חומה ומגדל

חומה ומגדל הוא כינוי לסדרת מבצעים להקמת יישובים חקלאיים יהודיים מבוצרים בארץ ישראל בימי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט (1936–1939) ומעט לאחריהם. מטרת המבצע הייתה לייצר רצף יישובים בנקודות בעלות חשיבות אסטרטגית ולהרחיב את גבולות ההתיישבות העברית והמדינה היהודית העתידית. המוטיב הבסיסי בחומה ומגדל היה הקמת נקודת יישוב הכוללת חומת הגנה ומגדל שמירה בתוך יום אחד, וזאת כדי להתגונן מהפורעים הערבים וכך לאפשר המשך מגורים במקום. החל מאפריל 1936 התחוללו מאורעות דמים כנגד היישוב היהודי בארץ ישראל, הותקפה התחבורה, הוצתו שדות ויערות, נגדעו עצים במטעים והותקפו יהודים ששהו ביישובים ערביים ובדרכים. המאורעות נמשכו ברצף עד לאוקטובר 1936 ולאחר הפסקה קצרה התחדשו ונמשכו ברצף עד למרץ 1939. מטרתם של מחוללי הפרעות הערבים הייתה להפסיק את גידולו של היישוב היהודי ולמנוע את הפיכתו לכוח מכריע בארץ ישראל. במאי 1936 החליטה ממשלת בריטניה לשגר לארץ ישראל ועדה מלכותית בראשות לורד פיל. הוועדה, שנודעה כוועדת פיל, הגיעה לארץ ישראל בסתיו 1936, וניסתה להציע פתרון יסודי לבעיה הארצישראלית. כתגובה לפרעות וכדי לקבוע עובדות בשטח בטרם יפורסמו מסקנות ועדת פיל, החליטו ראשי היישוב היהודי לפעול במהירות ליצירת רצף של יישובים באזורים בעלי חשיבות אסטרטגית־ביטחונית שטרם התבססה בהם ההתיישבות היהודית. אדמות שונות נרכשו בתקופה זו ובשנים שקדמו לה, בין היתר בעמק בית שאן, בגליל העליון המזרחי (עמק החולה, הרי נפתלי ומדרונות הבשן). ב־1938 נרכשו אדמות חנותה (חניתה) ונעשו מאמצים לרכוש קרקעות באזור רמת מנשה ובאזורים נוספים. השיקולים בכל הרכישות האלה היו אסטרטגיים, ובעקבות כך נרכשו גם קרקעות חסרות ערך מבחינה חקלאית, על מנת לשרטט את גבולות המדינה העתידית. המגמה הייתה להקים יישובים באזורי ספר לאורך רצועת קשר שכונתה על שום צורתה "ה-N ההתיישבותי" שנמתחה מאצבע הגליל דרך עמק החולה ועמק יזרעאל למישור החוף. ישנה מחלוקת לגבי זהות היישוב הראשון של חומה ומגדל. אף על פי שמקובל למנות את כפר חיטים כיישוב "חומה ומגדל" הראשון, ישנם מקורות המציינים את ניר דוד כראשון. טענה זו נסמכת על כך שכפר חיטים לא היה יישוב חומה ומגדל קלאסי, שכן מקימיו לא הקימו אותו אלא עלו למבצר שכבר היה קיים במקום. ישנם מספר גרסאות לגבי משכה של תקופת חומה ומגדל, יש המגדירים אותה בין 1936 עד סוף 1939 ויש שמאריכים אותה עד מלחמת העצמאות. מחלוקת נוספת היא לגבי היישוב האחרון ברשימה. יש המציינים את עמיר (29 באוקטובר 1939) כאחרון ברשימה. יש המציינים את תחילת מלחמת העולם השנייה, 1 בספטמבר 1939, כסיום תקופת חומה ומגדל, ויש הכוללים ברשימה גם את כפר ורבורג שנוסד ביום 31 