laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הולט

האם התכוונתם ל... אישים: אן הולט – סופרת ופוליטיקאית נורווגית בריאן ואן הולט – שחקן אמריקאי ג'ון הולט – מחנך וסופר אמריקאי ג'ון הולט – זמר רגאיי ומלחין ג'מייקני ג'ייסון דנינו-הולט – שחקן ומנחה טלוויזיה ישראלי ג'יר הולט – גולש סקי נורווגי גרייסטון הולט – שחקן קנדי טור האקון הולט – גולש סקי נורווגי הרולד הולט – מדינאי אוסטרלי, ראש ממשלת אוסטרליה השבעה עשר לסטר הולט – עיתונאי אמריקאי ניקולס הולט – הוא שחקן אנגלי קלייר הולט – שחקנית אוסטרלית אחר: הולט (טנק) – טנק אמריקאי היולט
ווסטוק 6

ווסטוק 6 (ברוסית: Восток-6) הייתה החללית המאוישת השישית האחרונה בתוכנית ווסטוק ששוגרה לחלל. על סיפון החללית טסה קוסמונאוט ולנטינה טרשקובה, האישה הראשונה בחלל. לאחר טיסה זו במשך עשרות שנים ברית המועצות נמנעה מלשלוח לחלל טייסת נוספת. החללית שוגרה ב-16 ביוני, יומיים לאחר שיגור חללית ווסטוק 5. אחד המטרות של שיגור צמד חלליות היה להשוות התנהגות שני טייסים במצבים דומים. במהלך הטיסה בוצעו שיחות רבות בין החלליות בתדרים שונים לצורך בדיקת איכות הקשר. במהלך הטיסה המרחק בין החלליות היה עד כ-4.5 ק"מ. במהלך הכנת לטיסה בוצעו התאמות נדרשות בחליפת החלל. תוך כדי הכנות לנחיתה התברר שקיים פגם במערכת הנחיתה וצריך לתכנת אותה מחדש. בהדרכת צוות הקרקע טרשקובה הצליחה לתכנת את המערכת והיה ניתן להתחיל את הנחיתה. הבעיה הייתה סוד שנשמר כ-40 שנים. החללית נחתה בשטח של מחוז אלטאי. תא הטייס שנחת נמצא עתה במוזיאון החלל הרוסי במוסקבה. זו הייתה הטיסה האחרונה של חללית מדגם זה. מדיה וקבצים בנושא ווסטוק 6 בוויקישיתוף נתוני הטיסה תיאור שיחות רדיו תיאור המשימה טיסת ווסטוק 5
ישראל חליבנר

ישראל ("חלאולה") חָליבְנֶר (10 בינואר 1928 – 11 בדצמבר 2013) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי. נודע בכינוי 'חלאולה', שיבוש של המילה הערבית 'חילווה' שפרושה מתוק. חליבנר נולד בפולין וכשהיה בן 5 עלה לארץ ישראל עם משפחתו. בגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וב-1946 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון בתפקיד רץ (קשר), ושיחק בשני צידי המגרש. עם הקבוצה זכה בארבע אליפויות ושלושה גביעי מדינה, כולל דאבל בעונת 1953/1954. ב-1956 נאלץ לפרוש בעקבות פציעה במניסקוס. בשנת 1964 החל חליבנר את קריירת האימון שלו בבני יהודה תל אביב. שנה לאחר מכן אימן במכבי חיפה, וב-1967 חזר למכבי תל אביב, הפעם כמאמן הקבוצה. הוא הצטרף במחזור החמישי של העונה הכפולה (1966/1968), כאשר ג'רי בית הלוי, אשר היה מאמנו כשהוא עלה לקבוצת הבוגרים כשחקן, שימש כיו"ר הקבוצה. בעונה זו הוביל את הקבוצה לאליפות, ובשנת 1969 זכה עמה באליפות אסיה לקבוצות. לאחר מכן עבר חליבנר לאמן את בית"ר ירושלים וחזר למכבי תל אביב לאחר עונה אחת בלבד. ב-1974 מונה כ"יועץ" למאמן בית"ר ירושלים מישל פורטל, אך עד מהרה החליף אותו בתפקיד ונשאר כמאמן יחיד. לאור חוסר הצלחת הקבוצה עזב את בית"ר משחקים ספורים לסוף העונה. לאחר מכן אימן חליבנר גם בהפועל ירושלים. עם פרישתו מעולם הכדורגל ניהל חליבנר משרד נסיעות שהיה בבעלות הוריו. חליבנר התגורר בגבעתיים, היה נשוי לרינה ואב לבת ובן. נפטר בשנת 2013 בגיל 85. מכבי תל אביב אליפות: 1949/1950, 1951/1952, 1953/1954, 1955/1956 גביע המדינה: 1953/1954, 1954/1955, 1963/1964 מכבי תל אביב אליפות: 1966/1968 גביע המדינה: 1969/1970 אליפות אסיה לקבוצות: 1968/1969 ישראל חליבנר, באתר FootballDatabase.eu ישראל חליבנר, באתר מכבי תל אביב יניב טוכמן, ישראל חליבנר, מכוכבי העבר של מכבי ת"א, נפטר בגיל 85, באתר nrg‏, 11 בדצמבר 2013 יעקב ברוש, חוגגים, עיתון דבר, 7 בינואר 1973, עמ' 10 רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים, פרק חמישי, 1969-70, עמודים 79 - 81, הוצאת Media41LTD רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים, פרק שביעי, 1974-5 , עמוד 106, הוצאת Media41LTD
ארמיית האוויר השמינית (ברית המועצות)

ארמיית האוויר השמינית הייתה אחת הארמיות של חיל האוויר הסובייטי במלחמת העולם השנייה. הארמייה הוקמה על בסיס כוחות האוויר של החזית הדרום-מזרחית ב-9 ביוני 1942. היא נטלה חלק בקרב סטלינגרד, ועיקר המלחמה השתתפה בחזיתות אוקראינה השונות. את דרכה במלחמה סיימה בקרב על פראג. סך הכל טייסות הארמייה ביצעו כ-200,000 גיחות מבצעיות, 203 מטייסיה קיבלו את אות גיבור ברית המועצות, ושלושה מהם קיבלו אותו פעמיים. ארמייה האוויר השמינית באתר samsv (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ברית המועצות ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טימופיי חריוקין

טימופיי טימופייביץ' חריוקין (ברוסית: Тимофей Тимофеевич Хрюкин; 21 ביוני 1910 - 19 ביוני 1953) היה לוטננט-גנרל של חיל האוויר הסובייטי אשר פיקד על ארמיית האוויר השמינית של ברית המועצות ומאוחר יותר על ארמיית האוויר הראשונה במלחמת העולם השנייה. טימופיי חריוקין סיים בית הספר לטיס בשנת 1933 והוצב ביחידת מפציצים. בשנת 1936 הוא התנדב להשתתף במלחמת האזרחים בספרד. בשנת 1938 פיקד על טייסת הפצצה במלחמת סין–יפן השנייה בה ביצע למעלה מ-100 גיחות מבצעיות. הוא קיבל את עיטור גיבור ברית המועצות בפברואר 1939. בזמן המלחמה לטענת הרוסים קבוצת מפציצים בפיקודו הטביעה את נושאת המטוסים היפנית ריוג'ו. עם זאת, שום מסמך סיני או יפני לא מאשרר טענה זאת, והמיקום המדווח של התקיפה היה בנהר שבו נושאת המטוסים לא יכלה לשהות ולכן טענה זאת נחשבת ללא מהימנה. לאחר המלחמה הוא פיקד על ארמיית האוויר השביעית ומאוחר יותר על כוחות הנ"מ והיירוט באזור באקו. טימופיי נפטר בשנת 1953 לאחר תאונת דרכים. מדיה וקבצים בנושא טימופיי חריוקין בוויקישיתוף טימופיי חריוקין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ברית המועצות ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרגיי רודנקו

סרגיי איגנטייביץ' רודנקו (ברוסית: Сергей Игнатьевич Руденко;‏ 20 באוקטובר 1904 – 10 ביולי 1990) היה מרשל אוויר של חיל האוויר הסובייטי. בזמן מלחמת העולם השנייה פיקד על ארמיית האוויר ה-16 של ברית המועצות. לאחר המלחמה פיקד על הכוחות המוצנחים הסובייטיים, כיהן כ-ראש המטה הכללי של חיל האוויר הסובייטי, פיקד על זרוע המפציצים ארוכי הטווח הסובייטיים. הוא גם היה בין חברי הוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית בשנים 1961–1966. הוא גם נכלל בין קבוצת הבוחנים הראשית של משרד ההגנה. מדיה וקבצים בנושא סרגיי רודנקו בוויקישיתוף סרגיי רודנקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ברית המועצות ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Z/Architecture

z/Architecture הוא שם כולל למחשבי מיינפריים של IBM התומכים בכתובות של 64 סיביות. שמות כל סדרות המחשבים הנכללות ב z/Architecture נקראות סדרות z ושם כל מודל מתחיל באות זו. סדרת המחשבים הראשונה בארכיטקטורה זו, 900 zSeries Model, יצא לשוק בסוף שנת 2000. בסדרה היו 42 דגמים. הסדרות שבאו אחרי זה סדרה זו היו (בסדר כרונולוגי): z800 דגמים דומים לדגמי ה 900 המיועדים למתקנים קטנים יותר z990 z890 דגמים דומים לדגמי ה 990 המיועדים למתקנים קטנים יותר z9 שהוכרזה ביולי 2005. z10 IBM zEnterprise System שהוכרזה ביולי 2010. מחשבים הפועלים ב z/Architecture מריצים את מערכות ההפעלה של IBM המיועדות למיינפריים: z/VM ,z/VSE, z/OS ו z/TPF וכן היסב לארכיטקטורה של לינוקס. IBM System/360 IBM z/Architecture Reference Summary, IBM "IBM Server zSeries 900 Technical Guide", September 2002, IBM
חוקת יוגוסלביה (1974)

חוקת יוגוסלביה בשנת 1974 הייתה החוקה הרביעית והאחרונה של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, אשר נודעה כחוקה הארוכה בעולם. היא נכנסה לתוקף ב-21 בפברואר. החוקה דגלה בניהול עצמי מבחינה כלכלית, ומבחינה מנהלית באוטונומיזציה של הרפובליקות. העיקרון הראשון בחוקה הוא יצירת המושג "אומות יוגוסלביה", כינוי לעמים ביוגוסלביה. לראשונה, העמים הובדלו מהרפובליקות; לדוגמה, על פי החוקה סרבים יכלו לגור בקרואטיה. העיקרון נבע מזכות ההגדרה העצמית, והסביר שלכל אומה יש זכות לפרישה מיוגוסלביה ולהקמת מדינה עצמאית, אך למעשה החוקה לא כללה שום מנגנון שאפשר לכך לקרות. בנוסף, יצירת המושג "לאומי יוגוסלביה" ככינוי לתושבים שארץ מולדתם נמצאת מחוץ לגבולות יוגוסלביה; לדוגמה, האלבנים בקוסובו – להם לא הייתה זכות להגדרה עצמית. החוקה החליפה שיטות דמוקרטיה ישירה, שהונהגו דרך בחירות ישירות לגופים המחוקקים, במערכת מתוחכמת של גופים ייצוגיים שנבחרים על ידי מעגלים חברתיים שונים. החוקה הגדירה את המחוזות וויבודינה וקוסובו כאוטונומיים. בנוסף, היא צמצמה את מספר החברים בנשיאות יוגוסלביה מ-23 ל-9, הגדירה את תפקידה וקבעה שיחויב הייצוג השווה לשש הרפובליקות ולשני המחוזות האוטונומיים בה. בנוסף, החוקה הכריזה על טיטו כנשיא עד מותו. עם כותבי החוקה נמנה הפרופסור היהודי ליאון גרשקוביץ' מזאגרב. Gene S. Leonardson and Dimitar Mirčev (1979). "A Structure for Participatory Democracy in the Local Community : The Yugoslav Constitution of 1974". In Comparative Politics, 11(2), 189-203. Ph.D. Program in Political Science of the City University of New York. Roland Rich (1993). Recognition of States : The Collapse of Yugoslavia and the Soviet Union (pp. 38-40). European Journal of International Law, 4(1), 36–65. The 1974 Constitution, באתר ספריית הקונגרס
איליושין Il-62

איליושין Il-62 (ברוסית: Ил-62, באנגלית: Ilyushin Il-62) הוא מטוס נוסעים סילוני צר-גוף לטווח ארוך, מתכנון של יצרנית המטוסים הסובייטית איליושין. תכנון המטוס החל בשנת 1960 בהתאם לדרישת חברת אארופלוט לקבלת מטוס המסוגל לטוס לקובה וחברובסק ללא חניית ביניים. הטיסה הראשונה בוצע בשנת 1963 ובשנת 1967 החל המטוס בטיסות נוסעים סדירות. למעט 5 מטוסים ראשונים שנבנו במוסקבה כל יתר המטוסים נבנו במפעל לייצור מטוסים בעיר קאזאן. במשך שנים המטוס היה המטוס הרשמי של ראשי ברית המועצות. ייצור סדרתי של המטוס הופסק בשנת 1995. Il-62 הגרסה הראשונה למטוס, מצויד במנועי НК-8 מתוצרת סובייטית. Il-62M בגרסה זו בוצעו שיפורים טכנולוגיים על בסיס ניסיון תפעולי של הגרסה הראשונה. המטוס הראשון מדגם זה הגיע לטיסות סדירות בשנת 1973. Il-62MK הגרסה השלישית שפותחה בשנת 1978. בגרסה זו תא הנוסעים הוגדל ל-186 נוסעים. המפעיל העיקרי של המטוס הייתה חברת התעופה הסובייטית אארופלוט. כמו כן 81 יחידות נמכרו לחברות זרות, בעיקר למדינות הגוש הסובייטי. לקראת תחילת שנות ה-90 המטוס נהיה מיושן לעומת המטוסים המודרניים, וצריכת דלק לנוסע הייתה גבוהה לעומת מטוסים מתקדמים. במחצית השנייה של שנות ה-90 החל תהליך הוצאת המטוסים משירות ובשנת 2005 המטוס האחרון שהיה בשימוש באארופלוט הוצא משירות ופורק. נכון לסוף 2013, 22 מטוסים עדיין בשירות. הם משמשים בעיקר לטיסות ממשלתיות, טיסות שכר והעברת מטענים. מטוס מסוג זה משמש את נשיא רוסיה, נשיא אוקראינה ואחרים. המטוס הנשיאותי של רוסיה מדיה וקבצים בנושא איליושין Il-62 בוויקישיתוף תיאור כל היחידות שנבנו סיכום תאונות בהם היה מעורב המטוס (אורכב 26.02.2014 בארכיון Wayback Machine)
סטפן קרסובסקי

סטפן אקימוביץ' קרסובסקי (ברוסית: Степан Акимович Красовский; ‏20 באוגוסט 1897 - 21 באפריל 1983) היה מרשל אוויר של חיל האוויר הסובייטי. בזמן מלחמת העולם השנייה פיקד על ארמיית האוויר ה-17 של ברית המועצות ועל ארמיית האוויר השנייה של ברית המועצות. לאחר מלחמת העולם השנייה פיקד על כוחות האוויר הסובייטיים במזרח הרחוק, מוסקבה וצפון קווקז. הוא גם נכלל בין קבוצת הבוחנים הראשית של משרד ההגנה. מדיה וקבצים בנושא סטפן קרסובסקי בוויקישיתוף סטפן קרסובסקי - ברשימת הגיבורים של ברית המועצות ערך זה הוא קצרמר בנושא ברית המועצות ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קבר הרדינג

קבר הרדינג (אנגלית: Harding Tomb) הוא אנדרטה בעיר מריון שבמדינת אוהיו בארצות הברית, המשמשת כמקום קבורתם של נשיא ארצות הברית וורן הרדינג ורעייתו פלורנס. המבנה מעוצב כמקדש יווני - אכסדרת עמודים עגולה כפולה נטולת תקרה מאבן שיש לבנה, הנישאת מעל בסיס מדרגות עגול. קוטרה הוא 31 מטרים וגובהה 16 מטרים. בכיכר העגולה שבתוך האנדרטה ממוקמים קברי הרדינג ואשתו. האנדרטה עוצבה לפי משאלתם של בני הזוג להיקבר בשטח פתוח. היא תוכננה על ידי הנרי הורנבוסטל, אריק פישר ווד ואדוארד מלון. האנדרטה שוכנת במסגרת פארק בשטח של 40 דונם, הקרוי על שמו של הרדינג. הרדינג מת במפתיע במהלך כהונתו כנשיא, בשנת 1923. אשתו נפטרה בשנה שלאחר מכן. הם נקברו במרתף קבורה בבית קברות בעיר מריון, שבה גרו במשך חלק ניכר מחייהם. בניית האנדרטה החלה בשנת 1926 מכספי תרומות פרטיים, שנאספו מכמיליון אזרחים וכן מארצות חו"ל. הבנייה הסתיימה ב-1927. באותה שנה הועברו אליה גופות בני הזוג ונקברו בה מחדש. מסיבות שונות נחנכה האנדרטה באופן רשמי רק ב-16 ביוני 1931, במעמד הנשיא דאז הרברט הובר. בשנות השמונים הועברה הבעלות על האנדרטה מאגודת הזיכרון לוורן הרדינג אל החברה ההיסטורית של אוהיו. באמצע שנות השמונים נערך שיפוץ מלא של האנדרטה. האנדרטה היא האחרונה בקברים הנשיאותיים המסוגננים שנבנו בארצות הברית, שהראשון שבהם היה קבר הנשיא לינקולן בספרינגפילד שבאילינוי. יורשי הרדינג בחרו במקומות קבורה פשוטים יותר, שחלקם שולבו בספריות הנשיאותיות שהוקמו על שמם. בעיר מריון נמצא גם בית המגורים של משפחת הרדינג, המשמש כמוזיאון לזכרו של הנשיא. קבר גרנט מדיה וקבצים בנושא קבר הרדינג בוויקישיתוף קבר הרדינג באתר החברה ההיסטורית של אוהיו סרטון על מבנה הקבר באתר YouTube
בית הקברות היהודי בשידלוב

