laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שלום שטרייט

שלום שְטְרייט (כ"ו בסיוון תרמ"ח, 5 ביוני 1888 – כ"ד בסיוון תש"ו, 23 ביוני 1946) היה סופר, מבקר ספרות ומחנך ארץ-ישראלי. שטרייט נולד בשנת 1888 בעיר טלומאץ' שבגליציה המזרחית, בן ליעקב שטרייט ולצביה לבית הבר ואחיו הצעיר של ישעיהו שטרייט. למד בחדר ובישיבה, ולאחר מכן נבחן בבחינות בגרות אקסטרניות. בשנת 1908 עלה לארץ ישראל וכאן עבד בחקלאות. הוא היה ממייסדי עין-חי, שנקרא אחר כך כפר מל"ל. בנה את ביתו בפתח תקווה, שם כונן עם אחיו משק חקלאי. ביתו היה בית מכניס אורחים, חם ופתוח לכל סופרי העלייה השנייה וכן לבני משפחה שהיגרו לארץ ישראל. ייסד יחד עם ברוך גורדון את תיכון אחד העם, בית הספר התיכוני הראשון בפתח תקווה, ושימש גם כמנהלו. הוא עודד סופרים ומשוררים צעירים שבקשו ממנו ביקורת על יצירתם. את פעולתו הספרותית החל בנעוריו בשבועון העברי "המצפה". פרסם מסות ודברי ביקורת בעיתוני התקופה – "גליונות", "מאזנים", "דבר". היה ממעריציו של יוסף חיים ברנר ואף תמך בו כלכלית, ומקורב אל ר' בנימין, יעקב רבינוביץ ואשר ברש. שימש כחבר ועד אגודת הסופרים, וכחבר ועדות שופטים לפרסים ספרותיים שונים. בשנת תרפ"ט נשא לאשה את שרלוטה (לוטה) לבית גולדשלגר, והיה אב לשניים: אסתר שטרייט-וורצל (1932–2013), סופרת, ושמואל יריב (נולד ב-1934), פרופסור לכימיה ומשורר. על שמו ועל שם אחיו ישעיהו שטרייט (פעיל "צעירי ציון") נקרא רחוב האחים שטרייט בפתח תקווה. כתב עליו דב קמחי: "המסות שלו אינן אלא תמצית של קריאה נאמנת ומסורה והתעמקות בחזונו של המבוקר על מנת ליתן חזונו של עצמו, והלא היא המדרגה הגבוהה של ביקורת כנכס ספרותי". בעלות השחר: מסות, תל אביב: הדים, תרפ"ז פני הספרות: מסות (2 כרכים), תל אביב: דביר, תרצ"ט כתבי שלום שטרייט בפרויקט בן-יהודה ר' בנימין, שלום שטרייט: בשערי האהבה באתר פרויקט בן-יהודה דוד תדהר (עורך), "שלום שטרייט", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1259 רשימת הפרסומים של שלום שטרייט, בקטלוג הספרייה הלאומית י. פיכמן, לזכר שלום שטרייט, דבר, 26 ביולי 1946 ג. קרסל, "הלבביות המחייה", דבר, 12 ביוני 1966 שלום שטרייט, בלקסיקון הספרות העברית החדשה דוד תדהר (עורך), "ישעיהו שטרייט", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1184. ראו גם פתח-תקוה | ישעיהו שטרייט, דבר, 30 בינואר 1947. דוד תדהר (עורך), "אברהם ברוך גורדון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1180 דב קמחי, שלום שטרייט ז"ל, הארץ, 5 ביולי 1946 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצר סמית'

מצר סמית' (באנגלית: Smith Sound) הוא מצר ים בין גרינלנד לאי הצפוני ביותר בקנדה - האי אלסמיר. המצר מקשר בין מפרץ באפין לבין אגן קיין ומהווה חלק ממצרי נארס. המצר התגלה בשנת 1616 על ידי ויליאם באפין ונקרא על ידו בשם "מפרץ סר תומאס סמית'" (באנגלית: Sir Thomas Smith's Bay) על שם הדיפלומט האנגלי סר תומאס סמית'. המצר נקרא בשם זה עד שנות ה-50 של המאה ה-18. לאחר שהאזור נחקר על ידי ג'ון רוס בשנת 1818 החל המצר להיקרא בקיצור "מצר סמית'". באפין וג'ון רוס חשבו כי המצר הוא למעשה מפרץ, וכי מאחוריו יש רכס הרים (שנקראו על ידי רוס - "גבעות קרוקר" - Crocker Hills) היה זה אדוארד אגוסטוס אינגלפילד שגילה בעת מסע המחקר שלו בשנת 1852 כי מדובר במצר ים ולא במפרץ. מצר סמית', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יצחק מאיר הלפגוט

