laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איירון מונגר

איירון מונגר (באנגלית: Iron Monger, בתרגום חופשי לעברית: סוחר הברזל) הוא דמות בדיונית של נבל-על שהופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Iron Man #163 מאוקטובר 1982, ונוצרה על ידי הכותב דניס אוניל והמאייר לוק מקדונל. שריון ה-Iron Monger הופיע לראשונה ב-Iron Man #200 (נובמבר 1985). איירון מונגר הוא האלטר אגו של אובדיה סטיין, עובד לשעבר בחברת "תעשיות סטארק", שבנה לעצמו חליפת שריון בנוסח איירון מן. את דמותו של אובדיה סטיין בסרט הלייב אקשן "איירון מן", משנת 2008 גילם השחקן ג'ף ברידג'ס. כמוכן, גולם בסרט ספיידר מן: "רחוק מהבית" משנת 2019 (באמצעות קטעי ארכיון), ומדובב על ידי Kiff VandenHeuvel בסדרת האנימציה What If.. .?. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איש הטיטניום

איש הטיטניום (באנגלית: Titanium Man) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Tales of Suspense #69 מספטמבר 1965 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר דון הק. בוריס בולסקי נולד במקייבסקי, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, ברית המועצות. לפי האלמנה השחורה, בולסקי היה סוכן ק.ג.ב. בצעירותו, והיא הייתה מדריכת האימונים שלו לתקופה מסוימת. בולסקי הורד מדרגתו בידי ממוניו מהמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. תוכניתו של בולסקי הייתה לזכות חזרה באמון המפלגה בה היה חבר בכך שיזכה לניצחון תעמולתי נגד המערב על ידי הבסת גיבור-העל האמריקני איירון מן. בשעה שעבד כמזכיר במחנה עבודה סיבירי, הוא הורה למדענים כלואים לבנות עבורו חליפת שריון העשויה מחומר טיטניום במעבדתו של אנטון ואנקו, יוצרה של חליפת השריון דינאמו הארגמן המקורית, בהתבסס על טכנולוגיית השריון של איירון מן. אולם, המשאבים המועטים שעמדו לרשותם הובילו ליצירתה של חליפת שריון כפולה בגודלה מזו של איירון מן. בולסקי איתגר את סטארק בבקשה לקרב ביניהם, לה סטארק נענה בחיוב. הוא הביס את בולסקי בשידור חי לעיניהם הצופות של הקהל. בולסקי לא נתן לניצחון זה לערער את ביטחונו. הוא עיצב מחדש את השריון ועבר טיפולים רפואיים שגרמו לגדילתו ולהתחזקותו. הוא הגיע לארצות הברית, ונלחם מול איירון מן מעל שמי וושינגטון הבירה, אך הובס בשנית. הוא נלקח חזרה בידי צוללת סובייטית לפי הוראות ממוסקבה. לאחר שעבד זמן מה עבור מדען וייטנאמי קומוניסט שהגביר את כוחו פעם נוספת, הוא חזר לעבוד בשירות ממשלת ברית המועצות ונשלח לארצות הברית כדי להשיב את דינאמו הארגמן השלישי, אלכס נבסקי. כאשר מצא אותו ב"תעשיות קורד", התפתח קרב בינו, דינאמו הארגמן ואיירון מן, שבמהלכו איש הטיטניום הרג את ג'ניס קורד, בתו של מנכ"ל "תעשיות קורד", אשר עימה ניהל נבסקי רומן. בזעמו על כך, איירון מן הביס את איש הטיטניום והשליך אותו למעמקי נהר הדסון. איש הטיטניום השני היה קונדראטי טופולוב, מוטאנט שהיה ידוע בזהות "הגרמלין". הוא שירת יחד עם קבוצת גיבורי-העל "חיילי-העל הסובייטים". טופולוב נהרג במהלך קרב עם איירון מן עם תחילתן של "מלחמות השריון" כאשר הטיטניום שבחליפה שלו חרג מהטמפרטורה הנפיצה שלו. דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס Iron Man Manual Mark 3 #1, June 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Ocean's Kingdom

Ocean's Kingdom (פירוש מילולי: ממלכת האוקיינוס) הוא האלבום הקלאסי החמישי מאת פול מקרטני שיצא בשנת 2011. פול מקרתני (Paul McCartney) הוא אחד מחברי להקת החיפושיות. Ocean's Kingdom Hall Of Dance Imprisonment Moonrise מידע על האלבום Ocean's Kingdom באתר MusicBrainz מידע על האלבום Ocean's Kingdom באתר AllMusic האלבום Ocean's Kingdom באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Little Bad Girl

