פטר קירטן

פטר קירטן (בגרמנית: Peter Kürten;‏ 26 במאי 1883 – 2 ביולי 1931) היה רוצח סדרתי גרמני שכונה "הערפד מדיסלדורף" וה"המפלצת מדיסלדורף", בגין סדרה של תקיפות מיניות ורציחות שביצע מפברואר עד נובמבר 1929 בעיר דיסלדורף. בשנים שקדמו לרציחות קירטן צבר גיליון עבירות עשיר שכלל הצתות, גנבות וניסיון לרצח. הוא אף הודה ברציחתה של ילדה בת 9 בשנת 1913 בעיר מולהיים על הריין. הוא כונה הערפד או המפלצת מדיסלדורף מפני שרוב קורבנותיו נרצחו בעיר זו. הוא זכה לכינוי "ערפד" מפני ששתה את דמו של ברבור מת בדצמבר 1929 וכן ניסה לשתות את דמם של קורבנות האנוש שלו. פטר קירטן נולד למשפחה מוכת עוני ומתעללת בעיר מולהיים על הריין, הילד השלישי מבין 13 ילדים. בתור ילד הוא חזה באביו האלכוהוליסט תוקף מינית את אמו ואת אחיותיו. הוא היה מעורב בפשעים קטנים מגיל צעיר, ורוב חייו חיי במנוסה. זמן מה לאחר לכידתו הוא טען שביצע את הרצח הראשון שלו בגיל 9 בכך שהטביע שני ילדים צעירים ששחו עמו. קירטן עבר עם משפחתו לדיסלדורף בשנת 1894, ומשנת 1899 נכנס לבתי כלא לתקופות קצרות בגין עבירות שונות, ביניהן הצתה וגנבה. קירטן התקדם בדרגת האלימות שלו בדומה לרוצחים סדרתיים אחרים, החל לענות ולהרוג בעלי חיים ובהמשך רצח בני אדם. את רציחתו הידועה הראשונה ביצע בשנת 1913 בעת פריצה לבית, קורבן הרצח הייתה ילדה בת 9 בשם כריסטין קליין. הוא הצליח לחמוק מזירת הפשע מבלי להיתפס. שרשרת הרציחות שלו נקטעה מכיוון שריצה עונש מאסר של 8 שנים בגין פריצות נוספות, וכן כך לא נכח באירועי מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1921 הוא שוחרר מהכלא ועבר לאלטנבורג, שם נשא אישה לאחר שנתיים. בשנת 1925, הוא חזר עם אשתו לדיסלדורף והמשיך בביצוע רציחות שהובילו לבסוף ללכידתו, מאסרו והוצאתו להורג. ב-2 בפברואר 1929 הוא תקף אישה וב-9 בפברואר הוא התעלל מינית בילדה בת 9 ורצח אותה. ב-13 בפברואר הוא רצח מכונאי זקן בכך שדקרו 20 פעמים. קירטן חדל מביצוע פשעים אלימים במשך חצי שנה, עד שב-11 באוגוסט הוא אנס ורצח אישה. בשעות הבוקר המוקדמות של ה-21 באוגוסט הוא רצח שלושה אנשים בפרק זמן של רבע שעה בדקירות. שלושה ימים לאחר מכן הוא רצח שתי ילדות, בנות 5 ו-14, ודקר אישה נוספת ב-25 באוגוסט. ב-29 בספטמבר הוא אנס ורצח אישה, הקורבן שעבדה בתור משרתת הוכתה למוות במהלומות פטיש ביער מחוץ לעיר. ב-11 באוקטובר הוא תקף אישה בפטיש, אנס אותה, והותיר אותה למות. ב-25 באוקטובר הוא תקף שתי נשים בפטיש – שתיהן שרדו. ב-7 בנובמבר הוא רצח ילדה בת 5; הרצח בוצע בחניקה ובדקירות מרובות עם מספריים. בהזדמנויות שונות הוא שלח לעיתון המקומי או לתחנת המשטרה המקומית מפה ובה סומנו זירות הרצח של קורבנותיו. מספר הקורבנות ושיטות הרצח השונות הטעו את החוקרים והם חשדו שמדובר