laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Give Peace a Chance

"Give Peace a Chance" (בעברית: "תנו צ'אנס (סיכוי) לשלום") הוא פזמון שכתב ג'ון לנון ושהיה חלק ממסע התעמולה לשלום שערכו לנון ורעייתו, יוקו אונו בשנת 1969. השיר הוקלט ב-1 ביוני בחדר מלון במונטריאול, יחד עם חבריהם של בני הזוג ויצא על גבי תקליטון ב-4 ביולי, כאשר לנון היה עדיין חבר בלהקת הביטלס. ג'ון לנון כיבד את ההסכם שהיה לו מראשית ימי הביטלס עם פול מקרטני והקרדיט לכתיבת השיר ניתן ל"לנון-מקרטני". מאידך, חברי הביטלס התנגדו שהתקליטון יופק כתקליטון ביטלס ולכן נרשם שמבצעי השיר הם "Plastic Ono Band". ג'ון לנון כתב את השיר לאחר שהחל מנישואיו ליוקו אונו במרץ 1969 בילו השניים במסיבות עיתונאים בלתי פוסקות במסגרת שביתות מיטה שערכו באמסטרדם, וינה ומונטריאול. לנון ביקש לחדד את המסר לפיו יוקו והוא אינם מטיפים לא לסוציאליזם ולא לקומוניזם ולא לשום "-איזם" אלא כל שהם דורשים הוא שמנהיגי העולם ייתנו סיכוי לפתרון סכסוכים בדרכי שלום, שייתנו צ'אנס לשלום. החל מ-26 במאי שהו בני הזוג לנון בחדר מספר 1742 במלון "המלכה אליזבת" במונטריאול. ב-1 ביוני הקליטו את השיר. בהקלטה השתתפו חברים רבים של בני הזוג ואישים בעלי מעמד סמלי כ"נביא ה-LSD", טימותי לירי, המשורר אלן גינסברג, הרב אברהם פיינברג, שדרן הרדיו Murray the K, דיק גרגורי, זמרי מנזר הארי קרישנה ואחרים, חלקם מוזכרים בשמם במילות השיר. השיר הוקלט במקביל על ידי רשות השידור הקנדית CBC. מילות השיר המקוריות כללו את המילה Masturbation (אוננות), אך ג'ון לנון לא רצה שהשיר ייפסל לשידור על ידי הצנזורה ולכן במילות השיר שהודפסו נכתב במקום זאת Mastication (לעיסה). סמוך ליציאתו הוקלט השיר על ידי סופרגרופ של מבצעים ישראליים ובהם אריק איינשטיין, שלום חנוך, אורי זוהר, יוסי בנאי, ישראל גוריון, אבי טולדנו, דן בן אמוץ, גבי ברלין, אילן ואילנית, הצ'רצ'ילים, שלישיית התאומים, רבקה מיכאלי, ציפי שביט, שלמה וישינסקי, הגשש החיוור, גילה אלמגור, יעל אביב וחנה אהרוני. השם שניתן להרכב החד-פעמי היה "מקהלת כולם". בשנות השבעים והשמונים שודר השיר מדי יום בתחנת הרדיו קול השלום, לאחר דקת הדומיה לזכר קרבנות האלימות בעולם. ב-5 באוקטובר 1995 נשא יצחק רבין נאום בכנסת ובו אמר "ממשלת ישראל החליטה לתת צ'אנס לשלום". הוא הזכיר את מילות השיר גם בפתח נאומו האחרון בעצרת ב-4 בנובמבר. בהופעת פול מקרטני בתל אביב שר פול מקרטני את השיר כמחווה לג'ון לנון. מידע על היצירה "Give Peace a Chance" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Give Peace a Chance" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Give Peace a Chance" באתר Discogs השיר באתר "תנ"ך הביטלס" בני הזוג לנון בקנדה והקלטת השיר, באתר (Year One A.P. (After Peace מילות השיר פרק 52(הקישור אינו פעיל) בתוכנית מסע הקסם המסתורי (Icast) עמית נאור, אמני ישראל מבקשים: דחילאק, תנו לשלום סיכוי!, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, נובמבר 2021 מנאומי יצחק רבין באתר הסוכנות היהודית הנאום האחרון של רבין
גיל כהן (שייטת)

