laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לבלון

לבלון (בפורטוגזית: Leblon) היא שכונה אמידה באזור הדרומי של העיר ריו דה ז'ניירו, ברזיל, הידועה גם בזכות חופהּ, הנושא את אותו שם. היא סמוכה לשכונות איפנמה, ג'באה, וידיגל ולגואה. השכונה האמידה נחשבת כבעלת המחיר הגבוה ביותר למטר רבוע של נדל"ן בברזיל ובאמריקה הלטינית. חלקה העליון (Alto Leblon) הוא בעיקרו אזור מגורים, וחלקה התחתון (Baixo Leblon) ידוע כמרכז בוהמה בעל חיי לילה תוססים, ברים, מועדונים ומסעדות. כן פועלים בשכונה מספר אולמות למופעי סמבה ותיאטרון, בהם תיאטרון "בולסו" (Bolso). השכונה כיכבה או שימשה אתר צילומים עבור מספר טלנובלות ברזילאיות. מדיה וקבצים בנושא לבלון בוויקישיתוף All about Leblon, באתר Ipanema Leblon tem o metro quadrado mais caro do Brasil e a maior valorização, באתר Diario do Rio
בוספורוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בוספורוס – מצר ים המפריד בין החלק האירופי של טורקיה לחלקה האסיאתי הבוספורוס המזרחי – מצר המפריד בין חצי האי מורביוב-אמורסקי לבין האי רוסקי ממלכת בוספורוס – ממלכה הלניסטית עתיקה גשר הבוספורוס – גשר תלוי בין הגדה האירופית של איסטנבול לגדה האסייתית, מעל מצר הבוספורוס. בוספורס קימריוס – שמו בעת העתיקה של מצר קרץ'
זנטה

האם התכוונתם ל... זקינתוס – אי יווני המכונה בוונטית "זנטה". סנטה – עיר סרבית המכונה ביידיש "זענטא". זנטה (שבט) – שבט ברברי ששכן במאה ה-7 בצפון אפריקה.
הבוספורוס המזרחי

הבוספורוס המזרחי (ברוסית: Босфор Восточный) הוא מצר ים המפריד בין חצי האי מורביוב-אמורסקי (Муравьёва-Амурского) (אנ') והאי הרוסי (о́стров Ру́сский) (אנ'), ומחבר את מפרץ אמור (Амурский залив) (אנ') ומפרץ אוסורי (Уссурийский залив) (אנ'). עומק המים הוא עד 50 מטר. אורכו של המיצר כ-9 קילומטר ורוחבו כ-800 מטר בנקודה הצרה ביותר שלו. מקור השם "בוספורוס" בצירוף המילים מיוונית "בוספּורוס". βοῦς, המתורגם לפרה, בקר או שור, πόρος מעבר. כלומר "מעבר הפרה", "מעבר הבקר" או "מעבר השור". השם מגיע מסיפור המיתולוגיה היוונית על מסעותיה של איו לאחר שזאוס הפך אותה להגנתה לפרה. ביולי 2012 הושלם גשר רוסקי, גשר תלוי המחבר את האי רוסקי ואת ולדיווסטוק אשר ביבשה. נכון ליוני 2013, היה זה גשר הכבלים הארוך ביותר בעולם ובו אורך החלק התלוי הוא 1,104 מטר מתוך כ-3,100 מטר אורך כולל. (בתחילת 2014 הושלמה בנייתו של גשר ג'יאסינג-שאוסינג, גשר מיתרים הארוך יותר מגשר רוסקי.) הקמת הגשר בוצעה בזמן שיא של שלוש שנים בלבד ועלותו הייתה כמיליארד דולר. בוספורוס בוספורוס קימריוס מדיה וקבצים בנושא הבוספורוס המזרחי בוויקישיתוף אולגה ויניאר, ברוסיה הושלם "חזון פוטין": הגשר התלוי הארוך בעולם, באתר כלכליסט, 15 באפריל 2012
חיים סלע

