laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Derwent Cumberland Pencil Company

Derwent Cumberland Pencil Company, או בקיצור Derwent, היא חברה בריטית לייצור עפרונות וכלי כתיבה. מפעל העפרונות הראשון באנגליה נוסד ב-1832 בצפון מערב האי, במחוז קאמבריה. בקאמבריה נתגלה עוד במאה ה-14 המצבור הגדול ביותר (נכון עד היום) של גרפיט טבעי. מפעל זה עבר מספר בעלים, עד שנוסד תחת השם Cumberland Pencil Conpany ב-1916. החברה הוסיפה את מותג עפרונות החובבים LakeLand ב-1930, ואחריו את מותג העפרונות הצבעוניים המקצועיים Derwent ב-1938. בשנת 2007 חגג מפעל Derwent את שנתו ה-175, כשתחום התמחותו העיקרי הוא עפרונות צבעוניים לאמנים. מפעל Derwent המשיך להחליף ידיים, ונכון ל-2008 נמצא בבעלות Acco UK (המחזיקים במותג עפרונות השרטוט Rexel). כחלק מהחלפת בעלות זו, מפעל העפרונות בקאמבריה החל מייצר את סדרת עפרונות Rexel, ללא שינוי שם המותג. המפעל מחזיק במוזיאון העפרונות של קאמברלנד (Cumberland Pencil Museum) בקנסוויק, קאמבריה, ובו מוצגים התפתחויות ייצור העפרונות במחוז מאז המאה ה-14. שמות המותגים הראשונים של החברה התבססו על המיקום הגאוגרפי בו מצוי המפעל הראשי. Cumberland (תרגום מילולי קאמברלנד) הוא כינוי לאזור סובב מחוז קאמבריה, בה מבוססת החברה. באותו אזור מצוי גם הנהר דרוונט, הנשפך אל ומנקז את אגם דרוונט ואזור האגמים (LakeLand). המפעל מייצר בתקן ISO 9001, מודל להבטחת איכות בתיכון (Design), פיתוח, ייצור, התקנה, מתן שירות ותחזוקה של המוצרים השונים. הדבר בין השאר מבטיח עקביות באיכות העפרונות ותכונותיהם, כגון הגוונים המסומנים. הניהול במפעל הוא על פי תקן נוסף, ISO 14001. בנוסף, זכה המפעל בפרס סביבתי מאת ארגון BOSS (British Office Supplies and Services) במשך 11 שנים רצופות ובעוד מספר פרסים שוליים יותר, על תרומתו לסביבת עבודה בטוחה. כיום (2008) Derwent מייצרת קו מוצרים רחב, הכולל עפרונות, עפרונות צבעוניים, גירי פסטל, עפרונות מסיסים במים, פנקסים ויומנים לאיור ועוד. קו המוצרים העיקרי כולל: Derwent הוא אחד ממותגי העפרונות לאמנים הזמינים בישראל. מותגים מתחרים כגון Prismacolor האמריקאית אינם מיובאים לארץ, מה שמבליט את מעמדה של Derwent בשוק המצומצם באופן לא פרופורציוני. מתחרים אירופאים כגון Lyra ו-Faber-Castell הגרמניים, Caran d'Ache ועוד כוללים מספר קטן יותר של סוגי עפרונות זמינים. עם זאת, לא כל מוצרי החברה מיובאים לישראל: מותגים כגון Graphitint מעולם לא יובאו, ומותגים שבעבר יובאו כגון Studio כמעט ונעלמו מהשוק. ACCO Brands Boss Federation
סאולה

סאולה (שם מדעי: Pseudoryx nghetinhensis) הקרוי גם שור וו קואנג, הוא מין יחיד בסוגו. הסאולה, אחד מהיונקים הנדירים ביותר בעולם, הוא מין בקר שוכן יערות המצוי רק בווייטנאם (שמורת הטבע וו קואנג) ובלאוס קרוב לגבול ווייטנאם-לאוס. שמו הנפוץ, סאולה, משמעו, "בעל קרניים דקות-גזרה". החלק השני של שמו המדעי, nghetinhensis בא משני שמות של פרובינציות בווייאטנם, נגה אן והא טין בזמן ש־pseudoryx מעיד על הדמיון בינו ובין הראם. בני שבט מונג קוראים לחיה זו "סאט-סופאפ" משמע, "החיה המנומסת" מפני שהיא נעה בשקט דרך היער. הזואולוגיה התוודעה לסאולה רק בשנת 1992, בעיקר מקרניים בלתי-רגילות שתועדו בווייטנאם. לא ידוע כמה פרטים קיימים, מפני שרק 11 תועדו חיים. הסאולה הוא בן-בקר קטן יחסית שאורכו 80-90 ס"מ ומשקלו 90 ק"ג בממוצע. הסאולה מצויה ביערות הלחים של רכס אנאמייט ומזרח הודו-סין ויערות מונסון. סאולות אותרו בעמקי נהרות ערבה בגובה של בערך 300 עד 1,800 מטרים מעל פני הים. מקומות