laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נבחרת קרואטיה בכדורגל עד גיל 21

נבחרת קרואטיה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של קרואטיה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות. היא מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הקרואטית, ומורכבת מכדורגלנים המחזיקים באזרחות קרואטית ושגילם מתחת ל-21 בעת תחילת קמפיין מוקדמות אליפות אירופה לנוער, הנמשך כשנתיים (בפועל גיל השחקנים יכול להגיע ל-23). הנבחרת משתתפת במשחקי המוקדמות לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, הנערכת מדי שנתיים, ולמשחקים האולימפיים המתקיים כל ארבע שנים. הנבחרת הוקמה לאחר פירוק הרפובליקה היוגוסלבית ומתן העצמאות לקרואטיה, בשנת 1991. המשחק הראשון של הנבחרת הצעירה נערך ב-13 בפברואר 1992, ובו נפרדו קרואטיה ואיטליה בשוויון 0-0. ביוני 1993 הכירה פיפ"א רשמית בנבחרת הקרואטית, ושנה לאחר מכן החלה קרואטיה הצעירה את טורניר מוקדמות אליפות אירופה לנוער לקראת טורניר הגמר ב-1996. הנבחרת כשלה להעפיל לטורניר, וכן לטורניר הבא אחריו. קרואטיה הצליחה להעפיל לאליפות אירופה 2000 לראשונה בתולדותיה, אך סיימה אחרונה בשלב הבתים ללא ניצחון. היא שחזרה את ההישג ב-2004, אך שוב כשלה להשיג ניצחון בשלב הבתים וסיימה אחרונה. לאחר שבעה קמפיינים כושלים ולאחר 15 שנים ללא העפלה, הצליחה קרואטיה לצלוח את טורניר המוקדמות ולהעפיל לטורניר הגמר של אליפות אירופה 2019 באיטליה. מדיה וקבצים בנושא נבחרת קרואטיה בכדורגל עד גיל 21 בוויקישיתוף
גורגאון

גורגאון (בהינדי: गुरुग्राम, באנגלית: Gurgaon) היא עיר גדולה בהודו. העיר ממוקמת במחוז גורגאון שבדרום המדינה ההודית הריאנה. גורגאון ממוקמת 219 מטרים מעל פני הים ומספר התושבים בעיר היה 876,824 נכון ל-2011. עם השנים הפכה גורגאון, שנמצאת במטרופולין של בירת הודו ניו דלהי, למרכז פיננסי מובילה עם ההכנסה לנפש השלישית בגבוהה בהודו. סיפור הצמיחה הכלכלית של העיר החל כאשר יצרן הרכב ההודי המוביל Maruti Suzuki India Limited (חברה בת של סוזוקי מוטור היפנית) הקים מפעל לייצור כלי רכב בגורגאון בשנות ה-70 של המאה ה-20. כיום, יש בגורגאון משרדים מקומיים עבור מעל ל-250 חברות פורצ'ן 500. במרץ 2019 גורגאון נבחרה כעיר המזוהמת ביותר בעולם, על פי נתונים שפורסמו על ידי ארגון גרינפיס. הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור היא 24.5 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא יוני, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 33.1 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא ינואר, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 13.5 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 657 מילימטרים. החודש הגשום ביותר בשנה הוא אוגוסט, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 190.7 מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא מר., כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 12.3. מדיה וקבצים בנושא גורגאון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גורגאון (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של גורגאון אתר האינטרנט הרשמי של גורגאון אתר האינטרנט הרשמי של גורגאון גורגאון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייסור

מייסור (בקאנדה: ಮೈಸೂರು; באנגלית: Mysore; באופן רשמי: מייסורו, באנגלית: Mysuru) היא עיר גדולה בהודו. העיר ממוקמת במחוז מייסור שבמדינה ההודית קרנאטקה. מייסור ממוקמת 763 מטרים מעל פני הים ומספר התושבים בעיר היה 1,014,227 נכון ל-2017. העיר שימשה כבירת ממלכת מייסור במשך כמעט שש מאות שנים, מ-1399 עד 1956. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הטמפרטורות הממוצעות השנתיות באזור מייסור הן 19.1 מעלות צלזיוס בלילה ו-30.2 ביום. ההבדלים בין עונות השנה קטנים. החודש החם ביותר הוא אפריל, עם טווח טמפרטורות ממוצע של 20.9 עד 34.2 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא ינואר, עם טווח טמפרטורות ממוצע של 16.3 עד 32.8 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא כ-800 מילימטרים. החודש הגשום ביותר בשנה הוא אוקטובר, עם ממוצע משקעים של 164.5 מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא ינואר, עם ממוצע משקעים של 1.5 מ"מ. ארצות הברית סינסינטי, אוהיו, ארצות הברית ארצות הברית נשואה, ניו המפשייר, ארצות הברית לוריס מייסורי מדיה וקבצים בנושא מייסור בוויקישיתוף מייסור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אידאולוגיה וחוק בפסיקת בית המשפט העליון

אידאולוגיה וחוק בפסיקת בית המשפט העליון הוא ספר מאת ד"ר קרן וינשל מרגל, הבוחן כיצד משפיעות העמדות האידאולוגיות של שופטים על הכרעתם, יצא לאור בשנת 2016 בהוצאת נבו. הספר נועד, כדברי המחברת, ”למלא חסר משמעותי במחקרים אמפיריים כמותיים הבודקים את השפעת החוק של הפסיקות של שופטי בית המשפט העליון בישראל אל מול ההשפעה של עמדותיהם הערכיות והאידאולוגיות” ובנוסף ”ליצור פלטפורמה למחקר השוואתי בנושא קבלת החלטות בבתי משפט עליונים בעולם.” הספר מבוסס על מחקרים אמפיריים אותם ערכה קרן וינשל מרגל בהנחיית פרופסור מנחם הופנונג. מסקנות הספר מצוטטות במאמרים אקדמאים, בתחקירים ובכתבות עיתונאיות. הספר מציג ניתוח של החלטות שופטי בית המשפט העליון ומנתח את היחס בין יסודות אידאולוגיים ליסודות משפטיים כפי שבא לידי ביטוי בהכרעתו של שופט בבית המשפט העליון. המחקר מתמקד בהשפעה של עמדות שופטים ושל שינויים בחקיקה על החלטות בשלושה תחומים: 1. חופש דת. 2. מאבק בטרור. 3. הזכות לבחור ולהיבחר. לצד ההתמקדות בבית המשפט העליון בישראל, הספר בוחן בסוגיות אלו גם את בית המשפט העליון בארצות הברית ובקנדה. הספר מורכב מארבעה חלקים: רקע תאורטי - מציג את ארבעת המודלים המרכזיים שפותחו לניתוח של קבלת החלטות בבתי משפט: המודל הלגאלי, המודל האטיטודונלי, מודל הבחירה הרציונלית והגישה הנאו-מוסדית. במבוא מובהרות הפרדיגמות המחקריות שמהן נובע כל מודל והביקורות המרכזיות עליו. השערות המחקר ושיטת המחקר - מוצגות שתי השערות מחקר לגבי קבלת החלטות בבית המשפט הישראלי: האטיטודונלית והנאו-מוסדית. ממצאים אמפיריים - ביחס לכל אחד משלושת תחומי המחקר (חופש דת, מאבק בטרור והזכות לבחור ולהיבחר) מובאת סקירה היסטורית וספרותית קצרה, פירוט השינויים שבוצעו בחקיקה, ומוצגים המחקרים האמפירים על השפעת החקיקה והשפעת הערכים על הכרעות השופטים. סיכום והשוואה בין תוצאות המחקר. בנוסף, הספר פותח דיון תאורטי המבקר את המודל האטיטודונלי ואת תפיסתו הצרה של מושג החוק. על בסיס הביקורת התאורטית הונחו יסודות לפיתוח של מדד חדש, המהווה פיתוח מקורי של תאוריה נאו-מוסדית ונועד למדוד ולהשוות התנהגות אטיטודונלית בבתי משפט עליונים. תוצאות המחקר, שמוצגות בחלק השלישי של הספר, הצביעו על כך שפרט לחופש דת, בנושאים שנבחנו הייתה לעמדות השופטים השפעה מועטה, שבנושאים מסוימים אף לא עברה מבחן מובהקות סטטיסטית. הנסיבות הביטחוניות והפוליטיות בהן החליטו השופטים השפיעו על הפסיקות במידה מועטה יחסית. כך לדוגמה לאחר פיגוע רצחני, עלה במעט הסיכוי לפסיקה לטובת כוחות הביטחון. מבחינת ההשלכות של שינויים בחוק, עלה שהשופטים שינו את החלטותיהם בהתאם לתיקוני חוק, לרוב גם כשהשינוי לא תאם את עמדתם האידאולוגית. הספר זכה בפרס גורני למשפט ציבורי לשנת 2016, בקטגוריה של "תרומה משמעותית למשפט הציבורי בישראל". עבור המחקרים שעמדו בבסיס הספר ניתנו מענקים מאת "תוכנית מרכז המצוינות של הוועדה לתכנון ותקצוב והקרן הלאומית למדע", "הדוכן ע״ש גות׳ דרייפוס ליישוב סכסוכים והמשפט" ו"הרשות למחקר ופיתוח באוניברסיטה העברית". הספר באתר "האוניברסיטה העברית" מחוץ לחוק: מה משפיע על החלטות של שופטים?, באתר הארץ, 25 ביולי 2016 (הספר בקטלוג ULI) לדוגמה: מאמרו של פרופסור גד ברזילי מאמרו של פרופ׳ אורן גזל-אייל משה גורלי, על חשבון הדמוקרטיה? מערכת המשפט מתקרבת למסורת ישראל, באתר כלכליסט, 19 בנובמבר 2017 לדוגמה:"כלכליסט" 16.07.17 "כלכליסט" 19.11.17 השלכות תכנית לוין על קבלת החלטות אידיאולוגית ואקטיביזם שיפוטי בבית המשפט העליון – ניתוח אמפירי / קרן וינשל, באתר ICON-S-IL Blog, ‏2023-02-15 "פרס גורני למשפט ציבורי"
דהראדון