חיים סלע (10 בינואר 1940 – 10 ביוני 1982) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. שירת בחטיבת גולני ושימש כמפקד סיירת אגוז וגדוד 12 (ברק). נהרג במבצע שלום הגליל. סלע נולד ברמת גן כבנם של מלכה ואהרן סלע, שהיה המפכ"ל הרביעי של משטרת ישראל. גדל בטבריה ובחיפה. באוגוסט 1958 התגייס לצה"ל ושובץ בנח"ל. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר כחניך מצטיין. בתום הקורס שב לנח"ל והיה למפקד מחלקה. בשנת 1963 שימש כמפקד פלוגה בגדוד 51 של חטיבת גולני. בשנת 1965 מונה למפקד סיירת אגוז, והוביל אותה במלחמת ששת הימים. לאחר מכן שימש כסגן מפקד גדוד 13 (גדעון). במלחמת ההתשה לחם סלע כמפקד גדוד 12 (ברק). לאחר מכן שימש כמדריך בבה"ד 1 וכמדריך בפו"ם. במלחמת יום הכיפורים, לחם כקצין אג"ם באוגדה בחזית הדרום, ובמהלכה נתמנה למפקד כוח חטיבתי שכלל גדוד שריון ושני גדודי חרמ"ש. לאחר מכן השלים הסבה לשריון ומונה למפקד חטיבה 8, חטיבת שריון במילואים. בשנת 1975 שימש כקצין אג"ם פיקוד הדרום. באותה שנה נהרגה בתו, הדס, בתאונת דרכים. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל בתאילנד. בשנת 1979 מונה לסגן מפקד אוגדה. באפריל 1981 השתחרר מצה"ל. לאחר שחרורו עבד בכלל סחר. שישה ימים לאחר תחילת מבצע שלום הגליל סייר סגן הרמטכ"ל האלוף יקותיאל אדם עם סלע, בכפר דוחא, בפאתי העיירה דאמור. בעת הסיור בכפר נפתחה לעברם אש מחבלים, והם פנו למצוא מסתור בבית שטרם טוהר. באותו בית הסתתרה חוליית מחבלים והם ירו בהם למוות. גיורא ענבר, שהיה בקרבת מקום והוביל כוח של יחידת שלדג, הוביל את הלוחמים, ובהם צוות בפיקוד טל ורדי ואת לוחמי חטיבת גולני להסתערות והמחבלים חוסלו. סלע היה נשוי ואב לשלושה. הוא היה בעל תואר ראשון בהיסטוריה כללית מטעם אוניברסיטת תל אביב בהצטיינות. קורות החיים של חיים סלע, באתר "יזכור" של משרד הביטחון. בן כספית, בגלל המלחמה ההיא: אודי אדם שובר שתיקה ומדבר על לבנון, באתר nrg‏, 1 ביוני 2012 יעקב ארז, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1983, כרך 14 -"סיירות ומיעוטים", עמודים 50-52 יעקב ארז, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1983, כרך 14 -"סיירות ומיעוטים", עמוד 50 2 נהרגו הבוקר בתאונה בת"א, מעריב, 13 בנובמבר 1975 דובר צה"ל, האלוף קותי אדם נהרג, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 21 ביוני 1982 ראובן וייס, "דו"ח סבא" ידיעות אחרונות, 25 באפריל 2012, "טלי, אבא של תומר, השתחרר מצה"ל בדרגת רב-סרן', מספר אלוף ורדי. בתור בעל הדרגה הבכירה משמעותית בחבורה, הוא זה שמנווט את השיחה. 'הוא היה סגן מפקד סיירת צנחנים, ממייסדי שלדג וסגן מפקד שלדג במיל'. הוא והצוות שלו חיסלו את המחבלים שהרגו את אלוף יקותיאל אדם במלחמת לבנון הראשונה'". אביחי בקר, זהו חייבים לצאת, הארץ,‏ 23 באפריל 1999, כפי שהועלה באתר פרש
הרפר

האם התכוונתם ל... ביל הרפר – שוער כדורגל סקוטי דון הרפר – אתלטית אמריקאית התר הרפר – זמרת אופרה אירית ואלרי הרפר – שחקנית אמריקאית טס הרפר – שחקנית קולנוע אמריקאית סטיב הרפר – שוער כדורגל אנגלי סטיבן הרפר – ראש הממשלה ה-22 של קנדה רוי הרפר – זמר פולק-רוק אנגלי רוי הרפר – דמות ב-DC קומיקס רון הרפר – כדורסלן אמריקאי
ז'לגיריס

