laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טירגארטן (פארק)

טירגארטן (בגרמנית: Tiergarten; קיצור של Großer Tiergarten) הוא פארק גדול הממוקם ברובע טירגארטן של העיר ברלין, בירת גרמניה. הפארק ממוקם דרומית לנהר השפרה, והוא גדול מעט יותר מההייד פארק שבלונדון. משמעות שמו של הפארק בגרמנית הוא "גן חיות", שכן הפארק גובל בגן החיות העירוני של ברלין (Zoologischer Garten) בעבר היה הפארק אזור ציד של האלקטורים של ברנדנבורג. הפארק תוכנן בשנות ה-30 של המאה ה-19 על ידי מעצב הנוף פטר יוזף לנה. בתוך הפארק אגמים ושבילים רבים, יערות קטנים ואזורי דשא ופרחים והוא גובל בשער ברנדנבורג במזרחו. במרכז הפארק נמצאת כיכר "הכוכב הגדול" (Großer Stern), ובאמצעה עמוד הניצחון של ברלין (Siegessäule). בחלקו הצפוני של הפארק נמצא בית תרבויות העולם (Haus der Kultur der Welten). את הפארק חוצה רחוב 17 ביוני (Straße des 17. Juni), המקשר בין שער ברנדנבורג וכיכר הכוכב הגדול, ברחוב עוברות תהלוכות ופסטיבלים רבים, הידוע בהם הוא מצעד האהבה השנתי (Love Parade). פארק טירגארטן נפגע קשות במהלך מלחמת העולם השנייה, במיוחד בלחימה העזה סביב ברלין בשנה האחרונה למלחמה, וגם סבל בצורה דרמטית בעקבות המלחמה. אל מול מחסור חריף בפחם בחורף 1945/6 כרתו הברלינאים את מה שנשאר מעצי הפארק כדלק, וכמעט כיערו את כל האזור. פארק טירגארטן הוקם מחדש עם עצים משנת 1949, בעיקר הודות לתרומות רבות של עצים מרחבי גרמניה. בסמוך לפארק ממוקמים המשרדים החדשים של קנצלר גרמניה והבניין הרייכסטאג – הפרלמנט הגרמני. הפארק מוזכר רבות בכתבי וולטר בנימין. מגדל הנ"מ בטירגארטן רחוב טירגארטן מדיה וקבצים בנושא טירגארטן בוויקישיתוף Tiergarten Berlin’s green lung, visitBerlin
מקדונל

האם התכוונתם ל... אישים: אלכסנדר מקדונל – אמן שחמט אירי (1798 - 1835) מייקל מקדונל – שופט בריטי שעמד בראש בית המשפט העליון בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי מרי מקדונל – שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית אחרים: מקדונל דאגלס – יצרנית תעופה וחלל אמריקאית מקדונל דאגלס DC-10 – מטוס בעל שלושה מנועים של חברת מקדונל דאגלס מקדונלד
פארק ויקטוריה (ברלין)

פארק ויקטוריה (בגרמנית: Viktoriapark) הוא פארק הממוקם בשכונת קרויצברג בברלין, בירת גרמניה. במרכז הפארק, בראש גבעה הנקראת קרויצברג, נמצאת אנדרטה לפרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה לרגל ניצחונו בקרבות לשחרור פרוסיה בסיום מלחמות נפוליאון. מהגבעה ניתן להשקיף על מרבית דרומה של העיר ברלין. מהאנדרטה זורם מפל מים מלאכותי במורד הגבעה עד למפגש הרחובות גרוסבֶרן (Großbeerenstraße) וקרויצברג (Kreuzbergstraße). האנדרטה המרכזית בפסגת הפארק תוכננה בשנת 1821 על ידי האדריכל קארל פרידריך שינקל. בשנת 1888 עוצב הפארק מחדש על ידי מנהל הפארקים העירוניים הרמן מֶכטיג (Hermann Mächtig) אשר עיצב את הפארק בסגנון טבעי יותר. בין השנים 1913–1916 נוספו שטחים לפארק והוא הורחב לכיוון מערב. פארק ויקטוריה שבלונדון מדיה וקבצים בנושא פארק ויקטוריה בוויקישיתוף
האלה אספניולי