Little Bad Girl הוא שיר של ה-DJ הצרפתי דייוויד גטה, בהשתתפות הזמר הבריטי טאיו קרוז והראפר האמריקאי לודאקריס. השיר יצא להורדה דיגיטלית ב-27 ביוני 2011 בתור הסינגל השני של גטה מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Nothing but the Beat. הקליפ לשיר יצא לראשונה בערוץ ה-VEVO הרשמי של גטה ביוטיוב, ב-11 ביולי 2011. בקליפ מופיע גטה במסיבת דיסקו ליד חוף ים, בשם "Endless Night" (שהוא לא רוצה שתיגמר), ובין הנוכחים נמצאים טאיו קרוז ולודאקריס ששרים. כאשר דייוויד גטה רואה את השמש זורחת הוא (ומספר רב של אנשים אחריו) רץ לכיוון החוף, וכדור הארץ מסתובב לאחור. גטה עושה זאת מספר פעמים בקליפ והתופעה חוזרת על עצמה. מידע על היצירה "Little Bad Girl" באתר מיוזיק בריינז Little Bad Girl, בביצוע דייוויד גטה, טאיו קרוז ולודאקריס, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב מידע על Little Bad Girl, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Little Bad Girl, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Little Bad Girl, באתר המצעד הגרמני מידע על Little Bad Girl, באתר מצעד דנמרק מידע על Little Bad Girl, באתר המצעד הנורווגי מידע על Little Bad Girl, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Little Bad Girl, באתר המצעד הספרדי מידע על Little Bad Girl, באתר המצעד הפיני מידע על Little Bad Girl, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Little Bad Girl, באתר המצעד השוודי
Paradise (שיר של קולדפליי)

Paradise (בעברית: גן עדן) הוא סינגל של להקת הרוק הבריטית קולדפליי. השיר יצא ב-12 בספטמבר 2011, בתור הסינגל השני של הלהקה מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Mylo Xyloto. הסינגל הושמע בפעם הראשונה בשעה 7:50 בתוכנית "המופע של כריס מוילס" ברדיו BBC 1. הסינגל הוכרז ביחד עם שם האלבום ועטיפתו ב-12 באוגוסט 2011. עם כניסתו למצעד הסינגלים הבריטי, הגיע השיר למקום ה-14, וכארבעה חודשים מאז יציאתו הוא הגיע למקום הראשון במצעד זה. זהו השיר השני של קולדפליי שהגיע למקום ה-1 במצעד הסינגלים הבריטי, אחרי "Viva La Vida" ב-2008. השיר זכה להצלחה מסחרית עצומה, בעיקר באירופה, והוא הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "שיר הפופ הטוב ביותר של צמד/הרכב" בטקס גראמי ה-54 שהתקיים ב-12 בפברואר 2012. הקליפ לשיר בוים על ידי הייפ ויליאמס, שביים בעבר את הקליפ של הלהקה לשיר "Viva la Vida". ב-8 באוקטובר 2011 בהופעה ביוהנסבורג, הלהקה צילמה את הדקה האחרונה של הקליפ. הקליפ יצא לאור ב-18 באוקטובר 2011 בערוץ ה-VEVO הרשמי שלה. בסרטון מופיע כריס מרטין, מחופש לפיל הנמלט מגן חיות בלונדון חזרה לביתו שבאפריקה, שמתאחד לבסוף עם שאר חברי הלהקה, אף הם בתלבושת פילים. הקליפ זכה להצלחה גדולה ונרשמו לו מעל 1.415 מיליארד צפיות נכון ל-15 במרץ 2021. מידע על היצירה "Paradise" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Paradise" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Paradise" באתר AllMusic מידע על היצירה "Paradise" באתר Discogs מילות השיר "Paradise" באתר Genius סרטון השיר "Paradise" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Paradise" באתר ספוטיפיי הקליפ לשיר באתר יוטיוב. "The Citrus Report - Coldplay going R&B with 'Paradise'". 19 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) [1] מידע על Paradise, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Paradise, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Paradise, באתר המצעד הגרמני מידע על Paradise, באתר מצעד דנמרק מידע על Paradise, באתר המצעד הנורווגי מידע על Paradise, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Paradise, באתר המצעד הספרדי מידע על Paradise, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון מידע על Paradise, באתר המצעד הפיני מידע על Paradise, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
ציגלר

ציגלר (בגרמנית: ziegler) הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו "יצרן לבנים" או "יצרן רעפים". האם התכוונתם ל... אדולף ציגלר – צייר ופוליטיקאי גרמני איגנץ ציגלר – רבהּ הרפורמי של קרלסבד וחוקר במדעי היהדות איתמר ציגלר – מוזיקאי ישראלי היינץ ציגלר – איש צבא גרמני במלחמת העולם השנייה לאופולד ציגלר (גר') - פילוסוף גרמני צבי ציגלר – מתמטיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס למתמטיקה בטכניון. אביהם של רובי ותמר קרל ציגלר – כימאי גרמני זוכה פרס נובל לכימיה ראובן (רובי) ציגלר – פרופסור חבר לדיני פליטים בינלאומיים באוניברסיטת רדינג. בנו של צבי ואחיה של תמר רטו ציגלר – כדורגלן שווייצרי תמר ציגלר – מתמטיקאית ישראלית. בתו של צבי ואחותו של רובי פון ציגלר אמיל פון ציגלר – גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי כריסטיאנה מאריאנה פון ציגלר – משוררת וסופרת גרמנייה זיגלר
יורט דה מאר