ז'לגיריס (בליטאית: Žalgiris) – מילולית, פירוש השם הוא "יער מחטניים" או "יער ירוק"; תרגום מגרמנית של המילה Grünwald האם התכוונתם ל... קרב ז'לגיריס – שמו הליטאי של קרב גרונוולד שנערך ב-15 ביולי 1410 ובו הוכה המסדר הטבטוני על ידי צבא פולני-ליטאי מאוחד קרב ז'לגיריס (ציור) – ציור של יאן מטייקו מ-1878 (לחצו לצפייה בציור ) ז'לגיריס קובנה – קבוצת כדורסל ליטאית מובילה מהעיר קובנה ז'לגיריס ארנה – מתקן ספורט רב-תכליתי בעיר קובנה שמשמש כאולמה הביתי של ז'לגיריס קובנה ז'לגיריס וילנה – מועדון כדורגל ליטאי מעיר הבירה וילנה אצטדיון ז'לגיריס – אצטדיון הכדורגל הגדול בליטא שנמצא בעיר הבירה וילנה; שימש בעבר את נבחרת ליטא בכדורגל ואת ז'לגיריס וילנה (לחצו לצפייה ) בית הספר ז'לגיריס-סאבוניס (Kauno Žalgiris-Sabonio mokykla) – קבוצת מילואים של ז'לגיריס קובנה בה משחקים חניכי בית הספר שנמצא בבעלותו של ארווידאס סאבוניס נס ז'לגיריס – ב-8 באפריל 2004, 2 שניות לסיום משחקה של מכבי תל אביב נגד ז'לגיריס קובנה, קלע דריק שארפ שלושה ממסירה של גור שלף שהשוותה את תוצאת המשחק וכפתה הארכה שבסיומה ניצחה מכבי והעפילה לפיינל פור (ראו: יורוליג 2003/2004, טופ 16: נס ז'לגיריס, סרטון באתר יוטיוב)
אמיל שווה

אמיל-ז'וזף-מוריס שֶוֶוה (בצרפתית: Émile-Joseph-Maurice Chevé‏ 31 במאי 1804 – 21 באוגוסט 1864) היה תאורטיקאי מוזיקה ומורה למוזיקה צרפתי. שווה נולד בדוארנאנה. הוא התגייס לצי הצרפתי בגיל 16 והוכשר שם להיות רופא ומנתח. ב-1835 חזר לפריז ולמד רפואה ומתמטיקה. במקביל שמע קורס בהנחיית איימה פריז, שעשה נפשות לשיטת תיווי מוזיקלי שהנחיל פייר גאלין. השיטה קסמה מאוד לשווה, ובסופו של דבר נשא לאישה את אחותו של פריז, נאנין, והמשיך לקדם ולפתח את השיטה יחד עם פריז. משנת 1844 העביר שווה בפריז יותר מ-150 קורסים בשיטה, שנודעה בשם שיטת גלין-פאריז-שווה. כמו כן ערך עם אשתו סדרה של ספרי לימוד, שהיו בשימוש בבתי ספר כגון האקול נורמל סופרייר, האקול פוליטכניק וליציאום לואי-לה-גראן. בנו, אמאן שווה, שימר את העניין בשיטה. באמצעות ג'ון קרוון הגיעה השיטה אל העולם דובר האנגלית, ולואל מייסון הביא אותה לארצות הברית. כעבור מאה שנים, מיזג אותה מחנך המוזיקה והמלחין ההונגרי זולטאן קודאי בשיטת קודאי שלו. אמיל-ז'וזף הוא גם אביו של המשורר אמיל-פרדריק-מוריס שווה (1829-אחרי 1890) Méthode élémentaire de musique vocale, théorie et pratique, chiffrée et portée Méthode d'harmonie et de composition 800 duos gradués Méthode élémentaire de piano Appel au bon sens de toutes les nations qui désirent voir se généraliser chez elles l'enseignement musical Protestation adressée au comité central d'instruction primaire de la ville de Paris, contre un rapport de la Commission de chant La routine et le bon sens Coup de grâce à la routine musicale Edwin E. Gordon: Learning Sequences in Music: A Contemporary Music Learning Theory, GIA Publications, 2007, ISBN 978-1-57999-688-8, p. 83 ff.. מדיה וקבצים בנושא אמיל שווה בוויקישיתוף
בניין אמריקן שורטי

בניין אמריקן שורטי (באנגלית: American Surety Building), המוכר גם בשם בנק טוקיו (באנגלית: Bank of Tokyo) הוא גורד שחקים הממוקם ברחוב ברודוויי 100 במנהטן, ניו יורק, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה 103.02 מטרים והוא בעל 26 קומות. הוא תוכנן על ידי האדריכל ברוס פרייס והיה לאחד מגורדי השחקים במנהטן שתוכנן עם שלד מפלדה. בנייתו החלה בשנת 1894 והסתיימה בשנת 1896. הבניין הוכרז כבעל חשיבות היסטורית במנהטן והוא אחד מגורדי השחקים הראשונים המשפיעים ביותר מבחינה אדריכלית והנדסית. הבניין עוצב כמגדל בהשראת אדריכלות הרנסאנס. הוא מחופה בגרניט מיין והוא בעל בסיס בן שלוש קומות בצורת אכסדרה. חלקו העליון של הבסיס מעוטר בפסלים קלאסיים. חלקו האמצעי מאופיין באחת עשרה שורות אנכיות של חלונות וחלקו העליון מעוטר בקרניז אבן. גורדי שחקים בניו יורק גורדי שחקים מוקדמים מדיה וקבצים בנושא בניין אמריקן שורטי בוויקישיתוף בניין אמריקן שורטי באתר Structurae בניין אמריקן שורטי באתר Skyscrapers בניין אמריקן שורטי באתר Emporis
בית מלון סבוי פלאזה

