laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
היריבות בין זניט סנקט פטרבורג לבין לוקומוטיב מוסקבה

היריבות בין זניט סנקט פטרבורג ולוקומוטיב מוסקבה היא אחת המתוחות בענף הכדורגל ברוסיה והשתיים נפגשו 5 פעמים, מהן 3 פעמים רצופות, במשחקי הסופר קאפ הרוסי בכדורגל, בייחוד בשנים 2018—2021 וכל מפגש בין זניט לבין לוקומוטיב מוסקבה מעורר עניין רב ואף שהמשחקים לא היוו למשחק סוער במיוחד, כמו במשחקי זניט עם דינמו מוסקבה, בכל זאת המפגש הראשון של זניט עם קבוצה מוסקבאית במסגרת רשמית היה בשלב 32 האחרונות בגביע הסובייטי, נגד לוקומוטיב מוסקבה, ב-26 ביולי 1936 כשגברה עליה בתוצאה 7:1 והעפילה לשלב 16 האחרונות של הגביע הסובייטי בכדורגל. עם חלוף השנים הפכו המשחקים בין זניט ללוקומוטיב לאחד המתוחים והמעניינים בתולדות הכדורגל ברוסיה. היריבות ביניהן החלה לתפוס מקום בעיקר לאחר עונת 2017/2018 כאשר זניט הפסידה ללוקומוטיב במאבק על ראשות טבלת האליפות לאחר שהפסידה 3:0 במגרשה הבייתי במסגרת המחזור ה-15. יתרה מכך, לוקומוטיב זכתה באליפות השלישית שלה במשחק הניצחון שלה נגד זניט, לאחר שניצחה בתוצאה 1:0 והבטיחה לעצמה אליפות, מחזור אחד לסיום, באותה עונה. בעונת 2018/2019 זניט זכתה באליפות רוסיה לאחר שלוקומוטיב עצמה הפסידה במשחק נגד ארסנל טולה, ב-4 במאי 2019, שמנע ממנה אפשרות לעקוף את זניט בטבלת האליפות, 3 מחזורים לסיום העונה. ברם, במפגש הבא ביניהן במסגרת הסופר קאפ הרוסי לוקומוטיב גברה על זניט בתוצאה 2–3 וזכתה בגביע הסופר קאפ השלישי בתולדותיה. בעונת 2019/2020 הן נפגשו ביניהן במשחק המחזור ה-11 של ליגת העל, שבו השניים התמודדו ביניהן ב-RZD ארנה במשחק מתוח מאוד ובו לוקומוטיב גברה בתוצאה 0–1, כאשר שער מוקדם שלה נפסל על ידי VAR ושער נוסף שזניט הבקיעה בתוספת הזמן נפסל אף הוא. משחק זה קיבע את היריבות ביניהן למתוחה אפילו יותר מזו שבין זניט לספרטק, זאת בשל הישגיהן הספורטיביים והיצמדות לצמרת טבלת הליגה, כאשר בעקבות משחק זה לוקומוטיב השתוותה לזניט במספר הנקודות. הן נפגשו שוב, במחזור ה-20, הפעם כשזניט בפער של 11 נקודות מיריבתה, אך המשחק שהיה מתוח לכל אורכו היה רווי באירועים, ביניהן הוצאת כרטיס אדום למאמנה של לוקומוטיב, יורי סיומין, בעקבות התבטאויותיו כלפי השופט מספר פעמים שאילצו את השופט להוציא 2 כרטיסים צהובים נגדו. מספטמבר 2018 עד מאי 2021, זניט התקשתה לגבור על לוקומטיב בליגה. על אף היריבות בין שני המועדונים, מספר שחקנים עברו בין שניהם או שיחקו בשניהם ויש כאלה ששיחקו בקבוצה אחת ואימנו בקבוצה אחרת. להלן רשימה חלקית ברניסלב איוואנוביץ' איגור דניסוב מגומד אוזדוייב לוקה ג'ורג'ביץ' מאז התפרקות ברית המועצות      שוויון      ניצחון זניט      ניצחון לוקומוטיב. היריבות בין מועדוני הכדורגל הועתקה גם לענף כדורגל נשים ולמרות שלוקומוטיב נחשבת לחזקה יותר בענף, בעונת 2021 היריבות ביניהן הגיעה לשיא כאשר זניט נצמדה לצמרת הטבלה והעפילה לגמר הגביע הרוסי בכדורגל נשים למפגש מול לוקומוטיב והשתיים פגשו אחת את השנייה גם בחצי גמר הטורניר בעונת 2022. זניט - לוקומוטיב, 1938-1990 זניט - לוקומוטיב מאז 1991 Петербург против Москвы: «Зенит» против «Динамо» זניט ניצחה את דינאמו לאחר משחק ענק, לוקומוטיב נתקעה אצל טרק
השלשה על שם שרקו

השלשה על שם שרקו (באנגלית: Charcot Triad) היא שילוב התסמינים צהבת, חום (בדרך כלל מלווה בצמרמורת) וכאבי בטן ברביע הימני העליון. היא קרויה על שם הרופא הצרפתי ז'אן מרטין שרקו. שלשה זו מרמזת בסבירות גבוהה על דלקת עולה בדרכי המרה (זיהום חריף של צינור המרה). כאשר המצגת כוללת גם סימני הלם (בדרך כלל לחץ דם נמוך) ושינוי במצב ההכרה (בדרך כלל בלבול) היא ידועה בשם הפנטאדה על שם ריינולדס. http://www.whonamedit.com/synd.cfm/2896.html "eMedicine - Cholangitis : Article by Homayoun Shojamanesh".
