במבי (סרט)

במבי (באנגלית: Bambi, בחלק מבתי הקולנוע נקרא בהפצתו הראשונה בארץ ישראל המנדטורית "במבי, נסיך היער") הוא סרט אנימציה משנת 1942 שבוים על ידי דייוויד הנד והופק על ידי וולט דיסני. הסרט מבוסס על הספר "במבי" מאת המחבר האוסטרי פליקס זאלטן. הסרט יצא לאקרנים על ידי RKO ב-13 באוגוסט 1942, והוא הסרט החמישי שהופק על ידי חברת וולט דיסני. הסרט קיבל שלוש מועמדויות לפרסי אוסקר: סאונד, שיר מקורי ופסקול מקורי. בדצמבר 2011, הסרט נכנס לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס. בשנת 2006 יצא סרט המשך בשם "במבי 2". במהלך 2020 הוחלט להפיק סרט לייב אקשן עתידי המהווה רימייק לסרט זה. איילה ממליטה עופר בסבך היער. היא קוראת לו במבי. אחרי שהוא לומד ללכת, במבי מתיידד עם ת'אמפר, ארנב צעיר, ובעודו לומד לדבר הוא פוגש בפרח, בואש צעיר. יום אחד אמא שלו לוקחת אותו אל האחו, מקום שהוא נפלא אך גם מסוכן. שם הוא פוגש את פלין, איילה, ואביו, הנסיך הגדול של היער. כמו כן, במהלך הביקור הזה במבי פוגש לראשונה את האדם, אשר גורם לכל בעלי החיים לברוח מהאחו. במהלך חורף קשה, במבי ואימו הולכים באחו ומגלים פיסת דשא חדשה, המבשרת את בוא האביב. כאשר הם אוכלים, אימו חשה בציידים ומצווה על במבי לברוח. הציידים יורים לעברם ואימו של במבי נפגעה ונהרגה ללא ידיעתו של במבי. הוא נותר יתום מאם ביער המושלג, משוטט ביער וקורא לה, אך היא לא עונה. אביו מופיע לפניו ואומר לבמבי: "אמא שלך לא תחזור לעולם", ואז מוביל אותו משם. באביב, במבי המבוגר מתאחד עם ת'אמפר ופרח כשבעלי החיים סביבם מתחילים לחזר ולהזדווג עם בני זוגם. אף על פי שהם מחליטים לא להתאהב כמו שאר החיות, ת'אמפר ופרח עוזבים עם בנות זוגן החדשות ולבסוף במבי גם מצא את שאהבה נפשו, פלין, והם הופכים לזוג. בעודם משתובבים ומפלרטטים בין העצים, רונו (אייל נוסף) הופיע וניסה לכפות על פלין ללכת איתו. אף על פי שבתחילה במבי אינו נאבק, זעמו נותן לו את הכוח להביס את רונו והוא דוחף אותו מצוק לתוך הנהר שתחתיו. הוא מביס את רונו וזוכה בליבה של פלין. באותו לילה, במבי התעורר לאחר שהריח עשן. הנסיך הגדול הסביר שהאדם חזר ליער והם רבים יותר מבעבר ושעליהם לברוח ללב היער. במבי חזר לחפש אחר פלין והבחין כי כלבי ציד רודפים אחריה. הוא הצליח להדוף את הכלבים ואפשר לפלין לברוח. בעוד שפלין בטוחה, במבי רץ אבל הוא נורה בעודו מזנק מעל עמק. הנסיך הגדול מוצא אותו שם, ועוזר לו לעמוד על רגליו. יחד, הם נמלטים מהיער הבוער משריפה שנגרמה על ידי המדורה במחנה הציידים והולכים לאי קטן באגם אליו נמלטו בעלי חיים רבים וביניהם פלין. בסוף הסרט מתחדשים החיים ביער השרוף, ובמבי מוצא את אביו, הנסיך הגדול. פלין ממליטה שני עופרים, בעוד במבי צופה בהם מראש גבעה כנסיך החדש של היער. ב-1933 רכש סידני פרנקלין, מפיק ובמאי בחברת MGM, את הזכויות להפקת סרט על בסיס הרומן של פליקס זאלטן "במבי", בכוונה לעבדו לסרט עם שחקנים אנושיים. לאחר שהגיע למסקנה כי יהיה זה קשה מדי להפיק סרט שכזה, הוא מכר את זכויות ההפקה לוולט דיסני באפריל 1937. בדיסני החלו מיד לשקוד על עיבוד הספר לסרט מונפש, כשהכוונה הייתה שיהיה זה הסרט המונפש השני באורך