laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
High Dynamic Range Imaging

HDRI (קיצור של High Dynamic Range Imaging בתרגום חופשי לעברית: יצירת תמונה בעלת טווח דינמי רחב) או בראשי התיבות הנפוצים יותר, "HDR", היא טכניקה אשר מאפשרת ליצור תמונות עם טווח דינמי רחב. הכוונה היא לתמונות המכילות פרטים באזורים כהים ובאזורים בהירים כאחד, בתנאי תאורה, אשר ללא טכניקת ה-HDR לא הייתה אפשרות לקלוט את כל הפרטים בחשיפה ממוצעת. הרכבת תמונה משש תמונות ברמות חשיפה שונות טכניקת ה-HDR מתאפשרת על ידי צילום מספר תמונות בחשיפות שונות (לרוב שלוש תמונות, אחת חשיפת חסר, השנייה חשיפה ממוצעת והשלישית חשיפת יתר, אך ניתן ורצוי לבצע את הטכניקה עם יותר תמונות) וחיבורן לתמונה אחת. הרעיון של חיבור מספר תמונות בחשיפות שונות הוצג כבר בשנת 1850 על ידי גוסטב לה גריי ליצירת תמונה של ים ושמיים. מצלמות מסחריות ראשונות בעולם לצרכים רפואיים המממשות רעיון זה הוצגו בשנת 1993. יצירת תמונה בעלת טווח דינמי רחב מורכבת משני תהליכים עיקריים: צילום תמונות בתנאי תאורה בעיתיים, כאשר יש חלקים בהירים או כהים בצורה קיצונית בתמונה (חוף ים, שקיעה, נוף מדברי וכו'). לרוב שלוש תמונות בחשיפות שונות מאפשרות כבר את תהליך ה-HDR, אך אפשר לצלם יותר. על התמונות להיות זהות לחלוטין מכל הבחינות מלבד אורך החשיפה, כלומר, אין לשנות את מיקום המצלמה ויש להימנע מהכנסת אובייקטים זזים לתמונה. עיבוד התמונות בתוכנה ייעודית. התוכנה מעבדת את התמונות בעלות החשיפות השונות לכדי תמונה אחת, שמציגה פרטים הן באזורים הכהים והן באזורים הבהירים. חיבור התמונות ודחיסת התחום הדינמי, מתבצע במצלמה ייעודית, או במחשב באמצעות תוכנה בה משולבות מספר תמונות (לפחות שתי תמונות שונות) בעלות זמן חשיפה שונה של אותה הסצנה. לצורך כך, מצלמות רבות כיום מאפשרות לקחת מספר תמונות שונות בעלי רמת חשיפה שונה ברצף. את התמונות אשר צולמו בטווח דינמי נמוך משלבים באמצעות תוכנת מחשב (כגון Photomatix או Qtpfsgui או באמצעות תוסף מיוחד לתוכנות עיבוד תמונה כגון פוטושופ או GIMP) כדי לקבל את תמונת ה-HDR הסופית. לאחר שימוש בטכניקת ה-HDR, ניתן לראות בבירור רב את כל הפרטים בתמונה, גם באזורים הכהים וגם באזורים הבהירים. לעיתים, שימוש בטכניקת ה-HDR מעוות את התמונה כך שהיא נראית ציורית, ולעיתים אף מגדיל את התחום הדינמי של התמונה עד כדי כך שהוא עולה על התחום הדינמי שהעין האנושית הייתה מסוגלת לראות באופן טבעי, דבר הנותן לצופה בתמונה תחושה כאילו היא לא אמיתית. מדריך מעשי להפקת תמונות עם טווח דינמי רחב (HDR) למתחילים, בבלוג "TheTomer" תומר יעקבסון, מדריך: כך תצלמו תמונות עם טווח דינמי רחב, באתר ynet, 4 ביוני 2010 J. Paul Getty Museum. Gustave Le Gray, Photographer. July 9 – September 29, 2002. Retrieved September 14, 2008. Adaptive Sensitivity, באתר "Vision and Image Sciences Laboratory" של הפקולטה להנדסת חשמל, הטכניון (באנגלית) Photomatix Qtpfsgui
מינה טייכר