למבורגיני קונטאש LPI 800-4

למבורגיני קונטאש LPI 800-4 היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי למבורגיני בייצור מוגבל (112 יחידות) משנת 2021. היא נחשפה ב-14 באוגוסט 2021. היא משתמשת בשם הישן של למבורגיני קונטאש וכוללת אלמנטי עיצוב רבים שלה. היא גם מסמלת את סוף השימוש במנועי בעירה פנימיים והנעה היברידית שאינה היברידית פלאג-אין. יומיים לאחר החשיפה (16 באוגוסט) הודיעה למבורגיני רשמית כי כל ה-112 יחידות כבר נמכרו. העיצוב החיצוני מעוצב בעיצוב רטרו עם אלמנטים מהקונטאש הישנה, הפגוש הקדמי בעיצוב דומה לקונטאש, פנסיים מרובעים ושמשה קדמית בצורת משושה כמו של הקונטאש, כונסי האוויר בצד עם דלתות הנפתחות כלפי מעלה הופכים את המכונית לכמעט הקונטאש הישנה אך יותר מודרנית. העיצוב הפנימי יותר מעוצב בסגנון של הלמבורגיני אוונטאדור והלמבורגיני סיאן. היא כוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 6.5 ליטר אטמוספירי (ללא מגדש טורבו) המספק 780 כ"ס עם מנוע חשמלי המספק 34 כ"ס, יחד שני המנועים מספקים 814 כ"ס. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 2.8 שניות ומ-0 ל-200 קמ"ש 8.6 שניות ומהירות מרבית של 355 קמ"ש. הקונטאש LPI 800-4 מופיעה באספלט 9 כמכונית שאפשר לשחק בה. מדיה וקבצים בנושא למבורגיני קונטאש LPI 800-4 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של למבורגיני קונטאש LPI 800-4 Guess who's back: all hail the new Lamborghini Countach LPI 800-4, Top Gear, ‏2021-08-13 (באנגלית) למבורגיני קונטאש LPI 800-4 החדשה נחשפת רשמית, באתר קארטיוב, ‏14 באוגוסט 2021 2022 Lamborghini Countach LPI 800-4 First Look: A Retro Remastering of a Disco Classic, MotorTrend, ‏2021-08-13 (באנגלית) Official: the Lamborghini Countach LPI 800-4 has sold out, Top Gear, ‏2021-08-16 (באנגלית) Lamborghini Countach LPI 800-4 revealed, basically a retro Sian, Autoblog (באנגלית) Lamborghini Countach LPI 800-4 Goes Back To The Future As A Sian-Based 21st Century Supercar, Carscoops, ‏2021-08-13 (באנגלית) New Lamborghini Countach LPI 800-4 is retro hyper-hybrid, Autocar (באנגלית) New Lamborghini Countach Makes Video Game Debut In Asphalt 9, Motor1.com (באנגלית)
הפנטאדה על שם ריינולדס

הפנטאדה על שם ריינולדס (באנגלית: Reynold's Pentad) היא אוסף של סימנים ותסמינים המרמזים על אבחנה של דלקת חריפה של דרכי המרה; זיהום חמור בדרכי המרה. הפנטאדה היא שילוב של השלשה על שם שרקו (כאבים ברבע הימני העליון, צהבת, וחום) עם סימני הלם (לחץ דם נמוך, טכיקרדיה) ושינוי במצב ההכרה (בדרך כלל בלבול). הפנטאדה קרויה על שם המנתח ד"ר ב.מ. ריינולדס, שתיאר אותה בשנת 1959 יחד עם ד"ר אוורט ל. דרגן. "Acute obstructive cholangitis; a distinct clinical syndrome". Ann Surg. 150 (2): 299–303. באוגוסט 1959. doi:10.1097/00000658-195908000-00013. PMC 1613362. PMID 13670595. {{cite journal}}: (עזרה)
צמחי זרע

