laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרן הרווחה הלאומית (רוסיה)

קרן הרווחה הלאומית הרוסית (ברוסית: Фонд национального благосостояния, בראשי תיבות: ФНБ) היא קרן העושר הריבונית של רוסיה. הקרן נוצרה לאחר שקרן הייצוב של הפדרציה הרוסית פוצלה לשתי קרנות השקעה נפרדות ב-30 בינואר 2008. שתי הקרנות הן "קרן השמורה", שמושקעת בחו"ל בניירות ערך בעלי תשואה נמוכה ומשמשת לאיסוף הכנסות נפט וגז. קרן העושר הלאומית, שמשקיעה באפיקי השקעה בעלי סיכון גבוה יותר, בעלי תשואה גבוהה יותר וכן בניהול הוצאות התקציב הפדרלי. לקרן השמורה הוענקו 125 מיליארד דולר ולקרן העושר הלאומית ניתנו 32 מיליארד דולר. הקרן נשלטת על ידי משרד האוצר. אחת מתפקידיה העיקריים של הקרן היא לתמוך במערכת הפנסיה הרוסית. הקרן נוסדה מתוך קרן הייצוב שנוסדה בינואר 2004. ב-12 בינואר 2008 התפצלה קרן הייצוב לשתי קרנות: הקרן השמורה וקרן הרווחה. הקרנות נוסדו על בסיס תיקונים שנעשו בקוד התקציב. ההעברות הראשונות מקרן הייצוב לשתי הקרנות החלו בסוף ינואר 2008. מטרות הקרן השמורה הן מימון הוצאות התקציב הפדרלי כך שהמאזן הפיסקלי ייוותר יציב, גם כאשר ההכנסות מנפט וגז טבעי פוחתות ותשלום חובות חיצוניים של הממשלה. מטרות קרן הרווחה הן השתתפות במימון חסכונות הפנסיה של תושבי המדינה ושמירה על איזון תקציבי בקרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית. הקרן יכולה להלוות כספים לבנקים הרוסיים. לא ניתן להשתמש בנכסי קרן הרווחה למטרות אחרות. לקרן השמורה הועברו כ-3.312 מיליארד דולר ולקרן הרווחה הועברו כ-88 מיליארדי דולר. קרן העושר הלאומית מקבלת כספים מהתשואות השקעה או מכספי עודף שמייצרת קרן השמורה. קרן השמורה מכסה 10% מהתמ"ג הרוסי, וכל הכספים שניתנים לקרן העושר. הקרן צברה גם 72.71 מיליארד דולר (החל מ-1 בספטמבר 2016) ממסים וחובות שהיא גובה על ייצור וייצוא של נפט וגז. על פי משרד האוצר הרוסי, ניירות החוב הזרים שהקרן יכולה להשקיע בהם חייבים להיות בעלי דירוג של AA ומעלה על ידי פיץ' או של סטנדרט אנד פורס, או דירוג Aa3 של מודי'ס. למרות זאת, הקרן הסכימה לרכוש (ב -17 בדצמבר 2013) 15 מיליארד דולר של שניות אוקראינים, חרף העובדה שאוקראינה קיבלה אז דירוג אשראי נמוך יותר. הוצע שהקרן תכניס חלק מהמאגרים שלה לפרויקטים של תשתי ברוסיה, כך שתוכל לספק דחיפה למודרניזציה האיטית של התשתיות שלה בתקופה של השקעה אנמית יחסית. אולם נכון ל-18 בדצמבר 2013 זה לא קרה. קרן העושר הלאומית הרוסית מוזגה בשנת 2017 עם יתרת קרן השמורה של רוסיה. קרן השמורה הוקמה לאורך שנים עם רווחים מיצוא נפט, אך בשל מחירי הנפט הנמוכים התרוקנה בסוף 2017 וחדלה להתקיים. קרן לאזרחי ישראל קרן הייצוב של הפדרציה הרוסית אתר האינטרנט הרשמי של קרן הרווחה הלאומית (ברוסית) "Ministry of Finance Russia, STATISTICS". נבדק ב-25 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Ukraine bailout could derail Putin's drive to boost Russian economy, Financial Times (18.12.2013) Ukraine bailout could derail Putin's drive to boost Russian economy Ukraine bailout could derail Putin's drive to boost Russian economy, Financial Times (18 December 2013) Russia cuts Ukraine gas price by a third, BBC News (17 December 2013) Ukraine to issue Eurobonds; Russia will purchase $15 bln, says Russian finance minister, Interfax-Ukraine (17 December 2013)
מיצובישי קולט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מיצובישי קולט – הן סדרות של מכונית נוסעים במספר תצורות ובגדלים שונים, כאשר התצורה הנפוצה הראשונה שיוצרה בין השנים 1962–1965 יוצרה בגודל של מכונית מיני ומסוף שנת 1965 בגודל סופרמיני. דגמי "מיצובישי קולט" מתוצרת התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס. מיוצרים משנת 1962 - הווה. מיצובישי קולט 600 – היא מכונית מיני מתוצרת Mitsubishi Heavy Industries (אנ') (משנת 1970 התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס) היפני, אשר יוצרה בין השנים 1962–1965. מיצובישי קולט 800/1000F/1100F/11F – הן הסדרות הראשונות של מכונית נוסעים, במספר תצורות, כאשר התצורה הנפוצה היא מכונית סופרמיני מתוצרת התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס היפני, אשר יוצרו בין השנים 1965–1971 (עד שנת 1970 היצרן היה קרוי Mitsubishi Heavy Industries) מיצובישי קולט 1500/1200/1100/1000 – הן סדרות של מכוניות משפחתיות קטנות מתוצרת Mitsubishi Heavy Industries (משנת 1970 התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס היפני, אשר יוצרו בין השנים 1963–1970 מיצובישי קולט גאלאנט GTO – היא מכונית הרדטופ קופה, 2 דלתות מתוצרת התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס היפני, אשר יוצרה בין השנים 1970 – 1977 ביפן
רוסאינקס

רוסאינקאס הוא כינויו של איגוד הובלת הכספים הרוסי של בנק רוסיה (ברוסית: Российское объединение инкассации (РОСИНКАС) Центрального банка Российской Федерации, Банка России) המהווה ישות משפטית עם משימות סטטוטוריות מיוחדות, זהו אחד המובילים הגדולים של מזומן ודברי ערך אחרים במדינה. הארגון נוצר על ידי בנק רוסיה כדי להבטיח את פעילותו בארגון הפצת מזומנים ברחבי הפדרציה הרוסית, והוא נכלל במערכת ריכוזית אחידה כגוף עצמאי לפעילות מקצועית. ב-1 באוגוסט 1939, על פי הוראתו של יו"ר מועצת המנהלים של הבנק הממלכתי ברית המועצות ניקולאי בולגנין, נוצר שירות הובלת מזומנים. תאריך זה הפך לחג מקצועי של עובדי הובלת הכספים. מנהלת הובלת הכספים של הבנק הממלכתי של הרפבוליקה הרוסית הוקמה במסגרת של הבנק הממלכתי של ברית המועצות בשנת 1988. איגוד רוסאינקס, בצורה בה היא מוכרת כיום בקהילה הבנקאית ובקרב מבנים מסחריים ברחבי הפדרציה הרוסית, הוקמה כתוצאה מתהליך רפורמה במבנים הכלכליים שהחלו בתקופת הפרסטרויקה בברית המועצות ויישום רפורמת הבנקאות בשנים 1987–1988. על פי צו של מועצת השרים של ברית המועצות מספר 1118 מיום 6 באוקטובר 1987, נקבע מבנה חדש של המנגנון המרכזי של הבנק הממלכתי של ברית המועצות, שכלל הקמת איגוד להובלת כספים, המשלב 15 מחלקות רפובליקניות, כולל מחלקה רוסית. באוגוסט 1988 הוא כלל 71 מחלקות במחוזות הפדרציה הרוסית. בשנת 1992 אימץ הבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית (בנק רוסיה) גרסה חדשה של אמנת האיגוד וקבע כי רוסאינקס היא ישות משפטית והגוף הבכיר לניהול מערך הובלת הכספים בפדרציה הרוסית. בסך הכל, באותה תקופה כלל 74 מחלקות טריטוריאליות. הגרסה החדשה של האמנה הבטיחה את שמו הנוכחי: רוסאינקאס, איגוד הובלת הכספים הרוסי של הבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית. רוסאינקס מציעה שירותים