laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אל-פתאת

גַ'מְעִ֫יַּת אל-עַרַבִּ֫יַּה אל-פָתָ֫את (בערבית: جمعية العربية الفتاة, מילולית: החברה הערבית הצעירה) הייתה האגודה הלאומית הפאן-ערבית הראשונה במסגרת התנועה הלאומית הערבית. התנועה נוסדה ב-1911 בפריז, על ידי שבעה סטודנטים מ"סוריה הגדולה", בהם עווני עבד אל-האדי מג'נין, רפיק אל-תמימי משכם, ג'מיל מרדם ושוכרי אל-קוותלי מסוריה, תאופיק א-סווידי מעיראק ועיזאת דראוזה מג'מאעין כאגודת סתרים. התנועה הפכה לגרעין התנועה הלאומית ודגלה במתן עצמאות לארצות הלבנט מהאימפריה העות'מאנית ובאחדות מדינית של כל ארצות ערב. התנועה יזמה וכינסה את הקונגרס הערבי הלאומי הראשון ביוני 1913 בפריז, אירוע שהיה בד בבד גם החשוב ביותר בפעולתה וגם האירוע שהביא לקרע הגדול ביותר בקרבה. לאחר נעילת הקונגרס הבטיחה הממשלה העות'מאנית להנהיג מספר תיקונים ברוח החלטות הקונגרס (מתן קדימות לשפה הערבית, למשל), כמו כן מינתה מספר אישים ערביים לאומיים למשרות במנגנון ובסנאט. הדבר יצר פילוג עמוק בין הלאומנים הקיצוניים בתנועת אל-פתאת לבין המתונים שהסכימו לויתורים הקלים שהחילה הממשלה העות'מאנית. בשנת 1914 עברו הפעילים המרכזיים בתנועה לדמשק, שם חברו לעזיז אל-מצרי שייסד קבוצה מחתרתית צבאית-למחצה בשם אל-עַהְד אל-עַרַבִּי ("הברית הערבית"). בימי מלחמת העולם הראשונה והמרד הערבי שימשו כקצינים בצבאו של האמיר פייסל. כאשר הקים פייסל את ממשלתו קצרת הימים בסוריה יצאה התנועה ממסגרתה המחתרתית והפכה למפלגה פאן-ערבית בשם חִזב אל-אִיסתִקְלאל אל-עַרַבִּי ("מפלגת העצמאות הערבית"), הורתה הרעיונית של מפלגת אל-איסתקלאל הפלסטינית ושל מפלגות פאן-ערביות נוספות במרחב הערבי. בשנת 1919 הציגו אנשי אל-פתאת את העמדה הקיצונית לעצמאות ערבית מלאה בפני ועדת קינג-קריין, בניגוד לדעת פייסל שביקש מנדט בריטי, לדעת ארגונים מוסלמיים שביקשו מנדט של ארצות הברית ולדעת גורמים ערבים נוצרים שביקשו מנדט צרפתי. פעילות התנועה, מציין יעקב שמעוני, הייתה נחלת חוג מצומצם של משכילים ולא פרצה להשפעה על שדרות רחבות של העם. עם זאת היוותה התנועה בית גידול אידאולוגי וחברתי למנהיגי התנועה הלאומית הערבית שלאחר מלחמת העולם הראשונה. ג'ורג' אנטוניוס החשיב את התנועה בספרו מ-1938 "ההתעוררות הערבית, המניפסט של הלאומיות הערבית" כתנועה האופוזיציונית החשובה ביותר באימפריה העות'מאנית וכגורם מכריע לביזורה. פרוטוקול דמשק יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב, תש"ז, עמוד 254 - 255 Z.N. Zeine, The Struggle for Arab Independence: Western Diplomacy and the Rise and Fall of Faysal's Kingdom in Syria, Beirut 1960 מדיה וקבצים בנושא אל-פתאת בוויקישיתוף אליעזר טאובר, ועדת קינג-קריין בארץ ישראל, קתדרה 69
לטינית וולגרית

לטינית וולגרית הקרויה גם לטינית עממית (לטינית: Vulgare latinum או Latinum vulgare; תרגום המילה 'וולגרי': עממי, מצוי), היא השם הכולל לניבים העממיים השונים של השפה הלטינית המדוברת, אשר שימשו את ההמונים ברחבי האימפריה הרומית, כולל רומא, עד לנפילתה. ניבים אלו התקיימו לצד הלטינית הקלאסית ששימשה בעיקר כשפת הכתב ושפת ההוראה בבתי הספר. מניבים אלו התפתחו לבסוף השפות הרומאניות השונות. הלטינית הוולגרית התפתחה מן השפה הלטינית הקלאסית. היא שימשה בצורות שונות בארצות השונות שברחבי האימפריה הרומית, ניבים שהתפתחו עם הזמן לשפות הרומאניות – הנפוצות שבהן: ספרדית, איטלקית, צרפתית, רומנית, קטלאנית ופורטוגזית. תושבי רומא עצמה לא