laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אברהם מנדלסון-ברתולדי

אברהם ארנסט מנדלסון-ברתולדי (בגרמנית: Abraham Ernst Mendelssohn Bartholdy‏; 10 בדצמבר 1776 – 19 בדצמבר 1835) היה בנקאי גרמני יהודי מומר, בנו של הפילוסוף משה מנדלסון ואביהם של המלחינים פליקס מנדלסון-ברתולדי ופאני מנדלסון. נולד לפרומט ומשה מנדלסון בברלין והתחנך, כשאר אחיו, בשילוב של חינוך יהודי מסורתי ושל השכלה כללית ברוח הנאורות. היה חבר ב"אגודת הידידים", קבוצת האינטלקטואלים היהודים שייסד אחיו יוסף בברלין ב-1792 וכן היה חבר באקדמיה למוזיקה של ברלין. ב-1795 הקימו הוא ואחיו בנק בברלין, ואברהם נסע בעסקי הבנק לפריז אך חזר במהרה לגרמניה. ב-1804 שהה בהמבורג ושם נשא לאישה את לאה סלומון, מוזיקאית ונכדתו של יהודי החצר הברלינאי העשיר דניאל איציג. הוא גם הקים סניף של הבנק בהמבורג. מנדלסון החזיק בדעה שזמנה של היהדות עבר ושמן הראוי שהיהודים ישתלבו בתרבות הגרמנית. לשני בניו פליקס ופאול, שנולדו ב-1809 וב-1812 בהתאמה, לא ערך ברית מילה. את שם משפחתו שינה לברתולדי בעקבות גיסו, אחיה של אשתו לאה, אם כי שמר על השם המיוחס "מנדלסון". ב-1816 הטביל את ילדיו לנצרות פרוטסטנטית וב-1822 המירו גם הוא ואשתו את דתם. בהמשך חייו נבחר לכהן במועצת העיר של ברלין. ארבעת ילדיו הם: פאני מנדלסון (לימים פאני הנזל; 1805–1847), מלחינה ופסנתרנית; פליקס מנדלסון-ברתולדי (1809–1847), מלחין; רבקה מנדלסון-ברתולדי (1811–1858), שנישאה לימים למתמטיקאי הגרמני-צרפתי דיריכלה; פאול מנדלסון-ברתולדי (1812–1874), בנקאי. לאברהם מנדלסון מיוחס המשפט "עד שהגעתי לגיל ארבעים הייתי בנו של אבי; ואחרי שהגעתי לגיל ארבעים הייתי אביו של בני". מדיה וקבצים בנושא אברהם מנדלסון-ברתולדי בוויקישיתוף "אברהם מנדלסון", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) אברהם מנדלסון-ברתולדי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
(קבוצת חוקרים) Invisible College

Invisible College - המכללה הבלתי נראית הוא המונח המשמש לתיאור קהילה קטנה של חוקרים שהחליפו רעיונות ועודדו זה את זה ולעיתים גם נפגשו. קבוצה אחת ככזו היא קבוצת חוקרים שבהמשך יצרו את החברה המלכותית של לונדון שהייתה מורכבת ממספר פילוסופים טבעיים כגון רוברט בויל וכריסטופר רן. חוקרים הציעו כי חברים נוספים בממכלה הבלתי נראית כללו דמויות כללו דמויות בולטות מאוחרות יותר הקשורות לחברה המלכותית; אך היו מספר קבוצות שקדמו להיווצרות החברה המלכותית, והיסטוריונים עוד דנים מי היו החברים האחרים. רוברט בויל היה כימאי ופיזיקאי אירי בולט ונחשב המבשר של המהפכה הכימית שיצרה את הכימיה המודרנית וגרם להבדלתה והרחקתה מהאלכימיה.בעיני רבים, נחשב בויל לאבי הכימיה המודרנית. בשנת 1661 פרסם בויל את ספרו "הכימאי הספקן". בספר פורץ דרך זה בויל דורש שהכימיה תחדל להיות כפופה לרפואה או לאלכימיה כפי שהייתה עד אז, ושתקבל מעמד של מדע בפני עצמו. במכתבים ב-1646 וב-1647, בויל מתייחס ל"קולג' הבלתי נראה שלנו" או "המכללה הפילוסופית שלנו". הנושא המשותף של החברה היה רכישת ידע באמצעות חקירה באמצעות ניסוי. שלושה מכתבים מתוארכים הם העדות התיעודית הבסיסית: בויל שלח אותם לאיזק מרקומבס (Isaac Marcombes המורה לשעבר של בויל והוגנוט, שהיה אז בז'נבה), פרנסיס טאלנטס (אנ') שבאותו שלב היה עמית במגדלן קולג', קיימברידג' (אנ'). וסמואל הרטליב (אנ'). הרטליב היה איטגרטור של מידע שסייע לתעד ולקשר בין כותבים