laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטפנו בלדיני

סטפנו בלדיני (באיטלקית: Stefano Baldini; נולד ב-25 במאי 1971) הוא אתלט עבר איטלקי. הוא אלוף אולימפי (אתונה 2004) ופעמיים אלוף אירופה (בודפשט 1998 וגטבורג 2006) בריצת מרתון. בלדיני נולד באמיליה-רומניה שבאיטליה, כילד שמיני מתוך 12 אחים ואחיות. באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים בלדיני במקום 18 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 29:07.77 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 27:55.79 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 22 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:06.45 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 13:55.41 דקות. באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1998 זכה בלדיני במדליית זהב בריצת המרתון בתוצאה של 2:12:01 שעות. באולימפיאדת סידני (2000) השתתף בלדיני בריצת מרתון אך לא סיים את הריצה. באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 זכה בלדיני במדליית ארד בריצת מרתון בתוצאה של 2:13:18 שעות ובאליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 הוא זכה שוב במדליית ארד בריצת מרתון בתוצאה של 2:09:14 שעות. באולימפיאדת אתונה (2004) זכה בלדיני במדליית זהב בריצת המרתון בתוצאה של 2:10:55 שעות. ניצחונו במרתון האולימפי הפתיע רבים בעולם האתלטיקה, שכן פול טרגאט, שיאן העולם בתקופה זו, היה הפייבוריט לניצחון. באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 לא סיים בלדיני את ריצת המרתון. במרתון לונדון שנערך ב-23 באפריל 2006 קבע בלדיני את שיאו האישי בריצה זו בתוצאה של 2:07:22 שעות. באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:11:32 שעות. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים בלדיני במקום 12 בריצת מרתון בתוצאה של 2:13:25 שעות ולא הצליח להגן על תוארו. באליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 לא סיים בלדיני את ריצת המרתון ולא הצליח להגן על תוארו. באוקטובר אותה שנה פרש מספורט תחרותי. בלדיני היה נשוי לוירנה דה אנג'לי, אתלטית אולימפית שהשתתפה באטלנטה 1996 בריצת 400 מטר ובריצת 400 מטר משוכות ובסידני 2000 בריצת שליחות 4x400 מטר. ריצת 5000 מטר: 13:23.43 דקות (1996) ריצת 10000 מטר: 27:43.98 דקות (1996) ריצת מרתון: 2:07:22 שעות, 2006 במרתון לונדון. מדיה וקבצים בנושא סטפנו בלדיני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטפנו בלדיני (באיטלקית) סטפנו בלדיני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטפנו בלדיני, באתר olympedia.org סטפנו בלדיני, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית סטפנו בלדיני, באתר Track and Field (גברים)
איתמר מוזס

איתמר מוזס (באנגלית: Itamar Moses;‏ נולד ב-1977) הוא מחזאי, סופר, ותסריטאי טלוויזיה יהודי-אמריקאי. נחשב למחזאי צעיר בולט בתיאטרון האמריקאי. מוזס נולד בשנת 1977 למהגרים ישראלים בברקלי, קליפורניה. אמו היא פסיכותרפיסטית, ואביו הוא פרופסור לקולנוע. מוזס קיבל את התואר הראשון שלו בספרות, היסטוריה ופילוסופיה מאוניברסיטת ייל. בשנת 1999 עבר להתגורר בניו יורק, וקיבל תואר מוסמך בכתיבה דרמטית מאוניברסיטת ניו יורק. הוא לימד מחזאות בייל ובאוניברסיטת ניו יורק, וכתב עבור סדרות הטלוויזיה אימפריית הפשע ו"גברים בגיל מסוים". ב-8 בדצמבר 2016 התקיימה בברודוויי הצגת הבכורה של מחזמר בעיבודו