דיברו לטינית קלאסית וגם האריסטוקרטים השתמשו בה כשפת הכתב בלבד. לטינית וולגרית היוותה את שפת הדיבור ונוכחותה תועדה מעט בכתבים מן התקופה. בכמה מן ההתכתבויות האישיות של קיקרו ניתן למצוא שימוש בשפה המדוברת של בני רומא, לטינית שאינה פורמלית במבנה או מלוטשת כלטינית הקלאסית. עדות נוספת ניתן למצוא ב"סטיריקון" של פטרוניוס, בחלק המתאר את משתה טרימלכיו. את היווצרותה של הלטינית הוולגרית מן הלטינית הקלאסית ניתן ליחס לשלושה גורמים מרכזיים: ההתפתחות הטבעית המואצת יותר של שפת הדיבור ביחס לשפת הכתב; השימוש בלטינית בקרב חיילים שגויסו מכל רחבי האימפריה, עיוותו את מבנהּ ותיבלו אותה בביטויים התואמים את שפת האם שלהם; התפשטות השפה הלטינית כחלק מהתרחבות האימפריה הרומית, אל עמים דוברי שפות אחרות, שתרמו גם הם להתפתחותה. עם הזמן שכיחות ונפיצות השימוש בלטינית הוולגרית הביאו לדחיקת הלטינית הקלאסית אל התחום האקדמי והדתי ולמותה כשפה מדוברת של ממש. התפתחות הניבים של הלטינית הוולגרית עצמם, באופן מקומי, יצרו הבדלים עצומים יותר ויותר בין הללו, וכבר במאה השישית לספירה לא יכלו אנשים מאזורים שונים להבין זה את זה. לבסוף נעלמה גם הלטינית הוולגרית והוחלפה בשפות הרומאניות. בלטינית הוולגרית נוצרו כמה הפשטות ושינויים ביחס לשפה הכתובה, כגון השמטת אותיות ומילות סיום והפחתת השימוש במילות יחס. בנוסף, מילים גבוהות הוחלפו בה בביטויים נפוצים יותר או במילות סלנג. את התפתחות ההבדלים בין השפות ניתן להעריך מקריאה בנספח פרובוס (המאה ה-3 עד ה-4 לספירה), המציג 227 'תיקונים' למילים מן השפה המדוברת. The Latin Language, by L. R. Palmer. University of Oklahoma Press, 1988. (Copyright 1954) מדיה וקבצים בנושא לטינית וולגרית בוויקישיתוף לטינית וולגרית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפות לטיניות, וולגר, דף שער בספרייה הלאומית
ארנס

ארנס האם התכוונתם ל... פונטה ארנס – עיר בדרום צ'ילה ARNES – רשת האקדמיה והמחקר של סלובניה שם משפחה ממקור גרמני (Ahrens או Arens). לין ארנס (אנ') – מלחינה יהודייה-אמריקאית משה ארנס – פוליטיקאי ישראלי, בעבר שר בממשלות ישראל, חבר הכנסת ושגריר קלאודיה מריה פול ארנס – שחיינית עבר מקוסטה ריקה שם משפחה ממקור ספרדי (Arenas) דניאל ארנס – שחקן קולומביאני רינלדו ארנס – משורר וסופר קובני
איילות

איילות היא אגודת ספורט ישראלית שנוסדה בשנת 1976 על ידי חובבי ריצה שחיפשו דרכים לקדם את הריצה העממית והתחרותית בישראל. זהו מועדון הריצה והטריאתלון הגדול בישראל, המונה למעלה מ-600 חברים הפרושים בכל הארץ. בית המועדון ממוקם בקאונטרי הרצליה, וממנו יוצאת מדי שבת ריצה משותפת, אך לאיילות אין שיוך גאוגרפי. מקום המגורים של החברים אינו רלוונטי, והם מתאמנים באופן עצמאי. אתר האינטרנט הרשמי של איילות
ניהול מחוץ לרשת

במחשוב, ניהול "מחוץ לרשת" (באנגלית: out-of-band management לעיתים מכונה lights-out management או LOM) כרוך בשימוש בערוץ תקשורת ייעודי ונפרד לניהול ותחזוקת המכשיר. זה מאפשר למנהל המערכת (system administrator) לנטר ולנהל שרתים וציוד רשתות אחר על ידי שליטה מרחוק ללא קשר אם המכשיר מופעל (כל עוד המכשיר מקבל מתח חשמלי). לעומת זאת, ניהול "בתוך הרשת", הוא השימוש של ערוצי הנתונים הרגילים (בדרך כלל באמצעות Ethernet) כדי לנהל את המכשירים. מגבלה משמעותית של ניהול "בתוך הרשת" היא הפגיעות שלה לבעיות במכשירים אותם היא אמורה לנהל. מנהלי המערכת צריכים גישה לרשת כאשר צצה בעיה, אך אותו גורם הבעיה יכול לגרום לאובדן