laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שברולט סילברדו

שברולט סילברדו (באנגלית: Chevrolet Silverado) הוא טנדר גדול במגוון תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס אשר מיוצר בארצות הברית, קנדה ומקסיקו משנת 1998 ועד היום. בין השנים 1998–2018 יוצרו יותר מ-11,851,000 יחידות. בשנת 1999 דגם "שברולט סילברדו" עלה לשלב הגמר בתחרות מכונית השנה בצפון אמריקה בדירוג "משאית השנה" בקטגוריית משאיות. דור ראשון. דור שני. דור שלישי. דור רביעי. יוצר בין השנים 1998–2007 הנעה אחורית. הנעה כפולה 4x4. 2 דלתות - קבינה בודדת. 2 דלתות - קבינה וחצי. 4 דלתות - קבינה כפולה. משאיות קלות. יוצר בין השנים 2006–2013. הנעה אחורית. הנעה כפולה 4x4. 2 דלתות - קבינה בודדת. 2 דלתות - קבינה וחצי. 4 דלתות - קבינה כפולה. משאיות קלות. מיוצר בין השנים 2013 ועד היום (סדרה "1500"). מיוצר בין השנים 2014 ועד היום (סדרות "2500", "3500"). הנעה אחורית. הנעה כפולה 4x4. 2 דלתות - קבינה בודדת. 4 דלתות - קבינה וחצי. 4 דלתות - קבינה כפולה. משאיות קלות - דגמים: 4500HD, 5500HD, 6500HD. "1500". "2500". "3500". סדרת "1500". מיוצר משנת 2018 ועד דגם 2022 מיוצר בארצות הברית. מנוע בנזין. מנוע דיזל ערך מורחב – שברולט סילברדו EV החל משנת 2023 שברולט תיצר את הסילברדו כרכב חשמלי 538,254 יחידות (1998) 636,150 יחידות (1999) 642,119 יחידות (2000) 716,051 יחידות (2001) 652,646 יחידות (2002) 684,302 יחידות (2003) 680,768 יחידות (2004) 705,982 יחידות (2005) 636,039 יחידות (2006) 618,259 יחידות (2007) 465,065 יחידות (2008) 316,554 יחידות (2009) 370,135 יחידות (2010) 415,130 יחידות (2011) 418,312 יחידות (2012) 480,414 יחידות (2013) 529,755 יחידות (2014) 600,544 יחידות (2015) 574,876 יחידות (2016) 585,864 יחידות (2017) 585,581 יחידות (2018) "שברולט סילברדו" "שברולט סילברדו", שנת 2007 "שברולט סילברדו" דגם Z71 "שברולט סילברדו", שנת 2007 "שברולט סילברדו", שנת 2006 - קבינה וחצי "שברולט סילברדו", שנת 2014 "שברולט סילברדו" "שברולט סילברדו", שנת 2015 "שברולט סילברדו 2500", שנת 2012 "שברולט סילברדו", 3500 שנת 2015 - שלדת רכב "שברולט סילברדו", שנת 2006 "שברולט סילברדו" (צולם בקנדה) "שברולט סילברדו" "שברולט סילברדו", דגם "3500" - משאית קלה "שברולט סילברדו" - משאית עפר שברולט סילברדו EV שנת 2023 ניידות משטרה "שברולט סילבראדו" "שברולט סילברדו" במקסיקו "שברולט סילברדו" "שברולט סילברדו" אמבולנסים "שברולט סילברדו" "שברולט סילברדו" "שברולט סילברדו" (מימין) שברולט מדיה וקבצים בנושא שברולט סילברדו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שברולט סילברדו (באנגלית) שברולט סילברדו 2019 (chevrolet.co.il/silverado) שברולט סילברדו - קנדה chevrolet.ca/silverado-1500-pickup-truck "שברולט סילברדו" - היסטוריה chuckfairbankschevy.wordpress.com/2014/02/05/the-history-of-the-chevy-silverado "שברולט סילבראדו" שנת 2019, סדרות "2500", "3500" chevrolet.com/trucks/silverado-2500hd-3500hd-heavy-duty-trucks "שברולט סילברדו", שנת 2019 chevrolet.com/media/us/en/chevrolet/2019-silverado.detail.html/content/Pages "שברולט סילברדו", סדרה 1500 kbb.com/chevrolet/silverado-1500-crew-cab מכירות "שברולט סילברדו" שנת 1998 archive.is/20040602014537 "שברולט סילברדו" שנת 2018 media.gm.com/media/us/en/gm/home.detail.html/content/Pages/news/us/en/2019/jan/0103-gmsales
קפריסיה מרשל

