laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וינס סנואוברגר

וינסנט ק. סנואוברגר (באנגלית: Vincent K. Snowbarger; נולד ב-16 בספטמבר 1949) הוא פוליטיקאי לשעבר ומשפטן אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת קנזס במשך תקופת כהונה אחת, בין השנים 1997–1999. סנואוברגר חבר המפלגה הרפובליקנית. סנואוברגר נולד בקאנקקי (אנ') שבצפון-מזרח אילינוי. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת דרום נצרת (Southern Nazarene University) בשנת 1971 עם תואר ראשון, ובשנת 1974 השלים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין לימודי תואר שני. כעבור שלוש שנים, ב-1977, קיבל תואר שני נוסף במשפטים, אחרי שלימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קנזס הגיעו לידי גמר. לזמן מה אף היה פרופסור במוסד להשכלה גבוהה בשם "MidAmerica Nazarene University", השוכן באוליית'ה. בשנים 1977–1996 עבד כעורך דין בקליניקה משפטית פרטית וכפרופסור חבר. משנת 1985 ועד 1996 היה חבר בית הנבחרים של קנזס וייצג מחוז בחירה שבסיסו באוליית'ה. בין השנים 1992–1996 הוא היה מנהיג סיעת הרוב בבית הנבחרים המדינתי. הוא נבחר אל הקונגרס של ארצות הברית ב-1996, והחל לייצג את מחוז הקונגרס השלישי של קנזס בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא הושבע לתפקידו בינואר 1997, והחליף את ג'ן מאיירס שפרשה לאחר תריסר שנים. אף על פי שבאורח היסטורי מחוז הקונגרס השלישי של קנזס הוא מעוז רפובליקני ברור, באופן מסורתי הרפובליקנים במחוז נחשבו למתונים. עם זאת, לסנואוברגר היה דפוס הצבעה שמרני במובהק, במיוחד בסוגיות הנוגעות לחברה ולכלכלת ארצות הברית. בבחירות 1998, יריבו מהמפלגה הדמוקרטית והתובע המחוזי לשעבר במחוז ג'ונסון, דניס מור, תייג את סנואוברגר כשמרני יתר על-המידה תוך ניצול הפיצול האידאולוגי בתוך המפלגה הרפובליקנית בין השמרנים למתונים. ביום הבחירות הכלליות גבר מור על סנואוברגר בפער של כארבעה אחוזים מקולות הבוחרים. במהלך נשיאותם של ג'ורג' ווקר בוש וברק אובמה בשנים 2002–2013, סנואוברגר מילא תפקידים שונים בתאגיד עירבון קצבאות הפנסיה (Pension Benefit Guaranty Corporation), סוכנות ממשלתית בבעלות הממשלה הפדרלית של ארצות הברית. הוא שימש כמנהל בפועל של הסוכנות פעמיים בזמן שנשיא ארצות הברית מינה מנהל חדש. הוא שימש גם כסגן מנהל לענייני תפעול (2009–2012) ויועץ בכיר למדיניות חוץ (2012–2013). בין השנים 2013-2016 היה פעיל בעסקי הנדל"ן. מאז 2016 הוא בגמלאות. מדיה וקבצים בנושא וינס סנואוברגר בוויקישיתוף וינס סנואוברגר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) וינס סנואוברגר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
אברהם סטפנסקי

הרב אברהם סטפנסקי (כ"ח בסיוון ה'תש"ד, 19 ביוני 1944 – כ"ז בניסן ה'תשפ"א, 9 באפריל 2021) היה ראש ישיבת נתיבות יעקב בירושלים. סטפנסקי נולד בתל אביב לגיננדל ומיכאל סטפנסקי. כבר בגיל 13 החל ללמוד בישיבת חברון, ששכנה אז בשכונת גאולה בירושלים. בישיבה היה תלמיד מובהק של המשגיח רבי מאיר חדש ושל ראש הישיבה רבי יחזקאל סרנא. לאחר שבע שנות לימוד בישיבה, כשהוא בן עשרים, נשלח לכהן כמגיד שיעור בישיבת לוצרן בשווייץ. בתפקיד זה נשא כארבע שנים. בנוסף כיהן כשנה וחצי כמגיד שיעור בישיבת אנטוורפן בבלגיה. בהיותו בן עשרים וארבע נישא לשרה, לימים מחנכת ומנהלת במכון בית יעקב למורות ("הסמינר