אוטפה

אוטפה (באסטונית: Otepää, בגרמנית: Odenpäh) היא עיר בצפון-מזרח מחוז ולגה, מוגדרת כבירת החורף של אסטוניה. אוטפה נחשבת לעיר הגבוהה במדינה ושוכנת ברמת אוטפה, כ-40 קילומטרים דרומית-מערבית לטרטו, העיר השנייה בגודלה באסטוניה. על פי שרידים ארכאולוגיים יושב האזור כבר לפני כאלפיים שנה. במאות ה-9 וה-10 הוקמו ביצורים על גבעת לינאמגי (Linnamägi). ידוע שהיה זה המבצר העיקרי של מחוז אוגנדי (Ugandi). האזור צפונית לגבעה שימש למגורים. כיוון שממרחק נראית הגבעה כראשו של דב זכה היישוב לשמו - "ראש הדב" (Otti pea). בשנים 1116 הרוסים תקפו את היישוב מספר פעמים ב-1116, 1192 וב-1210. החל משנת 1208 הותקף היישוב מספר פעמים על ידי המסדר הליבוני ולאחר שנכבש ב-1224 הקים הבישוף הרמן מבצר אבן במקום. היה זה מבצר האבן הראשון שנבנה באסטוניה. ממצאים ארכאולוגיים מעידים על קיומה של עיירה בימי הביניים בשטח שבין גבעת לינאמגי לכנסייה של אוטפה. בית הספר היסודי הראשון ביישוב נפתח בשנת 1686. בשנת 1702, במהלך המלחמה הצפונית הגדולה, בזזו חיילי הצבא הרוסי את היישוב וסביבותיו והעלו את המבצר ובית הכומר באש. ב-1841 התקוממו האיכרים המקומיים כנגד בעל האחוזה, התקוממות זו נקראת "מלחמת פיהאירווה". בספטמבר 1876 נערך היריד החקלאי הראשון באסטוניה, שארגנה התאחדות האיכרים של טרטו, במעונו של הכומר ביישוב. ב-4 ביוני 1884, לאחר כשלוש שנות דיונים על עיצובו, הוצג לראשונה דגל אסטוניה בכנסייה של אוטפה. בשנת 1862 הוכר היישוב כרשות מקומית ונקרא בשם "נוסטקו" (Nuustaku). על פי עדויות שכן בקרבת היישוב הנוכחי יער של עצי אגוז ומניחים שיער זה הוא מקור השם. בשנת 1922 הוחלף שם היישוב רשמית ל"אוטפה". בשנת 1929 נערכה באוטפה אליפות אסטוניה הראשונה בסקי במישור. ב-1 באפריל 1936 זכתה אוטפה למעמד של עיר. באוגוסט 1944, בעקבות הלחימה בין הוורמאכט לצבא האדום באזור נהרס חלק נכבד מן העיר. בשנת 1958 נערכה לראשונה בעיר אליפות כלל-סובייטית בסקי במישור. ב-1959 נפתחה בעיר גימנסיה בתנאי פנימייה שהפכה בשנת 1975 לבית ספר כלל-ארצי לסקי. בשנת 1999 צורפה העיר לנפת פיהאירווה ושם הנפה שונה לנפת אוטפה. העיר שוכנת ברמת אוטפה והגבעות הגבוהות ביותר בה קוטסמגי (Kuutsemägi) והרימגי (Harimägi) מגיעות לגובה של 217 ו-212 מטרים בהתאמה. האזור משופע באגמים והגדול שבהם הוא אגם פיהאירב (Pühajärv) השוכן דרומית-מערבית לעיר, מכסה שטח של 2,863 דונם ונחשב בעיני רבים לאחד היפים באסטוניה. העיר מורכבת משני אזורים - האזור הישן, בצפון העיר שהפך כבר בראשית המאה ה-20 ליישוב בעל אופי עירוני, והאזור החדש השוכן לשפתו הצפונית של אגם פיהאירב. העיר משמשת כמרכז תיירותי בחורף למגוון פעילויות ספורטיביות כגון סקי במישור, קפיצות סקי והחלקה על קרח ומוכרת בשל כך גם מחוץ לגבולות אסטוניה. משנת 1964 נערך בה כל שנה מרתון סקי שנקרא "מרתון טרטו", משנת 1996 הוא מתחיל בה ומסתיים בעיר אלבה וכולל מסלול באורך של 63 קילומטרים. משנת 1999 נערך בה שלב בתחרות גביע העולם לסקי במישור (FIS Cross-Country World Cup) שמארגנת הפדרציה הבינלאומית לסקי. שרידי מבצר הבישוף משנת 1224 - שוכנים על גבעת לינאמגי, מערבה משם נמצאת כנסיית מריה. כנסיית מריה הלותרנית (Maarja kirik) - הכנסייה מוזכרת בכתובים בכרוניקה של הנריק מלטביה במאה ה-12. הכנסייה הנוכחית נבנתה בשנים 1889-1890 בסגנון נאו-גותי, רק מגדל הפעמון, המזדקר לגובה של 51 מטרים, הוא שריד לכנסייה הישנה. בקיר החזית שלה נקבע בשנת 1934 לוח זיכרון לאירוע הנפת הדגל ביוני 1884. בשנת 1950 נהרס הלוח בידי הרשויות הסובייטיות וחודש בשנת 1989. בקיר הכנסייה נקבע בשנת 1989 בטקס חגיגי לוח זיכרון ליקוב הורט, בלשן, תאולוג ופעיל בולט בתנועת ההתעוררות הלאומית האסטונית ששימש ככומר באוטפה בשנים 1872-1880. אנדרטת הזיכרון לנופלים במלחמת העצמאות האסטונית. נחנכה ביוני 1928. ביוני 1950 הורו הסובייטים על הריסת האנדרטה, אולם חלקה העליון נקבר והוסתר. באוגוסט 1988 נחשף החלק העליון מחדש ובשנת 1998 שוחזר גם החלק התחתון על פי תרשימים ותמונות. מוזיאון הדגל האסטוני - נפתח בשנת 1996 ומספר על ההיסטוריה של הדגל הלאומי. מוזיאון סקי