קפריסיה מרשל (באנגלית: Capricia Marshall; נולדה בשנת 1964) הייתה ראש הפרוטוקול של ארצות הברית, ומילאה תפקידים נוספים, בשירות ביל והילרי קלינטון. קפריסיה מרשל נולדה בקליבלנד בשנת 1964 למשפחה ממוצא קרואטי-מקסיקני. היא בוגרת תואר לאמנויות ומדעי המדינה מאוניברסיטת פרדו. בהמשך היא למדה משפטים באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב והוענק לה תואר שלישי במשפטים. בשנת 1990 החלה לעבוד במערכת הבחירות לנשיאות של ביל קלינטון. לאחר בחירתו היא עבדה בצוות של הילרי קלינטון בבית הלבן. בקדנציה השנייה של ביל קלינטון, בשנת 1997, מונתה למזכירה לעניינים החברתיים של הבית הלבן, (במקום אן סטוק). מרשל עבדה בתפקיד זה עד לשנת 2001. לאחר מכך קפריסיה מרשל עבדה אצל ביל קלינטון כיועצת בכירה. בשנת 2006 היא עבדה במערכת הבחירות המקדימות לנשיאות של הילרי קלינטון. החל משנת 2009 היא עבדה במחלקת המדינה של ארצות הברית כראש הטקס במקום ננסי ברינקר וסיימה את התפקיד בשנת 2013. היא מתגוררת בוושינגטון די. סי. עם בעלה ובנה. מדיה וקבצים בנושא קפריסיה מרשל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדזאורוס

אנדזאורוס (שם מדעי: Andesaurus; מילולית: "לטאת האנדים") הוא סוג של דינוזאור גדול מקבוצת הזאורופודים אשר חי באמריקה הדרומית בתור הקרטיקון לפני 99-97 מיליון שנה. משמעות שמו הוא על שם הרי האנדים, לידם מאובניו התגלו. בסוג זה נמצא מין יחיד - Andesaurus delgadoi, אשר נקרא על שם המגלה שלו, אלחנדרו דלאגדו. המאובנים התגלו בתצורות קנדלרוס (אנ') שבנאוקן, ארגנטינה ותוארו בידי החוקרים ג'וזף בונפרה וג'ורג' א. קלבו] ב-1991. הממצאים כללו שלד חלקי ומקוטע, בעיקר של חוליות ועצמות גפיים. האנדוזאורוס היה חלק מבני קבוצת הטיטאנוזאוריה שהכילו את הגדולים שבדינוזאורים כמו הארגנטינוזאורוס. ממדידת אורך הירך שלו הוא הגיע לאורך 15-18 מטרים ולמשקל 7 טונות, קטן יחסית לקרוביו. הוא היה 27 חוליות בזנבו הארוך ששימש לאיזון והיה גם בעל צוואר ארוך, איתו הגיע לצמרות העצים. הוא היה בעל עצמות ירך גבוהות ורחבות שהחזיקו את משקלו. האנדוזאורוס היה קרוב לארגנטינוזאורוס הענקי, לדרדנוטוס ולפוארטזאורוס - כולם נמצאו בארגנטינה והיה בעל מאפיינים דומים כמו חוליות זקורות שיצרו "קוצים" מעל הגב ומפרקים עגולים בין חוליות הזנב. הוא חי לצידם של טורפים כמו הגיגאנוטוזאורוס, גדול טורפי אמריקה ושל הבויטררפטור (Buitreraptor) הזריז. מדיה וקבצים בנושא אנדזאורוס בוויקישיתוף אנדזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנדזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
דרוידוזאורוס

דרוידוזאורוס (שם מדעי: Dravidosaurus) הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הסטגוזאוריה שמאובניו נמצאו בהודו ולעיתים הם נחשבים למאובנים של פליוזאור. משמעות שמו הוא: "הלטאה של דרוידה נאדו (אנ')", שטח גדול בדרום הודו. המאובנים תוארכו לקרטיקון העליון לפני 89.7-86.3 מיליון שנה מהיום. המאובנים נחשפו בטאמיל נאדו לאחר סערה טרופית. הדרוידוזאורוס היה מהקטנים שבסטגוזאורים, באורך 3 מטרים והיה גם מהמאוחרים שבהם, כשרובם הגדול חיו בתור היורה. נמצאו ממנו מאובנים מפורקים של שיניים, לסת, עצמות מפרקים ואולי של צלחות שריון. ב-1991 החוקר ההודי סנקר צ'אטרג'י (Sankar Chatterjee) קבע שהמאובנים התבססו והתערבבו בחוליות ועצמות של פליוזאור, כך שהסוג מבוטל. עם זאת ב-2004 החוקרים גסטון ואפצ'רצ' ניתחו את מבנה הגולגולת וקבעו שלא מדובר על גולגולת פליוזאור והטקסון תקף. הם אישרו זאת ב-2017. עם זאת ייתכן ששיניים של דמויי-תנינאים קטנים התערבבו עם מאובני הלסתות וכך יצרו את הבלבול. דומה לדינוזאור זה הוא הברכיפודוזאורוס שגם הוא במקור היה סטגוזאור או אנקילוזאור ממוצא הודי, הנתון במחלוקת מדעית. דרוידוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
הימלאיצטוס