של איתמר מוזס לתסריט ולסרט "ביקור התזמורת" של ערן קולירין. Completeness Yellowjackets Back Back Back, Faber & Faber, 2009 Bach at Leipzig, Samuel French Acting Editions, 2010 Outrage,Samuel French Acting Editions, 2011 Celebrity Row, Faber & Faber, 2009 The Four of Us Authorial Intent Idea Dorothy and Alice The Band’s Visit Bach at Leipzig, New York: Faber and Faber, 2005. The Four of Us, New York: Faber and Faber, 2008. Love/Stories (or, but you will get used to it): Five Short Plays, Northwestern University Press; Original edition, 2009 מדיה וקבצים בנושא איתמר מוזס בוויקישיתוף מיכל דניאל, אופטימי בעולם דיגיטלי, באתר ynet, 6 בספטמבר 2011 ירון פריד, ניו יורק, תיאטרון זה לא ברוקולי, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2011 איתמר מוזס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איתמר מוזס, באתר MusicBrainz (באנגלית) A rapid expansion ב-latimes.com For Playwright Itamar Moses, Rambling Comes With Craft, ב-forward.com
משה יצחקוף הכהן

הרב משה הכהן יצחקוף (ה'תרכ"ה, 1865 - כ"ה באייר ה'תש"ג, 1943) היה רבה הראשי של יהדות בוכרה בישראל, רבה של שכונת הבוכרים בירושלים וראש ישיבת "מדרש שלמה - צופיוף". נולד בט"ז בניסן ה'תרכ"ה (1865) בעיר בוכרה, לרב יצחק הכהן ולמרת רחל תילאיוף. בצעירותו עמד בראשו של בית המדרש המרכזי בבוכרה, וכן ניהל ועדי תורה שונים במרכז אסיה. בתחילת שנות השמונים של המאה ה-19, נישא לאשה את מרת באנו. מבין הילדים שנולדו לשניהם, נותרו רק הבן הגדול הרב אברהם חיים, והבן הצעיר הרב מנחם ציון. לאחר מספר שנים התאלמן, כשאשתו נפטרה בשנות הארבעים המוקדמות לחייה. בשנת 1913 עלה לארץ ישראל, ובמהלך ביקורו בירושלים נישא ליפה בת הרב ברוך גאולה. בתום מסע בן שנה שערך בישראל, שב עם אשתו החדשה לבוכרה. כוונתו הייתה לחזור ולהתארגן לקראת עזיבה לצמיתות לארץ ישראל בהקדם, אך מאורעות מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 עיכבו את התוכנית. בינתיים, בשנים אלו נולדו לזוג ילדיהם יוסף וקציעה. בשנת 1922 עלה עם משפחתו בשנית לארץ ישראל והשתקע בירושלים. עם התיישבותו בירושלים נמנה עם ראשי ומנהיגי הקהילה הבוכרית בירושלים, וכיהן כראש ישיבת "מדרש שלמה - צופיוף". בתקופה זו צורף הרב לכהן בוועד הכללי של הקהילה הבוכרית. עסק בכלל ענייני השכונה ובייחוד בעניינים הרוחניים, מתוקף חברותו ב"וועד הרוחני" של הקהילה, שתפקידו היה לדאוג לפעילות בתי הכנסת, שמירת השבת, כשרות הבשר ופיקוח המידות והמשקולות בשוק, העמדת ממונים על הפרשת תרומות ומעשרות מן הנמכר בשוק, הקמת ישיבות, פיקוח על נכסי ההקדש בשכונה ועוד. בנוסף פעל הוועד גם בטיפול בצרכי השכונה כדאגה למים לתושבים, בתחזוקת הדרכים ובסלילת דרכים חדשות, בהפעלת שירותי בריאות, בהצבת שומרים בשכונה, בהקמת שוק גדול ששימש מרכז כלכלי לתושבי השכונה ועוד. בשנת 1939 מונה לשמש כרבה הראשי של עדת הבוכרים בארץ ישראל וכרבה של שכונת הבוכרים. בתקופת זו שמר על קשרים טובים עם הרבנים הראשיים, רבני ירושלים, רבני עדות, ראשי היישוב בארץ ישראל מחד וגם עם הבריטים, אשר שלטו אז בארץ ישראל, מאידך. מדי שנה בחג הסוכות, היו עולים לרגל לסוכתו, וביניהם נמנו הרבנים הראשיים, רבני ירושלים, הנציב העליון והמושל הבריטי אדוארד קית'-רוץ'. בירושלים קבע את מקום תפילתו בבית הכנסת הגדול של קהילת הבוכרים "בבא תמא" וכיהן למעלה מעשרים שנה כרב בית הכנסת. הרב יחיאל שלומוב סיפר