האלה אספניולי (1951 - 25 באפריל 2022) הייתה אשת אקדמיה וחוקרת בתחום החינוך הערבי בישראל. כיהנה כסמנכ"ל המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה. האלה אספניולי נולדה ב-1951. כיהנה כיו"ר ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי וכיועצת שר החינוך, והייתה חברה בהנהלות האגודה לזכויות האזרח ומרכז מוסאוא. אספניולי הקדישה רבים ממחקריה לפערים במערכת החינוך בין יהודים וערבים בישראל. היא טענה שהסיבה העיקרית לפערים הללו - למשל באחוז הזכאות לתעודת בגרות - היא פער עמוק בשיטות ההוראה ובתשומות כגון בתי ספר ירודים וחסרי תנאים מינימליים שעדיין נפוצים במגזר הערבי. סיבות נוספות שתורמות להבדלים הן מעורבות נמוכה של ההורים בחינוך הערבי ומחסור במערכות שמאתרות ומאבחנות את הילדים שזקוקים ליחס מיוחד. היא הדגישה כי כבר בגן טרום חובה נקודת הזינוק בין יהודים וערבים איננה שווה ולכן בחלוף הזמן הפער רק הולך ומעמיק. כל מערכת החינוך הערבית, היא קובעת, לקויה וסובלת מחסרים – הן מבחינת יחס המערכת אליה והן מבחינת יחס המורים עצמם. במאמריה עמדה על כך שתוכניות הלימודים במערכת החינוך הערבית זרות וגורמות לניכור בקרב התלמידים. היא האמינה שהפתרון טמון בשוויון בחינוך, שוויון הזדמנויות, שוויון בחלוקת המשאבים, ואף אפליה מתקנת, כאשר המסגרת לכך תהיה הקמת מינהל חינוך ערבי בישראל. אספניולי הייתה אחותה של נבילה אספניולי, פסיכולוגית קלינית ופמיניסטית פעילה בארגוני נשים. האלה אספניולי נפטרה ב-25 באפריל 2022. התגוררה בנצרת. מדיה וקבצים בנושא האלה אספניולי בוויקישיתוף ד"ר האלה אספניולי - אוטונומיה תרבותית לחינוך הערבי, אתר המכון הישראלי לדמוקרטיה רועי נחמיאס, אנשי חינוך ערביים: "המצב הרבה יותר קשה", באתר ynet, 11 ביוני 2007 תומר זרחין, תוכנית ל"זהות פלסטינית" בבתי הספר הערביים בישראל, באתר ynet, 24 ביולי 2000 מחקר של אספניולי על החינוך בגיל הרך, נענע 10 מידע על אספניולי-חזן, האלה בקטלוג הספרייה הלאומית ג'קי חורי, ועדת המעקב: לציין את יום האדמה גם בבתי ספר יהודיים, באתר הארץ, 14 בפברואר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התאחדות הכדורגל האיטלקית

התאחדות הכדורגל האיטלקית (באיטלקית: Federazione Italiana Giuoco Calcio) היא הגוף האחראי על הכדורגל באיטליה. היא אחראית על כל קבוצות הכדורגל ונבחרות הכדורגל ועל כל הליגות והגביעים באיטליה. התאחדות הכדורגל נוסדה בשנת 1898, חברה בפיפ"א מאז 1905 וחברה באופ"א מאז 1954. ההתאחדות אחראית בין השאר על ליגת העל האיטלקית ועל ליגת המשנה האיטלקית וכן גם על יתר הליגות הנמוכות יותר, קופה איטליה והסופר קאפ האיטלקי, וכמו כן אחראית על נבחרת הגברים, נבחרת הנשים והנבחרות הצעירות של איטליה. נשיא ההתאחדות האיטלקית הנוכחי הוא רוברטו פבריסיני. מדיה וקבצים בנושא התאחדות הכדורגל האיטלקית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התאחדות הכדורגל האיטלקית התאחדות הכדורגל האיטלקית, ברשת החברתית פייסבוק התאחדות הכדורגל האיטלקית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התאחדות הכדורגל האיטלקית, ברשת החברתית אינסטגרם התאחדות הכדורגל האיטלקית, ברשת החברתית LinkedIn התאחדות הכדורגל האיטלקית, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל איטלקי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פולדי שצמן

פּוֹלדִי שצמן (8 באוגוסט 1922 – 16 באוקטובר 1994) היה מלחין ומנהל מוזיקלי ישראלי, מהבולטים שבמלחיני המוזיקה לתיאטרון בישראל. פולדי שצמן נולד בשנת 1922 בעיר צ'רנוביץ שבממלכת רומניה (כיום באוקראינה). בוגר בית ספר למוזיקה בצ'רנוביץ. מלחמת העולם השנייה קטעה את מהלך הקריירה שלו ומכאן ואילך היו חייו מסע נדודים רווי אימת המלחמה עד שעלה לארץ ישראל בשנת 1949. לאחר שהייה קצרה בקיבוצים בית השיטה וניר דוד, שבהם ארגן את הצד המוזיקלי בחגיגות הקיבוצים, הגיע לחיפה, ובהמלצתו של חיים טופול התקבל לעבודה כעוזרו של פרנק פלג בתיאטרון חיפה. במשך שנות עבודתו בתיאטרון הלחין מוזיקה ל-163 הצגות. בשנת 1968 עבר לתל אביב, ועד שנת 1989 היה המנהל המוזיקלי של תיאטרון הבימה וכתב את המוזיקה לכל ההצגות הבולטות בתיאטרון. ב-1978 פגש בחנוך לוין, ומאז ועד מותו בשנת 1994 הלחין מוזיקה למחזותיו. בשנת 1981 הוא כתב מוזיקה להצגה בבימוי של הלנה קורקין, ב-1985 כתב את המוזיקה לסרט גשר צר מאד של נסים דיין. פולדי שצמן ביחד עם מתי כספי, שלמה גרוניך, אלכס וייס, סטו הכהן, וגיל אלדמע היו המעבדים של המופע של חבורת בימות (1972-1973). לצד עבודתו בתיאטרון, לימד מוזיקה, עיבד וניהל מוזיקלית הפקות פרטיות, כתב קטעי ג'אז לילדים ויצירות מוזיקליות מגוונות. יוסי מר חיים הגדיר את המוזיקה של פולדי שצמן כ"לירית, מזוקקת, רגשית מאוד ולא מתפרצת לעולם מעבר לטקסט, הוא חי ונשם תיאטרון". באלבום הכפול "כשתחשכנה עיניי" – שירים ומוזיקה ממחזותיו של חנוך לוין, אפשר לשמוע את חנוך לוין שר כששצמן מלווה אותו בפסנתר. קטע זה הוקלט בחזרות על המחזה "הזונה הגדולה מבבל" ונשמר על ידי שצמן. עבור כתיבת המוזיקה ל"הקיץ" שבוצעה בקונצרט באדינבורו קיבל פרס בינלאומי.[דרושה הבהרה] שצמן נפטר ב-1994, בגיל 72. הותיר אשה, שתי בנות ובן. לאחר מותו זכה בפרס אקו"ם ע"ש אהרן אשמן, על פועלו בתחום הלחנת מוזיקה לתיאטרון. ארכיונו שמור בספרייה הלאומית. "הביתה, הביתה" (הבימה) "מחזור אלכוהולי" (הבימה) "המשיח" "האשה המופלאה שבתוכנו" (הקאמרי) "הוצאה להורג" (הקאמרי) "הלוויה חורפית" (הבימה) "הזונה הגדולה מבבל" (הקאמרי) "יאקיש ופופצ'ה" (הקאמרי) "ייסורי איוב" (הקאמרי) "הילד חולם" (הבימה) "הנשים האבודות מטרויה" (הקאמרי) יוסי מר חיים, "פרידה ליריות מאחורי הקלעים", העיר, 21 באוקטובר 1994. תמי לוביץ, "פולדי שצמן ז"ל – אבדה לתיאטרון", ערב ערב, 18 באוקטובר 1994. פולדי שצמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית פולדי שצמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פולדי שצמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי פולדי שצמן, באתר ספר הקולנוע הישראלי פולדי שצמן, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב פולדי שצמן, באתר זמרשת פולדי שצמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) פולדי שצמן, דף שער בספרייה הלאומית פולדי שצמן, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) פולדי שצמן, בארכיון הבימה פולדי שצמן, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב פולדי שצמן באתר הבימה יפעת נבו, אני אוהב הרכבים קטנים...: פגישה עם המוסיקאי פולדי שצמן, מעריב, 8 במרץ 1970 יעקב בר-און, המהגוני של פולדי שצמן, מעריב, 16 בנובמבר 1980 טל גורדון, המוזיקה של חנוך לוין: ראיון עם ערן ליטוין, באתר "הבמה", 24 בנובמבר 2008 תאריכי הלידה והפטירה המדויקים על-פי הערך פולדי שצמן באתר אישים. חבורת בימות - שירי ארץ-ישראל 1972-1973
רובינס

האם התכוונתם ל... אישים: הרולד רובינס – סופר יהודי אמריקאי. אנתוני רובינס – סופר ויועץ אישי אמריקאי ג'רום רובינס – רקדן בלט וכוריאוגרף יהודי - אמריקאי (1918 - 1998) טום רובינס – סופר אמריקאי טים רובינס – שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי ה. צ'. רובינס לנדון – מוזיקולוג אמריקאי מייקל רובינס (אנ') – שחקן אנגלי אחר: בסקין-רובינס – רשת גלובלית של גלידריות רובינסון רובינזון
נורטון

האם התכוונתם ל... אישים: אדוארד נורטון – שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי ג'ושוע נורטון (1811–1880) - איש עסקים אנגלי-אמריקאי גייל נורטון – פוליטיקאית אמריקאית ג'יימס נורטון – שחקן אנגלי גרהם נורטון – שחקן, סופר, קומיקאי ומנחה טלוויזיה אירי ויליאם נורטון – פוליטיקאי אירי מרי נורטון (1903–1992) - סופרת ילדים בריטית מרי תרסה נורטון – פוליטיקאית אמריקאית פיטר היל-נורטון – איש צבא בריטי קן נורטון – מתאגרף אמריקאי קרוליין נורטון – אשת חברה, סופרת, משוררת, מחזאית ופעילה חברתית למען זכויות נשים בריטית אחרים: בית נורטון – בניין היסטורי במושבה האמריקאית ביפו שבישראל משפט נורטון – משפט הקובע שכל צירוף של מקורות מתח, מקורות זרם ונגדים בעלי שני הדקים שקול חשמלית למקור זרם יחיד ונגד יחיד המחובר אליו במקביל נורטון קומנדר – תוכנת ניהול קבצים למערכת ההפעלה DOS נורטון אנטי-וירוס (NAV) - תוכנת אנטי-וירוס נורטון (אופנועים) – יצרן עבר בריטי של אופנועים
לודמילה גורצ'נקו

לודמילה מרקובנה גורצ'נקו (ברוסית: Людмила Марковна Гурченко; ‏12 בנובמבר 1935 – 30 במרץ 2011) הייתה כוכבת קולנוע, זמרת, ובדרנית סובייטית ורוסית. בשנת 1983 הוענק לה תואר אמן העם של ברית המועצות. גורצ'נקו נולדה בעיר חארקוב, אוקראינה. חלק משנות ילדותה עבר עליה תחת הכיבוש הנאצי. היא עברה למוסקבה שם למדה במכון הלאומי לקולנוע, וזכתה לתהילה כבר בגיל 21 לאחר שכיכבה ב-1956 בסרטו הראשון של הבמאי אלדר ריאזנוב, המחזמר "ליל הקרנבל". הסרט זכה לפופולריות עצומה והפך את גורצ'נקו לכוכבת בין לילה. במהלך השנתיים הבאות סיירה ברחבי ברית המועצות והופיעה בקטעים מתוך המחזמר. אולם המימסד התרבותי הסובייטי סבר כי סגנון הופעתה "מערבי" מדי וחורג מהסטנדרטים הסובייטים. היא הואשמה כי קיבלה תשלום עבור הופעותיה שחרג מהמשכורת הממשלתית הקבועה. היא הפכה מטרה לפרסומים ביקורתיים חריפים בכמה עיתונים סובייטים על חמדנותה הכספית כביכול ועל "היעדר פטריוטיזם". ב-1958 הופק סרט מוזיקלי חדש בכיכובה של גורצ'נקו: "נערה עם גיטרה". הסרט צולם ברובו לפני הופעת המאמרים הביקורתיים, ובעקבותיהם לא הומלץ איפוא להפצה נרחבת והיה כישלון קופתי. עניין זה חיזק את השקפת המימסד כי גורצ'נקו זכתה להצלחה חד-פעמית בלבד הויא אינה ראויה לתפקידים רציניים בסרטים נוספים. משמעות הדבר הייתה חרם למעשה על השתתפותה של גורצ'נקו בסרטים והצגות למשך מספר שנים. בשני העשורים שלאחר מכן נאבקה גורצ'נקו לזכות בתפקידים בולטים בסרטים חדשים, והתפרנסה מהופעות ברחבי המדינה עם קטעי הבידור והשירה שלה. באמצע שנות ה-70', כיכבה גורצ'נקו במספר סרטים, שלמרות שלא זכו להצלחה מסחררת, איפשרו לה סוף-סוף להציג את כישרון המשחק שלה. בשנת 1976 היא שיחקה תפקיד ראשי בסרט סובייטי-רומני "אמא" לצד מיכאיל בויארסקי, אולג פופוב, סבלי קראמרוב וג'ורג'ה מיכאיצה הרומני. ב-1979 היא זכתה בתפקיד גדול בסרט "סיביריאדה" של הבמאי אנדריי קונצ'לובסקי, וב-1982 הופיעה בסרט "תחנת רכבת לשניים" בבימוי של אלדר ריאזנוב, שגילה אותה בתחילת דרכה. בסרט זה גילמה להפליא את דמותה של ורה, מלצרית כבת 40. זה היה הקאם-בק שלה אל הקולנוע הסובייטי. מאז שיחקה בסרטים רבים נוספים בקולנוע ובטלוויזיה, וקיבעה את מעמדה כאחת האמניות המפורסמות של ברית המועצות. ב-1983 היא זכתה באות "אמן העם של ברית המועצות": אות הכבוד הגבוה ביותר לאמן מוזיקלי. ב-2005 זכתה באות כבוד מדרגה שלישית על "שירות למולדת" (אחד מאותות הכבוד האזרחיים הגבוהים ביותר ברוסיה). זאת בנוסף לאותו אות מדרגה הרביעית שהיא קיבלה כמה שנים לפני זה. גורצ'נקו הייתה נשואה 5 פעמים. נישואיה השלישיים היו עם כוכב הזמר הסובייטי יוסף קובזון ב-1969. יש לה בת אחת מנישואיה הראשונים, ושני נכדים. מדיה וקבצים בנושא לודמילה גורצ'נקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לודמילה גורצ'נקו (ברוסית) לודמילה גורצ'נקו, סרטונים בערוץ היוטיוב לודמילה גורצ'נקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לודמילה גורצ'נקו, באתר AllMovie (באנגלית) לודמילה גורצ'נקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לודמילה גורצ'נקו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) לודמילה גורצ'נקו, באתר Last.fm (באנגלית) לודמילה גורצ'נקו, באתר MusicBrainz (באנגלית) לודמילה גורצ'נקו, באתר דיזר לודמילה גורצ'נקו, באתר Yandex.Music (ברוסית) לודמילה גורצ'נקו, באתר Discogs (באנגלית) לודמילה גורצ'נקו, באתר טיידל (באנגלית) לודמילה גורצ'נקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מינג

