laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הקונסוליה הצרפתית בירושלים

הקונסוליה הכללית של צרפת בירושלים (בצרפתית: Consulat Général de France à Jérusalem) היא נציגות דיפלומטית המייצגת את האינטרסים של הרפובליקה הצרפתית בירושלים החל מ-1842. כיום הקונסוליה מייצגת את צרפת ושטחי הרשות הפלסטינית (הגדה המערבית ורצועת עזה). צרפת אינה מכירה בריבונות ישראלית או אחרת על ירושלים ועל יש"ע, ובמקביל יש לה בתל אביב את שגרירות צרפת בישראל האחראית על יחסי ישראל–צרפת. הקונסוליה הצרפתית בירושלים הוקמה ב-1842, כדי לייצג את האינטרסים הצרפתיים בירושלים בפני שלטונות האימפריה העות'מאנית. לפי שיטת הקפיטולציות באימפריה העות'מאנית, הקונסוליה הצרפתית גם העניקה חסות לנתינים צרפתים שחיו בארץ. הקונסוליה ישבה בשני מבנים במהלך השנים: הראשון נבנה בשנת 1864 והיה חלק מהמתחם הצרפתי בירושלים. בניין זה נעזב בשנת 1930, ובהמשך שימש כבית יולדות. הבניין נהרס ב-21 בספטמבר 1989 כחלק מהעבודות להקמת קריית עיריית ירושלים, על אף התנגדות החברה להגנת הטבע והמועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות שטענו כי המבנה הוא בעל ערך היסטורי ואין להרסו. על מקומו כיום עומדת כיכר ספרא. בניין הקונסוליה השני, שבו יושבת הקונסוליה עד היום, נמצא ברחוב פול-אמיל בוטה בירושלים, בסמוך למלון המלך דוד ולמכון האפיפיורי למקרא. בניין הקונסוליה תוכנן בידי האדריכל הצרפתי מרסל פאביה (Marcel Favier), בנייתו החלה ב-1929 והושלמה במרץ 1932. מתחם הקונסוליה כולל גן רחב ידיים ומטופח, והוא משקיף על הר ציון ועל חומות העיר העתיקה. עם הקמת מדינת ישראל, המשיכה הקונסוליה הצרפתית לתפקד (כמו קונסוליות אחרות שהיו בירושלים). במקביל הוקמה שגרירות צרפת בישראל בתל אביב. הסיבה לכך היא שריבונות ישראל על ירושלים לא הוכרה על ידי צרפת. הקונסוליה מתפקדת בצורה הדומה לשגרירות. היא מספקת שירותים קונסולריים לתושבי ירושלים ולתושבי יהודה, שומרון ורצועת עזה (אזרחי ישראל ממקומות אחרים פרט לירושלים מקבלים שירותים קונסולריים מהשגרירות בתל אביב). הקונסוליה יוזמת אירועי תרבות ומעבירה מסרים בשם ממשלת צרפת לגבי עניינים פוליטיים, בפרט אלה הקשורים במדיניות ישראל בשטחים. הקונסוליה מספקת שירותים קונסולריים לאזרחי צרפת השוהים בירושלים ובשטחי הרשות הפלסטינית, ולתושבים מקומיים בשטחים אלה הנזקקים לשירותים קונסולריים צרפתיים. מאז הקמת הרשות הפלסטינית ב-1994, מהווה הקונסוליה נציגותה הדיפלומטית הרשמית של הרפובליקה הצרפתית כלפי הרשות. בתקופה מסוימת שימש הקונסול הצרפתי גם כקונסול בלגיה בירושלים. מדיה וקבצים בנושא הקונסוליה הצרפתית בירושלים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הקונסוליה הצרפתית בירושלים (בצרפתית) אתר הקונסוליה בעברית הקונסוליה הצרפתית והיישוב היהודי בארץ ישראל במאה הי"ט, טיודור פארפיט הקונסוליה הצרפתית בירושלים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Edwar Makhoul, European Consuls in Palestine 19th century Ottoman Empire הרווה מאגרו, הקונסוליה הכללית של צרפת בירושלים, באתר הקונסוליה הצרפתית, ‏9 בספטמבר 2013(הקישור אינו פעיל) זאב וילנאי, מדריך ארץ ישראל, עמ' 41
נחושתן-נמלים גלילי