באוקטובר 1939, החורג משני הכללים לעיל. עוד לפני העלייה על הקרקע השטחים שנרכשו עובדו, לרוב בצורה מרוכזת כדי לשמור את החזקה על הקרקע. היישוב הראשון שהוקם במהלך תקופה זו היה כפר חיטים, שעלה על הקרקע ב־7 בדצמבר 1936. היה זה ניסיון ההתיישבות השלישי באתר, בו נמצאו שרידי ניסיונות קודמים. בחורף 1936 החל מבצע העלייה על הקרקע הראשון בשיטת חומה ומגדל שהוצעה על ידי שלמה גור, חבר קיבוץ תל עמל, שחבריו התגוררו בבית אלפא, ולאחר שהוכנסו בה תיקונים בהתייעצות עם המהנדס יוחנן רטנר. האתגר בתוכנית היה הצורך להקים יישוב מבוצר בעל יכולת הגנה עצמית במהלך יום אחד, כך שבסוף היום הראשון יעמוד על תילו יישוב מוגן. שלמה גור הציע להקים תוקם חומת עץ וחצץ בגובה 1.80 מטר שתקיף חצר של 35X35 מטר, כשבפינותיה יוצבו עמדות (בתחילה תוכננו 4 עמדות אבל לאחר התייעצות עם יוחנן רטנר הוחלט להסתפק בשתי עמדות), ובמרכז החצר מגדל שמירה. כמו כן נמתחה גדר תיל במרחק של 25 מטר מסביב לחצר, להגנה בפני זריקת רימונים. החומה כפולת הדפנות ומגדל התצפית נתנו לדגם התיישבותי זה את שמו "חומה ומגדל". חומרי הגלם להקמת היישוב, בהם הצריפים המפורקים, חלקי החומה והמגדל, החצץ, כלי העבודה והחומרים, הוכנו מראש והובאו למקום הקמת היישוב. לפנות בוקר היו חברי הקיבוץ המתיישב, לצד מתנדבים, יוצאים לנקודת ההתיישבות, וברוב המקרים היה היישוב מוקם עד סוף היום. שיטת חומה ומגדל נוסתה לראשונה בעלייה לקרקע של קיבוץ תל עמל, בדצמבר 1936. פחות מחודש לאחר ההתיישבות של תל עמל, ב־5 בינואר 1937 עלו על הקרקע חברי קבוצת "השדה" והקימו את קיבוץ שדה נחום, ממערב לבית שאן. בעקבות הצלחה זאת אימצו המוסדות המיישבים את שיטת חומה ומגדל לעליות על הקרקע של היישובים הבאים והיא הפכה לאסטרטגיה יישובית. בפברואר 1937 הכריז דוד בן-גוריון כי עליית תל עמל ושדה נחום על הקרקע, הן עובדות מדיניות חשובות. מנהיגי היישוב הבינו כי מדובר לא רק בתחום החשוב כשלעצמו של ההתיישבות, אלא באפשרות נוספת לעצב את גבולותיה של המדינה שבדרך. מיד לאחר מכן הוקמו יישובים בזה אחר זה, ב־25 במרץ הוקם קיבוץ גינוסר על שפת הכנרת ב־31 במרץ עלו לקרקע שני קיבוצים: שער הגולן ומסדה שניהם על גדות הירמוך. עד לפרסום הספר הלבן כמעט שלא היו הפרעות מצד הערבים ועד מאי 1939 גם ללא הפרעה מצד שלטונות המנדט הבריטי. אולם החל ממאי 1939 החלו הבריטים להגביל את העליות לקרקע ונמנעו ממתן אישורים, ובעקבות כך הוקמו יישובים גם ללא הסכמתם. סיפורו של קיבוץ גינוסר הוא ייחודי בכך שמטרת הקמת החומה והמגדל הייתה, לפחות באופן חלקי, קביעת עובדה מוגמרת בפני אגודת פיק"א, בעלת הקרקע, ולא רק לצורך הגנה מפני ערבים. תיאור העלייה לעין גב אופייני למבצעי העלייה על הקרקע של חומה