יורט דה מאר (בספרדית: Lloret de Mar) היא עיירת חוף וקיט השוכנת לחופיה המזרחיים של ספרד, עיירה זו היא אחת מעיירות הנופש הגדולות באזור קוסטה בראווה בחבל קטלוניה וממוקמת כ-60 ק"מ צפונית-מזרחית לברצלונה ו-34 ק"מ מג'ירונה. אוכלוסיית העיירה מנתה בשנת 2018 37,350 תושבים, ושטחה 48 קמ"ר. מספר אתרים ארכאולוגיים מצביעים על עקבות איבריים ביורט דה מאר. בתקופת ימי הביניים סבלה יורט משודדי-ים מוסלמים ולכן הייתה ממוקמת כקילומטר פנימה מהחוף על מנת להתגונן בעת הצורך מתקיפות השודדים הימיים. מאוחר יותר בין השנים 1509–1522 נבנתה הכנסייה הגותית בהשפעת הרנסאנס, ולקראת סוף המאה העשרים גילו התיירים עניין בעיירה זו ומאז צמחה העיירה גם מבחינה דמוגרפית וגם כלכלית. הדייג והחקלאות הן מקור העושר המסורתי אך כיום רוב כלכלתה של יורט מתבססת על התיירות הפורחת בשנים האחרונות, בהיותה עיירת תיירות פופולרית ביותר בקוסטה בראווה ומספר התיירים המגיעים בעונת הקיץ הוא כרבע מתושבי העיירה עצמה. הספרייה בית בסגנון אר נובו כנסיית סנט רומה אתר האינטרנט הרשמי של יורט דה מאר יורט דה מאר, ברשת החברתית אינסטגרם אתר התיירות הרשמי של יורט דה מאר
ראודור בנזימן

ראודור בנזימן (נולד בשנת 1957) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי. ראודור אריה בנזימן נולד וגדל בשכונת רחביה בירושלים, דור שביעי בעיר, לרבקה ויצחק בנזימן, צאצא למשפחה מ"היישוב הישן". החל את דרכו העיתונאית בגלי צה"ל, שם שימש בין היתר כעורך ומגיש יומן הבוקר. נמנה עם מקימי העיתון "חדשות", והיה עורך המוסף הפוליטי של העיתון. היה המקים והמנכ"ל הראשון של רדיו תל אביב. היה שותף בהקמת וניהול חברת ההפקות "גשם תקשורת", שהפיקה בין היתר את התוכניות "שומר מסך" ו"עובדה". נמנה עם צוות ההקמה של "עובדה" ו-"5 עם רפי רשף", וכמו כן הפיק וערך את "פותחים שבוע" עם אמנון לוי בערוץ 2. בתחילת 2007 הצטרף לחברת החדשות של ערוץ 10 ומונה לסמנכ"ל התוכן של "חדשות 10". בפברואר 2008 מונה למנכ"ל "חדשות 10". בספטמבר 2011 התפטר מתפקידו בעקבות החלטת חברת החדשות לשדר התנצלות על כתבה שפרסמה בעבר על שלדון אדלסון. היה נשוי למיכל בנזימן-שכטר, ואב לבן ובת. מתגורר בתל אביב. בן דודו הוא העיתונאי עוזי בנזימן. איילת שני, ראודור בנזימן בשיחה || ערוץ עשר לא יחזיק מעמד, באתר הארץ, 9 בינואר 2014 אסף כרמל, ראודור בנזימן מונה לסמנכ"ל תוכן בחדשות ערוץ 10, באתר הארץ, 10 בפברואר 2007 גילי איזיקוביץ', ראודור בנזימן: ממש לא 10, באתר הארץ, 8 בפברואר 2009 דוד אברהם, ראודור בנזימן הודיע על סיום תפקידו, באתר nana10‏, 7 בספטמבר 2011 ערן בר-און, מנכ"ל חדשות 10 נפרד: "תפקיד לא ממש שפוי", באתר ynet, 8 בספטמבר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בקארדי סופריור