יצחק (איצֶ'ה) מאיר הלפגוט (נולד ב-1 בינואר 1969) הוא חזן ישראלי-אמריקאי, בעל מוניטין בינלאומי. הלפגוט נולד בבני ברק לחיה ודב הלפגוט חסידי גור. דודו הוא החזן חיים אדלר אחיו הצעירים בנימין ושמחה גם הם משמשים כחזנים ומופיעים בימים הנוראים ובשאר ימות השנה בבתי כנסת ומעל במות שנות ברחבי העולם. גדל והתחנך במוסדות חסידות גור. נישא לגילה פליישמן מפתח תקווה, והם התגוררו באשדוד. מספר שנים לאחר מכן עבר להתגורר בפרנקפורט שבגרמניה שם שימש כחזן בבית הכנסת. לאחר שהתפרסם ובעקבות עבודתו בבתי כנסת בארצות הברית עבר להתגורר בשכונת בורו פארק בניו יורק. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בתחילת שנות ה-90 הלפגוט למד פיתוח קול וחזנות, במכון ירושלים לחזנות של אלי יפה ובנימין מונק שם זכה במקום ראשון באחת מהתחרויות. מאוחר יותר הרחיב את לימודיו אצל מוזיקאים, זמרי אופרה וחזנים כ-נפתלי הרשטיק, יצחק אשל ושמואל ברוך טאובה. הלפגוט שר יצירות שהתפרסמו על ידי החזנים יוסף רוזנבלט, משה קוסביצקי ועוד. להלפגוט קול טנור ספינטו, בעל עוצמת קול מיוחדת ומנעד רחב מאוד. בשנת 1999 הופיע בבית הכנסת 'ריקה-שטראסה' (Rykestrasse) בברלין מול קהל אלפים בציון 60 שנה ל'ליל הבדולח', בטקס נכחו קאנצלר גרמניה גרהרד שרדר נשיא גרמניה יוהאנס ראו וצמרת מדינת ישראל. הלפגוט שימש כחזן בבתי כנסת רבים בישראל ובעולם. בעבר שימש כחזן הראשי של הקהילה היהודית בפרנקפורט, גרמניה במשך 7 שנים. הוא מרבה להופיע בקונצרטים של חזנות ושירה בארץ ובעולם. בשנת 2006 הוא הופיע בקונצרט במטרופוליטן אופרה בניו יורק. הוציא מספר אלבומים וכן השתתף כחזן אורח באלבומים נוספים. כיום, הוא החזן בבית הכנסת הגדול "פארק איסט" במנהטן, ניו יורק. ב-2012 הוציא הלפגוט עם יצחק פרלמן את האלבום "הדים לנצח". הם שיתפו פעולה גם בקונצרטים ובהופעות. במהלך הקריירה שימש כחזן כמה וכמה פעמים במעמדי סיום הש"ס בישראל וברחבי העולם ובשנת 2012 שימש כחזן במעמד סיום הש"ס הגדול בעולם שהתקיים באצטדיון מטלייף ניו ג'רזי ארצות הברית. הלפגוט הופיע מספר פעמים בקונצרטים של הארגון "האסק". ב-2019 פורסם כי הלפגוט נדבק בנגיף הקורונה וכי הוא מורדם ומונשם. הלפגוט החלים מהנגיף ויצא בריא ושלם. ברכי נפשי - 2003 הבט משמיים - 2004 אבות - 2005 מבשר טוב - 2007 הלפגוט 5 - 2015 אוסף להיטים - הלפגוט ועינינו תראינה, יוסי גיל, 2005 2012 - הדים לנצח: שירים ומחולות לנשמה - עם יצחק פרלמן 3 דקות בלתי נשכחות האסק 19 - עת למוזיקה האסק 20 - עת למוזיקה האסק 21 - עת למוזיקה האסק 22 - עת למוזיקה שוואקי בקיסריה 5770 התו השמיני חזני העולם שרים קרליבך לשורר שיר חדש 1 אתר האינטרנט הרשמי של יצחק מאיר הלפגוט (באנגלית) יצחק מאיר הלפגוט, ברשת החברתית פייסבוק יצחק מאיר הלפגוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יצחק מאיר הלפגוט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) יצחק מאיר הלפגוט, באתר ספוטיפיי יצחק מאיר הלפגוט, באתר MusicBrainz (באנגלית) יצחק מאיר הלפגוט, באתר דיזר יצחק מאיר הלפגוט, דף שער בספרייה הלאומית יאיר טוקר, ‏60 דקות של סליחות נוסח איצ'ה מאיר הלפגוט ● וידאו, באתר כיכר השבת, 16 בספטמבר 2017 לניתוח ופרשנות מוזיקלית של כמה מהפיוטים בדיסק: הרב אליעזר מלמד, חזן אחרית הימים, פורסם במדור 'רביבים', בעיתון בשבע, גיליון 411
כף מוריס יסופ

כף מוריס יסופ (בדנית: Kap Morris Jesup) היא הנקודה הצפונית ביותר באי גרינלנד עצמו. הכף ממוקם במרחק של 708 ק"מ מהקוטב הצפוני. הכף התגלה בשנת 1892 על ידי רוברט פירי שחשב כי הוא הנקודה היבשתית הצפונית ביותר בעולם. רק בשנת 1969 התגלה כי קצהו הצפוני של האי קאפקלובן צפוני יותר מכף מוריס יסופ ב-750 מטרים. ב-1978 התגלה אי צפונית לקאפקלובן וניתן לו השם אודאק (Oodaaq או Oodap Qeqertaa) ומיקומו 83°40′N 30°40′W﻿ / ﻿83.667°N 30.667°W﻿ / 83.667; -30.667. כף מוריס יסופ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צילומי לוויין של כף מוריס יסופ, באתר המכון המטאורולוגי הדני כף מוריס יסוף באתר mapcarta ערך זה הוא קצרמר בנושא גרינלנד ובנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מורטון רו

מורטון רו (באנגלית: Morton Rhue) הוא שם העט של הסופר האמריקני טוד סטראסר (נולד ב-5 במאי 1950 בניו יורק). רו חיבר יותר מ-120 רומנים לילדים, לצעירים ולמבוגרים, וחלקם אף מבוססים על סיפורים אמיתיים. עוד בילדותו הראה רו חיבה לקריאת ספרים. ברוח אותה אהבת ילדות החליט רו ללמוד במכללה ספרות, אך לבסוף נשר מהמסלול האקדמי. את השנים הבאות הוא בילה בעבודות רבות ומגוונות – החל מנגן רחוב, דרך עיתונאי וכלה בבעל חברה לייצור עוגיות מזל.[דרוש מקור] רו כתב רומנים רבים, ובהם עסק בנושאים השנויים במחלוקת, כגון נאציזם, בריונות בבתי הספר ומחוסרי בית. יצירתו המפורסמת ביותר היא "הגל", שעובד לסרט בשם "הנחשול". הספר עוסק בניסיונו של מורה תיכון להסביר לתלמידיו מדוע תמכו אזרחים גרמנים רבים בנאציזם בתקופת גרמניה הנאצית, בעזרת ניסוי חברתי שבו הוא מקבץ אותם לקבוצה הדומה במאפייניה לנאצים. רק תלמידה אחת מתנגדת, ועל כך היא מוכה ומוחרמת. הספר מבוסס על מקרה אמיתי, ונכנס לתוכניות הלימודים בארצות שונות כחלק מההסברה על לקחי השואה והנאציזם. הספר מתאר ניסוי אמיתי אשר התרחש בקליפורניה בשנת 1967. בישראל נכנס הספר לתוכנית לימודי האנגלית בבתי הספר העל-יסודיים. עם יצירות אחרות של רו נמנות "לתת לילד רובה", "מחנה טירונות", "שבט האספלט" ויצירות רבות אחרות. כמו כן הוא פרסם מאמרים וסיפורים קצרים בעיתונים "הניו יורק טיימס", "הניו יורקר" ו"אסקווייר". נשוי ואב ל-2 ילדים. מדיה וקבצים בנושא מורטון רו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מורטון רו אתר האינטרנט הרשמי של מורטון רו מורטון רו, ברשת החברתית Goodreads ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Absolution

Absolution הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק הבריטית מיוז. האלבום יצא לאור ב-29 בספטמבר 2003 בבריטניה וכמעט חצי שנה מאוחר יותר, ב-23 במרץ 2004 בארצות הברית. האלבום הניב את "Time Is Running Out", להיטה הגדול ביותר של הלהקה בארצות הברית, עד אז. בניגוד לקודמיו, הפקת האלבום לא הוגבלה על ידי לוחות זמנים, וסיפקה ללהקה את כל מרחב הזמן לו נזקקו כדי לעבד את שיריה. האלבום נכנס הישר לראש המצעד הבריטי וזמן קצר אחר כך גם לראשות המצעד הצרפתי. האלבום הגיע לצמרת מצעדי האלבומים במדינות רבות. האלבום הגיע למקום ה-107 בבילבורד האמריקאי. עקב הפרש הזמן הגדול בין הגרסה האמריקנית והבריטית, נשאר האלבום במצעדים במשך זמן ארוך מהמקובל. מהאלבום יצאו לאור חמישה סינגלים וכן סינגל צדקה מיוחד להורדה, Apocalypse Please. מידע על האלבום Absolution באתר MusicBrainz מידע על האלבום Absolution באתר AllMusic האלבום Absolution באתר Discogs האלבום Absolution באתר ספוטיפיי האלבום Absolution באתר דיזר האלבום Absolution באתר אפל מיוזיק האלבום Absolution באתר טיידל האלבום Absolution באתר יוטיוב
קאפקלובן

קאפקלובן (בדנית: Kaffeklubben; "מועדון הקפה") הוא אי המצוי בסמוך לקצה הצפון מזרחי של האי גרינלנד. אי זה הוא שטח היבשה הקבוע הצפוני ביותר על פני כדור הארץ. האי התגלה על ידי רוברט פירי בשנת 1900. אורכו של האי כקילומטר, והוא נמצא 37 ק"מ מזרחית לכף מוריס יסופ שבגרינלנד. האי נחקר לראשונה על ידי החוקר הדני לאוגה קוך בשנת 1921. משלחת קנדית גילתה בשנת 1969 כי האי נמצא 750 מטרים צפונית לכף מוריס יסופ ועל כן נחשב האי לנקודה היבשתית הצפונית ביותר בכדור הארץ. משנת 1978 ואילך התגלו איים צפוניים יותר אבל אינם יציבים על קרקע האוקיינוס אלא נסחפים על ידי קרחונים וכן מתכסים בגאות. קוך קרא לאי על שם מועדון שותי הקפה של המוזיאון למינרלוגיה שבקופנהגן. מדיה וקבצים בנושא קאפקלובן בוויקישיתוף משלחת של החברה הגאוגרפית הלאומית אל האי קאפקלובן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אגמון חולה

אֲגַמּוֹן חוּלָה הוא אגם מלאכותי במרכז עמק החולה, וסביבו אתר תיירות המהווה מוקד צפרות בשל העופות הרבים הנקבצים בו, בעיקר עופות מים. מדי חורף מתמקמים באגמון אלפי עגורים. באתר ניתן לסייר באמצעות אופניים, רכב חשמלי, או עגלת מסתור. ארבעה עשורים לאחר ייבוש החולה, החליטה קק"ל להציף באופן מבוקר קרקעות שנחשפו בעת ייבוש החולה, לאחר שהסתבר שאינן טובות לעיבוד חקלאי, וכי התועלת לסביבה משטח מוצף רבה מתועלתו כשטח מעובד במטרה למנוע זיהום של ימת הכנרת. בפרויקט הושקעו 80 מיליון שקל, והוא הושלם לאחר שנתיים של הצפות מבוקרות. ייחודם של ביצת החולה והאגם היה בהיותם צומת מפגש בין הצומח והחי מיבשות שונות. צמחים ובעלי חיים מאפריקה הגיעו כאן לקצה גבול תפוצתם הצפוני ואילו נציגים של צומח וחי מאירופה הגיעו בביצה לקצה גבול תפוצתם הדרומי. המקום מווה תחנה חשובה במסעות של העופות הנודדים מאירופה לאפריקה ובחזרה בפברואר 2009 נבחר האגם על ידי כתב העת הבריטי "BBC Wildlife" כאחת מעשר תצפיות בעלי החיים החשובות בעולם. בשנת 2020 נפתחו בשטח האגמון מרפאה קדמית ומרכז אקלום לחיות בר פצועות מאזור הגליל והגולן, כולל בעלי כנף, ביוזמת קק"ל והמכללה האקדמית תל חי. תכלית המרפאה לתת מענה ראשוני לפני ההעברה לבית החולים לחיות בר, או לאפשר אקלום והשבה לטבע. מתקני אקלום דומים פועלים בישראל בספארי ברמת גן, בחי-ברים של רשות הטבע והגנים וברמת הנדיב. עשרות אלפי עגורים השוהים בחורף באגמון החולה, מואכלים במאורגן על ידי בני אדם. בסוף שנת 2021 התפרצה שם שפעת העופות, שהתפשטה ללולים ברחבי צפון ישראל. לטענת זואולוגים, צפיפות העגורים האיצה מאוד את ההדבקה. בעקבות כך, נשמעה קריאה לבחון את המשך האכלת העגורים. אגמון חולה על רקע הרי נפתלי להקת עגורים אפורים באגמון חולה אגמון חולה בחורף 2004 עגורים באגמון מראה באתר נוטרייה באגמון חולה שלכת באגמון חולה זריחה באגמון חולה בזמן נדידת העגורים שמורת החולה נסים משעל, 70 לישראל (עמוד 10), ידיעות ספרים מדיה וקבצים בנושא אגמון חולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אגמון חולה אגמון החולה קק"ל, באתר קק"ל מסלולי טיול באגמון חולה, באתר e-ירוק קק״ל צפריר רינת, הסכנה הירוקה לאגמון חולה, באתר הארץ, 24 ביוני 2016 דרור ארצי, אגמון חולה: מאפור לזהב, באתר הארץ, 16 בינואר 2018 עינבר שלומית רובין, העגורים מתחילים לנחות באגמון חולה, 23 בספטמבר 2019 אפי נעים, טיול באגמון חולה, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2019 משה גלעד, צילומים: גיל אליהו, זה אחד מהמראות המרשימים ביותר שחובב טבע בישראל יכול לראות, באתר הארץ, 28 בפברואר 2021 רשימת שמות מאת ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים 5488, 2 בפברואר 2006, עמ' 1500 עדי חשמונאי, ציפורי בוקר, באתר ישראל היום, 30 בנובמבר 2017 ארז ארליכמן, תצפית בינלאומית: הכרה עולמית לאגמון חולה, באתר ynet, 25 בפברואר 2009 דן לביא, לא רק במרכז: מרפאה חדשה לחיות בר בצפון, באתר ישראל היום, 11 בפברואר 2021 משה גלעד, זה לא אסון טבע — זה אסון אנושי לחלוטין, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2021 ליאור בן עמי, אגם החולות, באתר "ידיעות אחרונות", 30 בדצמבר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניורה שיין

