laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
SciTE

SciTE (ראשי תיבות באנגלית של: Scintilla based Text Editor) הוא עורך טקסט חוצה פלטפורמות, שנכתב על ידי ניל הודג'סון באמצעות הספרייה החופשית Scintilla. הוא מרושיין[דרושה הבהרה] על פי גרסה מינימלית של "Historical Permission Notice and Disclaimer". "קל משקל" ובנוי לביצועים מהירים, הוא מיועד בעיקר לעריכת קוד מקור, ומבצע הדגשת תחביר והתייחסות לפונקציות מוטבעות עבור שפות פיתוח רבות. יש .exe עצמאי זמין עבור Microsoft Windows המיועד לכונני הבזק מסוג USB. ל-SciTE תכונות רבות דומות לעורכים אחרים המבוססים על רכיב העריכה של Scintilla כמו Geany ו- Notepad++. SciTE שוחרר לראשונה בשנת 1999. SciTE גמיש מאוד לקינפוג[דרושה הבהרה] משתמש. אף על פי שאין חלון העדפות גרפי, ניתן לשנות את ההגדרות על ידי עריכת קובצי תצורת טקסט רגיל. ניתן לקבל הגדרות שונות עבור כל שפה ופרויקט, כמו גם אפשרויות גלובליות או לפי משתמש. ישנן אפשרויות תפריט בהתקנה הרגילה לפתיחת קבצים אלה בעורך. אלה מאפשרים התאמה אישית גבוהה של דברים כמו מקשי קיצור, כרטיסיות, קיפול קוד, גופנים והדגשת תחביר. בנוסף, שפת התכנות Lua משובצת ב-SciTE, ומאפשרת למשתמש התאמה אישית נוספת. אפשר לכתוב סקריפטים של Lua שיש להם גישה לתוכן המאגר ו- API של Scintilla. ניתן להפעיל את הסקריפטים באמצעות מקש קיצור דרך, או כתגובה לאירוע, המספק אפשרות ליישום השלמה אוטומטית או "hook" אחר. כבר בשנת 2003 היו 21 לוקליזציות של טקסטים בתפריט ותמיכה של 36 שפות תכנות שונות ופורמטי קוד אחרים, והעורך היה מסוגל להמיר אוטומטית בין סגנונות מפרידי שורות בפלטפורמות שונות ולזהות קובצי Unicode. ל-SciTE יכולת גם לייצא קובצי טקסט רגיל בפורמט PDF. התכונות כוללות החלפה בבחירה, ביטוי רגולרי מוחלף בקבוצות משנה, חיפוש בקבצים, קיפול קוד, קובצי API, עותק מעוצב, קיצורים, בחירה מרובה ותמיכה בגופנים ברוחב משתנה. פריסת העריכה מורכבת ממספר כרטיסיות המכילות מקור, ובנוסף מחלונית פלט המציגה פלט מתסריטים שהופעלו. SciTE תומך בהדגשת תחביר של שפות רבות. את הרשימה המלאה של השפות המוכרות ניתן למצוא בתיעוד הרשמי. עם גרסה 4.0.5, תמיכה בקבצים גדולים אפשרית. עם גרסה 4.1.0, יש לו תמיכה ניסיונית בשפות מימין לשמאל, כמו ערבית. מדיה וקבצים בנושא SciTE בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של SciTE Hodgson, Neil (2002). "License for Scintilla and SciTE". נבדק ב-2015-06-15. "Kodierchamäleon". c't: 75. באוקטובר 2003. {{cite journal}}: (עזרה) Hodgson, Neil. "SciTE Documentation". נבדק ב-2015-06-15. Kramer, André (2005). "Zwölf Editoren für Code und Text". c't (21): 168. "Scintilla and SciTE". www.scintilla.org.
גונסקירכן