האם התכוונתם ל... שושלת מינג – שושלת קיסרים ששלטו בסין מהמאה ה-14 עד למאה ה-17 מינג (צדפה) – צדפה עתיקת יומין מוטורולה MING-‏A1200i – טלפון חכם שפותח על ידי חברת מוטורולה אישים: ויויאן מינג – מדענית אמריקאית יאו מינג – כדורסלן סיני מקבוצת יוסטון רוקטס מין מינגי
פיטר סטורי

פיטר אדווין סטורי (אנגלית: Peter Edwin Storey; נולד ב-7 בספטמבר 1945 בפרנהאם, סארי) הוא כדורגלן עבר אנגלי. סטורי הצטרף לארסנל כשחקן מתלמד ב-1961, חתם על חוזה מקצוען בשנה שלאחר מכן, ולאורך רוב הקריירה שלו שיחק במועדון. הוא החל את הקריירה שלו בעמדת הבלם הימני, ובשלוש עונותיו הראשונות בארסנל הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים, כאשר הוא מתבלט בסגנון משחקו הקשוח ובשליטה בכדור בשתי הרגליים. משחקו הראשון במדי הסגל הבוגר היה נגד לסטר סיטי ב-30 באוקטובר 1965. הוא הפך מיד לשחקן הרכב קבוע, ושמר על מעמדו במשך עשר השנים הבאות. סטורי שינה את העמדה שבה שיחק בהמשך הקריירה שלו, ועבר "קדימה" במגרש לעמדת הקשר ההגנתי. הוא היה בהרכב של ארסנל שהפסיד במשחקי גמר גביע הליגה ב-1968 ו-1969, אך מנגד זכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970. הוא המשיך להתבלט בתיקוליו הקשוחים ובסגנון משחקו הקשוח, והוא היה חלק חשוב בסגל של ארסנל שהצליח לזכות בדאבל בעונה שלאחר מכן. אחת מנקודות השיא בקריירה שלו בתקופה זו היה הצמד שהבקיע נגד סטוק סיטי בחצי גמר גביע ה-FA, שכפה משחק חוזר שהסתיים בניצחון ארסנל. המועדון העפיל לגמר, שם גבר על ליברפול. משחקו הראשון של סטורי בנבחרת אנגליה היה ב-1971 נגד נבחרת יוון, כאשר הוא חוזר לעמדת הבלם הימני. בסך הכל הוא השתתף ב-19 משחקים במדי הנבחרת בתחילת שנות ה-70, ושימש בהם כמחליפו של הקשר נובי סטיילס שפרש. הקריירה הבינלאומית של סטורי הייתה הארוכה ביותר בהשוואה לשחקני ארסנל האחרים בעונת הדאבל, אך כיוון שהנבחרת האנגלית לא שיחקה היטב באותה תקופה סטורי לא השתתף בטורניר משמעותי כלשהו. לאחר שבעונת 1976/1977 הוא איבד את מקומו בהרכב לאחר הגעתו של המאמן החדש טרי ניל, הוא עבר לפולהאם תמורת 10,000£. הוא שיחק במדי ארסנל ב-501 משחקים, והוא השחקן השמיני בדירוג מספר המשחקים של שחקני ארסנל. הוא שיחק בפולהאם במשך עונה אחת, ופרש מכדורגל ב-1978. לאחר פרישתו מכדורגל הוא הקים דוכן שוק ולאחר מכן ניהל פאב. אולם, הוא היה בתודעה הציבורית בעיקר בשל היתקלויותיו עם החוק. ב-1979 הוא ספג קנס על כך שניהל בית בושת, ומאוחר יותר הוא ריצה עונש מאסר בגין מספר עבירות; העבירות הללו כללו חברות ברשת לזיוף מטבעות, גנבת רכב, וייבוא לא חוקי של סרטי פורנוגרפיה. Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. ISBN 1-899429-03-4 פיטר סטורי, באתר Transfermarkt פיטר סטורי, באתר Soccerway פיטר סטורי, באתר National Football Teams פיטר סטורי, באתר FootballDatabase.eu שגיב ברעם‏, טרו סטורי: סיפורו של שחקן ארסנל לשעבר, פיטר סטורי, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2014 בשנת 2007 הוא דורג במקום ה-26 מתוך 50 של רשימת "50 האנשים הקשוחים ביותר" של הטיימס (כתבה ב"הטיימס") כתבה באובזרבר, כתבה בסטאנטה ספורטס
סאלם

