laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מקסים כהן

מקסים "מקסי" כהן (גם קהאן) (25 בינואר 1918 – 18 במאי 2006) היה מפקד בכיר בצה"ל ובמשטרת ישראל וספורטאי אולימפי שייצג את ישראל באולימפיאדת טוקיו (1964) בירי צלחות חרס. כהן נולד בדרום אפריקה ועלה לארץ ישראל בשנת 1935. למד טכנולוגיה בטכניון והיה פעיל בכיר בארגון "ההגנה". שימש מדריך ארצי לנשק קל ושדאות. בין השנים 1940–1946 שירת בצבא הבריטי, השתתף בקורס קצינים ראשון שאורגן למתנדבים היהודים והערבים לצבא, היה בעל דרגת מייג'ור בבריגדה היהודית, והשתתף בקרבות באיטליה. בשנת 1945 יצא למחנות העקורים וסייע בארגון עלייה דרך הולנד ובלגיה. בתום שירותו בצבא הבריטי עסק במסחר במחנות צבאיים וסייע ברכישת תחמושת לשימוש "ההגנה". במלחמת העצמאות פיקד על המשמר הנע בחיפה. לאחר מכן התמנה למפקד גדוד בחטיבת כרמלי וביולי–אוגוסט 1948 היה מפקד החטיבה. בסיום שירותו בצה"ל התגייס למשטרת ישראל. היה ממקימי בית הספר לשוטרים בשפרעם, מראשוני משמר הגבול, ומונה לסגן מפקד מחוז חיפה. בין אפריל 1960 למאי 1961 שימש מפקד מחוז צפון, בעת העדרו של מפקד המחוז אברהם זלינגר לצורך חקירת אדולף אייכמן. בספטמבר 1970 פרש מהמשטרה. כהן היה אלוף ישראל בירי בצלחות חרס, יו"ר מועדון החוגלה ורכז ענף צלחות החרס בתחרויות המכביה. התחרה כנציג ישראל בתחרויות בין-לאומיות, ובראשן אולימפיאדת טוקיו (1964) בה הגיע למקום ה-47 בין 53 המתחרים. בשנת 1958 השתתף באליפות העולם בקליעה בברית המועצות והגיע למקום השלישי בתחרות ירי בצלחות חרסינה. בשנת 1969 זכה במקום הראשון באליפות עולם ליחידים ובמדליית הזהב בתחרות המכביה, בה גם שבר את שיא המכביה בירי צלחות חרס. בשנת 1968 מונה כהן לחבר בוועדה לניסוח מחודש של חוקת ההתאחדות העולמית לקליעה. שני בניו של כהן, עמיהוד ודניאל כהן, שנהרג בחילופי אש בגזרה הסורית ב-2 באפריל 1970, היו חברי נבחרת ישראל בירי צלחות חרס. לאחר נפילתו של בנו, מקסים כהן הקים וניהל את המטווח "מועדון החוגלה" בקיסריה. הם יורים בצלחות מעופפות, מעריב, 3 בינואר 1983 אודות מקסים כהן מתוך "תיירת בעירי" באתר אוניברסיטת חיפה מפקדי מחוז צפון באתר משטרת ישראל סגן מפקד המחוז הצפוני של המשטרה פרש מתפקידו, על המשמר, 30 בספטמבר 1970 "הקלע כהן במקום ה-47 מתוך 53 משתתפים בצלחות", דבר, 18 באוקטובר 1964 אמנון חלד, בתו של ב.ג. מבקרת במוסקבה, מעריב, 17 באוגוסט 1958 שלמה מוזר, מקסים כהן ניצח בצלחות חרס ושיפר את שיא המכביה, דבר, 6 באוגוסט 1969 ישראלי בוועדה בין-לאומית של מומחים המנסחים תקנון וחוקה בקליעה, מעריב, 12 במאי 1968 סרן דניאל כהן למנוחות, דבר, 6 באפריל 1970 הם יורים בצלחות מעופפות, מעריב, 3 בינואר 1983
רחוב ריג'נט

רחוב ריג'נט (אנגלית: Regent street) הוא רחוב בלונדון, הנמתח בניצב לרחוב אוקספורד, מריג'נטס פארק בצפון עד כיכר פיקדילי בדרום. אורכו של הרחוב כ-2 ק"מ. הרחוב נבנה על ידי ג'ון נאש כמסלול לטקסים שחיבר בין בית קארלטון, ביתו של יורש העצר בפיקדילי, לבין שטחי הירק של פארק ריג'נט בצפון. החזיתות ההדורות של החנויות מחפות על גילו הצעיר של הרחוב - רובו של הרחוב נבנה רק למעלה מ-100 שנה אחרי שנאש התחיל בעבודה, בשנות העשרים של המאה ה-20. בקצהו הצפוני של הרחוב נמצאת כנסיית כל הקדושים (All saints church), שהושלמה על ידי נאש ב-1824. מול הכנסייה, ניצב סימן היכר נוסף של לונדון, בית השידור (Broadcasting