בית מלון סבוי פלאזה (באנגלית: Savoy-Plaza Hotel) היה גורד שחקים ששכן בשדרה החמישית 767 במנהטן, ניו יורק, ארצות הברית. הבניין התנשא לגובה של 128.02 מטרים והיה בעל 33 קומות. הוא תוכנן על ידי משרד האדריכלים McKim, Mead & White ונחשב לבית מלון אייקוני בעיר. הוא נבנה בין השנים 1927–1930 וכלל 1,000 חדרי אירוח. בית המלון נהרס בשנת 1964 לטובת הקמת בניין ג'נרל מוטורס. הארי בלק, הבעלים של מלון פלאזה באותה תקופה, רכש את המלון הסמוך (שנבנה בשנת 1890) והחליט להרסו. במקומו נבנה בית המלון סבוי פלאזה, שתוכנן על ידי משרד האדריכלים McKim, Mead & White ונפתח לציבור בשנת 1930. בהמשך נמכר לרשת המלונות הילטון ולבסוף נהרס בשנת 1964 לטובת הקמת בניין ג'נרל מוטורס. גורדי שחקים בניו יורק גורדי שחקים מוקדמים מדיה וקבצים בנושא בית מלון סבוי פלאזה בוויקישיתוף בית מלון סבוי פלאזה באתר Emoris בית מלון סבוי פלאזה באתר Skyscraperpage בית מלון סבוי פלאזה באתר nyc-architecture
אקסצ'יינג' פלייס 20

אקסצ'יינג' פלייס 20 (באנגלית: 20 Exchange Place), המוכר גם בשמו הקודם City Bank-Farmers Trust Building, הוא גורד שחקים הממוקם ברחוב אקסצ'יינג' פלייס 20 ברובע הפיננסי של מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 225.86 מטרים והוא בעל 57 קומות מעל מפלס הרחוב. הוא תוכנן על ידי משרד האדריכלים Cross and Cross בסגנון אר דקו ונבנה בין השנים 1931-1930. תכנון בניין אקסצ'יינג' פלייס 20 החל בשנת 1929 במטרה שיהיה לבניין הגבוה בעולם. הוא תוכנן תחילה לגובה 258 מטרים עם פירמידה בראשו, בתקציב של 9.5 מיליון דולר אמריקאי, אולם באותה שנה פרץ השפל הגדול, ותקציבו צומצם עקב כך. עם סיום בנייתו היה לבניין הרביעי בגובהו בעיר ונשאר בעשירייה הפותחת עד 1970. בשנת 1996 הוכרז כבניין לשימור מטעם ועדת השימור של העיר ניו יורק. גורדי שחקים בניו יורק גורדי שחקים מוקדמים מנהטן תחתית בניין אמריקן אינטרנשיונל מדיה וקבצים בנושא אקסצ'יינג' פלייס 20 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אקסצ'יינג' פלייס 20 (באנגלית) בניין אקסצ'יינג' פלייס 20 באתר Emporis בניין אקסצ'יינג' פלייס 20 באתר Skyscraperpage "New Bank Skyscraper Is to Cost $9,500,000" ניו יורק טיימס 3 באוקטובר 1929 NYC Landmarks Preservation Commission Order
צפיפות

האם התכוונתם ל... צפיפות אוכלוסייה – היחס בין האוכלוסייה לשטח המדינה בפיזיקה: צפיפות החומר – המסה של החומר ליחידת נפח צפיפות חלקיקים – מספר החלקיקים ליחידת נפח צפיפות האנרגיה – כמות האנרגיה ליחידת נפח צפיפות מטען – הכמות של מטען מסוים (בדרך כלל חשמלי) ליחידת נפח צפיפות נושאי מטען – מספר החלקיקים הטעונים החופשיים ליחידת נפח צפיפות אלקטרון – מונח במכניקת הקוונטים המתאר את הסבירות של אלקטרון להימצא בנקודה מסוימת צפיפות זרם צפיפות היקום פרמטר הצפיפות במתמטיקה: קבוצה צפופה – קבוצה צפופה במובן הטופולוגי קבוצה סדורה צפופה – קבוצה צפופה ביחס ליחס סדר צפיפות (תורת המספרים) – שכיחות של קבוצה של מספרים טבעיים ביחס למספרים הטבעיים כולם צפיפות דיריכלה צפיפות שנירלמן פונקציית צפיפות – מאפיין של משתנה מקרי במדעי המחשב: צפיפות (רשת תקשורת) – מצב הנוצר כתוצאה מעומס תעבורה ברשת תקשורת, המניא את הרשת מספק את השירות הנדרש ממנה. צפוף (פירושונים)
ריקרדו קושטה

