laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נקודת רנפרלי

נקודת רנפרלי (באנגלית: Ranfurly Point) היא לשון יבשה סלעית באזור חוף דופק, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה. הנקודה מצויה בנקודת החיבור בין קרחון בירדמור וקרחון קלטי (המקום בו קרחון אחד נשפך אל השני), בקצה הצפוני של רכס סאפורטרז. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי ד. ב. רייני (D.B. Rainey), ממחלקת המקרקעין והסקרים של ( Department of Lands and Survey) של ניו זילנד. לשון היבשה נקראת על שמו של אוצ'טר נוקס, רוזן רנפרלי החמישי, שהיה מושל ניו זילנד; השם ניתן בעת שניתן שמה של נקודת פלאנקט - שני האתרים נקראו על שמות מושלי ניו זילנד, אשר נתנו חסות לאירועי ספורט. נקודת פלאנקט נקודת רנפרלי, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נקודת רנפרלי, באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד נקודת רנפרלי, באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של נקודת רנפרלי מזג אוויר נוכחי מעודכן בנקודת רנפרלי תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור נקודת רנפרלי סטטיסטיקות מזג אוויר ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור נקודת רנפרלי גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי
הילד מעבר לרחוב

הילד מעבר לרחוב הוא סרט קולנוע ישראלי של יוסף שלחין משנת 1966. הסרט הוא סרט ילדים ונוער אשר זכה לשבחי הביקורת ואף להצלחה מסחרית בישראל (בסרט צפו 514,600 צופים). הסרט, אשר הושפע מהזרם הנאו-ריאליסטי בקולנוע, עסק בבעיות החברתיות הקשות שישראל התמודדה איתן באותן שנים. בניגוד לסרט הישראלי המצליח ביותר באותן שנים, "סאלח שבתי", אשר התייחס לבעיות החברתיות בצורה הומוריסטית, "הילד מעבר לרחוב" הוא סרט קודר, אשר בו נקודות אור מעטות בלבד. הסרט זכה לציון לשבח בקטגוריית סרטי הילדים בפסטיבל הסרטים של ונציה, וכמו כן זכה להצלחה בפסטיבל סרטים בטהראן. חלקו של הסרט צולם בשכונת אושיות ברחובות. דוד (שאול שלחין) הוא ילד בן 12 החי עם אביו (אריה אליאס) קשה היום והאלכוהוליסט, אשר אינו שם לב כיצד בנו מתדרדר לעבריינות. האב מכה את בנו ואינו מאמין לדבריו. את הקִרבה והחיבה היחידים מצליח הילד לקבל מכלבתו הנאמנה ומבת כיתתו, ילדה נכה, בת יחידה למשפחה מבוססת. העלילה מסתבכת כאשר דוד משתתף (בתור צופה מתריע) בפריצה של עבריינים צעירים לקיוסק. בעקבות גילוי הפריצה הוא בורח מפחד ידו הקשה של אביו. זה, רואה לבסוף את התדרדרות בנו ומנסה לשנות את גישתו אל הילד. "הילד מעבר לרחוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הילד מעבר לרחוב", באתר ספר הקולנוע הישראלי "הילד מעבר לרחוב", באתר אידיבי "הילד מעבר לרחוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "הילד מעבר לרחוב", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ר. עזריה, העינים מדברות – וכובשות, מעריב, 4 ביולי 1966 על פי סדרת הטלוויזיה "סרט שחור לבן", ערוץ 8, שודר ב-26 במרץ 2011 מרגוט קלאוזנר חזרה עם שני פרסים, דבר, 12 באוגוסט 1966
יחסי אינדונזיה–פנמה