אלה רחוקים מהתיישבות בני-אדם, המכוסה בעיקר ביערות ירוקי-עד ויערות ממוזגים. מדיה וקבצים בנושא סאולה בוויקישיתוף סאולה, באתר ITIS (באנגלית) סאולה, באתר NCBI (באנגלית) סאולה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סאולה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) סאולה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סאולה, באתר GBIF (באנגלית) ארין הייל, הולך ופוחת השור, באתר הארץ, 26 במאי 2012 לא רק באגדות: "חדי קרן" קיימים במציאות, אך נמצאים בסכנת הכחדה, באתר וואלה, 11 באפריל 2015 סאולה באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל דיי קים

דניאל דיי קים (באנגלית: Daniel Dae Kim; נולד ב-4 באוגוסט 1968) הוא שחקן ומפיק אמריקאי-קוריאני, התפרסם בשל תפקידו כג'ין סו קוואן בסדרה "אבודים" ברשת ABC, לאחר מכן מתפקידו בתור הבלש צ'ין הו קלי בסדרה "הוואי חמש-אפס" ברשת CBS. דניאל דיי קים נולד בבוסאן, קוריאה הדרומית, ובגיל שנה וחצי עבר לארצות הברית וגדל במספר מקומות כמו ניו יורק ובערים איסטון ובית לחם שבמדינת פנסילבניה. בשנת 1990 קיבל תואר ראשון בתיאטרון ובמדעי המדינה מהוורפורד קולג' ולאחר מכן למד לתואר שני באמנויות הבמה מבית הספר לאמנויות ע"ש טיש באוניברסיטת ניו יורק אותו סיים בשנת 1996. בשנת 1997 הוא שיחק בקומדיה הרומנטית "מכורים לאהבה" בכיכובה של מג ראיין, ובשנת 1999 שיחק בדרמת הספורט "בשם האהבה" בכיכובו של קווין קוסטנר. הוא שיחק בתפקיד אורח במספר סדרות, ביניהן 24, אנג'ל, קרוסייד, פאוור רינג'רס, סיינפלד, CSI, וכן בסרט ספיידרמן 2. התפקיד הידוע ביותר שלו הוא בסדרה "אבודים", בה גילם במשך שש העונות את ג'ין קוואן. כג'ין הוא מדבר בסדרה גם קוריאנית, אך שפת האם שלו היא אנגלית, והוא לא מדבר קוריאנית שוטפת. ב-2008 שיחק במיני-סדרה "זרע אנדרומדה" שמבוסס על ספרו של מייקל קרייטון. קים גם שיחק בסדרה "Hawaii Five-O". בשנת 2011 שיחק בסרט הפעולה "הזירה" בכיכובם של קלאן לוץ וסמואל ל. ג'קסון. בשנת 2015 שיחק את דמותו של ג'ק קאנג בסרט "מורדים". בשנת 2017 התארח בסדרת הטלוויזיה "מקגייוור". בשנת 2019 שיחק בסרט "הלבוי", בסרט הקומי-רומנטי "אם זו אהבה" ובנוסף דיבב בסדרת האנימציה "שי-רה ונסיכות הכוח" בנטפליקס. שיחק גם בעונה השנייה של סדרת הדרמה הרפואית "הרופא הטוב" את ד"ר ג'קסון האן. בשנת 2021 שיחק בסרט המדע הבדיוני "הנוסע הסמוי" מבית נטפליקס. באוקטובר 2024 עלה בברודוויי המחזה "Yellow Face" בו קים מגלם את התפקיד הראשי. המחזה מתמקד בפרשה אמיתית מ-1990 שבה דיוויד הנרי הואנג התנגד להפקת המחזמר "מיס סייגון" בברודוויי בשל ליהוק של שחקן לבן (ג'ונתן פרייס) לתפקיד אסייתי. באותו החודש, קים חתם על הסכם first-look עם חברת אולפני המאה ה-20 לפיתוח והפקת סדרות קומדיה, דרמה ומיני-סדרות דרך חברת ההפקה שלו, 3AD. ההסכם מתמקד ברשתות לינאריות ובפלטפורמות סטרימינג תחת Disney Entertainment Television, כמו ABC, הולו ו-דיסני+. בשנת 1993 נישא למיה קים, ולהם שני בנים. קים ומשפחתו מתגוררים לסירוגין בלוס אנג'לס ניו יורק. במהלך העונות המאוחרות של "אבודים", עבר קים להתגורר בהונולולו שבהוואי אליה עבר עקב צילומי הסדרה, ונשאר בה בשל צילומי הסדרה "הוואי חמש-אפס". הוא שימש כנואם בטקס הפתיחה של אוניברסיטת הוואי ב-2014. ב-25 באוקטובר 2007 נתפס קים בהוואי נוהג תחת השפעת אלכוהול ונעצר. למחרת הוא התנצל פומבית על התקרית. מדיה וקבצים בנושא דניאל דיי קים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דניאל דיי קים (באנגלית) דניאל דיי קים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דניאל