אלדו קלמנטי

אלדו קלמנטי (באיטלקית: Aldo Clementi ‏ 25 במאי 1925 - 3 במרץ 2011) היה מלחין איטלקי. אלדו קלמנטי נולד בקטאניה שבסיציליה. הוא למד נגינה בפסנתר וסיים את לימודיו ב-1946. את לימודי ההלחנה החל בשנת 1941 ובין מוריו היו אלפרדו סנג'ורג'י וגופרדו פטראסי. אחרי קבלת התעודה ב-1954, השתתף בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטדט בשנים 1955 עד 1962. השפעה חשובה בתקופה זו הייתה לפגישתו עם ברונו מאדרנה ועם לואיג'י נונו ב-1956 ולעבודתו באולפן למוזיקה אלקטרונית של הרדיו האיטלקי במילאנו. "שירת רילקה" מ-1946 הייתה יצירתו הראשונה שבוצעה (וינה, 1947). משמעות רבה יותר הייתה לביצוע הבכורה של "קנטטה", ששודר ברדיו צפון גרמניה בהמבורג ב-1956. ב-1959 זכה בפרס שני בתחרות האיגוד הבינלאומי למוזיקה בת זמננו (ISCMׂ) ביצירה "אפיזודות" (1958), וב-1963 קיבל פרס ראשון באותה תחרות, על "Sette scene da "Collage" ‏ (1961). קלמנטי לימד תאוריית המוזיקה באוניברסיטת בולוניה בשנים 1971 עד 1992. אלדו קלמנטי מת ב-3 במרץ 2011. ב-1983 תיאר דייוויד פאנינג את סגנון של קלמנטי בכתיבת קנונים מואטים כ"שותף לדיכאון הפוסט-סריאלי הנפוץ של שנות ה-70'", ואילו בשנת 1988 התייחס פול גריפיתס ל"פשטות האלכסנדרית של פתרונו למבוכה העכשווית במוזיקה." קלמנטי עצמו תיאר את יצירותיו כ"קונטרפונקט דחוס באופן קיצוני, המקצה לקולות את התפקיד המביש של מיקרו-אורגניזמים חיוורים, בלתי-נשמעים." המוזיקה של קלמנטי הוצגה ב"אולטימה", פסטיבל המוזיקה העכשווית של אוסלו ב-2009, בוצעה והוקלטה על ידי הרכבים שונים, בהם רביעיית בוציני, הרכב אייבס והרכב המוזיקה העכשווית של ויילס, ושודרה ברדיו BBC. "אפיזודות" (1958) לתזמורת "אידיאוגראמי מס' 1" (1959) ל-16 כלים "טריפלום" (1960) לחליל, אבוב וקלרינט "קולאז'" (1961 - יצירה לבמה "אינפורמל 2" (1962) ל-15 נגנים "קולאז' 2" (1962) לאלקטרוניקה "אינטרוולאטורה" (1963) לצ'מבלו "וריאנטה A ‏ (1964) למקהלה מעורבת ותזמורת קונצ'רטו (1970) לפסנתר ו-7 כלים קונצ'רטו (1975) לפסנתר, 24 כלים ופעמוניות "קלסדרה" (1976) לתזמורת קאמרית "ל'אורולוג'ו די ארצ'בלה" (1979) ל-13 נגנים "וריאציוני" (1979) לוויולה סולו "קפריצ'ו" (1979-80) לוויולה ו-24 כלים Dodici variazioni ‏ (1980) לגיטרה סולו Fantasia su roBErto FABbriCiAni ‏ (1980-81) לחליל וסרט הקלטה ES ‏ (1981) - יצירה לבמה "פאראפרזות" (1981) קנון ב-18 קולות מבוצע במעבד "אדג'ו" (1983) לחמישייה עם פסנתר מותקן "אוברטורה" (1984) ל-12 חלילים קונצ'רטו (1986) לפסנתר ו-14 כלים "פנטזיה" (1987) ל-4 גיטרות "מנחה" (1988) לרביעיית מיתרים "ברסז" (1989) לתזמורת "רומנצה" (1991) לפסנתר ותזמורת "הקינה" (1992) לקול נשי ו-13 כלים "סונאטה Y" ‏ (2002) לכינור סולו Clementi, Aldo, Maria Rosa De Luca, Salvatore Enrico Failla, and Graziella Seminara. 2005. Per Aldo Clementi: nell'occasione dei suoi ottant'anni, 25 maggio 2005. Catania: Università degli studi di Catania. Cresti, Renzo. 1990. Aldo Clementi: studio monografico e intervista. Milan: Edizioni Suvini Zerboni. Lux, Simonetta, and Daniela Tortora. 2005. Collage 1961: un'azione dell'arte di Achille Perilli e Aldo Clementi. Luxflux proto type arte contemporanea, Documenti 1. Rome: Gangemi. ISBN 8849207794 Mattietti, Gianluigi. 2001. Geometrie di musica: il periodo diatonico di Aldo Clementi. Lucca: Libreria musicale italiana. ISBN 8870962946 Osmond-Smith, David. 1981. "Aux creux néant musicien: Recent Work by Aldo Clementi". Contact, no. 23:5–9. Osmond-Smith, David. 2001. "Clementi, Aldo". The New Grove Dictionary of Music and Musicians, second edition, edited by Stanley Sadie and John Tyrrell (professor of music)|John Tyrrell. London: Macmillan Publishers. Seminara, Graziella, and Maria Rosa De Luca (eds.). 2008. Canoni, figure, carillons: itinerari della musica di Aldo Clementi: atti dell'incontro di studi, Facoltà di lettere e filosofia, Catania, 30–31 maggio 2005. Milan: Suvini Zerboni. ISBN 978-88-900691-5-4 אלדו קלמנטי, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט אלדו קלמנטי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלדו קלמנטי, באתר Discogs (באנגלית) דייוויד אוסמונד, הערך "אלדו קלמנטי" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין