צוות אוויר

צוות אוויר (בראשי תיבות: צ"א) הוא שם כולל לבעלי תפקיד בהטסת כלי טיס מאויש ותפעולו, הנמצאים בכלי הטיס בזמן הטיסה. הרכב הצוות תלוי בסוג כלי טיס ויעוד הטיסה. בתעופה האזרחית מופעל המטוס על ידי צוות מטוס (flight crew). קברניט, או קפטן, הוא הטייס הבכיר בין חברי הצוות ומפקד הטיסה. סימון הדרגה הוא 4 פסים. טייס משנה (או קצין ראשון) הוא הטייס השני, שאינו מפקד הטיסה. הוא יושב בדרך כלל במושב הימני בתא הטייס, לימין הקברניט. במסוקים יושב טייס המשנה לשמאל הקברניט. סימון הדרגה הוא 3 פסים. קצין שני הוא טייס שלישי, הנמוך בדרגתו מהקצין הראשון. הוא ממלא מגוון תפקידים ומשמש כטייס מחליף בעת הצורך. הקצין השני מילא בדרך כלל את תפקיד מהנדס הטיסה (ראו להלן). במאה ה-21 התייתר הצורך בתפקיד זה, אך בחברות תעופה שונות קיים תפקיד של קצין שני שהוא טייס מחליף בטיסות ארוכות. סימון הדרגה הוא 2 פסים. קצין שלישי הוא טייס הנמוך בדרגתו מהקצין השני. הקצין השלישי מילא תפקידים שונים ושימש גם הוא כטייס מחליף. בעשור השני של המאה ה-21 התייתר התפקיד והתבטל. סימון הדרגה הוא פס אחד. צוות מחליף כולל בעשור השני של המאה ה-21 קברניט וקצין ראשון מוסמכים, שנועדו להחליף את הצוות הראשי במהלך חלק מהטיסה כדי לאפשר להם מנוחה. בחלק ממטוסי הנוסעים רחבי הגוף קיימים תאי שינה ייעודיים לצוות, אך ברוב המקרים נח הצוות במושבים הסמוכים לתא הטייס. מספר אנשי הצוות המחליף משתנה בהתאם למשך הטיסה ולתקנות הטיסה המחייבות את חברת התעופה. מהנדס טיסה הוא תפקיד שנקרא בימים הראשונים של התעופה "מכונאי אוויר". החל משנות ה-20 של המאה ה-20 ועד שנות ה-70 היה מהנדס הטיסה אחראי למנועים, למערכת הדלק ולמערכות נוספות. עם השנים הפכו תאי הטייס להיות ממוחשבים ורוב הפעולות שהיו באחריות מהנדס הטיסה עברו לניהול הקברניט והקצין הראשון, והתפקיד התייתר ברובו למעט מטוסים ישנים יותר שעודם בשירות. נווט, נקרא גם "נווט אוויר", או "נווט טיסה", הוא תפקיד שהיה קיים במטוסים ישנים, בעיקר החל מסוף העשור הראשון של המאה ה-20 ועד שנות ה-70, ותפקידו היה ניווט המטוס, בעיקר בשיטות של ניווט עיוור וניווט אסטרונומי, במיוחד בעת טיסות מעל לים או מעל למרחבים בהם יש מעט נקודות ציון בולטות. עם פיתוחן של מערכות ניווט כמו מערכות ניווט אינרציאליות ומערכת ניווט לווייניות התייתר תפקידו של הנווט וזה עבר לאחריות הקברניט והקצין הראשון. אלחוטן אוויר היה גם הוא תפקיד שהיה קיים במטוסים ישנים, החל מסוף העשור הראשון של המאה ה-20 ועד סוף שנות ה-40. איש צוות זה היה אחראי על הפעלת מערכות הקשר של המטוס, הן בטלגרף אלחוטי והן בקשר קולי. עם פיתוחן של מערכות קשר מתוחכמות וקלות יותר להפעלה התייתר התפקיד, ועבר לאחריות הקצין הראשון והקברניט. כלכל הוא מנהל הבטיחות והשירות במהלך הטיסה, ואחראי על צוות תא הנוסעים. דייל אוויר הוא איש צוות האחראי על בטיחותם ורווחתם של הנוסעים, ועל מתן מידע ושירותים שונים. בעוד צוות האוויר חיוני להטסת כלי הטיס, ישנם בעלי מקצועות החיוניים למילוי משימות שונות הקשורות למטוס וייעודו. אלה מכונים בתעופה צבאית צוות עזר אווירי (בראשי תיבות: צע"א; באנגלית: Tactical Crew). הבחנה בין צוות אוויר לצע"א קיימת גם בדירוג שכר. בחיל האוויר הישראלי הונהגה במהלך שנות ה-80 הפרדה בולטת בין המקצועות התומכים לבין מקצועות ההטסה היוקרתיים שנרכשו בקורס הטיס. הפרדה זו נהגתה לצורכי קיצוץ תקציבי (שכן משכורות צ"א גבוהות משמעותית ממשכורות צע"א), ולצורכי הפרדת מעמד. בין ההטבות שנלקחו מאנשי צע"א הייתה הזכות לענוד כנפיים מבד והן הומרו לכנפי מתכת. כיום כנפיהם של כל אנשי צוות האוויר (טייסים ונווטים) הן אחידות, אך שונות משל הצע"א. טייס, או קברניט במטוסי תובלה בהם הצוות גדול יותר, הוא הטייס הבכיר ומפקד המטוס. טייס משנה הוא הטייס השני, הזוטר לקברניט. תפקיד זה קיים במטוסים צבאיים גדולים, כמו מטוסי תובלה, מפציצים כבדים, ומסוקים. כמו בתעופה האזרחית, נווט הוא תפקיד שהיה קיים במטוסים ישנים יותר (ראו לעיל), ועדיין קיים במטוסים גדולים כמו מטוסי תובלה ומפציצים, בשל העובדה שבטיסות מבצעיות לא תמיד ניתן להסתמך על עזרי ניווט. נווט קרב הוא איש צוות שני במטוסי קרב דו מושביים. תפקיד זה התפתח מתפקידם של הנווטים במטוסים גדולים יותר, כמו מפציצים. עם פיתוחן של מערכות ניווט מתקדמות החל תפקידו של הנווט להשתנות, וניתנה לו אחריות על מערכות החימוש של המטוס, במיוחד מערכות חימוש מונחה. בחיל האוויר של ארצות הברית נקרא התפקיד Weapon systems officer, קצין מערכות נשק, ובאוויריית צי ארצות הברית נקרא התפקיד Radar Intercept Officer, קצין יירוט מכ"ם. נווט אווירי (שאינו נווט קרב) הוא איש צוות שני או לעיתים שלישי במטוסי תובלה או סיור. דוגמה לכך הייתה בחיל האוויר הישראלי – נווט אווירי כחלק מצוות הטסת ה"סי-סקאן" ("שחף"). מהנדס טיסה (ראו לעיל), ידוע בחיל האוויר הישראלי כמכונן אוויר. מקלען אוויר הוא איש צוות האחראי להפעלת החימוש ההגנתי של המטוס. מקלענים היו אנשי צוות של מטוסים גדולים, בעיקר מפציצים כבדים אך גם במפציצים קלים. המקלענים איישו את המקלעים בעמדות השונות, ונקראו על שם עמדתם: מקלען זנב, מקלען חרטום, וכדומה. מטילן היה איש צוות במפציצים. תפקידו היה לאתר את המטרה ולהטיל את הפצצות ברגע הנכון. עם פיתוחן של מערכות הטלת חימוש השתנה התפקיד וכיום אחראי טייס המטוס או נווט קרב על הטלת החימוש. אלחוטן היה איש צוות במפציצים ומטוסי תובלה האחראי להפעלת מכשירי הקשר, חלקם בשידור אותות מורס. עם פיתוחן של מערכות קשר מתקדמות, התייתר התפקיד ובוטל. מכונאי מוטס הוא איש צוות אוויר, בעיקר במסוקים. תפקידיו כוללים את תפעול תא המטען של המסוק - אחריות על כניסת ויציאת לוחמים, פינוי וחילוץ פצועים, וכדומה; הפעלת מערכות של המסוק, ובכללם המנוף ומתלה המטען, וכן מערכות בתא הטייס; וטיפול בתקלות במהלך הטיסה. פקח העמסה הוא איש צוות במטוסי תובלה. הוא אחראי על תכנון העמסת המטען למטוס בצורה מיטבית ויעילה, תוך שמירה על מרכז הכובד ואיזון המטוס לצורך טיסה יציבה. מפעיל בום הוא איש צוות האחראי על הפעלת מערכת תדלוק אווירי. מפעיל מערכות מוטס אחראי על הפעלת מערכות במטוסים שונים. לעיתים מפעיל המערכות הוא מפקד המשימה, המתכנן את נתיב הטיסה את מאפייניה. תפקיד זה מספר הגדרות: מפעיל קשר מוטס האחראי על הפעלת מערכות קשר רדיו, כאשר המטוס משמש כממסר רדיו מעופף. מפעיל מערכות לוחמה אלקטרונית מוטס, האחראי על הפעלת מערכות לוחמה אלקטרונית מוטסת. מפעיל מודיעין אלקטרוני מוטס, המפעיל מערכות מודיעין אלקטרוני מוטסות. בקר מוטס המפעיל מערכות שליטה ובקרה במטוסי שליטה ובקרה. סייר אוויר אחראי על תצפית באמצעי תצפית שונים ממטוסי סיור. צוות עזר רפואי כולל רופאים, חובשים ופרמדיקים מוטסים, המצטרפים לצוות המטוס בטיסות חילוץ פצועים וסיוע רפואי. צוות עזר אוויר במערך הרפואה גל קמרס, ‏הדרך למטוס, באתר חיל האוויר הישראלי, אוגוסט 2021