גיל כהן (נולדה ב-7 ביולי 1992) היא שייטת ישראלית המתחרה במפרשיות מדגם 470. אלופת העולם 2021, אשר יחד עם נועם חומרי זכתה באליפות העולם המעורבת הראשונה, שנערכה במרץ בפורטוגל. כהן נולדה וגדלה בחיפה, ולמדה בבית הספר הריאלי. בגיל צעיר הצטרפה כהן למועדון השייט של הפועל תל אביב, והייתה אלופת ישראל באופטימיסט בשנים 2005 ו-2006, ובדגם 420 בשנים 2007 ו-2008. ב-2008 זכתה גם במקום השני באליפות העולם שנערכה ביוון, וב-2009 זכתה, יחד עם דנה ממרייב, במקום השני באליפות העולם לנוער בדגם 470, שנערכה אף היא ביוון. כהן וממרייב זכו גם במדליית ארד בשבוע הייר בשנת 2010. בשנת 2010 החליטה השייטת הוותיקה ורד בוסקילה לחזור להתחרות בשיט לאחר שנתיים של הפסקה. בת זוגה, ניקה קורניצקי, לא חזרה להתחרות, ובוסקילה וכהן הפכו לצוות, כאשר בוסקילה היא אשת הצוות וכהן ההגאית. השתיים זכו במדליית ארד בתחרות שנערכה בפלמה במסגרת הסבב העולמי בשנת 2011, והבטיחו את השתתפותן באולימפיאדת לונדון (2012) לאחר שסיימו במקום השביעי בטורניר הקדם-אולימפי. בסוף השנה סיימו במקום הרביעי באליפות העולם שנערכה באוסטרליה. במשחקים האולימפיים הן סיימו במקום ה-15. לאחר פרישתה של בוסקילה, חברה כהן לשייטת דניאל ממן והחלה להתחרות איתה בסבב. באוקטובר 2014 נפצעה בתאונת דרכים עם אופניה ולאחר שבעה חודשים חזרה לפעילות מלאה עם ממן. באליפות אירופה שנערכה באורהוס ביולי 2015 סיימו השתיים במקום התשיעי. בשנת 2016 החלה כהן להתחרות עם נינה אמיר. השתיים ייצגו את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). באליפות אירופה שנערכה בשנת 2016 בפאלמה דה מיורקה סיימו השתיים במקום ה-18. ב-2021, יחד עם נועם חומרי, זכתה באליפות העולם המעורבת הראשונה אי-פעם לדגם 470. מדיה וקבצים בנושא גיל כהן בוויקישיתוף גיל כהן, ברשת החברתית פייסבוק גיל כהן, באתר olympedia.org גיל כהן, באתר Sailing.org גיל כהן, באתר הוועד האולימפי בישראל אליסף דעואל, שובי לים: הקאמבק המרגש של גיל כהן, באתר ynet, 30 במאי 2015 נדב צנציפר, חזקה מהרוח, באתר ynet, 15 באפריל 2016 גיל כהן ונועם חומרי זכו באליפות העולם במפרשיות 470, באתר ynet, 13 במרץ 2021 נדב צנציפר, השייטת האולימפית גיל כהן נפצעה בתאונת דרכים, באתר ynet, 16 באוקטובר 2014 אורן אהרוני, אחרי הפציעה: השייטת גיל כהן חזרה לפעילות, באתר ynet, 12 במאי 2015
מעאן (מחוז)

מחוז מעאן (בערבית: محافظة معان) הוא אחד משנים עשר המחוזות של ירדן. הוא ממוקם בדרום-מזרח המדינה ובירתו היא העיר מעאן. המחוז גובל בערב הסעודית. המחוז מחולק לארבע נפות. זהו המחוז הגדול ביותר בירדן, שטחו 33,832.3 קמ"ר. אוכלוסייתו מונה 116,200 נפש, וצפיפות האוכלוסייה בו היא הנמוכה ביותר בממלכה, פחות מארבעה אנשים לקמ"ר. המחוז מחולק לארבע נפות: נפת קסבת מעאן נפת פטרה נפת שובכ נפת חוסיינייה מדיה וקבצים בנושא מעאן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ירדן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבול טולמן-אופנהיימר-וולקוף

גבול טולמן-אופנהיימר-וולקוף הוא החסם העליון עבור הפיכה של כוכב לכוכב נייטרונים והחסם התחתון להפיכה של כוכב לחור שחור. כלומר, כוכב שמסתו עולה על ערך זה לאחר שהליבה הגרעינית שלו גוועת יהפוך לחור שחור, בעוד כוכב במצב זהה שמסתו קטנה מערך זה (וגדולה מגבול צ'נדראסקאר) יהפוך לכוכב נייטרון. גבול אופנהיימר-וולקוף מציין את המעבר בין מצב שבו דחייה בין הנייטרונים עקב עקרון האיסור של פאולי חזקה מספיק כדי לעצור את הקריסה הכבידתית (ואז נוצר כוכב נייטרון) לבין מצב שבו הכבידה גוברת על כוחות הדחייה והכוכב ממשיך לקרוס לחור שחור. ערכו של גבול טולמן-אופנהיימר-וולקוף הוא כ 3 מסות שמש, והוא התגלה על ידי הפיזיקאי רוברט אופנהיימר ותלמידו ג'ורג' וולקוף (אנ') בשנת 1939. הם התבססו על עבודתו של ריצ'רד טולמן (אנ') והגבול נקרא על שם שלושתם. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלוגת עונשין

פלוגת עונשין (בגרמנית: Bewährungsbataillon, בלשון הדיבור: Strafbataillone) הייתה פלוגת אסירים בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה, שהורכבה מאזרחים וחיילים עבריינים ואשר נשלחה תחת פיקודה וניהולה של המשטרה הצבאית הגרמנית "פלדז'נדרמרי" (בגרמנית: Feldgendarmerie) למשימות שבהן רמת הסיכון והסיכוי להיהרג גבוהים, ללא ציוד מספיק. לקראת שנת 1943 התהפך מהלך הלחימה במלחמת העולם השנייה לרעת גרמניה הנאצית. בשל כך, ובעקבות האבדות שספג הוורמאכט והצורך לשמור על משמעת ומורל, הורה הפיקוד העליון של הוורמאכט כי פלוגות עונשין נוספות תוקמנה מאלפי האסירים בוורמאכט השוהים בבתי המעצר ותצורפנה למאמץ המלחמתי. המשימות שהוטלו על פלוגות אלו היו מסוכנות ולעיתים כונו משימות התאבדות, לדוגמה: נטרול שדה מוקשים, התקפת מטרות המוגדרות כקשות והגנה על יעדים כאשר במיעוט. כמו כן, חיילי פלוגות אלו נשלחו ככוח עבודה פיזי בחזית למטרת עבודות בניין, תיקון תשתיות צבאיות וביצורים. אסירים ששרדו משימות אלו קוטלגו כ"ראויים להילחם" ונשלחו חזרה לשדה הקרב, הפעם כלוחמים מן המניין עם זכויות מלאות. השימוש בפלוגות העונשין היה בעיקר בחזית המזרחית, אף על פי שמספר פלוגות נשלחו לחזית המערבית לאזור הארדנים כחלק מניסיון המתקפה הגרמני האחרון בקרב על הבליטה בדצמבר 1944. בספר והסרט הנשר נחת נשלחים צנחני ורמאכט ליחידה זו בעקבות עימות עם האס.אס. בסרט הגרמני "סטלינגרד" מ-1993 נשלחים גיבורי הסרט ליחידה זו, שם הם מנטרלים מוקשים ונלחמים בטנקים סובייטים. במיני סדרה הגרמנית "דור מלחמה" נשלחת אחת מהדמויות, וילהלם, אל יחידה כזו לאחר שערק. Hecker, Mel and Geoffrey P. Megargee., Wehrmacht Disciplinary Facilities Introduction, Project MUSE, ‏2022
-וש

בסלנג עברי, וּש היא סיומת (מוספית) שמקורה בשפות סלאביות וביידיש ונועדה להביע חיבה, בעיקר כשהיא מצורפת לשמות פרטיים. כך, למשל, חנה בצירוף הסיומת הופכת לחנוש, דן הופך לדנוש וכיוצא בזה. לעיתים יצרה הסיומת את כינוי החיבה בו מוכר אדם, כמו במקרה של איש הפלמ"ח גבריאל רפפורט, שכונה "גברוש". יוצרי סדרת הטלוויזיה "רגע עם דודלי" ששודרה בשנות ה-70 בחרו בכינוי "חביתוש" לדמות בתוכנית שהייתה עשויה מחבית. בעשור השני של המאה ה-21 התפתח השימוש בסיומת בשפת הפקצות, והתרחב גם לשמות עצם שאינם שמות פרטיים, ואף למילים נוספות. בין המילים הבולטות "היי ו"ביי" (מילים שכשלעצמן מקורן באנגלית), שהפכו ל"הַיוּש" ו"בַּיוּש", בהתאמה. פרודיה על שימוש זה בסיומת נעשתה בסדרה "ארץ נהדרת", בה הדמות קשת ליבליך (שני כהן) נערכה לחגיגות ה"בת מצווש" שלה, תוך שימוש מופרז במילים עם הסיומת. אף שככלל הסיומת יוצרת הקשר חיובי, יוצאת מן הכלל היא המילה "ערבוש", מילת גנאי לערבים. רוביק רוזנטל סבור כי השימוש בסיומת במקרה זה נועד להקטין את הערבי ולהציגו כחלש. רשת שיתוף התמונות אינסטגרם מכונה גם בשם אינסטוש. ב-2019, כמתיחה לכבוד אחד באפריל, פרסמה האקדמיה ללשון העברית פוסט בפייסבוק אודות אישור הסיומת כתקנית בעברית ואודות משמעותה ושימושיה. רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: ככה נראית העברית באינטרנט, באתר nrg‏, 21 באפריל 2011 רוביק רוזנטל, "גזענות לשונית", הד החינוך 85, 4 (2011), 72–73, באתר הסתדרות המורים בישראל. אינסטוש, באתר מילוג אישור האקדמיה לשימוש בסיומת -וש, בעמוד הפייסבוק של האקדמיה ללשון העברית, 1 באפריל 2019
אלגוריתם מקוון

במדעי המחשב, אלגוריתם מקוון (online algorithm) הוא אלגוריתם אשר מאולץ לפלוט החלטות לפני השלמת קבלת כל הקלט. מאידך גיסא, אלגוריתם שאינו מקוון (offline algorithm) מורשה לעבור על כל הקלט בטרם ייאלץ לפלוט את החלטתו הראשונה. מסיבה זו, אלגוריתם מקוון עשוי להגיע להחלטות שאינן אופטימליות יחסית לאלגוריתם שאינו מקוון. ניתוח התחרותיות (competitive analysis) של האלגוריתם הוא חקר איכות החלטות של אלגוריתמים מקוונים. זהו ניתוח של החרטה של אלגוריתם מקוון. בין שאר תפקידיה, מערכת הפעלה של מחשב מתפעלת מידע המחולק פנימית לדפים. המשתמש מבצע פעולות המתרגמות לבקשות גישה לדפים. רק לחלק מדפים אלה יש מקום בזיכרון המטמון של המחשב, ורובם נשמרים בדיסק הקשיח שלו. זמן הטעינה של דפים מהדיסק הקשיח לזיכרון הוא ארוך מאוד בהשוואה לרוב פעולותיו האחרות של המחשב. מסיבה זו, כשהמשתמש מבצע פעולה המתרגמת לצורך לטעון דף לזיכרון, ויש צורך לפנות דף אחר מהזיכרון לצורך כך, אידיאלית היה כדאי לפנות את הדף שיבוקש האחרון בעתיד. דא עקא, שהמחשב אינו יודע בשלב זה את כל סדרת הבקשות בעתיד, ולכן זו בעיה מקוונת. רוב המשחקים בעלי יותר משחקן יחיד (לדוגמה שחמט או דמקה) הם, לפי ההגדרה, מקוונים. אי אפשר לקבל מראש את סדרת ההחלטות של היריב, מפני שפעולותיו של כל צד נקבעות בין היתר על פי פעולת הצד השני. בעיית k השרתים (K-Server problem) היא אחת מהבעיות הידועות באלגוריתמים מקוונים והוצגה לראשונה ב-1988. בבעיה זו ישנם k שרתים מפוזרים במרחב מטרי סופי (מעין "חדר"). הבעיה מוגדרת כך: בהינתן k שרתים הנמצאים בנקודות במישור, ובקשות שמגיעות מנקודות שונות באופן מקוון, צריך להחליט לכל בקשה איזה שרת להזיז לנקודה שלה כדי לטפל בה. המטרה היא להזיז את השרתים במרחק הכולל (על פי המרחב המטרי) הקטן ביותר האפשרי. השערה רווחת היא כי יחס התחרותיות של בעיית k-השרתים הוא k. ידוע כי k הוא הערך הטוב ביותר האפשרי וכי לבעיית 2 השרתים ידוע אלגוריתם 2-תחרותי. לערכים גדולים יותר היחס הטוב ביותר הידוע הוא 2k-1. אלגוריתמים מקוונים, דף שער בספרייה הלאומית Competitive algorithms for server problems On the k-server conjecture
ליזי מקגוויר

ליזי מקגוויר (באנגלית: Lizzie McGuire) היא סדרת דרמה קומית אמריקאית לנוער של ערוץ דיסני, אשר שודרה משנת 2001 ועד 2004. עלילת הסדרה סובבת סביב חייה של ליזי מקגוויר (הילרי דאף), נערה מתבגרת בת 12 שנקלעת לבעיות אופייניות לגיל ההתבגרות. בסדרה משולבים קטעי אנימציה. בישראל הסדרה שודרה בערוץ ג'טיקס בתרגום עברי. הסדרה עוקבת אחר השגרה היום יומית של ליזי, אשר לא זוכה לפופולריות בבית ספרה, אך למרות זאת, היא נלחמת בקשיים לצד חבריה הטובים גורדו ומירנדה. בבית הספר ישנה ילדה, קייט סנדרס, שהיא ההפך הגמור מליזי, היא פופולרית וחברתה לשעבר של ליזי. אך עד מהרה הצטרפה אל ה"מקובלים" שבבית הספר ונטשה את ליזי. ליזי וחברתה הטובה מירנדה דלוקות על הנער הפופולרי ביותר בבית ספר (וגם הטיפש ביותר), איתן קראפט, שלא במקרה החבר של קייט. אל ליזי נלווית דמותה המצוירת אשר מבהירה לצופים את רגשותיה ומחשבותיה. ליזי (הילרי דאף) - מצחיקה, חברותית, תלמידה ממוצעת, רגישה וטובת לב. מנסה להתמודד עם מצבים אופייניים לגיל ההתבגרות, אך מול כל התכונות המדהימות האלה היא גם מגושמת להפליא. היא מחשיבה את עצמה כילדה לא מקובלת, לא חנונית, לא ספורטאית, לא חכמה, לא מורדת ולא דיווה, אך הדבר לא נכון, והיא אהודה מאוד והכי חכמה בבית ספרה. מירנדה (לאליין) - חברתם הטובה של ליזי ושל גורדו. מצחיקה, חברותית ולעיתים קנאית. לקראת סוף הסדרה, מירנדה לא מופיעה באף פרק, וליזי אומרת שהיא כביכול נסעה לחופשה עם הוריה במקסיקו, אך במציאות לא יודעים מה פשר ההיעלמות המסתורית מהסדרה. גורדו (אדם למברג) - גורדו הוא ממוצא יהודי. החבר הטוב של ליזי ושל מירנדה. מצחיק, חובב קולנוע, בעל רמת משכל גבוהה מאוד, אינו אהוב הבנות ותמיד רוצה להיות שונה מכולם. הולך תמיד נגד הזרם עד כדי טיפשות מוחלטת. לקראת סוף הסדרה מתגלה שגורדו היה מאוהב בליזי בסתר, והוא לא יודע איך להגיד לה זאת. ג'ו וסם מקגוויר (האלי טוד ורוברט קרדיין) - הוריהם של ליזי ומאט. הורים כנועים למצבם של ילדתם המתבגרת, אוהבים, עוזרים (מנסים), מעצבנים וכל מה שהורה צריך להיות. מאט (ג'ייק תומאס) - אחיה של ליזי. ילד בעל חוש הומור מפותח, אוהב להשתעשע ולעשות מתיחות עם חברתו מלינה. מפריע בלימודים, אהוד מאוד בכיתתו, והוא רב עם ליזי בכל הזדמנות אפשרית. קייט סנדרס (אשלי ברילאולט) - הילדה המקובלת בבית הספר. שחצנית שנהנית להציק לליזי, מירנדה וגורדו. קייט עומדת בראש חבורת המעודדות של בית הספר. בילדות, הייתה חברתה הטובה של ליזי. איתן קראפט (קלייטון סניידר) - אהוב בקרב ליזי, מירנדה ושאר בנות בית הספר. איתן הוא לא החכם של בית הספר, אך בחור ידידותי ונחמד. לארי טאג'מן (קייל דוונס) - החנון של בית הספר. מקצועו האהוב הוא כל המקצועות. אוהב את ליזי ומסתבך בצרות בכל הזדמנות אפשרית. לני (כריסטיאן קופליין) - חברו הטוב של מאט. לני מעולם לא דיבר ליד אנשים ובכלל ליד מאט, אך למאט אין שום בעיה להבין אותו. מלינה ביאנקו (קרלי סקרודר) - ידידתו של מאט. אוהבת להכניס אותם לצרות. ערך מורחב – ליזי מקגוויר ממריאה לרומא הסרט יצא ב- 2 במאי 2003, בבימויו של ג'ים פול. בסרט משתתפים רוב שחקני הסדרה, פרט לשחקנית לאליין. עם יציאת הסרט, הוא קיבל תגובות שליליות ממבקרים, אבל הגיע למקום השני בבתי הקולנוע בארצות הברית, כאשר גרף בכול העולם, כ-55.6 מיליון דולר. מדיה וקבצים בנושא ליזי מקגוויר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליזי מקגוויר (באנגלית) "ליזי מקגוויר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ליזי מקגוויר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ליזי מקגוויר", באתר Metacritic (באנגלית) "ליזי מקגוויר", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "ליזי מקגוויר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ויקטור צ'וקרין

ויקטור איבנוביץ' צ'וקרין (באוקראינית: Віктор Іванович Чукарін; ‏9 בנובמבר 1921 - 25 באוגוסט 1984) היה מתעמל סובייטי, הראשון מבין גדולי המתעמלים של ברית המועצות. אלוף אולימפי כולל בתחרות קרב-רב אישי פעמיים ברציפות (הלסינקי 1952 ומלבורן 1956), בעל 11 מדליות, מהן 7 זהב, 3 כסף ו-1 ארד ואלוף עולם (1954) בעל 4 מדליות מהן 3 זהב ו-1 ארד. צ'וקרין מדורג במקום 15 בהיסטוריה מבין כל הספורטאים ובמקום 6 מבין כל המתעמלים, במניין מדליות הזהב שצבר (7). מדורג במקום 17 בהיסטוריה מבין כל הספורטאים ובמקום 8 מבין כל המתעמלים, במניין המדליות שצבר (11). צ'וקרין נולד בקרסנוארמייסקה, שבחצי האי קרים. הוא לחם ביחידת ארטילריה בצבא האדום בתקופת מלחמת העולם השנייה. הוא נלקח בשבי ושהה במשך 4 שנים במחנה ריכוז סנדבוסטל שבסקסוניה התחתונה (צפון גרמניה) בין המבורג לברמן. למרות גילו המבוגר יחסית, בן 31, זכה צ'וקרין באולימפיאדת הלסינקי (1952) ב-6 מדליות, מהן 4 זהב ו-2 כסף והיה לספורטאי המצטיין במשחקים אלו. מדליית זהב בתחרות הקרב-רב אישי לפני בן ארצו גרנט שאגיניאן ויוזף שטלדר משווייץ, בתחרות הקבוצתית, בתרגיל על סוס הקפיצות ועל סוס הסמוכות. מדליות כסף בתרגיל על המקבילים ועל הטבעות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתרגיל על המתח ובמקום 29 בתרגיל הקרקע. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1954 זכה צ'וקרין ב-4 מדליות, מהן 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב בתחרות הקרב-רב אישי, בצוותא עם בן ארצו ולנטין מורטוב ולפני גרנט שאגיניאן, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על המקבילים ומדליית ארד בתרגיל על סוס הסמוכות. באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה צ'וקרין ב-5 מדליות, מהן 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, בתחרות הקרב-רב אישי הוא הגן על תוארו, לפני טקאשי אונו מיפן ובן ארצו יורי טיטוב, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על המקבילים. מדליית כסף בתרגיל הקרקע ומדליית ארד בתרגיל על סוס הסמוכות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בתרגיל על המתח ובמקום שביעי על סוס הקפיצות ועל הטבעות. לאחר סיום הקריירה עבד צ'וקרין כמאמן התעמלות בעיר לבוב. הוא נפטר ב-25 באוגוסט 1984 בלבוב. בשנת 2009 זכה צ'וקרין להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי בהתעמלות. מדיה וקבצים בנושא ויקטור צ'וקרין בוויקישיתוף ויקטור צ'וקרין, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ויקטור צ'וקרין, באתר olympedia.org ויקטור צ'וקרין, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית ויקטור צ'וקרין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויקטור צ'וקרין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ויקטור צ'וקרין באתר היכל התהילה הבינלאומי בהתעמלות
הסכם ג'נטלמני (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הסכם ג'נטלמני – הסכמה לא רשמית הסכם ג'נטלמני (סרט) – סרט אמריקאי בבימויו של איליה קאזאן ההסכם הג'נטלמני (1907) – הסכמה לא כתובה בין ארצות הברית ליפן בעניין ההגירה היפנית לארצות הברית
האישה בשחור

האם התכוונתם ל... האישה בשחור (ספר) – ספרה של סוזן היל האישה בשחור (סרט, 1989) – סרט טלוויזיה המבוסס עליו האישה בשחור (סרט, 2012) – סרט קולנוע המבוסס עליו, בכיכובו של דניאל רדקליף
עודד מכנס

עודד מָכְנֶס (נולד ב-8 ביוני 1956) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ, מגדולי השחקנים של קבוצת מכבי נתניה בכל הזמנים, וחבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי. מכנס נולד בנתניה, והוא בנו של הכדורגלן אריה מכנס ואחיו התאום של הכדורגלן גד מכנס. הוא למד בבית הספר היסודי "ביאליק" בעיר, והחל לשחק כדורגל עם אחיו בקבוצת הילדים של מכבי נתניה, בהדרכתם של אביו ושל המנהל ומגלה הכישרונות יוליוס וגנר. לקבוצת הבוגרים הגיע כבר בשנת 1974, כשהוא עדיין תלמיד בתיכון "טשרניחובסקי". כבר בעונתו הראשונה זכה באליפות המדינה. במכבי נתניה שיתף פעולה עם מרדכי שפיגלר ועם דוד לביא. עד מהרה הפכו מכנס ולביא לצמד החלוצים הטוב ביותר בליגה הלאומית (אז הליגה הבכירה). מכנס זכה בתואר מלך השערים של הליגה בעונת 1975/1976 עם 21 שערים ושוב בעונת 1978/1979 עם 18 שערים, ביחד עם אלי מיאלי מבית"ר ירושלים. אחר כך שב וזכה בתואר מלך שערי הליגה בשתי עונות רצופות: 1981/1982 ו-1982/1983 עם 26 ו-22 שערים (בהתאמה). בנוסף למכבי נתניה, שיחק מכנס יחד עם אחיו, גדי, במדי מכבי פתח תקווה (1984–1986), וכן שיחק תקופות קצרות במכבי תל אביב, הפועל חדרה והפועל טבריה. ב-1990, לאחר ששיחק עונה אחת במדי הפועל צפרירים חולון, פרש ממשחק פעיל. מכנס היה מלך השערים של הליגה הבכירה בישראל. סך כל שעריו בליגה (196) היה השיא הישראלי עד שנשבר על ידי אלון מזרחי. בנבחרת ישראל שיחק מכנס תחת הדרכתם של עמנואל שפר, דוד שווייצר וג'ק מנסל, ובסך הכל לזכותו שלושה שערים ב-14 הופעות במדי נבחרת ישראל. מכנס היה ידוע כשחקן הוגן ומעולם לא הורחק מהמגרש בכרטיס אדום. ב-4 ביולי 2011 מונה מכנס לתפקיד יו"ר ארגון שחקני הכדורגל בישראל במקומו של אבי כהן. ביוני 2012 עזב את התפקיד והוחלף על ידי חיים רביבו. מכבי נתניה אליפויות (4): 1973/1974, 1977/1978, 1979/1980, 1982/1983 גביע המדינה (1): 1977/1978 אלוף האלופים (4): 1974, 1978, 1980, 1983 תארים אישיים מלך השערים של ליגת העל (4): 1975/1976 (21 שערים), 1978/1979 (18 שערים), 1981/1982 (26 שערים), 1982/1983 (21 שערים). כדורגלן העונה בישראל (3): 1977/1978, 1981/1982, 1982/1983 מכנס נשוי לעינת, אחותו של המשנה ליועצת המשפטית לממשלה שרון אפק, ואב לשלושה. מכנס מנהל בית ספר לכדורגל במושבו בית יצחק, ומשמש כפרשן במשחקי ליגת העל בערוצי ספורט 1. עודד מכנס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עודד מכנס, באתר Transfermarkt עודד מכנס, באתר National Football Teams עודד מכנס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt אשר גולדברג‏, "ב-2:00 בלילה מצאתי את עצמי על הכביש הראשי", באתר וואלה, 3 בספטמבר 2022 איל להב, שריר התאומים: האחים מכנס לא מרוצים ממכבי נתניה, באתר nrg‏, 27 בנובמבר 2010
פסח אליהו פאלק

הרב פסח אליהו פאלק (באנגלית: Pesach Eliyahu Falk; תמוז ה'תש"ד (1944) – כ"ג בטבת ה'תש"ף (20 בינואר 2020)) היה מחנך ופוסק הלכה חרדי-בריטי. לימד בישיבת גייטסהד ובסמינר גייטסהד שבאנגליה. נולד במנצ'סטר לאברהם צבי ולשרה, ניצולי השואה. למד בישיבות מנצ'סטר וגייטסהד, ואחר כך בישיבת בריסק בירושלים אצל רבי יוסף דוב סולובייצ'יק. נישא לבת רבי שרגא פייבוש שטיינהויז, תושב גייטסהד, שם למד בכולל אברכים. כעבור מספר שנים החל ללמד בסמינר גייטסהד, שם מסר שיעורים בהלכות שבת, צניעות ושיעורי השקפה. במקביל מסר גם בישיבת גייטסהד שיעורים בהלכות שבת והלכות ברכות. במשך שבוע היה מוסר 35 שיעורים. הרב פאלק החל את העיסוק בענייני התולעים והחרקים בפירות ובירקות, תחום שהמודעות אליו ברמה ההלכתית לא הייתה מפותחת, אחריו החל הרב משה ויא תלמידו לעסוק בנושא זה. הרב פאלק הוא מחבר ספר אותות ומופתים שעוסק בניסים בתנ"ך וספר השו"ת מחזה אליהו העוסק בין היתר בדיני שבת וטכנולוגיה. פרסומו העיקרי של הרב פאלק הגיע בעקבות ספרו "עוז והדר לבושה" (668 עמ') המנסח קוד הלכתי להלכות צניעות הביגוד לנשים. הספר יצא לאור בשנת 2004 באנגלית ואחר כך בעברית, ולאחר מכן אף תורגם לספרדית וצרפתית. נכון ל-2020 הופץ הספר בלמעלה מ-110,000 עותקים. שמו של הספר לקוח מהפיוט "אשת חיל": ”עֹז וְהָדָר לְבוּשָׁהּ, וַתִּשְׂחַק לְיוֹם אַחֲרוֹן.”. הספר כולל מאמרי השקפה בנושאי צניעות כמו גם פסקים והדרכות בנושאי לבוש והתנהגות. הרב פאלק כותב בהקדמה שמוטב שלא היה נכתב הספר, אך מה שהיה מובן בעבר אינו מובן היום. גיסו של הרב פאלק הוא הרב מתתיהו סלומון, משגיח ישיבת לייקווד. בנו הוא נפתלי פאלק, מייסד הארגון אבות ובנים, חתנו של יוסף לוינשטיין. עוז והדר לבושה, על הלכות צניעות, הלכה והשקפה, ירושלים תשס"א. שו"ת מחזה אליהו, חלק א' בני ברק תשל"ט, חלק ב' ירושלים תשע"ו. כרכים נוספים נמצאים בשלבי עריכה לדפוס. לבושה של תורה מקורות וביאורים לספר עוז והדר לבושה, ירושלים תשס"ז. זכור ושמור על הלכות שבת. מדריך לבדיקת תולעים פיה פתחה בחכמה, ג' חלקים, ירושלים תשע"ה-תשע"ח. הלכות שבת למעשה - תשובות לשאלות מצויות בהלכות שבת, עם ביאורים והוספות מהרב אברהם יוסף גורדון, ניו יורק טבת תשע"ה. מהדורה שנייה עם תיקונים והשלמות, סיון תשע"ה. טוביה פריינד, הפוסק מאנגליה שהאיר באור תורתו תוספת תורנית לעיתון המודיע י"ט בשבט תש"פ צניעות בלבוש ובהנהגה : הלכות והשקפות, Books.Google שו"ת מחזה אליהו, Hebrewbooks שבת וטכנולוגיה, Medethics מחבר רב-המכר על צניעותן של נשים - נפטר, באתר כיכר השבת פסח אליהו בן אברהם צבי פאלק (1944-2020), דף שער בספרייה הלאומית ספר משלי, פרק ל"א, פסוק כ"ה עוז והדר לבושה, באתר הספרייה הלאומית הלכות שבת למעשה, באתר הספרייה הלאומית
שחר מגן