הישן") בירושלים, והם התגוררו בשכונת סנהדריה המורחבת. לאחר נישואיו מונה לר"מ בישיבת קמיניץ בירושלים. בהמשך כיהן כר"מ גם בישיבת בית התלמוד שבראשות הרב דב שוורצמן וכן בישיבת קול תורה. לאחר מכן החל לכהן כראש ישיבת זרע יצחק בהר נוף, ובשנת ה'תשנ"ו (1996) פרש ממנה עקב חילוקי דעות בהנהלת הישיבה אודות דרכה של הישיבה, לאחר שנועץ ברבי הלל זקס, והקים בבניין ישיבת בית התלמוד בסנהדריה המורחבת את ישיבת נתיבות יעקב, שנחשבת לאחת הישיבות הקטנות הטובות בירושלים. בישיבה היה מוסר שיעור יומי וועדים לבני שיעור ג' ושיחות לכלל בני הישיבה. בישיבה שיטת חינוך ייחודית, המתאפיינת בנתינת עצמאות יחסית לבחורים. נפטר ממחלת הסרטן בכ"ז בניסן ה'תשפ"א, כשהוא בן 76. התפללו: ראש הישיבה הגאון רבי אברהם סטפנסקי במצב קריטי אבל כבד: רה"י הגאון רבי אברהם סטפנסקי זצ"ל בערב שבת: המונים ליוו את ראש הישיבה למנוחות, באתר בחדרי חרדים. שיעורי הרב אברהם סטפנסקי באתר "קול הלשון" חדשות אברכים ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיג'ו 5008

פיג'ו 5008 (באנגלית: Peugeot 5008) היא מכונית שבדור הראשון יוצרה במרכב מיניוואן ובדור השני במרכב קרוסאובר, בעלת שבעה מקומות. היא מיוצרת על ידי פיג'ו משנת 2009. היא הוצגה בשנת 2009 והגיעה לישראל בשנת 2010. הדור הראשון יוצר בין השנים 2009–2016. הדור הראשון כלל מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח ליטרים המספק כ-156 כוחות סוס ב-5,800 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.7 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 195 קילומטרים לשעה. בשנת 2013 עברה ה-5008 מתיחת פנים, שכללה שדרוג קל באבזור ועיצוב חדיש בפנים ובחוץ המכונית וגרסה חדשה להיצע המנועים עם 163 כוחות סוס. בשנת 2016 הציגה פיג'ו את הדור השני ל-5008, הדור השני יוצר במרכב קרוסאובר. הדור השני כלל מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח ליטרים המספק כ-180 כוחות סוס ב-5,500 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 8.3 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 220 קילומטרים לשעה. בשנת 2020 הציגה פיג'ו את מתיחת הפנים לדור השני של ה-5008. מתיחת הפנים כללה עיצוב מודרני מחודש ושדרוג מערכות הבטיחות. בתחום ההנעה לא נעשה כל שינוי. דור ראשון מתיחת פנים 2013 דור שני מתיחת פנים 2020 מדיה וקבצים בנושא פיג'ו 5008 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיג'ו 5008 פיג'ו 5008 – מיניוואן חדש, באתר אוטו, ‏2 ביוני 2009 פיג'ו 5008 החדש 2014 – מתיחת פנים, באתר קארטיוב, ‏26 באוגוסט 2013 פיג'ו חושפת את ה-5008 החדש – רכב פנאי 7 מושבים, באתר קארטיוב, ‏7 בספטמבר 2016 פיג'ו 5008 דור שני מפרט טכני, באתר קארטיוב מתיחת פנים: 2021 פיג'ו 5008 החדש, באתר קארטיוב, ‏3 בספטמבר 2020
ג'ורג' וושינגטון למברט

ג'ורג' וושינגטון תומאס למברט (באנגלית: George Washington Lambert;‏ 13 בספטמבר 1873 – 29 במאי 1930) היה צייר אוסטרלי. ידוע בעיקר בזכות ציורי פורטרטים וכאמן מלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה. למברט נולד בסנקט פטרבורג, רוסיה, בנו של ג'ורג' וושינגטון למברט (1833 – 25 ביולי 1873) מבולטימור, מרילנד. אמו הצעירה של למברט הייתה אנני מטילדה, לבית פירת', אנגלייה. האם והבן עברו במהרה לוירטמברג שבגרמניה כדי להיות אצל סבו מצד אמו של למברט. למברט התחנך בקינגסטון קולג', סאמרסט. המשפחה, שהורכבה