עליו : "זכורני בהיותו חזן בבית הכנסת הגדול "בבא תמא" בשכונת הבוכרים, ירושלים, בימים הנוראים היה בית הכנסת מלא אורחים שבאו לשמוע את תפילותיו של רבינו זצ"ל שהייתה בדמעות ובהשתפכות הנפש וברושם אדיר על הקהל. אמרותיו הנפלאות בזמן תקיעת שופר שהיו מתובלות בדברי הלכה ומוסר, היו משפיעים השפעה גדולה ועצומה וכשהיה שופך שיחו לפני קונו בתפילת מוסף של יום הכיפורים בסדר העבודה, נדמה היה כמראה הכהן הגדול ממש" הלך לעולמו ב-30 במאי 1943 (כ"ה באייר ה׳תש"ג) ונקבר בהר הזיתים בירושלים. במשך חייו העמיד אלפי תלמידים, ביניהם: פינחס בן הרב שמעון חכם שלמה צופיוף יעקב חי פנחסוף (מולא נייאז) הרב יוסף חיים שלומוף הרב ממאן סולימאנוף רפאל דגים-ריבקוף גבריאל חכם אבא-אלנתן מירזיוף נתנאל אליהו (איליץ') הרב אהרן קאזיוף הרב משה קאזיוף אברהם חיים יאדגארוף בצלאל רפאל כהן הרב חזקיה קטנוף מיכאל ממאן מתתיהו תילאיוף יוסף תילאיוף ציון זירקיוף הרב מיכאל חי זירקיוף "קול סיני", ב', ירושלים ה'תשכ"ג (עמ' 225 - 226) יוחנן הכהן חזק, גלות יהודי בוכארה ושיבה לציון, ירושלים ה'תשנ"ד (עמ' 210 - 213) גיורא פוזיילוב, יהדות בוכארה גדוליה ומנהגיה, ירושלים ה'תשס"ח (עמ' 459 - 462)
ACM

ACM (קיצור של: Association for Computing Machinery - האגודה למכונות מחשוב) היא אגודה מדעית בתחום המחשוב ומדעי המחשב. האגודה נוסדה בשנת 1947 ונחשבת לחשובה בתחומה. בשנת 2011 היו באגודה יותר מ-100,000 חברים. המשרד הראשי של האגודה שוכן בעיר ניו יורק. נשיא ה-ACM, החל מ-1 ביולי 2012, הוא וינט סרף. האגודה פועלת באמצעות 170 לשכות מקומיות ו-35 קבוצות התמחות (SIG - Special Interest Group), שכל אחת מהן מתמקדת בתחום ידע ספציפי. בנוסף, לאגודה סניפים ביותר מ-500 אוניברסיטאות ומכללות ברחבי העולם (הראשון נוסד בשנת 1961). לאגודה כנסים ייעודיים רבים אשר הפכו למשמעותיים בתחום מדעי המחשב. קבוצות ההתמחות מפרסמות מספר רב של כתבי עת וידיעונים. האגודה מממנת פעילויות שונות להפצת ידע בתחומי המחשוב. בין השאר תמכה בתחרות השחמט בין השחמטאי גארי קספרוב למחשב כחול עמוק. האגודה מוציאה לאור כתבי עת רבים. העיקרי שבהם הוא Communications of the ACM, המופץ לכל חברי האגודה. Journal of the ACM הוא כתב העת האקדמי של האגודה. כתבי עת נוספים מתמקדים בתחומים ספציפיים של מדעי המחשב, חלקם יוצאים לאור במסגרת קבוצות ההתמחות. חלק מכתבי העת יוצאים לאור בשיתוף פעולה עם אגודת IEEE (אגודה שחלק מפעילותה חופף לזו של ה-ACM). כמעט כל כתבי העת זמינים במקוון למנויים. האגודה מחלקת פרסים ואותות הוקרה בתחומי פעילותה, ובהם: פרס טיורינג בגין הישג יוצא דופן במדעי המחשב. זהו הפרס החשוב ביותר בעולם בתחום זה. פרס ACM למערכת תוכנה על הישגים יוצאי דופן בתחום התוכנה. עמית ACM: אות הוקרה שנוסד בשנת 1993, ומוענק לחברי ה-ACM על הישגים במדעי המחשב ובטכנולוגיית המידע ועל תרומה מהותיות ליעדי ה-ACM. כ-500 מחברי ה-ACM זכו לאות הוקרה זה. מדיה וקבצים בנושא ACM בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ACM (באנגלית) ACM, ברשת החברתית פייסבוק ACM, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ACM, ברשת החברתית אינסטגרם ACM, ברשת החברתית LinkedIn ACM, סרטונים בערוץ היוטיוב ACM, ברשת החברתית Goodreads ACM, באתר פליקר ACM, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "ACM Elects Vint Cerf as President". ACM. 25 במאי 2012. אורכב מ-המקור ב-2012-05-26. נבדק ב-2012-10-23. {{cite web}}: (עזרה)