נְחֻשְׁתַּן־נְמָלִים גְּלִילִי (שם מדעי: Apharitis cilissa, שם קודם: כחליל הגליל) הוא פרפר נדיר ממשפחת הכחליליים. המין נפוץ במזרח התיכון מטורקיה ועד צפון איראן ועיראק, בארץ הפרפר נדיר ביותר, ונמצא בחוף הגליל ובשרון. מוטות כנפיו בצבע כתום עם נקודות חומות ואורכן כ-150 מ"מ. הנקבה מטילה את ביציה על שיחים ועצים, בסמוך לקיני נמלים מסוג לבובית. הביצה לבנה וצורתה אופיינית לביצי הכחליליים. הביצה – לבנה, עגולה, דומה לכלל ביצי הכחליליים (חצי כדור ומרושתת). הנקבה מטילה את ביציה ליד קיני הנמלה לבובית, כשהפרפרים מניחים את הביצים ליד הקינים, הנמלים לוקחות אותן ודואגות לצורכי הזחלים אשר בוקעים מתוך הביצים. בתמורה לעבודתן, הנמלים זוכות ל"טל דבש", מעין נוזל מתוק שזחלי הפרפר מפרישים מבלוטות בגופם ומשמש ככל נראה להזנת רימות הנמלים כך נוצרים יחסי גומלין בין הזחל לנמלה. זחלי כחליל הגליל תלויים בנמלת הלבובית כמעט באופן מוחלט. הזחל – הזחל צבע ארגמן וראשו סגול כהה. בשנת 2009, על פי בקשת אגודת חובבי הפרפרים בישראל, הוכרז נחושתן-הנמלים הגלילי, ביחד עם עוד 13 פרפרים, כפרפר מוגן בישראל על ידי השר להגנת הסביבה גדעון עזרא. בשנת 2012 נראה בשני אתרים בלבד. באחד מהם, סמוך לחדרה, שם יש כוונה להקים שכונת מגורים. חברת שיכון ובינוי, שיזמה את הקמת השכונה, הסכימה להקצות חלק מהשטח שהיה מיועד לבנייה, למטרת שימור המין. מעקב ממוקד אחרי המינים המוגנים הללו מראה שרבים מהם נמצאים בסכנת הכחדה חמורה. במקרים רבים הסכנה הזאת נובעת מפגיעה בצמחים המשמשים לפרפרים פונדקאות. נקבת הפרפר מאתרת את הפונדקאי באמצעות תאי חישה לריח המצויים במחושיה או ברגליים הקדמיות שלה. מדיה וקבצים בנושא נחושתן-נמלים גלילי בוויקישיתוף נחושתן-נמלים גלילי, באתר GBIF (באנגלית) צפריר רינת, הבנייה בחדרה מסכנת פרפר נדיר שכמעט נעלם מהאזור, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2020 עוז בן יהודה, כחליל הגליל, באתר WildIsrael, ‏אין שכונת הפרפרים, באתר beshvilhaarez.parks.org.il (באנגלית) עננת, פרפרים, פרפרים וכל מיני, באתר anenet110, ‏20.5.2012 לראשונה: פרפרים הוכרזו כערכי טבע מוגנים, באתר nrg‏, 7 באפריל 2009 צפריר רינת, מי ישמור על נימפית הקוציץ וכחליל הגליל, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2012
יצחק יהודה טרונק

הרב יצחק יהודה טרונק (ה'תר"ם, 1880 - א' בניסן ה'תרצ"ט, 21 במרץ 1939) היה רב ומנהיג ציבור יהודי פולני. רבה האחרון של קוטנו, ממייסדי הסתדרות המזרחי ותנועת פועלי אגודת ישראל ומראשי אגודת הרבנים בפולין. נולד בקוטנו לרב משה פנחס טרונק בנו של רב העיר רבי ישראל יהושע מקוטנא. בהיותו ילד עבר עם הוריו להתגורר בפרברי ורשה בשל משרות הרבנות של אביו, ובגיל 13 חזרה המשפחה לקוטנה בשל פטירת הסב, ואביו התמנה כרב העיר. הוא למד אצל רבי אברהם בורנשטיין, מחבר "אבני נזר" ומגדולי פוסקי פולין בדורו, שהיה מייסד חסידות סוכטשוב. הוא נישא לנכדת רבו, פרומה בת האדמו"ר השני מסוכטשוב, הרב שמואל בורנשטיין ("שם משמואל"). בגיל צעיר החל לכהן כרבה של לובראנייץ, בהמשך עבר לכהן כרבה של טשכנוב, ולאחר פטירת אביו בשנת ה'תרע"ב, 1912, התמנה כרבה של מולדתו קוטנה. במשך שנים ספורות היה קרוב ברעיונותיו בסוגיית ארץ ישראל לרעיונות המזרחי, אולם בהמשך נפרדה דרכו מדרכה של התנועה אך המשיך לתמוך במפעל הציוני ובקרנותיו. בהמשך היה שותף להקמת תנועת "פועלי אמוני ישראל", גלגולה הראשון של תנועת פועלי אגודת ישראל. הרב טרונק נפטר בוורשה בא' בניסן ה'תרצ"ט, 21 במרץ 1939. בנו היה ההיסטוריון ישעיהו טרונק (נפטר 1981). הרב יצחק יהודה טרונק היה המביא לבית הדפוס של כתבי סבו הנודע, רבי ישראל יהושע מקוטנא. הערותיו והוספות משלו משוקעות בכל כתבי סבו שבדפוס, ואליהם צירף קונטרסים מחידושיו. לספר "ישועות מלכו (פיעטרקוב תרפ"ז) צירף קונטרס בשם "מעט צרי" ובו הערות על משנה תורה לרמב"ם, ולספר "יבין דעת" (פיעטרקוב תרצ"ב) הוסיף קונטרס בשם "חסדי אבות", ובו תכתובת תורנית שניהל עם כמה מחשובי רבני דורו, כמו האדמו"ר הרב אברהם מרדכי אלתר מגור ורבי חיים עוזר גרודזנסקי מווילנה. קונטרס "גרם המעלות" על שאלת החשמל בשבת שהתעוררה בזמנו, וקונטרס "הכרת פנים" על ענייני היתר עגונות. הוא הכין לדפוס את הגהותיו של סבו על התלמוד הירושלמי שהודפסו במהדורת דפוס ראם של הירושלמי (וילנה תרפ"ב) והוסיף להם את חידושיו בשם "מעיני הישועה". בשנת ה'תרצ"ו, 1936, הדפיס את ספרו "מקרא מפורש" על התורה. הרב ר' יצחק יהודה טרונק מקוטנה, הצופה, 22 במרץ 1939 קיצור טלגרמות, מת הרב יצחק יהודה טרונק, דבר, 21 במרץ 1939.
אייר סיישל