מלברט, אמו ושלוש אחיותיה, החליטה להגר לאוסטרליה. הם הגיעו לסידני על סיפונה של "בנגל" ב־20 בינואר 1887. למברט החל להציג את תמונותיו בחברה לאמנות ובחברת האמנים, סידני בשנת 1894. הוא החל לתרום קריקטורות עט ודיו ל"בולטין"בשנת 1895 והחל לצייר במשרה מלאה בשנת 1896. איורים מאת למברט היוו חלק מספר בלדות "הנערות והסוסים האפורים" (1898) ו"לבבות הזהב" (1903) של אנתולוגיות המשורר הסקוטי-אוסטרלי וויל אוגילבי (1869–1963). בשנת 1899 הוא זכה בפרס וויין. הוא למד בבית הספר לאמנות של ג'וליאן אשטון בסידני עד שנת 1900. מאוחר יותר הוא זכה במלגת נסיעה בסך 150 פאונד מממשלת ניו סאות' ויילס. הוא בילה שנה בפריז לפני שעבר ללונדון שם הציג באקדמיה המלכותית. ללמברט הוענקה מדליית כסף בתערוכה בינלאומית על ציורו "הסונטה" בברצלונה בשנת 1911. הוא היה ידוע ביותר בתקופה זו כאמן פורטרטים. למברט הפך לאמן מלחמה רשמי באוסטרליה בשנת 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה. ציורו "אנזאק, הנחיתה בשנת 1915" מתארת את הנחיתה בחצי האי גליפולי בטורקיה, הוא הציור הגדול ביותר באוסף אנדרטת המלחמה באוסטרליה. למברט, כקפטן כבוד, נסע לגליפולי בשנת 1919 כדי להכין רישומים לציור. עוד עבודה שלו הייתה "סמל הפרשים הקלים" (1920), שצייר בלונדון אחרי מסעותיו בארץ ישראל. במהלך שנות המלחמה בילה ג'ורג' למברט הרבה זמן בלונדון, שם היה מעורב רומנטית עם האמנית תיאה פרוקטור. למברט חזר לאוסטרליה בשנת 1921, שם זכה להצלחה במלבורן בתערוכה בגלריה של החברה לאמנות. הוא נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית בשנת 1922. הוא זכה בפרס השנתי השני של ארצ'יבלד בשנת 1922, פרס האמנות היוקרתי ביותר עבור דיוקנאות. אבל יצירתו נפסלה מכיוון שהוא לא היה תושב באוסטרליה במשך 12 חודשים. לאחר מכן, הוא הגיש דיוקן עצמי והתחרה בויליאם מקלאוד. בשנת 1927 הוא זכה בפרס ארצ'יבלד עם עבודתו שכותרתה "גברת מרדוק". למברט התחתן עם אמיליה ביאטריס 'איימי' אבסל (1872–1963) בשנת 1900. ילדיהם היו מוריס למברט (1901–1964), פסל ידוע ושותף באקדמיה המלכותית, וקונסטנט למברט, המלחין והמנצח הבריטי, יליד לונדון ב 1905. קיט למברט (1935–1981), מנהל קבוצת הרוק The Who, היה נכדו. למברט נפטר ב־29 במאי 1930 בקוביטי, ניו סאות' ויילס, ונקבר באזור האנגליקני בבית העלמין סאות' הד. חיילים רוחצים בים סמל הרוכבים הקלים דיוקן משפחת האמן הכפפה הלבנה חופשה באסקס דיוקן של תיאה פרוקטור יו רמסי בחופשה דיוקן נשי סיביל וולר צ'ארלס בין מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' וושינגטון למברט בוויקישיתוף ג'ורג' וושינגטון למברט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Martin Terry, Australian Dictionary of Biography, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University George.W.Lambert Retrospective:heroes and icons | George LAMBERT | A sergeant of the Light Horse, nga.gov.au Archibald Prize". The Daily Telegraph (13, 621). New South Wales, Australia. 6 January 1923. p. 5 "George Lambert and Lambert family, papers and pictorial material, ca. 1874-1942"
דרכון אוגנדי