מלא של החברה, והראשון שלה המבוסס על יצירה מודרנית, בת-זמנה. עם זאת, הרומן נכתב במקור עבור קהל קוראים מבוגר, ונחשב "אכזרי" ו"אפל" מדי לסרט קליל של דיסני. כמו כן, גילו האנימטורים שלא תהיה זו משימה פשוטה לאייר אייל בצורה אמינה, ובו-בזמן לאפיין אותו במידה מסוימת של הגזמה, כיאה לסרט מונפש. בעקבות קשיים אלו, הוחלט בדיסני להניח את הפרויקט בהקפאה, ולעבור לעבוד בינתיים על הפקות אחרות. ב-1938 הופקדו פרס פירס (Perce Pearce) וקרל פולברג (Carl Fallberg) על פיתוח העלילה של הסרט, אך זמן לא רב לאחר מכן נזנחה שוב העבודה על "במבי", לטובת הפקת הסרט "פנטסיה" (1940). לבסוף, החלה ב-17 באוגוסט 1939 עבודה רצינית על "במבי", אם כי קצב התקדמות ההפקה היה איטי, בשל שינויים בצוות עובדי האולפן ובמיקומו, ובשל שיטת היצירה של סרטים מונפשים שנהגה באותה תקופה. לאורך הדרך בוצעו שינויים מספר בסיפור העלילה. כמה מהדמויות שפותחו, כגון מר ארנב (אביו של טמפר) וצמד קומי המונה סנאי וטמיאס, הושמטו לבסוף מהסרט. כך גם שונתה סצנה, שבה שני עלי שלכת משוחחים ולבסוף נופלים אל הקרקע ואל מותם, מכיוון שלבסוף הוחלט כי צמחים מדברים אינם משתלבים היטב בסרט, והסצנה הוחלפה בגרסה מטפורית, המציגה שני עלים דוממים הנופלים יחד אל הקרקע. נכתבה גם סצנה שבה במבי דורך על קן נמלים ומחולל בו הרס רב, אך היא נחתכה משיקולי אורך. הסצנה שבה מתה אמו של במבי תוכננה תחילה להציג תיאור מפורש של האם בעת הירי, אך צוות העלילה החליט שהסצנה עצובה מדי, מספיק כדי שיבחר להתמקד בנקודה אחרת, בלי להציג את האיילה, בעת מותה. דיסני רצה גם להוסיף קטע שבו חוזה במבי במותו של אדם בירייה, אירוע שבו הוא מבין כי האדם אינו בלתי-מנוצח, אך הסצנה נחתכה מהסרט מסיבה לא ידועה. שלב כתיבת התסריט הסתיים ביולי 1940, ובשלב זה עמד תקציב הסרט על 858,000$. וולט דיסני שאף להשיג מידה גבוהה של דיוק וריאליזם בסרט. הוא הזמין לאולפנים את ריקו לברון (Rico LeBrun), צייר שהתמחה בציור בעלי חיים, כדי שירצה לאנימטורים על טכניקות ציור של בעלי חיים. האנימטורים של דיסני אף ערכו סיור בגן החיות של לוס אנג'לס. כמו כן, הובאו שני עופרים (ששמותיהם במבי ופאלין) לאולפנים משמורה במיין, כדי שעובדי האולפן יוכלו להתרשם באופן בלתי אמצעי מצורת התנועה של חיות אלו. אזור מוצאם של עופרים אלו, במזרח ארצות הברית, הוא גם הסיבה לכך שבמבי אויר כאייל פרדי לבן-זנב ולא כאייל הכרמל, כמו בספרו של זאלטן. מעבר לכך, הוקם באולפנים מעין גן חיות קטן, כדי שהאנימטורים יוכלו ללמוד מקרוב על ארנבים, ברווזים, ינשופים ובואשים. במהלך העבודה על הסרט רכשו האנימטורים ידע רב על בעלי חיים שונים, ידע שבו נעזרו גם בסרטים מאוחרים יותר. בעבודה על הסרט אף הרחיבו את מגוון כישורי האנימציה שלהם, ולצד איור התובע מידה גבוהה יותר של סגנוּן, כמו בסרטי מיקי מאוס, התנסו כעת גם באיור החותר לריאליזם ואפיון מדויק של תנועה. היערות של מזרח ארצות הברית שימשו השראה לתפאורת הסצינות. מוריס "ג'ייק" דיי, אחד מאמני האנימציה הראשונים והידועים ביותר של אולפני דיסני, שהה במשך כמה שבועות ביערות ורמונט ומיין, שם צייר וצילם איילים, עופרים ואת נופי הטבע באזור. אולם