ג'סטין צ'יימברס

ג'סטין צ'יימבּרס (באנגלית: Justin Chambers; נולד ב-11 ביולי 1970) הוא דוגמן לשעבר ושחקן אמריקאי. תפקידו הידוע ביותר הוא ד"ר אלכס קרב בסדרת הדרמה "האנטומיה של גריי". צ'יימברס התגלה על ידי סוכן דוגמנים בפריז מטרו, ועשה קמפיין לקלווין קליין. הוא עבד עבורם בכל רחבי אירופה, יפן, וארצות הברית במשך ארבע שנים. לאחר שהחליט להמשיך בקריירת משחק עבר לניו יורק שם למד משחק. ב-1995 התארח באופרת הסבון "עולם אחר", וב-1996 התארח בסדרת הפשע "ניו יורק במסווה". לאורך השנים כיכב בכמה סרטים, ביניהם "ליברטי הייטס" (1999, בתפקיד טריי, לצד אדריאן ברודי), "מארגנת החתונות" (2001, בתפקיד מאסימו, לצד ג'ניפר לופז), "גלגל המזלות" (2005), ואת הסרט המקורי של HBO, "עיוורון היסטרי" (2002). צ'יימברס לוהק לסדרת הדרמה "פשע מן העבר" (Cold Case) אך עזב לאחר שהופיע רק בחמישה פרקים. בשנת 2005 החל לשחק את ד"ר אלכס קרב בסדרת הרפואה "האנטומיה של גריי", ברשת ABC. בשנת 2006 הוענק לו פרס על משחקו ב"אנטומיה של גריי", יחד עם חבריו לסדרה, על "ביצועים יוצאים מן הכלל בסדרת דרמה". הוא שיחק בסדרה עד שנת 2019 והחליט לפרוש כי רצה להקדיש יותר זמן למשפחתו. הפרק האחרון בהשתתפותו שודר ב-14 בנובמבר של אותה שנה. התארח בספין אוף של האנטומיה של גריי, "מרפאה פרטית". צ'יימברס נולד בספרינגפילד, אוהיו, לפאם וג'ון צ'יימברס. יש לו עוד שני אחים ושתי אחיות, ג'ון, גיי'סון (אחיו התאום), מיה וסוזן. הוא למד בבית הספר התיכון הדרומי בדרום צ'ארלסטון, אוהיו, ובשנת 1993 התחתן עם קישה, דוגמנית לשעבר. לזוג חמישה ילדים. מדיה וקבצים בנושא ג'סטין צ'יימברס בוויקישיתוף ג'סטין צ'יימברס, ברשת החברתית פייסבוק ג'סטין צ'יימברס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סטין צ'יימברס, ברשת החברתית אינסטגרם ג'סטין צ'יימברס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'סטין צ'יימברס, באתר AllMovie (באנגלית) ג'סטין צ'יימברס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'סטין צ'יימברס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
אמירתאיוס

אמירתאיוס (ביוונית: Ἀμυρταῖος) הנסיך של סאיס (או אמנרידיסו), היה הפרעה היחיד בשושלת ה-28 (אנ') של מצרים העתיקה, וככל הנראה מקורב לשושלת ה-26 (אנ') (השושלת הסאיטית). הביא לקיצו של הכיבוש הפרסי הראשון ושלט במצרים בשנים 404 לפנה"ס - 399 לפנה"ס. אמירתאיוס מוזכר במקורות היווניים; בכתבים דמוטיים מכונה אמנרידיס (ככל הנראה על שם האל המצרי אמון). ככל הנראה היה נכדו של אמירתאיוס מסאיס שהנהיג מרד כנגד הפרסים בשנים 465 לפנה"ס - 463 לפנה"ס, יחד עם בעל בריתו הלובי אינארוס, כנגד האחשדרפן של מלך פרס ארתחששתא הראשון. ב-411 לפנה"ס החל להנהיג שורה של מרידות כנגד מלך פרס דריווש השני וב-404 לפנה"ס ערך מתקפה מוצלחת בגדה המערבית של הנילוס בסמוך לעיר הולדתו סאיס והצליח להשתלט על אזור הדלתא. בעקבות מותו של דריווש ב-404 לפנה"ס הכריז על עצמו כמלך מצרים (פרעה) השולט באזור מצרים תחתית. הצלחתו הצבאית הסתייעה בבריתות שכרת עם אתונה וספרטה ובמרידות של לידיה וכריה שהתרחשו באותו הזמן. יורשו של דריווש, ארתחששתא השני החל אוסף צבא בפניקיה בפיקודו של אברוקומס על מנת לחזור ולהשתלט על הדלתא אך מאבק פוליטי (וצבאי) חריף עם אחיו הצעיר כורש הצעיר שקרא תיגר על שלטונו מנע ממנו לממש את תוכניתו - מה שאפשר למצרים את האפשרות לפרוק את עולו של השלטון האחמנידי. עם זאת, המשיך ארתחששתא השני להיות שליטה המוכר של מצרים עילית עד 401 