מקצועיים לאיסוף והובלת מזומנים וחפצי ערך אחרים, שירותי מזומנים, ליווי נציג הזמנה, תחזוקת תוכנה וחומרה, תחזוק מכונות לספירה ומיון וציוד מסוף קופה, אבטחה ותחזוקת רכבים משוריינים. רשת הסניפים של האיגוד כוללת 77 מחלקות טריטוריאליות, המאפשרת לספק שירותים בכל מחוזות הפדרציה הרוסית. שירות השילוח הממלכתי של רוסיה המרכז הראשי לתקשורת מיוחדת אתר האינטרנט הרשמי של רוסאינקס (ברוסית) "О государственной компании «Росинкас»". אורכב מ-המקור ב-2014-06-27. נבדק ב-2011-08-21. История развития
המערכת להעברת הודעות פיננסיות

המערכת להעברת הודעות פיננסיות (ברוסית: Система передачи финансовых сообщений, בראשי תיבות: СПФС, או SPFS בלטינית) היא מסלקה, הפועלת כמקבילה רוסית למערכת ההעברות הכספיות SWIFT, שפותחה על ידי הבנק המרכזי ברוסיה. המערכת נמצאת בפיתוח מאז 2014, לאחר שממשלת ארצות הברית איימה לנתק את רוסיה ממערכת SWIFT. העסקה הראשונה ברשת SPFS שכללה מיזם חוץ בנקאי בוצעה בדצמבר 2017. החל מינואר 2024, מעל 557 מוסדות (לרוב בנקים) הם חלק מהרשת. בהשוואה ל-SWIFT, המערכת עומדת בפני מספר אתגרים, ובעיקר עלויות עסקה גבוהות יותר. אולם עם זאת, ב -15 במרץ 2018 עמלת העסקה הופחתה באופן קיצוני ל-0,80-1,00 ₽ (0.012-0.015 $) לכל עסקה. המערכת פועלת רק ברוסיה, אם כי יש תוכניות לשלב את הרשת עם מערכת התשלומים הבין-בנקאיים של סין. ממשלת רוסיה נמצאת גם בשיחות להרחבת המערכת למדינות שלישיות כמו טורקיה ואיראן. בשל מגבלותיה, המערכת נתפסת כמוצא אחרון ולא כתחליף לרשת SWIFT. מאז שנת 2019 הושגו הסכמים רבים לקשר בינה למערכות התשלומים במדינות אחרות כסין, הודו, איראן, כמו גם המדינות באיחוד הכלכלי האירואסייתי המתכננות להשתמש ישירות במערכת, שמהווה כיום כ-15% מכל הסחר הפנימי ברוסיה. מיר (מערכת תשלומים) אתר האינטרנט הרשמי של המערכת להעברת הודעות פיננסיות (באנגלית) Aitov, Timur (15 במרץ 2018). "Натянутая струна. Возможно ли отключение России от SWIFT". Forbes.ru. נבדק ב-4 באוקטובר 2018. {{cite news}}: (עזרה) Turak, Natasha (23 במאי 2018). "Russia's central bank governor touts Moscow alternative to SWIFT transfer system as protection from US sanctions". CNBC. נבדק ב-4 באוקטובר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "«Роснефть» провела первую операцию в «русской SWIFT»". 22 במרץ 2018. נבדק ב-4 באוקטובר 2018. {{cite news}}: (עזרה) Aggarwal, Parv. "How U.S. Sanctions are Fostering Innovative Strategies for Resiliency in Russia". The Fletcher School, Tufts University. נבדק ב-4 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Система передачи финансовых сообщений | Банк России". www.cbr.ru. נבדק ב-2019-04-23. "Press review: Russia eyes dumping US dollar and NATO backs Washington's INF accusation". TASS (ברוסית). 4 באוקטובר 2018. נבדק ב-4 באוקטובר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Russia, China & India to set up alternative to SWIFT payment system to connect 3 billion people". נבדק ב-29 באוקטובר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
סלופארק טכנולוגיות