הימלאיצטוס (שם מדעי: Himalayacetus; משמעות השם: "לווייתן ההימלאיה", למורדותיהם נמצא) הוא סוג לווייתן קדום בן למשפחת האמבולוצטיים, אשר נמצא במדינה הימאצ'ל פרדש שבצפון הודו והיה מאבותיהם של הלווייתנאים המודרניים. למעשה הוא נחשב למאובן הלווייתן הקדום ביותר שנמצא. לווייתן זה חי בים תטיס במשך תקופת האאוקן לפני 53.5 מיליון שנה, בדומה לקרוביו הגנדקסיה (Gandakasia) והאמבולוצטוס מפקיסטן. המאובנים שלו תוארכו בידי החוקרים ג'ינג'ריך ובייפי ב-1998 והם כללו רק ממצאי לסת תחתונה. מאובני שיניו היו בעלי חריצים קטנים שהזכירו את שיני הפקיצטוס המאוחר יותר, כך שהוא נחשב לבן משפחת הפקיצטיים. רק ב-2001 החוקרים ג'ינג'ריך ובייפי שייכו אותו למשפחתו הנוכחית. הלווייתן הקדום דמה במראהו לאמבולוצטוס והוא שחה בקרבת חופי ים תטיס ואולי צד כמו תנין ממארב לטרף ימי או יבשתי. בניגוד ללווייתנים המודרניים הוא יכל לעלות ליבשה אך היה איטי בהרבה בשחייה במים. מדיה וקבצים בנושא הימלאיצטוס בוויקישיתוף הימלאיצטוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הימלאיצטוס, באתר GBIF (באנגלית)
סינואורניס

סינואורניס (שם מדעי: Sinornis; מילולית: "עוף סיני") הוא סוג של עוף קמאי קדום אשר חי בתור הקרטיקון לפני 120 מיליון שנה והוא נחשב לאחד מהעופות הקמאים המאוחרים ביותר (כל שאר העופות שייכים לקבוצה עופות בתראים). בסוג זה נמצא מין אחד Sinornis santensis, אשר נמצא ב-1992 בתצורת ג'יופוטאנג שבליאונינג, סין. עוף זה היה בעל שלד מתקדם ביותר, יחסית לראשון העופות, הארכאופטריקס אשר היה בעל חרטום צר ושיניים קטנות שאולי כוסו במקור, עצמות חלולות עם שריר סחוס בבית החזה, אשר נתן תמיכה לכנפיים. הזנב התקצר למעין משולש קטן שעידן סביבו נוצות תעופה והגפיים הקדמיות התארכו וקיבלו צורה אווירודינמית יותר. עם זאת הוא שימר את הטפרים שבקצה הזרוע. אורכו של העוף הקדום הגיע ל-14 סנטימטרים ומשקלו ל-20 גרם בממוצע. העוף הקדום יכל לעוף בעזרת כנפיו ויכול היה גם לטפס בעזרת הטפרים על ענפים וגזעים. הוא חי בין ענפים ובקרבת מקווי מים וסבכי צמחים על גדותם, שרחשו בחרקים, דגים. ייתכן שהעוף הקדום ניזון מאלה. מדיה וקבצים בנושא סינואורניס בוויקישיתוף סינואורניס, באתר GBIF (באנגלית)
פרוטארכאופטריקס

פרוטארכאופטריקס (שם מדעי: Protarchaeopteryx; מילולית: "לפני ארכאופטריקס") הוא סוג של דינוזאור תרופוד קטן מקבוצת האובירפטורוזאוריה אשר חי בסין בתור הקרטיקון, לפני 124.6 מיליון שנה. הוא קיבל את שמו עקב הדמיון במבנה השלד שלו לעוף הראשון שחי בגרמניה של תור היורה. הוא היה מהפרימיטיביים ביותר מבין האובירפטורוזאורים. מאובני הפרוטארכאופטריקס התגלו ב-1997 בחפירות של תצורת יישיין בליאונינג, שם חי לצד קרובו האינסיסיווזאורוס וייתכן שהיו שייכים לאותו הסוג. הוא הגיע לאורך של מטר והיה בעל רגליים גבוהות מותאמות לריצה, זנב ארוך ובעיקר זרועות מוארכות שכוסו בנוצות מפותחות מאוד. עם זאת, לא סביר שהפרוטארכאופטריקס היה מסוגל להמריא, וככל הנראה היה מטפס על ענפי עצים ודואה מהם, בדומה לסנאים דואים. הלסתות שלו היו בעלות שיניים קטנות מודגשות אשר נעלמו למרבית האובירפטורים המפותחים והגדולים יותר והוא היה צמחוני או אוכל כל ולא טורף. בהשוואה לאדם מאובן מד אורך ושחזור שלד מדיה וקבצים בנושא פרוטארכאופטריקס בוויקישיתוף פרוטארכאופטריקס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרוטארכאופטריקס, באתר GBIF (באנגלית)
בירגיט אנטונסן