לפנה"ס. בפפירוס הארמי מאלפנטין המתוארך לשנת 400 לפנה"ס, מצוינים חמש שנים לשלטונו הריבוני של אמירתאיוס על מצרים - ניתן להסיק ממנו שמצרים עילית נותרה תחת שלטון פרסי עד סביבות שנת 400 לפנה"ס, בעוד שאמירתאיוס שלט באזור הדלתא של מצרים תחתית. אמירתאיוס הובס בקרב עם יורשו נפריטס הראשון ממנדס והוצא להורג בממפיס בשנת 399 לפנה"ס, מאורע המוזכר בפפירוס הארמי מס' 13. אמירתאיוס לא הותיר מונומנטים כלשהם; עם זאת, נמצאה כתובת במקדש ח'ונסו בכרנך המצביעה כי הורה לשפץ את המבנה המקודש, פעולה ראשונה מסוגה שבוצעה על ידי שליט מצרי מאז הרס תבאי על ידי המלך הפרסי כנבוזי השני, המבטאת אקט של ריבונות. מלכי מצרים העתיקה היסטוריה של מצרים העתיקה מדיה וקבצים בנושא אמירתאיוס בוויקישיתוף
אוונס

האם התכוונתם ל... אדוארד אוונס-פריצ'רד – אנתרופולוג בריטי בולט אוטו אוונס – פסל דני ארתור אוונס – ארכאולוג בריטי ביל אוונס – מלחין ופסנתרן בי-בופ (ג'אז) אמריקאי גאי אוונס – מתופף ומלחין בריטי. חבר להקת ואן דר גראף ג'נרייטור לשעבר. גיל אוונס – מלחין ופסנתר קול ג'אז אמריקאי. ג'ון אוונס – פוליטיקאי אמריקאי ג'וני אוונס – כדורגלן צפון-אירי ג'נט אוונס – שחיינית אמריקאית ג'סי אוונס – אתלט אמריקאי דניאל אוונס – שחקן ובמאי ולשי דניס אוונס – כדורגלן אנגלי טד אוונס – מאמן כדורסל אמריקאי טייריק אוונס – כדורסלן המשחק בסקרמנטו קינגס מה-NBA כריס אוונס – שחקן אמריקני לארי אוונס – שחמטאי אמריקאי לי אוונס – אתלט אמריקאי מרדית' גווין אוונס (אנ') (1904–1952) – כימאי (כימיה פיזיקלית) בריטי מרטין אוונס – ביולוג בריטי מרי אן אוונס – סופרת בריטית המוכרת בשם העט "ג'ורג' אליוט" ניקולס אוונס – עיתונאי, תסריטאי, מפיק טלוויזיה וקולנוע וסופר אנגלי סקוט אוונס – שחקן אמריקאי צ'ד אוונס – כדורגלן ולשי רוי אוונס – שחקן ומאמן כדורגל רופרט אוונס – שחקן אנגלי ריצ'רד ג'. אוונס – היסטוריון בריטי אלווין אוונס – פוליטיקאי אמריקאי לוק אוונס – שחקן קולנוע וולשי אוון אונס (פירושונים)
Driver

Driver (ידוע גם כ-Driver: You Are the Wheelman באמריקה הצפונית), הוא משחק וידאו שיצא בשנת 1999. המשחק פותח על ידי Reflections Interactive והוצא לאור על ידי GT Interactive Software לפלטפורמת פלייסטיישן, ומאוחר יותר באותה שנה גם לחלונות. במאי 2000 פותח משחק המבוסס עליו על ידי Crawfish Interactive לגיים בוי. ב-2008 הופץ המשחק ל-PlayStation Network וגרסה מחודשת פותחה והופצה על ידי Gameloft ל-iPhone OS. המשחק תוכנן על ידי אדמונדסון מרטין. עלילת המשחק מתרחשת במיאמי, סן פרנסיסקו, לוס אנג'לס וניו יורק. Driver, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Neighborhoods

Neighborhoods הוא האלבום השישי של בלינק-182, אשר יצא לאור ב-27 בספטמבר 2011. 4 שנים לאחר ה"הפסקה הבלתי מוגבלת בזמן" שעליה הכריזו חברי הלהקה, בצל הטרגדיות השונות שעברו כמו מות המפיק ג'רי פין, ותאונת המטוס של המתופף טראוויס בארקר, שלושת חברי הלהקה חזרו לקשר אחד עם השני. הלהקה הכריזה על חזרתה לפעילות מלאה בטקס פרס גראמי בשנת 2009 והכריזו על סיבוב הופעות ולאחר מכן אלבום חדש. לאחר סיבוב ההופעות הארוך של חברי הלהקה, הקלטת האלבום החלה. האלבום הוקלט בשלושה אולפנים שונים. לטענת מארק הופוס, בסיסט הלהקה, הוחלט שכך יעשה מכיוון ש"כל אחד חוקר את רעיונותיו באופן שונה מהאחר". חברי הלהקה נפגשו פעם בכמה חודשים לעבוד יחד על שירים חדשים. מכיוון שכל אחד מחברי הלהקה היה עסוק בפרויקטים אישיים, הוחלט לדחות את הוצאת