סלופארק טכנולוגיות בע"מ היא חברה פרטית ישראלית המפעילה מערכת תשלום באמצעות טלפון סלולרי עבור שירותי חניה בישראל ומחוצה לה. החברה מפעילה בישראל אפליקציה המאפשרת תשלום דמי חניה בחניית רחוב ("כחול לבן"), בחניונים, תשלום בכבישי אגרה, שירותי חילוץ ועוד. החברה הוקמה בשנת 2004 כחברה פרטית, ובשנת 2013 עברה להיות מוחזקת באופן מלא על ידי קבוצת מ.ג.ע.ר, ספקית בענף השירותים למגזר הציבורי בישראל המתמחה בהקמה ותפעול של תהליכים עסקיים (BPO) ושירותים מבוססי טכנולוגיה מתקדמת. סלופארק מפתחת שירותי תשלום חניה בישראל ובמספר מדינות בעולם, בהן אוסטרליה, ארגנטינה ויוון והייתה לחברה הראשונה בישראל שהשיקה מערכת תשלום באמצעות הטלפון הסלולרי. החברה מונה כ-50 עובדים הפועלים משני מוקדים – בבית דגן ובבית שמש. עד שנת 2011 ניתן היה להשתמש במערכת רק באמצעות מערכת טלפונית אוטומטית (IVR), ובשנה זו הושקה האפליקציה. המערכת מחוברת לכל הרשויות המקומיות בהן נגבה תשלום על חניה בכחול-לבן ומכילה את המידע הדרוש לגבי התעריפים ושעות האכיפה בערים השונות. פקחי הרשויות המקומיות מחוברים למערכת סלופארק ובודקים את מצב תשלום דמי החניה של הרכב. מחיר החניה מחושב על פי זמן החניה בפועל. בסוף שנת 2019 פיתחה סלופארק אפליקציה חדשה המאפשרת איתור חניות פנויות, ברחוב או בחניון ציבורי, בהתאם למיקום המשתמש וכן שירותים מתקדמים כמו הפעלת מספר חניות במקביל, שירות "איפה חניתי" המאפשר ניווט למיקום המדויק בו החנה המשתמש את הרכב ותשלום באמצעים נוספים דוגמת Apple Watch. סלופארק מציעה את שירותיה במספר מסלולים, ללקוחות פרטיים, עסקיים וציי רכב. כמו כן, מאפשרת סלופארק שירות טעינת מזומן מראש לטובת תשלום על חניה (סלופארק Cash) ללא צורך בכרטיס אשראי או בהוראת קבע. לאחר הפעלת השירות, מתקבלת תזכורת 15 דקות לפני שזמן החניה עומד להסתיים, וכן תזכורת אם הרכב יצא מהחניה מבלי לסיים את התשלום בגינה. כשירות משלים, ניתן להאריך את זמן החניה באופן אוטומטי ואף לסיים אותו אוטומטית עם החזרה לרכב ותחילת הנסיעה. סלופארק מציעה גם שירותי דרך וחילוץ הכוללים החלפת צמיג או תיקון תקר, תדלוק, מנעולנות והטענת מצבר. בסוף שנת 2019 הרחיבה סלופארק את השימוש באפליקציית התשלום גם עבור טעינת כרטיס רב-קו. אתר האינטרנט הרשמי של סלופארק טכנולוגיות מיכל רז-חיימוביץ', ‏סלופארק הישראלית תטמיע טכנולוגיה בחניונים בארגנטינה, באתר גלובס, 29 בינואר 2019 שירות חניה עירוני חדש, "סלו-פארק", מתבסס על SMS מטלפון נייד - ורישום חד פעמי בבנק הדואר, באתר גלובס, 9 בנובמבר 2005 אביחי טבק, נתוני החניה בר”ג נחשפים: רביעית בארץ במספר החניונים, שלישית במחיר לשעת חניה – ובאזור הבורסה תחפשו רבע שעה מקום פנוי, באתר מקומונט רמת גן, ‏20 בנובמבר 2019 סלופארק פותחת מוקד שירות לקוחות ארצי בעיר, באתר שמשנט, ‏30 בדצמבר 2019 סתיו נמר, ‏על בסיס מפה: האפליקציה שתאתר חניות פנויות בזמן אמת, באתר מעריב אונליין, 12 בנובמבר 2019 דפנה הראל כפיר, חדש באפליקציית סלופארק: התרעה על חניה שמתפנה ותשלום בשעון של אפל, באתר פואנטה, ‏5 בנובמבר 2019 אודי עציון, סלופארק תאפשר לטעון רב-קו דרך האפליקציה, באתר ynet, 31 בדצמבר 2019
ברהאמס: הילד 2