גישה לאותם מכשירים הצריכים ניהול. ניהול מחוץ לרשת תוקף מגבלה זו על ידי שימוש בערוץ פיזי נפרד לניטור ובקרה לעומת ערוצי המידע. בניהול מערכות, ניהול מחוץ לרשת כולל שימוש בממשקי ניהול (או יציאות טוריות) לניהול וציוד רשת. מחוץ לרשת (OOB) הוא מונח רשת המתייחס לערוץ תקשורת נפרד שאינו עובר על זרם הנתונים הרגיל. ניהול מחוץ לרשת מאפשר למפעיל הרשת לקבוע גבולות אמון בגישה לפונקציית הניהול כדי להחיל אותה על משאבי הרשת. זה גם יכול לשמש כדי להבטיח קישוריות ניהול (כולל היכולת לקבוע את המצב של כל רכיב רשת) ללא תלות בסטטוס של רכיבי רשת אחרים ברשת. בתחום המחשוב, צורה אחת של ניהול מחוץ לרשת נקראת לפעמים ניהול כיבוי אור (LOM) וכוללת שימוש בערוץ ניהול ייעודי לתחזוקת מכשירים. זה מאפשר למנהל מערכת לפקח ולנהל שרתים וציוד אחר המחובר לרשת באמצעות שלט רחוק ללא קשר אם המכשיר מופעל או אם מערכת הפעלה מותקנת או מתפקדת. לעומת זאת, ניהול ברשת דרך VNC או SSH מבוסס על קישוריות בתוך רשת (ערוץ הרשת הרגיל). זה בדרך כלל דורש תוכנה שחייבת להיות מותקנת במערכת המרוחקת המנוהלת ופועלת רק לאחר אתחול מערכת ההפעלה והעלאת רשת. הוא אינו מאפשר ניהול של רכיבי רשת מרוחקים ללא תלות במצב הנוכחי של רכיבי רשת אחרים. דוגמה קלאסית למגבלה זו היא כאשר מנהל מערכת מנסה להגדיר מחדש את הרשת במחשב מרוחק רק כדי למצוא את עצמם נעולים ולא מסוגלים לתקן את הבעיה מבלי לעבור פיזית אל המחשב. למרות המגבלות הללו, פתרונות בתוך הלהקה עדיין נפוצים מכיוון שהם פשוטים יותר ובעלות נמוכה בהרבה. גם ניהול בתוך הרשת וגם מחוץ לרשת מתבצע בדרך כלל באמצעות חיבור רשת, אך כרטיס ניהול מחוץ לרשת יכול להשתמש במחבר רשת מופרד פיזית אם עדיף. לכרטיס ניהול מרחוק יש בדרך כלל ספק כוח עצמאי לפחות בחלקו והוא יכול להפעיל ולכבות את המכונה הראשית דרך הרשת. מכיוון שנדרש התקן מיוחד עבור כל מכונה, ניהול מחוץ לרוחב הרשת עשוי להיות יקר בהרבה. קונסולות טוריות הן מקרה ביניים: הן מבחינה טכנית OOB מכיוון שהן לא מחייבות את הרשת הראשית לפעול לניהול מרחוק. עם זאת, ללא חומרה מיוחדת, קונסולה טורית לא יכולה להגדיר את הגדרות ה-UEFI (או ה-BIOS), להתקין מחדש את מערכת ההפעלה מרחוק או לתקן בעיות שמונעות מהמערכת לאתחל. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוואקר

האם התכוונתם ל... שיבולת-שועל – דגן, המכונה בישראל גם קוואקר על שם אחד המותגים שלו אגודת הידידים – הידועה בשם קווייקרים – קהילה דתית שנוסדה באנגליה במהלך המאה ה־17 תוכי נזירי – מין ציפור ממשפחת התוכיים, המכונה "קוואקר" על שום הקולות שהוא משמיע
קשר לוויין

בתורת הקשרים המתמטית קשר לוויין (satellite knot) הוא קשר אשר המשלים שלו מכיל טורוס לא כוויץ אשר אינו מקביל שפה (כלומר, אינו איזוטופי לאף אחד מרכיבי השפה של משלים הקשר בגבולות משלים הקשר). הבניה המקורית של קשרי לוויין יותר אינטואיטיבית וניתן להסבירה באופן ציורי: בהינתן שזר P (הנקרא שזר תבנית או pattern link) וקשר C (הנקרא קשר עמית או companion knot) מבצעים "מתיחה" של התבנית לאורך הקשר העמית. מכאן גם נובע השם "קשר לוויין". בהינתן טורוס מלא W, דיסק המשוכן ב-W שיכון הולם (כלומר, ששפתו מוכלת בשפת הטורוס) ששפתו היא לולאה עיקרית של הטורוס (כלומר, לולאה שחיתוך לאורכה ישנה את הגנוס של הטרוס) נקרא מרידיאן של הטורוס. יהי P שזר המשוכן בטורוס מלא לא קשור W (כלומר, שלולאה אורכית בו שקולה לאי-קשר) כך שלפחות רכיב אחד של השזר מהווה לולאה עיקרית ב-W. יהי C קשר ויהי V טורוס המהווה