האלבום ל-2010 ואף לאחר מכן ל-2011. לאלבום 2 גרסאות: גרסה רגילה וגרסת "דה לוקס". מהאלבום יצאו לאור שלושה סינגלים: Up All Night, שזכה להצלחה יחסית, Heart's All Gone ו-After Midnight. לגרסת הדלוקס של האלבום נוספו 3 שירים וקטע מעבר: Snake Charmer,Fighting The Gravity,Even If She Falls ו-Heart's All Gone Interlude. מידע על האלבום Neighborhoods באתר MusicBrainz מידע על האלבום Neighborhoods באתר AllMusic האלבום Neighborhoods באתר Discogs האלבום Neighborhoods באתר ספוטיפיי האלבום Neighborhoods באתר דיזר האלבום Neighborhoods באתר אפל מיוזיק האלבום Neighborhoods באתר טיידל Buffalo Springfield, For What It's Worth, Single, BPI
ג'סי ויליאמס

ג'סי וסלי ויליאמס (באנגלית: Jesse Wesley Williams; נולד ב-5 באוגוסט 1981) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי. ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור ד"ר ג'קסון אייברי בסדרת הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי" (2021-2009). ויליאמס נולד בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית, לג'ואנה צ'ייס, קדרית במקצועה, ולרג'ינלד ויליאמס. אימו היא שוודית ואילו אביו הוא אפרו-אמריקאי מג'ורג'יה. שני אחיו הצעירים עוסקים באמנות חזותית. ויליאמס בוגר אוניברסיטת טמפל עם תואר כפול בלימודים אפרו-אמריקאים ובאמנויות המדיה והקולנוע. בעקבות הוריו, הוא לימד במשך שש שנים לימודי אמריקה, אפריקה ואנגלית בבית ספר הציבורי הגבוה בפילדלפיה. ויליאמס הביע תמיכה בBDS ובזמן מלחמת חרבות ברזל כתב כי "ברגע שבית החולים בעזה הופצץ, ישראל לקחה על כך קרדיט בפומבי ואמרה שהם עשו זאת כדי להרוג ׳מחבלים׳ בתוך בית החולים, ואמרה שזה היה מוצלח", למרות שבית החולים הופצץ על ידי הג'יהאד האיסלאמי. בשנת 2006 שיחק ויליאמס בתור שחקן אורח בפרק של הסדרה "חוק וסדר", וכן התחיל לשחק גם במחזות בברודוויי. בשנת 2008, עשה ויליאמס את הופעת הבכורה הקולנועית שלו בתפקיד בסרט "אחוות הג'ינס 2". בשנת 2009 הצטרף לצוות השחקנים בסדרת הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי" של רשת ABC בעונתה השישית. בשנת 2012 כיכב לצד כריס המסוורת' בתפקיד ראשי בסרט האימה "בקתת הפחד". בשנת 2009 הופיע ויליאמס בווידאו קליפ של השיר "Russian Roulette" של הזמרת ריהאנה מתוך אלבומה Rated R. בנוסף, בשנת 2017 השתתף בווידאו קליפ לשירה של דמי לובאטו "Tell me you love me", וגם בקליפ לשירו של ג'יי זי "Legacy". בשנת 2018 כיכב במשחק הקונסולה "Detroit", בתור מרקוס. באפריל 2020 היה צפוי ויליאמס לעלות עם המחזה "Take Me Out" בברודוויי בו מככבים גם ג'סי טיילר פרגוסון ופטריק ג'יי אדמס, אך בשל התפרצות מגפת הקורונה ההפקה נדחתה והיא יצאה לאוויר במהלך דצמבר 2021; תפקיד אשר הקנה לו מועמדות לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר לשנת 2022. ב-1 בספטמבר 2012 נישא ויליאמס לבת זוגו ארני דרייק-לי, ובדצמבר 2013 נולדה לזוג בת בשם סדי. באוקטובר 2015 נולד לזוג ילד נוסף בשם מייסאו. באפריל 2017 ויליאמס ולי נפרדו, ובשנת 2020 הם התגרשו. ויליאמס היה בזוגיות במשך שנה עם השחקנית מינקה קלי. החל מ-2019 ויליאמס נמצא בזוגיות עם השחקנית טיילור פייג'. מדיה וקבצים בנושא ג'סי ויליאמס בוויקישיתוף ג'סי ויליאמס, ברשת החברתית פייסבוק ג'סי ויליאמס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סי ויליאמס, ברשת החברתית אינסטגרם ג'סי ויליאמס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'סי ויליאמס, באתר AllMovie (באנגלית) ג'סי ויליאמס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'סי ויליאמס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דודי כספי, לוס אנג'לס, "הדור הצעיר גילה אותנו": ריאיון עם ג'סי וויליאמס, באתר ישראל היום, 29 בינואר 2017 מצעד המאכזבים: הסלבס האהובים בישראל שהפנו לנו גב, באתר www.makorrishon.co.il