בירגיט אנטונסן (בשוודית: Birgit Antonsson; נולדה ב-23 באפריל 1942) היא ספרנית שוודית. אנטונסן נולדה ביבלבורג, היא למדה באוניברסיטת אופסלה וב-1972 קיבלה את התואר דוקטור לפילוסופיה ונושא הדוקטורט שלה היה כתיבתו ההיסטורית ספרותית של הסופר השוודי פר פרוידנטל. מ-1974 ועד 1975 הייתה ספרנית בספרייה הציבורית של גוטנבורג, מ-1975 ועד 1981 עבדה בספרייה של אוניברסיטת לינשפין, מ-1981 ועד 1985 הייתה הספרנית הראשית של אוניברסיטת אופסלה, מ-1985 ועד 1987 ניהלה את ספריית "בית הספר לכלכלה של סטוקהולם" (Handelshögskolan i Stockholm). ב-1987 החלה לעבוד בספרייה הלאומית של שוודיה וב-1988 מונתה למנהלת הספרייה, תפקיד אותו ביצעה עד 1995, לאחר מכן החלה לעבוד במשרד החינוך השוודי. מ-1989 ועד 1995 הייתה יושבת ראש "מועצת המחקר במדעי החברה ולימודים הומאניים" (Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet), מאז 1990 היא חברה בסניף השוודי של ארגון אונסק"ו, בנוסף היא כתבה ספר אודות טובה ינסן. [1] https://munin.uit.no/bitstream/handle/10037/2766/thesis.pdf?sequence=2 ערך זה הוא קצרמר בנושא שוודים ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שברולט ספין

שברולט ספין (באנגלית: Chevrolet Spin) הוא מיניוואן קומפקטי, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס אשר מיוצר משנת 2012 ועד היום בברזיל, ויוצר באינדונזיה בין פברואר 2013 ועד יוני 2015. בברזיל מיוצר דגם "שברולט ספין" על ידי "General Motors do Brasil" (אנ') (חברת בת של "ג'נרל מוטורס"). באינדונזיה יוצר דגם "שברולט ספין" על ידי "GM Autoworld Indonesia" (חברת בת של "ג'נרל מוטורס"). מנועי בנזין (ברזיל, אינדונזיה). מנועים המתודלקים על ידי אתנול (ברזיל). מנועי דיזל (אינדונזיה). "LS". "LT". "LTZ". "Activ". "שברולט ספין" "שברולט ספין" דגם "LTZ" "שברולט ספין" "שברולט ספין" "שברולט ספין" שברולט מדיה וקבצים בנושא שברולט ספין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שברולט ספין (בפורטוגזית) שברולט ספין, סרטון באתר יוטיוב שברולט ספין בברזיל archive.is/20130124035754 שברולט ספין באינדונזיה media.gm.com/media/id/en/chevrolet/news.detail שברולט ספין החדשה gmauthority.com/blog/2012/06/this-is-the-new-chevrolet-spin "שברולט ספין" autoevolution.com/cars/chevrolet-spin-2012
יהודה סומו

יהודה סומו משער אריה פורטלאונה (יהודה בן יצחק; באיטלקית: לאונה דה סומו; Leone de Sommi Portaleone; ‏סביבות 1525–סביבות 1590) היה איש רנסאנס איטלקי יהודי. הדרמטורג העברי הראשון, נודע בשל המחזה העברי שכתב "צחות בדיחותא דקידושין". סומו, בן למשפחת רופאים ומלומדים, למד בנעוריו אצל רבי דוד פרובנצאלי במנטובה שבאיטליה ובה פעל במהלך המאה ה-16. הוא נחשב לאחד מהאנשים הפעילים של ימי הרנסאנס ועסק בספרות, בתיאטרון, בהוראה ובפעילות למען הציבור והמדינה. בחלק מהתחומים זכה סומו להישגים מרשימים הזכורים עד היום, כדוגמת היצירה העברית הראשונה לילדים ולנוער - שתי שיחות בין תינוק, אומנת והורים ומסתו הנודעת על אמנות התיאטרון, המציגה גישה שיטתית על כל היבטי התיאטרון באמצעות דיאלוג בארבעה חלקים. המסה על אמנות התיאטרון כתבי יהודה סומו בפרויקט בן-יהודה יהודה סומו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יהודה סומו (1527-1592), דף שער בספרייה הלאומית יהודה סומו, בלקסיקון הספרות העברית החדשה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
למסודון