הדרכון האוגנדי הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי אוגנדה המאפשר להם לצאת מגבולות המדינה. לדרכון יש שני סוגים: רגיל ודיפלומטי. דרכונים עם השם אוגנדה נוצרו לראשונה בשנות הארבעים של המאה העשרים, אם כי הם שימשו בעיקר את הנתינים האפרו-בריטיים. הדרכון היה דרכון בריטי, שכן אוגנדה הייתה באותם ימים מדינת חסות של הממלכה המאוחדת. אוגנדה הפכה לעצמאית ב־9 באוקטובר 1962, ומאותו יום, לכל הדרכונים יש את התואר דרכונים של רפובליקת אוגנדה. על פי חוק בקרת האזרחות וההגירה באוגנדה, משנת 2009, ניתן להנפיק דרכונים ומסמכי נסיעה אחרים רק לאנשים שהוכיחו כי הם אזרחי אוגנדה. הדרכונים מעובדים ומונפקים רק על ידי ממשלת אוגנדה, באמצעות מִנהל בקרת ההגירה (DCIC). החל מה-1 בינואר 2017, אזרחי אוגנדה קיבלו גישה ללא צורך בוויזה ל-61 מדינות. "Who we are". Directorate of Citizenship and Immigration Control. נבדק ב-2017-07-06. Passports & Other Travel Documents | Directorate of Citizenship and Immigration Control, www.immigration.go.ug
Follow You

Follow You הוא שיר של הלהקה האמריקאית Imagine Dragons. השיר יצא לאור באמצעות אינטרסקופ רקורדס ו-Kidinakorner ב-12 במרץ 2021, כאחד משני סינגלים כפולים שיופיעו באלבום האולפן החמישי Mercury – Act 1. הוא נכתב על ידי חברי הלהקה דן ריינולדס, וויין דרמון, בן מקי, ודניאל פלצמן, לצד ג'ואל ליטל, פרנסיסקה הול ואללי דוה, והופק על ידי ליטל. בתחילת מרץ 2021 החלה הלהקה לקדם את האלבום על ידי פרסום טיזרים שונים לפני שהכריזה על השירים ב-8 במרץ. "Follow You" ו-"Cutthroat" מסמנים את המהדורות הראשונות של הלהקה מאז אלבומם משנת 2018, Origins. "Follow You" נכתב בהשראת יחסיו של דן ריינולדס עם אשתו אג'ה וולקמן. ריינולדס כתב את השיר זמן קצר לאחר שקיבל טקסט "משנה חיים" מוולקמן, לאחר שלא דיבר איתה זה שבעה חודשים, בעודו בדרך לסיים את גירושיהם. על תהליך הכתיבה הוא גילה, "כתבתי 'עקוב אחריך' אחרי שחזרנו יחד. רציתי שהיא תייצג אהבה שהיא מציאותית. כזה שבו אהבה אינה מושלמת אך היא מחזיקה מעמד". מידע על הסינגל "Follow You" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Follow You" באתר AllMusic מידע על היצירה "Follow You" באתר Discogs מילות השיר "Follow You" באתר Genius סרטון השיר "Follow You" באתר יוטיוב מידע על השיר "Follow You" באתר ספוטיפיי Billboard Staff, Imagine Dragons Return With Two Tracks: Watch the Video For 'Follow You' (באנגלית) OLiS - oficjalna lista wyróżnień, www.olis.pl (בפולנית)
צ'רי Q21

צ'רי Q21 (באנגלית: Chery Q21, קרוי גם: Karry Youpai, דגם בסיס גלגלים ארוך: Karry Yousheng , וגם Chery Q21D) הוא מיניוואן מסחרי מתוצרת חטיבת המסחריות הקלות "קארי" (אנ') בבעלות יצרנית הרכב הסינית צ'רי (שם מלא: "Chery Automobile Co., Ltd", בסינית: 奇瑞汽车股份有限公司) אשר מיוצר משנת 2009. "צ'רי Q21" הוא מיניוואן מסחרי המיוצר על ידי קארי (开 瑞 汽车), תת-מותג של המותג צ'רי לייצור טנדרים מסחריים, משאיות, רכבי שטח ומיניוואנים קטנים, שנמכרות בעיקר בערים דרג שלישי ורביעי ובאזורים הכפריים בסין "צ'רי Q21" הוצג רשמית לציבור באמצע אפריל בתערוכת הרכב בשנחאי 2009. מחירו של דגם "Chery Karry Youpai" (קרוי גם: "Viewsonic minivan"), בעל ארבע הדלתות מיועד בעיקר לעסקים קטנים ומשתמשים מסחריים אחרים, החל מ־5,100 דולר. המיקרו-וואן כולל גג גבוה ומעט מאוד כיסוי קדמי ואחורי, כך שהחניה צריכה להיות קלה, אפילו במקומות צרים יחסית. חלונות חשמל ו-ABS ("מערכת למניעת נעילה בבלימה") הם בין האפשרויות האופציונליות. 4 דלתות + דלת אחורית מנוע קדמי. מנועי בנזין. סוג הנעה: הנעה אחורית. "1.1" "1.4" צ'רי A5 צ'רי E5 צ'רי A11 צ'רי A15 צ'רי QQ6 צ'רי טיגו 5x צ'רי V5 צ'רי אריזו 3 צ'רי אריזו GX מדיה וקבצים בנושא צ'רי Q21 בוויקישיתוף "שרי Q21 dbpedia.org/page/Chery_Q21 "שרי Q21" autohome.com.cn/2492 דגם Karry Youpai - תמונה flickr.com/photos/d70w7/4193928353 מכירות "צ'רי Q21" בשנים 2011–2012 בסין carsalesbase.com/china-karry-yousheng-q21