דיי קים, ברשת החברתית אינסטגרם דניאל דיי קים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דניאל דיי קים, באתר AllMovie (באנגלית) דניאל דיי קים, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דניאל דיי קים, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דניאל דיי קים, באתר MusicBrainz (באנגלית) Greg Evans, ‘Yellow Face’ Broadway Review: Daniel Dae Kim Lets Loose In Farce That Unmasks Hypocrisy, Deadline Hollywood, ‏2 October 2024 Nellie Andreeva, Daniel Dae Kim & His 3AD Ink First-Look Deal With 20th Television, Deadline, ‏2024-10-09 (באנגלית אמריקאית)
פה

הפה הוא הפתח שדרכו יצורים חיים קולטים מזון או מים או נושמים דרכו. הפה הוא החלק הראשון של מערכת העיכול, ובו מתחיל תהליך עיכול המזון. המזון נלעס, נגרס, מעורבב עם הרוק והופך לעיסה לקראת בליעתו. פעולות אלה מבוצעות באמצעות השיניים, הלשון, שרירי הלעיסה ובלוטות הרוק. בפה גם ממומש חוש הטעם והוא משתתף גם בנשימה ובהפקת קולות, כולל דיבור. הפתח של חלל הפה הוא השפתיים. הפה הוא גם חלק ממערכת הנשימה. האוויר נכנס דרך האף בשאיפה ויוצא דרך הפה בנשיפה. ישנם יצורים, דוגמת מדוזות ושושנות ים, להם אין פי טבעת, ועבורם משמש הפה גם כפתח היציאה של חומרי פסולת. היצורים הקדומים ביותר שהתגלו להם היה פה התקיימו בתור הקמבריון, שהחל לפני כ-540 מיליוני שנים, ועל פי חלק מההערכות התקיימו גרסאות קדומות עוד יותר של פיות קדומים שטרם התגלו, וייתכן שאלו היו כבר בתור האדיקר, שקדם לקמבריון. בתקופה המוקדמת ביותר ה"פה" היה לא יותר מפתח לתוך חלל פנימי בו התעכל המזון, וממנו התרוקנה הפסולת החוצה מין הגוף. ניתוח של מאובן של יצור בשם Saccorhytus coronarious, שחי לפני כ-540 מיליון שנים והיה באורך של כמילימטר אחד, הצביע על כך שהיצור היה בעל פה שניתן לפתוח ולסגור אותו באופן יזום. ליצור זה היו פתחים קטנים סמוך לפה, שכנראה שימשו להוצאת הפסולת בנפרד. התפתחותו של הפה המשיכה בתקופת הקמבריון, כאשר התפתחותם של איברים קדומים נוספים, דוגמת איברי תנועה ויכולת ראייה מוגבלת, הפכו את הפה לאיבר משמעותי יותר ודחפו להתפתחותו. מציצת אצבע פה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ד"ר יונת אשחר, שנהיה לראש!, במדור "מדע במבט-על" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 5 בספטמבר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליזבת מיטשל

אליזבת מיטשל (באנגלית: Elizabeth Mitchell; נולדה ב-27 במרץ 1970) היא שחקנית אמריקאית. מיטשל ידועה בעיקר בזכות תפקידה כג'ולייט ברק בסדרת הטלוויזיה "אבודים", בתור מלכת השלג בסדרה "עד עצם היום הזה", בתור סוכנת ה-FBI אריקה אוונס בסדרה "V", בתור רייצ'ל מת'סון בסדרה "מהפכה" ובתור קרלה לימברלי בסדרה "חופים של סודות". נולדה בשם אליזבת' ג'ואנה רוברטסון; Elizabeth Joanna Robertson, בלוס אנג'לס שבקליפורניה. היא הבכורה מתוך שלוש אחיות, הלן קריסטי מיטשל (1978) וקתרין דיי קייט מיטשל (1981). אליזבת ואמה עברו לדאלאס שבטקסס כשהייתה תינוקת, שם נישאה אמה לג'וזף מיטשל ב-1975. אביה החורג, ג'וזף דיי מיטשל, ואמה, ג'וזפין מריאן מיטשל (לבית ג'נקינס), הם עורכי דין. מיטשל סיימה את לימודיה בתיכון "בוקר טי. וושינגטון" לאמנויות הבמה בטקסס. למדה בסטפנס קולג' במיזורי וסיימה את לימודיה בהצלחה ב-1996 עם תואר באמנויות הבמה, ולאחר מכן למדה באקדמיה הבריטית-אמריקאית למשחק שבלונדון. מיטשל עבדה במשך שש שנים במרכז התיאטרון של דאלאס ולמשך שנה בתיאטרון הדרן. בשנת 2001 כיכבה בסדרת הדרמה של ABC, "החיה" תפקיד העיתונאית