house), ביתו של רדיו הבי-בי-סי מאז 1932. החלק המרכזי של הרחוב - בין כיכר אוקספורד לכיכר פיקדילי - ראוי לציון בעיקר בשל חנויות הענק שבו, ובהן המליס, חנות הצעצועים הגדולה בעולם. רחוב ריג'נט מוקף ברחובות קטנים ומגוונים, כולל רחוב קונדויט, רחוב מורטימר, רחוב פרינסס, רחוב מרלבורו הגדול ורחוב הברואר. רחוב ריג'נט והסביבה מציעים תערובת של חנויות בעלות שמות גלובליים ומותגים עצמאיים. מדיה וקבצים בנושא רחוב ריג'נט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רחוב ריג'נט Regent Street, VISIT LONDON
יוסי וסרמן

יוסי וסרמן (נולד ב-1943) הוא איש חינוך ומנהיג ארגון עובדים ישראלי. שכיהן בשנים 2002–2016 כמזכ"ל הסתדרות המורים. הורשע בעבירות של מרמה והפרת אמונים, שיבוש מהלכי משפט, פגיעה בפרטיות והטרדת עד, ונגזרו עליו 4 חודשי מאסר בפועל. וסרמן נולד ברומניה בשנת 1943, עלה לישראל, גדל ולמד בתל אביב ובלוד. בשנת 1965, החל לעבוד כמורה בבית הספר הממלכתי א' על שם ויצמן בלוד, שם גם למד בילדותו. בשנת 1967 מונה לסגן מנהל בית הספר, ולאחר שנתיים נוספות, בהיותו בן 26, מונה לתפקיד מנהל בית הספר היסודי במושב פדיה, אותו ניהל במשך כארבע שנים במקביל להתנדבות בכלא רמלה בו לימד בערבים את אסירי בית הכלא. בשנת 1973, החל לנהל את בית הספר עירוני י"ב (בית ספר "הבנים" בשמו הנוכחי). וסרמן ניהל את בית הספר במשך 20 שנים עד שנת 1993. בשנת 1971 החל את עבודתו בהסתדרות המורים. בשנים 1971 ועד שנת 2002 כיהן כיו"ר סניף רמלה לוד של הסתדרות המורים, בשנים 1985–1992 ניהל את קרנות ההשתלמות של הסתדרות המורים. החל משנת 1992, ובמשך עשר שנים, ניהל את מערך הכספים בהסתדרות המורים, וכיהן כיו"ר אגף הכספים. בשנת 2002 מונה למזכ"ל הסתדרות המורים. במסגרת הסתדרות המורים הוביל את הקמת המינהל הכלכלי לרווחת עובדי ההוראה, חברי הסתדרות המורים. כמו כן הוביל את המאבק בדו"ח ועדת דוברת, ופעל בניסיון לצמצום פיטורי מורים המוניים בתקופת שרת החינוך לימור לבנת. בנוסף, וסרמן שותף ברפורמה המוסכמת במערכת החינוך – "אופק חדש" - ויישומה במערכת החינוך בישראל. ב-7 בדצמבר 2016 הגישה פרקליטות מחוז תל אביב כתב אישום נגד וסרמן, שבו הוא מואשם בלקיחת שוחד, סחיטה באיומים שהביאה לידי מעשה, מרמה והפרת אמונים, פגיעה בפרטיות, שיבוש מהלכי משפט והטרדת עד. בעקבות הגשת כתב האישום התפטר וסרמן מתפקידו כמזכ"ל הסתדרות המורים. ב-3 באוקטובר 2017 הורשע לפי הודאתו בעבירות של מרמה והפרת אמונים, שיבוש מהלכי משפט, פגיעה בפרטיות והטרדת עד. ב-19 באוקטובר נגזרו עליו 4 חודשי מאסר בפועל. דבר המזכ"ל - באתר הסתדרות המורים. אלי סניור, חשד לשחיתות: מזכ"ל הסתדרות המורים נחקר, באתר ynet, 6 בפברואר 2014 טלי חרותי-סובר, כך מניבים הנכסים של הסתדרות המורים עושר לכמה מקורבים, באתר TheMarker‏, 18 ביולי 2013 טלי חרותי-סובר, גמלאי הסתדרות המורים: "וסרמן מחק אותנו; עליו להתפטר", באתר TheMarker‏, 18 באוגוסט 2013 טלי חרותי-סובר, רשת עמל: הפיצויים למורים קוצצו - שכר המנכ"לית זינק למרות גירעון ענק, באתר TheMarker‏, 2 בספטמבר 2013 טלי חרותי-סובר, תחקיר TheMarker // תפקידים למקורבים, השתקת יריבים ומנגנון מנופח בהסתדרות המורים, באתר TheMarker‏, 4 ביולי 2013 טלי חרותי-סובר, בלי בושה: יוסי וסרמן ממשיך לנהל את הסתדרות המורים כאילו לא נחשפו פניו האמיתיות, באתר TheMarker‏, 22 באפריל 2016 ניצן כהן, ‏לאחר הגשת כתב האישום: מזכ"ל הסתדרות המורים התפטר, באתר גלובס, 8 בדצמבר 2016 טלי חרותי-סובר, מזכ"ל הסתדרות המורים לשעבר יוסי וסרמן הורשע במרמה והפרת אמונים, באתר TheMarker‏, 3 באוקטובר 2017