ריקרדו מיגל מוריירה דה קושטה (בפורטוגזית: Ricardo Miguel Moreira da Costa; נולד ב-16 במאי 1981) הוא כדורגלן עבר פורטוגזי ששיחק בעמדת הבלם. לזכותו 22 הופעות במדי נבחרת פורטוגל. קושטה נולד בנובה דה גאיה בפורטו שבפורטוגל, החל לשחק במועדוני הנוער ולדרס גאיה, משם המשיך לבואבישטה. ב-2000 החל לשחק בקבוצת המילואים של פורטו. ב-2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של פורטו נגד קבוצת נעוריו בואבישטה. קושטה לא היה שחקן שולי בקבוצה, אלא שיתף פעולה עם שחקנים כמו פפה, ברונו אלבש ועוד. ב-26 במאי 2004 זכה עם פורטו בליגת האלופות בניצחון 0–3 על מונקו. ביולי 2007 חתם בקבוצה הגרמנית וולפסבורג לשלוש שנים, ועזב את פורטו לאחר שבע שנים במועדון בהם היה שחקן מוביל. בקיץ 2009 היה מועמד לעבור לריאל סרגוסה אך העברה לא הושלמה לבסוף משום ששני הצדדים לא הגיעו להסכם. העסקה בוטלה וחזר לוולפסבורג. ב-28 בינואר 2010 הושאל לקבוצה הצרפתית ליל. לאחר חצי עונה במועדון, ב-17 במאי חתם באופן קבוע בקבוצה הספרדית ולנסיה לארבע שנים. ב-9 במרץ 2011 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה במסגרת שמינית גמר ליגת האלופות נגד שאלקה 04 במשחק שהסתיים בהפסד 1–3. ב-28 ביולי 2014 עבר קושטה למועדון הקטרי אל-סאיליה, וחתם על חוזה לשנתיים. ב-28 בינואר 2015, לאחר חצי עונה בקטר, חתם בפאוק סלוניקי היוונית. ב-1 בפברואר 2016 חתם לעונה וחצי בגרנדה הספרדית. ב-16 באוגוסט 2016 חתם בלוצרן השווייצרית. ב-18 ביוני 2017 חתם בטונדלה. קושטה שיחק בנבחרת הצעירה של פורטוגל. זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת ב-2005 למוקדמות מונדיאל 2006, בו ערך את הופעתו הבכורה נגד גרמניה בהפסד 1–3. ב-2010 נכלל בסגל השחקנים למונדיאל 2010 ושב לנבחרת לאחר 4 שנות היעדרות. בטורניר שיחק בשני משחקים, בשלב הבתים נגד ברזיל בתיקו 0-0, ושמינית הגמר נגד ספרד בהפסד 0–1. במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת נגד ישראל בתיקו 1-1 בפורטוגל. נכלל בסגל מונדיאל 2014 בברזיל. פורטו ליגת האלופות: 2003/04 גביע אופ"א: 2002/2003 הגביע הביניבשתי: 2004 אליפות פורטוגל: 2002/2003, 2003/2004, 2005/2006, 2006/2007 הגביע הפורטוגזי: 2002/2003, 2005/2006 וולפסבורג בונדסליגה: 2008/09 מדיה וקבצים בנושא ריקרדו קושטה בוויקישיתוף ריקרדו קושטה, באתר Transfermarkt ריקרדו קושטה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ריקרדו קושטה, באתר Soccerway ריקרדו קושטה, באתר BDFutbol ריקרדו קושטה, באתר WorldFootball.net ריקרדו קושטה, באתר National Football Teams ריקרדו קושטה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
השמאל בפרלמנט האירופי