אליס אלנבי, שלא האריכה ימים וירדה לאחר 6 פרקים. בשנת 2014 שיחקה בעונה הרביעית של סדרת הפנטזיה "עד עצם היום הזה" בתפקיד שרה פישר / מלכת השלג. בשנת 2021 שיחקה בעונה השנייה של סדרת הנטפליקס ״חופים של סודות״ בתפקיד קרלה לימברלי. ב-13 ביוני 2004 היא נישאה לכריס סולדיוויה. ב-4 בספטמבר 2005 נולד בנם. בני הזוג התגרש ב-2013. כיום, מיטשל מתגוררת בוושינגטון הבירה. מדיה וקבצים בנושא אליזבת מיטשל בוויקישיתוף אליזבת מיטשל, ברשת החברתית אינסטגרם אליזבת מיטשל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליזבת מיטשל, באתר AllMovie (באנגלית) אליזבת מיטשל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
רבקה מדר

רבקה ליי מדר (באנגלית: Rebecca Leigh Mader; נולדה ב-24 באפריל 1977) היא שחקנית אנגלייה המתגוררת בארצות הברית. היא מוכרת בעיקר בזכות תפקידיה כשארלוט לואיס בסדרה "אבודים", וזלינה, המכשפה המרשעת מן המערב, בסדרה "עד עצם היום הזה". מדר נולדה בקיימברידג' שבאנגליה. במשך שנה הייתה דוגמנית בניו יורק, והופיעה במודעות עבור לוריאל. ב-2003 גילמה את מורגן גורדון ב-17 פרקים של אופרת הסבון "כל ילדיי". ממרץ עד יוני 2004 הופיעה בתפקיד מרגרט קוקרן באופרת הסבון "One Life to Live". באותה שנה שיחקה בסרט הטלוויזיה של רשת The WB "סמנתה: חופשה של ילדה אמריקאית" המבוססת על בובת אמריקן גירל. בסתיו 2006 שובצה מדר כשחקנית קבועה בסדרה "צדק" של רשת FOX. הופקו 13 פרקים, אך הפרק האחרון כלל לא שודר בארצות הברית עקב אחוזי מדרוג נמוכים. ב-2012 הופיעה מדר בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "Work it". צולמו 13 פרקים, אך רק שניים מהם שודרו בארצות הברית. בשנים 2008–2010 הופיעה מדר ב-17 פרקים בסדרה "אבודים", בתפקיד שארלוט לואיס. בשנים 2014–2017 שיחקה מדר בתפקיד זלינה, המכשפה הרעה מהמערב, בסדרה "עד עצם היום הזה". הדמות הופיעה במחצית השנייה של העונה השלישית במחצית השנייה של העונה הרביעית, וגם בעונה החמישית השישית והשביעית. ב-12 במאי 2017 פרסמה בחשבון האינסטגרם שלה כי לא תמשיך לשחק בעונה השביעית של הסדרה. אבל זמן קצר לאחר מכן התברר כי היא כן תחזור לעונה השביעית למספר פרקים. בשנת 2023 גילמה את דמותה של פיי סטון בסדרת הפעולה "כבאי קליפורניה" של רשת CBS. מדר התארסה לבן זוגה, המפיק מרקוס קיין, ב-29 בדצמבר 2014, הם נישאו ב-23 בנובמבר 2016. בנם הבכור של השניים נולד בנובמבר 2019. רבקה מדר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רבקה מדר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רבקה מדר, באתר AllMovie (באנגלית) רבקה מדר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רבקה מדר, באתר MusicBrainz (באנגלית) הפוסט בחשבון האינסטגרם של רבקה מדר ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטיב פרי

סטיב פרי (אנגלית: Steve Perry; נולד ב-22 בינואר 1949) הוא זמר אמריקאי, סולנה לשעבר של להקת הרוק המצליחה Journey. פרי נודע בקולו הייחודי וזכה לכינוי "הקול" (The voice) בקרב מעריצי הלהקה. פרי נולד בקליפורניה. אביו, שעסק בתחום המוזיקה, היה השראה עבור סטיב לכניסה לתחום זה עוד מגיל צעיר. בתחילת דרכו הוביל את להקת Alien Project אך עקב מות בסיסט הלהקה בתאונת דרכים החליט סטיב פרי לוותר על קריירת זמרה באותה עת. בשנת 1977, וולטר הרברט, מנהלה המוזיקלי של להקת Journey, האזין במקרה להקלטה מלהקתו הקודמת של סטיב וקרא לו לפגישה עם ניל שון, מנהיגה של להקת Journey. ניל התרשם מקולו הייחודי והעמוק של פרי והחליט לצרפו ללהקה בתור סולן. יחד עם פרי, זכתה הלהקה להצלחה והפיקה