בית הקברות היהודי של שידלוב (בפולנית: Cmentarz żydowski w Szydłowie) היה בית קברות של יהודי שידלוב בדרום פולין. הוא הוקם בשנת 1470. הוא נמצא קרוב לנחל צייקונץ, בצד הימני של הדרך המובילה משידלוב לחמיילניק. בית הקברות נהרס בימי מלחמת העולם השנייה. ההלווייה האחרונה התקיימה בו בשנת 1942. כעת שטחו מכוסה פרדסים ושדות פרטיים. מצבות ששרדו ממנו מוצגות בבית הכנסת של שידלוב. ייתכן שיש עדיין שרידי מצבות גם בשטח בית הקברות לשעבר. Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990, עמודים 146-145. Mapa WIG Staszów Pas 46 Słup 32 Warszawa 1938 בית הקברות היהודי בשידלוב באתר השטעטל הווירטואלי (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות ובנושא פולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אזור אנטארקטי מוגן במיוחד

אזור אנטארקטי מוגן במיוחד או אזור אנטארקטי מוגן מיוחד (באנגלית: (Antarctic Specially Protected Area (ASPA) הוא אזור ביבשת אנטארקטיקה, ובאיים סמוכים, שנמצא בהגנת מדענים וכמה גופים בינלאומיים שונים. האזורים המוגנים נוסדו בשנת 1961 בחסות הברית האנטארקטית, המושלת בכל היבשה והמים דרומית לקו רוחב 60 ומגוננת מפני פיתוח אנושי. כניסה לאזור ASPA מחייבת רישיון. אתרי ASPA נמצאים בהגנת ממשלות אוסטרליה, ניו זילנד, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, צ'ילה, צרפת, ארגנטינה, פולין, רוסיה, נורווגיה יפן, הודו ואיטליה. מספר האתרים 71. מדיה וקבצים בנושא אזור אנטארקטי מוגן במיוחד בוויקישיתוף Official List of ASPA sites ats.aq: The Official Guide to the Preparation of Management Plans for Antarctic Specially Protected Areas Government of Japan - efforts to protect Antarctica in Japan US State Department - Proposed Re-numbering of Antarctic Specially Protected Areas בהתאם לאמנת אנטארקטיקה, אנטארקטיקה כולה היא שמורה מדעית מוגנת, ואזורים אלה הם מוגנים במיוחד במסגרת האזור המוגן http://cep.ats.aq/cep/apa/aspa/index.html
גלריית סמלי אפריקה

גלריית סמלי מדינות אפריקה: על מנת למנוע בלבול בתרגום השם לשפות שונות, החליטה ממשלת המדינה ב-1985 על השם הצרפתי כשם התקני ממשלת המדינה החליטה בשנת 2013 על השם הפורטוגזי כשם הרשמי בכל השפות לסמל אין מעמד רשמי בלוב, אולם הוא מופיע על דרכונים רשמיים של המדינה גובהו בקירוב של פיטון דה נאז', הר געש בראוניון (גובהו המדויק - 3,069 מטרים)
IDMS

IDMS היא תוכנה לניהול בסיסי נתונים רשתי, שהייתה הנפוצה במחשבי מיינפריים. שמו של בסיס הנתונים הוא ראשי תיבות של Integrated Database Management System. תוכנת בסיס נתונים זו פותחה בשנות ה-60 של המאה העשרים. התוכנה נרכשה על ידי חברת Cullinet, ששווקה אותה עד שנת 1989. בשנה זו נרכשה התוכנה על ידי CA (חברת תוכנה) ושמה שונה ל CA-IDMS. בתקופת השיא של המוצר באמצע שנות ה-80 של המאה העשרים, היה IDMS בסיס נתונים נפוץ עם כ 2,500 מתקנים. לאחר מכן קטן בהדרגה פלח השוק שלו בגלל העדפת בסיסי נתונים יחסיים בכלל ו DB2 בפרט במחשבי מיינפריים של IBM. DB2 IMS/DB Adabas אתר האינטרנט הרשמי של IDMS ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
WebSphere MQ