ומגדל: "הכנת המחנה נחלקה בין משקי העמק - גשר מכינה את המגדל ואת חדר האוכל, אפיקים את החומה, קבוצת כנרת את הצריפים ואנחנו את הגדר החיצונית, גדר החוטים וכל מה ששיך לחשמלאות ומסגרות. ערב העלייה באו חברינו מכל הארץ. באו הרבה אורחים מהסביבה הרחוקה והקרובה; באו גם נגרים מכפר גלעדי וטפסנים מגבעת חיים. עד שעה מאוחרת בלילה עבדו החברים במסגריה. החברות עבדו במטבח והכינו את האוכל ליום העלייה. בשעה שלוש, בעוד חושך, הכל היה מוכן לדרך. בשלושה אוטומובילים הגענו לאפיקים. לכאן התאספו אנשי הסביבה שהשתתפו בעליה. מסע הכיבוש, שתים עשרה מכוניות משא מלאות אנשים עמוסי משא והמון מכוניות קטנות עברו דרך מסדה ועין הקורא סבבו את צמח עד הגיעם לעין גב... כעבור רגעים מספר התחילה העבודה. ארבע מאות איש עבדו במהירות ובקצב. ...הטוריה גרפה את החצץ לתוך הפחים, מן הפחים נשפך החצץ לתוך שקים וסלים - והחומה הוקמה במהירות קדחתנית. השמש הלוהטת והזיעה הנגרת לא הפריעו בעד העבודה. ...מכוניות המשא מביאות בזו אחר זו חומרים וקירות הצריפים. ידיים נאמנות עובדות במהירות, והנה כבר הוקם המגדל והולכים ומקימים הצריפים לחדר האוכל. ...בשעה ארבע אחר הצהריים עמד המחנה על תלו בלב האדמה השוממה, אשר זה מאות שנים לא ראתה ישוב יהודי. בשעות מספר הוקמה נקודת ישוב עברית חדשה." את ההתיישבות בשיטת חומה ומגדל הוביל ארגון ההגנה, במתווה שאומץ על ידי המוסדות המרכזיים של היישוב העברי: הסוכנות היהודית, קרן היסוד, הקרן הקיימת לישראל וההסתדרות. לקחו בו חלק בעיקר קיבוצים וכן תנועות מכל זרמי ההתיישבות, בהם: 12 יישובים מן הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, עשרה יישובים של הקיבוץ המאוחד, חמישה קיבוצים של חבר הקבוצות, שלושה יישובים של הקיבוץ הדתי, 13 מושבים של תנועת המושבים, תשעה יישובים של הנוער הציוני ושל מכבי הצעיר ויישוב אחד של תנועת בית"ר. כוחות נוטרים ואנשי ה"הגנה" אבטחו את העלייה על הקרקע. רשימת יישובי "חומה ומגדל" לפי תאריך הקמתם: ”תֵּל-עָמָל, רִאשׁוֹנָה לְחוֹמָה וּמִגְדָּל....” כך הצהיר נתן אלתרמן בשירו ה"מגדל הראשון". בול ישראלי אשר הונפק ב-1963, במלאת 25 שנה למבצע בול ישראלי אשר הונפק ב-1963, במלאת 25 שנה למבצע חומה ומגדל בעין השופט המגדלים של מפעל "החומה ומגדל" היו מגדלים אותם ניתן היה להקים בקלות ולהרים בקלות. המגדלים הושפעו ממגדלים שנבנו במחנות מחנאות של תנועות הנוער. שמואל מסטצ'קין, עוד בטרם היותו אדריכל בשנת 1928, תכנן מגדל מחנאי בסיסי במחנה הנוער העובד ביער בן שמן. מגדל זה הוא פיתח למגדל מרשים בהרבה במחנה התנועה בהרי הכרמל בשנת 1934. את המגדל השני ראה ידידו שלמה גור, והוא היווה השראה למגדלי המבצע שאף בתכנונם השתתף מסטצ'קין במסגרת