סוכנות החקירות הפדרלית (מקסיקו)

סוכנות החקירות הפדרלית של הפרקליטות המקסיקנית (בספרדית: Agencia Federal de Investigación, ובקיצור: AFI) היא סוכנות אכיפת חוק לשעבר במקסיקו שנאבקה בשחיתות ובפשע המאורגן במדינה. משאבים רבים הופנו גם למאבק בסחר בסמים ובקרטלי הסמים השולטים במחוזות שלמים במדינה. הסוכנות הוקמה על ידי הנשיא ויסנטה פוקס ב-1 בנובמבר 2001 במטרה להילחם בנגע הסמים במדינה, והוקמה למעשה על בסיס המשטרה המשפטית הפדרלית ועל פי המודל של ה-FBI האמריקני. סוכני הארגון נהגו לעטות מסכות על פניהם על מנת להקשות את זיהויים בידי קרטלי הסמים. על ביטחון התחבורה ועל פטרולים מיוחדים הייתה מופקדת המשטרה הפדרלית המקסיקנית ולא סוכנות החקירות הפדרלית. סוכנות החקירות הפדרלית היא יורשת המשטרה המשפטית הפדרלית (ספרדית: PJF, Policia Judicial Federal) - כוח משטרה פדרלי שהיה בעצם סוכנות שביצעה את צווי התובע הכללי המקסיקני. ב-1990 הארגון פעל כמשרד תיאום במאבק נגד הסחר בסמים. ב-2002 הסוכנות פורקה והוחלפה על ידי סוכנות החקירות הפדרלית, בשל בעיות שחיתות. ב-2009 הארגון פורק ואת מקומו כזרוע חקירות עיקרית של משרד התובע הכללי המקסיקני נטלה המשטרה הפדרלית המיניסטריאלית. מזכיר ביטחון הציבור המקסיקני, חנארו גרסיה לונה, קיווה לערוך רפורמה מקיפה בזרועות האכיפה הפדרליות במקסיקו, אך הוא נחל כישלון חרוץ בכך. רבים האמינו שסוכנים בכירים בסוכנות עבדו עבור קרטל סינלואה, ואף משרד התובע הכללי המקסיקני אישר זאת בדיווח שמסר בדצמבר 2005, עת הודה שאחד מכל חמישה פרקליטים נמצא תחת חקירה בחשד למעורבות פלילית, כאשר 1,500 מתוך 7,000 סוכני סוכנות החקירות הפדרלית היו בחקירה בחשד למעורבות בפעילות פלילית ענפה. 457 מהם הועמדו לדין. בנובמבר 2008, נעצר רודולפו דה לה חוארדיה גרסיה, הבכיר השני בחשיבותו בסוכנות בשנים 2003–2005, בעקבות חקירה שהעלתה שהוא מסר מידע חסוי לקרטל סינלואה תמורת תשלומים חודשיים. ערך מורחב – המשטרה הפדרלית המיניסטריאלית ב-29 במאי 2009 הוחלט על פירוק סוכנות החקירות הפדרלית. החלטה שיושמה במלואה עם הקמת "משרד משטרת החקירות" (Policía Ministerial Investigadora) ששינה את שמו תוך זמן קצר למשטרה הפדרלית המיניסטריאלית (Policía Federal Ministerial) בפיקודו של ניקאנדרה קסטרו אסקרפולי. המשטרה הפדרלית של מקסיקו אתר האינטרנט הרשמי של סוכנות החקירות הפדרלית האתר הרשמי של פרקליטות הרפובליקה - משרד התובע הכללי המקסיקני תמונות סוכני הארגון בפעולה סקירת ארגוני אכיפת החוק המקסיקניים (ספרדית)
התובע הכללי של רוסיה

התובע הכללי של רוסיה (ברוסית: Генеральный Прокурор России) הוא ראש מערכת המשפט ברוסיה והאחראי על אכיפת החוק במדינה מטעם ממשלת רוסיה. התובע עומד בראש הפרקליטות הכללית, הלא היא התביעה הכללית (Генеральная прокуратура Российской Федерации). משרת התובע הכללי הרוסי נוסדה באפריל 1991 כיורש למשרת התובע הכללי של ברית המועצות. משרת התובע הכללי הסובייטי יונקת את שורשיה ממשרת הגנרל פרוקורור של רוסיה, שנוסדה ב-12 בינואר 1722, כאשר הגנרל פרוקורור היה ראש הסנאט הרוסי וכיהן במקביל גם כשר המשפטים והיה אחראי לפיקוח על מערכת המשפט הרוסית עד שנת 