השמאל בפרלמנט האירופי - השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק (GUE/NGL) היא מפלגת שמאל רדיקלי בתוך האיחוד האירופי שהוקמה ב-1995, קרי קבוצה פוליטית שפועלת בפרלמנט האירופי ומאחדת מפלגות שמאל סוציאליסטיות, מרקסיסטיות, סביבתניות, נאו-קומוניסטיות ועוד ממדינות האיחוד. המפלגה הגדולה ביותר בקבוצה היא צרפת הבלתי-כנועה (La France Insoumise), שמחזיקה ב-9 חברי פרלמנט אירופאים (MEP), בעוד המספר הרב ביותר של MEP מגיע מאיטליה, שם יש 10 חברי פרלמנט שמתחלקים בין 2 מפלגות. לקבוצה יש שני יו"רים שותפים - מאנון אוברי ומרטין שירדוואן, ומי שהיה המועמד מטעמה לנשיאות הפרלמנט האירופי בבחירות ב-2024 הוא וולטר באייר, נשיא המפלגה הקומוניסטית האוסטרית לשעבר. בבחירות לפרלמנט האירופי שהתקיימו במאי 2014 הגיע המפלגה להישג הטוב ביותר בתולדותיה, וזכתה ל-52 חברי פרלמנט מ-14 מדינות שונות, וכיום היא הקבוצה השביעית בגודלה בפרלמנט. הקבוצה פועלת באופן פדרטיבי, כאיחוד של חברי פרלמנט אירופאים מ-14 מדינות ו-23 מפלגות לאומיות שונות. כלומר, על המפלגות להחזיק בעמדות דומות בנוגע לנושאי הליבה (שמאל כלכלי, סביבתנות, שמאל חברתי) אך כל מפלגה אחראית וריבונית בפני עצמה וכך יש פלורליזם של עמדות בתוך הקבוצה. בנוסף, מעבר למפלגות החברות, מפלגות שלא נבחרו לאיחוד האירופי (או שאינן משתתפות בבחירות) יכולות לקבל מעמד של מפלגות שותפות ולהשפיע על הדיונים בתוך הקבוצה. הקבוצה פועלת בשיתוף פעולה יחד עם מפלגות-העל האירופיות, מפלגת השמאל האירופי (PEL), השמאל האנטי-קפיטליסטי האירופי (EACL) וברית השמאל הירוק הנורדי (NGLA); בהן חברות מפלגות ממדינות שאינן חברות באיחוד האירופי. חברות לשעבר מדיה וקבצים בנושא השמאל בפרלמנט האירופי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של השמאל בפרלמנט האירופי השמאל בפרלמנט האירופי, ברשת החברתית פייסבוק השמאל בפרלמנט האירופי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) השמאל בפרלמנט האירופי, ברשת החברתית אינסטגרם השמאל בפרלמנט האירופי, סרטונים בערוץ היוטיוב השמאל בפרלמנט האירופי, באתר פליקר
נסיכת הקרח

נסיכת הקרח (אנגלית: Ice Princess) הוא סרט קולנוע אמריקאי, שיצא לאקרנים ב-2005. תסריט הסרט נכתב על ידי האדלי דייוויס על פי ספרה של מג קאבוט. טים פייוול ביים את הסרט, של אולפני דיסני. בסרט מופיעים ג'ואן קיוזאק, מישל טרכטנברג קים קטרל והיידן פנטייר. הסרט עוסק בקייסי, נערה עם עתיד אקדמי מבטיח, שהחליטה להפוך לספורטאית בתחום של החלקה אומנותית על הקרח. קייסי קרלייל (מישל טרכטנברג) מסיימת את כיתה י"א כאשר מתברר לה שהיא מועמדת לזכות במלגה יוקרתית לפיזיקה באוניברסיטת הרווארד. על מנת לזכות במלגה עליה לבצע פרויקט מחקר אישי בפיזיקה, במהלך הקיץ. קייסי בוחרת להתמקד בעולם ההחלקה האמנותית, שהיה תחביב ישן. היא ניגשת לזירת הקרח המנוהלת על ידי טינה הארווד (קים קטרל), מחליקה לשעבר. גם בתה של טינה, ג'ן (היידן פנטייר), שלומדת עם קייסי, היא מחליקה מקצועית. קייסי מתבוננת במחליקות המקצועיות, ורואה כיצד באמצעות נוסחאות פיזיקליות היא מצליחה לשפר את תרגילי ההחלקה. היא נרשמת לחוג החלקה על הקרח, ומגלה שיש לה כישרון בתחום. בתום הקיץ, ולאחר שהפרויקט נגמר, קייסי מחליטה להמשיך להתאמן. היא מוכרת את הרעיונות שחשפה במחקר למחליקות עצמן, וכך מממנת את עצמה. בינתיים היא חוברת לג'ן, ולאחיה, טדי. טינה לא רוצה שקייסי תעקוף את ג'ן בתחרות, ולכן קונה לה מחליקיים חדשים, שבהמשך פוצעים אותה והיא נכשלת בתחרות. קייסי שבורת הלב מחליטה לעזוב את עולם ההחלקה. ג'ן מתעמתת עם אמה ופורשת, מה שמחזיר לקייסי את האפשרות להתחרות. אחרי לבטים ומריבות בינה לאמה ג'ואן (ג'ואן קיוזאק), מחליטה קייסי לדחות את ההצעה של המלגה, ולשוב להתחרות. היא מציעה לטינה להיות המאמנת שלה. קייסי רבה עם אמה לפני התחרות, ובעקבות זאת נופלת במהלך קפיצה. אך כאשר היא רואה את אמה בקהל מריעה לה, היא חוזרת לעצמה, ומוסיפה קפיצות, ואלמנטים הנחשבים קשים. היא זוכה לתשואות ולדירוג גבוה של השופטים. היא ואמה משלימות. היא וטדי מתנשקים. הסרט נגמר כאשר ג'ואן וטינה משוחחות על הדרך שבה קייסי צריכה להמשיך. הסרט מתמקד בקייסי, שסובלת מבעיות האופייניות לנערות בגילה. גם ג'ן סובלת מבעיות, למרות שהיא נחשבת לנערה פופולרית. הסרט מציג את הנערות זו מול זו, ובכך מדגים כי שאלות של הגדרה עצמית הן אופייניות למתבגרים רבים. הסרט גם מעלה דילמות סביב נשיות: ג'ואן חושבת שהחלקה אמנותית היא מבזה כיוון שהיא עוסקת באסתטיקה, בעוד שקייסי מרגישה יפה וחיננית על הקרח, ולא מבינה מדוע אמה מתנגדת. הסרט צולם בחודשים אפריל עד מאי 2004. חלק מהצילום לא יכל להיערך תוך הסתייעות בכפילים, ולכן השחקנים (ובעיקר מישל טרכטנברג) נאלצו ללמוד להחליק, ולבצע את ההחלקה בעצמם. טרכטנברג אף ספגה פציעה במהלך הצילומים. אתר האינטרנט הרשמי של נסיכת הקרח "נסיכת הקרח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נסיכת הקרח", באתר נטפליקס "נסיכת הקרח", באתר AllMovie (באנגלית) "נסיכת הקרח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נסיכת הקרח", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "נסיכת הקרח", באתר אידיבי "נסיכת הקרח", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "נסיכת הקרח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ריאיון עם מישל טרכטנברג
דונטה סמית'