מינה טייכר (נולדה 1950) היא פרופסור אמריטה בחוג למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן. ביולי 2008 נבחרה לסגנית הנשיא של הנציבות העולמית לחינוך מתמטי. טייכר נולדה וגדלה בתל אביב. את שלושת תאריה הראשונים עשתה באוניברסיטת תל אביב ואת הפוסט דוקטורט עשתה באוניברסיטת פרינסטון בארצות הברית. תחום המחקר המרכזי של טייכר הוא גאומטריה אלגברית ותורת הצמות, אשר באים לידי יישום בחקר המוח, ראייה ממוחשבת ופיזיקה תאורטית. בין תפקידיה הציבוריים והאקדמיים הנוספים, בעבר ובהווה: המדענית הראשית של משרד המדע, התרבות והספורט (2008-2005), יו"ר המועצה הלאומית לקידום נשים במדע וטכנולוגיה, ראש הוועדה לחינוך למתמטיקה של האיחוד האירופי, חברה בוועדה מדעית של מכון מקס פלאנק בגרמניה, חברת מועצת קרן וולף לקידום המדע והאנושות, חברה בוועדת ההיגוי העליונה למדע וטכנולוגיה של משרד החינוך ובדירקטוריון של הקרן למנהיגות של פורום הנשים הבינלאומי, מנהלת מכון המחקר למתמטיקה ע"ש אמי נתר וחברה בוועדת המינויים בראשות נציב שירות המדינה. זכתה במספר פרסים, ביניהם: מלגת רוטשילד, פרס לנדאו למדעים ולמחקר, פרס בת-שבע דה-רוטשילד ופרס מינרווה. לטייכר שתי בנות ובן, היא נשואה לאדריכל צ'רלי דוראל. מינה טייכר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה מינה טייכר, באתר dblp אתר הבית של פרופ' טייכר באוניברסיטת בר-אילן ריאיון עם פרופ' מינה טייכר ב־ynet ריאיון עם פרופ' מינה טייכר בכתב העת של הסתדרות המורים מינה טיכר, דף שער בספרייה הלאומית ynet, חידוש: נציגות ישראלית בנציבות העולמית לחינוך המתמטי, באתר ynet, 10 ביולי 2008
מיה מרטיני

מיה מרטיני (באיטלקית: Mia Martini‏, 20 בספטמבר 1947 - 12 במאי 1995) היה שם הבמה של דומניקה ברטה (איטלקית: Domenica Berté), זמרת איטלקייה. מרטיני ייצגה את איטליה פעמיים בתחרות האירוויזיון: באירוויזיון 1977 שנערך בלונדון, בריטניה, הופיעה מרטיני עם השיר "Libera" (בעברית: "חופשייה") שהגיע למקום ה-13 מתוך 18. באירוויזיון 1992 שנערך במאלמה, שוודיה, שרה את השיר "Rapsodia" (בעברית: "רפסודיה") שהגיע למקום הרביעי מתוך 23. היא השתתפה גם בפסטיבל סן רמו, תחרות הזמר הנחשבת באיטליה, ומשנת 1982 נוסף בפסטיבל "פרס המבקרים מיה מרטיני", כאשר זכתה בפרס זה בשנת 1982 עם השיר "E non finisce mica il cielo". אחותה, לורדאנה ברטה, היא גם זמרת מפורסמת באיטליה אשר גם השתתפה בפסטיבל סן רמו. ב-1995 נמצאה מתה בדירתה שליד מילאנו, בשל מנת יתר. מדיה וקבצים בנושא מיה מרטיני בוויקישיתוף מיה מרטיני, ברשת החברתית פייסבוק מיה מרטיני, סרטונים בערוץ היוטיוב מיה מרטיני, ברשת החברתית Goodreads מיה מרטיני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיה מרטיני, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מיה מרטיני, באתר ספוטיפיי מיה מרטיני, באתר Last.fm (באנגלית) מיה מרטיני, באתר AllMusic (באנגלית) מיה מרטיני, באתר MusicBrainz (באנגלית) מיה מרטיני, באתר דיזר מיה מרטיני, באתר Yandex.Music (ברוסית) מיה מרטיני, באתר Discogs (באנגלית) מיה מרטיני, באתר Songkick (באנגלית) מיה מרטיני, באתר Genius מיה מרטיני, באתר SecondHandSongs מיה מרטיני, באתר DNCI מיה מרטיני, באתר טיידל (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הערות אלבום