למסודון (שם מדעי: Lesmesodon) הוא סוג של יונק קדום מהקבוצה האינודונטה שבסדרת הקראודונטים אשר חי בתקופת האאוקן שבפלאוגן לפני 47 מיליון שנה. מאובניו נתגלו בבור מסל שבדרום גרמניה בשנת 1982. יונק זה היה קרובו של הפרוביוורה ושל ההאינודון הקטלני דמוי הצבוע. לעומת ההאינדון שיכול היה לשקול עד חצי טון, יונק זה היה קטן בהרבה באורך של 20–25 סנטימטרים בפרטים הקטנים ועד 45 סנטימטרים בגדולים ומשקלו הגיע ל-1–6 קילוגרם. הוא היה בעל לסתות חזקות בעלות שיניים וחוטם דק שדמו מעט לאלה של זאב או של תן מודרני. יונק זה היה צייד בעל רגליים קצרות וזנב קצר. מבנה גופו מנע ממנו לנוע ביעילות על ענפי עצים כך שהוא התאים לחיי קרקע ולמרוצה. מרבית המאובנים שנמצאו מהלמסודון היו של פרטים צעירים ולא בוגרים. טורף זה היה צייד של טרף קטן יותר כמו מכרסמים ויונקים דומים או איגואנות וגיוון בחסרי חוליות היה קורבן בעצמו לטורפים כמו הפלאופיתון ששרידיו נמצאו בבטנו. מדיה וקבצים בנושא למסודון בוויקישיתוף למסודון, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית השגרירות הרוסית

בית השגרירות הרוסית (ידוע גם בשם בית לוין) הוא מבנה היסטורי הממוקם בשדרות רוטשילד מספר 46, פינת רחוב שד"ל בתל אביב, והוא אחד מבנייניה הנודעים של העיר. המבנה מתאפיין באדריכלות של הסגנון האקלקטי הייחודי ללב תל אביב. בבניין פעלה שגרירות ברית המועצות בין השנים 1948–1967. המבנה תוכנן ב־1924 על ידי האדריכל יהודה מגידוביץ', עבור משפחת לוין האמידה. הוא משופע בקישוטים וסמלים ברוח הסגנון הרומנטי, ובחזיתו פגודה. בשנת 1936 נמכר המבנה לצבי ברייער, איש עסקים ובנקאי. ברייער פתח בבית לוין בית ספר ללימוד אנגלית, ערך שינויים בחלליו הפנימיים והפך אותו לבניין משרדים. במקביל, פעל בו גם "בנק ארץ ישראל לתועלת אשראי" (שכיום נקרא U-Bank). עם השנים החליף המבנה בעלים, ואחרי הקמת המדינה שכנה בו שגרירות ברית המועצות. ב־9 בפברואר 1953, בשעות הערב, נפגע הבית מפצצה שהונחה על ידי שלושה יהודים יוצאי לח"י. האירוע שימש אמתלה לניתוק היחסים הדיפלומטיים של ברית המועצות עם ישראל, בטענה שהפעולה קיבלה את חסותה של המדינה. היחסים הדיפלומטיים חודשו רק לאחר מות סטלין ביולי 1953, נותקו בשנית ב-1967 על רקע מלחמת ששת הימים וכוננו שוב בדצמבר 1991, בעקבות מדיניות הפרסטרויקה של מיכאל גורבצ'וב. בחלוף שנים של הזנחה, הוכרז המבנה כמבנה לשימור, וב-1990 רכש אותו איש העסקים אלפרד אקירוב תמורת 5.5 מיליון דולר. בשנת 1991 החל שיחזור ושיפוץ המבנה על ידי משרד האדריכלים של אמנון בר אור ומוטי בודק, יחד עם משרד המהנדס שמעיה בן אברהם. עבודת השימור בוצעה במקביל לבניית מגדל אלרוב בעורף הבית ובמחובר אליו, בתכנונם של משרד אדריכלים אברהם יסקי ויוסי סיוון. אקירוב השקיע בפרויקט כולו כ-40 מיליון דולר. פרויקט בנייה זה, המשלב שימור מבנה היסטורי בתמורה למתן זכויות בנייה רחבות לגורד שחקים בעורפו, עודד מאז עוד מספר פרויקטים דומים שנבנו באזור מרכזה ההיסטורי של תל אביב. לאורך שנות התשעים ועד שנת 2006 שכנו בַּבניין המשרדים ואולמות התצוגה של בית המכירות הפומביות "סותבי'ס" והבניין שינה את שמו ל"בית סותבי'ס". בדצמבר 2006 נמכר הבית בלמעלה מ־35 מיליון שקלים לבני הזוג ג'רי שוורץ והת'ר ריסמן, ומעתה שמו "בית הישג". הבית נתרם לקרן הפילנתרופית שאותה הקימו בני הזוג, ולאחר שיפוץ יסודי משמש הבית לפעילויות הפילנתרופיות ובראשן קרן הישג, המעניקה מלגות לחיילים בודדים משוחררים. אחד המונומנטים המעניינים של המבנה הוא הפגודה. כאשר שוחזר הבניין, הופתע צוות העובדים לגלות ששלושת חלקי הפגודה נפתחים בעזרת מנגנון מיוחד ויוצרים מעין פתח מעל לחדר המדרגות. המנגנון נועד, כנראה, לאפשר הכנסת רהיטים בקלות לתוך המבנה. הועלתה גם סיבה אחרת: בהיות משפחת לוין משפחה דתית, המטרה הייתה לאפשר בניית סוכה. המבנה מיד לאחר הפיצוץ 9.2.1953. הפגודה בבית השגרירות הרוסית. הגדר סביב השגרירות הרוסית. מיקום השגרירות הרוסית - שדרות רוטשילד, פינת שד"ל. מבט משדרות רוטשילד. השגרירות בצל גורדי השחקים שלידה. מבט על השגרירות הרוסית מרחוב שד"ל. הצמחייה ליד השגרירות הרוסית. השגרירות ליד בניין רב קומות מודרני. אדריכלות ישראלית מגדל הבנק הבינלאומי על בית לוין באתר עיריית תל אביב-יפו. על בית שגרירות רוסיה בתל אביב באתר LiveJournal בנק א״י לתועלת אשראי, שערים, 25 באוגוסט 1953 מרדכי אלקן, בית ברייער נמכר לאקירוב ב-5.5 מליון דולר, מעריב, 29 באפריל 1990 המגדל לוהט, אבל ריק, באתר גלובס, 8 ביולי 1999 אבי בר-אלי, רבותי, ההיסטוריה חוזרת, באתר הארץ, 4 בינואר 2007 רז סמולסקי, המיליארדר היהודי-קנדי ג'רי שוורץ קנה את בית נפרסטג ברוטשילד תמורת 25 מיליון שקל, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2008
אל-פתח (כדורגל)

