מכון ורבורג

מכון ורבורג (באנגלית: Warburg Institute) הוא מכון מחקר הקשור עם אוניברסיטת לונדון, חלק מבית הספר ללימודים מתקדמים. הנושא העיקרי בו עוסקים בו הוא מחקר השפעת העת העתיקה הקלאסית על כל האספקטים של התרבות האירופאית. המכון הוקם על ידי אבי ורבורג שהיה חוקר של אמנות הרנסאנס ותרבותה. ורבורג התנגד ל"אסתטיזציה של תולדות האמנות" שהתבטאה בזרם המרכזי של היסטוריונים של האמנות שרק חזרו על שבחים לאמנים הגדולים של הרנסאנס. הגישה שלו לאמנות הייתה רב תחומית. בזמן שלמד בפירנצה הוא החל להתעניין בהשפעות העולם העתיק על התרבות המודרנית ומחקר זה נעשה לעבודת חייו. הספרייה הפרטית הגדולה שלו נבנתה סביב נושא זה. בהיותו חלק ממשפחת ורבורג האמידה יכול היה אבי לממן, באופן פרטי, את פיתוח המוסד. הוא הגה את הרעיון להקמת הספרייה כתוצאה מניסיונו כסטודנט. בחיפוש אחר ספרים נאלצו הסטודנטים לנדוד מספרייה מתמחה אחת למשנייה. לכן הוא החליט: "לתת לסטודנטים ספרייה שתאחד בתוכה ענפים שונים בהיסטוריה של התרבות ושם יוכל הסטודנט לנדוד ממדף למדף". ב-1911 הצטרף לאבי היסטוריון האמנות הווינאי פריץ זקסל (Fritz Saxl) (1890-1948) שהפך את האוסף למוסד מחקרי, Kulturwissenschaftliche Bibliothek Warburg שסופח מאוחר יותר לאוניברסיטת המבורג. חוקרים וסטודנטים החלו לנהור למוסד החדש. ביניהם הפילוסוף הנאו קאנטיאני ארנסט קסירר שהיה פרופסור באוניברסיטה שזה עתה הוקמה היה אחד המשתמשים הגדולים בספרייה וכן ארווין פנופסקי, המזרחן הלמוט ריטר (Helmut Ritter) וארנסט גומבריך. עד הקמת אוניברסיטת המבורג הייתה הספרייה המרכז התרבותי של העיר . ב־1933 עבר המכון, בשל עליית הנאציזם ללונדון. הבניין המקורי של ספריית ורבורג הוא היום מכון המחקר בית ורבורג בהמבורג (Warburg-Haus Hamburg). המכון שוכן בבניין גדול בקמפוס בלומסברי של אוניברסיטת לונדון במרכז רובע קמדן. הוא נבנה ב־1957 והיה סמוך לאגודת הסטודנטים, קולג' בירקבק ולבית הספר ללימודי מזרחיים ואפריקאים (School of Oriental and African Studies). מכון ורבורג מתחזק ספריית מחקר ובה יותר מ-350,000 כרכים. ספרים אלה, מלבד מספר קטן של ספרים נדירים נמצאים במדף פתוח ונגישים לכולם. יש במכון גם אוסף גדול של צילומים והארכיון הפרטי של אבי ורבורג. המכון מפורסם בשל שיטת העמדת הספרים שלו: האוסף מאורגן לפי נושאים בהתאם לחלוקה של ורבורג את ההיסטוריה האנושית לקטגוריות של פעולה, מגמה, מילה ותמונה. בנוסף למטרה הראשונית שלו כספריית יעץ אקדמית מקבל המכון, כל שנה, מספר קטן של תלמידים לתואר שני בהיסטוריה תרבותית ואינטלקטואלית (1300–1650), תלמידים לתואר שני בפילוסופיה ודוקטורנטים. בראשון לומדים שנה אחת ובה משלבים הרצאות ומחקר. התוכנית לתואר שני בפילוסופיה היא בת שנתיים וניתן להרחיב אותה, בדרך כלל לעבודת דוקטורט. התוכנית השלישית היא בת שלוש שנים. הדגש בתוכניות אלה הוא בפיתוח כישורי פרשנות בכמה תחומים אקדמיים שונים הנובעים מייעודו הבין תחומי של המכון. מוקדשת תשומת לב רבה לכישורי שפה והכרת מקורות ראשוניים. במכון סבורים שתחומים אלה מוזנחים שלא בצדק על ידי אקדמאים כדי להתרכז בתאוריות ביקורתיות ובידע מכלי שני. התוכנית ל MA היא אחת הבודדות באנגליה המיועדת לתלמידים שאינם סטודנטים ללימודים קלאסיים הדורשת ישע שוטף בלטינית. חוקרים ידועים הקשורים במכון ורבורג כוללים את ארנסט קסירר, רודולף ויטקובר, אוטו קורץ, ארנסט גומבריך, ארווין פנופסקי, אדגר וינד, פרנסיס ייטס ואחרים. הצוות הקבוע מועשר במספר גדול למדי של אקדמאים ותלמידי תואר שני שמקבלים מענקי מחקר לטווח קצר או ארוך. בשל המספר הקטן יחסית של חברי צוות סטודנטים ומשתמשים קבועים, מתגאה המכון בהוראה "חברית" ולא פורמלית ובאווירה מחקרית. המכון מפרסם יחד עם מכון קורטו לאמנות (Courtauld Institute of Art) את השנתון The Journal of the Warburg and Courtauld Institutes. 1929–1948: פריץ זקסל 1949–1954: הנרי פרנקפורט 1954–1959: גרטרוד בינג 1959–1976: ארנסט גומבריך 1976–1990: ג'יי. בי. טראפּ 1990–2001: ניקולס מאן 2001–2010: צ'ארלס הופ 2010–2014: פיטר מק 2014–2015: רפאל מורן (בפועל) 2015–2017: דייוויד פרידברג 2017: מישל או'מאלי (בפועל) 2017–הווה: ויליאם שרמן מדיה וקבצים בנושא מכון ורבורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכון ורבורג Aby Warburg and the Anthropological Study of Art Chernow, p. 124 David Farrer, p. 128-129. Chernow, p. 123 David Farrer, p. 129. Warburg-Haus Hamburg, Germany.