גונסקירכן (בגרמנית: Gunskirchen) היא עיירה אוסטרית במדינת אוסטריה עילית. גונסקירכן שוכנת במחוז ולס. כ-11 אחוז משטחה של הרשות המקומית הם יערות, ו-78 אחוז הם שטחים חקלאיים. מטה יצרנית מנועי הבעירה הפנימית רוטקס יושב מאז שנת 1947 בגונסקירכן. במהלך מלחמת העולם השנייה נמצא בכפר אחד ממחנות המשנה של מחנה הריכוז מאוטהאוזן-גוזן. המחנה התקיים זמן קצר. בדצמבר 1944 החלה הבנייה של מחנה גונסקירכן. המחנה תוכנן לשכן כמה מאות עובדי כפייה. עם פתיחת המחנה באפריל 1945, אלפי אסירים שפונו בצעדות מוות ממאוטהאוזן החלו להציף את גונסקירכן. בתנאים צפופים אלה, מחלות כמו טיפוס ודיזנטריה התפשטו במהירות באוכלוסיית המחנות הרעבה והחלשה. 400 אסירים היו אסירים פוליטיים. היתר היו יהודים מהונגריה שהגרמנים אילצו לצעוד ברגל מהונגריה לאוסטריה, שם היו אמורים לעבוד עבודות כפייה. כ-17,000 יהודים הונגרים עברו במחנה גונסקירכן. ב-4 במאי 1945 שחררו את גונסקירכן כוחות דיוויזיית חי"ר 71 וגדוד טנקים 761 (גדוד בהפרדה גזעית - גדוד של חיילים אפרו-אמריקאים). כשנכנסו כוחות למחנה הם שמעו ששומרי האס אס נמלטו מהמחנה זרוע הגופות ימים לפני כן. במחנה היו עדיין כ-15,000 אסירים. בחודשים שלאחר השחרור מתו כ-1,500 אסירים לשעבר כתוצאה מיחס הנאצים. אחד מחיילי דיוויזיית החי"ר ה-71 סיפר על רשמיו הראשונים מגונסקירכן: כשנכנסנו למחנה, השלדים החיים עדיין הצליחו להסתובב סביבנו ואף על פי שרצינו לנסוע רחוק יותר למקום, הקהל הלוחץ לא נתן לנו. אין זה מוגזם לומר שכמעט כל אסיר היה מטורף מרעב. המראה של אמריקאי הביא אותם לצהלות, גניחות וצרחות. אנשים הצטופפו לגעת באמריקאי, לגעת בג'יפ, לנשק את זרועותינו - אולי רק כדי לוודא שזה נכון. האנשים שלא יכלו ללכת זחלו לעבר הג'יפ שלנו. אלו שלא הצליחו אפילו לזחול נשענו על מרפק, ואיכשהו, דרך כל הכאב והסבל שלהם, גילו דרך עיניהם את הכרת התודה, את השמחה שחשו עם בוא האמריקנים. - קפטן ג'יי די פלטצ'ר. החיילים האמריקאים דרשו מיד אספקה והובלה של מזון ומים לאסירים מהעיר המקומית. דיוויזיית הרגלים ה-71 הוכרה כיחידה משחררת על ידי המרכז להיסטוריה צבאית של צבא ארצות הברית ומוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בשנת 1988. השואה ג'רג' באלינט (1919-2020), ניצול המחנה, הורטיקולטוריסט הונגרי, ד"ר למדעי החקלאות, עיתונאי, סופר ופוליטיקאי, חבר הפרלמנט ההונגרי. מדיה וקבצים בנושא גונסקירכן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גונסקירכן אוטוביוגרפיה של אנדרו ל' ריבס (שוחרר מגונסקירכן על ידי הדיוויזיה ה-71) על גונסקירכן באתר יד ושם
שגיב

האם התכוונתם ל... אסף שגיב – העורך הראשי של הוצאת המרכז האקדמי שלם גדי שגיב – פרופסור באוניברסיטה הפתוחה, מתמחה בהיסטוריה של היהודים בעת החדשה גיא שגיב – רוכב אופני כביש ישראלי דוד שגיב – מילונאי, חוקר ומתרגם ישראלי רן שגיב – טריאתלט ישראלי שחר שגיב – טריאתלט ישראלי שגב אישים ששמם הפרטי הוא שגיב
פול קורנויר