בצמד או אפילו צוות של רוצחים הפועלים יחד. רשימת החשודים של המשטרה כללה למעלה מ-900 חשודים פוטנציאליים. הרצח שקירטן ביצע בנובמבר היה הרצח האחרון שלו, אם כי בין החודשים פברואר עד מרץ 1930 הוא תקף מספר אנשים בפטיש אך מבלי להרגם. במאי, הוא ניגש לאישה צעירה בשם מריה בוטלייס, הוביל אותה לביתו ומשם לקח ואנס אותה ביער אך לא רצח אותה. בוטלייס היא זו שהובילה את השוטרים אל ביתו. הוא נמלט מהשוטרים, אבל התוודה בפני אשתו על מעשי הרצח ביודעו שזהותו ידועה למשטרה. ב-24 במאי הוא אותר ונעצר. קירטן אף הודה ששתה את דמה של לפחות אחת מקורבנותיו. פטר קירטן הואשם בתשעה סעיפי רצח ובשבעה סעיפי ניסיון לרצח. משפטו החל באפריל 1931. בתחילה הוא טען לחפותו אך לאחר מספר שבועות הודה באשמות. הוא נמצא אשם ונידון למוות. בעודו מחכה להוצאה להורג, קירטן רואיין על ידי דוקטור קארל ברג, שתיעד את השיחות עמו וכתב ספר בשם "הסדיסט" בעקבות המפגשים. קירטן ציין באוזני ברג שהמניע הראשי לביצוע הרציחות היה הנאה מינית. מספר הדקירות השתנה מקורבן לקורבן מפני שמשך האורגזמה שהשיג ממעשה הרצח השתנה בכל פעם. מראה הדם עורר את היצר המיני של קירטן כפי שהשתמע ממילותיו: "אמור לי - לאחר שייערף ראשי, האם אוכל עדיין לשמוע, ולו לזמן קצר, את הקול של דמי פורץ מגדם הצוואר שלי? יהיה זה העונג שיסיים את כל התענוגות". קירטן הוצא להורג באמצעות גיליוטינה ב-2 ביולי 1931 בעיר קלן. פטר אמר לחוקרים שהמניע העיקרי לביצוע פשעיו היה "הרצון להתנקם בחברה המדכאת". הוא לא הכחיש שהוא עשה שימוש מיני בקורבנותיו, אבל במהלך משפטיו הוא תמיד טען שהיצר המיני לא היה המניע העיקרי של מעשיו. בשנת 1931, מדענים חקרו את מוחו של קירטן בניסיון להבין את האישיות שלו ואת התנהגותו. ראשו נותח ויובש וכיום הוא מוצג במוזיאון "ריפלי תאמינו או לא" בוויסקונסין. נאמר שסרטו של פריץ לאנג "M" משנת 1931, בה הגיבור הראשי הוא רוצח ילדים סדרתי שמשליט טרור בעיר גרמנית, מבוסס על חייו של קירטן, אך לאנג הכחיש טענה זו. בשל קווי הדמיון הרבים בין הרוצח בסרט לבין קירטן, הסרט נקרא "הערפד מדיסלדורף" במדינות זרות, אם כי עלילת הסרט מתרחשת דווקא בברלין. הזמר רנדי ניומן כתב שיר על קירטן שנקרא "בגרמניה לפני המלחמה" שנכלל באלבומו משנת 1977. להקת הדום מטאל היפנית, "כנסיית הסבל" (Church of Misery), הוציאה שיר בשם "המפלצת מדיסלדורף" המבוסס עליו. דמותו של פטר קירטן "הולידה" דמויות נוספות גם בסרטים אחרים, דוגמת הסרט "נורמלי" משנת 2009 של ג'וליוס סבצ'יק מסלובקיה, וכן הסרט "המלון הלבן" משנת 1981. המרטש מאטלנטה המפלצת מפירנצה מדיה וקבצים בנושא פטר קירטן בוויקישיתוף פטר קירטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פטר קירטן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)