1917. התובע הכללי של רוסיה ניצב במקום השביעי בסדר הירושה לנשיאות רוסיה, ולפיכך נודעת לתפקיד חשיבות רבה. משרד התובע הכללי הרוסי אחראי על: ייצוג המדינה בתיקים שונים פיקוח על החלטות בתי המשפט, שאינן פוגעות בחופש הפרט פיקוח על גופי חקירה ושיטור במדינה משרד התובע הכללי הרוסי (הפרקליטות הכללית) אקדמיית הפרקליטות הכללית ועדת החקירות של התובע הכללי הרוסי - בספטמבר 2010 הוועדה הפכה לארגון עצמאי הכפוף לנשיא בלבד הפרקליטות הצבאית הכללית של רוסיה הגנרל פרוקורור של רוסיה התובע הכללי של ברית המועצות אתר האינטרנט הרשמי של התובע הכללי של רוסיה אתר האינטרנט הרשמי של התובע הכללי של רוסיה (ברוסית) התובע הכללי של רוסיה, ברשת החברתית פייסבוק התובע הכללי של רוסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התובע הכללי של רוסיה, ביישום טלגרם התובע הכללי של רוסיה, ברשת החברתית אינסטגרם התובע הכללי של רוסיה, ברשת החברתית VK התובע הכללי של רוסיה, סרטונים בערוץ היוטיוב האתר הרשמי של התובע הכללי הרוסי רוסיה: התובע הכללי יקים יחידה חדשה למלחמה בהלבנת הון ובשחיתות, באתר AMnet מ-2 באפריל 1999 ועד לסיום כהונתו היה נתון לחקירות פליליות עד 17 במאי 2000 היה ממלא מקום התובע הכללי. ב-17 במאי קיבל מינוי קבוע
פקאריים

פקאריים המכונים גם חזירי העולם החדש (שם מדעי: Tayassuidae) היא משפחה של מכפילי פרסה בתת-סדרת דמויי חזיר. מבין הסוגים במשפחה, שורשי הקטגונוס עתיקים יותר ועל כן הם פרימיטיביים מהפקארי. תפוצת המשפחה מדרום-מערב ארצות הברית עד למרכז ארגנטינה. גודל ראש וגוף 75 - 110 ס"מ, גודל הזנב 1.5 - 10 ס"מ, והוא מורכב משש עד תשע חוליות בעוד שלחזיריים 20 - 23 בזנבם. הפרווה מברשתית בגוונים אפור עד חום, אזורים לבנים וצהובים בפנים ובחזה. שערות ארוכות ונוקשות באמצע הגוף לכל אורכו. הגוף כצורת החזיר (חבית), אולם הרגליים ארוכות וצרות והפרסות קטנות. ברגליים הקדמיות 4 אצבעות, הקיצוניות קטנות יותר ואינן נוגעות באדמה. ברגליים האחריות מתפקדות רק 2 אצבעות, האצבעות 3 ו-4 מאוחדות בקצותיהן כמו אצל מעלי גירה. בדומה לחזיריים, גם אצל הפקאריים החוטם בר תנועה וסחוסי והאוזניים זקופות. קיימת בלוטת ריח בעכוז לפני הזנב, בשעת ריגוש מזדקפות שערות הגב ומופרש ריח עז ומושקי מהבלוטה המורגש ממרחק מטרים רבים. הקיבה בעלת שני חדרים ואינה מסוגלת לעלות גירה. לנקבות הקטגונוסים שני זוגות פטמות ולפקאריים ארבעה זוגות פטמות. תיארוך המאובנים של הקבוצה הוא תחילת האוליגוקן עד סוף המיוקן באירופה, אמצע המיוקן עד תחילת הפלאוקן באסיה, מיוקן ופליוקן באפריקה, תחילת אוליגוקן עד ימינו בצפון אמריקה, סוף הפלאוקן עד ימינו בדרום אמריקה. הפלטיגונוס ששכן בארצות הברית לפני 12,000 שנה ונכחד בעידן הקרח האחרון, היה גדול בהרבה מבני משפחתו החיים כיום. הפקאריים חיים בעדרים. גודל הקבוצה משתנה מפרט בודד למאות, בהתאם למידה שבה המין ניצוד ולמיקומו הגאוגרפי. הם פעילים במהלך היום וניזונים ממגוון רחב של צמחים ובעלי חיים קטנים. מיני הפקאריים: סוגים נכחדים: Aptenohyus Cynorca פלורידכרוס (Floridachoerus) Macrogenis Muknalia מילוהיפוס (Mylohyus) Simojovelhyus Perchoerus פלטיגונוס (Platygonus) Prochoerus Skinnerhyus Thinohyus Woodburnehyus משפחת הפקאריים קרובה למשפחה הפרהיסטורית Sanitheriidae. מדיה וקבצים בנושא פקאריים בוויקישיתוף פקאריים, באתר ITIS (באנגלית) פקאריים, באתר NCBI (באנגלית) פקאריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פקאריים, באתר GBIF (באנגלית) פקאריים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קארלו רוסי