דֶּהְרָאדוּן (בהינדי: ‏देहरादून‏Ⓘ‏; באנגלית: Dehradun או Dehra Dun) היא עיר גדולה בהודו ובירת מדינת אוטראקהאנד. העיר ממוקמת במחוז דהראדון שבתוך אוטראקהאנד. דהראדון ממוקמת 650 מטרים מעל פני הים ומספר התושבים בעיר היה 578,420 נכון ל-2011. הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור דהראדון היא 27.8 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא מאי, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 35.6 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא ינואר, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 19.3 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 2,208.9 מילימטרים. החודש הגשום ביותר בשנה הוא אוגוסט, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 728.2 מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא נובמבר, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 8.6. מדיה וקבצים בנושא דהראדון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דהראדון דהראדון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תוצאו אוכלוסין ראשוניות, מפקד האוכלוסין של הודו 2011; ערים עם אוכלוסייה של לאק 1 ומעלה, הרשם הכללי ונציב מפקד האוכלוסין של הודו (אנ') (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנגלור

מנגלור (בקאנדה: ಮಂಗಳೂರು, באופן מדויק: מנגלורו; באנגלית: Mangalore; בהינדי: मैंगलुरु) היא עיר נמל גדולה בהודו. העיר ממוקמת במחוז דקשינה קאנדה שבמדינה ההודית קרנאטקה. מנגלור ממוקמת 22 מטרים מעל פני הים ומספר התושבים בעיר היה 499,487 נכון ל-2011. הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור מנגלור היא 31.5 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא אפריל, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 34.0 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא יולי, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממועצת היא 28.2 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 3,796.9 מילימטרים. החודש הגשום ביותר בשנה הוא יולי, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 1,200.4 מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא פברואר, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 0.2. קנדה המילטון, אונטריו, קנדה קנדה דלתה, קולומביה הבריטית, קנדה מדיה וקבצים בנושא מנגלור בוויקישיתוף מנגלור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע ממפקד 2011 על העיר מנגלור באתר מפקד 2011 (באנגלית). האזור האורבני של מנגלור באתר מפקד 2011 (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דסיור מנומר