מועדון כדורגל אל-פתח (בערבית: نادي الفتح الرياضي) הוא מועדון כדורגל סעודי מהעיר אל-חסא. הקבוצה משחקת כיום בליגת העל הסעודית. הקבוצה זכתה באליפות בעונת 2012-13 בפעם הראשונה בתולדותיה. ליגת העל הסעודית: זכייה (1): 2012-13 ליגת המשנה הסעודית הראשונה: סגנית (1): 2008-09 ליגת המשנה הסעודית השנייה: זכייה (2): 1996-97, 1998-98 סגנית (1): 2002-03 הסופר קאפ הסעודי: זכייה (1): 2013 מדיה וקבצים בנושא אל-פתח בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אל-פתח (בערבית) פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
טבלת קיילי

בתורת החבורות, טבלת קיילי, הנקראת על שם המתמטיקאי הבריטי בן המאה ה-19 ארתור קיילי, מתארת את המבנה של חבורה סופית באמצעות הצגת כל המכפלות האפשריות של שניים מאיברי החבורה בטבלה ריבועית המזכירה את לוח הכפל. מסיבה זו היא לעיתים מכונה גם "לוח הכפל של החבורה". מאקסיומת האסוציאטיביות של חבורה נובע שטבלת קיילי מגדירה כל תוצאה אפשרית של כפל סדרת איברים מתוך החבורה. תכונות רבות של החבורה - כמו למשל האם היא אבלית או לא, אילו איברים הם ההופכיים של אילו איברים, והגודל של מרכז החבורה - ניתנות להסקה מטבלת קיילי שלה. דוגמה פשוטה לטבלת קיילי היא זו של החבורה {1,1-} תחת כפל רגיל: לטבלת קיילי של חבורה יש מבנה של ריבוע לטיני - בכל שורה או טור מופיע כל איבר בחבורה בדיוק פעם אחת. כהוכחה לכך נניח בשלילה ששורה או עמודה בטבלה מכילות את אותו האיבר פעמיים, כלומר: y = x ⋅ g = x ⋅ h {\displaystyle y=x\cdot g=x\cdot h} (כאן y הוא האיבר שמופיע פעמיים בשורה או בעמודה של x). אם נכפול משמאל בהופכי של x נקבל x − 1 ⋅ y = g = h {\displaystyle x^{-1}\cdot y=g=h} , בסתירה לכך ש-g ו-h שני איברים שונים. יותר מכך, אם סדר החבורה אי זוגי, ניתן להוכיח - בעזרת משפט לגראנז' - שגם על האלכסון הראשי של הטבלה מופיע כל איבר בחבורה בדיוק פעם אחת. הווה אומר, לכל x בחבורה קיים y כך ש- x = y 2 {\displaystyle x=y^{2}} . עבור חבורות אבליות, טבלת קיילי היא סימטרית ביחס לאלכסון הראשי, שכן a ⋅ b = b ⋅ a {\displaystyle a\cdot b=b\cdot a} . המופעים של איבר היחידה e סימטריים ביחס לאלכסון הראשי, שכן כל איבר מתחלף עם ההופכי שלו. אם השורה המתאימה לאיבר a זהה לעמודה המתאימה לו, אז האיבר שייך למרכז החבורה. מדיה וקבצים בנושא טבלת קיילי בוויקישיתוף טבלת קיילי, באתר MathWorld (באנגלית)
ישיבת משכנות התורה