אייר סיישל היא חברת התעופה הלאומית של הרפובליקה של סיישל, המשרד הראשי שלה ממוקם באיי סיישל בנמל התעופה הבינלאומי באי מאהה. החברה מפעילה טיסות פנימיות בין איי המדינה, טיסות צ'ארטר וטיסות שכר בינלאומיות. כתוצאה מכך שתיירות היא ההכנסה העיקרית לאיי סיישל לחברה מעמד ותפקיד חשוב במדינה. חברת התעופה מציעה טיסות ישירות לאבו דאבי, אנטננריבו, יוהנסבורג, מאוריציוס, מומבאי וגם לנמל התעופה בן-גוריון. בעבר גם לדרבן, דיסלדורף ולפריז. אייר סיישל גם מפעילה מדי יום טיסות ברחבי הארכיפלג. החל משנת 2012 שייכים 40% ממניות חברת אייר סיישל לחברת התעופה איתיחאד איירוויז. אסטרטגיית שותפות זו אפשרה לאייר סיישל לנצל את משאבי חברת איתיחאד ולחדש את צי המטוסים שלה וכמו כן ליהנות משותפות קוד וטיסות המשך לרחבי העולם. חברת התעופה הוקמה על ידי ממשלת איי סיישל ב-15 בספטמבר 1977, בעקבות מיזוג אייר מהאי ואינטר אילנד איירוויז, חברת התעופה החלה להפעיל טיסות בינלאומיות החל משנת 1983 לפרנקפורט וללונדון. בחודש פברואר 2012 השקיעה חברת הדגל של איחוד האמירויות הערביות, איתיחאד איירווייז, 45 מיליון דולר באייר סיישל בתמורה ל-40% ממניות חברת התעופה. לאחר שנתיים של פעילות בהפסדים כספיים, החליטה אייר סיישל על ארגון מחדש על מנת להחזיר רווחים. חברת התעופה החלה בשותפות קוד עם איתיחאד איירווייז והחלה בהפעלת טיסות ישירות לאבו דאבי ובכך חוברה לרשת היעדים הבינלאומיים של החברה. ברית איתיחאד איירווייז היא שותפות קוד בין חברות תעופה הכוללת את: אליטליה, אייר סרביה ואייר סיישל. בשילוב רשת של מעל 250 יעדים ברחבי יבשות 6 מספק גישה קלה וגמישה יותר לטיסות בין יעדים עבור הנוסעים. צי מטוסי חברת אייר סיישל נכון לאוגוסט 2022 מחלקת עסקים- מחלקת העסקים מופעלת בטיסות הבינלאומיות של החברה במטוסי ה-איירבוס A320. מחלקת העסקים מציעה מושב הנהפך למיטה עם מסך טלוויזיה 10.4 אינץ', שקע חשמל וחיבור USB. בנוסף מציעה המחלקה מאכלים מקומיים לאיי סיישל וגם מאכלים בין לאומיים, מבחר יינות, רום מתוצרת מקומית ועוד. מחלקת תיירים- מחלקת התיירים במטוסי ה-איירבוס A320 מציעה מושבים מרווחים (32 אינץ'), מסך טלוויזיה, משענת ראש מתכווננת ומבחר מ-3 ארוחות שונות. ביולי 2019 הודיעה החברה על פתיחת קו חדש מסיישל לתל אביב. הקו החל לפעול ב-27 בנובמבר 2019, ופועל בתדירות של טיסה שבועית. הקו מבוצע במטוסי האיירבוס A320neo. מדיה וקבצים בנושא אייר סיישל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייר סיישל אייר סיישל, ברשת החברתית פייסבוק אייר סיישל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אייר סיישל, ברשת החברתית אינסטגרם "Our Fleet". Air Syechelles. אורכב מ-המקור ב-4 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
בניין הבולשת הבריטית ביפו