סביבה צינורית של C. הקשר המתקבל על ידי הומוטופיה של V ל-W נקרא קשר לוויין עם תבנית P ועמית C. עם ההגדרה הזו קל לראות כי, תחת ההנחה ש-C ו-W אינם הקשר הטריוויאלי, משלים הקשר מכיל את הטורוס שתואר בתחילת המאמר - והוא המשלים של הקשר העמית. כמו כן, בהינתן קשר אשר המשלים שלו מכיל טורוס כזה, ניתן לבחור את הטורוס הנ"ל בתור עמית ולבחור לתבנית את הקשר שמתקבל מהומוטופיה שלו לטורוס לא קשיר. מכאן מתקבלת שקילות שתי ההגדרות שתוארו בהתחלת המאמר. העמית היחיד של הקשר הטריוויאלי הוא הקשר הטריוויאלי. מתוך הבניה נובע כי לקשר לוויין קיים טורוס עוקב-בולע (כלומר, טורוס המורכב מספירה החותכת את הקשר בדיוק בשתי נקודות ומסביבה צינורית של שאר הקשר, באנגלית swallow-follow torus). מכאן למשל נובע שהקשר בדוגמה הקודמת אינו קשר לוויין. פירוק של קשר לוויין לתבנית ועמית אינה יחידה, עם זאת, הורסט שוברט הוכיח כי במקרים מסוימים קיים פירוק יחיד. בהמשך מצאו ז'אקו, שאהלן וג'והנסון תנאי הכרחי ומספיק לפריקות יחידה של קשר לוויין דרך תהליך הידוע כ-JSJ decomposition על שם יוצריו. קשר לוויין, באתר MathWorld (באנגלית)
רפיק אל-תמימי

מוחמד רפיק אל-תמימי (בערבית: محمد رفيق التميمي; 1889–1957, לעיתים נכתב "רפיק תמימי") היה מחלוצי הלאומיות הפאן-ערבית, לאומן פלסטיני, פובליציסט ואיש חינוך. בשנת 1945 מונה כחבר הוועד הערבי העליון והיה יו"ר תנועת הנוער הצבאית-למחצה אל-נג'אדה וראש הוועדה הלאומית ביפו. תמימי נולד בשכם, בן למשפחת תמימי העתיקה שהתייחסה אל פלג החוסיינים. אחיו, אמין, היה דמות פוליטית מובילה וכיהן בוועד הערבי העליון הראשון ב-1937. לאחר לימודים בשכם והצטיינות בקולג' בקושטא, קיבל תמימי מלגת לימודים לסורבון בפריז, שם פגש קבוצה של סטודנטים מ"סוריה הגדולה" שפיתחו תודעה לאומית פאן-ערבית. עם קבוצה זו נמנו עווני עבד אל-האדי, ג'מיל מרדם, שוכרי אל-קוותלי, תאופיק א-סווידי ועיזאת דראוזה. יחד הקימו ב-1911 את תנועת אל-פתאת, שהייתה לגרעין הלאומיות הערבית. לאחר סיום לימודיו שב למזרח ולימד בדמשק ובאיזמיר. בשנת 1913 היה ציר בקונגרס הערבי הלאומי הראשון. תמימי שמר על חברותו בארגון בסוד וכך יכל לכהן במקביל במשרות שלטוניות בממשל האימפריה העות'מאנית (במסגרת זו נקרא רפיק ביי), היה מנהל בית ספר ממשלתי בביירות ובזמן מלחמת העולם הראשונה ערך עבור הממשלה דו"ח על מצב ולאיית ביירות. ב-1919, לאחר המרד הערבי היה חבר בקונגרס של סוריה, תחת ממשלו קצר הימים של האמיר פייסל. עם כינון המנדט הבריטי שב לשכם. הוא קנה לו שם כמומחה בהוראת היסטוריה וגאוגרפיה וכתב מספר ספרים ללימוד היסטוריה, ספר על תולדות מלחמות הצלבנים ושמונה כרכים בנושא היסטוריה כללית. בנוסף כתב מאמרים פובליציסטיים בעיתונות הערבית. תחת השלטון הבריטי, תמימי שימש כמנהל מספר בתי ספר: בית הספר התיכון הצאלחייה בירושלים, בית ספר בחברון ותיכון העאמירייה אשר ביפו. בוועידה השישית של הקונגרס הערבי-פלסטיני ב-1923 ייצג תמימי את נפת ג'מאעין (מחוז שכם) ונבחר כחבר בוועד הפועל הערבי. לאחר חידוש פעילות המפלגה הערבית הפלסטינית ב-1944, היה בין ראשיה, אך לא ניתק את קשריו עם עווני עבד אל-האדי ושימש כמגשר בין המפלגה לבין אנשי מפלגת אל-איסתקלאל היריבה. בשנת 1945 התמנה לוועד הערבי העליון והתקרב למופתי חג' אמין אל-חוסייני. במהלך כהונתו כיו"ר תנועת הנוער אל-נג'אדה הכניס שיעורי נשק ותרגולים צבאיים על מנת להכשיר את החניכים לפעולות התנגדות וטרור. הוא מונה על ידי המופתי לראש הוועדה הלאומית ביפו, שם ניסה לארגן את