דסיור מנומר (שם מדעי: Neophascogale lorentzii; מכונה גם עכבר-כיס ארוך-טפרים) הוא מין של טורף כיס בינוני דמוי חולדה-חדפית ממשפחת נמיות הכיס המהווה מין יחיד בסוגו ואנדמי לאי גינאה החדשה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1911 על ידי הזואולוג הגרמני פרידריקוס אנה ז'נטינק והוכר בתחילה כמין בסוג פסקוגל; בשנת 1933, הוקצה עבורו סוג נפרד המכונה Neophascogale (אטימולוגית: סוג חדש של פסקוגל) על בסיס מחקרים גנטיים. הדסיור המנומר הוא אחד המינים הגדולים במשפחת נמיות הכיס, אשר דומה במבט שטחי לחולדה ובמבט מדוקדק יותר לקרובו הזעיר - חדף הכיס: יש לו ראש משולש עם חרטום מחודד וארוך במיוחד המותאם לנבירה בפסולת, והוא בעל אוזניים בינוניות ורחבות וזנב ארוך ושעיר המסייע לו ביציבות בעת הטיפוס. יש לו גפיים חזקות המתאפיינות בטפרים ארוכים במיוחד אשר משמשים אותו לחפירה. עיניו ואפו כהים ובעלי גודל זהה פחות או יותר. מבנה גופו של הדסיור המנומר גוצי וגמיש ואורכו כולל הזנב 23–41 ס"מ. משקלו הממוצע של הדסיור 200–250 גרם. הפרווה של הדסיור המנומר רכה ועבה, ומורכבת משערות זיפיות צפופות וארוכות. צבע הפרווה הוא חום קפה כהה או בהיר אשר עשוי להיות אדמוני מעט; חרף הצבע הכהה, הפרווה של הדסיור שזורה בשערות לבנות, כסופות וצהובות אשר גורמות לה להראות מנומרת וזהו המקור לשמו. הזנב והרגליים בצבע חום-שחרחר, בעוד שהגחון, הסנטר וקצה הזנב צהבהבים. פניו הכהות של הדסיור דלילות יחסית בשיער, ולאורך המצח והחרטום יש בדרך כלל משטח שעיר בצבע חום זית. צידן האחורי של האוזניים לבן דהוי. הדסיור המנומר אנדמי לגינאה החדשה. הוא מצוי הן בחלק המזרחי אשר בשליטת פפואה והן בחלק המערבי אשר בשליטת אינדונזיה. בית הגידול שלו מורכב בעיקר מיער גשם טרופי הררי אשר נמצא לאורך רכס הקורדלריה המרכזית החוצה את האי, אך גם בכרי דשא ומרעה תת-אלפיני בפסגות ההרים וכן בסוואנות גשומות בקרבת היערות. בתוך היערות ההרריים, הוא מצוי בטווח גובה של 3,900-1,200 מטר מעל פני הים, כאשר הגובה הממוצע הוא 2,000 מטר. אין מידע רב על האקולוגיה והביולוגיה של הדסיור המנומר. ידוע שהוא בעל חיים פעיל יום, אשר מבלה את מרבית זמנו על העצים בחיפוש אחר חרקים וחולייתנים זעירים כדוגמת זוחלים ודו-חיים. בשבי, התזונה שלו מורכבת לרוב מבשר, חיפושיות, ציקדות ומקקים. תודות לטפריו הארוכים ולרפידות הדביקיות בכפות הרגליים, הדסיור המנומר הוא טפסן עצים מעולה, המסתייע בכך על מנת להימלט מרודפיו; בעת סכנה, הוא נצמד בדרך כלל לגזע עץ כאשר פרוותו החדגונית והמחוספסת מתמזגת להפליא עם הגזע המכוסה בטחב וחזזיות. הדסיור יורד לעיתים קרובות לקרקע בתורו אחר מזון, ונוהג להשתמש בגפיו החזקות ובטפריו הארוכים על מנת לחפור באדמה בחיפוש אחר תולעים וזחלים. הדסיור המנומר מתרבה לאורך כל השנה, והנקבה ממליטה ארבעה גורים לכל היותר. הדסיור המנומר מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל תפוצה רחבה, אוכלוסייה גדולה, העדר איומים משמעותיים, וכי אין זה סביר שתהיה בעתיד הקרוב ירידה המצדיקה סיווג בקטגוריה מאוימת יותר. תורם לכך בין השאר בית הגידול ההררי והמיוער של הדסיור אשר מקשה על גישה אליו. הדסיור מצוי במספר אזורים מוגנים, וארגון IUCN ממליץ לרשויות השימור הפפואניות והאינדונזיות לבצע מחקרים אקולוגים על מנת להכיר טוב יותר את המין. מדיה וקבצים בנושא דסיור מנומר בוויקישיתוף דסיור מנומר, באתר ITIS (באנגלית) דסיור מנומר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דסיור מנומר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דסיור מנומר, באתר GBIF (באנגלית) דסיור מנומר באתר הרשימה האדומה של IUCN
מסופיתקוס