"ברהאמס: הילד 2" (באנגלית: Brahms: The Boy II) הוא סרט אימה אמריקאי אשר בוים על ידי ויליאם ברנט בל, לפי תסריט שכתב סטייסי מנאר. את הדמויות הראשיות מגלמים קייטי הולמס, ראלף אינסון, אווין יומן וכריסטופר קונברי. הסרט הוא סרט ההמשך של סרט האימה המצליח "הילד", שיצא בשנת 2016. הסרט יצא לאקרנים ב-21 בפברואר 2020, בהפצת STX Entertainment. עלילת הסרט עוסקת במשפחה שעוברת לאחוזה עתיקה. במהלך הסרט, מוצא הבן ג'וד (כריסטופר קונברי) בובת חרסינה לה קוראים "ברהאמס". לאחר שמספר תופעות מוזרות פוקדות את הבית, מתחילה האם ליזה (קייטי הולמס) להבין שברהאמס הוא לא עוד סתם בובת חרסינה. ברהאמס: הילד 2, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "ברהאמס: הילד 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ברהאמס: הילד 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ברהאמס: הילד 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ברהאמס: הילד 2", באתר Metacritic (באנגלית) "ברהאמס: הילד 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Brahms: The Boy II, נבדק ב-2020-03-09 The Boy (2016) - William Brent Bell | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related, AllMovie (באנגלית) The Boy, נבדק ב-2020-03-09 הילד 2, באתר Seret.co.il | אתר סרט
רובי יאנג

ראובן (רובי) יאנג (נולד ב-15 במאי 1942) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקיצוני בהפועל חיפה ובנבחרת ישראל. בשתיהן שימש גם כקפטן. ראובן יאנג נולד וגדל בחיפה. שיחק ככדורגלן בתפקיד הקיצוני השמאלי. בגיל 16 הצטרף לקבוצת הנוער של הפועל חיפה וזכה איתה באליפות הנוער בעונה ללא הפסד. עונתו המצוינת בנוער הקפיצה אותו לבוגרים על ידי המאמן זלאטקו צ'ייקובסקי. יאנג שיחק בהפועל חיפה בין השנים 1959–1969 וזכה פעמיים בגביע המדינה, ב-1963 וב-1966. באותן שנים עבד כמורה לחינוך גופני במחוז חיפה. לצידו של יאנג שיחקו בשורות הפועל חיפה ונבחרת ישראל כוכבים גדולים כגון: יצחק אנגלנדר, יוחנן וולך ואבא גינדין. בשנות ה-60 ובתחילת שנות ה-70 שימש כקפטן הפועל חיפה וגם כקפטן החיפאי הראשון של הנבחרת, בה רשם 50 הופעות בינלאומיות ושמונה שערים. הוא שיחק בנבחרת ישראל באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), שאותה אימן עמנואל שפר, אשר הגיעה עד לרבע הגמר. יאנג כבש לזכות הפועל חיפה 60 שערים ב-247 הופעות. בן דודו, ויקטור יאנג, שיחק בקבוצה כקיצוני ימני, והם כונו "צמד הדודנים". יאנג היה הפרשן הראשון של מחלקת הספורט של הטלוויזיה הישראלית (הערוץ הראשון). בשנת 1969 עבר יאנג לארצות הברית וכמו חבריו לקבוצה, וולך ואנגלנדר, רכש השכלה אקדמית והשלים תואר ראשון בחינוך גופני ותואר שני במדעי שיקום ההתנהגות. בשנת 1971 החל לשחק בניו יורק קוסמוס, איתה זכה באליפות. לאחר מכן חזר לתקופה נוספת בהפועל חיפה. במשאל שנערך בקרב אוהדי הפועל חיפה זכה יאנג בתואר "כדורגלן המילניום" של הפועל חיפה. בשנת 1994 נקרא על ידי יו"ר הפועל חיפה, יצחק אנגלנדר, לאמן את הקבוצה בשעת חירום, אך פוטר לאחר מכן על ידי רובי שפירא. כשראה יאנג שקריירת האימון שלו לא צלחה, חזר לארצות הברית. שימש כמאמן קבוצת כדורגל הנשים של קווינס קולג' שבניו יורק. רובי יאנג, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רובי יאנג, באתר Transfermarkt רובי יאנג, באתר National Football Teams רובי יאנג, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt עמוד השחקן של ראובן יאנג באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רובי יאנג ב'תוכניה האדומה' של הפועל חיפה תומר גנור וגור מוטולה, הפועל חיפה: רובי יאנג מנסה לגייס משקיעים, באתר ynet, 14 בנובמבר 2004