דונטה למונט סמית' (באנגלית: Donta Lamont Smith; נולד ב-27 בנובמבר 1983) הוא כדורסלן אמריקאי-ונצואלי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בטרוטמונדוס מליגת העל הוונצואלית. בשנת 2012/2013 סמית' זכה יחד עם מכבי חיפה באליפות הראשונה בתולדותיה. בעונת 2013/2014 נבחר לשחקן העונה של ליגת העל והוביל את מכבי חיפה למקום השני בעונה הסדירה ולגמר ליגת העל. בעונת 2014/2015 זכה גם עם הפועל ירושלים באליפות הראשונה בתולדותיה. דונטה סמית' נולד בשנת 1983 בקנטקי, ארצות הברית, שיחק שתי עונות במכללת סאות'איסטרן אילינוי וסיים כקלע המוביל בכל הזמנים של הקבוצה עם 1,433 נקודות וממוצעים של 20.8 נק', 6.3 רב' ו-3.1 אס' ב-69 משחקים. בשנת 2004 השתתף השחקן בדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-34 על ידי אטלנטה הוקס, בה שיחק במשך כשנתיים. במהלך התקופה הוא נאלץ לשחק גם בליגת הפיתוח של ה-NBA, במדי קבוצת ארקנסו רימרוקרס. אחרי שעזב את ארצות הברית, סמית' שיחק בקבוצות ברחבי העולם כמו סאות' דרגונס האוסטרלית, אינדיוס דה מאיאגואז הפוארטו ריקנית ומארינוס דה אנזואטגי מוונצואלה, איתן זכה באליפויות. לקראת עונת 2012/2013 חתם סמית' במכבי חיפה תחת המאמן בראד גרינברג. בעונה זאת דונטה סמית' היה מהשחקנים המובילים בקבוצה ולצד גל מקל, פול סטול, עידו קוז'יקרו, פט קלאתס וקורי קאר זכה עם מכבי חיפה באליפות המדינה. עונת 2013/2014 הייתה טובה מאוד עבור סמית' והוא השיג ממוצעים של 16.1 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק ורשם 25.5 נקודות מדד באותה העונה. בסיום העונה הגיע לגמר עם מכבי חיפה, ואפילו נבחר לשחקן העונה לאותה שנה. בגמר חיפה הפסידה למכבי תל אביב. בסיום אותה עונה עזב דונטה סמית' את מכבי חיפה. בתחילת עונת עונת 2020/2021 חזר סמית' למכבי חיפה והעמיד 12.8 נקודות, 4.9 אסיסטים ו5.5 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-9 במרץ 2021 שוחרר סמית' מהקבוצה. ב-20 ביוני 2014 חתם בהפועל ירושלים ל-3 שנים ביחד עם מאמנו לשעבר בחיפה, דני פרנקו. בעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה באליפות הראשונה שלה והיה לשחקן הזר הראשון בישראל שזוכה בשתי אליפויות מחוץ למכבי תל אביב. בסיום עונת 2015/2016 עזב את הקבוצה ועבר לשחק בפוארטו ריקו. מדיה וקבצים בנושא דונטה סמית' בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג ישראל שמאי, הטבעת השלישית? הפועל ירושלים בחסות דונטה, באתר nrg רועי כהן, חידה ושמה דונטה סמית', באתר ישראל היום, 15 ביולי 2016 דראפט 2004 באתר basketball-reference.com
פארק רו 41