מסופיתקוס (שם מדעי: Mesopithecus; מילולית: "קוף אמצעי") הוא סוג נכחד של קוף אשר חי בסוף תקופת המיוקן עד לסוף הפליוקן לפני 5–7 מיליון שנה ברחבי אסיה ואירופה. קוף זה התגלה ב-1839 ונמצאו ממנו 2 מינים. המאובנים התגלו ביוון וטורקיה וגם באיראן, צ'כוסלובקיה ובברית המועצות, כך שכנראה הוא היה בעל תפוצה רחבה. המסופיתקוס הגיע לאורך 40 ס"מ ודמה במראהו לקוף מקוק. בעבר העריכו שהיה מאבות הלנגורים אך בהמשך התברר שהוא מקורב יותר לקופים הקטנים חרומף ודוק. הוא היה בעל גוף דק ואצבעות ארוכות וזנב ארוך ונראה שהתאים לטיפוס עצים. ממבנה שיניו נראה כי ניזון בעיקר מעלים ופירות ולא מבשר. מדיה וקבצים בנושא מסופיתקוס בוויקישיתוף מסופיתקוס, באתר GBIF (באנגלית) Mesopithecus, Mindat ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ינשוף צוחק

ינשוף צוחק (שם מדעי: Sceloglaux albifacies) הוא מין של דורס לילה נכחד אשר חי בניו זילנד והתגלה למדע רק ב-1845. הינשוף האחרון הידוע ממין זה נראה ב-1914 ומאז לא נראה עוד. ינשוף זה קיבל את שמו מקריאות ששמעו חוקרים באי ונשמעו כיללות צחוק. הינשוף הצוחק הוא סוג בעל מין יחיד שהיה אנדמי לניו זילנד. הסוג הקרוב אליו ביותר הוא ינשוף נצי (Ninox), אשר חלק ממיניו חיים כיום באי. בעבר גם שייכו אותו לסוג זה. היו לו 2 תת-מינים (משוער על פי עצמות): Sceloglaux albifacies rufifacies, אשר חי באי הצפוני ו-Sceloglaux albifacies albifacies, אשר חי באי הדרומי והיה גדול יותר מקרובו. ינשוף זה הגיע לאורך 35.5-40 ס"מ ולוטת כנפיים של 26.5 ס"מ. המשקל הממוצע שלו הגיע ל-600 גרם והנקבות היו גדולות מהזכרים. ינשוף זה היה בעל נוצות חומות-צהבהבות מפוספסות בפסים חומים כהים כשהפנים היו לבנות יותר. הוא היה בעל מקור דק ומעוקל וטפרים גדולים בכפותיו. מזונו של ינשוף זה שחי באי נקי יחסית מיונקים הכיל בעיקר עופות קטנים יותר וזוחלים כמו שממיות וטואטרה ובניגוד לרוב הינשופים ניזון מטרפו מהקרקע ולא מהשמיים. הוא ניזון גם מצפרדעים, חגבי ווטה גדולים, עטלפים מקומיים ודגים וכאשר פלשו חולדות לאיים הוא ניזון גם מהם. עם זאת לאי הגיעו גם טורפים כמו חתולים וסמוריים שהיו טורפים את הינשוף ואת גוזליו ואולי תרמו להכחדתו. מדיה וקבצים בנושא ינשוף צוחק בוויקישיתוף ינשוף צוחק, באתר ITIS (באנגלית) ינשוף צוחק, באתר NCBI (באנגלית) ינשוף צוחק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ינשוף צוחק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ינשוף צוחק, באתר GBIF (באנגלית) ינשוף צוחק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ינשוף צוחק באתר הרשימה האדומה של IUCN
העולם שאבד (סרט, 1925)