יחסי אינדונזיה–פנמה הם יחסי החוץ בין אינדונזיה ופנמה. היחסים בין המדינות כוננו בשנת 1979. מאז ההתחלה, שתי המדינות הבינו את החשיבות האסטרטגית של כל עמיתיהן; אינדונזיה רואה בחשיבות האסטרטגית והגאוגרפית של פנמה שער לאמריקה המרכזית כמו גם כניסה לאזור הקריביים, בעוד שפנמה גם הכירה בחשיבות האסטרטגית של אינדונזיה באזור איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה. אינדונזיה רואה בפנמה שוק אטרקטיבי עם סיכויים טובים לצמיחה בעתיד. נכון לעכשיו פנמה היא שותפת הסחר הרביעית בגודלה של אינדונזיה אחרי ברזיל, ארגנטינה וצ'ילה. משרד המסחר והתעשייה בפנמה הזמין את העסקים האינדונזיים להשקיע ולנצל את ההזדמנות באזור Colon Free Zone (CFZ) כמרכז הפעילות הכלכלית בפנמה. בשנת 2011 היקף הסחר הדו-צדדי בין אינדונזיה לפנמה הגיע ל-218.7 מיליון דולר, עלייה של 45.1% בהשוואה לסחר ב-2010 שהסתכם ב-150.7 מיליון דולר. מאז 2007 עד 2011, הסחר הדו-צדדי מציג מגמה הולכת וגוברת של עלייה ממוצעת של 33.7% בשנה. הייצוא העיקרי באינדונזיה לפנמה הוא הנעלה, חלקים אלקטרוניים, טקסטיל וצמיגי רכב. ואילו אינדונזית מייבאת מפנמה בעיקר בענפי הספנות, כמו ספינות נוסעים ומטען, מכלית נפט, גם פסולת ברזלית וגרוטאות. שגרירות אינדונזיה במספר מקרים קידמה את התרבות האינדונזית לציבור פנמה, כמו קבלת פנים דיפלומטית ב-28 באוגוסט 2013. זה כולל הדגמה של בגדי כלה באלינזה, ציורים וקישוטים, המוזיקה המסורתית של באלי, הצגת שקופיות של תצלומים של מחוזות אינדונזיים וכן הצגת כמה מנות אינדונזיות. טקסטיל מסורתי באינדונזיה, בטיק ואיקאט הופיע לראשונה בשבוע האופנה בפנמה בין התאריכים 10–12 באוקטובר במרכז הכנסים אטלאפה. אירוע זה הציג 15 יצירות של מעצבת האופנה של פנמה, איזבל צ'אצ'ין, שהעניקו השראה ליישום של בטיק ואיקוני אינדונזי ביצירותיה. מאמצים אלה להציג את אינדונזיה צפויים לחזק את היחסים הדיפלומטיים בין אינדונזיה-פנמה. אינדונזיה מחזיקה בפנמה שגרירות בפנמה סיטי. פנמה מחזיקה באינדונזיה שגרירות בג'קרטה. Aditia Maruli (13 בספטמבר 2012). "Indonesia - Panama menuju kerja sama ekonomi yang strategis" (באינדונזית). Antara News. נבדק ב-30 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Diplomatic Receptions Between Indonesia and Panama". The President Post. 2 בספטמבר 2013. אורכב מ-המקור ב-2 במאי 2014. נבדק ב-30 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Batik dan Tenun Ikat Indonesia hadir pada Fashion Week Panama" (באינדונזית). Indonesian Embassy in Panama City. 18 באוקטובר 2013. אורכב מ-המקור ב-30 באפריל 2014. נבדק ב-30 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) אתר על יחסי מדינות
אנתוציאנין

אנתוציאנין (באנגלית: Anthocyanin) הוא הפיגמנט שמקנה לחלקים שונים בצמח את צבעם האדום. האנתוציאנין מהווה מנגנון הגנה לצמח, מכיוון שהוא מסנן קרינת UV. מנגנון הסינון של האנתוציאנין פועל במגוון של צמחים. בצמחים שונים העלים הצעירים הם בעלי גוון אדום (כך למשל בעלי הורד והחרוב). האתוציאנין מגן על העלים הצעירים אשר אינם מפותחים דיים, ומספק להם הגנה מוגברת מפני קרינה. הצבע האדום של התפוח, התות ושאר פירות אדומים וסגולים נובע מנוכחותו של פיגמנט האנתוציאנין. גם הפרחים הסגולים והאדומים (כגון רותם, רקפת וכלנית), מעידים על הימצאות האנתוציאנין. כמו כן לאחר חיתוך של כרוב אדום נראים סימנים בצבע סגול כיוון