הערות אלבום הן טקסט אשר נמצא בחוברת, שמגיעה עם התקליט באלבום מוזיקלי. ההערות יכולות להכיל דברים שונים. חלקן מכילות את הדיסקוגרפיה של האמן, או האמנים. חלקן מתארות את תהליך העבודה על האלבום. דבר אחד, אשר משותף כמעט לכל הערות האלבום, הוא מתן קרדיט למלחין השיר, ולעיתים תכופות גם קרדיט אחר (כגון כותב המילים אם יש מילים, ואם ההרכב אינו קבוע גם המוזיקאים וכלי הנגינה שלהם), וכן תודות שהלהקה מבקשת להדגיש. פעם ההערות היו כמעט תמיד תיאור אוהד שנכתב בידי עיתונאי מוזיקה. המסורת הזו, של תיאורים עיתונאיים המנתחים את היצירה ואת ההרכב, התפתחה בעיקר במוזיקת הג'אז ביוזמתו של העיתונאי לאונרד פד'ר עד כדי כך, שכמעט כל אלבום ג'אז, שיצא בחברת הקלטות גדולה, מכיל הערות שכאלו. המנהג הזה נמוג ברוב סוגות המוזיקה, אך בחברות ההקלטות הגדולות העוסקות בג'אז, כגון בלו נוט, עדיין יש עיתונאיים אשר כותבים את הערות האלבום בצורה הזו. ישנם מקרים בהם האומן מוסיף מסר למאזינים בהערות האלבום. מקרה מפורסם למסר כזה הוא המכתב למאזין שצירף ג'ון קולטריין באלבומו המהפכני A Love Supreme המתאר את התעוררותו הרוחנית ואת האמונה באל שעמדו ביסוד הקלטת היצירה. בסוגות כגון רוק ומוזיקה פופולרית, לרוב מופיע בהערות האלבום מידע בסיסי על האמן ועל סגנונו. כמו כן פעמים רבות ההערות מכילות את מילות השירים, ולעיתים נדירות אף את האקורדים שלהם. בחלק מהאלבומים מופיעות בתוך החוברת של הערות האלבום תמונות ציורים או יצירות אמנות אחרות. תופעה זו אופיינית באלבומי נושא, כך למשל אלבום הנושא הראשון Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band מכיל תמונות של חברי להקת הביטלס לבושים בתלבושת של תזמורת צבאית. תמונות הופיעו גם באלבומים של להקות רוק שונות, כגון הדלתות ולד זפלין. האלבום Sgt. Pepper היה גם האלבום הראשון בהיסטוריה בו צורפו מילות השירים להערות האלבום, דבר שגרר בתחילה תמיהה מצד המבקרים. במוזיקה קלאסית, לרוב יופיע בהערות האלבום מידע היסטורי וביוגרפי על היצירות, המלחין, המבצע או המבצעים וההקלטה. כמו כן, לעיתים ניתן יהיה למצוא ניתוח של היצירות המאוגדות באלבום; הניתוח יכול להיות ברמות שונות של מקצוענות, תלוי בקהל היעד של האלבום. באופרות (או בכל יצירה אחרת הכוללת זמרה) יכול להופיע גם הלברית. כמו כן, חברות הקלטה רבות, נוהגות להשתמש בהערות האלבום, כדי לפרסם אלבומים נוספים אותם הן מוציאות. לרוב, מופיעות בהערות האלבומים הקלאסיים רשימות מאוירות של אלבומים מסוגות קרובות בהוצאת אותה חברת ההקלטה. לעיתים, באלבומים קלאסיים, הערות האלבום מתורגמות במלואן או בחלקן לכמה שפות. כאשר מוציאים הוצאה מחודשת של אלבום, פעמים רבות יופיעו הערות אלבום חדשות, אשר יבחנו את האלבום על סקאלת הזמן, ויתייחסו להערות המקוריות, שגם לרוב יופיעו באלבום.
חתול זהוב אסייתי

חתול זהוב אסייתי (שם מדעי: Catopuma temminckii) הוא חתול בר בינוני מהסוג חתול זהוב. אורך חתול בוגר הוא כ-90 ס"מ, גובהו 36 ס"מ בממוצע, בתוספת 20–50 ס"מ של זנבו ומשקלו נע בין 12 ל-16 ק"ג. פרוותו שועלית בגווני אדום, חום-זהוב, שחור ואפור. לפעמים נראים כתמים ונקודות, בדרך כלל באזור הבטן. בסין יש סוגים של חתולים אסייתיים בעלי נקודות המזכירות חברבורות של נמר. חתולים זהובים אסייתיים נפוצים בעיקר באזור דרום־מזרח אסיה. רובם בסין. בשבי יכול המין הזה לחיות למעלה מ-20 שנה, אך אורך חייו הממוצע בטבע קצר יותר. החתול הזהוב האסייתי חי באזורי דרום־מזרח אסיה, ומגיע במקור מטיבט ונפאל, אך חי גם באזורי דרום סין (כולל הונג קונג), הודו וסומטרה. חי בשטחי יער סלעיים ואזורי יערות טרופיים. מסייר בעיקר בשטחי אדמה פתוחים נמוכים, אך יכול לחיות גם באזורים גבוהים כמו אזור הרי ההימלאיה. מה שידוע על המין, הוא ממחקרים על חתולים שגדלו בשבי. מצפייה