ניורה שיין (1902 - 7 בנובמבר 1992) הייתה שחקנית תיאטרון ישראלית. שיין נולדה באימפריה הרוסית, בפלך חרסון (כיום אוקראינה) למדה פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה באודסה, משחק בבית ספר דרמטי וזמרה בקונסרבטוריון של אודסה. בשנת 1926 עלתה לארץ ישראל והייתה חברה בקבוצת "התיאטרון הארץ ישראלי", שפעל בין 1924 ל-1926, וחניכתו של מנחם גנסין. לאחר פירוק הקבוצה, בשנים 1928–1932 שיחקה בתיאטרון המטאטא. בשנת 1932, לאחר עליית "הבימה" לארץ, הצטרפה לתיאטרון ובשנת 1946 הייתה לחברת הקולקטיב. בשנת 1964, לאחר שנים רבות של משחק ב"הבימה", פרשה לגמלאות. שיין הייתה נשואה לשמואל רודנסקי, וביחד עמו השתתפה בתסכית הרדיו הפופולרי "משפחת שמחון", בו שיחקה את אם המשפחה, צפירה. התאלמנה בשנת 1989, נפטרה בגיל 90 בתל אביב. הדיבוק, אנסקי קשה להיות יהודי, שלום עליכם עלי כינור, שלום עליכם מותו של סוכן, ארתור מילר ביקור הגברת הזקנה, פרידריך דירנמאט החולה המדומה, מולייר ניורה שיין, בארכיון הבימה שכב בני (מבצעת: ניורה שיין), 15 במאי 1960. הקלטת שידור רדיו באתר הספרייה הלאומית. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Showbiz

Showbiz הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הבריטית מיוז. האלבום יצא לאור בשנת 1999 על ידי חברת ההקלטות "מאשרום רקורדס". האלבום הופק על ידי ג'ון לקי באולפני סאומיל בקורנוול שבאנגליה. חלק משירי האלבום עוסקים בהעמדת פנים של אדם בעסקי השעשועים (Showbiz=Show Business) שמתחבא מדי יום מאחורי דמות שיצר בשביל הציבור. אלבום זה זכה למעמד של אלבום פלטינה בבריטניה. מידע על האלבום Showbiz באתר MusicBrainz מידע על האלבום Showbiz באתר AllMusic האלבום Showbiz באתר Discogs האלבום Showbiz באתר ספוטיפיי האלבום Showbiz באתר דיזר האלבום Showbiz באתר אפל מיוזיק האלבום Showbiz באתר טיידל האלבום Showbiz באתר יוטיוב
CBS Corporation