להיטים רבים שצעדו תקופות ארוכות במצעדי הלהיטים האמריקאי והעולמיים. להצלחה מיוחדת זכתה הבלדה "Don't Stop Believing", שיר ששובץ כפסקול בסרטים ובסדרות טלוויזיה לרבות הסרט מונסטר ובסדרה "הסופרנוס" בסצנת סיום הסדרה בפרקה האחרון. להקת Journey הוציאה יחד עם סטיב פרי תשעה אלבומים, שהמצליח מביניהם הוא Escape. בשנת 1984 החל פרי בקריירת סולו והוציא את האלבום Street Walk שכלל את הלהיט המצליח "Oh Sherrie", שנכתב על אהובתו של סטיב באותם הימים. האלבום זכה להצלחה רבה. בהמשך, בשנת 1994 הוציא אלבום נוסף - For the Love of Strange Medicine, שזכה גם הוא להצלחה, מבין שירי האלבום הצליח במיוחד הלהיט "You Better Wait". ב-1996 חזר פרי להרכב וביחד הם הוציאו את האלבום Trial By Fire. עם זאת, הוא לא יכל להשתתף בהופעות החיות עקב תאונת דרכים שמנעה זאת ממנו. הלהקה מצידה המתינה להחלמתו אך שנתיים לאחר מכן, ב-1998, החליטה להמשיך הלאה בלעדיו ויצאה לסיבוב הופעות לאחר שגויס סולן חלופי. כיום[דרושה הבהרה] פועל פרי בעיקר בהפקות בתחום המוזיקה והקולנוע. בשנת 2005 הגיע פרי באופן מפתיע יחד עם שאר חברי להקת Journey לקבלת כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד שהוענק ללהקה על היותה פורצת דרך ומובילה מוזיקלית בתחום הרוק בשנות ה-80 והלאה. בשנת 2017 זכה סטיב ביחד עם הלהקה במקום בהיכל התהילה של הרוק אנד רול. בשנת 2018, לאחר 2 עשורים בהם נעדר מאור הזרקורים, הוציא לאור את אלבום הסולו השלישי שלו - "Traces". מדיה וקבצים בנושא סטיב פרי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטיב פרי סטיב פרי, ברשת החברתית פייסבוק סטיב פרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטיב פרי, ברשת החברתית אינסטגרם סטיב פרי, סרטונים בערוץ היוטיוב סטיב פרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סטיב פרי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) סטיב פרי, באתר ספוטיפיי סטיב פרי, באתר Last.fm (באנגלית) סטיב פרי, באתר AllMusic (באנגלית) סטיב פרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) סטיב פרי, באתר דיזר סטיב פרי, באתר Discogs (באנגלית) סטיב פרי, באתר Songkick (באנגלית) סטיב פרי, באתר Genius סטיב פרי, באתר SecondHandSongs סטיב פרי, באתר בילבורד (באנגלית) סטיב פרי, באתר טיידל (באנגלית) סטיב פרי, באתר אמזון מיוזיק
הנה אני מתחילה

"הנה אני מתחילה" הוא הרומן השני של הסופרת הישראלית יהודית קציר. הרומן ראה אור בסדרת "הספריה החדשה" של הוצאת הקיבוץ המאוחד. גיבורת הרומן היא ריבי שנהר (שהיא גם גיבורת הרומן הקודם של קציר, "למאטיס יש את השמש בבטן"). הסיפור מתחיל בזמן הלווייתה של מיכאלה ברג, מורתה האהובה לספרות וחיבור של ריבי מימי החטיבה. ריבי, כבר בת 38, מחליטה לחפור אחר העבר שלה, שלה ושל מיכאלה, בחיפה של שלהי שנות ה-70. היא מוצאת את ארבע המחברות, היומנים שניהלה באותה תקופה, החל מגיל 13–16, בהן מסופר על סיפור אהבה חריג ולא מקובל בין השתיים - מיכאלה בת ה-26, המורה הנשואה, לבין תלמידתה המוכשרת והרגישה, בת ה-13 וחצי, שמתאהבת בה. ארבע המחברות שמרכיבות את יומנה של ריבי כתובות בגוף שני והנמענת היא אנה פרנק, אודותיה למדה בבית הספר. ריבי חותמת על הרשומות ביומן בשם "קיטי", כשם ידידתה הדמיונית של אנה פרנק, לה כתבה ביומנה. ביומניה ובשיחות עם מיכאלה, ריבי עוסקת בשאלה מי גרמה לתחילת פרשיית האהבים האסורה שנמשכה שנתיים, עד שהתפוצצה: היא עצמה או מיכאלה. דמותה של מיכאלה עשויה להיתפס כבוגרת וחכמה, אך גם כפתיינית ונצלנית. ריבי מציינת מספר פעמים שהיא התאהבה במורתה חודשים רבים לפני שהחל הרומן ביניהן, אך דמויות אחרות רואות ברומן ניצול של תמימותה ורגישותה של ריבי. סקירת הספר באתר "כליום ספרות". דן לחמן, יהודית קציר / הנה אני מתחילה אסתי אדיבי-שושן, איכה אשמור חסדו הפתאומי - על הנה אני מתחילה, באתר מחשבות על ספרים, יוני 2003 הנה אני מתחילה, באתר OCLC (באנגלית) הנה אני מתחילה / יהודית קציר, קטע מתוך הספר, באתר ynet, אוגוסט 2003 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האי של יום האתמול

