה. היא שרה להם שני שירים ומתחיל לרדת גשם שוטף. כולם בורחים לאוהל חוץ משרגא וסופי שנכנסים לטנק ומתחילים להתעלס. כעבור זמן מבינים כולם מה שנעשה בטנק, נכנסים לטנק ומצטרפים לאורגיה. בשלב מסוים מישהו לוחץ על מתג הקשר והמג"ד שומע כל מה שקורה שם. בבוקר עוזבת סופי לביתה ובסוף המילואים כולם משתחררים לתפקידיהם. סופי מגלה שהיא בהיריון ומודיעה זאת לאחיה צדוק (צדוק קראוס). הוא גורר אותה למג"ד ומאיים שאם לא יפתור את בעיית מי האבא הוא יגרום לשערורייה. המג"ד שולח את הפקיד שלו (משה איש כסית) לחלק לכולם צווי חירום להתייצבות מיידית. כולם מגיעים במחשבה שעומדת לפרוץ מלחמה אבל המג"ד מסביר להם את הבעיה. הם יושבים המומים לטכס עצה. לכל אחד יש מה להפסיד חוץ מציבי הרווק. הם מחליטים שהוא יודה באבהות אך סופי דוחה אותו בידיעה שהוא כלל לא שכב איתה. כולם חוזרים לתל אביב. סופי מגיעה לפגישה אתם במסעדה כשבמקום ציבי מגיעה אמו. אבנר האמיד מציע לה לעבור הפלה מלאכותית ונופש על חשבונו אך היא מסרבת. היא משתכנת בדירתו של שרגא, ותוך זמן קצר מגלה זאת ליאורה ארוסתו של שרגא, שעומדת להינשא לו. שרגא נתון בלחץ רגשות, כל חבריו ברחו מאחריות, הוא עלול להפסיד המון אבל מצד שני הוא מרגיש חמלה כלפי סופי שבאה משכבה סוציואקונומית נמוכה כפי שהוא היה. לפי בקשתו סופי חוזרת לביתה, ושרגא שיודע שהוא עלול להפסיד כל מה שרכש בחייו, נוסע לקריית שמונה ומחזיר אותה לתל אביב. "שרגא קטן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שרגא קטן", באתר ספר הקולנוע הישראלי "שרגא קטן", באתר אידיבי "שרגא קטן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שרגא קטן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית היו סרטים - דיון על שרגא קטן, בערוץ יוטיוב סרטים - שרגא קטן, מסמך באתר ארכיון המדינה
סטורה

סְטוּרה (Sture) היה שמה של משפחה בעלת השפעה רבה בשוודיה מסוף המאה ה-15 ועד לתחילת המאה ה-16. שלושה מחברי המשפחה שירתו כעוצרים שוודים של איחוד קאלמאר בין 1470 לבין 1520. משפחת סטורה נתמכה על ידי האיכרים והבורגנים, מה שלרוב גרם לסכסוך עם הכנסייה והאצולה. סטן סטורה הזקן - Sten Sture den äldre (שלט: 1470-1497 ו-1501-1503) סבנטה נילסון - Svante Nilsson Natt och Dag (שלט: 1504-1511) סטן סטורה הצעיר - Sten Sture den yngre (שלט: 1512-1520) מדיה וקבצים בנושא סטורה בוויקישיתוף
פרדריק אתרלינק

פרדריק אתרלינק (בצרפתית: Frédéric Etherlinck; נולד ב-11 באוגוסט 1968) הוא זמר בלגי. אתרלינק נולד בבריסל וזמן קצר לאחר לידתו משפחתו היגרה ללוס אנג'לס שם גרה עד 1977, לאחר מכן עברה לניס וב-1980 חזרה לבריסל. הוא החל את דרכו כזמר ומתופף כשהופיע בברים ובמופעי קברט. בשנת 1994 הוציא את הסינגל הראשון שלו "Faut pas croire". בשנת 1995 השתתף בתחרות הלאומית הבלגית לקראת האירוויזיון, זכה