ארמיית שריון

ארמיית שריון הייתה יחידה צבאית בסדר כוחות של ארמייה, בה נעשה שימוש על ידי הצבא האדום הסובייטי והוורמאכט הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. הצורך בהקמת ארמיות משוריינות נבע מהעובדה, שבמהלך המלחמה, מרבית היחידות של שני הצבאות לא היו ממונעות עקב העדר כמות מספקת של כלי רכב ממונעים לניוד החיילים. דיוויזיות הרגלים בשני הצבאות נעו בעיקר ברגל, והתובלה שלהן הסתמכה בעיקר על שימוש בסוסים. כתוצאה מכך כוחות הרגלים לא יכלו להתקדם באותו קצב כמו הכוחות הניידים, ונותרו בדרך כלל הרחק מאחור במהלך מבצעים התקפיים. יש לציין, שצבאות בעלות הברית המערביות (בריטניה וארצות הברית) נמנעו מהקמת ארמיות שריון, מכיוון שרוב היחידות שלהן, כולל דיוויזיות הרגלים, היו ממונעות בשלמות. הצבא הגרמני היה הראשון להקים ארמיות שריון, שנקראו בגרמנית ארמיית פאנצר. בשלב הראשון של המלחמה נקראו ארמיות הפאנצר הגרמניות בשם קבוצת פאנצר ("פאנצרגרופה"), ושמם שונה ל"ארמיית פאנצר" לקראת סוף שנת 1941. הצבא הגרמני נהג לרכז את דיוויזיות הפאנצר והדיוויזיות הממונעות שלו במסגרת ארמיות הפאנצר, שכללו בדרך כלל 2-3 קורפוסים משוריינים וממונעים, בעוד שבארמיות החי"ר שלו רוב היחידות נעו ברגל, ומספר כלי הרכב הממונעים שעמדו לרשותם היה מוגבל. ארמיות הפאנצר הגרמניות מילאו תפקיד מרכזי במהלך המערכה על צרפת ב-1940 ("פאנצרגרופה קלייסט"), וכן במתקפות שערך הצבא הגרמני בחזית המזרחית בשנים 1941 ו-1942, לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות. הן התקדמו מאות ק"מ לעומק שטח האויב בצורה עצמאית, מבלי להמתין לכוחות החי"ר, וכיתרו את כוחותיו מעורפם, תוך יישום טקטיקת הבליצקריג הגרמנית. הצבא הסובייטי הבין אף הוא את הצורך בהקמת עוצבות ניידות גדולות ורבות עצמה בעקבות לקחי החודשים הראשונים של הפלישה הגרמנית, וחיקה למעשה את הגרמנים. בשלב ראשון הקים הפיקוד הסובייטי קורפוסים ממוכנים וקורפוסי טנקים, בהם רוכזו כוחותיו הניידים. בשלב שני, החל מאביב 1942, הוקמו ארמיות שריון שנקראו בשם "ארמיות טנקים", וכללו בדרך כלל שני קורפוסי טנקים וקורפוס ממוכן אחד. גם בצבא האדום ארמיות החי"ר (שכונו ארמיות רב-חייליות) נעו בעיקר ברגל, ומרבית כלי הרכב הממונעים רוכזו במסגרת ארמיות הטנקים. החל מחורף 1942/1943 מילאו ארמיות הטנקים הסובייטיות, שכל אחת מהן כללה 500-600 טנקים (בתקן מלא), תפקיד מרכזי בשורת המתקפות הסובייטיות, שהדפו את הצבא הגרמני משטח ברית המועצות, והביאו בסופו של דבר את כוחות הצבא האדום עד לברלין. כמו הגרמנים, גם הסובייטים השתמשו בארמיות הטנקים שלהם באופן עצמאי לצורך עריכת מבצעים התקפיים עמוקים בשטח האויב, דוגמת מבצע בגרטיון, מבצע ויסלה-אודר, או מבצע סערת אוגוסט במנצ'וריה. בשלבי הסיום של המלחמה כלל הצבא הסובייטי שמונה ארמיות טנקים. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, הופסק בהדרגה השימוש בארמיות השריון משום שרמת המיכון של הצבאות עלתה, ורוב היחידות הצבאיות הפכו לממונעות עקב ניוד החיילים באמצעות משאיות או נושאי גייסות משוריינים. הצבא הסובייטי, למשל, עבר לשימוש בארמיות רב-חייליות, שכללו דיוויזיות טנקים ודיוויזיות ממונעות. ארמיית הטנקים ה-5 של ברית המועצות ארמיית הטנקים הראשונה של ברית המועצות ארמיית הטנקים הרביעית של ברית המועצות ארמיית הפאנצר הרביעית ארמיית הפאנצר הראשונה