שונים. הוא מתואר לעיתים קרובות כ"איש מודיעין" או Intelligencer, וכונה "המודיעין הגדול של אירופה". מטרתו העיקרית בחיים הייתה לקדם ידע. הוא שמר על קשר עם קבוצה גדולה של אנשי קשר מפילוסופים ועד ג'נטלמנים חקלאים. הוא ניהל התכתבות עצומה של מכתבים בשפות שונות, והפך לאחת הדמויות האינטלקטואליות המקושרות ביותר בתקופת חבר העמים. הוא היה אחראי על פטנטים, הפצת מידע וטיפוח למידה. הארטליב יצא לדרך במטרה אוניברסליסטית: "לתעד את כל הידע האנושי ולהפוך אותו לזמין באופן אוניברסלי לחינוך האנושות כולה". עבודתו הושוו למנועי חיפוש מודרניים באינטרנט. החברה המלכותית היא אגודה מדעית הפעילה ברציפות מאז שנת 1660, ומשמשת כאקדמיה למדעים של בריטניה. היא מהווה את אחת האגודות המדעיות הוותיקות והמשפיעות ביותר בעולם, האגודה נוצרה על ידי חברי הקהילה. אינטלקטואל סלון ספרותי האנציקלופדיה הגדולה אנציקלופדיסטים מרן מרסן Higgitt, Rebekah (2014-10-20). "Google Doodle forgets to celebrate Christopher Wren the man of science". The Guardian (באנגלית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-02-21. Robert Boyle
הופיה

הופיה או ברבים הופייס (בהולנדית: Hopje; מכונה גם Haagsche Hopjes, הופייס מהאג) הם סוג של ממתקים הולנדיים בטעם קל של קפה וקרמל שמקורם במאה ה-18. ההופיה קרוי על שמו של הברון הנדריק הופ (הול') שנזכר כשליח בבריסל כאשר הצרפתים פלשו לבלגיה ב-1792. הוא עבר לדירת כמה חדרים מעל הקונדיטורייה של ואן הארן וניוורקרק. הברון היה מכור לקפה והסיפור מספר שלילה אחד השאיר את הקפה שלו עם סוכר ושמנת על התנור, שם הוא התאדה. כשטעם את החומר שהתקבל, הוא אהב את זה. הרופא שלו יעץ לו לא לשתות קפה אז הוא ביקש מהקונדיטור תיאודורוס ואן הארן להכין לו כמה "גושי קפה". לאחר כמה ניסויים, ואן הארן יצר ממתק עשוי מקפה, קרמל, שמנת וחמאה. הברון הופ הנלהב היה להוט לתת לאורחיו לנסות את ה-'Hopjes' שלו, שזכה במהירות לפופולריות. יורשו של ואן הארן בסופו של דבר אף קיבל הזמנות מחו"ל למוצר. מאפיין טיפוסי להופיה הוא שהוא לא נדבק ושהוא לא מתרכך עם הזמן. J.P. Rademaker העתיק את ההופייס ושיווק אותם כ"Haagsche Hopjes האמיתיים היחידים". הוא היה הראשון שעטף את הממתקים האישיים בנייר מודפס, מה שלא היה רגיל באותה תקופה. Rademaker ו-Nieuwerkerk התדיינו במשך שנים רבות. כאשר חברת Rademaker ברוטרדם השתלטה על Nieuwerkerk ב-1949, הסכסוך המשיך בין שתי חברות Rademaker במשך 40 שנה, עד שפסיקה משנת 1989 של ועדת קוד הפרסום ההולנדית הורתה ל-Rademaker לחדול משימוש במונח "Haagsche Hopjes האמיתית היחידה". נכון לעכשיו, עטיפות Rademaker Hopjes מציגות את הביטוי "Alleen Echt Met Dit Merk" (רק אמיתי עם מותג זה). בין השנים 1990 לבין 1998 היה בהאג מוזיאון בשם Museum voor het Haagsche Hopje, שהוקדש להופיה ולהיסטוריה שלו, הוא היה ממוקם בבניין המונומנטלי Oude Molstraat 30. המוזיאון נסגר מאז. Rademaker נמצאת בבעלות RBV Leaf, חלק מקבוצת CSM, מאז 1999. מדיה וקבצים בנושא הופיה בוויקישיתוף "A short history of The Hague". denhaag.nl. 2011-11-28. נבדק ב-2022-12-17. "The Hague Daily Photo". thehaguedailyphoto.blogspot.com. נבדק ב-30 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Museum voor Haagsche Hopje, the Hague". אורכב מ-המקור ב-2010-07-21. נבדק ב-2010-07-24. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הופיה".