קרחון ראסל

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה קרחון ראסל המערבי – קרחון בחצי האי טריניטי, בארץ גרהאם, בחלק הצפוני של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה, זורם לכיוון מערב ונשפך אל מפרץ בואון, שבצד הצפוני של חצי האי טריניטי קרחון ראסל המזרחי – קרחון בחצי האי טריניטי, בארץ גרהאם, בחלק הצפוני של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה, זורם לכיוון מזרח ונשפך אל מפרצון סמוקיניה, שנפתח אל תעלת הנסיך גוסטב, בצידו הדרומי של חצי האי טריניטי ארצות הברית קרחון ראסל (אורגון) – קרחון ברכס קסקייד במחוזות לין ומריון במדינת אורגון שבארצות הברית קרחון ראסל (וושינגטון) – קרחון על המדרון הצפוני של הר ריינייר, ברכס קסקייד במחוז במדינת וושינגטון שבארצות הברית קרחון ראסל (אלסקה) – קרחון במחוז ואלדז-קורדובה במדינת אלסקה שבארצות הברית גרינלנד קרחון ראסל (גרינלנד) – קרחון במחוז קקאטה שבמערב גרינלנד
יאנוש אנטל (משורר)

יאנוש אנטל (בהונגרית: Antal János; בודפשט, 17 באוקטובר 1907 – ברית המועצות, דצמבר 1943) היה משורר, סופר, עיתונאי יהודי-הונגרי, שנספה בשואה. יאנוש אנטל נולד במשפחה יהודית בבודפשט ועבר לקלוז'-נאפוקה (העיר העבר לרומניה בשנת 1920) עם אביו המתמטיקאי מרק אנטל שנאלץ להגר לשם מהונגריה אחרי נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. שם עבד יאנוש אצל כתב העת נאפקלט (Napkelet) כתלמיד תיכון. לאסלו דיאנש הציג את שיריו האקטיביסטיים-עתידניים כתוצר של "שירה המחפשת נשמה עולמית חדשה". במהלך לימודיו בווינה ובפריז, ואפילו אחרי שהתיישב בבודפשט, הוא היה עובד של כתב העת "התקופה שלנו" (Korunk). קטעים מהרומן שלו "נעורים חנוקים" (Fülledt fiatalság) הופיעו ב"תקופה שלנו" בשנת 1930. מאמריו על תולדות התרבות ניתחו את נושאי האמנות הפרולטרית. הוא היה מעורב באופן פעיל בעבודה הבלתי חוקית של מפלגת הקומוניסטים בהונגריה ה-KMP כחבר בקבוצת הכתיבה השמאלנית, ממארגני החזית העממית, ביקורת חברתית, עבד בכתב העת "גונדולט" (Gondolat) וערך את "החזית" (Front) הלא חוקי ואת ה"קוֹמוּנִיסט". הוא נכלא בשנת 1937, נלקח מהכלא לחזית המזרחית בשנת 1942 במסגרת שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ומת מטיפוס הבהרות. ספר שירים (עם אנדור בצ'קי, קלוז'-נאפוקה, 1923); בתולים. סיפורן של שתי נפשות (קלוז'-נאפוקה, 1928). ב-18 באפריל 1934 התחתן עם אילונה שפורן, בתם של לאיוש שפורן ושל זאלי פאנט בבודפשט. יאנוש אנטל - אנדור בצ'קי: ספר שירים; קלוז'-נפוקה, 1923 בתולים. סיפורן של שתי נפשות; פאלאס, קלוז', 1929 אמונה וטעות. מאמרים נבחרים, מחקרים; הזמנת עיתונות, קבלה, ראיונות פאל פטר טוט; 1985 (עקרונות ודרכים) Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés I. (A–F). Főszerk. Balogh dgár. Bucurest: . 1981. A házasságkötés bejegyezve Budapest VI. ker. polgári házassági akv. 563/1934. folyószám alatt.