בקארדי סופריור הוא רום לבן קובני בעל 40 אחוזי אלכוהול המיוצר על ידי חברת בקארדי. בקרדי סופריור נרקח על ידי דון פאקונדו בקארדי שהיגר מספרד לקובה ולאחר זיקוק המשקה, סינן אותו דרך פחם פעיל בתהליך מחוז לינקולן מה שהעניק למשקה טעם חלק וצבע שקוף. המתכון לבקארדי נותר דומה לאורך השנים. השינוי בתהליך הייצור הוא בצורת הסינון והיישון. לבאקרדי יש משקאות רום נוספים, כגון: בקארדי אורו (זהב) בקארדי בלאק בקארדי בריזר בקארדי 151 בקארדי אנייחו בקארדי 8 בקארדי בטעם לימון בקארדי בטעם אפרסק בקארדי בטעם תותי בר בקארדי בטעם תפוז בקארדי בטעם אבטיח בקארדי בטעם תפוח בקארדי בטעם קוקוס בקארדי בטעם וניל מדיה וקבצים בנושא בקארדי סופריור בוויקישיתוף אתר בקארדי גיא גיסר‏, עד שעץ הקוקו ימות, באתר וואלה, 23 בדצמבר 2004 בקארדי - אלכופדיה, אנציקלופדיית האלכוהול האינטראקטיבית, מאורכב באתר http://archive.is (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמרי ידלין

עמרי ידלין (נולד בשנת 1959) הוא פרופסור חבר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. היה נשיא המכללה האקדמית ספיר (2019-2014). לשעבר סגן דקאן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, ודקאן בית הספר למשפטים במכללת ספיר (2013-2009). מחקריו עוסקים בדיני חברות, ניירות ערך וניתוח כלכלי של המשפט. נולד בתל אביב, בנם של אשר ידלין, מבכירי תנועת העבודה, ודליה, בתו של אליהו גולומב. לפני הצבא יצא לשנת שירות בקריית מלאכי. שירת בחיל האוויר כנווט פנטום. לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד הנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת תל אביב, אך עבר ללמוד משפטים. התמחה במשרדו של עורך הדין ד"ר יעקב ויינרוט. השלים לימודי תואר השני והדוקטורט באוניברסיטת ברקלי. בשנת 1994 שב לישראל והצטרף לאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1999 זכה בפרס צלטנר לחוקר הצעיר. במשך מספר שנים ניהל את מרכז פישר לממשל תאגידי ורגולציה של שוק ההון. בשנת 2008 הצטרף כעורך דין מייצג לערעורו של עו"ד ישראל פרי, שהורשע בגנבת מאות מיליוני מרקים מאלפי לקוחות ניצולי השואה ונידון ל-10 שנות מאסר. היה זה תיק הייצוג היחיד של ידלין כעורך דין. בשנת 2009 פרש מניהול מרכז פישר ומאוניברסיטת תל אביב, לשם הקמת בית הספר למשפטים במכללת ספיר. באוקטובר 2009 מונה לדקאן בית הספר, וכיהן בתפקיד עד למינויו לנשיא המכללה. בשנת 2019 שב לפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, ומאז הוא מנהל את מערך הקליניקות בפקולטה. ידלין נשוי לנעמה, עורכת דין, ואב לבת ובן. מתגורר בתל אביב. בשעות הפנאי הוא זמר בלהקת רוק בשם "צד ב". עמרי ידלין, ברשת החברתית פייסבוק עמרי ידלין, ברשת החברתית LinkedIn עמרי ידלין, באתר גוגל סקולר אבישי מתיה, ‏"נשחקה ההכרה בזכות לייצוג, והשחיקה פוגעת ביכולת של המערכת המשפטית להגיע לפתרון צודק ואמיתי", באתר גלובס, 6 ביוני 2014 ליאור דטל, "אם תקים סטארט־אפ בהרצליה תהיה אחד מאלפים - פה אתה יכול לבלוט ולעשות שינוי", באתר TheMarker‏, 22 באוקטובר 2018 ראיון עם נשיא מכללת ספיר באתר "ספירלה"
נפתלי ידלין