קארלו רוסי (ברוסית: Карл Иванович Росси; ‏29 בדצמבר 1775 - 18 באפריל 1849) היה אדריכל רוסי ממוצא איטלקי, ונמנה עם האדריכלים הבולטים ברוסיה של המחצית הראשונה של המאה ה-19. רוסי נולד ב-29 בדצמבר 1775 בנאפולי, ובתחילת שנות ה-80 של המאה ה-18 עבר עם משפחתו לסנקט פטרבורג. הוריו היו רקדני בלט ידועים. בשנת 1795 הוא התחיל ללמוד אדריכלות, ובשנת 1796 החל לעבוד בבניית טירת מיכאילובסקי בסנקט פטרבורג. בשנת 1802 הוא נסע לאיטליה לצורך המשך לימודי אדריכלות. הוא למד במשך שנתיים. בשנת 1806 הוא קיבל תואר אדריכל, אך תחילה עבד במפעלי זכוכית וקרמיקה. בשנת 1808 הוא עבר למוסקבה, והיה אחראי על הקמת מספר מבנים חדשים שלא נשמרו עד היום. החל משנת 1815 הוא חזר לבירה וטיפל במספר פרויקטים גדולים. הוא היה האדריכל של מספר מתחמים שעיצבו את פניה של סנקט פטרבורג כבירת אימפריה גדולה, והיה בין מעצבי סגנון אדריכלי חדש - אמפיר רוסי. בשנת 1832 הוא נכנס לוויכוח עם מקורבי הקיסר וכתוצאה מכך נאלץ לצאת לגמלאות. נפטר ב-18 באפריל 1849 בסנקט פטרבורג. בין המבנים שתכנן ושנשתמרו כיום: מדיה וקבצים בנושא קארלו רוסי בוויקישיתוף קארלו רוסי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
השושלת האילח'אנית

השושלת האילחאנית (פרסית: سلسله ایلخانی, מונגולית: Ил Хан улс, סינית: 伊儿汗国/伊兒汗國) או האילח'אנאת היה שמה של המדינה המונגולית שהוקמה באיראן ובמדינות השכנות על ידי הולאגו חאן בשנת 1256. בשנת 1295 המיר האילח'אן ע'אזאן (אנ') את דתו לאסלאם. בשנת 1335 חדלה המדינה האילח'אנית מלהתקיים והתפצלה לנסיכויות יריבות. פירוש התואר אילח'אן הוא החאן ב״ה״ הידיעה. כלומר, החאן הגדול בהתייחסותו כמושל המרחב האיראני. תואר זה אומץ על ידי הולאגו ויורשיו אחריו כדי לציין השייכות לחאן הגדול של מונגוליה. ע'אזאן (אנ') אימץ לעצמו את התואר חאן במקום אילח'אן, אך גם מעשה זה לא סימל זניחה פורמלית של קשריו עם החאן הגדול. כשעלאא א-דין מוחמד שליט ח'ווארזם (אנ') הוציא להורג את שליחיו של ג'ינגיס חאן, הכריז הלה מלחמה על ארצו ועל שושלתו ב-1219. המונגולים הביסו אותו לגמרי בין 1219 ל-1221. הם כבשו את כל מרכזי האוכלוסייה וכל הערים הגדולות. בכיבוש של איראן ועיראק הצטיינו המצביאים המונגולים ג'בה וסבוטאי. לאחר מיגור השושלת הקודמת כל האזור ממערב לנהר אוקס נפל לפני משפחתו של הולאגו. לחאן הראשון באיראן מונה הולאגו חאן, נכדו של ג'ינגיס חאן ואחיהם של מונגקה חאן וקובלאי חאן. מונגקה ציווה על הולאגו להשליט את שלטון המונגולים במזרח התיכון ולחזור למרכז האימפריה עם סיום משימתו. בעוד שהולגו עצמו נפטר בשנת 1265, הממלכה הא'ילחאנית הוסיפה להתקיים עוד כ-70 שנה. במהלך ימי שלטונה, שליטיה העדיפו שלא לנקוט במדיניות דתית מובהקת, ובתחילתה תושביה היוו ערב רב של בני דתות שונות. עם זאת, ככל שעבר הזמן גברו השפעות מוסלמיות בקרב תושבי האימפריה, עד שלבסוף השליט האילח'אני ה-7 ע'אזאן התאסלם, ואיתו מרביתם המוחלט של התושבים. ע'אזאן גירש את הבודהיסטים הנותרים מממלכתו וניתק כל קשר למורשתם של השליטים המונגולים שקדמו לו. לאחר 9 שנות שלטון מת ע'אזאן (1304), ומותו מסמל את תחילת ההתפרקות של הממלכה הא'לחאנית, אשר חדלה להתקיים במהלך שנת 1335 