שכרוב מכיל אנתוציאנין. בגפנים האנתוציאנין מושפע מהחומציות ונותן לענב צבע הנע בין אדום לכחול. מנגנון האנתוציאנין הקנה יתרון אבולוציוני לצמחים יבשתיים. על כן ניתן להסביר את הימצאותו של הפיגמנט בצמחים רבים כל כך. קצב ייצור האנתוציאנין בצמח משתנה בהתאם לתנאי הסביבה שבהם הצמח מצוי. כך משפיעים על ייצור האנתוציאנין גורמים שונים, כגון: עוצמת אור, טמפרטורה, וסוג הקרקע בה גדל הצמח. בצמח קיים מנגנון ויסות כימי, אשר שולח מסרים כימיים לייצור אנתוציאנין כאשר הצמח מצוי במצב עקה (סטרס) או כאשר עלי הצמח עדיין לא מפותחים דיים (צעירים). ככל שכמות האנתוציאנין בצמח תהיה גדולה יותר, כך קצב הפוטוסינתזה שיבצעו העלים יהיה איטי יותר. ככל שעוצמת האור תהיה חזקה יותר, כך הצמח ייצר יותר אנתוציאנין. מדיה וקבצים בנושא אנתוציאנין בוויקישיתוף אנתוציאנין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנתוציאנינים, דף שער בספרייה הלאומית
יחסי אינדונזיה–פרו

יחסי אינדונזיה–פרו הם יחסי החוץ בין אינדונזיה לפרו. שתי המדינות רואות זו את זו כשוק אטרקטיבי עם סיכויים פוטנציאליים טובים, ומבקשות להגביר את קשרי הסחר. אינדונזיה ופרו חברות בארגונים רב-צדדיים כמו APEC, ארגון הסחר העולמי (WTO), המדינות הבלתי-מזדהות ופורום שיתוף הפעולה בין מזרח אסיה-אמריקה הלטינית. היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אינדונזיה לרפובליקה של פרו כוננו רשמית ב-12 באוגוסט 1975. באותה עת הוסמכה הנציגות האינדונזית לפרו באמצעות השגרירות האינדונזית בברזיליה. ממשלת פרו פתחה את שגרירותה בג'קרטה ב-1 בנובמבר 1992. בהתחשב בחוסר היעילות והצורך לחזק את שיתוף הפעולה עם פרו, הממשלה האינדונזית פתחה את השגרירות האינדונזית בלימה ב-20 בפברואר 2002. משקיעים פרואנים חיפשו הזדמנויות באינדונזיה, כמו חברת המשקאות הקלים ביג קולה, שנכנסה לשוק האינדונזי והצליחה מאוד, מה שמעורר השראה למשקיעים פרואנים נוספים שעשויים לבוא בעתיד. על פי נתוני הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה האינדונזית (BPS), הסחר בין פרו לאינדונזיה הגיע ל-213.37 מיליון דולר בשנת 2011. מאזן הסחר נוטה מאוד לצד אינדונזיה, המייצאת בעיקר גומי, מוצרי עץ, נעלי ספורט, נייר, בגדים, חלקי חילוף לאופנוע, אלומיניום, זכוכית, קרמיקה, פלסטיק ואלקטרוניקה לפרו. לעומת זאת, אינדונזיה מייבאת מפרו מזון דגים, מזון לבעלי חיים, תרופות, ענבים, חיטה ודשנים. באוקטובר 2013 חתמו אינדונזיה ופרו על מזכר הבנות (MOU) בנושא שיתוף פעולה בחקלאות. אינדונזיה מחזיקה בפרו שגרירות בלימה. פרו מחזיקה באינדונזיה שגרירות בג'קרטה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אינדונזיה–פרו בוויקישיתוף Veeramalla Anjaiah (13 באוקטובר 2012). "Peru cozying up to 'attractive' Indonesia". The Jakarta Post. נבדק ב-19 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) Carrasco-Villanueva, Marco; Wong-Ramírez, Sailin (2013). Relación comercial Perú-Indonesia análisis y proyecciones (בספרדית). Lima: UPC. Manuel Vigo (19 במרץ 2012). "Peru and Indonesia agree to boost trade relations". Peru This Week. אורכב מ-המקור ב-19 באפריל 2014. נבדק ב-19 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Country Profile and Bilateral Cooperation, Republic of Peru". Embassy of Republic of Indonesia in Lima, Peru. אורכב מ-המקור ב-18 באפריל 2014. נבדק ב-19 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Indonesia, Peru sign MOU on agriculture cooperation". Antara News. 7 באוקטובר 2013. נבדק ב-19 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) אתר על יחסי מדינות