נפתלי ידלין (י"ד באדר א' תרנ"א, 22 בפברואר 1891 – כ"ד בניסן תשכ"ד, 6 באפריל 1964) היה מחנך ארץ-ישראלי ומחבר ספרי לימוד לבתי הספר היסודיים. נולד באימפריה הרוסית ליהושע וחנה ידלין. בצעירותו למד לימודים כלליים ולימודי הוראה באודסה. יחד עם אחיו פתח בית ספר בבסרביה. נישא לרחל, בת אשר ושרה לרנר, ילידת העיירה רישקין שבבסרביה. בשנת 1920 עלו השניים לארץ ישראל והתיישבו בירושלים. ידלין למד בבית המדרש למורים שבבית הכרם. בשנת 1924 התיישב ידלין עם משפחתו בראשון לציון והחל לעבוד כמורה בבית הספר חביב במושבה. הוא שימש כמחנך בולט במשך ארבעים שנה, והוסיף ללמד לאחר פרישתו לגמלאות. תחת ידיו עברו אלפי תלמידים, והוא כונה בפיהם "מורה המורים". עסק בהדרכה פדגוגית של מורים. כמו כן פרסם ספרי לימוד לתלמידי בתי הספר היסודיים, שיצאו בהוצאת הספרים של יהושע צ'צ'יק. נפתלי ידלין נפטר בשנת 1964, בתום מחלה ממושכת. נקבר בבית הקברות בראשון לציון. לאחר מותו נקרא על שמו בית ספר בראשון לציון. בנו הוא אשר ידלין, ואחיינו הוא אהרן ידלין. תורה שבעל פה, הוצאת יהושע צ'צ'יק הוראת סיפורי התורה לילדים, הוצאת יהושע צ'צ'יק שערי אגדה ופרקי משנה, הוצאת יהושע צ'צ'יק מולדתי: ספר ללימוד המולדת סיפורי המקרא - לימי החופש ידלין נפתלי באתר אלבום המשפחות – עדת ראשון לציון א. פלג, ברח כתלמיד בעד חלון – חוזר כסופר: בית־הספר "חביב" בראשון־לציון עומד לכנס אלפי בוגריו, מעריב, 21 בדצמבר 1961 א. פלג, ראשונים תמיד היינו...: בראשון לציון חוגג בית־הספר העברי הראשון בעולם יובל וחצי להיווסדו, מעריב, 7 ביוני 1962 תגובתו של מ' טביב: נוצות שאינן לי, מעריב, 15 ביוני 1962 נפתלי ידלין ז"ל – למנוחות, מעריב, 7 באפריל 1964 40 שנה ליד הלוח, מעריב, 8 באפריל 1964 אברהם שלמון, לזכר נעדרים: נפתלי ידלין, דבר, 26 באפריל 1965 נפתלי ידלין (1891-1964), דף שער בספרייה הלאומית אתר "Billiongraves" נפתלי ידלין ז"ל – למנוחות, מעריב, 7 באפריל 1964
חסידות לודמיר

חסידות לודמיר היא חסידות ווהלינית. אבי השושלת היה רבי שלמה מקרלין. לאחר פטירתו פנו רוב חסידיו אל תלמידיו, אך ילדיו החלו לכהן אף הם באדמו"רות. החצר נכחדה בשואה, אך יש כיום אדמו"ר מכהן, בארצות הברית. רבי שלמה מקרלין היה תלמידם של המגיד ממזריטש ורבי אהרן הגדול מקרלין. לאחר פטירת רבי אהרן היה למנהיגם של חסידי קרלין. לאחר שנרדף בליטא, עבר ללודמיר שבווהלין. נורה ונפטר מפצעיו בכ"ב בתמוז תקנ"ב. לאחר פטירתו פנו חסידיו בעיקר אל תלמידיו רבי אשר מסטולין (הראשון), יורשו בהנהגת חסידות קרלין, ורבי מרדכי מלעכוויטש, אך גם בנו החל לכהן בלודמיר. בן נוסף, רבי דב בער, היה חתנו של רבי ברוך ממז'יבוז' ומילא את מקומו בטולטשין. רבי משה גוטליב מלודמיר בנו של רבי שלמה היה חתנו של רבי יהודה לייב הכהן ובזיווג שני של רבי דוד מסטפין. נפטר בי"ח בשבט תקפ"ט (1829). בנו, רבי שלמה (השני), מילא את מקומו כאדמו"ר. היה חתנו (בזיווג שני) של רבי אהרן טברסקי מטשערנוביל. בנו השני של רבי משה היה רבי יהושע. בנו של רבי יהושע היה רבי יוסף חתן רבי נח מקוברין. בנו, רבי מנחם נחום מילא את מקומו. היה חתנו של רבי מנחם מאניש מרגליות. חתנו היה רבי יששכר דב אייכינשטיין מחודורוב, נינו של רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב. בנו רבי גדליהו מילא את מקומו. היה חתנו של רבי שלום מסאמבור. כיהן כאדמו"ר מסאמבור בעיר בוריסלב (אוקראינית: Борислав) שם התגוררו רבים מחסידי חותנו. בשנת תרפ"א (1921) היגר לארצות הברית וקבע את משכנו בשכונת הברונקס בניו יורק. היה מתפלל כנוסח קרלין בצעקות ובהתלהבות. נפטר בכ"ד בכסלו תש"ה (1944). חתניו היו רבי אברהם יהושע העשיל גוטסמן מדרוהוביטש ורבי מנחם ישראל ערליך מדלטין (צאצא של רבי צבי הירש מזידיטשוב). אחר שהיגר רבי גדליהו לארצות הברית, החלו בניו רבי אורי אהרן ורבי משה לשמש כאדמו"רים. רבי אורי אהרן חתן רבי שלום מסאמבור, שימש כאדמו"ר בקאליש. נרצח בשואה באב תש"ב (1942). רבי משה שימש כאדמו"ר בסטניסלב. היה חתנו של רבי יהודה צבי מסאמבור. נרצח בדרוהוביטש בשואה בי"ג באדר א' תש"ג (1943). רבי מרדכי, בן נוסף של רבי גדליהו, היגר יחד עמו לארצות הברית. נסע בבחרותו ללמוד באירופה בחצר טריסק. היה חתנו של רבי ישכר דב מחודורוב. הקים ישיבה ברובע הברונקס. כיהן כאדמו"ר מסמבור. נפטר בז' בסיוון תשט"ו. בנו רבי יצחק היה רב ומו"צ בבורו פארק. נכדו של רבי מרדכי, רבי מרדכי ישראל חיים סמט (בן חתנו הרב יוסף חנוך) מכהן כיום כאדמו"ר מסאמבור בבורו פארק. יצחק אלפסי, החסידות, תל אביב: הוצאת מעריב, 1977, עמ' 89. לפי אברהם אביש שור, קובץ בית אהרן וישראל מס' 78, הוא היה חתנו של רבי מנחם מאניש מרגליות. בנו של הרב חיים מרדכי מחבר ספר שערי תשובה וחתנו של רבי יעקב אריה מקאוולא בנו של רבי מרדכי מנשכיז ערך זה הוא קצרמר בנושא חסידות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מעבר רוטאנג