פול קורנויר (באנגלית: Paul Cornoyer‏; 1864 – 1923) היה צייר אמריקאי, הידוע בזכות ציוריו הפופולריים בסגנון אימפרסיוניסטי וטונליסטי. קורנויר נולד בסנט לואיס, מיזורי, והחל לצייר בסגנון ברביזון, הוכשר בבית הספר לאמנויות יפות בסנט לואיס, והציג לראשונה בשנת 1887. בשנת 1889 המשיך את לימודיו בפריז באקדמיה ז'וליאן אצל ז'ול לפבר, לואי בלאן ובנג'מין קונסטנט. בזמן שקורנויר היה בפריז, הוא נסע גם ללונדון ולוונציה. תקופה זו חשפה אותו לאימפרסיוניזם הצרפתי, שבא לידי ביטוי בסגנון קולח, טונאלי ולירי יותר בנופיו ובנופי העיר שלו. הפרשנות של קורנויר לאימפרסיוניזם הייתה שמרנית יותר מעמיתיו הצרפתים, והותירה את עבודתו ברגישות אמריקאית מובהקת. הוא חזר לביתו בסנט לואיס בשנת 1894 ובאותה שנה צייר ציור קיר במלון פלאנטרס, המתאר את לידתו של סנט לואיס. קורנויר הושפע מאוד מהטונליסטים האמריקאים. ויליאם מריט צ'ייס ראה דוגמאות ליצירתו של פול קורנייר בפריז בתקופתם שם בשנת 1889. מאוחר יותר עודד צ'ייס את קורנויר לעזוב את סנט לואיס ולנסוע לעיר ניו יורק. העיר ניו יורק הייתה מקום אידיאלי עבור קורנויר לפתח את האסתטיקה שלו. שם צייר את נופי הערים שאותם הוא הכיר היטב. ציוריו היו תיאורים מגוונים של סצינות רחוב, במיוחד לאחר גשמים. בהסתמך על הכשרתו ברחובות פריז, הוא הצליח לתפוס את מהות חיי העיר על מדרכותיהם הבולטות, כרכרות רתומות לסוסים עם נהגים ונוסעים, כמו גם רחובות מעוטרים בעצים ובניינים גבוהים. דוגמאות לסצינות הרחוב של כוללות את הציורים: הפלאזה אחרי הגשם ויום גשום בעיר. בשנת 1908 התארח בגלריה לאמנות אולברייט - נוקס. בשנת 1909 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כאקדמאי עמית. הוא לימד במכון הטכני בניו יורק ובשנת 1917 עבר למסצ'וסטס, שם המשיך ללמד ולצייר. קורנויר קיבל תערוכה רטרוספקטיבית שכותרתה "פול קורנויר: האימפרסיוניסט האמריקאי" במרכז לאמנויות ומדעים בפאוריה, אילינוי בשנת 1973. התערוכה התבססה במידה רבה על אוסף של משפחת לורנס אשבי, אשר השאילה מספר ציורים. מדיה וקבצים בנושא פול קורנויר בוויקישיתוף City Art Museum of St Louis, Special Exhibition Catalogue, 1914. (באנגלית) Paul Cornoyer, Taylor Graham (באנגלית) Paul Cornoyer, A.N.A., web.archive.org, ‏2015-01-02 Paul Cornoyer, Paul Cornoyer: American Impressionist. [Exhibition Lakeview Center for the Arts and Sciences ... November 17, 1973 to January 2, 1974], Lakeview Center for the Arts and Sciences, 1973. (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פול קורנויר".
ג'ינשי

ג'ינשי (בסינית: 津市; בפין-יין: Jīnshì) היא נפה עירונית השייכת לנציבות העירונית צ'אנגדה בצפון מחוז חונאן שבדרום הרפובליקה העממית של סין. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנפה העירונית מנתה 212,739 תושבים. הנפה העירונית משתרעת על פני 556.9 קמ"ר בצפון-מזרח הנציבות העירונית צ'אנגדה וגובלת ברובע דינגצ'נג מדרום ובנפות אנשיאנג, לי ולינלי ממזרח, מצפון וממערב בהתאמה. המרכז האדמיניסטרטיבי של הנפה שוכן בתת-הרובע שיאנגיאנגג'יה. ג'ינשי זכתה בתואר "עיר התברואה הלאומית" של סין. על פי התוצאה על התאמת האגפים המינהליים ברמת העיירה של ג'ינשי ב-23 בנובמבר 2015 בג'ינשי יש ארבע עיירות וחמש מחוזות משנה בסמכותה. הם: 4 עיירות שינג'ואו ג'ינשי (新洲镇) מאוליהו (毛里湖镇) יאושן ג'ינשי (药山镇) בַּאי-יִי (白衣镇) 5 תת-רבעים סאנג'ואו-יי (三洲驿街道) ואנג'יאצ'יאו (汪家桥街道) שיאנגיאנגג'יה (襄阳街街道) ג'יניולינג (金鱼岭街道) ג'יאשאן (嘉山街道) אתר האינטרנט הרשמי של ג'ינשי מדיה וקבצים בנושא ג'ינשי בוויקישיתוף ג'ינשי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) China: Húnán (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קן קנדי (מדען)