רונברג טורט

  רונברג טורט (בפינית: Runebergintorttu; בשוודית: Runebergstårta) הוא טורט פיני בטעם שקדים וארק (אנ') (שהוא איננו ערק) או בטעם רום ומשקלו כ-100 גרם. בדרך כלל יש ריבת פטל מוקפת בטבעת של הציפוי מעל. הטורט קרוי על שמו של המשורר הפיני יוהאן לודוויג רונברג (1804–1877), אשר, על פי האגדה, נהנה באופן קבוע מהטורט שהכינה אשתו, עם פונש לארוחת הבוקר. בדרך כלל אוכלים טורטי רונברג רק בפינלנד וזמינים על פי רוב בחנויות, מתחילת ינואר ועד יום ההולדת של רונברג ב-5 בפברואר; עם זאת, פורבו, שבה התגורר רונברג במשך רוב חייו, היא יוצאת דופן, שכן בחלק מבתי הקפה שלה זמינים טורטים בכל יום בשנה. אגדה פופולרית מספרת שאשתו של רונברג, פרדריקה רונברג (אנ'), הכינה את הקינוח. בספר המתכונים שלה משנות ה-50 יש מתכון לטורט, שלדעתה הוא וריאציה של מתכון קודם של הקונדיטור לארס אסטניוס מפורבו. ב"חוויה משנה אישה", הפרק השלישי של העונה ה-21 של סדרת איש משפחה, מוזכר הרונברג טורט ואפילו פיטר גריפין מסביר שהוא נקרא על שמו של יוהאן לודוויג רונברג. מדיה וקבצים בנושא רונברג טורט בוויקישיתוף Maino, Caroline (5 בפברואר 2018). "Runebergstårta". www.kultursmakarna.se. Kultursmakarna. נבדק ב-27 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Runebergintorttu on kostea ja mantelinen (in Finnish) Rahikainen, Agneta. "Skaldens liv - Familj och familjeintressen". www.runeberg.net. Runebergssällskapet. נבדק ב-27 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Runeberg, Fredrika Charlotta Tengström (2003). Receptbok. Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. ISBN 951-583-093-1. Puljujärvi, Ismo (29 בדצמבר 2022). "Mitä ihmettä? Suosittu amerikkalaissarja vitsailee runebergintortusta". Iltalehti (בפינית). נבדק ב-5 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) Huttunen, Otso (6 בינואר 2023). "Suomalainen perinneherkku ilmestyi yllättäen ruutuun yhdysvaltalaisessa hittisarjassa". Ilta-Sanomat (בפינית). נבדק ב-5 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה)
סיר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סיר – כלי לבישול סיר (נפת ג'נין) – כפר פלסטיני בנפת ג'נין סיר (נפת טולכרם) – כפר פלסטיני בנפת טולכרם אישים: סיר (זמר) – זמר אמריקאי ג'ורג' סיר – שחקן בריטי סייר סר סירה (פירושונים)
שובי השולמית

"שׁוּבִי הַשּׁוּלַמִּית" הוא שיר מאת נעמי שמר ללחנו של מתי כספי. השיר מופיע באלבומו של כספי, אחד לאחד. נעמי שמר כתבה את המילים והלחינה את רוב שיריה. שירים שזכו ללחנה היו של המשוררים, כמו חיים נחמן ביאליק, שאול טשרניחובסקי, נתן אלתרמן ורחל. היא לא כתבה מילים ללחנים של יוצרים אחרים למעט זה של מתי כספי. בשנת 1988 העביר מתי כספי לשמר שתי מנגינות וביקש משמר לכתוב להם מילים. שמר כתבה לשני השירים מילים בהשראת מגילת שיר השירים. האחד, "על ראש שמחתי". והשני הוא "שׁוּבִי הַשּׁוּלַמִּית". השיר מזמין את השולמית אודותיה נכתב במגילת שיר השירים לשיר ולרקוד עם הדובר יד ביד. שמר וכספי אף ביצעו יחדיו את השיר. השיר הוצג בפינה לשיפוטכם של המצעד השבועי ברשת ג' ב-14 בספטמבר 1988. הוא צעד 4 שבועות במצעד ובשיאו הגיע למקום ה-29. שובי השולמית - נעמי שמר\מתי כספי, סרטון בערוץ "מתי כספי - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 02:26) אורי הייטנר, שירים השירים ז: שׁוּבִי הַשּׁוּלַמִּית, באתר הבלוג של אורי הייטנר, ‏2018-01-07 מתי כספי ונעמי שמר - שובי השולמית, סרטון בערוץ "Guy Alon", באתר יוטיוב (אורך: 02:21) 14.9.1988 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il 25.10.1988 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