העולם שאבד (באנגלית: The Lost World) הוא סרט הרפתקאות ומדע בדיוני אמריקאי משנת 1925 המבוסס על ספרו של ארתור קונן דויל, "העולם האבוד" משנת 1912. סרט זה בכיכובם של השחקנים בסי לאב, לואיס סטון, ואלאס בירי ולויד יוז היה מראשי הסרטים המונעים בידי אפקטי סטופ מושן, איתם יכלו להציג על המסך גם עצמים שאינם קיימים כמו דינוזאורים, אשר מככבים בסרט. הסרט קיבל מעל 1.3 מיליון דולר ונחשב להצלחה אף שאין בו כלל מלל (זהו סרט ראינוע). סרט זה סלל את הדרך לסרטי מפלצות כדוגמת קינג קונג וסרטי מפלצות שונים. ספריית הקונגרס האמריקאי החליט ב-1998 שסרט זה ייכנס לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית והוא אינו כולל זכויות יוצרים עקב משמעותו הלאומית וגם עקב גילו. ברמה גבוהה ביער האמזונאס מייפל וייט חוקר אחרי סימנים מסתוריים, אשר מעידים על קיומם של חיות מוזרות, אולי דינוזאורים מעל הרמה המסתורית. בתו של וייט, פאולה מביא גזרי עיתון לפרופסור צ'לנג'ר שבלונדון והוא מאמין לה, מגיע לכנס באולם זואולוגי ושם מציג תוכנית למסע לחיפוש היצורים אשר אולי קיימים אך נתקל בלעג וזלזול מצד חבריו. הפרופסור מסכים להתלוות לחבורת הצלה למייפל וייט ובדרך להוכיח את טיעוניו לעולם האקדמי. החבורה המגיעה לרמה המסתורית מגלה בני אדם פרהיסטוריים מעליה שמגלגלים אליהם סלע. הם נמלטים וחוצים את הרמה לעברה השני מעל גשר עץ, לעבר אזורים מסתוריים בהם חיות נכחדות. גשר זה נחתך בידי ברונטוזאורוס בהמשך. החבורה מקימה מחנה באזור ונאלצת להתמודד עם דינוזאורים טורפים הנלחמים ביניהם על הרמה. הם מגלים עצמות המאשרות את מותו של מייפל וייט ואז אדוארד מתוודה על אהבתו לפאולה וייט והם מתאהבים ומתנשקים. החבורה מתקרבת לעדר ברונטוזאורוסים בקצה הרמה, בקרבת הר געש ושם אלוזאורוס צד אותם וגורם להמולה רצינית. המעבר שלהם נשבר אך קוף המחמד של פאולה מחבר חבל איתו אנשי החבורה עוזבים את הרמה וחוזרים לצד השני. הברונטוזאורוס שנפל נלכד בבוץ בקצה הרמה ופרופסור צ'לנגר רוצה להביא אותו בחזרה ללונדון לשם הוכחה. ואולם הברונטוזאורוס שהביא בורח כשהוא יורד מהספינה, משתחרר בעיר וזורע הרס גדול ולבסוף שוחה בנהר התמזה ונעלם לאכזבתו של פרופסור צ'לנג'ר. בסוף הסרט פאולה ואדוארד מבלים ביחד, בהבנה שאהובתו הקודמת של אדוארד התחתנה כבר ולאכזבתו של ג'ון רוקסטון, אשר התאהב בפאולה בסתר. בסי לאב – פאולה וייט לואיס סטון – סר ג'ון רוקסטון ואלאס בירי – פרופ' צ'לנג'ר מרגרט מקויד – גברת צ'לנג'ר לויד יוז – אדוארד מאלון ארתור הויט – פרופ' סמרלי אלמה בנט – גלדיס הנגרפורד בול מונטנה – גומז/ קוף אדם פרנסיס פינץ'-סמילס – אוסטין ג'ולס קוולס -זמבו גאורג בוני – קולין מקרדל צ'ארלס וולסלי – מייג'ור היברד כריס-פין מרטין – סבל/קניבל סר ארתור קונאן דויל – בתפקיד עצמו (מופיע בתחילת הסרט) מדיה וקבצים בנושא העולם שאבד בוויקישיתוף "העולם שאבד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "העולם שאבד", באתר נטפליקס "העולם שאבד", באתר AllMovie (באנגלית) "העולם שאבד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "העולם שאבד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
צרסיוזאורוס