צמחי הזרע (שם מדעי: Spermatophyta) הם על-מערכה בממלכת הצמחים. צמחי הזרע הם צמחים וסקולריים, והתכונה האופיינית שלהם היא התרבות באמצעות זרעים. קבוצת צמחי זרע היא הצעירה ביותר מבחינה אבולוציונית, וגם בעלת המבנה המשוכלל ביותר בין קבוצות הצמחים המקבילות. הופעת זרע כיחידת ההתרבות הביאה עמה שינויים נוספים המייחדים את צמחי הזרע: אף על פי שחילוף הדורות מאפיין את כל סוגי הצמחים, אצל צמחי זרע הדור המיני (גמטופיט) מצומצם ביותר. דור זה מתקיים כולו על־גבי הספורופיט, ואילו האחרון הוא צורת ההתפתחות העיקרית במחזור. בניגוד לצמחים חסרי הזרע, העברת גרגר האבקה הזכרי אל הביצית מתבצעת לרוב באמצעות רוח או בעלי חיים, ולא תלויה במים. זרע הוא יחידת ההתרבות של הצמח. הזרע מורכב מקליפת זרע ועובר, ולעיתים מוקף ברקמת מזון. הזרע הוא דיפלואידי, ומכיל את הכרומוזומים של שני ההורים. קליפת הזרע מקנה לזרע הגנה מפני תנאים סביבתיים קשים ונביטתו לרוב נעשית כשתנאי הסביבה משתפרים. כל השינויים הללו פתחו בפני צמחי הזרע בתי גידול נוספים – בתי הגידול היבשים – ואפשרו להם "להשתלט" על הנוף היבשתי. "השתלטות" זו פתחה שלב באבולוציה שהתאפיין בעלייתם של יצורים נוספים על פני האדמה, עלייה שהתאפשרה בזכות הצמחים הללו. במיון המודרני מחלקים את בעלי הזרע לחמש מערכות: מערכת הציקסאים (Cycadophyta) מערכת הגינקואיים (Ginkgophyta) מערכת המחטנאים (Pinophyta) מערכת הגנטאים (Gnetophyta) מערכת בעלי הפרחים (Anthophyta) נהוג לאחד את ארבע המערכות הראשונות לקבוצת חשופי הזרע (Gymnospermae). זרעם אינו כלוא בתוך שחלה, בניגוד לבעלי הפרחים, שנקראים לפיכך גם מכוסי הזרע (Angiospermae). צמחים חשופי הזרע פרימיטיביים יחסית למכוסי הזרע, ומקובל להניח שהאחרונים התפתחו מהראשונים. צמחי זרע, באתר ITIS (באנגלית) צמחי זרע, באתר NCBI (באנגלית) צמחי זרע, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צמחי זרע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צמחי זרע, דף שער בספרייה הלאומית
קרחון יודר

קרחון יודר (באנגלית: Yoder Glacier) הוא קרחון יובלי, ברכס קוהלר, בארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 5.5 קילומטרים. גובהו של הקרחון 359 מטרים מעל פני הים. הקרחון זורם דרך עמק שקירותיו (גדות הקרחון) גבוהים. קרחון יודר הוא היובל המערבי של קרחון קוהלר. קרחון יודר ממוקם בסמוך מדרום-מערב למצוק מוריסון, שבמרכז רכס קוהלר. הקרחון מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר של צי ארצות הברית, שצולמו בין השנים 1959 – 1971. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הקרחון נקרא על שמו של רוברט ד. יודר (Robert D. Yoder), ממשרד החוץ של ארצות הברית (מחלקת המדינה של ארצות הברית), שהיה יושב ראש הוועדה הבין - משרדית של ארצות הברית לעניין אנטארקטיקה (Interagency Committee on Antarctica), בין השנים 1970 – 1973. קרחון יודר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון יודר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון יודר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון יודר מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון יודר לאתרים סמוכים מזג אוויר נוכחי עדכני בקרחון יודר (לרבות נתוני שקיעת/זריחת שמש/ירח עדכניים) תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון יודר נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור קרחון יודר סטטיסטיקות מזג אוויר עבור קרחון יודר גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
חופזי אמריקאי