מסה ומריבה (אתר מקראי)

מסה ומריבה הוא שמו של אתר מקראי הנזכר בסיפור מסה ומריבה פרשת בשלח שבספר שמות. על פי המסופר שם, בני ישראל חנו ברפידים שבמדבר סיני באחת התחנות הראשונות לאחר יציאת מצרים, בחודש השני ליציאה. שם המקום הוסב למסה ומריבה בעקבות מריבה שרבו בני ישראל עם משה וניסיון (מסה) שניסו את ה' בתלונתם על העדר מים במדבר. על פי המסופר בסוף פרשת בשלח שבספר שמות, כשהגיעו בני ישראל לרפידים לא היו להם שם מים לשתייה, והם רבו עם משה ודרשו ממנו לספק להם מים, תוך האשמתו בכך שהוצאתם ממצרים תוביל למותם בצמא: וַיִּסְעוּ כָּל עֲדַת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל מִמִּדְבַּר סִין לְמַסְעֵיהֶם עַל פִּי ה' וַיַּחֲנוּ בִּרְפִידִים וְאֵין מַיִם לִשְׁתֹּת הָעָם. וַיָּרֶב הָעָם עִם מֹשֶׁה, וַיֹּאמְרוּ: תְּנוּ לָנוּ מַיִם וְנִשְׁתֶּה! וַיֹּאמֶר לָהֶם מֹשֶׁה: מַה תְּרִיבוּן עִמָּדִי? מַה תְּנַסּוּן אֶת ה'? וַיִּצְמָא שָׁם הָעָם לַמַּיִם, וַיָּלֶן הָעָם עַל מֹשֶׁה, וַיֹּאמֶר: לָמָּה זֶּה הֶעֱלִיתָנוּ מִמִּצְרַיִם, לְהָמִית אֹתִי וְאֶת בָּנַי וְאֶת מִקְנַי בַּצָּמָא? — ספר שמות פרק י"ז פסוקים א'-ג' משה פנה אל ה' שיורה לו כיצד לנהוג למול דרישת ההמון הזועם שעלול לסוקלו, וה' מורה לו להכות בעזרת מטהו בצור שבחורב לעיני הזקנים, דבר שיגרום באופן ניסי להוצאת מים מן הסלע. לאחר שמשה עשה כן, והעם שתייה לרוויה, הסב משה את שם המקום ל"מסה ומריבה" על שם המריבה עם משה והניסיון שניסו את ה' בדורשם מים: וַיִּצְעַק מֹשֶׁה אֶל ה' לֵאמֹר: מָה אֶעֱשֶׂה לָעָם הַזֶּה? עוֹד מְעַט וּסְקָלֻנִי! וַיֹּאמֶר ה' אֶל מֹשֶׁה: עֲבֹר לִפְנֵי הָעָם, וְקַח אִתְּךָ מִזִּקְנֵי יִשְׂרָאֵל, וּמַטְּךָ אֲשֶׁר הִכִּיתָ בּוֹ אֶת הַיְאֹר קַח בְּיָדְךָ וְהָלָכְתָּ. הִנְנִי עֹמֵד לְפָנֶיךָ שָּׁם עַל הַצּוּר בְּחֹרֵב, וְהִכִּיתָ בַצּוּר וְיָצְאוּ מִמֶּנּוּ מַיִם וְשָׁתָה הָעָם. וַיַּעַשׂ כֵּן מֹשֶׁה לְעֵינֵי זִקְנֵי יִשְׂרָאֵל. וַיִּקְרָא שֵׁם הַמָּקוֹם מַסָּה וּמְרִיבָה עַל רִיב בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְעַל נַסֹּתָם אֶת ה' לֵאמֹר הֲיֵשׁ ה' בְּקִרְבֵּנוּ אִם אָיִן אף שעל פי המתואר במקרא סיפור מסה ומריבה התרחש ברפידים שבמדבר סיני, וסיפור מי מריבה התרחש במדבר צין, כמה חוקרי מקרא טוענים שסיפור מי מריבה הוא גרסה נוספת לסיפור מסה ומריבה, ומדובר למעשה באותו המקום, כאשר הנוסח בספר שמות הוא מהמקור השערת התעודות, והנוסח בספר במדבר הוא מהמקור הכוהני. לטענתם, התיאור האחרון, כמו המקור הכוהני בכלל, נחשב לניסיון להחליף את גרסת השערת התעודות, שאינו מתייחס לאהרן כחשוב כפי שהמחבר הכהני היה מעוניין. מי מריבה
דנאידות