בניין הבולשת הבריטית ביפו נמצא בפינת הרחובות אוארבך (מס' 1) ואילת (מס' 14). זהו בניין בן שלוש קומות שנבנה בסגנון באוהאוס, ושימש כמטה הבולשת הבריטית ביפו בתקופת המנדט הבריטי. בשנת 1950 הפך המבנה למשכנו של בית המשפט המחוזי בתל אביב, ושימש בתפקידו זה עד 1968. לאחר מכן המבנה הוזנח והפך מושא לסכסוכים משפטיים שמנעו את שיקומו. את הבניין יזם והקים איש העסקים הגאורגי האמיד אהרון ישר מיכקשוילי. הוא ירש מאביו נכסים רבים בתל אביב. האב היה אחד מראשי העדה הגאורגית. על שמו רחוב באשדוד. התכנון האדריכלי נמסר בידי האדריכל זכי שלוש. ב-23 במרץ 1944 חדרו אנשי האצ"ל אל הבניין עם מטעני נפץ. שוטרים רבים שהו בבניין באותה העת בעקבות פעולה של הלח"י שבוצעה באותו היום. למרות זאת, הצליחו אנשי אצ"ל להטמין את חומר הנפץ. מכיוון שמטעני החבלה התגלו בטרם עת פונה הבניין מיושביו טרם נהרס בפיצוץ. אחרי תקופת המנדט שימש המבנה כבית משפט מחוזי עד 1968. לאחר מכן פעל במבנה בית בושת. סכסוך ירושה הביא לנטישת הבניין ולהזנחתו. סרוב היורשים לשלם ארנונה נתקל בסירוב העירייה לשיקום הבניין, והידרדרותו עד סף הכרזה עליו כמבנה מסוכן. פלישת חסרי בית וגילוי גופות של שניים מהם בתוך הבניין הביאו להקפתו בגדרות גבוהות, כדי למנוע גישה אליו. ניה"ד המחוזי בת"א בדירתו החדשה, מעריב, 30 ביוני 1950 תל אביב שלי - מאמרים - כיצד הפך בית המשפט המחוזי בת"א לבית זונות וחסרי בית, באתר www.mytelaviv.co.il VTLV - תל אביב הוירטואלית - פיצוץ הבולשת הבריטית ע"י האצ"ל, באתר www.vtlv.co.il (ארכיון) מוחה על העברת משרדי ביה"ד המחוזי לביתו, הַבֹּקֶר, 26 בפברואר 1950
לונא אבו נסאר

לונא אבו נסאר (בערבית: لونا ابو نصار; נולדה ב-1990 בנצרת שבישראל) היא זמרת-יוצרת וגיטריסטית ערביה-ישראלית, השרה בעברית ובערבית שירי פולק וסול, לשעבר חברת ההרכב סיסטם עאלי. אבו נסאר נולדה בנצרת וחיה ביפו. בוגרת בית הספר Muzik ליצירה והפקה, במסגרתו השתתפה באלבום מחווה לאהוד בנאי והפליטים בביצוע לשיר "ממשיך לנסוע" שיצא כסינגל ראשון מתוך האלבום ונכנס לרשימת ההשמעה של גלגלצ. במהלך לימודיה השלימה את אלבומה הראשון, "אספר לך أحكيلك", אשר יצא ב-2013 וזכה בפרס אקו"ם לאלבום בכורה. בביקורת על אלבום זה כתב יואב קוטנר: ""אספר לך", אלבום הבכורה של לונא אבו נסאר, הוא יצירה נפלאה, מפתיעה, מרעננת ששווה את תשומת הלב שלך בגלל הסיבות הנכונות. היא רק בתחילת הדרך, והדרך נראית מרתקת". אבו נסאר חברה בהרכב ההיפ הופ היפואי "סיסטם עאלי" וחלק מהמיזם החינוכי של ההרכב, והשתתפה באלבום הבכורה של ההרכב שיצא גם הוא ב-2013. ב-2017 הוציאה את אלבומה השני, "מערבולת دوامة". כמו אלבום הבכורה גם אלבומה השני הופק על ידי דרור רותם, וגם בו יש שירים בערבית לצד שירים בעברית. ב-2019 הוציאה את אלבום ההופעה "לילה ביער", שהוקלט וצולם ביער הפיות בבית אורן, ובאותה שנה השתתפה בהקלטת האלבום השני של סיסטם עאלי, "מהרג'אן". באותה שנה הופיעה במסגרת פסטיבל "יערות מנשה" לצד אלה רונן, פלורה, מירב הלינגר, אסף אמדורסקי, אביגיל קובארי, גיל בר הדס, יעל קראוס ואחרים. אספר לך أحكيلك - 2013 מערבולת دوامة - 2017 לילה ביער ليلة بالغابة (אלבום הופעה) - 2019 לונא אבו נסאר, ברשת החברתית פייסבוק לונא אבו נסאר, ברשת החברתית אינסטגרם לונא אבו נסאר, סרטונים בערוץ היוטיוב לונא אבו נסאר, באתר שירונט לונא אבו נסאר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) לונא אבו נסאר, באתר ספוטיפיי לונא אבו נסאר, באתר MusicBrainz (באנגלית) לונא אבו נסאר, באתר בנדקמפ בן שלו, אלבום בכורה מרגש ללונא אבו נסאר, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2013 אלקנה כהן מספרת הסיפורים: על ההופעה של לונא אבו נסאר בצוללת הצהובה, במגזין קולומבוס, 29 במאי 2016 בן שלו, בערבית, אנגלית ועברית - לונא אבו נסאר היא מהקולות הנפלאים במוזיקה העברית, באתר הארץ, 25 במאי 2017 יואב קוטנר, נא להכיר: לונא אבו נאסר פסטיבל יערות מנשה, 2019
סטודיבייקר Transtar