טיבור גרגיי

טיבור גרגיי (במקור גרינשטיין, בהונגרית: Gergely Tibor; בודפשט, 2 באוגוסט 1900 – ניו יורק, 13 בינואר 1978) היה צייר וגרפיקאי הונגרי-יהודי-אמריקאי, בעלה של אנה לסנאי. גרגיי סיים את בית הספר התיכון בבודפשט, שבמהלכו השתתף בקביעות בישיבות חוג גליליאו והאזין גם להרצאות חוג יום ראשון, שחבריה הקימו את בית הספר החופשי למדעי הרוח בשנת 1917. באותה תקופה שהכיר את חברי חוג יום ראשון הכיר גם את אשתו לעתיד אנה לסנאי. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, גרגיי היה חבר בקומיסריאט העם לחינוך ציבורי, ובעקבות נפילת הרפובליקה היגר עם לסנאי לווינה בירת אוסטריה. הוא נרשם למכללה לאמנויות שימושיות בווינה, שם למד ליטוגרפיה. לאחר מכן הוא הפך לקריקטוריסט בעיתון "Der Wiener Tag", כלומר ה"יום של וינה" ואחריו אייר ספרי סיפורי ילדים שונים (למשל איור ספרו של בלה באלאז' Dar Richtige Himmelblau). בינתיים הוא גם צייר והצליח להציג את עבודותיו בזכות האיגוד הכללי של האגנבונד (Hagenbund). הוא חזר להונגריה בשנת 1931 ולימד בבית הספר לאמנות Atelier and Workshop של דז'ה אורבן. עבודות הגרפיקה שלו פורסמו בכתב העת הספרותי המצולם "מראה" (Tükör). כחבר ב"האגודה החדשה לאמנים" (KUT או KÚT), שהייתה קבוצת אמנים הונגרית שהתחייבה לאמנויות יפות מודרניות, (הקבוצה המשיכה למעשה את דרכה של קבוצת השמונה ופעלה בשנים 1924–1949), הוא הציג את ציוריו במספר הזדמנויות, והציג פעמיים באופן עצמאי; פעם אחת במוזיאון ארנסט ופעם אחת בגלריה טמאש. בעקבות התגברות האנטישמיות בשנת 1939, חקיקת החוקים האנטי יהודיים כמו החוק היהודי הראשון ולאחר מכן השני והשלישי, היגר גרגיי עם אשתו לארצות הברית ומצא בית חדש בניו יורק. כאן עסק גרגיי באיור ספרי ילדים ואיורים רבים שלו פורסמו על ידי הוצאת Western Publishing Co. Vezér Erzsébet: G. T. (Élet és Irod., 1978. jan. 21.) Gábor Éva: In memoriam: Búcsú egy „vasárnapostól” (Magy. Nemzet, 1978. febr. 1.) Gyöngy Kálmán: Magyar karikaturisták adat- és szignótára 1848-2007. Karikaturisták, báb- és rajzfilmesek, illusztrátorok, portrérajzolók. Budapest, Ábra Kkt., 2008. Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000. Művészeti lexikon. Fel. szerk. Lajta Edit. Bp., Akadémiai Kiadó, 1965-1968. Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub. Szabó Lilla: Szlovákiai magyar könyvművészet 1918-1945. Bp., Méry Ratio, 2011. גלריית קיזלבך: טיבור גרגיי. Kieselbach Galéria לקסיקון ביוגרפי הונגרי. טיבור גרגיי. Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967 טיבור גרגיי. מוזיאון ספרותי פטפי. Petőfi Irodalmi Múzeum טיבור גרגיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) A Belügyminisztérium 1902. évi 115592. sz. rendelete. MNL-OL 30794. mikrofilm 262. kép 2. karton. Névváltoztatási kimutatások 1902. év 14. oldal 26. sor. Tibor Gergely op jeugdliteratuur.org, web.archive.org, ‏2017-03-23
Elite Security