WebSphere MQ היא תווכה מוכוונת מסרים (באנגלית: Message Oriented Middleware) של חברת IBM. תווכת WebSphere MQ מאפשרת תקשורת בין יישומים המתבצעים במחשבים שונים עם תשתיות טכנולוגיות שונות בסביבת עיבוד מבוזר. מנגנון העבודה של WebSphere MQ מבוסס על קובצי תורים. היישום השולח כותב מסר לתור המיועד ליישום המקבל. היישום המקבל קורא את המסר, מבצע עיבוד ובמידת הצורך שולח תוצאות עיבוד ליישום באמצעות מסר המוכנס לתור המתאים. דפוס ההתקשרות הנפוץ ב WebSphere MQ הוא אסינכרוני. WebSphere MQ יצא לשוק תחת השם MQ Series בשנת 1992. בשנת 2002 מותג מחדש בשם WebSphere MQ, כחלק מקבוצת מוצרי תווכה המשתמשים באותו מותג. ב WebSphere MQ יש הגבלה לגודל המסרים שמועברים, 100MB. WebSphere MQ היא General Purpose Message Oriented Middleware ולכן תומכת במספר אפשרויות טכניות להעברת מסרים. להלן פירוט האפשרויות העיקריות להעברת מסרים באמצעות תוכנה זו: העברה סינכרונית והעברה אסינכרונית Request Reply ו publish and subscribe העברה אמינה (Reliable) העברה על פי הסטנדרט Java Messaging Services, בראשי תיבות JMS כתווכה תומך WebSphere MQ בעבודה במספר רב של תשתיות ושפות תכנות: מערכות הפעלה: z/OS, z/VSE, z/Linux, UNIX, Linux, Windows, OS/400 שפות תכנות: RPG,‏ COBOL,‏ PL/I, ‏Java,‏ C, ‏C++. בנוסף לשפות התכנות הנתמכות באופן רשמי על ידי IBM, קיימת תמיכה של חברות אחרות בשפות: Perl על ידי חברת cpan Python על ידי חברת PYMQI. העברת מסרים תווכה מוכוונת מסרים WebSphere MQ, IBM *Yefim Natis,David W. McCoy, Bill Gassman, Jim Sinur, Jess Thompson, Massimo Pezzini, L. Frank Kenney, Ted Friedman, Mark R. Gilbert, Gene Phifer, Roy W. Schulte, Benoit J. Lheureux, 'Who's Who in Middleware,, 'Gartner, 29 March 2004,P. 17 MQSeries - Perl extension for MQSeries support - search.cpan.org PyMQI Documentation
חגיגה לעיניים

חגיגה לעיניים הוא סרט קולנוע ישראלי, מסוגת קומדיה שחורה, שיצא לאקרנים בשנת 1975 בבימויו של אסי דיין שגם כתב את תסריט והפיקו יחד עם נפתלי אלטר במאי 1973. בסרט שהושפע מיצירות הקולנוע של פליני ומחזות התיאטרון של יוג'ין יונסקו וסמואל בקט כיכבו יוסף שילוח בתפקיד הראשי של המשורר שאול הכהן, ולצדו גלריית שחקנים בכירים, ביניהם מוסקו אלקלעי, טליה שפירא, דורי בן זאב, מרדכי בן זאב, אבנר חזקיהו, מרים גבריאלי, משה איש כסית, זישא גולד, ואלכסנדר יהלומי. הסרט נחל כישלון צורב בקופות ובעקבותיו נקלעו הבמאי אסי דיין והמפיק-מלחין נפתלי אלטר ודיין לחובות גדולים. כמו כן, בעקבות סכסוך משפטי בנוגע לזכויות הפצת הסרט, הסרט אינו זמין לצפייה לקהל הרחב מאז 1992, כשהוקרן בערוץ הראשון. מספר קטעי ארכיון מתוך הסרט שולבו בסדרות התיעודיות "החיים כשמועה" אודות אסי דיין, אשר שודרה בשנת 2012 בערוץ 8, וכן ב"חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי" אשר שודרה בערוץ הראשון בשנת 2015, ואף נקראת על שמו. שיר הנושא של הסרט, אותו כתב ומבצע אלטר, הוא "ועכשיו שירים". במרכז עלילת הסרט עומד משורר בשם שאול הכהן אשר מגיע למושבה מטולה בכוונה להתאבד. הוא שוהה באחד משני בתי המלון היחידים ביישוב, בו מתקיימות הכנות לקראת חתונה של זוג צעיר. תושבי העיירה מצילים את שאול מניסיונותיו לסיים את חייו. אולם כשמארחיו מגלים ספר שירים שכתב בין חפציו וחושפים את זהותו, התושבים משנים את דעתם. הם סבורים כי התאבדותו של משורר לאומי חשוב ביישוב תהפוך את המקום הנידח לאתר עלייה לרגל. מאותו רגע הם מנסים לדרבן את המשורר להתאבד. אבל שאול כבר התקרב לצעירה מקומית, וכעת הוא רוצה לחיות. אסי דיין הסביר כי הסרט הוא "אלגוריה על חברה שרוצה לכפות על הפרט להקריב את עצמו למענה". "חגיגה לעיניים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חגיגה לעיניים", באתר AllMovie (באנגלית) "חגיגה לעיניים", באתר ספר הקולנוע הישראלי "חגיגה לעיניים", באתר אידיבי "חגיגה לעיניים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "חגיגה לעיניים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עליזה ולך, המשורר הלאומי של סוף העולם, דבר, 13 ביוני 1975 נועם שרביט, ‏ביהמ"ש: אסי דיין ונפתלי אלטר מכרו פעמיים את הסרט "חגיגה לעיניים" - ויפצו את "קורבן העוקץ", באתר גלובס, 22 באוקטובר 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקבינט של ארצות הברית בממשל ביל קלינטון