במיתולוגיה היוונית, הדנאידות (ביוונית עתיקה: Δαναΐδες) היו חמישים בנותיו של דנאוס (אנ'). במטמורפוזות, אובידיוס מתייחס אליהן כאל הבלידות על שם סבן בלוס. הן היו אמורות להתחתן עם 50 בניו (אנ') של אחיו התאום של דנאוס, איגיפטוס (אנ'), מלך מצרים המיתולוגי. בגרסה הנפוצה ביותר של המיתוס, כולן מלבד אחת הרגו את בעליהן בליל הכלולות שלהן ונידונו לבלות נצח בשדות הענישה בסחיבת מים בכדים דולפים. במסורת הקלאסית, הן באו לייצג את חוסר התוחלת של משימה שחוזרת על עצמה שלעולם לא ניתן להשלים (ראו גם סיזיפוס ואוקנוס (אנ')). דנאוס לא רצה שבנותיו ימשיכו בנישואים. הוא ברח איתן בסירה הראשונה לארגוס. דנאוס הסכים לנישואי בנותיו רק לאחר שאיגיפטוס הגיע לארגוס עם חמישים בניו כדי להגן על האוכלוסייה המקומית, הארגיים, מכל קרבות. הבנות נצטוו על ידי אביהן להרוג את בעליהן בליל הכלולות, ואת זה עשו כולן מלבד אחת, היפרמנסטרה (אנ'), שחסכה זאת מבעלה לינסיוס (אנ') כי כיבד את רצונה להישאר בתולה. דנאוס כעס על כך שבתו סירבה לעשות כפי שהורה ולקחה אותה לבתי המשפט בארגוס. לינסאוס הרג את דנאוס כנקמה על מות אחיו, והוא והיפרמנסטרה הקימו את שושלת השליטים דנאיד (אנ') בארגוס. בגרסאות אחרות של המיתוס, דנאוס עצמו חיתן את היפרמנסטרה ולינסאוס. שאר 49 הבנות קברו את ראשי חתניהן בלרנה וחלקו כבוד לגופותיהם מול העיר. האלים אתנה והרמס טיהרו אותם בפקודת זאוס. לאחר מכן, הן נישאו בשנית על ידי בחירת בני הזוג שלהן במרוצים (או שאביהן העניק אותן למנצחי התחרות האתלטית). כמה דיווחים מספרים שעונשן בטרטרוס היה אילוצן לשאת כד כדי למלא אמבט (פיתוס (אנ'), מיכל גדול לאחסון) ללא תחתית (או דולף) כדי לשטוף את חטאיהן. מכיוון שהמים כל הזמן דלפו, הן לנצח ינסו למלא את האמבט. מיתוס זה קשור כנראה לטקס הנוגע לסגידה למים, והדנאידות היו נימפות מים. מדיה וקבצים בנושא דנאידות בוויקישיתוף ראו גם: נאיאדה אובידיוס, מטמורפוזות, ספר 10, שורות 10-63 אפולודורוס, ביבליותקה, 2.1.5 ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמתיאה (מיתולוגיה)

במיתולוגיה היוונית, אמתיאה (ביוונית עתיקה: Ἀμάθεια, 'אחוריים, אחיות' או 'היא מים נוצצים') הייתה הנראידה "הירודה" ותוארה כבעלת "צמות תכלת שופעות", או כמו שחלק מהתרגומים אומרים זאת, "שיער ארוך וכבד". היא הייתה אחראית על הדגים. כאחת מהנראידות, היא הייתה בתם של נראוס ודוריס האוקיינידית. וריאציות של שמותיה היו אמתאה ואמתיה שפירושו "מלכת הקול". אמתיאה ואחיותיה האחרות ניחמו את תטיס כשהיא זעקה באהדה על צערו של אכילס על ידידו ההרוג פאטרוקלוס. תרזה ביין (2013). אנציקלופדיה של פיות בפולקלור ובמיתולוגיה העולמית. McFarland, Incorporated, Publishers. עמ' 26. ISBN 9780786471119 הומרוס, איליאדה 18.48 היגינוס (אנ'), פאבולות הומרוס, איליאדה 18.39-51 ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיפולית (מזון)

  קיפולית (באנגלית: Turnover) הוא סוג כולל לסוגי מאפה הנעשה על ידי הנחת מילוי על פיסת בצק, קיפול הבצק, איטום ולאחר מכן אפייתו. קיפוליות יכולות להיות מתוקות או מלוחות ולעיתים קרובות נעשות כמעין ארוחה או קינוח ניידות. לעיתים קרובות נאכלות גם לארוחת בוקר. מקובל שלקיפוליות מתוקות יש מילוי פירות ועשויות מבצק עלים או קלתית ומכוסות בציפוי; קיפוליות מלוחות מכילות בדרך כלל בשר ו/או ירקות וניתן להכין אותן עם כל סוג של בצק, אם כי נראה שבצק שמרים הוא הנפוץ ביותר במטבחים המערביים. הם בדרך כלל אפויים, אבל אפשר גם לטגן אותן. קיפוליות מלוחות נמכרות לעיתים קרובות כמזונות חצי מעובדים בסופרמרקטים (שהכנתן בבית מהירה). קיפוליות מלוחות עם בשר בקר או בשר עוף ומזוהות כקיפוליות בארצות הברית (לדוגמה: "קיפולית בקר" או "Cheesy Chicken Turnover") צריכות לעמוד בסטנדרט של זהות או הרכב וצריכים להכיל כמות מוגדרת מינימלית של בשר בקר או עוף. קיפולית בשר או צמחוני עשויה להיקרא "קציצה" במטבח דרום אסיה והקריביים, למשל קציצת עוף דרום