שחר מגן (נולד ב-9 בינואר 1976) הוא תסריטאי, במאי וסופר ישראלי. שחר מגן נולד ב-1976 ברמת גן. הוא בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. שימש כעורך מדור התרבות של ynet. ביים את הסרטים התיעודיים – "האמא של הגבעטרון", "קורות חיים" ו"מיתה משונה". פרסם ב-2006 רומן ביכורים, "שחיטה שחורה" (הוצאת כתר), שהיה מועמד לפרס ספיר לספרות. יוצר וכותב ראשי (לצדה של מאיה הפנר) של שתי העונות של הדרמה היומיות "חשופים". יוצר ותסריטאי ראשי (לצדה של נועה רוטמן) של סדרת הדרמה "ילדי ראש הממשלה". כתב את הפרק על אביבה אורי בסדרה "מקוללים" של חגי לוי. ב-2014 עלתה לשידור בהוט דרמת המתח שכתב "בתולות". את הסדרה יצר יחד עם אדם סנדרסון. ב-2017 שודרה העונה השנייה של "בתולות". ב-2019 שודרה העונה השלישית של "בתולות". ב-2019 צולמה הסדרה "Possessions" (צר') ("דיבוקים") שיצר עבור ערוץ הכבלים צרפתי "קאנאל פלוס". הסדרה נכתבה יחד עם ואלרי זנאטי ובוימה על ידי תומא וינסנט. הסדרה שודרה במהלך 2020 בצרפת וגם בישראל (yes). הסדרה נרכשה לשידור על ידי HBO Max. ב-2023 ראה אור ספרו השני, ״ארץ המנזרים״ (הוצאת ״אחוזת בית״). הספר היה מועמד לפרס ספיר לספרות. האמא של הגבעטרון (2002, תיעודי) קורות חיים (2004, תיעודי) שחיטה שחורה (2006, רומן, הוצאת כתר) חשופים, שתי עונות (2008–2009, הוט) מיתה משונה (2008, תיעודי) ילדי ראש הממשלה, שתי עונות (2011–2012, הוט אביבה אורי, מתוך הסדרה המקוללים (2014, הוט) בתולות, שלוש עונות (2014–2019, הוט) דיבוקים, עונה אחת (2020, קאנאל פלוס, HBO Max ו-yes) ארץ המנזרים (2023, רומן, הוצאת אחוזת בית) מדיה וקבצים בנושא שחר מגן בוויקישיתוף שחר מגן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שחר מגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שחר מגן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי שחר מגן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה רשימת הפרסומים של שחר מגן, בקטלוג הספרייה הלאומית שחר מגן, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל חיים פינקלמן, אישה שהיא בת דמותם של מדינה ושל עמק ושל חלום, באתר הארץ, 2 במאי 2006 עדיה אמרי אור, "המגן", באתר nrg‏, 1 ביוני 2007 מי הלשין על שרה אהרונסון?, באתר הארץ, 3 באפריל 2008 אסף שניידר, חשופים לא צריכה להיות טלנובלה: ביקורת טלוויזיה, באתר nrg‏, 5 באוגוסט 2008 גילי איזיקוביץ, נתניהו, ברק, רבין או אולמרט: איזו משפחה מתוארת ב"ילדי ראש הממשלה", באתר הארץ, 12 במאי 2011 לילך וולך‏, "ילדי ראש הממשלה": התבגרה להיות סדרה מצוינת, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2011 אורי שאלתיאל, ילדי ראש הממשלה: 40 דקות של טלוויזיה לא מביכה, באתר nrg‏, 8 ביולי 2012 מרב יודילוביץ', "לא סולח לאמנים שזורעים סביבם הרס", באתר ynet, 14 בינואר 2014 ג'וני דוב, "בתולות": מרתקת, אפלה ומגי אזרזר, באתר nrg‏, 28 בנובמבר 2014 רז שכניק, "פעם הייתה לי התמכרות לא ברורה למרב מיכאלי. הערצתי אותה כמו אחרון הגרופים", באתר ynet, 27 במרץ 2017 סמדר שילוני, "פתאום ברור שיש טוב ורע. החיים הפכו ל'שר הטבעות' ואתה מחכה לתפנית", באתר ynet, 12 במרץ 2023 מכתביו הארץ של הסופרים | שבוע הספר 2009: אינפלציה באינטגרציה, באתר הארץ, 10 ביוני 2009 תיאטרון גשר, באתר "ידיעות אחרונות", 15 בינואר 2016 שחר מגן, אחרי שלוש שנות בידוד מהקורונה, ישראל היא לא מה שהיתה | סיפור דיסטופי, באתר הארץ, 16 במרץ 2020 רן בוקר, הסדרה הישראלית "דיבוקים" נמכרה ל-HBO, באתר ynet, 14 באוקטובר 2020 קורות חיים, באתר יוטיוב שחר מגן, פרק מהספר "ארץ המנזרים", באתר הארץ, 16 במרץ 2023