הקבינט של ארצות הברית בממשל ביל קלינטון כיהן במשך שתי תקופות כהונה נשיאותיות, ממועד השבעת הנשיא קלינטון ב-20 בינואר 1993 ועד לסיום כהונתו השנייה ב-20 בינואר 2001. הנשיא קלינטון צירף לקבינט מספר בעלי תפקידים שלא כיהנו בו בימי ממשלו של הנשיא הקודם בוש (1989–1993): מ-1993: ראש מטה הבית הלבן שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות מנהל הסוכנות להגנת הסביבה מנהל התוכנית הלאומית לפיקוח על סמים מנהל הרשות לעסקים קטנים - מ-1994 מנהל סוכנות הביון המרכזית - מ-1995 מנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום - מ-1996. בסך הכל כלל הקבינט 24 בעלי תפקידים (21 ב-1993, ‏22 ב-1994 ו-23 ב-1995) וכיהנו בו 36 גברים ותשע נשים. שישה מהם כיהנו בו במשך כל תקופת נשיאותו של קלינטון. מזכיר המדינה: וורן כריסטופר (1993–1997), מדליין אולברייט (1997–2001), מזכיר האוצר: לויד בנטסן (1993–1994), רוברט רובין (1995–1999), לורנס סאמרס (1999–2001) מזכיר ההגנה: לס אספין (1993–1994), ויליאם פרי (1994–1997), ויליאם כהן (1997–2001) התובעת הכללית: ג'אנט רינו (1993–2001) מזכיר הפנים: ברוס בביט (1993–2001) מזכיר החקלאות: מייק אספי (1993–1994), דן גליקמן (1995–2001) מזכיר המסחר: רון בראון (1993–1996), מיקי קנטור (1996–1997), ויליאם דיילי (1997–2000), נורמן מינטה (2000–2001) מזכיר העבודה: רוברט רייך (1993–1997), אלכסיס הרמן (1997–2001) מזכירת הבריאות ושירותי האנוש: דונה שלאלה (1993–2001) מזכיר השיכון והפיתוח העירוני: הנרי סינסרוס (1993–1997), אנדרו קואומו (1997–2001) מזכיר התחבורה: פדריקו פניה (1993–1997), רודני סלייטר (1997–2001) מזכיר האנרגיה: הייזל או'לירי (1993–1997), פדריקו פניה (1997–1998), ביל ריצ'רדסון (1998–2001) מזכיר החינוך: ריצ'רד ריילי (1993–2001) המזכיר לענייני חיילים משוחררים: ג'סי בראון (1993–1997), טוגו וסט (1998–2000), הרשל גובר (2000–2001) סגן הנשיא: אל גור (1993–2001) ראש מטה הבית הלבן: מק מקלרטי (1993–1994), ליאון פאנטה (1994–1997), ארסקין בואולס (1997–1998), ג'ון פודסטה (1998–2001) מנהלת הסוכנות להגנת הסביבה: קרול בראונר (1993–2001) שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות: מדליין אולברייט (1993–1997), ביל ריצ'רדסון (1997–1998), ריצ'רד הולברוק (1999–2001) מנהל משרד הניהול והתקציב: ליאון פאנטה (1993–1994), אליס ריבלין (1994–1996), פרנקלין ריינס (1996–1998), ג'ק לו (1998–2001) מנהל התוכנית הלאומית לפיקוח על סמים: לי בראון (1993–1995), ברי מק'פרי (1996–2001) נציג הסחר: מיקי קנטור (1993–1996), שרלין ברשפסקי (1997–2001) מנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום: ג'יימס לי ויט (1993–2001) מנהל סוכנות הביון המרכזית: ג'ון דויטש (1995–1996), ג'ורג' טנט (1997–2001) מנהל הרשות לעסקים קטנים: פיליפ לדר (1994–1997), איידה אלוורז (1997–2001) נושא תפקיד זה היה חבר בקבינט בממשלי הנשיאים פורד, קרטר ורייגן. מונה ב-1997 למזכיר האנרגיה. מזכיר בפועל. קודמה בתפקיד בקבינט ומונתה ב-1997 למזכירת המדינה. קודם בתפקיד בקבינט ומונה ב-1998 למזכיר האנרגיה. מונה ב-1994 לראש מטה הבית הלבן. קודם בתפקיד בקבינט ומונה ב-1996 כמזכיר המסחר. מונה לתפקיד ב-1993, צורף לקבינט ב-1996.
ארמיית אוויר