אסייתית, קציצה ג'מייקנית, קציצה האיטית. היא עשויה להיות "פאסטי" במטבח הבריטי. במטבח הלטינו-אמריקאי קיפוליות מלוחות נקראות אמפנדס וניתן לאפותן או לטגנן. מילויי קיפוליות נפוצות כוללות פירות כמו תפוחים, אפרסקים ודובדבנים, בשרים כמו עוף, בקר וחזיר, ירקות כמו תפוחי אדמה, ברוקולי ובצל, ומרכיבים מלוחים כמו גבינה. יש גם גרסאות מיוחדות. בבריטניה, הקיפוליות ממולאות בדרך כלל בתפוחים מבושלים, אך ניתן להשתמש בכל פרי, כמתואר בספרה של הגברת ביטון לניהול משק הבית. סוג אחר של קיפולית, הקלצונה, מקורה בנאפולי מהמאה ה-18. הקלצונה עשוי באופן מסורתי מבצק לחם מלוח, אפוי בתנור וממולא בסלמי, בשר חזיר או ירקות, מוצרלה, ריקוטה וגבינת פרמזן או פקורינו, כמו גם ביצה. הקלצונה של היום באיטליה הוא למעשה פיצה עגולה מקופלת וסגורה. רשימת מאפים רשימת מנות ממולאות פלצ'ינטה בורקס קלצונה אמפנדה קניש פסטל (מאפה) סמוסה שטרודל מדיה וקבצים בנושא קיפולית בוויקישיתוף Refer to the United States Department of Agriculture's Food Safety Inspection Service Food Standards and Labeling Policy Book (אורכב 05.02.2011 בארכיון Wayback Machine) entries for "Turnover" and "Poultry Turnover." "Turnover". Food Network.com. נבדק ב-2012-06-14. "Wild rabbit and leek turnover with piccalilli". BBC. אורכב מ-המקור ב-2011-12-19. נבדק ב-2012-06-14. "mrs beeton's - appleturnover". אורכב מ-המקור ב-2019-02-03. Gosetti (1967), p.785
משחק ריצה אינסופית

משחק ריצה אינסופית (באנגלית: Endless runner) הוא תת-ז'אנר של משחקי פלטפורמה תלת־ממדיים בו השחקן שולט בדמות אשר לא מפסיקה לרוץ קדימה במהירות קבועה תוך כדי הימנעות ממכשולים ואויבים ואיסוף Power Ups ומטבעות לאורך הדרך על מנת לצבור את הניקוד הגבוה ביותר האפשרי. הז'אנר הושפע רבות ממשחקי הארקייד של שנות השמונים והתשעים בהם פותח במקור הבסיס למכניקת המשחק של משחקי ריצה אינסופית. רק לאחר שהטלפונים החכמים זכו לפופולריות עצומה בסוף העשור הראשון של ה-21 משחקי הריצה האינסופית החלו להיות באור הזרקורים. משחקים כמו "Canabalt" (אנ') ו"Doodle Jump", שהתווספו ל-Appstore ב-2009, היו מהמשחקים הראשונים במכשירים הניידים שתרמו לפופולריות של הז'אנר במכשירים הניידים. הז'אנר זכה בהמשך בפופולריות רבה במיוחד בהמשך עם משחקים כמו "Temple Run" משנת 2011,‏ "Subway Surfers" משנת 2012, "Despicable Me: Minion Rush"(צר') משנת 2013, אשר להם הייתה גרפיקה תלת־ממדית ומכניקת משחק חדשנית. במהלך העשור השני של המאה ה-21 זיכיונות גדולים רבים בחרו לפתח משחקי ריצה אינסופית עם הדמויות שלהם. משחקים בולטים מהסוג הזה כללו בין היתר את המשחק "Pitfall!"(אנ') שיצא ב-2012, המשחק "Rayman Jungle Run"(אנ') שיצא ב-2012, המשחקים "Rayman Fiesta Run"‏(אנ'), "Sonic Dash"(אנ') ו-"Pac-Man Dash!"(אנ') שיצאו ב-2013, והמשחקים "Lara Croft: Relic Run"(אנ') ו-"Pac-Man 256" (אנ') שיצאו ב-2015. משחק ריצה אינסופית בולט נוסף שיצא ב-2014 הוא משחק הדינוזאור בגוגל כרום(אנ') אשר הינו משחק דפדפן פשוט במיוחד שפותח על ידי גוגל והינו זמין בדפדפן האינטרנט גוגל כרום גם כאשר המחשב לא מחובר לאינטרנט. גוגל פרסמה בעבר שמדי חודש משתמשי כרום נוהגים בממוצע לשחק במשחק בסביבות 270 מיליון פעמים. במשחקי ריצה אינסופית השחקן שולט בדמות אשר לא מפסיקה לרוץ קדימה במהירות קבועה. המטרה העיקרית של השחקן היא לשרוד זמן רב ככל האפשר תוך כדי שהוא מנווט בין כמות אינסופית של