צרסיוזאורוס (שם מדעי: Ceresiosaurus; מילולית: "הלטאה של אגם לוגאנו") הוא סוג של זוחל ימי קדום מסדרת הנותוזאוראים אשר חי בתור הטריאס לפני 242 מיליון שנה. הוא היה קרובו של הנותוזאורוס ודמה מעט לפליוזאורים קדום אך איננו קרוב אליהם. הוא קרוי על שם אגם לוגאנו שבשווייץ וצפון איטליה שם התגלו מאובניו, בקרבת סן ג'ורג'ו, מהמין Ceresiosaurus calcagnii. הוא קיבל את שמו מברנהרד פייר ב-1931. מין נוסף מהסוג, Ceresiosaurus lanzi התגלה ב-2004. זוחל זה היה מהגדולים שבנותוזאוראים והגיע לאורך 3 מטרים והיה בעל מבנה גוף מותאם לחיים במים אך בעל רגליים עם אצבעות ונראה שהיה יכול לנוע גם על היבשה. בניגוד לפליוזאורים הוא נע בדומה לנחש בתנועות גליות במים. זאת עקב מבנה הירכיים והזנב שלו. למרות זאת הוא דמה לפליוזאור עם צווארו הארוך וראשו, אשר היה הקטן ביותר במשפחתו. מבנה העצמות הארוכות עזר לשחייה מהירה בדומה לכנפי הפינגווינים ועזרו לו לנוע במים במהירות. יצור זה חי לחופים ולגונות של ים תטיס וניזון מטרף ימי כמו דגים וחסרי חוליות ששרצו בימים. הוא היה כנראה הגדול שביצורי המים באירופה הטריאסית. מדיה וקבצים בנושא צרסיוזאורוס בוויקישיתוף צרסיוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
נקז'ן

נקז'ן (בהונגרית: Nekézseny) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית נקז'ן נמצאת בירידה שנים רבות מ-951 תושבים בשנת 1990 עד 652 תושבים בשנת 2020 (ירידה של כ-31%). המרחק האווירי בין הכפר לבודפשט הוא 128 ק"מ. המרחק בנסיעה הוא 174.3 ק"מ. זמני הנסיעה הם: ברכבת - 3 שעות ו 39 דקות, באוטובוס - 3 שעות ו 44 דקות, ברכב פרטי - שעתיים ו 13 דקות. בכפר חיו מעט יהודים לתקופת זמן מוגבלת. תושבים יהודיים מהכפר נרצחו בשואה ומונצחים באנדרטה באוזד. מדיה וקבצים בנושא נקז'ן בוויקישיתוף הכפר באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ההונגרית (באנגלית) אתר הלמ"ס ההונגרי How to get from Nekézseny to Budapest, www.rome2rio.com אנדרטה באוזד להנצחת יהודים שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאטה (הונגריה)

שאטה (בהונגרית: Sáta) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית שאטה נמצאת בירידה שנים רבות מ-1,509 תושבים בשנת 1990 עד 1,077 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-29%). בכפר חיו מעט יהודים לתקופת זמן מוגבלת. תושבים יהודיים מהכפר נרצחו בשואה ומונצחים באנדרטה באוזד. מדיה וקבצים בנושא שאטה בוויקישיתוף הכפר באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ההונגרית (באנגלית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 אנדרטה באוזד להנצחת יהודים שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוף נורדנשלד

חוף נורדנשלד (באנגלית: Nordenskjöld Coast) הוא חלק מהחוף המזרחי של חצי האי האנטארקטי באנטארקטיקה. החוף מצוי בין כף לונגינג שמצפון לחוף לכף פיירווד'ר שמדרום לחוף. דרומית לחוף ננורדנשלד מצוי חוף אוסקר השני. המשלחת השוודית לאנטארקטיקה שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1904–1901, חקרה את החוף עצמו בשנת 1902 וראש המשלחת אוטו נורדנשלד גילה את החוף מספינתו "אנטארקטיקה". לימים חקר את החוף לינקולן אלזוורת'. שמו של החוף הוצע בשנת 1909 על ידי אדווין סוויפט באלך (Edwin Swift Balch). החוף נקרא על שמו של הגאוגרף השוודי אוטו נורדנשלד, מגלה חוף. • Smellie, J., & Millar, I. (1995). New K-Ar isotopic ages of schists from Nordenskjöld Coast, Antarctic Peninsula: Oldest part of the Trinity Peninsula Group? Antarctic Science, 7(2), 191-196. doi:10.1017/S0954102095000253 גילי חסקין, מסע נורדנשולד לחקר אנטארקטיקה חוף נורדנשלד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית חוף נורדנשלד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה נסיגת הקרחונים בחוף נורדנשלד תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור חוף נורדנשלד תרשים הנוף הנשקף מגבעת האמר לעבר חוף נורדנשלד באתר peakvisor מידע גאוגרפי והיסטורי
פרוטורוזאורוס