העיר הן במקביל לראש העיר הנבחר, יוסוף הייכל והן במקביל לשלטון אנשי כנופיות ואנשי אל-נג'אדה שפעלו כפיקוד צבאי. בפברואר 1948 נשלח כציר הפלסטיני לליגה הערבית ודרש ממדינות ערב מחויבות צבאית, פוליטית ומורלית לציבור הפלסטיני ומאבקו. לאחר מכן נשלח על ידי חג' אמין אל חוסייני לנהל את משרד הוועד הערבי העליון בדמשק. יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב, תש"ז עמוד 231 יעקב יהושע, הכפר הערבי לפני 30 שנה, משמר, 11 בינואר 1946 Levenberg, Haim (1993), Military Preparations of the Arab Community in Palestine, 1945-1948, Routledge, ISBN 9780714634395pp. 140 - 150 מדיה וקבצים בנושא רפיק אל-תמימי בוויקישיתוף מוחמד בהג'ת ורפיק אל-תמימי בולאית ביירות تيسير جبارة, اعلام من فلسطين- معجم المؤرخن الفلسطينيين في القرن العشرين (رام الله : دار الشيماء للنشر والتوزيع, 2010), ص 183-184. יהושע פורת, צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1918–1929, נספח א', עמ' 251. יואב גלבר, קוממיות ונכבה עמודים 39 - 40
וין בייקר

וינסנט למונט "וין" בייקר (באנגלית: Vincent Lamont "Vin" Baker; נולד ב-23 בנובמבר 1971) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד בליגת ה-NBA. בייקר נבחר שמיני בדראפט 1993 על ידי מילווקי באקס. במילווקי שיחק ארבע שנים והועבר בטרייד משולש לסיאטל סופרסוניקס. בעונת 2002-2003 עבר לבוסטון סלטיקס אבל שוחרר כעבור שנה וחצי. בייקר עבר לניו יורק ניקס וכעבור שנתיים עבר ליוסטון רוקטס. בעונת 2006/2007 היה אמור לשחק בקבוצת הכדורסל מינסוטה טימברוולבס. הוא שוחרר מהקבוצה מבלי לשחק ופרש ממשחק פעיל. רוקי החודש בפברואר 1994. חמישיית הרוקיז הראשונה ב-1994. 4 הופעות ב-ALL STAR ב-1995, 1996, 1997 ו-1998. פעם אחת בחמישיית העונה השנייה ב-1998. פעם אחת בחמישיית העונה השלישית ב-1997. מדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סידני (2000) וין בייקר הקים ארגון ללא כוונת רווח, בשם קרן לעמוד זקוף. קרן לעמוד זקוף היא ארגון המסייע לתת לילדים עתיד טוב יותר על ידי סיוע כלכלי עם ארגוני צדקה שונים בהתנדבות. המטרה של הקרן לעמוד זקוף היא לעזור לאנשים צעירים בעלי השכלה, בפיתוח אישי ובהרגשה הכללית. ב-3 ביוני 2011 התקבל לעבודה כעוזר מאמן בקבוצה לנערים בכדורסל בבית הספר סן ברנרד. אמו של בייקר היא ג'ין בייקר. אביו, הכומר ג'יימס בייקר, הוא מכונאי רכב וכומר בפטיסטי. ב-19 ביוני 2007 נעצר בייקר בנוריץ', קונטיקט על נהיגה בשכרות לאחר שעזב את הקזינו "Foxwoods Resort". ב-21 ביוני 2008 עוקל וביתו בדורהאם, קונטיקט הוצע למכירה תמורת 2.3 מיליון דולר. הבית נרכש על ידי U.S. בנק ב-2.5 מיליון דולר במכירה פומבית ב-28 ביוני 2008. ב-2014 השתתף בייקר במשחק ראווה שארגן דניס רודמן בקוריאה הצפונית לרגל הולדת המנהיג קים ג'ונג-און. באוגוסט אותה שנה מכר השחקן את מדליית הזהב בה זכה עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סידני תמורת כ-67 אלף דולר. במהלך חודש יולי 2015 לקח בייקר חלק בצוות האימון של מילווקי באקס בליגת הקיץ שהתקיימה בלאס ווגאס. בחודש אוגוסט 2015 סיפר השחקן בראיון כי במהלך השנים שעברו בזבז כ-100 מיליון דולר, אותם הרוויח במהלך הקריירה שלו כשחקן, בעיקר בשל התמכרותו לאלכוהול. כמו כן חשף בכתבה כי החל לעבוד ברשת "סטארבאקס". בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 1998/1999 50 משחקים בלבד מדיה וקבצים בנושא וין בייקר בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN Kelton Sears, Former Seattle Sonic Vin Baker Is On Dennis Rodman's North Korean Basketball Team , seattleweekly.com, 7 January 2014 Darren Rovell, Vin Baker gold medal sells for $67K, ESPN, 21 August 2014 Gary Washburn, Vin Baker back in NBA, assisting young players, Boston Globe, 15 July 2015 Report: Former Sonics star Vin Baker blew $100 million, now working at Starbucks, Q13Fox.com, 3 August 2015