סטודיבייקר טרנסטר (באנגלית: Studebaker Transtar) הוא טנדר (בעל כושר העמסה: 0.5 טון, 0.750 טון ו-1.0 טון), ומשאית קלה (בעלת כושר העמסה: 1.5 טון, 2.0 טון, ו- 3.0 טון), אשר ייצרה חברת סטודיבייקר האמריקאית בין השנים 1956–1958, ו-1960–1963. בשנת 1960 התחילה חברת סטודיבייקר לייצר את דגם הטנדר סטודיבייקר צ'אמפ, לקיבולות של 0.5 טון ו- 0.750 טון. קיבולת העמסה: 0.5 טון, 0.750 טון, 1.0 טון - טנדר קיבולת העמסה: 1.5 טון, 2.0 טון, 3 טון - משאית קלה סטודיבייקר Transtar, שנת 1958 - משאית קלה סטודיבייקר Transtar, דגם Deluxe V8, שנת 1957 סטודיבייקר סטודיבייקר קופה אקספרס סטודיבייקר סדרה M סטודיבייקר אלקטריק סטודבייקר-גרפורד סטודיבייקר דיקטטור סטודיבייקר Light Four סטודיבייקר Light Six סטודיבייקר לנד קרוזר סטודיבייקר קומנדר סטודיבייקר לארק סטודיבייקר Flight Hawk סטודיבייקר Silver Hawk סטודיבייקר Golden Hawk סטודיבייקר Gran Turismo Hawk סטודיבייקר אוואנטי סטודיבייקר Scotsman סטודיבייקר צ'אמפ סטודיבייקר M29 Weasel סטודיבייקר Transtar מדיה וקבצים בנושא סטודיבייקר Transtar בוויקישיתוף סטודיבייקר Transtar (3:38 דקות), יו-טיוב
מסלול המראה בלתי נגמר

מסלול המראה בלתי נגמר (באנגלית: The Endless runway) הוא רעיון לשימוש עתידי במסלול טיסה בצורת מעגל שעליו יכול המטוס לנחות ולהמריא מכל נקודה שהיא. המסלול יהיה בקוטר של בין 3 ל-3.5 קילומטר ובמרכז ימוקמו מבני שדה התעופה, דבר אשר יקטין את שטח המתחם. הרעיון נהגה על ידי המדען ההולנדי הנק הסלינק (Henk Hesselink) כמענה למגבלות של נחיתה בתנאי מזג אוויר שונים ובראשן בעיית הרוח, שכן המטוס יוכל להמריא או לנחות מנקודות שונות במסלול. כיוון הנחיתה מאפשר לטייסים להימנע מתימרונים קשים מבחירת המקום בו תהיה רוח נגדית חלשה. יתרון נוסף של הרעיון הוא בהיותו ידידותי לסביבה, הן מאחר שכאמור יהיו פחות תמרון בגלל הקשורים לתנאי הרוחות והן מכיוון שמסלול ההסעה עד לטרמינל יהיה קצר משמעותית לעומת המסלול הרגיל. שטחו של המסלול יהיה מצומצם בהרבה ועליו יוכלו להמריא ולנחות שלושה מטוסים במקביל בתנאי מזג אוויר סבירים. המיזם מתוכנן בשיתוף פעולה של חמישה גופי מחקר אירופאים: מעבדת החלל הלאומית ההולנדית (NLR) (אנ') המרכז הגרמני לחקר החלל ONERA - המרכז הצרפתי לחקר החלל (אנ') INTA - המרכז הספרדי לחקר החלל (אנ') מכון התעופה הפולני (ILOT) (אנ') לטענת הסלינק, הסבת שדה תעופה קיים תהיה יקרה מדי, אך תיתכן הקמת שדה תעופה חדש המבוסס על רעיון זה. אתר הבית של המיזם. אהוד לם, מדע גדול, בקטנה, שדה תעופה מעגלי - עתיד מסלולי ההמראה?, באתר ynet, 21 במאי 2017 שלמה פפירבלט, פיתוח הולנדי מהפכני: מטוסים ינחתו על מסלול עגול, באתר הארץ, 21 במרץ 2017 המהפכה הבאה בתעופה? מסלול המראה עגול, באתר כלכליסט, 27 במרץ 2017 Partners, באתר הרשמי של המיזם (נצפה ב-21 במאי 2017) (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייר בוקרשט