Elite Security‏ (ברוסית: Элит Секьюрити) היא חברת אבטחה רוסית שהוקמה בשיתוף ויקטור בודנוב, לשעבר ראש הריגול הנגדי הסובייטי. החברה קיבלה סיקור תקשורתי נרחב בשנת 2017 על זכייה בחוזה לאבטחת השגרירות האמריקאית במוסקבה. החברה הוקמה כחברה פרטית בשנת 1997 על ידי אולג פופוב יחד עם ויקטור בודנוב ובנו דמיטרי. ויקטור ידוע כבעלי מיעוט לשעבר של לפחות שלושה מסניפי החברה; מהרישומים עולה כי הוא אינו מחזיק עוד באחזקות בעלות. לדברי קומרסאנט, משרדה הראשי של החברה במוסקבה מנוהל על ידי דמיטרי. החברה סירבה להתייחס לחקירה של הניו יורק טיימס באשר לתפקידם הנוכחי של ויקטור ודמיטרי. כאשר בודנוב החל את דרכו במודיעין הסובייטי בשנות השישים, עבודתו כללה קניית אוכל ומוצרים אחרים לסוכן הכפול קים פילבי. בסוף שנות השישים הוטס בודנוב לבריטניה, שגירשה אותו בשנת 1971 בחשד לריגול למען ברית המועצות. בשנת 1992 הוא פרש כאלוף בשירות הביון החוץ ברוסיה. בראיונות הצהיר בודנוב כי נשיא רוסיה הנוכחי ולדימיר פוטין היה כפוף לו בשנים 1987–1999. בודנוב פרש מריגול בשנת 1992 לאחר שהתעצבן מכיוונה של רוסיה תחת בוריס ילצין ומאז השמיע התפעלות מפוטין וזוכר לו חסד לו על כך "שהציל את רוסיה משלטון הכאוס של ילצין" לדבריו. ביולי 2017 הורה פוטין למשימות הדיפלומטיות האמריקאיות ברוסיה לצמצם את עובדיהם ב-755 עובדים. על מנת להפחית את מספר העובדים, בנובמבר 2017 העניק משרד הרכישות האמריקני חוזה ללא הצעה של 2.8 מיליון דולר לחברת Elite Security לאבטחת שגרירות ארצות הברית במוסקבה והקונסוליות בסנקט פטרבורג, ולדיווסטוק ויקטרינבורג. בעוד נחתים אמריקאים ימשיכו לשמור על משימות דיפלומטיות אמריקאיות, החברה הרוסית תאבטח משימות שקודם לכן טופלו על ידי מאבטחים רוסים מקומיים שהועסקו ישירות על ידי הקונסוליות האמריקאיות. בדרך כלל אין למאבטחים אלה גישה לאזורים מאובטחים ורגישים. בהענקת החוזה ללא הצעה, ארצות הברית הצהירה כי "אף חברה מלבד Elite ושותפותיה לא קבעו וקיבלו רישיון לפעול בכל ארבעת מוקדי המשימה הדיפלומטית של ארצות הברית ברוסיה". [ http://www.elite-security.ru/ru אתר האינטרנט הרשמי] של Elite Security (ברוסית) "US to use Russia firm co-founded by KGB general". BBC News. 10 בנובמבר 2017. נבדק ב-26 בנובמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Alec Luhn, ‏US embassy hires security firm of former Russian spy who worked with Putin, The Telegraph, 10 November 2017 Higgins, Andrew (14 בנובמבר 2017). "U.S. Hires Company With K.G.B. Link to Guard Moscow Embassy". The New York Times. נבדק ב-26 בנובמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Parfitt, Tom (10 בנובמבר 2017). "US embassy to employ Putin spy boss's security company". The Times of London. נבדק ב-26 בנובמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Higgins, Andrew (14 בנובמבר 2017). "U.S. Hires Company With K.G.B. Link to Guard Moscow Embassy". The New York Times. נבדק ב-26 בנובמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Local Guard Services - Federal Business Opportunities: Opportunities". www.fbo.gov (באנגלית). נבדק ב-26 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
טיוס ג'ונס