האי של יום האתמול (באיטלקית L'isola del giorno prima) הוא ספרו השלישי של אומברטו אקו, אשר יצא לאור ב-1994. הספר מספר על אציל איטלקי בן המאה ה-17. האציל הוא ניצול יחיד מספינה שניזוקה קשות בשל סופה. בתחילת הספר הוא מוצא עצמו על הספינה כשמולו נמצא אי אשר הוא משוכנע שעליו עובר קו התאריך הבינלאומי. הוא מסוגל לראות את האי אך אינו מצליח להגיע אליו. בקטע זה של הסיפור, מתחיל הגיבור לשקוע בזכרונות על חייו ואהבותיו והוא נהיה אובססיבי לגבי התאום המרושע שלו אשר התפצל ממנו כתוצאה מתהליך הדמה את אפקט דופלר. הגיבור משוכנע כי כל דבר רע אשר התרחש בחייו, קרה כתוצאה ממעורבות של האח המרושע. כעת, בתהליך שכנוע עצמי, הוא בטוח שאם בכל זאת יצליח להגיע לאי, כל צרותיו עד אותו הרגע ייפסקו. הסיפור מסופר מנקודת ראות של עורך מודרני אשר הדברים נודעו לו כתוצאה מקריאה ביומניו של גיבור הסיפור. הספר יצא בעברית ב-1995. הוא תורגם לעברית על ידי אריה אוריאל ויצא בהוצאת כנרת. האי של יום האתמול, באתר OCLC (באנגלית)
איים אבודים (סרט)

איים אבודים הוא סרט קולנוע ישראלי של התסריטאי והבמאי רשף לוי, שיצא לאקרנים בשנת 2008. הסרט נקרא על שם סדרת הטלוויזיה האוסטרלית "האיים האבודים", ששודרה בישראל בשנים שבהן מתרחשת עלילת הסרט. הסרט היה מועמד ל-14 פרסי אופיר, מתוכם זכה לבסוף בארבעה. עלילת הסרט מתרחשת בתחילת שנות השמונים בכפר סבא, ומספרת את סיפורה של משפחת לוי, ובעיקר של שני בניה התאומים הלא-זהים המתאהבים באותה נערה. לדברי לוי, הסרט מבוסס בחופשיות על חוויות אישיות שלו ושל משפחתו מרובת הילדים. ארז לוי (מיכאל מושונוב): הבן הפחות אהוב, אחיו התאום של עפר, ביישן ומעריץ את אחיו, מאוהב בנטע בסתר. עפר לוי (אושרי כהן): אחיו התאום והכריזמטי של ארז. נטע (יובל שרף): תלמידה חדשה בבית הספר, בהמשך הופכת להיות חברתו של עפר, אף על פי שיש לה חבר בארצות הברית. בועז "סבתא" (עפר שכטר): חברם הטוב ביותר של ארז ועפר. יש לו יחסים מסובכים עם אביו. דוד לוי (פיני טבגר): אחיהם הבכור של ארז ועפר. אברהם לוי (שמיל בן ארי): אב המשפחה. סימה לוי (אורלי זילברשץ): אם המשפחה. תמיד העדיפה את עפר על פני ילדיה האחרים, אך לא מסוגלת להודות בכך. אבנר לוי (יגאל עדיקא): דודם של ארז ועפר. גילה לוי (גילת אנקורי): אשתו של אבנר. גל (גל זייד): אביו של בועז. לנסקי (יונתן רוזן): המפקד של ארז. מוסטפא (יוסוף אבו ורדא): לבנוני בנבטיה. מיכל מזרחי (נועה מימן): אשתו של דוד. שמחה (מיכל לוי): בת זוגו של דוד. The Lost Islands Abracadabra Love Boat Theme Aquarius Only You Don't You Want Me I Ran Forever Young Will You Moonlight Shadow Total Eclipse of the Heart (Alone Again (Naturally Come On Eilleen I Want to Know What Love Is Mad World It Must Be Love "איים אבודים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "איים אבודים", באתר ספר הקולנוע הישראלי "איים אבודים", באתר אידיבי "איים אבודים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "איים אבודים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נירית אנדרמן, עכבר העיר אונליין, אחותכם וולגרית, באתר הארץ, 1 ביולי 2008 רשף ורגב לוי, קומדיה היא הפורנו החדש, באתר ynet, 2 ביולי 2008 שמוליק דובדבני, כנגד שלושה בנים, באתר ynet, 4 ביולי 2008 אורי קליין, עכבר העיר אונליין, מופע שנות ה-80, באתר הארץ, 7 ביולי 2008 ליבי בנגו, שוב האייטיז כאן, באתר נענע 10, 5 ביולי 2008 בועז כהן, ‏הסרט הישראלי "איים אבודים" מסתמן כלהיט, באתר גלובס, 10 ביולי 2008 תוצאות טקס פרסי אופיר 2008 באתר E! Online ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרי מחלדר

מרי מחלדר או מרי מחלרה או מרי מגולדרס (באנגלית: Mary of Guelders; נולדה בשנת 1434 לערך – 1 בדצמבר 1463) הייתה המלכה הרעיה של מלך סקוטלנד ג'יימס השני. מרי הייתה בתם של ארנולד, דוכס חלדר וקתרין (בתו הבכורה של אדולף הרביעי, דוכס קליווס (קלווה)). מרי נישאה לג'יימס השני מלך סקוטלנד בכנסיית הולירוד שבאדינבורו ב-3 ביולי 1449 ונולדו להם שבעה ילדים: בן שלא זכה לשם, מאחר שנפטר זמן קצר לאחר לידתו ב-19 במאי 1450 ג'יימס (1451–1488), לימים המלך ג'יימס השלישי. אלכסנדר סטיוארט, דוכס אולבני (1454–1485) דייוויד סטיוארט, רוזן מוריי (1456–1457) ג'ון סטיוארט, רוזן מאר (1459 לערך - 1479) הנסיכה מרגרט סטיוארט, נישאה לוויליאם קריצ'טון, לורד קריצ'טון ואוכינגול. הנסיכה מרי סטיוארט (נפטרה בשנת 1488), נישאה לתומאס בויד, רוזן אראן, ובשנית לג'יימס המילטון, לורד המילטון. לאחר מותו של בעלה, ובשל גילו הצעיר של בנה, הייתה מרי עוצרת סקוטלנד עד הגיעו של ג'יימס השלישי לגיל הבגרות. מרי הייתה קתולית אדוקה, וייסדה את כנסיית טריניטי קולג' במייל המלכותי של אדינבורו, בשנת 1460, לזכרו של בעלה. הכנסייה נהרסה בשנת 1848 על מנת להקים את תחנת וייברלי, אולם נבנתה בחלקה מחדש בשנת 1870. מרי נפטרה בשנת 1463 בטירת רייבנסקרייג שבפיף, ונקברה בכנסייה שייסדה. בעת הריסת הכנסייה בשנת 1848 הועבר ארונה של מרי למנזר הולירוד שבו נישאה. מדיה וקבצים בנושא מרי מחלדר בוויקישיתוף קורות חיים מרי מחלדר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אבא-סאווא

אַבָּא-סָאוָא, או אַבָּאסוּבּוֹ (Аба-Сава, המעיין היהודי) היה כפר יהודי ששכן כשבעה וחצי קילומטר דרומית מערבית לדרבנט ברפובליקת דאגסטן שברוסיה. הכפר, שישב במישור הררי, הוקם בשוליה הצפוניים של האימפריה הפרסית בשנת ה'תמ"ה (1685). אבא-סאווא היה הכפר היהודי השני מבין שלושה שהוקמו בדאגסטן, לאחר הכפר קולקאת (על נהר קודיאל). סיפור הקמתם וקורותיהם של יהודי ההרים תואר לראשונה על ידי הרב יעקב יצחקי, על פי בקשה של השלטונות הרוסיים. בין יתר דבריו הוא מספר כי בשנת ה'תקצ"א (1730), עת נלחם נאדיר שאה, מלך ממלכת פרס, עם החאנים הקווקזים, פגע גם בכפר היהודי קולקאת והחריבו עד היסוד. נאדר שאה היה זה שתקף גם את יהודי אבא-סאווא. היהודים, על פי המסופר, עמדו על נפשם, אבל הוכרעו. בקרב ההוא נפלו מהם 157 נפש; השאר מצאו להם מקלט בדרבנט. ידוע כי במאה ה-17 לא ישבו יהודים בדרבנט. אחת הסברות גורסת כי יהודי דרבנט יצאו מהעיר מרצונם ”ברצונם הטוב כדי להגדיל ולהאדיר את יישובם בכפר אבא-סאווא, שהתרכזו שם כל עסקיהם”[דרוש מקור]. במהלך המאה ה-18 יושבו בנסיכות דרבנט יוצאי פנים פרס נוספים מדתות שונות, בהם גם יהודים, על מנת לחזק נוכחות פרסית סביב למבצר דרבנט (שער החישוק), שהוא בעל חשיבות אסטרטגית – מעבר מישורי כ-3 ק"מ, שהוא הצר ביותר בין הרי קווקז לים הכספי. בנסיכות דרבנט בקרב דוברי פרסית בעלי דתות שונות נוצר ניב פרסי–דרבנטי, ובקרב יהודי הנסיכות – ניב פרסי-דרבנטי-יהודי. היישוב היהודי המשיך להתרחב גם צפונית לנסיכות דרבנט. ב-1742 הופיעו מצבות יהודיות בח'אנתה כייטג. ובשנת 1799 התיישבו יוצאי אבא-סאווא בעיר דרבנט.