פרוטורוזאורוס (שם מדעי: Protorosaurus; מילולית: "לטאה קדומה") הוא סוג של זוחל נכחד שהיה קרוב לארכוזאורים. הוא חי בסוף הפרם לפני 251–260 מיליון שנה והוא היה מאבות הארכוזאורים. המאובנים שלו התגלו בברזיל ובגרמניה ונקרא בידי החוקר כריסטיאן אריך הרמן וון מייר ב-1830. הסוג כל מין אחד - Protorosaurus speneri. שם זה נקרא ב-1914 בידי החוקר הקנדי לורנס לם למאובנים שנמצאו לכסמוזאורוס (מילולית: "לפני טורוזאורוס") אך כאשר התברר שהשם המדעי ניתן כבר השם שלו השתנה. הפרוטורוזאורוס היה דיאפסיד באורך 2 מטרים אשר נראה כמו לטאה בעלת רגליים ארוכות וצוואר ארוך. ככל הנראה הוא היה אוכל חרקים מהיר. עם זאת מבנה הגוף דומה מעט לזה של זוחלים ימיים קדומים כמו התניסתרופאוס מהטריאס וייתכן שיצור זה היה מאבותיהם, אף שהיה יבשתי בעיקרו. מקרונמוס מדיה וקבצים בנושא פרוטורוזאורוס בוויקישיתוף פרוטורוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
אופון

אופון (בהונגרית: Uppony) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית אופון נמצאת בירידה שנים רבות מ-482 תושבים בשנת 1990 עד 227 תושבים בשנת 2018 (ירידה של מעל 50%). בכפר חיו מעט יהודים לתקופת זמן מוגבלת. מדיה וקבצים בנושא אופון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אופון הכפר באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ההונגרית (באנגלית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקי סלאלום

סקי סְלאלוֹם (מהמילה הנורווגית: Slalåm שפירושה "שביל לאורך מדרון") הוא ענף תחרותי של סקי אלפיני בו המתחרים צריכים לגלוש במורד בזיגזג בין זוגות דגלים קרובים אחד לשני (במרחקים של בין 4 ל-15 מטרים) בפריסה צפופה, מה שמחייב פניות חדות מאוד כדי לעבור בין הדגלים תוך כדי שליטה מבוקרת במהירות הגוברת באופן טבעי בזמן המקצה. בשל הצפיפות של הדגלים זהו ענף הסקי האלפיני עם אחוז הפסילות הגבוה ביותר. הקושי הרב לשמר את המהירות בד בבד עם שימור היכולת לזגזג בין השערים מאלצת את הגולש להפעיל את כל יכולתו הפיזית בצורה מתפרצת כל שער מחדש, ובפרץ אנרגיה כזה כל אי דיוק בתזמון עלול להוציא את הגולש מהמסלול ללא שליטה. בכל תחרות בדרך כלל נפסל אחוז גבוה מהגולשים בגלל אי מעבר בין זוג דגלים. מסלולי סלאלום למתחרים גברים כוללים בדרך כלל בין 55 ל-75 דגלים, בעוד שמסלולי סלאלום לנשים כוללים בדרך כלל בין 40 ל-60 דגלים. תחרויות של סקי סלאלום נערכות במשחקי החורף האולימפיים. הכללים של סקי הסלאלום המודרני פותחו על ידי סר ארנולד לון בשנת 1922 עבור אליפות הסקי הלאומית הבריטית והענף אומץ בהמשך באולימפיאדת החורף של 1936. מדיה וקבצים בנושא סקי סלאלום בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.