האם התכוונתם ל... סֵיילֶם (Salem, מ"שָׁלֵם" בעברית, אחד משמות ירושלים) Salem ("סיילם" או "סאלם") – להקת מטאל ישראלית סיילם (מסצ'וסטס) – עיר במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית ציד המכשפות בסיילם ("משפטי המכשפות בסיילם") – אירועים שהתרחשו בעיירה סיילם שבקולוניית מסצ'וסטס בשנת 1692 סיילם (אורגון) – בירת מדינת אורגון, ארצות הברית סיילם (קונטיקט) (אנ') – עיר במדינת קונטיקט, ארצות הברית סיילם (אוהיו) (אנ') – עיר במדינת אוהיו, ארצות הברית סיילם סייברהאגן – אחת הדמויות בסדרת הטלוויזיה "סברינה המכשפה הצעירה" סַאלֶם סאלם (עמק יזרעאל) – כפר ערבי בעמק יזרעאל סאלם (נפת שכם) – כפר ערבי בשומרון, סמוך לשכם. ייתכן שמקור שמו הוא שָׁלֵם המקראית אחר סאלם (טאמיל נאדו) (אנ'), וכן "סֵיילֶם" ו"סַלים" – עיר במדינת טאמיל נאדו שבהודו סלם (פירושונים) שלם (פירושונים)
טרי ניל

ויליאם ג'ון טרנס "טרי" ניל (אנגלית: William John Terence "Terry" Neill;‏ 8 במאי 1942 – 28 ביולי 2022) היה שחקן ומאמן כדורגל צפון אירי. ניל נולד בבלפסט. החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת באנגור, ובדצמבר 1959 עבר לשחק בארסנל. בעונתו הראשונה הוא שיחק בקבוצת הנוער של המועדון, ושיחק לראשונה בסגל הבוגר נגד שפילד ונסדיי ב-23 בדצמבר 1960, כשהיה בן 18. בתחילת שנות ה-60 הוא לא היה שחקן הרכב קבוע בארסנל, ובכל עונה במחצית הראשונה של העשור הוא השתתף בעשרה עד עשרים משחקים אם כי באחד המשחקים הוא ענד את סרט הקפטן למרות שהיה בן 19 בלבד. ניל שיחק בעמדת הבלם או בעמדת הקיצוני, וביסס את מעמדו בהרכב בעונת 1964/1965 עם 29 משחקי ליגה, וכאחד מהשחקנים הצעירים בקבוצה של בילי רייט, ששמר על מעמדו גם כאשר ברטי מיי החל לאמן את ארסנל ב-1966. ניל הפך לשחקן הרכב ראשון באמצע שנות ה-60, ובמשך שלוש עונות ברציפות הוא שיחק ביותר מ-40 משחקים לעונה, וכן בהפסד של ארסנל ללידס יונייטד בגמר גביע הפוטבול ליג. בתקופה זו ניל היה גם שחקן הרכב קבוע בנבחרת צפון אירלנד, וערך את הופעת הבכורה שלו כבלם ב-1961. הוא התמנה לתפקיד הקפטן של נבחרתו ב-1968, אך התקף של צהבת הגביל את הופעותיו עבור מועדונו ונבחרתו בעונת 1968/1969, והוא החמיץ את ההפסד של ארסנל לסווינדון טאון בגמר גביע הפוטבול ליג. ניל לא הצליח לחזור למעמד של שחקן הרכב קבוע, ובעונת 1969/1970 הוא שיחק רק ב-25 משחקים, ונראה היה שהוא כבר לא עונה על הדרישות של ארסנל. בסך הכל הוא שיחק ב-275 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 10 שערים. ניל חתם בהאל סיטי כמאמן-שחקן ביולי 1970, למרות שהיה רק בן 28, והוא היה לאחד המאמנים הצעירים ביותר בהיסטוריה של המשחק; לאחר מכן הוא הפך למאמן-שחקן גם בצפון אירלנד. ניל פרש ממשחק פעיל ב-1973, כאשר הוא משתתף ב-59 משחקים של נבחרתו ושובר את שיאו של דני בלנצ'פלאואר כשיאן ההופעות של הנבחרת, כאשר שיאו של ניל נשבר על ידי פט ג'נינגס מספר שנים לאחר מכן. ניל עזב את האל סיטי ב-1974, והחליף את ביל ניקולסון בתפקיד המאמן של טוטנהאם הוטספר, היריבה הגדולה ביותר של ארסנל. הוא אימן את טוטנהאם במשך שתי עונות שבמהלכן המועדון כמעט ירד ליגה. ניל אימן גם את נבחרת צפון אירלנד במשרה חלקית בין 1971 ל-1975, במקביל לעבודתו בהאל ובטוטנהאם. למרות חוסר הצלחתו בטוטנהאם הוא הובא על ידי הנהלת ארסנל כמחליפו של ברטי מיי ב-9 ביולי 1976, והפך למאמן הצעיר ביותר בהיסטוריה של ארסנל. המועדון זכה לתקופה קצרה של פריחה בסיועם של השחקנים החדשים מלקולם מקדונלד ופט ג'נינגס ושחקני הרכב מוכשרים כגון ליאם בריידי ופרנק סטייפלטון, והעפיל שלוש פעמים ברציפות לגמר גביע ה-FA (‏1978 - הפסד, 1979 - ניצחון, 1980 - הפסד); כמו כן, המועדון העפיל ב-1980 לגמר גביע המחזיקות, אך הפסיד בו בדו-קרב פנדלים לוולנסיה. ההצלחה של ארסנל בטורנירי הגביע לא השתקפה בליגה, ומצבו של המועדון החמיר בעקבות עזיבתם של הכוכבים בריידי וסטייפלטון ופציעתו של מקדונלד. ניל לא הסתדר עם חלק משחקניו, והתקשה לשלוט בהרגלי שתיית המשקאות החריפים של חלק מהשחקנים. הפסד ביתי בגביע הליגה לוולסול ב-29 בנובמבר 1983 היה "הקש ששבר את גב הגמל", והוא פוטר מארסנל ב-16 בדצמבר. ניל פרש כליל מכדורגל, ולאחר מכן פתח פאבי ספורט בהנדון ובהולבורן שבמרכז לונדון. בנוסף, הוא עבד כפרשן משחקים בערוץ הטלוויזיה של ארסנל. נפטר ב-28 ביולי 2022. Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. ISBN 1-899429-03-4 טרי ניל, באתר Transfermarkt טרי ניל, באתר WorldFootball.net טרי ניל, באתר National Football Teams טרי ניל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
איזל רוזנטל