ישו מרפא רבים בארץ גינסר

הסיפור הזה, הוא חלק מן הנסים של ישו, שבו מתואר בקצרה על נסי ריפוי של חולים רבים ליד העיר כנרת. לאחר נס הלחם והדגים, תלמידיו של ישו יצאו לשוט בספינה על הכנרת. הם התקשו מאוד לשוט ולחתור כנגד הזרם והרוח, ואז ישו נגלה אליהם כשהוא הולך על המים (מרקוס י"ד: 52-34). על פי בשורת מתי ובשורת מרקוס, (מתי יד: 36-34, מרקוס ו: 56-53). ישו ותלמידיו עוברים ל"ארץ גינוסר" (השם היווני של העיר כנרת) וכאשר ישו עובר שם, רבים שומעים על נוכחותו ובאים להירפא. כל החולים שנגעו בכנף בגדו (או בציצית בגדו), זוכים לריפוי מיידי באופן נסי. 34 וַיַּעַבְרוּ אֶת־הַיָּם וַיָּבֹאוּ אַרְצָה גִּנֵּיסַר׃ 35 וַיַּכִּירוּ אֹתוֹ אַנְשֵׁי הַמָּקוֹם הַהוּא וַיִּשְׁלְחוּ אֶל־כָּל־סְבִיבוֹתֵיהֶם וַיָּבִיאוּ אֵלָיו אֵת כָּל־הַחוֹלִים׃ 36 וַיְבַקְשׁוּ מִמֶּנּוּ רַק לִנְגֹּעַ בִּכְנַף בִּגְדוֹ וְכָל־הַנֹּגְעִים נוֹשָׁעוּ׃ — הבשורה על-פי מתי, פרק י"ד, פסוקים 34–36, בתרגום דליטש 53 וַיַּעַבְרוּ אֶת־הַיָּם וַיָּבֹאוּ אַרְצָה גִּנֵּיסַר וַיִּקְרְבוּ אֶל־הַיַּבָּשָׁה׃ 54 וַיְהִי כְּצֵאתָם מִן־הָאֳנִיָּה וַיַּכִּירֻהוּ׃ 55 וַיָּרוּצוּ בְּכָל־הַכִּכָּר הַהוּא מִסָּבִיב וַיָּחֵלּוּ לָשֵׂאת אֶת־הַחֹלִים בְּמִשְׁכָּבוֹת אֶל־כָּל־מָקוֹם אֲשֶׁר שָׁמְעוּ כִּי הוּא שָׁם׃ 56 וּבְכָל־מָקוֹם אֲשֶׁר יָבֹא אֶל־הַכְּפָרִים אוֹ אֶל־הֶעָרִים וְאֶל־הַשָׂדוֹת שָׁם שָׂמוּ אֶת־הַחוֹלִים בַּחוּצוֹת וַיִּתְחַנְּנוּ לוֹ שֶׁיִּגְּעוּ רַק בִּכְנַף בִּגְדוֹ וְהָיָה כֹּל אֲשֶׁר נָגְעוּ־בוֹ וְנוֹשָׁעוּ׃ — הבשורה על-פי מרקוס, פרק ו', פסוקים 53–56, בתרגום דליטש בשתי הבשורות, חולים שחפצו להירפא, בקשו לגעת בכנף בגדו, כלומר בציצית שעל לבושו של ישו, "פתיל התכלת" שעל פי מצוות התורה, במדבר ט"ו 38, חייב כל יהודי לעשות לו על ציצת כנף בגדו". ההיסטוריון מהמאה הראשונה יוסף בן מתתיהו (יוספוס פלביוס) מתייחס לאזור כנרת כאל אזור פורה עם אדמה פורייה מאוד. העיר שכנה בערך באמצע הדרך בין כפר נחום למגדלא. הברית החדשה הנסים של ישו משלי ישו לח דַּבֵּר אֶל-בְּנֵי יִשְׂרָאֵל, וְאָמַרְתָּ אֲלֵהֶם, וְעָשׂוּ לָהֶם צִיצִת עַל-כַּנְפֵי בִגְדֵיהֶם, לְדֹרֹתָם; וְנָתְנוּ עַל-צִיצִת הַכָּנָף, פְּתִיל תְּכֵלֶת. לט וְהָיָה לָכֶם, לְצִיצִת, וּרְאִיתֶם אֹתוֹ וּזְכַרְתֶּם אֶת-כָּל-מִצְוֺת יְהוָה, וַעֲשִׂיתֶם אֹתָם; וְלֹא-תָתוּרוּ אַחֲרֵי לְבַבְכֶם, וְאַחֲרֵי עֵינֵיכֶם, אֲשֶׁר-אַתֶּם זֹנִים, אַחֲרֵיהֶם. מ לְמַעַן תִּזְכְּרוּ, וַעֲשִׂיתֶם אֶת-כָּל-מִצְוֺתָי; וִהְיִיתֶם קְדֹשִׁים, לֵאלֹהֵיכֶם. (במדבר ט"ו 40-38) Meyer's NT Commentary on Matthew 9, accessed 20 January 2017 The Physical Geography, Geology, and Meteorology of the Holy Land by Henry Baker Tristram 2007 ISBN 1593334826 page 11 Lamar Williamson 1983 Mark ISBN 0804231214 pages 129–130