CBS Corporation היה תאגיד תקשורת אמריקני המתמקד בשידור, לוחות מודעות והפקות טלוויזיוניות, בעיקר בארצות הברית. תאגיד זה היה הבעלים של רשת הטלוויזיה CBS ושותף בבעלות על The CW, יחד עם קבוצת טיים וורנר. לשעבר היה בבעלותו ערוץ UPN, זאת לפני שהתאחד הערוץ עם The WB ל-The CW. המנכ"ל של התאגיד היה ג'וזף יאנילו. התאגיד נוסד ב-31 בדצמבר 2005 כשהתפצל מחברת האם, ויאקום, לפי החלטת יושב הראש סאמנר רדסטון, והונפק בבורסה לניירות ערך בניו יורק ב-3 בינואר 2006. ב-2019 מוזג התאגיד עם ויאקום ליצירת תאגיד ViacomCBS, שמאוחר יותר שינה את שמו לפרמאונט גלובל. רשתות טלוויזיה CBS The CW (יחד עם טיים וורנר) CSTV, רשת המוקדשת לספורט מכללות Showtime Networks הפקות טלוויזיוניות CBS Paramount Television (לשעבר Paramout של ויאקום) King World רדיו - רדיו CBS (לשעבר Infinity) הוצאה לאור - Simon & Schuster חברת תקליטים - CBS Records (נוסדה ב-2006) אינטרנט - CBS Interactive ויאקום ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. מדיה וקבצים בנושא CBS Corporation בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של CBS Corporation CBS Corporation, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סגרגציה

סגרגציה פירושה הפרדה, הבדלה או תהליך היפרדות. האם התכוונתם ל... סגרגציה גאוגרפית הפרדה מגדרית – סגרגציה על בסיס מגדר, הפרדה בין גברים לנשים הפרדה בין בנים לבנות בחינוך הפרדת עיסוקים מגדרית הפרדה גזעית סגרגציה (פיזיקה) – תהליך פיזיקלי של היפרדות של חלקיקים בתערובת סגרגציה (גנטיקה)
יחידה טיפוגרפית

יחידה טיפוגרפית היא יחידה למדידת גדלים בטיפוגרפיה, בין היתר גדלים של גופן ושל רווחים בין אותיות ושורות. הנה כמה מהיחידות הטיפוגרפיות הידועות: נקודת פורנייה (Fournier point): היחידה הטיפוגרפית הראשונה. גודלה 0.34882 מילימטר, שהם 1/12 של הציצרו, גודל הגופן שבו הודפסו האיגרות של מרקוס טוליוס קיקרו. נקודת דידו (Didot point): היחידה הצרפתית שקבע פרנסואה אמברואז דידו במאה ה-18. היא שווה ל-0.37597 מילימטר, שהם 1/72 מאינץ' צרפתי מלכותי (פוס, pouce). נקודת ברטהולד (Berthold point): ניסיון להגדיר נקודה טיפוגרפית במידות מטריות. גודלה 0.37593 מילימטר, שהן 1/2660 של המטר. נקודת דידו גרמנית או אירופית: הוגדרה ב-1954 כ-0.376065 מילימטר, והיא נקודת דידו התקנית בשימוש באירופה כיום, אלא אם כן הוחלפה ביחידות מטריות (ראו בהמשך). נקודת דפוס אמריקאית: הוגדרה על ידי נלסון הוקס ב-1879, כ-0.013837 אינץ', שהם 0.35145 מילימטר. נקודת פוסטסקריפט או נקודת מחשב: הוגדרה כ-1/72 של אינץ' אנגלי, שהם 0.35277 מילימטר, על ידי וורנוק וגשקה, ממייסדי חברת אדובי וממציאי פוסטסקריפט. זוהי הנקודה האוניברסלית במחשבים כיום. כל מידות אלה קשורות איזשהו קשר באינצ'ים, ביחידות שלפני המצאת השיטה המטרית. השימוש ביחידות מטריות לטיפוגרפיה נקבע בתקן הגרמני DIN 16507-2. בתקן זה קובעים את מידת הגופן לפי שני גדלים: גודל הגופן (Schriftgröße) וגובה הגופן (Oberhöhe). זה האחרון הוא הגובה של אות בגובה מלא, כגון H, והראשון נקבע ל-72% מהאחרון, במעוגל, כדי לתת רווח יפה של שורה אחת. ממדי הגופן ניתנים בשני מספרים המופרדים על ידי קו אלכסון: SG/OH, שניהם במילימטרים. למשל, טקסט בגודל 12 נקודות (מחשב) בערך ועם רווח ברירת מחדל של שורה אחת מוגדר כ-4.3/6.0 לפי התקן. אותו גודל עם רווח נוסף, לכדי שורה וחצי, נקבע כ-4.3/9.0. טקסט בגודל 14 נקודות בערך וברווח ברירת מחדל הוא 5.0/7.0. אפשר להשתמש בתקן הגרמני כבר היום ב-CSS, לדוגמה: body { font: 4.3mm/6.0mm "Times New Roman", times, serif; } או h1 { font-size: 8.6mm; line-height: 12.0mm; } Metric typographic units
כדורגל בשוודיה