חופזי אמריקאי המכונה גם חופזי זהוב אמריקאי (שם מדעי: Pluvialis dominica) הוא מין עוף ממשפחת החופמיים, החי ביבשת אמריקה בין קנדה לפטגוניה והוא נודד למרחקים ארוכים בחיפוש מזון. מין זה דומה למין חופזי זהוב. החופזי מגיע לאורך 24 עד 48 ס"מ, בעל מוטת כנפיים של 65 עד 67 ס"מ ושוקל 122 עד 194 גרם, כשבעת הנדידה החופזים צנומים יותר. נוצות הכנפיים, הגב ואחורי הראש אפורות מסורטטות בשחור-לבן, אחורי הפנים לבנים וקדמת הפנים לצד המקור, החזה, הבטן והרגליים שחורים. הנקבות דומות לזכרים אך צבעם השחור בולט פחות. החופזי הוא עוף שוכן גדות וחופים הניזון בעיקר מחרקים וסרטנים שהוא מחפש הן במים והן על הקרקע או בין העשבים. הוא חי בלהקות גדולות המקננות על הקרקע בקיני עשבים וחזזית, לרוב בטונדרה או באזורים פתוחים. בקן הנקבה מטילה 4 ביצים הבוקעות כעבור 26 עד 27 ימים. האפרוחים יכולים לנוע ולאכול בכוחות עצמם מהבקיעה ולומדים לרוץ ולעוף בימים הקרובים. החופזים נודדים לאורך כל אמריקה בין קנדה ואלסקה לפטגוניה כשהם עוצרים במספר "תחנות תדלוק" כמו בים הקריבי או לחופי האוקיינוס האטלנטי שבאילינוי. החופזי נודד מעל 40,000 ק"מ במסלול אחד. מדיה וקבצים בנושא חופזי אמריקאי בוויקישיתוף חופזי אמריקאי, באתר ITIS (באנגלית) חופזי אמריקאי, באתר NCBI (באנגלית) חופזי אמריקאי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חופזי אמריקאי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חופזי אמריקאי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) חופזי אמריקאי, באתר GBIF (באנגלית) חופזי אמריקאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
יבול חו"ל

יבול חו"ל הוא יבול (תבואה, פירות וירקות) שגדל בשדות מחוץ לארץ ישראל. המושג נזכר בעיקר בהקשר של שנת השמיטה: בשנה זו אסור לעבד את אדמת ארץ ישראל, ואחד הפתרונות להשגת מזון בשנה זו הוא ייבוא מחו"ל. ישנן מחלקות לגבי ההגדרה המדויקת של גבולות ארץ ישראל לעניין שביעית, כיוון שגבולות אלה אינם בהכרח חופפים לגבולות הנוכחיים של מדינת ישראל. המחלוקת היא בעיקר בשלושה אזורים: ערבה צפונית: לפי שיטת בד"ץ העדה החרדית, כל הערבה נמצאת מחוץ לגבולות ארץ ישראל. לעומת זאת, רבים בציבור החרדי טוענים שהגבול נמצא יותר דרומה ועל כן טוענים שגידולים בערבה הצפונית אינם יכולים להחשב ליבול חו"ל. דרום הערבה: לחלק מהדעות, דרום הערבה נחשב חו"ל, כיוון שלא נכלל בתחום ארץ ישראל בזמן עולי בבל. אולם יש טוענים שלאחר הקמת מדינת ישראל, כל שטחה של מדינת ישראל אינה נחשבת לחו"ל, כיוון שעם ישראל כבש והתיישב בו בדורנו. כך כותב יואל אליצור: "ההסתמכות על תוצרת של יהודים מן הערבה... בנויה על ראיית מרחבים אלו כ'ארץ העמים'... בעיניי היא תמוהה מאד. כידוע, אזורים אלה נכבשו מדעת יושבי ארץ-ישראל על-ידי צבא משותף לישראל ולצורך עם ישראל. הם גם נושבו ומוחזקים בפועל על-ידי ישראל... מה להם ולארץ העמים?!". ירדן: המצב הפוך: יש אזורים בממלכת ירדן, שנכללו בתחום עולי בבל, ולכן אינם נחשבים חו"ל. מבחינה הלכתית, יבול חו"ל (מאזורים שאינם במחלוקת) הוא כשר לכל הדעות. בכך הוא עדיף על פתרונות אחרים שיש עליהם מחלוקת (כגון היתר מכירה או אוצר בית-דין או יבול נכרי). עם זאת, יש המתנגדים לפתרון זה מסיבות עקרוניות: איכות הסביבה: יש עדיפות לצריכת מזון מקומי. קניית מזון שאינו מקומי היא "היפך ההפכים של השמיטה... הסיבה לכך היא שאנחנו עדיין במצב של 'גלינו מארצנו ונתרחקנו מעל אדמתנו' - ציבור שמנותק מהאדמה ועדיין לא מבין את השמיטה - וזה מצב של גלות וריחוק עמוק". פגיעה בחקלאות הישראלית: "בדרך זו אין כלל בעיות של שנת שמיטה, אך החסרון הגדול שבה הוא הפגיעה בחקלאות הארצישראלית, שכאמור לעיל, טרם זוכה לשפע הברכה שהבטיחה התורה ואינה יכולה להוות אלטרנטיבה לייבוא מחו"ל". ארץ חמדה, "שנת השבע", שיעורים 2–3 - גבולות ארץ ישראל לעניין שמיטה. אוסף מקורות, הסברים ושאלות חזרה הרב יעקב אריאל, "באהלי שדה", פרק ח - גידולי הערבה וגוש קטיף יואל אליצור, שמיטה אמיתית - משימה אפשרית, ה'תשס"ב אריאל כהנא, דניאל סיריוטי, שרי החקלאות של ישראל וירדן חתמו על הסדר שמיטה, ישראל היום, 17 באוגוסט 2021, אלול ה'תשפ"א דין שמיטה בעבר הירדן המזרחי, אתר דין, ה'תשע"ד טליה שניידר, "אומנות השמיטה", הוצאת בית יער, ניסן ה'תש"ף. עמ' 278 מכון כושרות (בנשיאות הרב אליקים לבנון), מהיכן לקנות ירקות בשמיטה?, אתר סרוגים, ה'תשע"ה