I Get Around (שיר של טופאק שאקור)

I Get Around הוא הסינגל השני של הראפר האמריקאי טופאק שאקור מתוך אלבום הסטודיו השני שלו, Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z., ומשתתפים בו המפיק שוק ג'י ו-Money-B, חבריו של שאקור מההרכב Digital Underground. אתר Allmusic ציין כי בשיר, שהופק על ידי שוק ג'י, שאקור "מתרברב על כיבושיו המיניים". חלק מקולות הרקע בשיר מסומפלים מהשיר Computer Love של להקת Zapp. שוק ג'י סיפר כיצד השיר נכתב, בספר How to Rap, כאשר שאקור כתב את המילים תוך כדי האזנה למנגינה שלו זמן מה, והוא כתב גם את חלקו של ג'י. הסינגל הגיע למעמד זהב בארצות הברית, כשמכר מעל 500,000 עותקים. השיר זכה להצלחה מסחרית רבה כשמכר מספר גבוה של עותקים, והגיע בשיאו למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100, מה שהפך אותו לסינגל הראשון של שאקור בטופ 20 במצעד הזה. השיר, שהגיע למעמד זהב, נכלל גם באלבום הלהיטים הגדולים של שאקור, Greatest Hits בשנת 1998. הקליפ לשיר הגיע למקום ה-16 במצעד "25 הקליפים הגדולים של החוף המערבי" במגזין ה-XXL, והגיע למקום ה-14 במצעד "שירי ההיפ הופ הגדולים ביותר" של VH1. מידע על היצירה "I Get Around" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "I Get Around" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "I Get Around" באתר Discogs סרטון השיר "I Get Around" באתר יוטיוב I Get Around, בביצוע טופאק שאקור, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב הקליפ לשיר
המערכה בגינאה החדשה

המערכה בגינאה החדשה הייתה חלק מהזירה הפסיפית במלחמת העולם השנייה. לפני המלחמה היה האי גינאה החדשה מחולק לשלושה חלקים: טריטוריית גינאה החדשה, החלק הצפון-מזרחי של גינאה החדשה, כולל האיים המקיפים אותו, היה בשליטת אוסטרליה תחת מנדט חבר הלאומים. טריטוריית פפואה, החלק הדרום-מזרחי של גינאה החדשה היה קולוניה אוסטרלית. גינאה החדשה ההולנדית, החלק המערבי של גינאה החדשה. לאי גינאה החדשה נודעה חשיבות אסטרטגית רבה מכיוון שזהו שטח יבשתי גדול הסמוך לאוסטרליה. שטחו הנרחב של האי סיפק מקום רב להקמת בסיסי אוויר, צבא וצי. הלחימה באי בין כוחות האימפריה היפנית לבין כוחות בעלות הברית החלה עם ההתקפה היפנית על רבאול ב-23 בינואר 1942. לאחר ההתקפה הפכה רבאול לבסיס הקדמי של היפנים ליתר המערכה בגינאה החדשה. הלחימה באי נמשכה באזורים מסוימים עד לסיום המלחמה באוגוסט 1945. גנרל דאגלס מקארתור הוביל את כוחות בעלות הברית כמפקד העליון של אזור דרום מזרח האוקיינוס השקט. בסיסיו של מקארתור שכנו במלבורן, בבריזביין ובמנילה. בצד היפני פיקד גנרל היטושי איממורה על הארמייה האזורית השמינית של צבא יפן, שלחמה בגינאה החדשה ובמערכה באיי שלמה. בסיסו של איממורה שכן ברבאול. הארמייה ה-18, תחת פיקודו של לוטננט-גנרל הטזו אדאצ'י, הייתה אחראית לפעילות היבשתית בגינאה החדשה. בתחילת המערכה ניצלו היפנים את יתרונם המספרי והמכני על פני הכוחות האוסטרלים באי ודחקו אותם, אך לאחר קרב ים האלמוגים