קן קנדי (באנגלית: Ken Kennedy;‏ 12 באפריל 1945 - 7 בפברואר 2007, יוסטון) הוא מדען מחשבים אמריקאי, המתמחה באלגוריתמי מהדרים ועיבוד מקבילי. קן קנדי נולד בוושינגטון די. סי. ולמד באוניברסיטת רייס אותה סיים בשנת 1967 עם תואר בהצטיינות במתמטיקה. הוא המשיך לאוניברסיטת ניו יורק בה סיים תואר שני בשנת 1969 ותואר שלישי בשנת 1971. לאחר הלימודים הוא חזר לאוניברסיטת רייס והחל ללמד בפקולטה למדעי המחשב בה התמנה לפרופסור בשנת 1980. בשנת 1987 הוא הקים מרכז מחשבים שמשנת 2007 נקרא על שמו. במהלך עבודתו הוא פרסם כ-200 מאמרים. הוא כתב מספר מערכות תוכנה לעיבוד מקבילי, מעבדים שעובדים בשפת תכנות פורטרן ומערכות מבוססות MATLAB. בשנת 1990 קן קנדי נבחר לאקדמיה לאומית להנדסה. הוא היה חבר במספר אגודות מקצועיות. בשנת 1995 הוענק לו פרס מקדוואל, הפרס הגבוה ביותר של אגודת המחשבים של IEEE. בשנת 2005 הוא נבחר לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. קן קנדי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה קן קנדי, באתר dblp קורות חיים
שמחה יצחק לוצקי

שמחה יצחק לוצקי (ברוסית: Луцкий, Симха Исаак бен-Моисей; בפולנית: Łucki, Sima Izaak 1760-1716) הוא חכם קראי בן המאה ה-18. החכם שמחה יצחק לוצקי היה בין המלומדים הקראים האחרונים במזרח אירופה. היה ידוע גם בשם "רש"י הקראי". החכם לוצקי נולד בלוטסק והתגורר שם עד 1754, אז עבר לצ'ופוט-קלה (קרים) בהזמנתו של מרדכי בן ברכה, מראשי הקהילה המקומית, כדי להפוך לראש החדש של המדרשה שלהם. הוא כתב כעשרים וארבעה ספרים במגוון נושאים – הגות, פילוסופיה, פרשנות, הלכה, היסטוריוגרפיה וקבלה. בין ספריו, 'ארבע יסודות', על חידוש העולם ומציאותו של בורא, אחדותו ואי גשמיותו, 'תפילה למשה', פירוש לשמות לג-לד (בקשות משה: 'הודיעני נא את דרכיך', 'הראני נא את כבודך' ומדות ה'), 'ספר בראשית', על מונחים בסיסיים בקבלה, ו'כבוד מלכים', על התכונות הקבליות של אותיות האל"ף-בי"ת. בנוסף, עסק בהעתקה של כתבי יד יהודיים קראיים קדומים. החכם לוצקי היה הוגה שכתביו יועדו לכלל הציבור היהודי.[דרושה הבהרה] בהקדמה לרוב יצירותיו לוצקי הזכיר כי הוא בנו של משה בן שמחה, בנו של יוסף, בן ישועה (נפטר בדרז'נה בשנת 1649 במרד חמלניצקי), בן שמחה, בן ישוע, בן שמואל, למשפחה אצילית. בשנת 2015 הוציא פרופ' דניאל לסקר מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב לקט כתבים מכתב ידו של החכם לוצקי בהוצאת יד בן צבי. בחודש נובמבר באותה השנה התקיים באוניברסיטה ערב עיון לכבוד הוצאת הספר שעסק כולו בהגותו של החכם שמחה לוצקי. אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - ערב עיון לכבוד צאת הספר: החכם שמחה יצחק לוצקי. רב קראי בן המאה השמונה עשרה - לקט כתבים, באתר in.bgu.ac.il שמחה יצחק בן משה מלוצק, דף שער בספרייה הלאומית
מפרץ קרדיגן

מפרץ קרדיגן (באנגלית: Cardigan Bay; בוולשית: Bae Ceredigion) הוא מפרץ רחב, המאפיין את רוב רצועת החוף המערבית של חצי האי הוולשי. המפרץ קרוי כך על שם ממלכת קרדיגיון ההיסטורית ומחוז קרדיגיון הצמודים למפרץ, שמם נובע מקרדיג בנו של קונד'ה ומייסד הממלכה (קרדיגיון: "אנשי קרדיג"). המפרץ כולל את רצועת החוף והשטח שבין קצה חצי האי ל'ין מצפון ואזור סטרמבל הד בחצי האי פן קר (Pen Cear) שבפמברוקשייר מדרום. שטחי המפרץ כוללים את "אזור השימור המיוחד מפרץ קרדיגן", אזור שימור שנוסד ב-1992 וכולל כ-1,000 קמ"ר משטח הים וכ-20 ק"מ של רצועת החוף בצד הדרומי של המפרץ. אזור השימור נועד להגן על מיני בעלי חיים וצמחייה, בעיקרן מיני "שלושת הגדולים": פוקנה מצויה, כלב ים אפור ודולפינן. מפרץ קרדיגן כולל גם אתר ניסויים ושטח אש של משרד הביטחון בגודל של ב-6,500 קמ"ר עם תחנות ניטור בכמה נקודות לאורך רצועת החוף. ממרכז השליטה באברפורת', משמש האתר מאז מלחמת העולם השנייה לבחינת חימושים שונים, פיתוח אמצעי לחימה וטיסות אימון ותקיפה. מדיה וקבצים בנושא מפרץ קרדיגן בוויקישיתוף האתר הרשמי של ארגון אזור השימור המיוחד של מפרץ קרדיגן. מפרץ קרדיגן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
התקופה הרומנטית

האם התכוונתם ל... מוזיקה קלאסית - התקופה הרומנטית – במוזיקה קלאסית הזרם הרומנטי באמנות – באמנות רומנטיקה בספרות – בספרות ראו גם רומנטיקה קטגוריה:אמני הרומנטיקה קטגוריה:יצירות אמנות מן הרומנטיקה
אמה ואיינט

אמה ואיינט (באנגלית: Emma Weyant; נולדה ב-24 בדצמבר 2001) היא שחיינית אמריקאית, סגנית אלופה אולימפית (טוקיו 2020), זוכת מדליית ארד אולימפית (פריז 2024) וזוכת מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2022) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. ואיינט נודלה וגדלה בסרסוטה, קליפורניה. היא התאמנה באוניברסיטת וירג'יניה. באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאת טוקיו שנערכו באומהה, נברסקה בתחילת יוני 2021 זכתה ואיינט במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:33.81 דקות, לפני האלי פליקינר (4:33.96 דקות) ומלני מרגליס (4:34.08 דקות). במשחקים עצמם היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:32.76 דקות, אחרי יוי אוהאשי מיפן (4:32.08 דקות) ולפני האלי פליקינר (4:34.90 דקות). באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:36.00 דקות, אחרי סאמר מקינטוש מקנדה (4:32.04 דקות) ובת ארצה קייטי גריימס (4:32.67 דקות). באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי 2024 זכתה במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:34.93 דקות, אחרי סאמר מקינטוש (4:27.71 דקות) וקייטי גריימס (4:33.40 דקות). 400 מטר מעורב אישי: 4:32.76 דקות (2021) אמה ואיינט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמה ואיינט, ברשת החברתית אינסטגרם אמה ואיינט, באתר olympedia.org אמה ואיינט, באתר Swimrankings אמה ואיינט, באתר SwimSwam
פרננדו הראשון, דוכס ברגנסה השני

דום פרננדו הראשון, דוכס ברגנסה (בפורטוגזית: Fernando I, Duque de Bragança‏; 1403 - 1 באפריל 1478) היה הדוכס השני של ברגנסה והמרקיז הראשון של וילה ויצ'וזה. הוא השתתף בכיבושים הפורטוגלים בצפון אפריקה ושימש שם כמושל בשטחים שונים. פרננדו נולד בשנת 1403, לאפונסו הראשון, דוכס ברגנסה וביאטריש פריירה דה אלבים. עוד כשהיה ילד, הוא קיבל את תואר הרוזן השלישי של אראיולוס מסבו נונו אלווארס פריירה. בשנת 1432, פרננדו נקרא על ידי המלך ז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל להתייעצות על פרויקט, שקודם על ידי בנו של המלך, הנסיך אנריקה הספן, להשיק מערכה נגד הסולטנות המרינית מרוקו. פרננדו ייעץ נגד הפרויקט. כאשר הועלה הפרויקט שוב בתקופת שלטונו של דוארטה, מלך פורטוגל בשנת 1436, חזר פרננדו על התנגדויותיו. אף על פי כן, למרות התנגדותו, מינה אותו המלך דוארטה כשירות האצילים למסע 1437 לכיבוש טנג'יר. אף על פי שהמסע היה בפיקודו הכללי של אחיו הנסיך אנריקה, המלך דוארטה הרגיש שהמומחיות הצבאית של פרננדו נחוצה כדי לפצות על חוסר הניסיון של אחיו. לאחר שלא הצליח לכבוש את העיר בתקיפה, הוקף חיל המשלוח הפורטוגלי והורעב בכניעה על ידי צבא סיוע מרוקאי. בתמורה לכך שהורשה להסיג את חייליו ללא מנוחות, אנריקה הסכים לאמנה למסירת סאוטה חזרה למרינידים. לצורך מילוי האמנה מסר הנסיך אנריקה את אחיו פרננדו הנסיך הקדוש כבן ערובה למרוקאים. לאחר החזרה לפורטוגל הוביל פרננדו הראשון את האופוזיציה לאמנה זו. בקורטס של לייריה שהורכב על ידי המלך דוארטה בתחילת 1438, הוא גייס את האצילים ודחק בהם לסרב להחזרת סאוטה בחזרה למרינידים. הוא טען כי האמנה נחתמה בכפייה ולכן היא פסולה. בעיקר בגלל הקמפיין האנרגטי של פרננדו הקורטס דחה את האישור והודיע למלך למצוא דרך אחרת להבטיח את שחרורו של אחיו הנסיך פרננדו (אף אחת לא נמצאה - פרננדו הנסיך הקדוש מת בשבי מרוקו בשנת 1443). פרננדו הראשון מונה למושל סאוטה בין השנים 1445–1450. על פי צו מלכותי מיום 25 במאי 1455 העניק אפונסו החמישי, מלך פורטוגל לפרננדו הראשון את התואר החדש של המרקיז הראשון של וילה ויצ'וזה. בשנת 1458 השתתף פרננדו הראשון, יחד עם בניו, במסע לכיבוש העיר המרוקאית אל קאסר אס-סגיר. בשנת 1460, כאשר אחיו הבכור, אפונסו, מרקיז ואלנסה, נפטר ללא יורש לגיטימי, הפך פרננדו הראשון לרוזן החמישי של אורם ויורשו של בית ברגנסה. שנה לאחר מכן, לאחר מות אביו בשנת 1461, הוא גם הפך לדוכס השני של ברגנסה, הרוזן ה-9 של ברסלוש, הרוזן השלישי של נייבה, והרוזן השלישי של פאריה. לאחר מכן הוא קבע את מושבו בקסטלו דה וילה ויצ'וזה . בשנת 1471, כאשר המלך אפונסו החמישי יצא למסע בצפון אפריקה לכבוש את העיר ארזילה, פרננדו הראשון נשאר בפורטוגל כעוצר הממלכה. ב-1 באפריל 1478 מת פרננדו, ובנו פרננדו השני, דוכס ברגנסה השלישי ירש את תאריו. פרננדו הראשון התחתן ב-28 בדצמבר 1429 עם חואנה דה קסטרו, ממנה נולדו לו תשעה ילדים, מתוכם שלושה נולדו מתים. מדיה וקבצים בנושא פרננדו הראשון, דוכס ברגנסה השני בוויקישיתוף Gerli, E. Michael, and Armistead Samuel G., Medieval Iberia, p. 182, Taylor & Francis, 2003 ISBN 9780415939188
צ'אנגדה