[דרוש מקור] הקהילה בכפר חדלה מלהתקיים לאחר החורבן שזרע בה הח'אן סורחיי מהח'אנתה השכנה ב-1799 (או 1797), ולאחר ששבה חלק מהיהודים. אולם בשנת 1799 קיבלו תושבי אבא סאווא היהודים אישור להתיישב בדרבנט מהשייח' עלי-ח'אן, נסיך דרבנט, שהיה בן לאם יהודייה. האחרון השתדל לטובת היהודים אצל השר סורכאיי-כאן שישחרר את השבויים היהודים. בקשתו נענתה חלקית והיהודים התיישבו בדרבנט באזור שהוקצה עבורם. הקהילה התפרנסה מגידול פירות, כרמים, שורשים ליצור צבע (מרנה), יצור יין ודיג. יצחק בן-צבי (1963),נידחי ישראל, בהוצאת משרד הביטחון, עמ' 85 צבי כשדאי ויוסף יהודה טשארני (1912), ממלכת אררט, דפוס מוריה, עמ' 9, 77. יוסף יהודה טשארני (1884), ספר המסעות בארץ קוקז ובמדינות אשר מעבר לקוקז: וקצת מדינות אחרות, החברה ״להרות השכלה אצל יהודי רוסיא״ בפטרבורג, עמ' 41, 281, 318. גאופרי ויגודר, פרן סאקבצ' והילל ויסברג (1994), אנציקלופדיה יודאיקה: אירועי 1982-1992, ISBN 9650703969, עמ' 284, (באנגלית) מרדכי אלטשולר, יהודי מזרח קווקז, ירושלים, 1990 אריאל ונועה ישי, היישוב היהודי במזרח קווקז, פעמים מס' 81, ירושלים, 2000. קהילת דרבנד - אתר אינטרנט יהדות דרבנט, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
הייסורים בגן (בליני)

"הייסורים בגן" הוא שמו של ציור מאת הצייר האיטלקי, בן תקופת הרנסאנס ג'ובאני בליני. האיקונוגרפיה של הציור לקוחה מן הברית החדשה, ומתארת את "הייסורים בגן" - בתקופת הזמן שבין הסעודה האחרונה לבין מאסרו של ישו. על פי המתואר בברית החדשה, כרע ישו על ברכיו בגת שמנים שבהר הזיתים והתפלל אל האלוהים-האב. ישו השתמש בפניתו במטפורה של כוס, המסמלת את ייסוריו העתידים לבוא, וביקש להעביר אותה מעל פניו במידת האפשר. לאחר התפילה גילה ישו כי התלמידיו שהיו עמו - פטרוס, יוחנן ויעקב בן זבדי נרדמו. בליני מתאר את האירוע כמתרחש בשעת הזריחה, בתוך נוף כפרי פתוח. המישור הקדמי של הציור מתאר מעין גבעה או משטח אדמה מוגבה, שסלע מזדקר בקצהו. ישו מתואר כורע על ברכיו ומפנה את גבו בזווית כלפי הצופה. מולו מתואר ילד-מלאך מכונף (פוטי) לבן, האוחז בידו גביע. הוא מופיע יחף ולובש בגד טוניקה אדום ומעליו טוגה כחולה. שלושת תלמידיו מתוארים בזוויות שונות. האחד נשען על גבי סלע וגופו מתואר בפרופיל, השני נשען על ברכו, ואילו האחרון מתואר שוכב בהקצרה חריפה. ברקע הנוף מופיע תיאור יהודה איש קריות הפונה אל קבוצת חיילים ובכך מוליך אל מאסרו של ישו. ציורו של בליני דומה לציור מאת אנדראה מנטניה (Andrea Mantegna), שהיה גיסו של בליני. על פי הערכת חוקרי תולדות האמנות, שואבים שני הציורים את השראתם מרישום בנושא זה מאת יאקופו בליני (Jacopo Bellini), אביו של ג'ובאני. מדיה וקבצים בנושא הייסורים בגן בוויקישיתוף הייסורים בגן, באתר הגלריה הלאומית, לונדון (באנגלית)
סנוקוולמי

סנוקוולמי (באנגלית: Snoqualmie) היא עיירה בעמק סנוקוולמי, במחוז קינג שבמדינת וושינגטון שבארצות הברית הממוקמת ליד מפלי סנוקוולמי. בעיירה שוכן מוזיאון הרכבות של אזור צפון-מערב ארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2009 אוכלוסיית העיירה מנתה 8,692 תושבים. הסדרה טווין פיקס של דייוויד לינץ' צולמה בעיקרה בסנוקוולמי ובעיירה הסמוכה נורפ-בנד. מדיה וקבצים בנושא סנוקוולמי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנוקוולמי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של סנוקוולמי (באנגלית) תמונות מהסדרה טווין פיקס בסנוקוולמי ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.