יוסף כשדן

יוסף כשדן (1910 – 1955) היה אדריכל ארץ-ישראלי–אמריקאי, מאדריכלי הסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל בשנות ה-30. מרבית עבודתו נעשתה בשותפות עם המהנדס אלישע שמשוני. יחד ניהלו משרד עד סוף שנות ה-30[1]. בסוף שנות ה-30 היגר למסצ'וסטס, ארצות הברית, שם החל לעבוד ב-1946 במשרד Kelly & Gruzen Architects. כשדן נולד ביפו בשנת 1910. את השכלתו רכש בטכניון בחיפה, ותואר באדריכלות קיבל בבית ספר MOORE בביירות, לבנון. הוא סיים בשנת 1931 את בית הספר לעיצוב של הבאוהאוס בדסאו, גרמניה. לאחר שסיים את לימודיו, שב כשדן לארץ ישראל והשתקע בתל אביב בה פתח משרד יחד עם המהנדס אלישע שמשוני. בשנת 1940 היגר לארצות הברית, שם המשיך בעבודתו כאדריכל. במהלך מלחמת העולם השנייה, עבד עבור חברת קלוג ותכנן עבורם מפעלי תעשייה ובתי זיקוק. בשנת 1946 הצטרף כשדן למשרד אדריכלים בניו יורק בשם Kelly and Gruzen. הוא שימש בחברה זו כראש מחלקת תכנון והיה ממונה בין היתר על מספר פרויקטים גדולים כגון תכנון ועיצוב של הקולג' לרפואה על שם אלברט איינשטיין בישיבה יוניברסיטי בניו יורק, תכנון ועיצוב של בית חולים צבאי בפנסילבניה ועוד. בשנות ה-50, ביקר כשדן מספר פעמים בישראל, ובין היתר פיקח ישירות על מספר פרויקטים גדולים שבהם היה משרדו מעורב עם מדינת ישראל. כשדן שלמד תקופה בבית ספר באוהאוס, תכנן ברוח הסגנון הבינלאומי תוך התאמה מסוימת לאקלים החם בארץ ישראל. ממאפייניי הסגנון של יוסף כשדן: המרפסות המנדלסוניות, מרפסות חזיתיות שבחלקן מתעגלות. שכפול הקומות ושילובן עם המרפסות המייצרות הדגשה אופקית. על גבי מרבית הפרויקטים ישנם מעקות ברזל בעל פרזול ייחודי, שיחד עם המרפסות שואבים השראה מכלי שיט וזאת בהתאם לרוח הסגנון הבינלאומי. מאפיינים אלה ועוד חיזקו את רוח הסגנון הבינלאומי ותרמו לפיתוח האדריכלות המודרנית בארץ ישראל. יוסף כשדן היה בעל אוצר מילים רחב בשפות: אנגלית, עברית, גרמנית וערבית. אחיו חיים כשדן היה אדריכל והמהנדס הראשי של משרד החינוך בשנות ה-50. האחים לא הרבו לעבוד יחדיו למעט בית גסר הנמצא ברח׳ גוטליב 12 בתל אביב עליו חתומים שניהם. כשדן נפטר ממחלת הסרטן ב-1955 והותיר אחריו בן. רחוב בן יהודה 136, תל אביב בית גסר, רחוב גוטליב 12, תל אביב רחוב הרצל 8, תל אביב רחוב הרצל 10, תל אביב בית גברילוביץ', רחוב דרך פתח תקווה 27, תל אביב רחוב העלייה 41, תל אביב רחוב דיזנגוף 91, תל אביב רחוב אמיל זולה 8 פינת ז'אן ז'ורס 14, תל אביב בית שמואל קפלן, רחוב ארלוזורוב 79, רמה״ג ניצה סמוק, Dwelling on The Dunes TEL AVIV Modern Movement And Bauhaus Ideals, Éditions de L'éclat, 1994 ניצה סמוק, בתים מן החול, אדריכלות הסגנון הבינלאומי 1931-1948, תל אביב: משרד הביטחון, ההוצאה לאור, 1994 מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית פרידשטיין באמיל זולא 8 פינת ז'אן ז'ורס 14 בתל אביב, באתר 'חלון אחורי', 2 בספטמבר 2020 ניצה סמוק, טכניון ישראל, באתר ארכיון ניצה סמוק, ‏2018 ניצה סמוק, Dwelling on The Dunes TEL AVIV Modern Movement And Bauhaus Ideals, ישראל: Éditions de L'éclat, 1994, 1994 מעריב, נפטר חיים כשדו הצלב האדום, באתר Jpress, ‏23/02/1958 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוסף כשדן".