ומחקר ממושך נודע שאין התנהגותו שונה מזו של מינים אחרים ממשפחת החתוליים, כגון: התזת שתן לסימון טריטוריה ושריטת עצים ושפשוף גופו על עצמים לסימון טריטוריה. מעדיף לצוד על אדמה ישרה, אך גם באזורים הרריים. צד בעיקר: ציפורים, לטאות, סנאים ושאר יונקים קטנים, ולפעמים גורי צבי. החתולים תועדו כשהם צדים בצמדים כשיש חיות יותר גדולות. כמו כן, ישנן עדויות על מקרים בהם נצפו חתולים זהובים אוכלים נבלות ופגרים. בשבי, הוא נוהג לפרק את מזונו לחלקים לפני אכילתו. לעיתים נדירות הוא צד באזורים מיושבים בבני אדם. גם כאן, כל מה שידוע על הרגלי המחייה של החתול הזהוב האסייתי הוא מתוך התבוננות על חתולים בשבי; מתבגר מינית בין הגילאים 18–24 חודשים. תקופת ההתעוררות המינית שלו נמשכת כ-80 ימים. מזדווג בדרך כלל עם חתולה אחת בלבד. בתאילנד, החתול האסייתי הזהוב נקרא: Seua fai (בתרגום חופשי: "נמר האש"). לפי האמונה במזרח הרחוק, שריפת פרוותו ואכילת בשר החתול מרחיקה טיגריסים. חתול זהוב בורנאי מדיה וקבצים בנושא חתול זהוב אסייתי בוויקישיתוף חתול זהוב אסייתי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חתול זהוב אסייתי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חתול זהוב אסייתי, באתר GBIF (באנגלית) חתול זהב אסייתי באתר הרשימה האדומה של IUCN
המפקח לסטרייד

המפקח לסטרייד (באנגלית: Inspector Lestrade, מבוטא less-TRAHD) הוא דמות ספרותית, בלש המשרת בסקוטלנד יארד ומופיע בחלק מסיפורי שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל. בסיפור "ההרפתקה של קופסת הקרטון" מתברר כי האות הראשונה של שמו הפרטי היא G. בספר חקירה בשני נאמר על ידי הולמס כי לסטרייד ובלש נוסף בסקוטלנד יארד בשם טוביאס גרגסון הם יריבים. בספר כלבם של בני בסקרוויל הולמס מספר לדוקטור ווטסון כי לסטרייד "הוא הטוב שבמקצוענים, אני חושב". בסיפור "תעלומת עמק בוסקומב" לסטרייד מתואר כאדם ערמומי שחזותו היא כחושה ודמוית חמוס. במקרים רבים מביע לסטרייד תסכול רב לנוכח שיטותיו החריגות של הולמס. בתעלומת עמק בוסקומב אומר לסטרייד: "אני אדם מעשי". אולם, בסופו של דבר הוא מתחיל להעריך ולכבד את הצלחותיו הרבות של הולמס. הרפתקת ששת הנפוליאונים היא אחד מהמקרים הבודדים שבהם הולמס מתואר במצב של התרגשות, לאחר שלסטרייד מביע הערכה עצומה על תרומתו. בתקשורת הלונדונית הבדיונית של שלהי המאה ה-19 מתואר לסטרייד כאחד מטובי הבלשים של הסקוטלנד יארד. בסיפור ההרפתקה של קופסת הקרטון אומר הולמס כי למרות שללסטרייד יש כישרון מועט בפתרון תעלומות פשע, עקשנותו ונחישותו הן התכונות שבזכותן הוא טיפס במעלה סולם הדרגות המשטרתי. מצד שני, ב"תעלומת הכתם השני" לסטרייד הוא זה שמזהה את המאהבת הקנאית של הקורבן כרוצחת האמיתית, ואילו הולמס מאמין שהקורבן נרצח על ידי מתנקש מקצועי הקשור לגנבתם של מסמכים סודיים. הסופר מ.ג'. טרואו כתב סדרה של 16 ספרים שבהם לסטרייד הוא הדמות המרכזית. בספרים הללו לסטרייד מתואר כבלש מוכשר מאוד. שמו הפרטי של לסטרייד בספרים אלו הוא שולטו (בדומה למשפחת שולטו מחותם הארבעה), יש לו בת צעירה שאותה הוא רואה לעיתים רחוקות, והוא נוטל חלק בסדרת הרפתקאות המבוססת על אירועים שקרו במציאות. באחד הספרים הוא פוגש את ג. ק. צ'סטרטון, ובספר אחר הרגל שלו נשברת לאחר שנפל מסיפונה של הטיטאניק. באזכורים מאוחרים יותר מוקצן חוסר כישרונו של לסטרייד במידה רבה. אחת הדוגמאות לכך היא דניס יואי שגילם את לסטרייד ברוב סרטי הולמס של אולפני יוניברסל, כאשר הולמס מגולם על ידי בזיל רת'בון ודוקטור ווטסון על ידי נייג'ל ברוס. ארצ'י דנקן גילם את לסטרייד בין 1954 ל-1955 בסדרת סרטי הולמס צרפתית. בוריסלב ברונדוקוב גילם את לסטרייד לצידו של וסילי ליוואנוב בכל סדרת סרטי הולמס ששודרה בטלוויזיה הרוסית. פרנק פינלי גילם את לסטרייד פעמיים. הפעם הראשונה הייתה בסרט הקולנוע הבריטי A Study in Terror שלא היה מבוסס על הקאנון של ספרי הולמס, והפעם השנייה הייתה בסרט הבריטי-קנדי שבו הולמס ודוקטור ווטסון חוקרים את תעלומת ג'ק המרטש. ג'פרי ג'ונס גילם את לסטרייד בסרט Without a Clue שבו מסופר כי שרלוק הולמס נוצר על ידי דוקטור ווטסון, כדי שווטסון יוכל לפתור פשעים באלמוניות. בסדרה של ה-BBC משנות ה-60 לסטרייד מגולם על ידי פיטר מאדן. בסדרת הטלוויזיה "שרלוק הולמס במאה ה-22" מופיעה דמות בשם בת' לסטרייד, שהיא צאצאית של המפקח לסטרייד. בסדרת הטלוויזיה "שרלוק", עיבוד מודרני לספרי שרלוק הולמס, מגלם את דמותו של לסטרייד השחקן רופרט גרייבס. המפקח לסטרייד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שמו מתועתק לעיתים כלסטרד או לסטראד במהדורה שתורגמה על ידי שלומית קדם ואורלי דינצמן
דיווה

דיווה (באיטלקית: Diva) הוא מונח המתאר דמות נשית מוכשרת, ידוענית ובעלת מחוות דרמטיות בולטות. מקור המונח באיטלקית ופירושו המילולי הוא "אלילה". המונח שימש לתיאור זמרות אופרה, בעיקר זמרות סופרן, בעלות יכולות ווקאליות יוצאות דופן והתגלגל להיות שם תואר נפוץ לנשים בולטות בעולם הבידור. פרימדונה אימוג'ן וסט־נייטס, ניו יורק טיימס, "אנחנו זן נדיר, מותק": תערוכה חדשה מנסה לפצח את סוד קסמן של הדיוות, באתר הארץ, 9 ביולי 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפך מפריד

משפך מפריד הוא כלי מעבדה המשמש למיצוי ולהפרדה של שכבות של נוזלים שונים זה מזה במהלך סינתזה כימית. המשפך המפריד בנוי בדרך כלל כחרוט, בעל פתח כניסה עליון רחב ופתח יציאה תחתון צר ובעל ברז. לרוב משמש המשפך המפריד להפרדה בין ממס אורגני א-פרוטי, כגון אתר, לממס פרוטי, כגון מים. עקב הפרש בצפיפויות של החומרים, מרבית הממסים האורגנים צפים בשכבה נפרדת מעל פני הפזה המימית ובכך מאפשרים הפרדה פשוטה בין השתיים על ידי ריקון איטי של המשפך מצידו התחתון, עד ההגעה לגבול שבין הפאזות השונות. משפך ביכנר מדיה וקבצים בנושא משפך מפריד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרי מורסטן

מרי מורסטן (באנגלית: Mary Morstan) היא אשתו של דוקטור ווטסון, ומופיעה בכמה מספרי שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל. הופעתה הראשונה היא בספר חותם הארבעה, בו היא ווטסון מתחתנים לאחר פתרון התעלומה. היא מתוארת כאישה בלונדינית בעלת עור חיוור, ובתקופה שבה היא שכרה את שירותיו של הולמס היא עבדה כאומנת. למרות שבסוף הסיפור האוצר נעלם, היא מקבלת שש פנינים ועתידה לרשת שש פנינים נוספות מאוצר אגרה. בעיבוד של רודני גיבונס לחותם הארבעה (2001) נפרדת מרי מורסטן מווטסון ומתחתנת עם תדיאוס שולטו, ובכך שוברת את לבו של הרופא. אביה של מרי מורסטן, שכיהן בתפקיד צבאי בכיר ברגימנט הודי ומאוחר יותר הוצב באיי אנדמן, נעלם ב-1878 בנסיבות מחשידות הקשורות לתעלומת חותם הארבעה. אמה של מרי מורסטן מתה זמן קצר לאחר שילדה אותה, ואין לה קרובים