איזל רוזנטל (בטורקית: İzel Rozental, נולד ב-2 במרץ 1951 באיסטנבול) הוא קריקטוריסט והומוריסט יהודי-טורקי, בן למשפחה יהודית אשכנזית. רוזנטל הוא אחד מחשובי הקריקטוריסטים בטורקיה. הוא בעל הכרה בינלאומית רבה, ומכהן כסגן יושב ראש איגוד הקריקטוריסטים העולמי. עיקר עבודתו היא בתחום הקריקטורה הפוליטית. מאז שנת 1999 הוא יוצר באופן קבוע את הקריקטורה הראשית בשבועון היהודי שלום. רוזנטל כתב מאמרים וביקורות בעיתונים הטורקיים Cumhuriyet ו-Radikal. החל משנת 2004 הוא נמנה עם הכותבים הראשיים בכתב העת ההומוריסטי Güldiken. אתר האינטרנט הרשמי של איזל רוזנטל
תוניסאייר

תוניסאייר (באנגלית: Tunisair, בערבית: الخطوط الجوية التونسية) היא חברת התעופה הלאומית של תוניסיה. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה קרתגו שבתוניס. החברה נוסדה בשנת 1948 בעקבות הסכם שנחתם בין ממשלת תוניסיה לחברת התעופה הצרפתית אייר פראנס, והחלה לפעול כשנה לאחר מכן. צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019: מדיה וקבצים בנושא תוניסאייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תוניסאייר תוניסאייר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תוניסאייר, ברשת החברתית אינסטגרם "Tunisair Destination". פרטי צי המטוסים של תוניסאייר, באתר airfleets.net (באנגלית)
שמפאן-ארדן

שמפאן-ארדן (בצרפתית: Champagne-Ardenne) הוא חבל ארץ בצפון צרפת, בירת המחוז היא שאלון-אן-שמפאן. החבל מורכב מארבעה מחוזות: ארדן, אוב, מארן ואוט-מארן. בתחילת 2016 החבל אוחד עם החבלים לורן ואלזס במסגרת רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית החבל המאוחד נקרא זמנית גראנד אסט. על שם חבל ארץ זה נקרא המשקה שמפניה. שמפאן ההיסטורית התקיימה עד 4 במרץ 1790 כאשר האספה המכוננת הלאומית חילקה אותה למחוזות. ב- 20 בספטמבר 1792 נערך בשמפאן קרב ואלמי (בשלב הראשון של מלחמות צרפת המהפכנית), שבו הגנרלים הצרפתים דומורייה וקלרמן עצרו את התקדמותו של צבא פרוסיה בפיקודו של הדוכס מבראונשווייג ובכך הצילו את המהפכה הצרפתית. בין 5 ל-12 בספטמבר 1914 התחולל בשמפאן הקרב הראשון על המארן במלחמת העולם הראשונה שבו הובהלו במוניות אזרחים צרפתים מפריז אל החזית, והגנרל ז'וזף ז'ופר עצר את המתקפה הגרמנית לפני שתוכל להגיע לשעריה של פריז. הקרב השני על המארן התחולל בשמפאן בין 15 ביולי ל- 6 באוגוסט 1918. בקרב זה עצרו כוחות צרפת, ארצות הברית ובריטניה את המתקפה האחרונה של הגרמנים בחזית המערבית של מלחמת העולם הראשונה, והסבו להם אבדות כבדות. מדיה וקבצים בנושא שמפאן-ארדן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שמפאן-ארדן כרמית וייס, ‏טעימות שמפניה בחבל שמפאן, באתר GoTravel שמפאן-ארדן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שמפניה-ארדן (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית חוק מספר 2015-29 מה-16 בינואר 2015 מאתר החוקים הצרפתי ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שו"ם