יחיאל גרנטשטיין

יחיאל יצחק גרנטשטיין (6 ביוני 1913 - 6 בפברואר 2008) היה פרטיזן וסופר חרדי-ישראלי. יחיאל יצחק גרנטשטיין בנו של שלום זאב. נולד בעיר לובלין, פולין בא' בסיון תרע"ג, 6 ביוני 1913. כאשר הגיע לגיל גיוס, גויס לשנת שירות קרבי בצבא הפולני, לאחריה שוחרר והקים משפחה. בשנים 1936–1939 התגורר בלודז'. עם הפלישה הגרמנית לפולין, גויס לצבא לשירות מילואים ונשלח לחזית. לאחר קריסת הצבא הפולני, נסוג ללודז' שם נודע לו כי משפחתו נמצאת בעיר סלונים, שהייתה נתונה בתחילה בשליטה סובייטית. הוא חבר שם אל אשתו ובנו, ועבר יחד איתם לגטו, לאחר כיבוש העיר על ידי הגרמנים. לאחר שניצל מן הטבח הגדול בגטו, נלקח לעבודת פרך יחד עם ה120 גברים שניצלו. כאשר חוסלה קבוצת העבודה, הוא ברח וחבר אל הפרטיזנים הרוסים שפעלו ביערות פולסיה שבבלארוס. הידע הצבאי שרכש בצבא הפולני סייע לו כאשר הצטרף ל'בריגדה הפרטיזנית הרוסית על שם המרשל רוקוסובסקי', בה לחם כשנתיים וחצי עד לסיום המלחמה. במהלך הלחימה ביערות לחם נגד הנאצים, על ידי פיצוץ מסילות רכבת, פגיעה ברכבות ובחיילים נאצים שלחמו בסביבת פולסיה. אך הוא נאלץ גם להילחם על יהדותו וחייו מול הפרטיזנים הרוסים שלחמו 'לצדו'. לאחר המלחמה הגיע לעיר לודז', אליה הגיעו יהודים רבים לאחר המלחמה. בלודז' שימש כמזכיר של ועד פועלי אגודת ישראל, שפעלו למציאה וחילוץ של ילדים יהודים שנמסרו למסגרות ומשפחות נוצריות והשבתם ליהדות. הילדים רוכזו במספר בתי יתומים והוכנו בקבוצות לקראת עלייתם ארצה ב-1946 עבר להתגורר בפריז, וב-1950 עלה לישראל. נפטר בירושלים ב-6 בפברואר 2008. ב-1936 פרסם סיפורים ביידיש בעיתון פועלי אגודת ישראל ולאחר מכן פרסם גם בעיתונים "שערים", "המודיע", "הצופה", "דבר", "דאס יודישע טאגבלאט" ועוד. איך האָב געוואָלט לעבן (1950) איך האָב געוואָלט לעבן (1950) יהודי ביער (1955) אורות מאופל (1958) שמש בענן - סיפורים (1975) פרעמדע וועלדער - אייגענע ערד (1979) הוד וגבורה (1987) הגבורה האחרת (1989) חיים כפולים (1991) מגע בנפש (1993) הולכי נתיבות (1995) ימי בראשית (1996) שם נפשו בחיים (1998) מקדשי השם (2006) יחיאל גרנטשטיין - הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה יחיאל גרנטשטיין, דף שער בספרייה הלאומית יחיאל גרנטשטיין, בלקסיקון הספרות העברית החדשה המודיע, יהודי ביער וחסיד בוער, משה גוטמן, 2009 יחיאל גרטנשטיין, יהודי ביער, תל אביב: מורשת, תשס"ו אמונה נחמני גפני, לבבות חצויים, ירושלים: יד ושם, תשס"ו הר' יחיאל גראנאטשטיין ז"ל, דאס אידישע ווארט 409, תשרי תשס"ט, עמ' 29, באתר היברובוקס
תאוריית מצבי הרגולציה

תאוריית מצבי הרגולציה או "המודים" של הרגולציה (Regulatory mode theory), יחד עם תאוריית הרגולציה של המיקוד (regulatory focus theory) פותחה על ידי פרופסור א. טורי היגיניס, חוקר מוטיבציה מאוניברסיטת קולומביה. התיאוריה מתארת שתי גישות עיקריות למצבים שונים: תנועתיות (Locomotion) והערכה (assessment) התיאוריה מתארת כיצד אנשים ניגשים למצבים שונים כדי להשיג את המטרה שלהם. על פי התאוריה אנשים שונים ניגשים לממש את מטרתם ב2 מצבי עצמי יסודיים. אנשים במצב של "תנועתיות" על פי היגינס מרוכזים בביצוע הדברים בפועל וברצון למימושם בשטח. מנגד, אנשים במצב של "הערכה" יעדיפו לברר מה הדבר הנכון ביותר לעשות וינתחו דרכים שונות לעשות אותו. לדוגמה - בנסיעה בחניון. אדם במצב של "תנועתיות" יכנס לחניה הראשונה שיראה כדי שלא יתפסו אותה לפניו וכדי לבצע את המשימה לשמה הגיעה לחניון - מציאת חניה לרכב. אדם במצב של "הערכה" ינסה לחפש את החניה הכי מתאימה ו"נכונה" במצב הנתון (קרובה לפתח, מוצלת וכו') בנוסף, אנשים במצב של "הערכה" עסוקים יותר בערכם העצמי ובצורה בה הם נתפסים בעוד אנשים במצב של "תנועתיות" שמים את לבם יותר על המטרה מאשר על ערכם העצמי. בהקשר לכך, זיי, בולג'ר, והיגינס