מכשולים, כגון בורות ומחסומים. השחקן חייב גם לברוח או להביס אויבים שונים שמנסים לרדוף אחריו. ככל שהשחקן מתקדם במשחק לרוב גם המהירות בה הדמות נעה עולה, ובעקבות כך המשחק הופך מאתגר יותר. ברבים מהמשחקים בז'אנר ניתן רק לגרום לדמות לבצע פעולות פשוטות כמו קפיצה, או החלקה על הקרקע על מנת להתחמק ממכשולים שונים או לקיים אינטראקציה עם הסביבה. בחלק מהמשחקים בז'אנר לעיתים השחקן עשוי לקבל יכולות מיוחדות באופן זמני. המשחק נגמר בדרך כלל אם השחקן לא מצליח להתחמק ממכשולים או אם הוא נתפס על ידי האויבים שרדפו אחריו. Temple Run‏ – 2011 Subway Surfers‏ – 2012 Despicable Me: Minion Rush‏(צר') – 2013 Sonic Dash‏(אנ') – 2013 Lara Croft: Relic Run‏(אנ') – 2015 Crash Bandicoot: On the Run!‏(אנ') – 2021 משחק פלטפורמה Parkin, Simon (7 ביוני 2013). "Don't Stop: The Game That Conquered Smartphones". The New Yorker. ארכיון מ-12 ביוני 2013. נבדק ב-17 ביולי 2013. {{cite journal}}: (עזרה) Fahey, Mike (2013-02-27). "Wouldn't Sonic Be the Perfect Endless Runner Hero? Sega Might Agree. [Update]". Kotaku (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2022-09-20. נבדק ב-2021-12-31. Polansky, Lana (2013-07-01). "The Leaderboard: The Loneliness of the Endless Runner". Paste Magazine (באנגלית). נבדק ב-2021-12-31.
עמק מרתאסה

עמק מרתאסה (ביוונית: Κοιλάδα Μαραθάσας) הוא עמק בהרי הטרודוס בקפריסין. מקור השם בצמח Marathos (ביוונית: Μάραθος), סוג של שומר בר הגדל באזור. האזור נודע בדובדבנים המצוינים הגדלים בו. העמק נמצא במרחק נסיעה של כ־65 ק"מ מלימסול. הוא נמצא מצפון להר אולימפוס ומשתרע בשטח המנהלי של ניקוסיה ומחוז לימסול. עמק מרתאסה הוא העמק המיושב הגבוה ביותר בקפריסין, עם 12 כפרים, כולל פרודרומוס, למיתו, טריס אלי, קלופנאיוטיס ומוטולה. העמק הוא ביתם של המנזרים טרודיטיסה וקיקוס . פדולס הוא כפר בגובה 1100 מ' שסביבו עצי אורן ודובדבן. הכפר קיים עוד מהתקופה הביזנטית ונמצאת בו אחת הכנסיות המצוירות של אזור טרודוס: כנסיית ארכניילוס מיכאל. בכפר פועל גם מוזיאון פולקלור. הכנסייה הוקמה בשנת 1474 ושוחזרה בשנת 1980. בכנסייה רואים את המעבר לסגנון הנטורליסטי שאפיין את ההתעוררות לאחר התקופה הביזנטית. היצירות בכנסייה מיוחדות לאמן בשם אדאמוס שחתם את שמו על היצירות, באופן חריג באותה התקופה. בכנסייה מצויר המלאכל מיכאל ניצב מעל למאמינים. מצוירים גם ההתכחשות של פטרוס, עקדת יצחק, הבתולה וישו, וישו העירום יוצא מנהר הירדן לאחר הטבלתו, כאשר דגים שוחים לרגליו. קלופניוטיס ממוקם למרגלות הרי הטרודוס. הכפר מיושב עוד מהמאה ה-11 ונמצא בו מנזר איוס יואניס למבדיסטיס. בנחל הזורם ליד הכפר ישנם מעיינות גופרית, גשר ונציאני וטחנת קמח. בכפר נמצא אחד המנזרים המצוירים המפורסמים: מנזר איוס יואניס למבדיסטיס מוטולאס נמצאת בלב עמק מרתאסה, בגובה של 800 מ'. צורתה כצורת אמפיתיאטרון הבנוי סביב העמק. גם בכפר זה שוכנת אחת הכנסיות המצוירות: כנסיית פנגיה מהמאה ה-13. אויקוס נמצא במורדות המזרחיים של העמק, מול הכפר קלופניוטיס, בגובה של 650 מ'. ליד הכפר ישנו יקב. הרי טרודוס מנזר קיקוס מדיה וקבצים בנושא עמק מרתאסה בוויקישיתוף אתרי תיירות בעמק מרתאסה (אנגלית) Marathasa Valley Villages – Cyprus Troodos (באנגלית אמריקאית) Archangelos Michail | Troödos Mountains, Cyprus | Attractions, Lonely Planet
משה אשולין