במקום הראשון וייצג את בלגיה באירוויזיון 1995 עם השיר "La voix est libre" ("הקול חופשי"). את התחרות סיים במקום ה-20, עם 13 נקודות. עם זאת, השיר דורג במקום ה-21 בטבלאות הסינגלים של ולוניה. שנה אחר כך, פרסם אתרלינק אלבום בשם "Les Années lumières". אתרלינק היגר מבלגיה למונטריאול שם החל לפתח את קריירת המשחק שלו. בשנת 2006 שיחק בסרט "Guide de la petite vengeance", אשר היה מועמד לפרס ג'יני. ב-2009 שיחק בסרטים הצרפתיים "Le Séminaire" ו-"Le Coach". ב-2010 שיחק בסרט הקצר "Conduite intérieure" על מובטל המוצא עבודה מפתיעה. ב-2011 שיחק בסרט הפעולה "De force". ב-2012 הופיע בסרט הקומדיה "Il était une fois, une fois". ב-2015 שיחק במיני סדרה "Le Berceau des anges" המתרחשת ב[[[מונטריאול]] בשנת 1954. ובשנת 2018 שיחק בסדרת הפשע "La Trêve". אתר האינטרנט הרשמי של פרדריק אתרלינק (בצרפתית) פרדריק אתרלינק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרדריק אתרלינק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פרדריק אתרלינק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרדריק אתרלינק, באתר Last.fm (באנגלית) פרדריק אתרלינק, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרדריק אתרלינק, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולימפיאדת מילאנו - קורטינה ד'אמפצו (2026)

משחקי החורף האולימפיים ה-25 במספר (באנגלית: XXV Olympic Winter Games, בצרפתית: Les XXVes Jeux olympiques d'hiver, באיטלקית: XXV Giochi olimpici invernali), ייערכו בין 6 בפברואר ל-22 בפברואר 2026 בערים האיטלקיות מילאנו וקורטינה ד'אמפצו, לאחר שערים אלו גברו על הערים אורה (אנ') וסטוקהולם משוודיה במכרז, שנערך בכנס ה-134 של הוועד האולימפי הבינלאומי בלוזאן, שווייץ. זו תהיה הפעם הרביעית בה המשחקים יערכו באיטליה, הפעם השנייה בה יערכו בעיר קורטינה ד'אמפצו והפעם הראשונה בה המשחקים יערכו במילאנו. המשחקים יתקיימו 20 שנה לאחר אולימפיאדת טורינו, שהייתה הפעם האחרונה בה התקיימו המשחקים האולימפיים באיטליה ו-70 שנה לאחר אולימפיאדת קורטינה, שהייתה הפעם האחרונה בה התקיימו המשחקים האולימפיים בעיר קורטינה. זו תהיה הפעם הראשונה בה את משחקי החורף האולימפיים יארחו 2 ערים ביחד. מילאנו וקורטינה ד'אמפצו נבחרו לארח את משחקי החורף האולימפיים ב-24 ביוני 2019 בכנס ה-134 של הוועד האולימפי הבינלאומי שנערך בלוזאן שבשווייץ. בהצבעה שנערכה בכנס התשתתפו נציגי כל המדינות פרט לפרנקו קרארו, איבו פאריני וג'ובאני מאלאגו נציגי איטליה וסטפן הולם וגונילה לינדברג נציגי שוודיה שלא יכלו להשתתף בהצבעה עקב החוקים באמנה האולימפית. בהצבעה השתתפו 82 נציגים ונספרו 81 קולות כשרים. אצטדיון סן סירו - טקס הפתיחה פורום יוניפול - החלקה אמנותית על הקרח והחלקה מהירה במסלול קצר