כדורגל הוא ענף הספורט השני הפופולרי ביותר בשוודיה (אחרי הסקי). בשוודיה יש למעלה מ-8,500 קבוצות, הפועלות במסגרת כ-3,200 מועדונים פעילים. בשוודיה שיחקו לראשונה בכדורגל במהלך שנות השבעים של המאה ה-19 והאליפות הראשונה התקיימה ב-1896. ב-1904 נוסדה התאחדות הכדורגל השוודית, המנהלת את נבחרות הגברים והנשים הלאומיות. עד היום זכתה נבחרים הגברים השוודית להישגים נאים בגביע העולם בכדורגל: ב-1958 הגיעה למקום השני ובשנים 1950 ו-1994 הגיעה למקום השלישי. נבחרת הנשים של שוודיה נחשבת כאחת הנבחרות הטובות בעולם. נבחרת זו זכתה באליפות אירופה לנשים ב-1984, ובגביע העולמי לנשים בשנת 2003 סיימה שנייה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ערך מורחב – כדורגלן השנה בשוודיה פרסי כדורגלן וכדורגלנית השנה בשוודיה הם פרסים שנתיים המוענקים על ידי התאחדות הכדורגל השוודית לכדורגלנים המצטיינים במהלך העונה. שני הפרסים מוענקים זה לצד זה בטקס הגאלה של ההתאחדות השוודית. שלישיית גרה-נו-לי דמאלסוונסקאן אלסוונסקאן
שפיגל

שפיגל (בגרמנית: Spiegel) הוא שם משפחה גרמני. פירוש המילה "שפיגל" בגרמנית הוא "ראי". האם התכוונתם ל... דר שפיגל – שבועון חדשות גרמני אישים ששמם שפיגל: ברוך שפיגל – תת-אלוף, מפקד חטיבת גולני ועוזר שר הביטחון גיורא שפיגל – כדורגלן עבר ישראלי יהודה שפיגל – פעיל ציוני דתי יעקב שפיגל – פרופסור לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן ובנו של יהודה שפיגל ישעיהו שפיגל – סופר יידיש נתן שפיגל – סופר, חוקר ומתרגם בתחום הלימודים הקלאסיים סם שפיגל – מפיק קולנוע יהודי-אמריקאי פאול שפיגל – עיתונאי גרמני שלום שפיגל – חוקר הפיוט, פרופסור לספרות עברית של ימי הביניים בבית המדרש לרבנים באמריקה שפיגלר
סטרלינג מוריסון

הולמס סטרלינג מוריסון הבן (באנגלית: .Holmes Sterling Morrison, Jr;‏ 29 באוגוסט 1942 - 30 באוגוסט 1995) היה גיטריסט אמריקאי וממייסדיה של להקת הוולווט אנדרגראונד. מוריסון נולד בפרבר איסט מידאו שבניו יורק. הוא הכיר את לו ריד בשנת 1963, בשעה ששניהם היו סטודנטים לספרות אנגלית, ריד באוניברסיטת סירקיוז ומוריסון בסיטי קולג' של ניו יורק. לאחר שריד וג'ון קייל החליטו להקים את להקתם ב-1965 הזמין אותו ריד להצטרף. מוריסון ניגן בעיקר בגיטרת קצב בשני אלבומיה הראשונים של הלהקה, אך בשירים בהם קייל ניגן בויולה הוא החליף אותו בעמדת הבסיסט. לאחר עזיבתו של קייל הוא וריד התחלקו ביניהם בעמדות גיטריסט הקצב וגיטריסט הבס, כשהוא שר גם קולות רקע ומדי פעם אף כסולן מוביל ("The Murder Mystery"). ב-1971 עזב את הלהקה לטובת לימודי דוקטורט באוניברסיטת טקסס באוסטין, במהלך שנות השבעים עזב את האקדמיה והפך לקברניט של גוררת ביוסטון. ב-1992 התאחדה הוולווט אנדרגראונד בהרכבה המקורי וקיימה סיבוב הופעות באירופה, שבסיומו התפרקה שוב. ב-1994 הצטרף לסיבוב ההופעות של להקתה של מורין טאקר, ומאוחר יותר באותה השנה אובחן אצלו הגידול הסרטני NHL שגרם למותו ב-1995, יום לאחר יום הולדתו ה-53. בטקס כניסתה של הוולווט אנדרגראונד אל היכל התהילה של הרוק אנד רול ביצעו ריד, קייל וטאקר שיר בשם "Last Night I Said Goodbye to My Friend" ("אמש נפרדתי מחבר") שהוקדש למוריסון. הדיסקוגרפיה של הוולווט אנדרגראונד מדיה וקבצים בנושא סטרלינג מוריסון בוויקישיתוף סטרלינג מוריסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סטרלינג מוריסון, באתר AllMusic (באנגלית) סטרלינג מוריסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) סטרלינג מוריסון, באתר Discogs (באנגלית) סטרלינג מוריסון, באתר Songkick (באנגלית) סטרלינג מוריסון, באתר SecondHandSongs סטרלינג מוריסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אהבה ראשונה (אלבום של שלישיית גשר הירקון)