מעבר רוטאנג (בטיבטית: Rohtang La, תרגום מילולי: "ערמה של גופות") הוא מעבר הרים בגובה 3,979 מטרים ברכס פיר פנג'אל של הרי ההימלאיה, בצפון הודו. המעבר ממוקם כ-50 ק"מ צפונית לעיר מנאלי ומחבר בין עמק קולו (Kullu) בדרום לעמקים להאול (Lahaul) וספיטי (Spiti) בצפון. המעבר משמש כחוצץ מבחינה גאוגרפית וגם מבחינה תרבותית כי הוא מפריד בין האוכלוסייה ההינדית ברובה בדרום, לבין התושבים הבודהיסטים בצפון. בהיותו המעבר העיקרי באזור הוא שימש כחלק מנתיב תחבורה ומסחר היסטורי. מעבר רוטאנג פתוח לתנועה בין החודשים מאי ונובמבר, וחסום לתנועה בשאר השנה בגלל שלגים (התאריכים משתנים משנה לשנה בהתאם לירידת והפשרת השלג). המעבר נודע לשמצה בשל התאונות הרבות שקרו בו, ובשל תנאי מזג אוויר בלתי צפויים ומצב הדרך הצרה, העמוסה והמשובשת ברובה, הוא זכה למוניטין של אחת מהדרכים המסוכנות בעולם. בשנת 2002 החלה ממשלת הודו בפרויקט של כריית מנהרת אטאל במטרה לקצר את הדרך ממנאלי צפונה ולאפשר תנועה בכל ימות השנה ובכל מזג אוויר. המנהרה נפתחה ב-2020. בשנת 2010 הפיק ערוץ ההיסטוריה סידרה בשם "מובילים להימלאיה: דרך המוות" ("Deadliest Roads"), שעוקבת אחרי נהגי משאיות שמנסים לחצות את המעבר. מראה פנורמי של פסגות ההימליה מהמעבר. ההרים הסמוכים למעבר רוטאנג-לה. רכבי טיילים במעבר מראה הנשקף מהמעבר שיירה במעבר מדיה וקבצים בנושא מעבר רוטאנג בוויקישיתוף
ססיל טיילור