פלאטליה סנטה גיוליה - הוקי קרח פלהלידו - הוקי קרח רחבת קתדרלת מילאנו - טקסי חלוקת מדליות מדרון סטלביו, בורמיו - סקי אלפיני ליביניו - גלישת שלג, סקי בסגנון חופשי מדרון אולימפיה דלה טופיין - סקי אלפיני המסלול האולימפי אוג'ינו מונטי - לוז', סקלטון, בובסלי אצטדיון הקרח האולימפי - קרלינג סודטירול ארנה - ביאתלון טרמפולינו גיוספ דל בן - קפיצת סקי, סקי נורדי משולב לאגו די טסרו - סקי למרחקים, סקי נורדי משולב הארנה של ורונה - טקס סיום מדיה וקבצים בנושא אולימפיאדת מילאנו - קורטינה ד'אמפצו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולימפיאדת מילאנו - קורטינה ד'אמפצו (באנגלית) אולימפיאדת מילאנו - קורטינה ד'אמפצו באתר הרשמי של הוועד האולימפי הבינלאומי (באנגלית) מילאן-קורטינה זכתה באירוח משחקי החורף האולימפיים 2026 באתר הוועד האולימפי הבינלאומי (באנגלית) מערכת וואלה! ספורט‏, אולימפיאדת החורף 2026 תתקיים במילאנו וקורטינה, באתר וואלה, 25 ביוני 2019
מנשה מאיר

סר מנשה מאיר (באנגלית: Sir Manasseh Meyer; ‏1846 – 1 ביולי 1930) היה יהודי הודי אזרח בריטניה, איש עסקים ונדבן, ממייסדי הקהילה היהודית בסינגפור. מנשה מאיר נולד בבגדאד למשפחה יהודית שהיגרה לכלכותה, שם התחנך. בגיל 15 הצטרף לדודו בסינגפור ולמד בבית הסיפור התיכון הקתולי "סנט ג'וסף". הוא עבד בסינגפור אצל דודו, יוסף רפאל יהושע, עד שהיה בן 18, אז חזר לכלכוטה להמשך לימודיו, והפך לעוזר לרואה חשבון. בגיל 21 עבר לבורמה והחל לעסוק במסחר. מסעות המסחר שלו כללו את מצרים, ארץ ישראל, עיראק, אירופה, הודו, סין ויפן. מאיר חזר לסינגפור ב-1873 וייסד חברה לייבוא וייצוא, שהייתה מעורבת במסחר באופיום. הצלחתו העסקית הפכה אותו לטייקון ונדבן וממנהיגי הקהילה היהודית של יוצאי בגדאד בסינגפור. על שמו קרוי בית הספר של הקהילה היהודית בסינגפור. מדיה וקבצים בנושא מנשה מאיר בוויקישיתוף מתוך אתר בית הספר ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייקל דודיקוף

מייקל דודיקוף (באנגלית: .Michael Joseph Stephen Dudikoff Jr; נולד ב-8 באוקטובר 1954) הוא שחקן קולנוע אמריקאי ואמן לחימה, כוכב סדרת הסרטים "נינג'ה אמריקאי" בהפקת מנחם גולן ויורם גלובוס. דודיקוף נולד ברדונדו ביץ, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית אורתודוקסית, משפחת אביו היגרה לניו יורק מרוסיה. אמו היא קנדית צרפתית. למד לתואר בפסיכולוגיה ובמקביל עבד בתור מדריך לנוער במצוקה ואחר כך כדוגמן. דודיקוף החל את דרכו בטלוויזיה, כשחקן משנה בפרק אחד ב"סדרת הטלוויזיה דאלאס" ואחר כך שיחק בשני פרקים בסדרה "ימים מאושרים". בין השנים 1980 ל-1985 השתתף כשחקן משנה במספר סרטי קולנוע, ביניהם הסרט "מסיבת רווקים" בכיכובו של טום הנקס. בשנת 1985 חיפשה חברת הסרטים קנון גרופ, אז בבעלות מנחם גולן ויורם גלובוס, שחקן ראשי לסרט "נינג'ה אמריקאי", זאת לאחר שצ'אק נוריס דחה את הצעה לככב בסרט. לאחר שערכו אודישן ל-400 שחקנים שונים בחרו בדודיקוף והכריזו שהוא יהיה הג'יימס דין הבא. הסרט זכה להצלחה רבה, ולאחריו צולמו שלושה סרטי המשך. ב-1991 כיכב בסרט "מגן אנושי" שצולם בישראל על ידי ג.