מנורת בנקאים

מנורת בנקאים (מאנגלית: banker's lamp) או אמרלייט (emeralite) היא סוג של מנורת שולחן חשמלית ולה מעמד עשוי פליז, אהיל מזכוכית ירוקה ומתג שרשרת (בגרסאות מודרניות משתמשים לעיתים במתג אחר). מנורה זו נפוצה בספריות ובמוסדות ציבור אחרים בארצות הברית, והיא זכתה לפופולריות בשל הצגתה בסרטים ובסדרות טלוויזיה. הפטנט הראשון של מנורה מסוג זה הוגש ב-11 במאי 1909 על ידי הריסון ד' מקפאדן (McFaddin), והיא יוצרה ונמכרה תחת המותג "Emeralite" (אֶמֶרָלָייט, הלחם של "emerald" and "light" – אמרלד ואור). אהילי מנורות הבנקאים יוצרו במפעל י' שרייבר ונפן (J. Schreiber & Neffen) בכפר רפוטין (אנ') שבמוראביה (כיום בצ'כיה). מאוחר יותר, מנורות מסוג זה נמכרו על ידי מתחרים תחת השמות "Greenalite",‏ "Verdelite" ו-"Amronlite". מדיה וקבצים בנושא מנורת בנקאים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסגת בריידאבליק

פסגת בריידאבליק (באנגלית: Breidablik Peak) היא פסגה באי באפין, בהרי הקורדילרה הארקטית, בטריטוריית נונאווט שבקנדה. גובהה של הפסגה 1,650 מטרים מעל פני הים; ההר מתנשא לגובה של 403 מטרים מעל סביבתו. הפסגה ממוקמת 51 קילומטרים צפונית - מזרחית לכפר פאנגנירונג. בדומה להר אודין והר בלדר, הר אסגארד ופסגות אחרות בקורדילרה הארקטית, מקור שמה של פסגת בריידאבליק במיתולוגיה הנורדית. הפסגה נקראת על שם בריידאבליק, ביתו של בלדר במיתולוגיה זו. פסגת בריידאבליק באתר "אנציקלופדיית ההרים הקנדית" מפת אזור פסגת בריידאבליק תרשים הנוף הנשקף מפסגת בריידאבליק פסגת בריידאבליק באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים) מחשבון מרחקים - המרחק מפסגת בריידאבליק לאתרים סמוכים תצלום פסגת בריידאבליק מזג אוויר נוכחי בפסגת בריידאבליק תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור פסגת בריידאבליק תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח (לפי גבהים) עבור פסגת בריידאבליק סטטיסטיקות מזג אוויר עבור פסגת בריידאבליק פסגת בריידאבליק והר ת'ור, סרטון באתר יוטיוב מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
חזקת החפות (סדרת טלוויזיה)

חזקת החפות (ברוסית: Презумпция невиновности) היא סדרת טלוויזיה רוסית מז'אנר המותחן בהפקת ערוץ 1 הרוסי בבימויה של רנאטה ליטווינובה. בוריס אברוטין הוא עורך דין מצליח שלא הפסיד אף מקרה בקריירה שלו. הוא אדם ציני, עשיר, עם חוש הומור. אך המאפיין העיקרי שלו הוא לחוש באופן ברור את חפות לקוחותיו, גם אם כל הנסיבות נגדם. כישרון זה התגלה בבוריס בילדותו, כשאביו הורשע ונורה למוות. אחד הלקוחות שאברוטין סייע לו בהצלחה, מואשם בהריגת שוטר. החוקרים לא יכולים לסלוח לעורך דין כזה וראש מחלקת החקירות מורה לחוקר דניס גלבוב לאסוף כל פיסה אפשרית על אברוטין ולהכפיש אותו. גלבוב מוזמן לסייע לעיתונאית סבטלנה ורניצקאיה. בתואנה של צילומי סרט תיעודי על עורך הדין, היא פותחת בחקירה עיתונאית עצמאית עליו. צוות משרדו של אברוטין לוקח על עצמו מגוון מקרים שלכל אחד מהם מוקדשים שני פרקים. הם מתעסקים במחלוקת בין שכנים, שמובילה להרג של האחת את השנייה באמצעות אקדח, תיק על מותם המסתורי של חולי בית חולים, בהם מואשמים קרדיולוגית מומחית בפשע ומותה של נערה בידי יריבתה לכאורה במאבק על גבר. בנוסף לענייני בילוש, ליבת הסדרה היא סיפור חייו האישי של אברוטין, שבמשך שנים רבות מנסה לברר מה באמת קרה לאביו. קיריל רובצוב – בוריס אברוטין ניקיטה פאנפילוב – החוקר דניס גלבוב סבטלנה אוסטינובה – העיתונאית ורניצקאיה נטליה מדבדבה – רעייתו של אברוטין דניל ספיוואקובסקי רומן מאיאקין נטליה ויסוצ'נסקאיה אליקה סמחובה אולגה בודינה אנה בולשובה איגור ז'יז'יחין ילנה ליאדובה מיכאיל גורבוי איוואר קלנינש אלנה חמלניצקאיה צילומי הסרט נערכו במוסקבה ובאתרים שונים בעיר כמו בניין הדירות גדות קוטלנישסקאיה, גבעת ניקולסקי ובאזורים אחרים. "חזקת החפות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חזקת החפות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חזקת החפות באתר ערוץ 1 הרוסי (ברוסית) פרקי הסדרה באתר הערוץ הראשון הרוסי