לני סטרן

לני סטרן (נולדה ב -28 באפריל 1952) היא גיטריסטית וזמרת גרמניה-אמריקאית. נודעה גם כנגנית על "נגוני" חשמלי (ngoni - כלי פריטה שמוצאו ממאלי). סטרן נולדה כמגדלנה ת'ורה, במינכן, גרמניה ב-28 באפריל 1952. החלה ללמוד לנגן על פסנתר בגיל שש. כעבור כמה שנים עברה ללימודי הגיטרה. היא הייתה שחקנית בגרמניה, והופיעה בטלוויזיה, ולאחר מכן, בשנת 1977, נרשמה למכללת ברקלי למוזיקה. התגוררה בבוסטון עד שנת 1980, ואז עברה לניו יורק. בשנת 1983 הקימה להקה משלה עם פול מושן בתופים וביל פריזל בגיטרה. הייתה נשואה לגיטריסט מייק סטרן. בשנת 2017 נבחרה לני סטרן לאחת מ-"50 הגיטריסטים הסנסציוניים ביותר בכל הזמנים בגיליון 50 שנה של "Guitar Player magazine". בשנת 2018 השתתפה בנגינה באלבום "All Over the Place", אותו פרסם בעלה מייק סטרן, ובו ניגנה יחד עם החצוצרן רנדי ברקר, הסקסופוניסטים קני גארט, כריס פוטר, בוב פרנצ'יני ובוב מלאך ואחרים. המוזיקה של לני עברה שינוי בעשור וחצי האחרונים, כשהיא איחדה את סאונד הג'אז העכשווי שלה בשילוב עמוק עם סגנונות מערב אפריקה. היא נסעה ולמדה בהרחבה במאלי ובסנגל, והופיעה יחד עם הזמר והיוצר סאליף קייטה ונגנים אפריקאים נוספים. Clairvoyant (Passport Jazz, 1986) The Next Day (Passport Jazz, 1987) Secrets (Enja, 1989) Closer to the Light (Enja, 1990) Ten Songs (Lipstick, 1992) Like One (Lipstick, 1993) Words (Lipstick, 1995) Black Guitar (1997) Kindness of Strangers (Leni Stern, 2000) Finally the Rain Has Come (Leni Stern, 2002) When Evening Falls (Leni Stern, 2004) Love Comes Quietly (Leni Stern, 2006) Africa (Leni Stern, 2007) Alu Mayé (Have You Heard) (Leni Stern, 2007) Sa Belle Belle Ba (Leni Stern, 2010) Sabani (Leni Stern, 2012) Smoke, No Fire (Leni Stern, 2012) Jellel (Leni Stern, 2013) Dakar Suite (Leni Stern, 2016) 3 (Leni Stern, 2018) 4 (Leni Stern, 2020) מדיה וקבצים בנושא לני סטרן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לני סטרן לני סטרן, ברשת החברתית פייסבוק לני סטרן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לני סטרן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) לני סטרן, באתר AllMusic (באנגלית) לני סטרן, באתר MusicBrainz (באנגלית) לני סטרן, באתר Discogs (באנגלית) לני סטרן, באתר Songkick (באנגלית) לני סטרן - מוזיקת עולם לני סטרן - באתר jazztimes לני סטרן - Allmusic Leni Stern | Biography & History, AllMusic (באנגלית) All About Jazz, Leni Stern: Finally The Fame Has Come article @ All About Jazz, All About Jazz (באנגלית) Scott Gutterman, Listening In: Leni Stern, High-Flying Bird, The Brooklyn Rail, ‏2021-05-04 (באנגלית אמריקאית) DownBeat Reviews, downbeat.com
ועדת שמיטה