אייר בוקרשט (באנגלית: Air Bucharest) היא חברת תעופה רומנית הפועל מנמל התעופה הבינלאומי בוקרשט אנרי קואנדה. חברת התעופה מפעילה טיסות שכר ליוון, ישראל, קוסובו וטורקיה. החברה מפעילה גם טיסות פנימיות וטיסות בינלאומיות מנמלי תעופה נוספים בתוך רומניה. חברת התעופה הוקמה ב-2010, כשהטיסה הראשונה יצאה מקלוז' לאנטליה ב-3 ביולי. צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018: מדיה וקבצים בנושא אייר בוקרשט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייר בוקרשט (באנגלית) Home page Air Bucharest Transport Aerian, un nou operator pe piaţa transportului aerian, Mediafax.ro (ברומנית) פרטי צי המטוסים של אייר בוקרשט, באתר airfleets.net (באנגלית)
ארמניה אייר-קומפני

ארמניה אייר-קומפני היא חברת תעופה ארמנית שנוסדה ב-25 בנובמבר 2015, והחלה לפעול ב-21 באפריל 2016. החברה מפעילה טיסות לכ-7 יעדים בישראל, איראן, לבנון, רוסיה, גיאורגיה ויוון. החברה נוסדה ב-25 בנובמבר 2015 על ידי תַּמָּזּ גָּאִיַשְׁווִילִי ורוברט הבאנישיאן, אחרי שארמאוויה נכנסה לתהליכי פירוק והשעתה את כל טיסותיה. החל מ-17 במאי 2017 מקיימת החברה 2 טיסות שבועיות מנמל התעופה הבינלאומי זוורטנוץ בירוואן לנמל התעופה בן-גוריון. מדיה וקבצים בנושא ארמניה אייר-קומפני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמניה אייר-קומפני השוודיות מחכות על החוף: חברת SAS תטוס מסטוקהולם לאילת, באתר וואלה, 20 באפריל 2017 דני שדה, חברת התעופה הארמנית מתחילה לטוס לארץ, באתר ynet, 20 באפריל 2017 "Our Fleet". Armenia Aircompany. נבדק ב-2016-11-02.
עונת 2015/2016 בפרמייר ליג

עונת 2015/2016 הייתה העונה ה-24 של פרמייר ליג שהיא הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-8 באוגוסט 2015 והסתיימה ב-15 במאי[דרושה הבהרה] 2016. הליגה הבכירה כללה 20 קבוצות. בורנמות', ווטפורד ונוריץ' סיטי היו הקבוצות שעלו מפוטבול ליג. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר. לסטר סיטי זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בסוף העונה לפוטבול ליג ירדו ניוקאסל יונייטד, נוריץ' סיטי ואסטון וילה. במקומן עלו לליגה הבכירה ברנלי, מידלסבורו והאל סיטי. הארי קיין מטוטנהאם הוטספר כבש 25 שערים וזכה בתואר מלך השערים. ג'יימי ורדי מלסטר סיטי זכה בפרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. אלג'יריה ריאד מחרז מלסטר סיטי זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל. צ'כיה פטר צ'ך מארסנל זכה ב"פרס כפפת הזהב" לשוער הטוב של העונה. זאת בפעם הרביעית בקריירה. מדיה וקבצים בנושא עונת 2015/2016 בפרמייר ליג בוויקישיתוף נתונים מפורטים, באתר rsssf נתונים מפורטים, באתר BDFutbol Premier League Player Stats - Goals, www.premierleague.com (באנגלית) Premier League Player Stats - Assists, www.premierleague.com (באנגלית)
סטודיבייקר סדרה M