וקרב מידווי, בהם ספג הצי הקיסרי היפני אבדות קשות, בהן מספר נושאות מטוסים, נאלצו היפנים להמשיך את המערכה על הקרקע, ללא סיוע אווירי מנושאות מטוסים, ושם נעצרה מתקפתם, לפני שהגיעו לפורט מורסבי. במקביל, כבשו בעלות הברית את האי גוודלקנל שבאיי שלמה, ופתחו חזית נוספת איתה נאלצו היפנים להתמודד. האבדות הקשות שספגו היפנים במערכה בגוודלקנל ובקרבות השונים במערכה באיי שלמה הביאו להיחלשות ההגנות היפניות בדרום מערב האוקיינוס בשקט, ובסופו של דבר הובילו לניצחון בעלות הברית. קרב רבאול מבצע MO קרב ים האלמוגים קרב בונה-גונה רוח הרפאים מהביצה מדיה וקבצים בנושא המערכה בגינאה החדשה בוויקישיתוף מלחמת העולם, 1939-1945 - קרבות - גינאה החדשה, דף שער בספרייה הלאומית
Keep Ya Head Up

Keep Ya Head Up הוא סינגל של הראפר האמריקאי טופאק שאקור, והוא אחד השירים המצליחים והידועים ביותר שלו. השיר יצא בסוף שנת 1993 ואתר About דירג אותו במקום ה-11 במצעד "100 שירי הראפ הגדולים ביותר בכל הזמנים", כשהשיר היחידי של שאקור שהקדים אותו במצעד זה הוא Dear Mama שהגיע למקום ה-4 במצעד. השיר יצא לאור לראשונה בשנת 1993 בתור הסינגל השלישי מתוך אלבום הסטודיו השני של שאקור, Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z.. לאחר מכן הופיע השיר באלבום הלהיטים הגדולים של שאקור, Greatest Hits בשנת 1998, ושוחרר לו שיר "המשך" מתוך האלבום Still I Rise שיצא לאחר מותו, בשם Baby Don't Cry (Keep Ya Head Up II)‎. בשיר, שהגיע בשיאו למקום ה-2 במצעד שירי הראפ של הבילבורד ולמקום ה-12 במצעד הבילבורד הוט 100, משתתף דייב הוליסטר. בתחילת הקליפ לשיר מופיע רקע שחור עם המילים "Dedicated to the memory of Latasha Harlins, it's still on". ההפניה היא אל לטאשה הארלינס, נערה שחורה שנהרגה על ידי מוכר בחנות קוריאני בן 51, כשמספר מקורות העידו כי רציחתה תרמה למהומות לוס אנג'לס (1992). בקליפ מופיע שאקור במרכז מעגל מוקף אנשים בזמן שהוא שר, ובמספר סצנות גם מחזיק ילד קטן. מידע על היצירה "Keep Ya Head Up" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Keep Ya Head Up" באתר יוטיוב
לשון (מאכל)

לשון היא בשר הנחשב כחלק פנים על אף שמדובר בשריר. בשר הלשון מבושל בישול ארוך. על פי רוב, נעשה שימוש בלשון פר, עגל, כבש וחזיר. בתרבויות מסוימות נחשבת הלשון למאכל תאווה. בבריטניה נהוג לאכול את הלשון קרה ומתובלת בפלפל אנגלי בסלט או בכריך. בצרפת מעדיפים לאכול את הלשון חמה. בצפון אמריקה ממעטים לאכול את הלשון, הגם שהיא החלק היחיד של ראש הבהמה אשר בכלל נמכר בשווקים. ישנם דגים כמו בקלה אשר הלשון שלהם נחשבת למאכל מיוחד. בישול הלשון הוא תהליך רב שלבי. השלב הראשון הוא בישול ארוך במים עם תבלינים עד להתרככות הבשר. השלב השני הוא צינון הלשון, קילוף הקרום העוטף את הלשון וחיתוך הלשון לפרוסות. בשלב השלישי מבושלות פרוסות הלשון בישול נוסף ברוטב המעניק למאכל את טעמו, שכן לבשר הלשון טעם חלש מאוד. התבשיל המוכן נאכל חם או קר. דרך נוספת להכנת לשון למאכל היא כבישה. לשון כבושה מיוצרת גם באופן תעשייתי וניתנת לרכישה במעדניות בשר. לשון בקר שוקלת בממוצע כ-1,400 גרם, ומשקלה יכול להגיע עד 2 ק"ג. לשון עגל שוקלת בין 700-350 גרם, ולשונות כבש וחזיר בתחום 225-90 גרם. הלשון אינה מכילה עצמות, ותכולת החלבון שלה גבוהה, בעוד כמות השומן נמוכה יחסית לחלקי בשר אחרים. הלשון עשירה בוויטמין B3, ברזל וויטמין B12. ברומא העתיקה נחשבה הלשון של ציפור שיר למאכל תאווה. המדרש מתייחס אל הלשון כמאכל תאווה ומציין את הלשון כמאכל שאברהם הגיש למלאכים. החת"ם סופר נהג לאכול לשון בהמה עם תמכא בשביעי של פסח והועלתה ההשערה שהדבר נעשה זכר למאכל שאברהם הגיש למלאכים. לשונות חתולים מדיה וקבצים בנושא לשון בוויקישיתוף Alan Davidson, Tom Jaine, The Oxford companion to food, page 804 Calvin W. Schwabe, Unmentionable cuisine, page 19 Le Cordon Bleu, Le Cordon Bleu Cuisine Foundations, page 326 מנהגי בעל החתם סופר, סימן י, סעיף כו