האם התכוונתם ל... קהילות שו"ם – כינוי לשלוש קהילות אשכנז הגדולות שעל גדות נהר ריין במאה ה-11 (שפיירא, ורמייזא ומגנצא), שסבלו רבות במסע הצלב הראשון (גזירות תתנ"ו) תקנות שו"ם – תקנות מקיפות בענייני ציבור, בענייני ממונות ובעניינים נוספים, אשר תוקנו על ידי ראשי קהילות שו"ם
אלן סמית' (1962)

אלן מרטין סמית' (באנגלית: Alan Martin Smith; נולד ב-21 בנובמבר 1962 בהוליווד, ווסטרשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ. סמית' החל את הקריירה במועדון אלבצ'רץ' החובבני, ושיחק שם עד שחתם בלסטר סיטי ביוני 1982. בעונתו הראשונה הוא הבקיע 13 שערים כששיתף פעולה בהתקפה עם גארי לינקר, והמועדון הצליח להעפיל לליגה הבכירה (נכון ל-2023 הפרמייר ליג). הוא שיחק בלסטר במשך חמש עונות, והבקיע 84 שערים ב-206 משחקים. ב-1987 סמית' עבר לארסנל של המאמן ג'ורג' גרהאם תמורת 850,000£, והבקיע שלושער כבר במשחקו הרביעי עבור המועדון. יכולת הבקעת השערים של סמית' התייצבה בעונת 1988/1989, והוא הבקיע 22 שערים שזיכו אותו בתואר מלך השערים. השער החשוב ביותר מבין השערים שהבקיע היה במשחק האחרון של העונה, נגד ליברפול באצטדיון אנפילד; תוצאה המשחק הייתה צריכה להיות 2 - 0 לכל הפחות על מנת שהאליפות תהיה של ארסנל, וסמית' הבקיע את השער הראשון כאשר בדקה ה-90 מייקל תומאס מבקיע את השני. סמית' זכה עם ארסנל באליפות בעונת 1990/1991 כשהוא מבקיע 22 שערים, ובמקביל שיחק לראשונה במדי נבחרת אנגליה. הקריירה הבינלאומית של סמית' הייתה פחות מוצלחת, והוא השתתף במדי נבחרתו ב-13 משחקים שבהם הבקיע שני שערים. הוא שיחק בשני משחקים ביורו 1992, ובהם הבקיע את שעריו היחידים בנבחרת; במשחק האחרון של הטורניר הוא נכנס כמחליפו של הקפטן גארי לינקר, שהופיע בפעם האחרונה במדי נבחרת אנגליה וניסה להשתוות לבובי צ'רלטון מבחינת מספר שערים. סמית' שיחק גם בארבעה משחקים במדי נבחרת אנגליה ב', והבקיע בהם ארבעה שערים. סמית' המשיך להצליח בארסנל למרות הקריירה הבינלאומית המאכזבת; הוא היה חלק מהסגל שזכה בדאבל גביע הליגה וגביע ה-FA ב-1993, אך לאחר הגעתו של איאן רייט ב-1991 הוא הבקיע פחות שערים ושיחק פחות. למרות זאת הוא המשיך להבקיע מדי פעם שערים מכריעים עבור ארסנל, כשהחשוב מביניהם היה השער היחיד של ארסנל בניצחון 1 - 0 על פארמה בגמר גביע המחזיקות של 1994. סמית' נפצע בעונתו האחרונה בארסנל, והחליט לפרוש בקיץ 1995. הוא שיחק בארסנל ב-347 משחקים, והבקיע בהם 115 שערים. לאורך הקריירה שלו הוא הורחק רק פעם בכרטיס אדום, בהארכה של המשחק החוזר נגד שפילד ונסדיי בגמר גביע ה-FA של 1993. לאחר פרישתו הוא עבד כפרשן עבור סקיי ספורטס וככותב טור בעיתון הדיילי טלגרף. כמו כן, משמש סמית' כקריין לצד מרטין טיילור בסדרת משחקי FIFA החל מ-FIFA 12 ועד היום, לאחר שהחליף בתפקיד את הקריין ושחקן העבר אנדי גריי. אלן סמית', באתר Transfermarkt אלן סמית', באתר Soccerway אלן סמית', באתר BDFutbol אלן סמית', באתר WorldFootball.net אלן סמית', באתר National Football Teams אלן סמית', באתר FootballDatabase.eu מידע באתר הרשמי של ארסנל מידע (אורכב 07.03.2008 בארכיון Wayback Machine) באתר sporting-heroes.net