סטודיבייקר סדרה M (באנגלית: Studebaker M Series Truck) הם טנדרים ומשאיות קלות אשר יוצרו על ידי חברת סטודיבייקר האמריקאית בין השנים 1940–1949. חלק לא מבוטל מהייצור, הוקצה לצבא ארצות הברית, אשר היה זקוק למשאיות בתקופת מלחמת העולם השנייה. חלק לא מבוטל מהדגם נשלח לדרום-מזרח אסיה שם פעל הצבא האמריקאי במלחמה נגד יפן. במקביל, ייצרה חברת סטודיבייקר בתקופת מלחמת העולם השנייה את דגם "Studebaker US6 2½-ton 6x6 truck" שנבנה לפי דרישה וצורכי הצבא האמריקאי. M-5 (כושר העמסה 0.5 טון) M15 (כושר העמסה 0.75 טון) M15A (כושר העמסה 1.0-1.5 טון) M16 (כושר העמסה 1.5-2.0 טון) סטודיבייקר סדרה M (דגם M-5), (טנדר), שנת 1946 - מבט לתא הנהג סטודיבייקר סדרה M (דגם M-5), טנדר, שנת 1946 סטודיבייקר סדרה M (דגם M-5), טנדר, שנת 1946 סטודיבייקר סדרה M, שנת 1946 סטודיבייקר סדרה M (דגם M-5), טנדר בעל כושר העמסה של 0.5 טון, שנת 1947) סטודיבייקר טנדרים ומשאיות קלות סטודיבייקר קופה אקספרס סטודיבייקר Transtar סטודיבייקר צ'אמפ משאית למשימות בשלג סטודיבייקר M29 Weasel מכוניות משפחתיות סטודיבייקר אלקטריק סטודבייקר-גרפורד סטודיבייקר דיקטטור סטודיבייקר Light Four סטודיבייקר Light Six סטודיבייקר לנד קרוזר סטודיבייקר קומנדר סטודיבייקר לארק סטודיבייקר Flight Hawk סטודיבייקר Silver Hawk סטודיבייקר Golden Hawk סטודיבייקר Gran Turismo Hawk סטודיבייקר אוואנטי סטודיבייקר Scotsman סטודיבייקר צ'אמפ סטודיבייקר סדרה M, שנת 1947 (Car of the Week: 1947 Studebaker pickup - Old Cars Weekly) מדיה וקבצים בנושא סטודיבייקר סדרה M בוויקישיתוף סטודיבייקר סדרה M (0:31), יו-טיוב
שרה משורר

שרה משורר (7 במרץ 1930 – 27 באוגוסט 2015) הייתה רבנית, פעילת ציבור ויזמת ישראלית, יקירת העיר פתח תקווה, וזוכת "פרס הציונות הדתית למנהיגות ולהגשמה". משורר עסקה בארגון שיעורי-תורה לנשים, קליטת עלייה והעצמת נשים, עולים ובני נוער. הייתה חברת מרכז המפד"ל וחברת הלשכה, וכן חברת הנהלת "אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית". שרה משורר נולדה בפתח תקווה בז' באדר תר"ץ (1930). הוריה היו זכריה ורומיה כוחלאני, ממייסדי שכונת מחנה יהודה. למדה בבית הספר "בית יעקב" בעיר. אביה לימד אותה קריאה בתורה ובמדרשים מגיל חמש. בשנת 1949 נישאה לרב ישעיהו משורר, ששימש אז כרב השכונה (בהמשך היה אב בית הדין הרבני בפתח תקווה וחבר בית הדין הגדול בירושלים). נולדו להם 10 ילדים. משנת 1972 החלה משורר בפעילות ציבורית בפתח תקווה. היא פעלה בקרב עולים חדשים, ותיקים וקשישים. כן פעלה במסגרת עמותת "נש"ר – נוער שואף רחוק". על פועלה ותרומתה לפתח תקווה במשך כ-40 שנה, קיבלה את "אות יקיר העיר". משורר הייתה הראשונה בעיר שייסדה והעבירה שיעורי תורה לנשים. היא העבירה אותם במשך כ-30 שנה, מדי יום, וכן בשבתות בבתי כנסת. היא עסקה בייעוץ בנושא השכנת שלום בית, וכן פעלה בקרב עולים חדשים מרוסיה ומאתיופיה וסייעה להם בתחומים כמו ברית מילה, התקנת מזוזות וארגון ליל הסדר. פעלה להקמת מעון ילדים מטעם "אמונה" ומקווה טהרה בשכונת שעריה בפתח תקווה. לקראת חג הפסח עסקה במפעל "קמחא דפסחא". היא הקימה את סניף "זהב"י - זכויות המשפחה ברוכת הילדים" בעיר ושימשה יושבת ראש הסניף במשך 10 שנים; במסגרת זו דאגה לרווחת המשפחות, מיצוי זכויות כספיות, הקמת קייטנות למשפחות מרובות ילדים במסגרת תנועת "אמונה" במשך 18 שנים, וריכוז סמינרים לנשים. נבחרה כחברת מרכז מפלגת המפד"ל וכחברת לשכת המפד"ל. כן פעלה בהתנדבות בתנועת "אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית", נבחרה לחברת הנהלה ועמדה בראש ועדת הקליטה בפתח תקווה. על התנדבותה זכתה בתעודת הוקרה של "אמונה" ב-2009. בשנת תשנ"ח קיבלה את "פרס הציונות הדתית למנהיגות והגשמה". בהמשך קיבלה את "אות אשת החיל" מטעם האגודה לטיפוח חברה ותרבות. נפטרה ב-2015, בגיל 85. אישים ומעשים בפתח תקווה והסביבה, בעריכת מאיר אהרוני, הוצאת מקסם לימוד תורה לנשים - הרבנית שרה משורר. בתוך: מאמונה למעשה - שבעים שנה לתנועת אמונה, בעריכת לילך רוזנברג-פרידמן, עמ' 135–139. אשת חיל: הרבנית שרה משורר אשת הרב ישעיהו משורר עורכת: לילך רוזנברג-פרידמן, מאמונה למעשה - שבעים שנה לתנועת אמונה, אמונה, תשס"ו 2006 'מאמונה למעשה', עמ' 138: "כך נפתח החוג הראשון ללימוד תורה לנשים בפתח-תקוה" מתנדבים ומינויים באמונה, באתר "המגזר"
היום העולמי נגד עבודת ילדים