ועדת שמיטה היא ועדה של רבנים, המוקמת לקראת שנת השמיטה, ותפקידה לפקח על שמירת ההלכות הקשורות לשמיטה. ישנן כמה וועדות שמיטה שונות, המייצגות מגזרים שונים: ועדת השמיטה הממלכתית פועלת על-פי חוק ועדת שמיטה ממלכתית תשס"ח-2008, ומטרתה הרשמית היא לסייע בהיערכות מדינת ישראל לקראת שנת שמיטה. היא פועלת עם הרבנות הראשית לישראל, ממליצה למועצת הרבנות בנושא דרכים לקבלת היתרי שיווק ליבול בשנת השמיטה, מדריכה את החקלאים בדבר ההיתרים והאיסורים הנוגעים לשמיטה, מפקחת על החקלאים, על השווקים הסיטונאיים, המרכזים הלוגיסטיים של רשתות השיווק, בתי אריזה ומשווקים. ועדת שמיטה של המועצה הדתית גוש עציון עוסקת בפיקוח כשרות והדרכה של מפעלי המזון, הסברה לתושבי הגוש בנושאי השביעית, הסדרת הפעילות החקלאית בגוש בהתאם לרצון החקלאי - הוברה כללית, אוצר בית דין או היתר מכירה; וכן הדרכה מתאימה לחקלאי. הוקמה לקראת שנת השמיטה ה'תשפ"ב, ביוזמת המועצה הדתית של גוש עציון בראשות הרב רפי אוסטרוף. ועדת שמיטה של בד"ץ שארית ישראל, וכן ועדת שמיטה של בד"ץ העדה החרדית, מפקחות בעיקר על פירות וירקות המגיעים לחנויות של הציבור החרדי. תפקידן הוא לוודא שהיבול הנמכר כ"יבול נכרי" הוא אכן יבול נכרי, וכן שהיבול הנמכר במסגרת אוצר בית-דין אכן מטופל לפי ההלכה בעניין זה. היערכות לשנת שמיטה תשפ"ב ועדת שמיטה של המועצה הדתית גוש עציון גלאט - מדריך הכשרות לפסח ולכל ימות השנה. בהוצאת בד"ץ שארית ישראל. מהדורה ט"ז, בני-ברק, ניסן ה'תש"ס. עמ' 209--215 "דבר השמיטה", מדריך הכשרות לכל ימות השנה. גיליון נ"ז, ה'תשס"ח. בהוצאת ועד השמיטה / ועד הכשרות שעל-יד העדה החרדית מעיה"ק ירושלים ת"ו, ה'תשס"ח. עמ' כט-מו ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רנה מבורבון

רנה מבורבון, דוכסית לורן (בצרפתית: Renée de Bourbon-Montpensier‏; 1494 – 26 במאי 1539), הייתה אחותו של שארל דה בורבון, דוכס בורבון ואשתו של אנטואן, דוכס לורן. רנה נולדה ב-1494 לז'ילבר, רוזן מונפנסייה וקיארה גונזאגה, בתם של פדריקו הראשון גונזאגה, מרקיז מנטובה ומרגרטה מבוואריה, מרקיזת מנטובה, וגדלה עם בנות דודיה, נסיכות צרפת. ב-26 ביוני 1515 התחתנה עם אנטואן באמבואה. הנישואין נערכו על ידי פרנסואה הראשון, מלך צרפת. פרנסואה הבטיח את אנטואן עבור המלכה האלמנה, מרי טיודור האנגלית, אך כאשר מרי בחרה בן זוג אחר, החליף אותה פרנסואה ברנה. כניסתה לננסי תוארה בכרוניקה. היא הגיעה לננסי מבר-לה-דוק בתחילת מאי 1516. תחילה עצרה במרחק קצר מהעיר בכפר בשם Laixou. לאחר שש שעות נהנתה מפיקניק מפואר, הגיעה לשערי ננסי שם פגשה אותה מקהלה ששרה לכבודה, מלווה בירי תותח מהחומות. לפי הדיווחים, לדוכסית רנה לא היה כוח אופי להפעיל השפעה פוליטית כלשהי בלורן. עם זאת, היא התפרסמה בטעמה האיטלקי המשובח, ונאמר כי הביאה את "חסדי ועידון בית המלוכה המנטואני" ללורן. פריחת האמנות שהתרחשה בננסי מימי שלטונו של אנטואן יוחסה לה. באוגוסט 1538 הצטוותה רנה להגיע לחצר המלוכה בקומפיין לפגוש את מריה מאוסטריה, מלכת הונגריה. במרץ 1539 היא נסעה לנויפשאטו לפגוש את אנטואן שסבל מכאבי בטן והם חזרו לננסי. רנה נפטרה בננסי מדיזנטריה ב-26 במאי 1539. ב-26 ביוני 1515 התחתנה רנה עם אנטואן, דוכס לורן, ממנו נולדו לה 6 ילדים: פרנסואה הראשון, דוכס לורן (1517–1545) ניקולא, דוכס מרקור (1524–1577) ז'אן מלורן (1526–1532) אנטואן מלורן (1528) אנה מלורן (1522–1568), התחתנה עם רנה משאלון, ולאחריו התחתנה עם פיליפ השני דה קרוי אליזבת מלורן (1530) מדיה וקבצים בנושא רנה מבורבון בוויקישיתוף Les Archives de Nancy, Henri Lepage, vol. 1 (1865) 56-60. Julia Cartwright: Christina of Denmark. Duchess of Milan and Lorraine. 1522-1590, New York, 1913 Wood, Marguerite, Balcares Papers, vol. 1 (1923), 11-12, 22, 25, 26-29.