"אהבה ראשונה" הוא אלבום הבכורה של שלישיית גשר הירקון, שיצא ב־1964. להרכב שהקליט את האלבום חברו אריק איינשטיין, יהורם גאון ובני אמדורסקי. את ההפקה ערך הסופר והבדרן דן בן אמוץ יחד עם הפזמונאי חיים חפר. העיבודים המוזיקליים לכל השירים נעשו על ידי יצחק (זיקו) גרציאני. האלבום כולל 14 שירים, שאת מרביתם כתבו חיים חפר, נעמי שמר ויוחנן זראי. מרבית שירי האלבום הפכו לקלאסיקות בזמר העברי וזכו לחידושים רבים במהלך השנים, לא פעם בידי המבצעים עצמם. בין השירים הבולטים באלבום: "אל תעברי לבד", "לילה בחוף אכזיב", "אהבת פועלי הבניין", "אם רק תבואי בחמש", "כשאור דולק" ו"אותך". ב-1994 יצאה לראשונה גרסת דיסק של האלבום, ובה סדר שירים שונה מזה שהופיע באלבום המקורי. בגרסת הדיסק הוחלפו שניים משירי האלבום המקורי, וימלט קין וחמסין, בשירים אחרים שהקליטה השלישייה במקור אך לא הופיעו באלבום, הצריף הישן ואותך. צד א' אל תעברי לבד לילה בחוף אכזיב איילת אהבים איפה הפרחים בשום מקום אם רק תבואי בחמש וימלט קין צד ב' אהבת פועלי הבניין כשאור דולק סרנדה לך תן לגמור מלה תפוח הזהב חמסין איזה יום יפה אריק איינשטיין – שירה, קולות יהורם גאון – שירה, קולות בני אמדורסקי – שירה, קלות יצחק גרציאני – הנהלה מוזיקלית, ניצוח הרברט בלומצויג משה ויסלברג מורטון קם – סקסופון מני רנוב "אהבה ראשונה", באתר Discogs
מורין טאקר

מורין אן "מו" טאקר (אנגלית: Maureen Tucker; נולדה ב-26 באוגוסט 1944 ) היא מוזיקאית אמריקאית שהייתה המתופפת של להקת הוולווט אנדרגראונד. טאקר, ילידת הפרוור לוויטאון שבניו יורק, ארצות הברית, החלה לתופף בגיל 19 וצורפה אל הוולווט אנדרגראונד לאחר עזיבתו של המתופף המקורי, אגנוס מק'ליז, שהתנגד לרעיון שהלהקה תופיע בפני קהל תמורת כסף. סגנון נגינתה היה ייחודי: היא ניגנה בעמידה, כשהיא מכה בפטישים מיוחדים לתיפוף על תופי טום-טום פשוטים ותופי בס המכוונים לעוצמה גבוהה וכמעט שלא השתמשה במצלתיים. כמו כן היא שרה כסולנית מובילה (במשותף עם לו ריד) בשירים "After Hours" ,"The Murder Mystery" ו-"I'm Sticking with You". בהופעות הראשונות של הלהקה היא ניגנה גם בגיטרה בס. ב-1970 עזבה זמנית את הלהקה בעקבות הריונה הראשון והוחלפה בהופעות בידי בילי יול, אחותו של גיטריסט הלהקה דאג יול, שהוא עצמו תופף ברוב אלבומה האחרון של הלהקה עם ריד, "Loaded". היא המשיכה לנגן בלהקה עד 1971 אז פרשה מעשיית המוזיקה. במהלך שנות השמונים הקימה טאקר להקה בה תיפקדה כסולנית וגיטריסטית, והוציאה מספר אלבומי סולו בלייבלים עצמאיים. סטרלינג מוריסון נכלל בלהקה זו מפעם לפעם. בתחילת שנות התשעים השתתפה בהופעות האיחוד של הוולווט אנדרגראונד. טאקר פעילה בתנועת מסיבת התה והצהירה בעבר כי "אובמה מתכנן להרוס את אמריקה מבפנים". דיסקוגרפיה של הוולווט אנדרגראונד מדיה וקבצים בנושא מורין טאקר בוויקישיתוף מורין טאקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מורין טאקר, באתר Last.fm (באנגלית) מורין טאקר, באתר AllMusic (באנגלית) מורין טאקר, באתר MusicBrainz (באנגלית) מורין טאקר, באתר Discogs (באנגלית) מורין טאקר, באתר Songkick (באנגלית) מורין טאקר, באתר Genius מורין טאקר, באתר SecondHandSongs מורין טאקר, באתר בנדקמפ