ישיבת משכנות התורה היא ישיבה גדולה חרדית ספרדית, בראשות הרב אפרים כהן, השוכנת במרכז העיר בני ברק. הישיבה הוקמה בשנת ה'תש"ס על ידי הרב אפרים כהן, בנו של הרב יעקב כהן-זאנגי (אחינו של רבי סלמאן מוצפי) מרבני פורת יוסף. לפני כן, שימש הרב כהן כר"מ בישיבת "כנסת שלום". הישיבה נחשבת לישיבה איכותית ומהטובות בעולם התורה הספרדי. לאורך שנים שכנה הישיבה במבנים שונים בבני ברק, וכיום שוכנת במבנה מפואר וגדול בצומת הרחובות בן יעקב - עזרא בבני ברק. הישיבה מונה כ-400 בחורים, ותחתיה פועלים גם כולל אברכים וישיבה קטנה. הישיבה ידועה כמשתייכת לפלג מרביצי תורה והונהגה על ידי מועצת גדולי התורה של דגל התורה, ועל פי השקפת העולם ודרך החינוך והלימוד הליטאית. בשנת 2016 הותקפה על ידי הראשון לציון הרב יצחק יוסף על כך שאינם מכניסים את ספרי אביו הרב עובדיה יוסף להיכל הישיבה. הרב יוסף קרא לתלמידי הישיבה למרד, והורה להם לעזוב את הישיבה. בתגובה פרסמה הישיבה כי טעות בידו, ספר יביע אומר שנכתב על ידי הרב עובדיה כן נכנס, אך ספר ילקוט יוסף שנכתב על ידי הגר"י הוא שאינו נכנס. הרב אפרים כהן - ראש הישיבה הרב משה דוד ליפקוביץ - משגיח הרב מנחם אוסטרי הרב אברהם ישעיהו אלקיים הרב פנחס חליוואה הרב אליהו מנדל סרטון תדמית, באתר יוטיוב הקפות שניות בהיכל ישיבת משכנות התורה באתר יוטיוב הרב יוסף לתלמידים: 'ראש הישיבה שוטה, תעזבו', באתר "סרוגים", 15 במאי 2016 איטל קציר, "משכנות התורה" חוגגים: הרבנים יתמכו, באתר כיכר השבת, ‏16 במרץ 2011 יוסף טולידנו, הישיבות הספרדיות: צמיחת עולם התורה, באתר כל הזמן, ‏כ"ו בסיון ה'תשפ"ב עולם הישיבות הספרדיות תשפ"ג • סיקור ומספרים, באתר המחדש, ‏24 ביוני 2022 חנני ברייטקופף, 'שמור' עם נטיה ל'פרום' סקירה מקיפה על הישיבות הספרדיות, באתר כיכר השבת, ‏23 במאי 2023 ישי כהן, הראשל"צ קורא למרד בישיבה ספרדית: "ראש הישיבה שוטה", באתר כיכר השבת, ‏14 במאי 2016 ישי כהן, ישיבת 'משכנות התורה' נגד הראשון לציון; "הרב הוטעה", באתר כיכר השבת, ‏16 במאי 2016
קרבות שבעת הימים