הראו כי אנשים במצב של "הערכה" מרוויחים מכך שהתמיכה הניתנה להם על ידי בני זוגם איננה בולטת בעוד אנשים במצב של "תנועתיות" מרוויחים מכך שהם רואים שבן זוגם מסייע להם. Higgins, Tory (2012). Beyond Pleasure and Pain: How Motivation Works. New York: Oxford University Press. p. 131. Arie W. Kruglanski, Erik P. Thompson, E. Tory Higgins, M. Nadir Atash, To "do the right thing" or to "just do it": Locomotion and assessment as distinct self-regulatory imperatives., Journal of Personality and Social Psychology 79, 2000, עמ' 793–815 doi: 10.1037/0022-3514.79.5.793 Katherine S. Zee, Justin V. Cavallo, Abdiel J. Flores, Niall Bolger, Motivation moderates the effects of social support visibility., Journal of Personality and Social Psychology 114, 2018-05, עמ' 735–765 doi: 10.1037/pspi0000119
נאגה (עיר)

נאגה, או העיר של נאגה (בביקול מרכזית: Ciudad nin Naga בטאגאלוג: Lungsod ng Naga) היא עיר במחוז ביקול שבפיליפינים. לפי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2015, בעיר גרים כ-196,003 אנשים. לאחר הניצחון במלחמת ארצות הברית–ספרד, האמריקאים שינו את שם העיר לנאגה משמה הקודם, סיודד דה קסרס בשנת 1919. בשנת 1941, לאחר שהאימפריה היפנית הכריזה מלחמה על ארצות הברית, היפנים כבשו את הפיליפינים. נאגה הפכה להיות בשלטון יפני מאז 18 בדצמבר באותה השנה, כמה ימים ספורים לאחר כבישתה של העיר לגאספי (אנ'). לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, חילץ צבא ארצות הברית, בשילוב עם צבא חבר העמים הפיליפיני, את נאגה ואת כל איי הפיליפינים מהשלטון היפני. לאחר שחולצה מן היפנים, נאגה הוכרזה כעיר ב-18 ביוני 1948. כיום, נאגה נחשבת לאחת מ"הערים הכי ידידותיות לעסקים באסיה". נאגה נמצאת בתוך הפרובינציה קמרינס סור שבמחוז ביקול. היא נמצאת כ-435 ק"מ דרומית למנילה, וממוקמת על נהר נאגה (אנ'). הדת הרשמית בנאגה היא הנצרות הקתולית. בעיר ישנם כמה מוסדות קתוליים חשובים, כגון: אוניברסיטת אטנאו דה נאגה קתדרלת נאגה המטרופולינית כנסיית סן פרנסיסקו ההיסטורית השפה הרשמית בנאגה היא ביקול מרכזית. שפות מדוברות אחרות הן טאגאלוג, פיליפינית ואנגלית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. לנאגה יש 10 ערים תאומות: הפיליפינים בקולוד, הפיליפינים הפיליפינים קוטבטו, הפיליפינים הפיליפינים אילוילו סיטי, הפיליפינים הפיליפינים לוסנה, הפיליפינים הפיליפינים אוזאמיז, הפיליפינים הפיליפינים קזון סיטי, הפיליפינים הפיליפינים סן פרננדו, הפיליפינים הפיליפינים ויגאן, הפיליפינים הפיליפינים פוארטו פרינססה, הפיליפינים ארצות הברית סן לאנדרו, קליפורניה, ארצות הברית חבר העמים הפיליפיני – הגוף המינהלי ששלט בפיליפינים בשנים 1935–1946. טאגאלוג – אחת מן השפות המדוברות בפיליפינים. מדיה וקבצים בנושא נאגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נאגה נאגה, ברשת החברתית פייסבוק אוכלוסיית הפיליפינים שפות מדוברות בפיליפינים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
Australian Encyclopaedia

Australian Encyclopaedia (בעברית: האנציקלופדיה האוסטרלית) היא אנציקלופדיה, שמתמקדת באוסטרליה בכל ההיבטים, בעיקר בהיבטי ההיסטוריה, הביוגרפיות, הגאולוגיה, החי והצומח. האינצקלופדיה פורסמה לראשונה על ידי אנגוס ורוברטסון (אנ') בשני כרכים, כל אחד מהם ב-1925 וב-1926. המהדורה האחרונה של האנציקלופדיה, השישית, יצאה בשמונה כרכים שיצאו לאור ב-1996. כתיבת האנציקלופדיה התחילה ב-1912, ככתיבת תיעוד היסטורי וביוגרפי בניהולו של הספרן העירוני מסידני, צ'ארלס ה. ברטי. כאשר פרצה מלחמת העולם הראשונה ב-1914, הוא עצר זמנית את התקדמותה כתיבת האנציקלופדיה. ב-1917, התחדשה העבודה והוחלט שהספר צריך לכלול