מתיצילין

מתיצילין (Methicillin) היא תרופה אנטיביוטית ממשפחת הפניצילין. התרופה, אשר אינה בשימוש קליני בשל יעילות פחותה לעומת תרופות אנטיביוטיות אחרות הדומות לה ופרופיל תופעות הלוואי שלה, פעילה נגד נקדים גראם-חיוביים, כגון זני Staphylococcus aureus, הרגישים לפניצילינים עמידים לפניצילינאז. אף שהתרופה כבר אינה משמשת לטיפול בזיהומים או לצורך הגדרת עמידות לפניצילין, הזן MRSA (Staphylococcus aureus עמיד למתיצילין) קרוי על שמה. מתיצילין הייתה האנטיביוטיקה הראשונה מקבוצת הפניצילינים העמידים לפניצילינאז. היא פותחה בשנת 1959 על ידי חברת ביצ'ם, במטרה לטפל בזיהומים בנקדים גראם-חיוביים המייצרים פניצילינאז, למשל Staphylococcus aureus. התרופה בנויה מחומצה 6-אמינופניצילנית שאליה מחובר טבעת בנזן, שאליה מחוברות שתי קבוצות מתוקסי. מבנה זה של התרופה מונע את הקישור שלה לפניצילינאז ומקנה לה את העמידות בפני אנזים זה. בדומה לפניצילינים אחרים, הטבעת הבטא לקטמית שבמתיצילין היא האתר הפעיל המעכב את האנזים טרנספפטידאז. אנזים זה, שגם משמש חלבון קושר פניצילין (PBP), הוא לקשר בין יחידות הפפטידוגליקן הבונות את דופן התא החיידקי ומייצבות אותה. עיכוב בניית הדופן חושף את התא החיידקי ללחצים אוסמוטיים, ולבסוף לפירוקו. העמידות למתיצילין נגרמת מייצור של PBP מסוג אחר, PBP2a, אשר לו זיקה נמוכה לבטא לקטמים. PBP2a מקודד על ידי הגן mecA. מתיצילין אינה יציבה בחומצה, ולכן ניתנת בעירוי תוך-ורידי בלבד. מבין הפניצילינים העמידים לפניצילינאז, היא גורמת בשיעור גבוה יותר לדלקת כליות אינטרסטיציאלית. מדיה וקבצים בנושא מתיצילין בוויקישיתוף מתיצילין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יחסי אינדונזיה–ונצואלה

יחסי אינדונזיה–ונצואלה הם היחסים הבילטרליים של הרפובליקה של אינדונזיה וונצואלה. מאז היחסים הדיפלומטיים שנוסדו בשנת 1959, אינדונזיה וונצואלה נהנים מקשרים ידידותיים. שתי המדינות הסכימו להרחיב את קשרי הסחר וההשקעה, בעיקר בענפי התיירות, הטכנולוגיה, הכימיקלים והגז הטבעי. אינדונזיה וונצואלה חברים בארגונים רב-צדדיים כמו ארגון הסחר העולמי (WTO), המדינות הבלתי-מזדהות והפורום לשיתוף פעולה במזרח אסיה–אמריקה הלטינית. אינדונזיה וונצואלה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 באוקטובר 1959. אינדונזיה פתחה את שגרירותה בקראקס בשנת 1977 וונצואלה פתחה ב-1981. באוגוסט 2000, ביקר נשיא ונצואלה, הוגו צ'אווס בג'קרטה, ונפגש עם נשיא אינדונזיה עבד א-רחמן וחיד. לאחר מכן, בחודש שלאחר מכן, בין התאריכים 26–28 בספטמבר 2000, ביקר נשיא אינדונזיה עבד א-רחמן וחיד בקראקס כדי להשתתף בפסגת OPEC, ונפגש עם הוגו צ'אווס. ונצואלה תרמה שני מיליון דולר עבור המאמץ להקלה מייד לאחר שהצונאמי הרס את אצ'ה בשנת 2004. ונצואלה גם קידמה את החינוך באצ'ה על ידי הקמת המכון לפוליטכניקה של ונצואלה–אינדונזיה באצ'ה שנחנך בשנת 2009. במסחר הדו-צדדי בין אינדונזיה וונצואלה חלה עלייה מרשימה, והוא שולש בתוך חמש שנים בין 2003 ו-2008. בשנת 2003 הסחר עמד על רק 24.93 מיליון דולר, עלה ל-82.55 מיליון דולר בשנת 2007, ול-92.27 מיליון דולר בשנת 2008. בשנת 2009 המסחר הדו-צדדי עלה ל-96 מיליון דולר. מאינדונזיה