ג. אולפני ישראל. ב-1993 כיכב בסרט נוסף שצולם בישראל, "שרשרת פיקוד". טרון (1982) מסיבת רווקים (1984) נינג'ה אמריקאי (1985) הכוח הנוקם (1986) נינג'ה אמריקאי 2 (1987) נינג'ה אמריקאי 3 (1989) נהר המוות (1989) נינג'ה אמריקאי 4 (1991) תצילו אותי (1992) מגן אנושי (1991) שרשרת פיקוד (1994) מתקפה בשחקים (1997) מנהל הזירה (1998) הקרב לחופש (1998) החשוד (2001) מדיה וקבצים בנושא מייקל דודיקוף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מייקל דודיקוף מייקל דודיקוף, ברשת החברתית פייסבוק מייקל דודיקוף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייקל דודיקוף, ברשת החברתית אינסטגרם מייקל דודיקוף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל דודיקוף, באתר AllMovie (באנגלית) מייקל דודיקוף, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מייקל דודיקוף, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נינג'ה אמריקאי - במאי: שמואל פרסטינבדג; סיפור: אבי קלייגברגר, חדשות, 25 באוקטובר 1985 מאיר שניצר, גולן פטריוט אמריקני, חדשות, 31 באוקטובר 1985 נירית אנדרמן, מנחם גולן ויורם גלובוס: שני בני הדודים מטבריה שכבשו את הקולנוע בארה"ב, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2010 עירית שמגר, יש סרטים אין צוותים, מעריב, 5 באוגוסט 1990 ג. עיטור, אזולאי תהיה העיראקית, חדשות, 27 בנובמבר 1990 ג. עיטור, ששון גבאי, אלי דנקר ויוסף שילוח ל"שרשרת הפיקוד", חדשות, 3 במרץ 1993 מאיר שניצר, חולני - ״הנינג׳ה האמריקני מספר 2", חדשות, 5 בפברואר 1987 מאיר שניצר, קשקוש - ״הנינג׳ה האמריקני מספר 3", חדשות, 12 בנובמבר 1987
אל-זמח'שרי

אבו אל-קאסִם מחמוד אבן עומר אל-זמח'שרי (בערבית: بو القاسم محمود بن عمر بن محمد بن عمر الزمخشري), אשר ידוע פשוט כאל-זמח'שרי (18 במרץ 1075 - 12 ביוני 1144) היה איש דת מוסלמי ממוצא פרסי מתקופת ימי הביניים, אשר הזדהה עם הדוקטרינה של המועתזילה. הוא נולד באזור ח'ווארזם, אך את רוב חייו הוא העביר בבוכרה, סמרקנד ובגדאד. הוא היה נחשב לסמכות בעניין השפה הערבית, והיה נודע כתאולוג רציונליסט. אל-זמח'שרי נולד בזמח'שר שבח'ווארזם, ב-18 במרץ 1075. אל-זמח'שרי התפרסם במהלך חייו כאחד מגדולי ההוגים והמומחים בזרם המועתזילי שבאסלאם. הוא השתמש בפרסית בחלק מיצירותיו, אם כי היה מומחה לשפה הערבית ותומך נלהב בקידומה. אל-זמח'שרי התפרסם בין השאר בשל פרשנותו לקוראן, אשר כללה ניתוח לשוני מעמיק. מלבד הרמה הגבוהה של השפה, בלטה הפרשנות של אל-זמח'שרי גם