קריית וולפסון

קריית וולפסון היא שכונה של מגדלי מגורים וקוטג'ים מדורגים בירושלים, בשולי השכונות שערי חסד ורחביה. השכונה קרויה על שם איש העסקים והנדבן היהודי-בריטי יצחק וולפסון, שנמנה עם יזמיה. בתי השכונה משקיפים על עמק המצלבה, גן סאקר וגבעת רם. היא מוכרת כשכונת יוקרה לאוכלוסייה אמידה, ורבים מתושביה עולים מארצות הרווחה. באמצע שנת 1962 תוכנן להקים בשטח הקריה בניינים בני 6–8 קומות. בסוף 1962 נמכר השטח של שכונת וולפסון, בן 31.5 דונם, במכרז. המגדלים הוקמו בשנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי חברת וולפסון קלור מאיר בע"מ (שהקימה גם את מגדל שלום בתל אביב). בראש המיזם עמדו האחים מרדכי ומשה מאיר, שזכו לעידוד של מרדכי איש שלום, יושב ראש חבר המנהלים של בנק ירושלים, על קרקע שרכשו תמורת 1.2 מיליון דולר מהכנסייה היוונית-האורתודוקסית ומינהל מקרקעי ישראל. התכנון הראשוני של המגדלים נעשה על ידי האדריכל איי אם פיי, שהציע שלושה מגדלים בני 29 קומות כל אחד. הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה אישרה את התוכנית, אולם ערעור לוועדה המחוזית התקבל ואושרו מגדלים בני 16 קומות בלבד, ופיי פרש מהובלת המיזם. גם מגדלים בגובה זה היוו הישג מבחינת היזמים, משום שבנייה לגובה לא הייתה קיימת בירושלים של אותה עת. "נראה שכמו בתל אביב שימש התכנון של אדריכל עולמי זרז ותנא מסייע להשגת מטרות תכנון שהעין הציבורית מתקשה לקלוט", כתב על כך שי מאיר, בנו של מרדכי מאיר. את פיי החליף האדריכל יצחק פרלשטיין, שתכנן שכונה בת חמישה מגדלי מגורים בני 16 קומות כל אחד, שלמרגלותיהם כמה עשרות דירות מדורגות (התואמות את המבנה הטופוגרפי של האזור) ומרכז מסחרי. התוכנית אושרה במהלך שנת 1970 למרות טענות שתסתיר את השמש לתושבי שערי חסד, והוצגה לציבור במסיבת עיתונאים באוגוסט 1970. בשנת 1972, העלה קצין הכנסת את החשש שמהמגדלים ניתן יהיה לצלוף על הכנסת, אולם היה זה מאוחר מדי מכדי לבטל את התוכנית. בפברואר 1973 התכנסה ישיבה של נשיאות הכנסת עם שר הפנים, שר המשטרה ושר המשפטים בה עלתה ההצעה לרכוש את הקומות העליונות של המגדלים כדי שלא יוכלו לשמש לצליפה על הכנסת. לאחר הקמתם של שני המגדלים הראשונים קמה מחאה ציבורית. ראש העירייה החדש, טדי קולק, ביקש להכין תוכנית חלופית לשלושת המגדלים שטרם נבנו, אך היזם מרדכי מאיר לא נענה להצעה זו. בשכונה נבנו כ-400 דירות ומרכז מסחרי בשטח 10,000 מ"ר. במהלך השנים כתבו בעיתונות נגד המגדלים. אהרן מגד קרא להם "גידול סרטני", ה"מטיל את צל הבטון הכבד שלו על כל הנוף המזרחי של ירושלים, על שכונותיה העתיקות ועל עברה ועל יופיה". אריק בנדר מנה את המגדלים בין "המחדלים שפערו פצעים עמוקים בנוף העיר". ברחבה בין המגדלים מוצב פסלו של האמן יעקב אגם "לב פועם ו18 מגיני דוד" (1986) העשוי מפלדת אל-חלד ובקצה השכונה בככר ריבלין ניצבים הפסלים "עצים כחולים" של האמן מנשה קדישמן (1975). נועם דביר, מגדלי וולפסון בירושלים - האח הגדול של הולילנד, באתר הארץ, 21 במאי 2010 יואב שדה, קריית וולפסון - שכונת יוקרה לירושלים, דבר, 12 באוגוסט 1970 יהודה האזרחי, כך רוצחים את נופי ירושלים, מעריב, 4 ביוני 1962 הבנייה הפרטית בבירה כובשת שטחים חדשים, מעריב, 21 בנובמבר 1962 דוד תדהר (עורך), "מדרכי מאיר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ז (1956), עמ' 2916. נועם דביר, מגדלי וולפסון בירושלים - האח הגדול של הולילנד, באתר הארץ, 21 במאי 2010 מערערים על תכנית להקמת בנייני מגורים מול הכנסת, דבר, 25 בינואר 1968 שי מאיר, סיפורם של האחים מאיר, הוצאת קווים, 2009. יונתן שי, איך לא לבנות בירושלים, דבר, 12 ביוני 1970 קריית־וילות ע"ש וולפסון תוקם על מדרון מול בניין הכנסת, דבר, 5 באוגוסט 1970 יחיאל לימור, רבי הקומות הנבנים מול הכנסת עלולים להוות םכנה לנבחרי העם, מעריב, 14 באוגוסט 1972 דניאל בלוך, הכנסת וקריית וולפסון, דבר, 18 בפברואר 1973 אהרן מגד, בעד הדברים הרעים, דבר, 18 באוגוסט 1972 אריה בנדר, ירושלים אתמול ירושלים היום, מעריב, 6 ביוני 1986 הפסל לב פועם, באתר מרכז מידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים] ערך זה הוא קצרמר בנושא ירושלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.