נוספים באנגליה, למרות שהיא למדה והתחנכה שם. ווטסון ומרי מורסטן התחתנו בערך ב-1888. למרות שווטסון ומורסטן "התאהבו ממבט ראשון", מערכת היחסים ביניהן בזמן שהיו נשואים לא הייתה יציבה[דרושה הבהרה]. ב"הרפתקת האיש המעוקם" נוסע ווטסון ביחד עם הולמס לפתור תעלומה של מוות שהתרחש בחדר נעול, וזאת למרות שרק בקיץ שלפני כן הוא התחתן. מורסטן מגלה מידה רבה של דאגה לבריאותו של ווטסון כאשר היא שולחת אותו לנופש הבראה בכפר בתעלומת עמק בוסקומב, אך לאחר מותה, שלא מוזכר בצורה ישירה בספרים, חוזר ווטסון לגור עם הולמס ולא מדבר על כך. לאחר מכן מתחתן ווטסון לפחות עוד פעם. מורסטן מתה בפרק הזמן שבין הסיפור "הבעיה הסופית" לבין "תעלומת הבית הריק". טענה זו מוסברת בעובדה שבמכתב הפרידה שלו מווטסון הולמס כותב "מסור-נא את איחולי למרת ווטסון..."; לאחר שהולמס "חוזר לחיים" ווטסון כותב "בדרך זו או אחרת נודע לו דבר השכול המעציב שפקדני עם מות אשתי..."; בסיפור "הפרשה של קבלן-הבניין מנורווד", שהתרחשה זמן קצר לאחר חזרתו של הולמס, ווטסון חוזר לגור ברחוב בייקר 221 ב'.
מבחנה

מבחנה היא כלי מעבדה המשמש לאחסון דגימות של נוזלים. מבחנה עשויה בדרך כלל מגליל זכוכית אטום מצידו התחתון ובעל פתח הניתן לסגירה בפקק מצידו העליון. פעמים רבות השימוש במבחנה הוא רב פעמי, למרות שעלות ייצורה נמוך. לחלק ממכוני המחקר והאוניברסיטאות יש בית חרושת קטן לזכוכית המייצר מבחנות. המבחנה הרגילה אינה כלי אנליטי: לא נרשמים עליה סימונים למידות נפח כלל. קיימות מבחנות ממגוון חומרים, כגון זכוכית ופלסטיק. קיימות גם מבחנות בקטרים שונים ובאורכים שונים. בנוסף, מבחנה הוא שם כללי לכלים רבים שצורתם הכללית דומה. מבחנות עבור עבודות כימיות כלליות עשויות בדרך כלל מזכוכית, לצורך עמידות טובה יותר לחום כימיקלים קורוזיביים. מבחנות עשויות זכוכית זכוכית בורוסיליקט יכולות לעמוד בטמפרטורות גבוהות, עד מאות מעלות צלזיוס.. מבחנות שמיועדות למטרות כימיה זמינות במספר רב של מידות, בדרך כלל מ-50 עד 200 מ"מ אורך ומ-10 עד 20 מ"מ רוחב. חלקים עליונים במבחנות לעיתים קרובות כוללות שפות מתרחבות כדי לסייע לשפוך את תכולת המבחנה. במבחנות המשמשות לבדיקות כימיות התחתית בדרך כלל שטוחה, עגולה או חרוטית. את המבחנות פוקקים בדרך כלל בפקק עשוי גומי. יש מבחנות שמותאם להן פקק זכוכית או פקק מתברג. מבחנות נמצאות בשימוש נרחב על ידי כימאים. תחתיות המבחנות מעוגלות כדי להקל על שטיפתן וכדי למנוע איבוד נוזל כאשר שופכום אותו מהמבחנה. הצוואר הארוך והצר של המבחנה מאט את התפשטות הגזים לסביבה. במבחנות נוח לחמם כמויות קטנות של נוזלים או מוצקים עם מבער בונזן או מבער אלכוהול. צוואר המבחנה מוחזק בדרך כלל בעזרת אטב או מלקחיים. על ידי הטיה של המבחנה, אפשר לחמם את תכולתה בלהבה עד לטמפרטורה של מאות מעלות צלזיוס. בעת החימום, טמפרטורת הצוואר נשארת נמוכה יחסית והאדים יכולים להתעבות עליו. מבחנה מלאה במים והפוכה לתוך כלי מלא מים משמשת לעיתים קרובות כדי ללכוד גזים, למשל: בהדגמת אלקטרוליזה. מבחנה עם פקק משמשת לעיתים קרובות לאחסון זמני של דגימות כימיות או ביולוגיות. מבחנות משמשות את הביולוגיה והמדעים הקשורים לטיפול בעיבוד כל מיני אורגניזמים חיים, כגון עובש, חיידקים, שתילים, ייחורים בצמחים, וכו'. מבחנות שמיועדות למטרות ביולוגיה עשויות בדרך כלל פלסטיק צלול (כגון פוליסטירן או פוליפרופילן) ומיוצרות