גם נושאים מדעיים. הרברט ג'יי. קרטר, לימים נשיא אגודת לינין של ניו סאות' ויילס (אנ'), גייס מדענים אוסטרלים נוספים לעזור לכתוב את האנציקלופדיה. תרומותיהם היו, במקרים רבים, הסיכומים הראשונים של הידע המדעי שפורסמו בעבודות עיון כללית באוסטרליה. ב-1920, שוחרר קפטן ארתור חוזה (אנ') מהצי המלכותי האוסטרלי, ונהיה העורך הכללי של אנצקלופדיה. הוא מצא כי מאחר שחלף זמן משמעותי מאז תחילת הפרויקט, ומקורות מידע חדשים יותר היו זמינים, היה צריך לכתוב מחדש חלק ניכר מהמידע ההיסטורי והביוגרפי. הסופר והעיתונאי האוסטרלי, אלכסנדר יו צ'ישולם (אנ') היה העורך הראשי של המהדורה השנייה של האנצקלופדיה, שפורסמה ב-1958. הוא ספג בביקורת חיובית על ידי עיתונים שונים ברחבי המדינה. המהדורה השלישית נערכה על ידי ברוס פראט. המשורר האוסטרלי, ריצ'רד אפלטון (אנ'), נהיה העורך ראשי של האנצקלופדיה ב-1977, והוא פיקח על כתית המהדורות הרביעית והחמישית. מהדורה ראשונה, 1925–1926, שני כרכים מהדורה שנייה, 1958, עשרה כרכים (מספר הדפסות מחודשות) מהדורה שלישית, 1977, שישה כרכים מהדורה רביעית, 1983, שנים עשר כרכים מהדורה חמישית, 1988, תשעה כרכים מהדורה שישית, 1996, שמונה כרכים המהדורות הראשונה והשנייה פורסמו על ידי אנגוס ורוברטסון (אנ'). המהדורות השלישית והרביעית פורסמו על ידי אגודת גרולייר האוסטרלית. המהדורות החמישית והשישית פורסמו על ידי Australian Geographic (אנ'). Hagen, Nadine (ביולי 2007). "A Mind-Map of a Nation: The Australian Encyclopaedia" (PDF). Allgemeinwissen und Gesellschaft. www.enzyklopaedie.ch: 247–256. נבדק ב-2008-08-24. {{cite journal}}: (עזרה)  Beale, Edgar (בספטמבר 1979). "The Australian Encyclopaedia: A Brief History". Illawarra Historical Society Bulletin: 50. {{cite journal}}: (עזרה) McGregor, Russell (Winter 2017). "Encyclopaedia for a Nation" (PDF). SL Magazine. 10 (2): 16–19.
גורניק זאבז'ה

גורניק זאבז'ה (בפולנית: Górnik Zabrze) הוא מועדון כדורגל פולני מהעיר זאבז'ה, מרכז מכרות חשוב בפולין. פירוש המילה "גורניק" הוא "כורה". המועדון משחק בליגת העל הפולנית. בעונת 1967/1968 המועדון השתתף בגביע אירופה לאלופות. בסיבוב הראשון ניצח את יורגודן. בשמינית הגמר ניצח את דינמו קייב. ברבע הגמר הפסיד למנצ'סטר יונייטד. בעונת 1969/1970 העפילה לגמר גביע המחזיקות כאשר היא עוברת קבוצות יותר גדולות ממנה: בסיבוב הראשון מנצחים את סגנית אלופת יוון אולימפיאקוס. בשמינית הגמר מנצחים את גלאזגו ריינג'רס הסקוטית וברבע הגמר מנצחים את לבסקי סופיה, סגנית אלופת בולגריה. בחצי הגמר חיכה להם מפגש מול רומא האיטלקית במשחק הראשון בביתם הסתיים בתיקו 1-1 ובמשחק השני הם היו זקוקים לתיקו של יותר משער אחד כדי להעפיל לגמר אירופי ראשון בתולדותיהם וזה קרה תיקו 2-2 הבטיח לפולנים העפלה לגמר אירופי ראשון מול מנצ'סטר סיטי בו הפסידו 1-2 וסיימו במקום השני בתחרות. אליפות הליגה הפולנית: 1957, 1959, 1961, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1971, 1972, 1985, 1986, 1987, 1988. הגביע הפולני: 1965, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972. אלופת ליגת העל הפולנית: 1988. ב-1970 הגיעה לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע אך הפסידה 1–2 למנצ'סטר סיטי. רישרד קומורניצקי ולודז'ימייז' לובאנסקי זיגפריד שולטיסק ארנסט פול יאן אורבן יוזף ונדזיק מדיה וקבצים בנושא גורניק זאבז'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גורניק זאבז'ה גורניק זאבז'ה, ברשת החברתית פייסבוק גורניק זאבז'ה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גורניק זאבז'ה, ברשת החברתית אינסטגרם גורניק זאבז'ה, ברשת החברתית טיקטוק גורניק זאבז'ה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.