לאחר מותו של אחיינו. בעוד שסופה של הממלכה הא'ילחאנית ברור וידוע, גורלם של המונגולים שהתיישבו בממלכה אינו בהיר. ככל הנראה הם נטמעו בתושבי האזור המקוריים, והתנתקו ממקורם המונגולי. הולאגו חאן (1256-1265) אבאקה חאן (1265-1281) (אנ') אחמד טקודר (1281-1284) (אנ') ארע'ון (1284-1291) (אנ') גאיח'טו (1291-1295) (אנ') באידו (1295) (אנ') ע'אזאן חאן (1295-1304) (אנ') אולג'ייטו (1304-1316) (אנ') אבו סעיד (1316-1335) (אנ') מונגקה חאן הולאגו חאן שושלת יואן אורדת הזהב צ'אגאטאי (ח'אנות) הסולטנות הממלוכית טימור לנג ג'ווייני וצאף רשיד א-דין מדיה וקבצים בנושא השושלת האילח'אנית בוויקישיתוף השושלת האילח'אנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) השושלת האילח'אנית, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שחקן ההגנה של העונה בליגת העל בכדורסל

שחקן ההגנה של העונה בליגת העל בכדורסל הוא פרס שנתי מטעם מנהלת ליגת העל בכדורסל המחולק מאז עונת 2003/2004 לשחקן ההגנה הטוב ביותר במהלך העונה. הזוכה בפרס נבחר על ידי ועדה מיוחדת של מנהלת ליגת העל. עוסמאן סיסה זכה בתואר שחקן ההגנה וגם הוביל את הליגה בריבאונדים וחסימות באותה העונה. ארז כץ וגיא פלטין זכו בתואר שחקן ההגנה והובילו את הליגה בחטיפות באותה העונה. מצטייני העונה לעונת 2003/2004, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2004/2005, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2005/2006, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2006/2007, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2007/2008, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2008/2009, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2009/2010, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2010/2011, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2011/2012, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2012/2013, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2013/2014, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2014/2015, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2015/2016, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2016/2017, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2017/2018, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2018/2019, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2019/2020, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2020/2021, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2021/2022, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2022/2023, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים מצטייני העונה לעונת 2023/2024, אתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, אגף מצטיינים
אנדרס פרידן