ססיל פרסיבל טיילור (באנגלית: Cecil Percival Taylor;‏ 25 במרץ 1929 – 5 באפריל 2018) היה פסנתרן ג'אז אוונגרדי, מלחין ומשורר אמריקאי. טיילור נחשב לאחד מראשוני זרם הג'אז החופשי. סגנון נגינתו חופשי, אנרגטי, הוא מרבה להשתמש בקלאסטרים, שינויי מקצב תכופים ופוליריתמיקה. סגנון נגינתו הא-טונאלי בפסנתר דומה לשימוש בכלי הקשה. טיילור נולד בניו יורק ולמד בקונסרבטוריון ניו אינגלנד בבוסטון. בשנת 1956 הקים הרכב יחד עם הסקסופוניסט סטיב לייסי. ב-1957 הופיע ב-Five Spot Cafe בניו יורק יחד עם אורנט קולמן. הופעה זו מסמלת לדברי חוקרי הסוגה (ז'אנר) את ראשיתו של הג'אז החופשי. בהמשך אותה שנה הופיע עם לייסי בפסטיבל הג'אז בניופורט וב-1958 שיתף פעולה עם ג'ון קולטריין. טיילור לא שקט על שמריו והמשיך לפתח את המוזיקה שלו במהלך העשורים הבאים, בהם הוציא למעלה מ-70 תקליטים שרובם זכו לביקורות מצוינות. המוזיקה שלו הפכה להיות עם הזמן ליותר ויותר מורכבת ורבת תחכום, מאז שנות השישים הוא מנגן כמעט אך ורק מוזיקה מקורית פרי עטו. בשנת 1973 זכה במלגת גוגנהיים. ב-1981 היה דמות מרכזית בסרט התיעודי הקנדי Imagine the Sound. ‏ טיילור כתב מוזיקה גם למחול ולבלט ומספר ספרי שירה. חלק משיריו משולבים בתקליטיו. אתר האינטרנט הרשמי של ססיל טיילור ססיל טיילור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ססיל טיילור, באתר ספוטיפיי ססיל טיילור, באתר AllMusic (באנגלית) ססיל טיילור, באתר MusicBrainz (באנגלית) ססיל טיילור, באתר Discogs (באנגלית) ססיל טיילור, באתר Songkick (באנגלית) ססיל טיילור, באתר בנדקמפ ראיון עם ססיל טיילור מ-1971 (באנגלית) ראיון עם ססיל טיילור מ-2001 (באנגלית) בן שלו, ססיל טיילור: הרדיקל החופשי המובהק ביותר של הג'ז, באתר הארץ, 7 באפריל 2018 ססיל טיילור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Steven Block, Pich-Class Transformation in Jazz, JSTOR דיסקוגרפיה כולל התייחסות ביקורתית "Imagine the Sound", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
קונצרט אתנחתא

קונצרט אתנחתא הוא סדרת קונצרטים ותיקה המתקיימת בתיאטרון ירושלים בהפקת קול המוסיקה. קונצרטי אתנחתא מתקיימים החל משנת 1983, שנת הקמתה של תחנת קול המוסיקה. בשש העונות הראשונות היא נערכה על ידי פאול לנדאו (מנהל המכון למוזיקה ישראלית), ומאז 1989 העורכת והמפיקה היא חיותה דביר. הסדרה "מביאה אל קדמת הבמה את מיטב האומנים הישראלים וגם אמנים מחו"ל, תוך שימת דגש מיוחד על השמעת יצירות של מלחינים ישראלים לצד נכסי צאן ברזל של המוזיקה הקאמרית לתקופותיה". הקונצרטים מתקיימים באופן קבוע באולם הנרי קראון בתיאטרון ירושלים ומונחים ומוסברים על ידי עורכת הסדרה חיותה דביר. הקונצרטים מועברים בשידור חי בקול המוסיקה והכניסה לקהל היא בלי תשלום. במשך השנים צברה לעצמה הסדרה מוניטין כבמה המרכזית לחשיפת מוזיקה קלאסית ישראלית ואמנים ישראליים. מקור המילה אֶתְנַחְתָּא הוא מארמית: "ירד", "הניח". השורש נחת בנטייה. המילה נמצאת בלשון חז"ל ופירושה טעם (סימן) מטעמי המקרא המסמן הפרדה בין חלקו הראשון של הפסוק לבין חלקו השני. בהשאלה מדובר בקטע מעבר מוזיקלי שבין חלקי מופע או יצירה. wikt:אתנחתא
יצחק טאיטו