Mona Lisas and Mad Hatters (Part Two)

Mona Lisas and Mad Hatters (Part Two) (בתרגום חופשי: מונה ליזות וכובענים מטורפים חלק שני) הוא שיר של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, מתוך אלבומו "Reg Strikes Back". השיר יצא לאור כסינגל 12 אינץ' בארצות הברית בלבד, ב־1988. הסינגל לא כלל את גרסת האלבום. בזמן יציאת הסינגל יצאו רמיקסים נוספים לשיר מאת המפיק האמריקאי שפּ פטיבון. אף על פי שהשיר לא זכה לפופולריות מיוחדת, כמה מבקרים מצאו שהוא השיר "המרתק ביותר" או "המבריק ביותר" באלבום. ג'ון עצמו אמר: ”זה ככל הנראה השיר האהוב עליי באלבום. יש לו פשוט יופי של תחושה של ניו יורק”. ג'ון ביצע את שתי הגרסאות של השיר בהופעותיו מזמן יציאתו לאור ב־1988 ועד 1990, ובשנים 1992–1993. מבחינה רעיונית השיר הוא המשך לשיר "Mona Lisas and Mad Hatters" שמתוך האלבום "Honky Château" ‏(1972), שיר שעסק בעיר ניו יורק. השיר המקורי נכתב לאחר תקרית ירי שאירעה מתחת לחלון המלון בניו יורק של כותב המילים, ברני טופין, והוא קודר ופסימי. שיר ההמשך מעט חיובי ומפויס יותר ומתמקד גם בדברים החיוביים שטופין מצא בעיר, כמו תרבות וספורט, אם כי הוא עדיין זוכר שהעיר "לקחה ממני את הילד שבי". מבחינה מוזיקלית, השיר שונה מאוד מקודמו במפעם ובעיבוד, ומבחינות רבות הוא שיר יותר מורכב, הכולל במהלכו חילופי סולם מגוונים ואקורדים לא שגרתיים. פול גריין, מבקר "לוס אנג'לס טיימס", כתב שהמוזיקה הנמרצת והג'אזית של השיר הולמת את העיר ניו יורק הרבה יותר מהמוזיקה של שיר המקור. ישנה גם מחווה קצרה לשיר של "הביטלס" "Drive My Car", שנשמעת במהלך סולו החצוצרה (ב־2:18), כשג'ון וזמרי הליווי נכנסים עם "ביפ ביפ, ביפ ביפ כן!". צד א' "Mona Lisas and Mad Hatters Part Two (The Renaissance Mix)" – ‏6:15 "Mona Lisas and Mad Hatters Part Two (The Da Vinci Version)" – ‏4:47 צד ב' "A Word in Spanish"‏ – 4:35 "Mona Lisas and Mad Hatters Part Two (Self Portrait Instrumental)" – ‏4:55 אלטון ג'ון – פסנתר אלקטרוני Roland RD-1000 (אנ'), זמרה מובילה וקולות הרמוניה פרד מנדל (אנ') — סינתיסייזר דייווי ג'ונסטון (אנ') – גיטרה חשמלית, זִמרת רקע דייוויד פנטון (אנ') – גיטרה בס צ'רלי מורגן (אנ') – תופים די מארי (אנ') – זִמרת רקע נייג'ל אולסון (אנ') – זִמרת רקע פרדי האברד – חצוצרה, פלוגלהורן מידע על היצירה "Mona Lisas and Mad Hatters (Part Two)" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Mona Lisas and Mad Hatters (Part Two)" באתר יוטיוב מלות השיר, באתר azlyrics.com מידע על השיר, באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־14 באוגוסט 2021 פול גריין, אלטון: סיבוב שני, באתר לוס אנג'לס טיימס, ‏3 ביולי 1988, בדיקה אחרונה ב־15 באוגוסט 2021 סטיבן הולדן, שלושה ותיקי רוק אנד רול מציגים אלבומים חדשים, באתר הניו יורק טיימס, ‏17 ביולי 1988, בדיקה אחרונה ב־15 באוגוסט 2021 Elizabeth J. Rosenthal, His Song: The Musical Journey of Elton John, מהדורה ראשונה, Billboard Books, 2001, עמ' 298–299, ISBN 0-8230-8893-6 סטטיסטיקת ביצועי השיר בהופעות חיות, באתר setlist.fm, בדיקה אחרונה ב־16 בינואר 2022