ארמיית אוויר היא יחידה צבאית גדולה בחילות אוויר המאחדת מספר גדודים, טייסות ודיוויזיות אוויריות. חילות האוויריים שהשתמשו ביחידות כאלה היו חיל האוויר הסובייטי וחיל האוויר הקיסרי היפני. כיום רק חיל האוויר הרוסי שומר על ארמיות אוויר שהוא ירש מקודמו הסובייטי. ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוגוסטה (תואר)

אוּגוּסְטָה היה תואר כבוד רומי שהוענק מספר פעמים לנשים ממשפחת הקיסר הרומי בתקופת האימפריה הרומית. התואר נשאב מהתואר אוגוסטוס, התואר הידוע ביותר של הקיסר הרומאי הראשון, אוגוסטוס קיסר, שנהפך במהלך הזמן לאחד מתארים הרשמיים של הקיסרים הרומים. נראה שלפחות עד לתקופת הטטררכיה התואר עצמו, כמו התואר אוגוסטוס, היה חסר סמכויות ממשית והיה תואר כבוד בלבד. האישה הראשונה שקיבלה את תואר ה"אוגוסטה "הייתה ליויה, אשתו של אוגוסטוס קיסר. בצוואתו ציווה אוגוסטוס קיסר שליויה תהפוך לחלק ממשפחת היוליים והיא קיבלה את השם "יוּלִיָה אוּגוּסְטָה". נשים נוספות שקיבלו את התואר היו אגריפינה הצעירה, אשתו ואחייניתו של הקיסר קלאודיוס, ואאליה פלקילה, אשתו הראשונה של הקיסר תאודוסיוס הראשון.
דרגות הכוחות המזוינים של סוריה

דרגות הכוחות המזוינים של סוריה הן כל הדרגות בהיררכיה הצבאית אשר מתקימות כיום בקרב חמש הזרועות של הכוחות המזוינים של סוריה; הצבא, חיל האוויר, חיל הים, חיל ההגנה האווירית וכוחות המשטרה והביטחון. בין החילות מבנה הדרגות נותר דומה כמו גם שמות הדרגות, כאשר השינוי העיקרי הוא צבע הרקע של הדרגות. באופן כללי צורת הדרגות הקצונה מתחלקות לשלושה סוגים; דרגות שדה בעלות רקע מבד הסוואה (התואם למדים) אשר הסמלים עליהם מודפסים על הדרגה, דרגות רגילות בעלות רקע התואם לצבע הזרוע (כחול לחיל האוויר, ירוק לצבא וכחול כהה לחיל הים) ודרגות רשמיות הנענדות באירועים פורמליים וצורתם מעוגלת ומאורכת יותר (לעיתים דפנות הדרגה מעוטרת ברקמה מוזהבת בדפנות). שני האלמנטים העיצוביים העיקריים הנהוגים בדרגות הקצונה והנגדים הם סמל סוריה (העיט המוזהב) אשר מופיע מדרגת ראא'ד ומעלה בגרסתו המלאה ומופיע ברוב הדרגות בגרסה מוקטנת על רקע כוכב מחומש. האלמנט השני הוא שתי חרבות סימיטר מוצלבות המופיע בארבע הדרגות הגבוהות מדרגת לואא' ומעלה. ערך מורחב – הצבא הסורי ערך מורחב – חיל הים הסורי ערך מורחב – חיל האוויר הסורי דרגות הצבא באתר 'ארמי רקוגנישן'. דרגות הצבא וחיל הים באתר 'Uniform Insignia'.