משה אשולין (9 בדצמבר 1880 – 17 במרץ 1959) היה יזם ארץ-ישראלי, גואל אדמות, מייסד שכונת אוהל משה בתל אביב. נולד בז' בטבת 1880 ביפו, ליצחק אשולין, השו"ב של יפו, ולאמו חיה (עיישה), שעלו ממרוקו. בצעירותו, התחנך בבית הספר "אליאנס" ביפו של חברת כל ישראל חברים. כמו כן, למד לימודי תורה מפי רבי אליהו שמול, שהיה סבו מצד אמו. בבגרותו החל לעבוד כנפח בבית חרושת שטיין. בשנת 1902 התחתן עם חנה, בת למשפחה שהתגוררה בעזה. משה אשולין, שהיה מיודד עם התושבים הערבים והכיר את מנהגיהם, גאל אדמות רבות באזור של תל אביב-יפו של ימינו. כך לדוגמה, היה מעורב בהקמת השכונות מחנה יוסף, כרם התימנים, ושכונת ברנר. בנוסף לכל, היה מעורב ברכישת אדמות כרם ישראל, משכנות ישראל ועוד. במהלך עסקאות אלה הסתפק במועט, וראה הצלחה בעמלו על ידי השתתפות במצווה כגון זו. פעולתו העיקרית והמוכרת ביותר הייתה הקמת שכונת "אהל משה" בשנת 1906, היא השכונה האחרונה מחוץ ליפו שהוקמה טרם הקמת אחוזת בית. בתקופת מאורעות 1921 ו-1929 שימש ביתו של אשולין, ובעיקר המרתף, כמחסן נשק ותחמושת עבור ארגון ההגנה. אשולין ניצל את קשריו הטובים עם הערבים המקומיים לצורך רכישת נשק שהועבר ללוחמי ההגנה. אשולין מסר את אקדחו האישי במתנה לאליהו גולומב, זאת לאחר הפצרות רבות. יפו-נווה צדק, ראשיתה של תל אביב (הוצאת משרד הביטחון), מרדכי אלקיים, 1990.. משה אשולין מאתר חלוצי היישוב ובוניו שמואל תגר, בית משה אשולין, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
סנקט פלטן

סנקט פלטן או סט. פלטן (בגרמנית: Sankt Pölten) היא עיר באוסטריה, בירת המדינה הפדרלית האוסטרית אוסטריה תחתית והעיר הגדולה ביותר בה. העיר שוכנת על גדות נהר טרייזן (Traisen) ונמנית עם הערים העתיקות במדינה. אוכלוסיית העיר מונה 52,716 תושבים נכון ל-2015. העיר שוכנת על גדות נהר טרייזן ועל הקצוות הצפוניים של הרי האלפים. היא חלק מה"מוסטפירטל", האזור הדרום-מערבי מבין ארבעת אזורי אוסטריה תחתית. העיר מחולקת ל-38 רבעים. בעיר עוברת הרכבת האוסטרית המערבית של ה-ÖBB, חברת הרכבות האוסטרית. החלק העתיק של העיר נבנה במקום שבו שכנה העיר הרומית העתיקה אאֵליום סנטיום אשר התקיימה בין המאה ה-2 למאה ה-4. בשנת 771 הוקם בעיר מנזר בנדיקטיני. בשנת 799 נקראה סנקט פלטן "טרייסמה". העיר נהייתה עיירה בשנת 1050 ונהייתה עיר באופן רשמי בשנת 1159. העיר נהייתה בירת אוסטריה תחתית על ידי החלטה של הפרלמנט האוסטרי תחתי בעשירי ביולי 1986. ממשלת אוסטריה תחתית שוכנת בסנקט פלטן מאז 1977. שם העיר בא משמו של התאולוג הנוצרי הקדום היפוליטוס מרומא: היא נקראה "סנקט היפוליטוס", לאחר מכן "סנקט פוליט", ולבסוף "סנקט פלטן". שלט האצולה של סנקט פלטן מחולק לשני חלקים: מצד ימין זאב פרא כסוף על רקע תכול ומצד שני פס אדום על רקע לבן. צבעי העיר הם אדום וצהוב. סמל העיר מכיל את שלט האצולה של סנקט פלטן מוקף בכיתוב "Landeshauptstadt St. Pölten" כלומר "בירת המדינה סנקט פלטן". סנקט פלטן היא עיר תאומה של הערים: פנסילבניה אלטונה, פנסילבניה צ'כיה ברנו, צ'כיה צרפת קלישי, צרפת גרמניה היידנהיים, גרמניה יפן קוראשיקי, יפן הרפובליקה העממית של סין ווהאן, הרפובליקה העממית של סין מדיה וקבצים בנושא סנקט פלטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנקט פלטן סנקט פלטן, ברשת החברתית פייסבוק סנקט פלטן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סנקט פלטן, ברשת החברתית אינסטגרם סנקט פלטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סנקט פולטן (אוסטריה), דף שער בספרייה הלאומית