על ידי הזרקת פלסטיק ולעיתים קרובות מושלכות לפח האשפה לאחר השימוש. מבחנות פלסטיות עם מכסה בורג נקראות לעיתים קרובות 'מבחנות פלקון' לאחר שיוצרו על ידי בקטון דיקינסון. ברפואה קלינית, מבחנות סטריליות שהוצא מהן האוויר, נקראות "וקוטיינר", משמשות לאסוף ואחסון דגימות של נוזלים פיזיולוגיים כגון דם, שתן, מוגלה ונוזל סינוביאלי. מבחנות אלה בדרך כלל אטומות בפקק גומי, ולעיתים קרובות יש בהן תוסף מסוים ופקק בצבע מתאים המציין את התוסף. לדוגמה, החלק העליון במבחנה כחולה הוא בדיקה של 5 מ"ל המכיל ציטרט נתרן כמו נוגדי קרישה, המשמש לאיסוף דם עבור קרישה ובדיקות גלוקוז-6-פוספט דהידרוגנאז. מבחנות מועברות לפעמים לשימושים מזדמנים מחוץ לסביבות המעבדה. למשל, כמו אגרטלי פרחים, כלי זכוכית עבור שוטים חלשים מסוימים, או מיכלים עבור תבלינים. מבחנות יכולות לשמש גם לגידול מלכת נמלים במהלך החודשים הראשונים שלה לצורך פיתוח. צלחת מיקרוטיטר בקבוק מעבדה סוגי מבחנות ומתקנים נלווים למבחנות (באנגלית)
אוניברסיטת ואנדרבילט

אוניברסיטת ואנדרבילט (באנגלית: Vanderbilt University; לא רשמי: Vandy או VU) היא אוניברסיטת מחקר פרטית שמושבה בנאשוויל, בטנסי שבארצות הברית. נוסדה ב-1873 ונקראת על שמו של איל הספנות והרכבות קומודור קורנליוס ואנדרבילט, שהעניק הון התחלתי של מיליון דולר, חרף העובדה שמעולם לא ביקר בדרום ארצות הברית. ואנדרבילט קיווה שתרומתו ועבודת האוניברסיטה יסייעו לשיקום המדינה ממוראות מלחמת האזרחים האמריקנית. כיום כוללת אוניברסיטת ואנדרבילט ארבעה בתי ספר לתואר ראשון ושישה לתארים מתקדמים, ולומדים בה כ-13,796 סטודנטים מארצות הברית ומ-90 מדינות זרות. אוניברסיטת ואנדרבילט מציעה מעל ל-70 תוכניות לימוד לתואר ראשון ו-57 תוכניות לימוד לתואר שני. בדירוג האוניברסיטאות של שנת 2019, שערך העיתון U.S. News & World Report הוצבה האוניברסיטה במקום ה-14 ובתי הספר לחינוך, למשפטים, לרפואה, ולסיעוד בין ה-20 הטובים בארצות הברית. האוניברסיטה נמנית בין 25 מקבלי מענקי המחקר החינוכיים הפדרליים. לאוניברסיטת ואנדרבילט מסופחים מספר מוסדות מחקר: פורום החירות (אנ'), מרכז התיקון הראשון (אנ') ומצפה הכוכבים של דייר (אנ'), וכן המרכז הרפואי של אוניברסיטת ואנדרבילט (אנ'), הכולל מספר בתי חולים, מרפאות ומוסדות מחקר רפואיים. נמצא בה גם מרכז הטראומה היחיד במרכז טנסי. נכון לשנת 2024, לאוניברסיטה מערכת של שישה קולג'ים למגורים. האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU) ובאיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA). מתקני האוניברסיטה משתרעים על פני שטח של 1.3 קילומטרים מרובעים (330 אקרים) בליבה של נאשוויל (ללא מצפה הכוכבים הנמצא מחוץ לקמפוס), ובמרחק של 2.4 קילומטרים בלבד ממרכז העיר. אף שהיא נמצאת בסביבה אורבנית, הקמפוס עצמו נראה כפארק ירוק, ובו למעלה מ-300 זנים שונים של עצים ושיחים. בוגרי וסגל ונדרבילט, כוללים 8 חתני פרס נובל, 3 זוכי פרס פוליצר, 27 מקבלי מלגת רודס, 2 זוכי פרס אוסקר, זוכה פרס גראמי אחד, 6 עמיתי מקארתור ו-5 זוכי מדליות אולימפיות. בוגרים בולטים נוספים כוללים 54 חברים בהווה ובעבר בקונגרס של ארצות הברית, 18 שגרירי ארצות הברית, 13 מושלים, 2 סגני נשיא ארצות הברית ו-2 שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית. בית הספר למוסמכים (אנ') ( 1873) בית הספר למשפטים (אנ') (1874) בית