פארק רו 41 (באנגלית: 41 Park Row), שנקרא לעיתים גם בניין הניו יורק טיימס (באנגלית: New York Times Building), הוא גורד שחקים הממוקם ברחוב פארק רו (אנ') 41 במנהטן, ניו יורק, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה 64.62 מטרים והוא בעל 16 קומות. הוא תוכנן על ידי האדריכל ג'ורג' בראון פוסט (אנ') ושימש כבניין המטה של משרדי העיתון הניו יורק טיימס בין השנים 1889–1903. פארק רו 41 נבנה בין השנים 1888–1889 והיווה חלק מ"שדרת העיתונות" ברחוב פארק רו באותה תקופה. בניין המשרדים הראשון של עיתון הניו יורק טיימס היה ברחוב נסאו (אנ') 113. העיתון העתיק את מושבו מאוחר יותר לנסאו 138 ובשנת 1858 עברו משרדיו לבניין בן חמש קומות ברחוב פארק רו 41, שתוכנן על ידי האדריכל תומאס ג'קסון (אנ'). הבניין ברחוב פארק רו 41 הוא הראשון בעיר ניו יורק שתוכנן מראש לשימוש משרדי עיתונאים. בנוסף, הוא שכן בסמוך לבניין העירייה והיה גבוה יותר מבניין הניו יורק טריביון (אנ') הסמוך לו, שהיה בבעלות הוראס גרילי. לאחר שנבנה בניין ניו יורק טריביון בן תשע הקומות בשנת 1875, החליט הטיימס לבנות בניין חדש על המגרש. למען מטרה זו, הוטל על לאדריכל, ג'ורג' בראון פוסט, לתכנן אותו, והוא נחנך בשנת 1889. הבניין, שחופה בגרניט מיין ואבן גיר מאינדיאנה, נבנה סביב גרעין הבניין הקודם. חלל זה נוצל מאוחר יותר על ידי אוניברסיטת פייס כמכון כושר. בראש הבניין תוכננה תקרת זכוכית שתאפשר לאור טבעי רב לחדור אליו. בעקבות רכישת הניו יורק טיימס בשנת 1896, על ידי אדולף אוקס, הוחלט על הסרת תקרת הזכוכית והוספת שלוש קומות נוספות עבור משרדים. בשנת 1951 נרכש הבניין על ידי אוניברסיטת פייס ומשמש אותה (נכון לשנת 2014) לכיתות לימוד ומשרדים. גורדי שחקים בניו יורק גורדי שחקים מוקדמים מדיה וקבצים בנושא פארק רו 41 בוויקישיתוף בניין פארק רו 41 באתר Emporis בניין פארק רו 41 באתר Skyscraperpage דייוויד דנלאפ "150th Anniversary: 1851-2001; Six Buildings That Share One Story" ניו יורק טיימס, 14 בנובמבר 2001. "Surely the most remarkable of these survivors is 113 Nassau Street, where the New-York Daily Times was born in 1851.... After three years at 113 Nassau Street and four years at 138 Nassau Street, The Times moved to a five-story Romanesque headquarters at 41 Park Row, designed by Thomas R. Jackson. For the first time, a New York newspaper occupied a structure built for its own use." דייוויד דנלאפ "Former Times Building Is Named a Landmark" ניו יורק טיימס, 17 במרץ 1999 דייוויד דנלאפ "Former Times Building Is Named a Landmark" ניו יורק טיימס, 17 במרץ 1999
בניין הניו יורק טיימס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בניין הניו יורק טיימס – מוכר גם בשם מגדל הניו יורק טיימס הממוקם בשדרה השמינית. משמש כמטה החברה מאז שנת 2007. בניין הטיימס סקוור – מוכר באופן רשמי כבניין הניו יורק טיימס החדש הממוקם ברחוב 43. שימש כמטה הטיימס בין השנים 1913–2007. כיכר טיימס 1 – מוכר גם כמגדל הניו יורק טיימס בין השנים 1903–1913. פארק רו 41 – בניין הניו יורק טיימס בין השנים 1889–1903.