אנדרס פרידן (שוודית: Anders Fridén; נולד ב-25 במרץ 1973) הוא זמר שוודי, ידוע בעיקר בתור סולן להקת המטאל "אין פליימס". פרידן היה המתופף של להקת "דארק טרנקוויליטי", להקת דת' מטאל שוודית והפך לסולן הלהקה. הוא השתתף באלבום הבכורה, אך זמן קצר לאחר מכן עזב את הלהקה. כשנתיים לאחר מכן הצטרף פרידן ללהקת "אין פליימס". מייקל סטנה, שהיה עד אותה עת סולן בלהקת "אין פליימס", עזב את הלהקה ותפס את מקומו של פרידן בתור סולן ב"דארק טרנקוויליטי" (קודם לכן ניגן שם כגיטריסט), בעוד פרידן תפס את מקומו כסולן ב"אין פליימס". בשנת 1995 יצא אלבום הלהקה "The Jester Race", ובהמשך יצא האלבום "Whoracle". בתקופה זו פרידן לא שלט היטב בשפה האנגלית, ולכן כתב את תקציר מילות השירים בשוודית באלבומים אלו, והן תורגמו עבורו לאנגלית על ידי ניקלאס סאנדין, גיטריסט להקת "דארק טרנקוויליטי". בשנת 1998 הפיק פרידן את האלבום "My Arms, Your Hearse" עבור להקת אופת'. בשנת 1999 הוציאה להקתו את האלבום "Colony", בו כתב פרידן את מילות השירים בעצמו, בסיוע לשוני של סאנדין. תחילה סגנון הכתיבה עסק לרוב באסטרונומיה או בפנטזיה, ובהמשך הוא התפתח לכיוונים אישיים, כגון דיכאון או מאבקים פנימיים. במקביל מתפקד פרידן כסולן של להקת "Passenger", אך בראיונות הודה כי כיום הפרויקט נמצא בהמתנה בשל עומס וחוסר זמן של פרידן. האלבום הבא של "אין פליימס" היה "Reroute to Remain". בתקופה זו השתנה קולו משירה כבדה האופיינית לז'אנר הדת' מטאל, לקול דק יותר ושילוב של שירה נקייה. פרידן נשוי להלנה לינדסיו ואב לבת ובן. מדיה וקבצים בנושא אנדרס פרידן בוויקישיתוף אנדרס פרידן, ברשת החברתית פייסבוק אנדרס פרידן, ברשת החברתית אינסטגרם אנדרס פרידן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדרס פרידן, באתר AllMusic (באנגלית) אנדרס פרידן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדרס פרידן, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) אנדרס פרידן, באתר Yandex.Music (ברוסית) אנדרס פרידן, באתר Discogs (באנגלית)
הזארפן אהמט צ'לבי

הזארפן אהמט צ'לבי (בטורקית: Hezârfen Ahmed Çelebi, בטורקית עות'מאנית: هزارفنّ أحمد چلبی;‏ 1609, איסטנבול – 1640 אלג'יריה) היה מדען בן האימפריה העות'מאנית של ראשית המאה ה-17, אשר המסורת הטורקית מספרת כי הקדים את האחים מונגולפייה ורייט בחקר התעופה, והצליח באמצעות כנפיים מלאכותיות, שהכין מכנפי נשר, לבצע מעוף ארוך טווח באמצעות כוח שריריו בלבד, בלי להיעזר במנוע. סיפורו של הזארפן אהמט צ'לבי נרשם על ידי ההיסטוריון והנוסע אווליה צ'לבי בספרו סיאחת נאמה. מקובל להתייחס בספקנות לתיאוריו של אווליה צ'לבי בספרו אשר נהג להגזים בהם, ואף לרשום פרטים שאין להם בסיס עובדתי; אך הטורקים רואים בסיפור עובדה קיימת, וקראו לשדה התעופה הזארפן (אנ') שבאיסטנבול על שמו. בשנת 1638 בתקופת כהונתו של הסולטאן מוראט הרביעי, טיפס הזארפן אהמט לראשו של מגדל גלאטה שמצפון לקרן הזהב וגובהו 67 מטר. הוא קפץ מן המגדל, ובעזרת הכנפיים שבנה, ריחף מעל קרן הזהב ונחת בהצלחה באוסקודר (אנ') בצִדו השני של הבוספורוס. הסולטאן, שצפה במעופו של הזארפן אהמט צ'לבי, היה שבע רצון ואף שילם לו סכום נכבד במטבעות זהב; אך זמן קצר לאחר מכן, בהשפעת אנשי דת, שינה הסולטאן את טעמו והגלה את הזרפאן לאלג'יריה. הזארפן מת בגלות באלג'יריה בשנת 1640, בגיל 31. אווליה צ'לבי מספר גם על אחיו של הזארפן אהמט, לגארי הסאן צ'לבי (אנ'), שבנה רקטה, שוגר עימה מקצה ארמון טופקאפי ונחת בריא ושלם במי הבוספורוס. ב-1996 יצא לאקרנים בטורקיה סרט על עלילות האחים בשם "איסטנבול מתחת לכנפיי" (אנ'). הזרפאן אהמט הוא אחת הדמויות הראשיות בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה הטורקית "קוסם סולטן", ולסיפור מעופו הוקדשו כמה פרקים בסדרה. Hezarfen Ahmet Celebi, Turkey For You Hezarfen Ahmet Çelebi, mymerhaba.