פנחס שטיינר

רבי פנחס הכהן שטיינר (ה'תר"ה – י"ט בכסלו ה'תרע"ג; 1845 – 1912) היה רבה של אילוק שבקרואטיה (תחת השלטון האוסטרו-הונגרי) במשך עשרים ושתיים שנה. לפני כן ייסד ישיבה בפקש ועמד בראשה. נולד בפקש שבהונגריה, בכור לרחל ויעקב הכהן שטיינר. בצעירותו למד אצל הרב אברהם צבי אבלס רבה של שארבוגארד, הרב אליעזר זוסמן סופר מחבר "ילקוט אליעזר" ורבו המובהק, ואחיו הרב חיים סופר מחבר "מחנה חיים". לאחר מכן למד בישיבת פרשבורג אצל בעל הכתב סופר והיה מגדולי תלמידיו. נישא לחיה-שרה קאליש, בת הרב מרדכי קאליש, חתנו של הרב מאיר פישהוף מחבר "המאיר" ו"שם משמואל". לאחר נישואיו בניסן ה'תרכ"ח (1868) התגורר בבונהאד, התפרנס מחנות ולימד בקהילה. לאחר מכן שב לפקש, בשנת ה'תר"מ בערך (1890~), ייסד בה ישיבה ועמד בראשה. כעבור זמן הגיע לפקש רבו הרב אליעזר זוסמן סופר, תחילה כדיין, לסייע לחותנו הרב יואל אונגר, ששימש אז כרב העיר. לאחר פטירת הרב אונגר התמנה הרב זוסמן סופר תחתיו והקים בפקש ישיבה נוספת. הרב זוסמן סופר עודד את תלמידיו לשמוע גם את שיעוריו של תלמידו הרב שטיינר בישיבתו. בשנת תר"נ (1890) התמנה הרב שטיינר לשמש כרבה של העיר אילוק וכיהן במשרתו במשך עשרים ושלוש שנה. ייסד ישיבה בעירו, ובין תלמידיו היה בן העיר הרב יוסף נפתלי שטרן. התכתב רבות עם גדולי הרבנים בהונגריה, והוא מופיע בספרי שו"ת רבים, ובהם "נטע שורק", "לבושי מרדכי", "ערוגות הבושם", "המהרש"ג", "פרי השדה" ועוד. היה מקורי לאדמו"רים מבעלז וסיגט. הרב שטיינר נפטר בי"ט בכסלו ה'תרע"ג (דצמבר 1912) ונטמן בבית העלמין המקומי. בהלווייתו הספידו הרב יוסף לייב סופר, אב"ד פקש בעל "ילקוט סופר". בנו, הרב יוסף משה מאיר שטיינר, כיהן אחריו כרבה של אילוק עד מלחמת העולם השנייה, שבה נספה. בתו ציפורה פראדל נישאה לרב מרדכי אליעזר אהרנגרובר, ששימש בין השאר כאב"ד ווראנוב (אנ') ונספה בשואה. בריתי שלום – חמישה כרכים על התורה פתח דבריך – על הש"ס חיבורים נוספים, ובהם שו"ת "פתח המלביש", "ראשית בכורים" ו"שפתי כהן", שהיו בכתב יד אבדו בשואה. פנחס מילר (עורך), בריתי שלום, בני ברק תשע"א, עמ' תג-תלה ('תולדות מרן המחבר') אברהם פוקס, ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן, כרך ב, ירושלים תשמ"ז, עמ' 329 מספר מחברים, בית יוסף להבה – תולדות מהרי"ץ, כרך א, ירושלים תשנ"ג, עמ' שיד (ועוד) יצחק יוסף כהן, חכמי הונגריה והספרות התורנית בה, מכון ירושלים תשנ"ז, עמ' 424 יעקב הייזלר, 'עטרת ישראל' – כתבה במלאת 101 שנה לפטירת הרב שטיינר, המבשר התורני, י"ט כסלו תשע"ד, עמ' יח-כ עשרות מצאצאי רבי פנחס הכהן שטיינער זצ"ל אבדק"ק אילאק על ציונו ביום ההילולא, באתר JDN‏ ראו: הרב יוסף ליב סופר, דרשות ילקוט סופר, תשע"ד, דרוש צח הדרך להימנע מהתנשאות וגאווה העלולים לבוא בעקבות עשיית המצוות / הרב מרדכי אליעזר אהרנגרובר הי”ד | תורתך לא שכחתי, באתר תורתך לא שכחתי, ‏2 בנובמבר 2016