משפחת ח'אלידי

משפחת ח'אלידי (בערבית: الخالدي) היא אחת המשפחות הוותיקות והנכבדות ביותר בקרב הציבור המוסלמי בירושלים. לפי מסורת משפחתית המשפחה היא נצר לח'אלד בן אל-וליד, מצביא צבאו ואחד מבני לווייתו של הנביא מוחמד, מכובשי ארץ ישראל. למרות שלמשפחה אין רכוש רב וקרקעות כמו למשפחות חוסייני או נשאשיבי, היא נחשבת למכובדת ביותר ובניה נשאו באופן מסורתי משרות שיפוט ושלטון. במשך מאות שנים הייתה ח'אלידי המשפחה השלטת בירושלים, אך היא ירדה מגדולתה במאה האחרונה. בין בניה נמנו: השייח' ח'ליל אל-ח'אלידי, נשיא בית הדין השרעי העליון ומתחרהו העיקרי של חג' אמין אל-חוסייני על משרת המופתי של ירושלים ב-1922 מוחמד עלי אל-ח'אלידי שימש כמנהל בית המשפט הירושלמי במשך שישים שנה יוסף אל-ח'אלידי, איש רוח, בלשן וראש עיריית ירושלים בשלוש קדנציות שהתפרסו על פני שלושים שנים בסוף המאה ה-19 רוחי אל-ח'אלדי, אחד משלושת צירי מחוז ירושלים בפרלמנט העות'מאני בשנים 1908–1912. נבחר גם לתפקיד "סגן שלישי" לנשיא בית הנבחרים. למד משפטים בפריז. שימש גם קונסול טורקיה בבורדו, צרפת. חוסיין פח'רי אל-חאלידי, רופא ומדינאי פלסטיני מתון, מייסד מפלגת הרפורמה הפרו-בריטית, ראש עיריית ירושלים וראש ממשלת ממלכת ירדן השופט חג' ראע'ב אל-ח'אלידי (1866–1952), בשלהי התקופה העות'מאנית ייסד את ספריית ח'אלדיה ברובע המוסלמי בירושלים, אחד מנכסיה החשובים של המשפחה. היה מראשי האופוזיציה (מעארדון) בתחילת תקופת המנדט הבריטי. מוסטפא אל-ח'אלידי, שופט בבית הדין השרעי העליון שלאחר פרישתו היה לראש עיריית ירושלים בשנים 1938–1944 איסמעיל אל-ח'אלידי, היגר לניו יורק ועסק בארגון ערביי ארצות הברית לפני הנכבה (1948) ואחריה אחמד סאמח אל-ח'אלידי (1895–1951), בוגר מגמת רוקחות באוניברסיטה האמריקאית בביירות, בשנת 1920 היה מפקח אזורי מטעם מנהלת החינוך הבריטית ביפו ובעזה, בשנים 1925–1948 ניהל את הקולג' הערבי בירושלים. חיבר כ-20 ספרים בנושאי היסטוריה ומורשת וספרות ערבית. וליד ח'אלדי, נולד ב-1925 בירושלים, היסטוריון שנודע בכתיבתו על אודות הנכבה, מייסד ומזכ"ל המוסד ללימודי פלסטין בביירות רשיד ח'אלידי היסטוריון ואינטלקטואל פלסטיני-אמריקאי בולט (בנו של איסמעיל אל-ח'אלידי) יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב, תש"ז, עמוד 211–212 מדיה וקבצים בנושא משפחת ח'אלידי בוויקישיתוף יעקב שמעוני, ערבי ארץ־ישראל, עמ' 211. יהושע פורת, צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1918–1929, מבוא, עמ' 19. אורי שטנדל, המשפחות המוסלמיות המנהיגות בירושלים בתקופה העות'מאנית, בתוך: התנועה הלאומית הפלסטינית: מעימות להשלמה? (עורכים: משה מעוז וב"ז קדר), משרד הביטחון 1996, עמ' 56. יוסף לונץ, שורשיה ומקורותיה של התנועה הלאומית הערבית בארץ ישראל ערב מלחמת העולם הראשונה, בתוך: התנועה הלאומית הפלסטינית: מעימות להשלמה?, עמ' 48, הערה 12. מצטפא כבהא, המזרח התיכון בימינו: הפלסטינים – עם בפזורתו, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 94, איור 50.