בשל העובדה שהוא פרש את הקוראן בראי התפיסה הרציונלית והלוגית של המועתזילה. אל-זמח'שרי איבד את אחת מכפות רגליו בגלל כוויית קור. במשך שנים חי במכה, שם נודע בכינוי ג'אר אללה, שמשמעותו "שכנו של האל". בשלהי חייו שב לח'ווארזם, שם נפטר. אל-זמח'שרי כתב יותר מחמישים ספרים, שהמפורסם שבהם הוא תפסיר של הקוראן. בין יצירותיו הבולטות ביותר ניתן למצוא את: "תפסיר אלכּשאף אלמשהור" (פרשנות לקוראן). "אלראאִד פי עלם אלפראאִד" (ספר בנושא פיקה). "משתבה אסאמי אל-רוואה" (ספר בתחום החדית'). "אלמפסל פי סנעת אלאִעראב" (ספר בנושא הדקדוק של השפה הערבית). "כתאב אלאמכּנה ואלג'באל ואלמיאה" (ספר בנושא הגאוגרפיה). "אטוואק אלד'הב פי אלמואעט" (ספר בתחום המיסטיקה). אל-זמח'שרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) الزمخشري - דמות ציבורית | פייסבוק, באתר www.facebook.com Abu al-Qāsim Maḥmūd ibn ʿUmar al-Zamakhsharī | Persian scholar, Encyclopedia Britannica (באנגלית) al-Zamakhshari, Tulayhah, ‏2016-06-11 (באנגלית) Al Khashshaf:Al Zamakhshari (538 H/1144 A.D), Mutazilite exegesis of the Quran by Kifayatullah Manzarusa (2017-10-07), Session on Allama Zamakhshari, נבדק ב-2019-07-08 Julie Scott Meisami, Paul Starkey, Encyclopedia of Arabic Literature, Taylor & Francis, 1998. (באנגלית)
קינג מיג'ט

קינג מיג'ט (באנגלית: King Midget) היא מכונית מיקרו בתצורת קבריולה, אשר יוצרה על ידי Midget Motors Corporation (עד שנת 1956 היצרן היה קרוי "Midget Motors Manufacturing Co") בין השנים 1946–1970 בארצות הברית. יוצרו 5,000 יחידות. מפעל היצרן מוקם בעיר "Athens, Ohio" (אנ') במחוז "Athens County, Ohio" (אנ') במדינת אוהיו במזרח המערב התיכון של ארצות הברית. 2 מושבים (ממודל 2). 2 דלתות (יוצרו גם דגמים ללא דלתות). מנוע קדמי. מנוע בנזין. קיבולת מכל דלק - 3.5 גלון (13.24 ליטר). הספק מערכת חשמל - 12 ואט (מודל 3). בלמים הידראולים (מודל 3). מודל 1 - מושב יחיד, מחיר היחידה עמד על 270 דולר. מודל 2 - 2 מושבים, מחיר היחידה עמד על 500 דולר, דגם 4 מושבים - מחיר היחידה עמד על 943 דולר מודל 3 - פותח בשנת 1957. "קינג מיג'ט" "קינג מיג'ט", שנת 1961 "קינג מיג'ט" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "קינג מיג'ט" "קינג מיג'ט" שנת 1963 מכונית מיקרו מדיה וקבצים בנושא קינג מיג'ט בוויקישיתוף קינג מיג'ט, סרטון באתר יוטיוב קינג מיג'ט, סרטון באתר יוטיוב "קינג מיג'ט" auto.howstuffworks.com/1946-1970-king-midget "קינג מיג'ט" - מפרט auto.howstuffworks.com/1946-1970-king-midget7 John Gunnell: Standard Catalog of American Cars 1946–1975. Krause Publications, Iola 2002, ISBN 0-87349-461-X. "קינג מיג'ט" מודל 3 - מפרט microcarmuseum.com/tour/kingmidget3