היום העולמי נגד עבודת ילדים נוסד ב-2002 על ידי ארגון העבודה הבינלאומי במאמץ להגדיל את המודעות והפעילות למניעת עבודת ילדים מתחת לגיל המינימום ובתנאים בלתי הולמים. היום מצוין מדי שנה ב-12 ביוני. היום נוצר בעקבות חתימת שתי אמנות מרכזיות של ארגון העבודה הבינלאומי - האמנה בדבר גיל המינימום לקבלה לעבודה, 1973 (אמנה מס' 138) והאמנה למניעת הצורות הגרועות ביותר להעסקת ילדים, 1999 (אמנה מס' 182). יום זה מיועד להביא למאמצים משותפים למניעת עבודת ילדים פסולה של ממשלות, רשויות מקומיות, ארגונים מקומיים ובינלאומיים וארגוני עובדים ומעסיקים. על פי המידע שבידי ארגון העבודה הבינלאומי מועסקים מאות מיליוני ילדים בעולם בעבודות, המונעות מהם חינוך ותנאי בריאות ופנאי נאותים, כמו גם חירויות בסיסיות. מאלו מועסקים יותר ממחצית בתנאים הגרועים ביותר לעבודת ילדים. אלו כוללים עבודה בסביבה מסוכנת, עבדות וצורות אחרות של עבודת כפייה, אילוץ לעסוק בזנות ובסחר בסמים והשתתפות בסכסוכים מזוינים. עבודת ילדים אתר האינטרנט הרשמי של היום העולמי נגד עבודת ילדים (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של היום העולמי נגד עבודת ילדים (בספרדית) היום העולמי נגד עבודת ילדים, באתר ארגון העבודה הבינלאומי התוכנית הבינלאומית למניעת עבודת ילדים (IPEC), באתר ארגון העבודה הבינלאומי
ולרי מהפי

ולרי מהפי (באנגלית: Valerie Mahaffey;‏ נולדה ב-16 ביוני 1953) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית. זוכת פרס אמי על תפקידה בסדרה "חשיפה לצפון". מהפי גדלה באוסטין שבטקסס לאם קנדית ואב אמריקאי ולמדה באוניברסיטת טקסס באוסטין. מ-1979 שיחקה תפקיד קבוע באופרת הסבון "הרופאים" שעליו הייתה גם מועמדת לפרס אמי וב-1992 היא זכתה בפרס אמי על תפקידה בסדרה "חשיפה לצפון". ב-1995 שיחקה בסרט הקומדיה "National Lampoon's Senior Trip" בכיכובו של ג'רמי רנר בהופעת הבכורה שלו. ב-2003 היא שיחקה בסרט סיביסקיט. ב-2006 עד 2007 היא גילמה את אלמה הודג' בסדרה עקרות בית נואשות. ב-2009 היא שיחקה את הפסיכולוגית של טרה בסדרה טרה. ב-2011 שיחקה את אמה של אמה פילסבר בסדרה "Glee", ובשנת 2012 שיחקה בדרמה העצמאית "עיניים מטורפות" לצד ג'ייק ביוסי. ב-2017 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "האיש במצודה הרמה" ובסדרה "שלדון הצעיר" בתפקיד חוזר. ב-2019 התארחה בסדרה הקומית "בשבילי אתם מתים" בנטפליקס. בשנת 2020 החלה לשחק בסדרת הפשע "שמיים גדולים" של רשת ABC בתפקיד של הלן פרגמן, אימו של רונלד (בריאן גראתי). בשנת 2021 שיחקה בסרטו של עזאזל ג'ייקובס "יציאה צרפתית‏" ועל תפקידה הייתה מועמדת לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית משנה. היא נשואה ואמא לבת אחת. מדיה וקבצים בנושא ולרי מהפי בוויקישיתוף ולרי מהפי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ולרי מהפי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ולרי מהפי, באתר AllMovie (באנגלית) ולרי מהפי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)