יצחק טהור טאיטו (נולד ב-13 ביוני 1941) הוא רב-נגד במילואים, ששימש נגד המשמעת של בית הספר לקצינים של צה"ל, מאז יוני 1968 עד יולי 2021, ונחשב לחייל בעל הוותק הרב ביותר בצה"ל. רב-נגד טאיטו נולד בתוניסיה ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1949 כשהיה בן 8. הוא התגייס לצה"ל בנובמבר 1959 ושירת בנח"ל, שם שימש מפקד כיתה, סמל מחלקה ורב-סמל פלוגתי. ב-1963, עבר לשרת בבית הספר לקצינים של צה"ל (הידוע בשם בה"ד 1), שהיה באותם הימים בבסיס סירקין, ושימש שם רב-סמל פלוגתי וסגנו של נגד המשמעת שלמה ישראלי. בחודש מאי 1968, עבר הבסיס למקומו הנוכחי ליד מצפה רמון, ועם סיום קורס הקצינים ביוני אותה שנה, מונה טאיטו לנגד המשמעת של הבסיס ולמפקד המחנה. מאז הוא שמש בתפקיד זה ברציפות וב-26 ביולי 2021, במלאת לו 80 שנה, סיים את תפקידו ויצא לחופשת פרישה בת חודשיים. רנ"ג טאיטו טען כי היה משליט משמעת ללא איומים וענישה, אלא קודם כול באמצעות חינוך והסברה. טאיטו היה ידוע במיוחד בשל קולו הסמכותי הנשמע במסדרי הסיום של בה"ד 1, הנערכים אחת לשלושה חודשים. היה אחראי על אלפי טקסים, ביניהם, טקס ההלוויה הצבאי של ראש הממשלה יצחק רבין, ב-1995, וקבלת הפנים לנשיא מצרים אנואר סאדאת ב-1977. בשנת 2018, קיבל פרס מפעל חיים על פועלו ממפקד זרוע היבשה, אלוף קובי ברק. העתק ממוזער של דמותו של רנ"ג טאיטו, נמצא בפארק מיני ישראל. מאז ילדותו מתגורר בבאר שבע. יש לו בת ושני בנים, בוגרי בה"ד 1 בעצמם. יצחק טאיטו עם הרמטכ"ל שאול מופז יצחק טאיטו עם הרמטכ"ל חיים בר-לב טאיטו באחד מטקסי סיום קורס קצינים מדיה וקבצים בנושא יצחק טאיטו בוויקישיתוף טל מויסה, טאיטו מסכם, אתר דובר צה"ל, 31 באוגוסט 2008 טל לב-רם, רנ"ג טאיטו חגג 70 במטכ"ל, באתר גלי צה"ל בן שאול, מצדיעים לרס"ר המיתולוגי - יצחק טאיטו, באתר ערוץ 7, 14 ביוני 2011 דני בלר, הרס"ר המיתולוגי של בה"ד 1 סוגר 44 שנים בתפקיד, באתר nrg מעריב, 25 באפריל 2012 עפר שלח, בה"ד 1 מי יודע: כך מכשיר צה"ל את קציניו, nrg,‏ 26 באפריל 2012 נעם ויטמן, 40 שנה אחרי: מפקדי 1973 חוזרים לבית הספר לקצינים, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 8 בינואר 2014 אלון תשובה, המסדר יעבור לדום: הרס"ר המיתולוגי של בה"ד 1 בריאיון מיוחד, אתר צה"ל, 25 במאי 2017 עמית מלמד, דנה ארבל ועומר אלמוזנינו, האיש והרחבה: לקחנו את הרס"ר המיתולוגי רנ"ג טאיטו לשיחה צפופה. כך זה נראה, באתר צה"ל, 21 ביוני 2018 מירב בראל, 40 שנה אחרי: מפקדי 1973 חוזרים לבית הספר לקצינים, באתר צה"ל, 11 בנובמבר 2019 ינון שלום יתח, אחרי 62 שנים - הרס"ר האגדי תולה את המדים. ריאיון מיוחד, באתר צה"ל, 25 ביולי 2021 דודי פטימר, ‏אחרי 62 שנות שירות: הרס"ר המיתולוגי של בה"ד 1 יצחק טאיטו יוצא לגמלאות, באתר מעריב אונליין, 27 ביולי 2021 אבי בלדי, ממנו תראו וכן תעשו: רב-נגד יצחק טאיטו פורש מצה"ל, בבלוג עונג שבת, 17 בספטמבר 2021 אהרל'ה ויסברג, מעבר לשיא, באתר ישראל היום, 6 ביוני 2019 הרס"ר האגדי יצחק טאיטו תולה את המדים: "כל הצבא הם בניי ובנותיי", באתר ערוץ 7, ‏25 ביולי 2021 דודי פטימר, ‏אחרי 62 שנות שירות: הרס"ר המיתולוגי של בה"ד 1 יצחק טאיטו יוצא לגמלאות, באתר מעריב אונליין, 27 ביולי 2021 דוד אסף, עונג שבת (עונ"ש): ממנו תראו וכן תעשו: רב-נגד יצחק טאיטו פורש מצה"ל, באתר עונג שבת (עונ"ש), ‏יום שישי, 17 בספטמבר 2021
צ'אנדרה טאל

צ'אנדרה טאל (Chandra Taal, "אגם הירח") הוא אגם מים מתוקים הממוקם בלב הרי ההימלאיה, במדינת הימאצ'ל פרדש בצפון הודו. האגם המוקף הרים נמצא בעמק ספיטי, בגובה של 4,300 מטרים מעל לפני הים ושמו ניתן לו בשל צורתו הדומה לסהר. הנופים הדרמטיים מסביב לאגם הפכו אותו לנקודת משיכה למטיילים רבים באזור. ניתן להגיע רגלית לצ'אנדרה טאל ממעבר ההרים קונזום הנמצא במרחק של כ-8 ק"מ. ישנה גם דרך לרכבים מהדבה באטאל, שנמצאת על כביש מנאלי - לה, אך דרך זו משובשת ולעיתים קרובות חסומה בשל תנאי מזג האוויר. מדיה וקבצים בנושא צ'אנדרה טאל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'אנדרה טאל (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הודו ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.