גל הלם

גל הלם (לפעמים רק הלם) הוא סוג של הפרעה המתקדמת בתווך. גלי הלם מאופיינים על ידי שינוי חד, כמעט בלתי רציף, בתכונות של התווך. בחזית גל ההלם יש תמיד עלייה קיצונית בלחץ, בטמפרטורה ובצפיפות של הזורם. כמו כל הגלים, הוא נושא עמו אנרגיה ויכול להתקדם דרך תווך (מוצק, נוזל, גז ופלזמה). במקרים מסוימים בהיעדר תווך חומרי, למשל באמצעות השדה האלקטרומגנטי. גל הלם נוצר כאשר קיימת הפרעה בתווך שמתקדמת מהר יותר ממהירות הקול בתווך. קיים אזור המושפע מההפרעה ("יודע" עליה) ואזור סמוך שאינו מושפע כלל, כי המידע על ההפרעה מתפשט במהירות הקול. אפשר לתאר גל הלם כשכבת המעבר בין שני התחומים, התחום המושפע מההפרעה והתחום שאינו מושפע. כאשר גל הלם מתקדם בתווך, האנרגיה הכוללת נשמרת אולם האנרגיה שיכולה להפוך לעבודה פוחתת והאנטרופיה עולה. אפקט זה מוסיף, למשל, כוח גרר למטוס על קולי. ניצב: בזווית 90° (ניצב) להתקדמות הזעזוע בתווך הנתון. משופע: בזווית מסוימת לכיוון ההתקדמות חרטומי: בחזית התקדמות גל ההלם בגופים קהים, כאשר המהירות באותו תווך עולה על 1 מאך. כאשר גוף או הפרעה נעים מהר יותר ממהירות ה"מידע" עליהם בסביבה נוזלית, נוזלים בסביבת ההתקדמות של ההפרעה לא יוכלו "לדעת" על קיומם טרם הגעת ההפרעה. תכונות נוזל (צפיפות, לחץ, טמפרטורה, מהירות, מספר מאך) משתנות מיידית ברגע המגע עם גל הלם. על אף שגלי הלם אינם הפרעה רגילה בתווך, ניתן לאפיינם כשינויים חדים בתכונות הגז בסדר גודל של מספר מהלכים חופשיים ממוצעים (מיקרו מטרים אחדים בתנאים אטמוספיריים). גל הלם עשוי להשתנות מגל לא ליניארי לגל ליניארי על פני מרחקים גדולים, ותוך כדי התנועה באוויר הוא מתנוון והופך לגל קול תוך איבוד אנרגיה. זו הסיבה שגלי הלם נשמעים באוויר כצליל פיצוץ מעומעם. לרוב, גל הלם נשמע כמו בום על קולי, שנוצר על ידי טיסה על קולית של מטוס קרב. גל הלם הוא אחת הדרכים שבהן גז יכול להידחס בזרימה על קולית, לרבות דחיסה איזנטרופית, ודחיסת פרנט-מאייר. ניתן לתאר גל הלם כנקודה הרחוקה ביותר בתווך אשר "יודעת" על המפגש עם האובייקט. לפיכך, גל ההלם מוגדר כתחום בין האזור ש"יודע" על הגל הקרב לבין האזור שלא יודע, ואנלוגי במידה רבה לקונוס האור בתורת היחסות הפרטית. על מנת ליצור גל הלם, נדרש גוף כלשהו לנוע מהר יותר ממהירות הקול באותו תווך. במקרה של מטוס המתקרב למהירות הקול, חלקים מהאוויר סביבו נעים באותה מהירות ובכך גלי הקול מצטופפים זה על זה, הלחץ עולה וגל הלם נוצר ומתפרש לצדדים. בשל תופעת ההגברה, נשמע קול הדומה לפיצוץ. זנק הידראולי חדירה לאטמוספירה פיצוץ קרינת צ'רנקוב מהירות התפוצצות גל הלם ניצב משוואות רנקין-הוגוניו מדיה וקבצים בנושא גל הלם בוויקישיתוף מידע ממרכז מחקר ב-NASA על: גלי הלם משופעים התפשטות גלים התרחבות גלים מידע מקולג' סלקריק בנושא טיסה על קולית: איבוד אנרגיה של גלי הלם היווצרות גלי הלם שונות יסודות הדחיסה KB תוכנה להמחשת תנודות וזעזועים גל הלם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גלי הדף, דף שער בספרייה הלאומית Anderson, John D. Jr. (בינואר 2001) [1984], Fundamentals of Aerodynamics (3rd ed.), McGraw-Hill Science/Engineering/Math, ISBN 0-07-237335-0 {{citation}}: (עזרה) Settles, Gary S. (2006), High-speed Imaging of Shock Wave, Explosions and Gunshots, vol. 94, American Scientist, pp. 22–31