פעילותו בהגנה. המגדל הראשון במחנה הנוער העובד בשנת 1928 המגדל השני בלילה, שנת 1934 חניכים בראש המגדל במחנה הנוער העובד שנת 1934 התיישבות האלף היאחזות נח"ל 11 הנקודות מרדכי נאור (עורך), ימי חומה ומגדל, 1936-1939, הוצאת יד בן- צבי, 1987. (הספר בקטלוג ULI) מדיה וקבצים בנושא חומה ומגדל בוויקישיתוף סרטים תיעודיים היסטוריים בנושא "חומה ומגדל" לצפייה ישירה באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים חומה ומגדל באתר הארכיון ההיסטורי של שיכון ובינוי (סולל בונה) חומה ומגדל, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח ישובי חומה ומגדל, באתר תנועת העבודה הישראלית יישובי העלייה החמישית ויישובי "חומה ומגדל" (מפה), באתר הספרייה הווירטואלית של מטח יום העלייה לקרקע בתמונות שצילם זולטן קלוגר, באתר "ישראל - הסיפור המתועד" של ארכיון המדינה חומה ומגדל, בקטלוג הארכיון הציוני המרכזי בירושלים הקמת יישוב חומה ומגדל, ארכיון AP, אוקטובר 1937 הקמת יישוב חומה ומגדל, יומני British Pathé, ‏1939 קשר אווירי בימי חומה ומגדל, יומני כרמל, נובמבר 1948 (התחלה 4:43) תערוכת התיישבות חומה ומגדל, אתר ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון. אלחנן אורן, התיישבות בשנות מאבק - אסטרטגיה יישובית בטרם מדינה, יד יצחק בן צבי, ירושלים, תשל"ח, עמ' 14-13 אתר ניר דוד אלחנן אורן, תל-עמל - ראשונה לחומה ומגדל, מיוזמה למדיניות יישובית בתרצ"ו, הציונות ד', 1975, עמ' 170 - 171 חיים גבתי, פרק ה: תקופת העלייה החמישית / התיישבות "חומה ומגדל", 100 שנות התיישבות: תולדות ההתיישבות בארץ-ישראל, כרך א' (חלק ב'), הקיבוץ המאוחד, 1981 מרדכי נאור, "הישוב היהודי בשנת 1936, ימי חומה ומגדל, עידן 9, ירושלים 1987, עמ, 12 איזהו הישוב הראשון בהתישבות חומה ומגדל?, מעריב, 10 בדצמבר 1986 רוני כוכבי-נהב, אתרים במחוזות הזכרון, ספרי יובל של קיבוצים, אתרים במחוזות הזכרון פרק שישי: סיפורים ומיתוס, יד טבנקין, 2006 כל מקום ואתר מדריך שלם להכרת הארץ, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא 1980 עמ' 377 יהודה זיו, "חוות שנלר", טבע וארץ, ניסן אייר תשמ"ה, מרץ-אפריל 1985, כ"ז 3 (בסוף המאמר פסקה בשם "איפה השער לנגב?") אלחנן אורן, התיישבות בשנות מאבק - אסטרטגיה יישובית בטרם מדינה, יד יצחק בן-צבי, תשל"ח, עמ' 19 דויד שליו, אנשי החומות - 25 שנה ליישובי חומה ומגדל בעמק הירדן, דבר, 30 במאי 1962 אנו עולים, דבר, 18 באוגוסט 1937 התשתית לרשימה אפרים ומנחם תלמי, לקסיקון ציוני, הוצאת מעריב, 1973 תאריכי ההקמה על פי 100 שנות התיישבות: תולדות ההתיישבות היהודית בארץ ישראל - חיים גבתי, כרך א פרק ב הנוער הציוני עלה לאושא, דבר 6 אוגוסט 1937⁩, עמ' 4