ייבאה ונצואלה טקסטיל, כותנה, גומי טבעי, סיבים, מוצרי עץ, ציוד חשמלי, הנעלה וציוד ספורט, תוך ייצוא פלסטיק, אמיד ציקלי, סיליקון דו-חמצני וסגסוגות אלומיניום לאינדונזיה. מאזן הסחר הוא לטובת אינדונזיה, עם יצוא אינדונזי בשווי 79.19 מיליון דולר לוונצואלה בשנת 2009. אינדונזיה מחזיקה בוונצואלה שגרירות בקראקס. ונצואלה מחזיקה באינדונזיה שגרירות בג'קרטה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אינדונזיה–ונצואלה בוויקישיתוף Veeramalla Anjaiah (3 ביולי 2009). "Venezuela, RI celebrate 50 years of friendly ties". The Jakarta Post. נבדק ב-16 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Venezuela, RI to improve trade, investment relations". The Jakarta Post. 14 באפריל 2010. נבדק ב-16 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה) אתר על יחסי מדינות
יחסי גרמניה–ונצואלה

יחסי גרמניה–ונצואלה הם יחסים דו-צדדיים בין גרמניה לבין ונצואלה. הקיסרות הגרמנית פתחה שגרירות בקראקס בשנת 1871, אולם הקשרים בין המדינות החלו כבר בראשית המאה ה-19. היחסים בין המדינות כוננו מחדש ב-28 באפריל 1952 לאחר שנותקו במהלך מלחמת העולם השנייה. ונצואלה התמודדה עם צמיחה רבה בין השנים 2004–2013, אך בגלל ירידת מחירי הנפט, שגרמה למשבר בוונצואלה, חברות גרמניות לא השקיעו הרבה בוונצואלה. היבוא והיצוא הגרמני לוונצואלה הוא ברמה נמוכה מאוד. בשנת 2017 ייבאה גרמניה בעיקר נפט גולמי (49%), ברזל ופלדה (19%) ותוצרי לוואי נפט גולמי (14%) מוונצואלה. קיים הסכם לקידום השקעות והסכם מיסוי כפול. לשכת המסחר הגרמנית-ונצואלית (CAVENAL) ממוקמת בקראקס. מספר החברות הגרמניות שעדיין מחזיקות סניפים או מתקני ייצור משלהן בוונצואלה יורד ללא הפסקה בגלל המשבר הכלכלי, הפשע הכללי הגבוה, אי הוודאות המשפטית ובעיות שער החליפין. לופטהנזה השעתה את טיסתה הישירה פרנקפורט-קראקס בינתיים במאי 2016. גרמניה מחזיקה בוונצואלה שגרירות בקראקס ו-2 קונסוליות במרקאיבו וסן קריסטובל. ונצואלה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין וקונסוליה כללית בפרנקפורט. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–ונצואלה בוויקישיתוף יחסי גרמניה–ונצואלה באתר משרד החוץ הגרמני אתר על יחסי מדינות
מוטי ששון (כדורגלן)

מרדכי ששון (נולד ב-29 באוגוסט 1975) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני וכקשר לסירוגין. ברוב שנות הקריירה שלו שיחק בבני יהודה. ששון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בני יהודה. ב-24 באוקטובר 1992, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–2 נגד הפועל ירושלים. בעונת 1994/1995, הפך לשחקן הרכב בקבוצה ורשם 29 הופעות בליגה ואף כבש שער אחד. בעונת 1996/1997, זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו. בקיץ 1998 הושאל למכבי יפו, במדיה רשם 14 משחקי ליגה. בסיום העונה, ירדה יפו לליגה השנייה וששון חזר לבני יהודה. בקיץ 2000, הושאל להפועל בית שאן. עונה לאחר מכן, חזר לבני יהודה שירדה לליגה הלאומית עונה קודם לכן, וסייע לה לחזור לליגת העל אחרי היעדרות של עונה אחת. ב-2 באוגוסט 2006, עת סיימה בני יהודה את האימון וששון עשה את דרכו לביתו, ששון נפצע באורך בינוני ברגלו לאחר שעבר תאונת דרכים. ששון, לא זכה לחזור למגרשים ונאלץ לפרוש מכדורגל. בני יהודה תל אביב גביע הטוטו: 1996/1997 מוטי ששון, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוטי ששון, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר מוזיאון בני יהודה רותם גרוסמן, בני יהודה: מוטי ששון נפצע בינוני בתאונת אופנוע, באתר ynet, 3 באוגוסט 2006