תחילה היו איוריו "עמוסים" מדי, כך שהצופה בהם לא ידע היכן להתמקד. בעקבות זאת, הציג טיי וונג (Ty Wong), אמן הנפשה סיני, בפני דיי כמה מציוריו האימפרסיוניסטיים של יערות. דיי אהב את ציוריו, והציב אותו בתפקיד המנהל האמנותי של הסרט. היה מן המהפכניות בתפאורות הנוף שאייר וונג, מאחר שהן היו מפורטות יותר באזור המרכז של התמונה, ומפורטות פחות בקצוות, וכך היה קל יותר לקהל הצופים למקד את עינם בדמויות. על אף שאין דמויות אנושיות ב"במבי", באחת הסצינות נעשה שימוש בצילומים של שחקנים אנושיים: השחקנית ג'יין רנדולף והמחליקה האמנותית דונה אטווד צולמו בקטע ששימש כעזר לאיור הסצנה שבה מחליקים במבי וטמפר על אגם קפוא. הריאליזם שאליו שאף דיסני הביא לעיכובים בהפקה; האנימטורים לא היו מורגלים באיור ריאליסטי של חיות, והאנימטורים המנוסים הצליחו לאייר רק כשמונה איורים ביום. כל זה הסתכם לתפוקה של כ-15 סנטימטר של סרט ביום, נמוך מהתפוקה הרגילה, של 3 מטרים ביום לערך. לאחר מכן נאלץ דיסני לקצץ 12 דקות מהסרט בגמר שלב האיור, כדי לחסוך בהוצאות ההפקה בשל הפסדים שחוותה החברה באירופה. גרסה עברית, תרגום עיבוד ובימוי קולות - שפרירה זכאי במבי - יעל לוי, דורין פרימור, אלון אופיר טמפר - רונה דניאלי, חן חגי ינשוף - אוהד שחר אמא של במבי - לימור שפירא הנסיך הגדול - דב רייזר פלין - דניאל ויינברג, מיכל ינאי פרח - עדי דותן, אסף כחולי אמא של טמפר - אסתי קוסוביצקי קולות נוספים - שוש מרציאנו, עפרון אטקין, גיל זמק, שירלי טפר, דיאל יולזרי, גאיה טראוב, אלה בן-דוד שירה - יובל זמיר, לימור שפירא ואנסמבל ווקאל תמלילי שירים - שפרירה זכאי ניהול מוזיקלי - רוני וייס הקלטות - דלית טל, דודו רודן, אולפני קולינור בע"מ אתר האינטרנט הרשמי של במבי (באנגלית) "במבי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "במבי", באתר AllMovie (באנגלית) "במבי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "במבי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "במבי", באתר Metacritic (באנגלית) "במבי", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "במבי", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "במבי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "במבי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית במבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מודעה: באמבי (בצבעים טבעיים מרהיבי עין), דבר, 21 בנובמבר 1944 מודעה: סטודיו ירושלים "באמבי" של וולט דיסני, הצופה, 24 בנובמבר 1944 מודעה סטודיו ירושלים, שבוע שלישי, "באמבי", משמר, 8 בדצמבר 1944 מודעה: סטודיו ירושלים, שבוע תשיעי ואחרון, "באמבי" של וולט דיסני, דבר, 19 בינואר 1945 מודעה: סטודיו ירושלים, שבוע תשיעי ואחרון, "באמבי" של וולט דיסני, המשקיף, 19 בינואר 1945 Barrier, J. Michael (2003). "Disney, 1938-1941". Hollywood Cartoons: American Animation in Its Golden Age. Oxford University Press. pp. 269–274, 280. ISBN 0195167295. "Bambi". Box Office Mojo. נבדק ב-2012-01-05. "The 15th Academy Awards (1943) Nominees and Winners". oscars.org. נבדק ב-2011-08-13.