קרבות שבעת הימים (באנגלית: Seven Days Battles) היו קרבות שהתחוללו בווירג'יניה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, ונמשכו במשך שבעה ימים, בין 25 ביוני ל-1 ביולי 1862. לאחר פציעתו של ג'וזף א' ג'ונסטון, וקשייו של גוסטאבוס וודסון סמית' (Gustavus Woodson Smith) להיכנס לנעליו, מונה רוברט אדוארד לי למפקד הארמייה של צפון וירג'יניה (Army of Northern Virginia), והוא זה שנתן לה את שמה. בשבועות הראשונים שלאחר מינויו הוא חיזק את הביצורים שמסביב לריצ'מונד. פרט לכמה פשיטות שערכו כוחות צבא הקונפדרציה, הייתה החזית שקטה. בסוף יוני החל לי בסדרת התקפות נגד שנקראו קרבות שבעת הימים. אם כי אף אחד מאלה לא נסתיים בניצחון מכריע של הקונפדרציה. מפקד ארמיית הפוטומק ג'ורג' מקללן נסוג מריצ'מונד, מה גם שברור היה שציפיותיו לתגבורות מוושינגטון נכזבו, כמוהן גם האפשרות שכוחות האיחוד שמסביב לוושינגטון יפרצו דרך קווי הקונפדרציה ויתאחדו עם צבאו. בהמשך, באוגוסט, בעקבות התקפה של הדרומיים בסמוך לוושינגטון, נקראה ארמיית הפוטומק לסייע בהגנת עיר הבירה. מדיה וקבצים בנושא קרבות שבעת הימים בוויקישיתוף קרבות שבעת הימים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Seven Days Campaign of 1862: Maps, histories, photos, and preservation news (Civil War Trust) Animated history of the Peninsula Campaign Further information: Official Records, Series I, Volume XI, Part 3, page 238. 104,100 according to Sears, Gates of Richmond, p. 195: "on June 26, Porter's corps had 28,100; south of the Chickahominy River, the other four corps had 76,000." Rafuse, p. 221, cites 101,434 Union present for duty. Sears, Gates of Richmond, p. 195: "on June 26, Magruder and Huger had 28,900 south of the Chickahominy; Longstreet, A.P. Hill, D.H. Hill, Jackson, and part of Stuart's cavalry brigade, 55,800; Holmes in reserve, 7,300." Rafuse, p. 221, cites 112,220 Confederate present for duty after the arrival of Jackson's command. Further information: Official Records, Series I, Volume XI, Part 2, pages 21-37 15,855 1,734 killed 8,066 wounded 6,055 missing/captured according to Sears, Gates of Richmond, p. 345. Further information: Official Records, Series I, Volume XI, Part 2, pages 502-510 and pages 973-984 20,204 total (3,494 killed; 15,758 wounded; 952 missing/captured) according to Sears, Gates of Richmond, p. 343. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית ובנושא קרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חורבת צופין

חורבת צופין (נכתב גם "חירבת סופין") היא גבעה, בגובה 124 מטר מעל פני הים, הממוקמות בסמוך לכיכר הכניסה המזרחית של קלקיליה ומשקיפה על ישובי השרון. לאחר מלחמת העצמאות הוקם במקום מוצב קטן של צבא ירדן. במבצע שומרון, פעולת תגמול שנערכה ב-10 באוקטובר 1956 נגד משטרת קלקיליה, ניהלה יחידה מחטיבת הצנחנים קרב קשה ורב נפגעים בחורבת צופין. פעולת תגמול נוספת בוצעה בסמפמבר 1965, בה פוצצו משאבות מים בקלקיליה, בתגובה ירה הצבא הירדני אש מרגמות לקיבוץ אייל ממוצב חורבת צופין. ב-6 ביוני 1967, ביום השני למלחמת ששת הימים, הפגיז מח'רבת צופין תותח לונג טום של הצבא הירדני את תל אביב. פגז אחד פגע בחצר האחורית של בית ברחוב רייך 5 (ואחורי הבית ברחוב פרישמן 82) וגרם לנזק ברכוש, אך למרבה המזל, לא היו נפגעים בנפש. ההפגזה הקצרה נפסקה כשכוח של חטיבה 5 בפיקודו של זאב שחם כבש את המוצב. בקרב נהרגו שישה חיילי צה"ל. בכניסה אל המוצב הוקמה אנדרטה צנועה עליה נחקק: "חרבת צופין, מוצב ירדני, נכבש על ידי יחידות עוצבת השריון. אנדרטה לנופלים, הוקמה על ידי חבריהם, 6.6.67". ב-1969 הוקמה מעל תעלות הקשר של המוצב אנדרטה חדשה בה הוצב תותח אנטי-טנקי. על קנה התותח נחרט הפסוק: "ולא ישא גוי אל גוי חרב". מרכיב של האנדרטה הועבר בשנות ה-90 ליער המגינים. תותח הלונג-טום הירדני שהפגיז את תל אביב נלקח שלל, הוצב בשדרות רוטשילד, ואחר כך נמסר למוזיאון בתי האוסף לתולדות צה"ל. כקילומטר מצפון מזרח לחורבת צופין, הוקמה בשנת 1989 ההתנחלות צופים (שנקרא בתחילה "צופין"). בשנות ה-2000 התרחב השטח הבנוי של קלקיליה לאזור חורבת צופין ובמקום נבנה מסגד עם כיפה ושני מינרטים מוזהבים. תיאור הקרב בחורבת צופין - חנה נאדל, 5 ביוני - שנתיים למלחמת ששת הימים: לנופלים בדרך אל ההר, על המשמר, 5 ביוני 1969 חירבת צופין באתר חיל התותחנים ועמותת יד התותחנים ש שגב, לקח צבאי של שתי קרבות, מעריב, 12 באוקטובר 1956 אלי לנדאו, פיצוץ המשאבות בקלקיליה, מעריב, 5 בספטמבר 1965 דני רכט, בית שוורץ ליבצ'יק ופרפלוצ'יק (דירת סגלוביץ'), באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" שלמה אנגל, דקלים על חירבת צופין - אנדרטה לחללי עוצבת השרון, דבר, 24 ביוני 1969