טיוס רוברט ג'ונס (באנגלית: Tyus Robert Jones; נולד ב-10 במאי 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת פיניקס סאנס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז. ג'ונס נולד בעיר ברנסוויל הסמוכה למיניאפוליס, מינסוטה. קרוי על שמו של הכדורסלן טיוס אדני, אשר הוביל את קבוצת UCLA לזכייה באליפות טורניר המכללות כשנה לפני הולדתו של ג'ונס. כבר בכיתה ח' בלט ג'ונס ככדורסלן מוכשר, כאשר נבחר לקבוצת הכדורסל של "תיכון אפל ואלי", ואף הצטיין באותה עונה עם ממוצעים של 16.8 נקודות ו-8.1 אסיסטים למשחק. באותה שנה, בגיל 13, קיבל את הצעת המלגה הראשונה שלו, מאוניברסיטת דרום קליפורניה. בשנת 2013 זכה עם קבוצתו באליפות התיכונים של מינסוטה, ובשנה העוקבת, אשר הייתה האחרונה שלו בתיכון, הפסידה הקבוצה לאחר שתי הארכות במשחק הגמר, על אף משחק מצוין של ג'ונס אשר קלע 35 נקודות. בסיום אותה עונה נבחר להשתתף במשחקי מקדונלד'ס אול-אמריקן ונייקי הופ סאמיט, וזכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של מינסוטה ("Minnesota Mr. Basketball"). בשנת 2011 זכה עם נבחרת ארצות הברית הצעירה במדליית הזהב בטורניר אליפות האמריקות בכדורסל עד גיל 16, ושנה לאחר מכן זכה עמה בגביע העולם בכדורסל עד גיל 17. בשנת 2014 זכה במדליית זהב נוספת בטורניר אליפות האמריקות עד גיל 18. בשלושת הטורנירים רשמה ארצות הברית מאזן מושלם של 18 ניצחונות ללא אף הפסד. בשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת דיוק, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה כחלק ממחזור שכלל גם את ג'סטיס וינסלו, גרייסון אלן וחברו הטוב ג'אליל אוקפור. לאורך עונתו היחידה בליגת המכללות רשם ממוצעים של 11.8 נקודות ו-5.6 אסיסטים למשחק, והוליך את קבוצתו לצד וינסלו, אוקפור וקווין קוק לזכייה בטורניר אליפות המכללות. במשחק גמר הטורניר מול אוניברסיטת ויסקונסין הוביל את קלעי דיוק עם 23 נקודות, ובסיום המשחק זכה בפרס "השחקן המצטיין של משחק הגמר". בדראפט ה-NBA‏ 2015 נבחר ג'ונס בבחירה ה-24 על ידי קליבלנד קאבלירס, אשר מיד העבירה אותו למינסוטה טימברוולבס בתמורה ל-3 בחירות סיבוב שני בדראפט. במהלך עונת הרוקי שלו נשלח בהשאלה לקבוצת איידהו סטמפיד מליגת הפיתוח של ה-NBA, ובששת משחקיו במדיה קלע 24.7 נקודות ומסר 5.0 אסיסטים בממוצע למשחק. בשתי עונותיו הראשונות עם הטימברוולבס קלע 3.8 נקודות למשחק כמחליפו מהספסל של ריקי רוביו, ובשתי העונות הבאות קלע 5.9 נקודות ומסר 3.7 אסיסטים למשחק כמחליפו של ג'ף טיג. ביולי 2019, לאחר 4 שנים במינסוטה, חתם ג'ונס בממפיס גריזליס על חוזה ל-3 עונות, בסך כ-28 מיליון דולר. מדיה וקבצים בנושא טיוס ג'ונס בוויקישיתוף טיוס ג'ונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טיוס ג'ונס, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN טיוס ג'ונס נולד לשחק בפיינל פור, באתר bleacherreport.com‏, 3 באפריל 2015 ביוגרפיה, באתר קבוצת אוניברסיטת דיוק טיוס ג'ונס: קיץ של חשבון נפש, באתר mnbasketballhub.com,‏ 26 במאי 2011 קרטין-דרהאם גברה על אפל ואלי במשחק הגמר, באתר startribune.com,‏ 6 במרץ 2014 ביוגרפיה, באתר USA Basketball סטטיסטיקות המכללות של ג'ונס, באתר sports-reference.com סיכום משחק הגמר בין דיוק לוויסקונסין, באתר ESPN,‏ 7 באפריל 2015 רשימת הנבחרים בדראפט 2015, באתר basketball-reference.com מינסוטה מצרפת את טיוס ג'ונס, באתר הקבוצה, 25 ביוני 2015 הסטטיסטיקות של ג'ונס בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com הסטטיסטיקות של ג'ונס ב-NBA, באתר basketball-reference.com ג'ונס מסכם על חוזה בממפיס, באתר twincities.com,‏ 9 ביולי 2019