הספר לרפואה (אנ') (1875) בית הספר לתאולוגיה (אנ') (1875) פיבודי קולג' (אנ') (1875) בית הספר לחינוך ופיתוח אנושי (1875) בית הספר להנדסה (אנ') (1879) בית הספר לסיעוד (אנ') (1908) בית הספר למוזיקה (אנ') ע"ש בלייר (1964) בית הספר למנהל עסקים (אנ') ע"ש אוון (אנ') (1969) דירוג שאנגחאי: מקום 66 (2024) דירוג Times Higher Education: מקום 92 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 261 (2024) דירוג U.S. News & World Report: מקום 63 (2024) סטיב כהן - חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית המייצג את המחוז ה-9 של טנסי משנת 2007. אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת ואנדרבילט (באנגלית) אוניברסיטת ואנדרבילט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת ואנדרבילט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר נבחרת האתלטים של האוניברסיטה המרכז הרפואי של האוניברסיטה בית החולים לילדים של ואנדרבילט
קוטר הידראולי

קוטר הידראולי הוא מושג תאורטי המשמש לחישובי זרימה ומפלי לחץ בצינורות ששטח החתך בו מתבצעת הזרימה אינו עגול. הנוסחאות לחישוב מפלי לחץ פותחו ונוסו בצינורות עגולים והשימוש במושג קוטר הידראולי מאפשר קבלת תוצאות סבירות בשימוש במשוואות ובנוסחאות מוכרות ללא צורך בעריכת ניסוי מיוחד לכל צורה של שטח חתך בה מתקיימת זרימה של זורם. הגדרה D h = 4 A U {\displaystyle D_{h}={\frac {4A}{U}}}   D h {\displaystyle \ D_{h}} - קוטר הידראולי   A {\displaystyle \ A} - שטח החתך של הזורם   U {\displaystyle \ U} - ההיקף הרטוב של חתך הזורם דוגמאות 1. בצינור עגול, הקוטר ההידראולי הוא קוטר הצינור: D h = 4 π D 2 4 π D = D {\displaystyle D_{h}={\frac {4{\frac {\pi D^{2}}{4}}}{\pi D}}=D}   D {\displaystyle \ D} - קוטר (פנימי) של הצינור 2. כאשר שטח החתך של הזורם הוא טבעת, הקוטר ההידראולי הוא ההפרש בקטרים: D h = 4 ⋅ 0.25 π ( D o 2 − D i 2 ) π ( D o + D i ) = D o − D i {\displaystyle D_{h}={\frac {4\cdot 0.25\pi (D_{o}^{2}-D_{i}^{2})}{\pi (D_{o}+D_{i})}}=D_{o}-D_{i}}   D i {\displaystyle \ D_{i}} - קוטר פנימי של הטבעת   D o {\displaystyle \ D_{o}} - קוטר חיצוני של הטבעת 3. כאשר שטח החתך של הזורם הוא תעלה מלבנית: D h = 4 L W 2 ( L + W ) = 2 L W L + W {\displaystyle D_{h}={\frac {4LW}{2(L+W)}}={\frac {2LW}{L+W}}}   L {\displaystyle \ L} - אורך חתך התעלה   W {\displaystyle \ W} - רוחב חתך התעלה 4. כאשר שטח חתך התעלה הוא ריבוע, הקוטר ההידראולי הוא כגודל צלע הריבוע: D h =   L {\displaystyle D_{h}=\ L} L =   W {\displaystyle L=\ W} 5. בתעלה מאוד צרה, כאשר האורך גדול מאוד ביחס לרוחב, הקוטר ההדראולי הוא פעמיים רוחב התעלה: D h =   2 W {\displaystyle D_{h}=\ 2W} L ≫ W {\displaystyle L\gg W} הערה: הרדיוס ההידראולי בו נעשה שימוש במשוואת מנינג הוא מושג אחר, בלתי תלוי, והוא איננו מחצית הקוטר ההידראולי המוצג כאן. J. Paul Tullis, Hydraulics of Pipelines, John Wiley & Sons, 1989. ISBN 0-471-83285-5 Nicolas P. Cheremisinoff, Fluid Flow Pocket Handbook, Gulf Publishing Company,1984. ISBN 0-87201-707-9 קוטר הידראולי באתר אינג'ינירינג טול בוקס, באנגלית קוטר הידראולי(הקישור אינו פעיל), הגדרה ושימוש בקרור רכיבים אלקטרונים, באנגלית