ג'סיקה קאפשו

ג'סיקה ברוק קאפשו (באנגלית: Jessica Brooke Capshaw; נולדה ב-9 באוגוסט 1976) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בשל תפקידה בתור ד"ר אריזונה רובינס בסדרת הדרמה של ABC, "האנטומיה של גריי" ובתפקידה בתור ג'יימי סטרינגר בסדרת הדרמה המשפטית "הפרקליטים". קאפשו נולדה ב-9 באוגוסט 1976, בקולומביה, מיזורי. בתם של השחקנית והמפיקה קייט קאפשו ושל רוברט קאפשו, מנהל עסקים ושיווק ובנוסף מנהל בית ספר תיכון. אביה החורג הוא הבמאי האמריקאי-יהודי סטיבן ספילברג שנישא לאמה שהתגיירה, כאשר קאפשו הייתה בת 15. קאפשו למדה בתיכון הרווארד ווסטלייק וסיימה תואר ראשון באוניברסיטת בראון בחוג לאנגלית. לאחר מכן לקחה שיעורי משחק באקדמיה המלכותית לאמנויות הדרמה בלונדון. בשנת 1999 גילמה את דודה ג'ורדן בסיטקום "Odd Man Out" ברשת ABC. בשנת 2001 גילמה קאפשו את דורותי בסרט יום אהבה קטלני. בשנת 2009 הצטרפה קאפשו לצוות השחקנים בעונה החמישית של הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי" של רשת ABC, שם היא גילמה, מעונה 6 עד עונה 14, את ד"ר אריזונה רובינס, ראש המחלקה לניתוחי ילדים לשעבר ומנתחת ילדים ועוברים. בשנת 2020 גילמה את אבי בסרט "הולידייט" של שירות הסטרימינג נטפליקס. ב-22 במאי 2004, קאפשו נישאה ליזם כריסטופר גביגן. לזוג ארבעה ילדים. ג'סיקה קאפשו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סיקה קאפשו, ברשת החברתית אינסטגרם ג'סיקה קאפשו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'סיקה קאפשו, באתר AllMovie (באנגלית) ג'סיקה קאפשו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'סיקה קאפשו, באתר Metacritic (באנגלית) ג'סיקה קאפשו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'סיקה קאפשו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
ג'ברתי

ג'ברתי (געז: ጀበርቲ) כינוי המתייחס לתושבים המוסלמים של קרן אפריקה לרבות באתיופיה ובאריתריאה ללא קשר לשיוך אתני או לשוני. במובן הצר ההתייחסות היא למוסלמים החיים בין האמהרים והתגרים הנוצרים. במובן אחר מתייחס לכל המוסלמים שבאתיופיה ובאריתריאה. אצל קבוצות מסיומות בעיקר החבשים הכינוי אף משמש לתיאור המוסלמים בחצי האי ערב. בקרב סומלים רבים הכינוי משמש לתיאור צאצאיו של השייח' דרווד איסמעיל ג'ברתי. על מקור הכינוי ישנם מספר השערות. השערה נפוצה היא שמקור הכינוי הוא מהאזור המכונה "ארץ ג'ברתה" שהוא הכינוי לאזור שבו נמצאת העיר זילע וסולטנות יפאט. סברה אחרת קושרת את הכינוי למילה התגרית "גברי" שמשמעותה "דייר" או "משרת" ומתייחסת למצב החברתי שהיה למוסלמים שרבים מהם היו צמיתים בסביבה הנוצרית, משמעות זו של הכינוי נחשבת לגנאי. השערה אחרת היא שמקור הכינוי הוא מהמילה בגעז "אגברת" שמשמעותה "משרת" בכוונה של "משרת האל". טוקריר אסלאם באתיופיה Chris Prouty and Eugene Rosenfeld, Historical Dictionary of Ethiopia and Eritrea, Scarecrow Press, 1994, ISBN 0810826631, p.188 חגי ארליך, "אסלאם" בתוך אתיופיה: נצרות, אסלאם ויהדות, האוניברסיטה הפתוחה, 2003, ISBN 965060636X, עמ' 139-262 ג'ברתי נקודה קום התושבים המוסלמים של אתיופיה ההיסטורית היו ללא רסת, כלומר חסרי זכות אבות על אדמה ואף נמנעה מהם זכות זו.