צָ'אנְגְדֶה (בסינית: 常德; בפין-יין: Chángdé) היא נציבות עירונית בצפון מחוז חונאן שבדרום הרפובליקה העממית של סין. צ'אנגדה משתרעת על פני 18,172 קמ"ר על הגדה המערבית של אגם דונגטינג בשפך הנהר יואן (אנ') אליו כ-157 ק"מ צפון-מערבית לבירת המחוז צ'אנגשה. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 5,279,102 תושבים, מתוכם 1,469,055 בשטח האורבני. האזור מיושב על ידי בני אדם מזה אלפי שנים. באותה תקופה העיר שינתה שמות מספר פעמים, אך היא ידועה בשם צ'אנגדה מאז המאה ה-12. העיר ידועה היטב ב"קרב צ'אנגדה" במהלך מלחמת סין-יפן השנייה (1937–45) ובפשעי המלחמה שביצע הצבא היפני הקיסרי. בעשורים האחרונים חלה תנופת בנייה מאסיבית בעיר. רבי קומות וגורדי שחקים חדשים קמו, דרכים נבנו מחדש וכן בתי ספר, פארקים ומוזיאונים חדשים. תושבים מקומיים ותיירים מבקרים לעיתים קרובות ב"חומת השירה של צ'אנגדה", המכוסה במגוון שירים בעיקר מסין העתיקה. הקיר משתרע על פני 3 קילומטרים (1.9 מיל) לאורך נהר יואן במרכז העיר ומתפקד כחומת שיטפון. הוא רשום בספר השיאים של גינס כחומה הארוכה ביותר עם אומנויות חקוקות בעולם. מדיה וקבצים בנושא צ'אנגדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'אנגדה צ'אנגדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) China: Húnán (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de "Changde Poem Wall". China Daily. 2004-06-08. נבדק ב-12 בדצמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
נטע רוט

נטע רוט (נולדה ב־21 ביולי 2001) היא שחקנית וכותבת ישראלית. זוכת פרס "השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית" בתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער ה-2, על משחקה בסדרת הטלוויזיה "לבד בבית". רוט נולדה וגדלה בתל אביב. אמה מירב רוט היא פסיכולוגית קלינית, בתו של השר לשעבר יוסף לפיד ואחותו של יאיר לפיד. אביה, דני רוט, היה שחקן בצעירותו והופיע בין השאר בסרטים "אוונטי פופולו", "אזרח אמריקאי", "עד סוף הלילה" ובתפקיד ראשי בסרט "רסיסים" אך הפך לאחר מכן לפסיכולוג, כמו אשתו מירב. רוט למדה בבית הספר התיכון סטודיו אנקורי. למדה משחק בסטודיו לחשיבה יצירתית בשילוב אמנויות בייסודו של יחזקאל לזרוב ואסנת הבר קוטון. בשנים 2017–2019 למדה במכינת התיאטרון של תיאטרון הקאמרי וב-2021 סיימה לימודי בימוי בקורס בוגרי בתי ספר למשחק של תיאטרון הקאמרי. כשהייתה בת 14 החלה רוט לשחק בתפקידים שונים בקולנוע, בטלוויזיה ובתיאטרון. כשהייתה בת 16 כתבה את המחזה הראשון שלה לנוער: "שני אלה", שעלה בפרינג'. בשנת 2020 נמכר המחזה והועלה בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער. על תפקידה בו אף זכתה בפרס הבמה לילדים ונוער בקטגוריית שחקנית ראשית. רוט שירתה בתיאטרון צה"ל. רוט התפרסמה בעקבות תפקידי משחק בסדרות הטלוויזיה "פלמ"ח" ו"לבד בבית". על תפקידה בסדרות קיבלה שתי מועמדויות בתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער. משנת 2020 משחקת רוט בהצגה "מי כמוני" שיצרו רועי חן ואילאיל סמל בתיאטרון גשר. ההצגה מתרחשת במחלקה סגורה לרפואת הנפש של בני נוער. רוט מגלמת את אלמה, נערה עם הפרעה דו־קוטבית, וזכתה לשבחי הביקורות על משחקה בהצגה. הקריירה של רוט המשיכה בתיאטרון גשר שהפך לתיאטרון הבית שלה, שם שיחקה תפקידים מרכזיים בהצגות "רומיאו ויוליה", "אנה קרנינה", "סלומה", ועוד. בשנת 2021 שיחקה בדרמה התקופתית "תמונת ניצחון" של אבי נשר. בשנת 2024 גילמה את איטה ציפיס בסדרת הטלוויזיה "הצבי". והצטרפה לצוות הכתיבה של הסדרות "לבד בבית" ו"קופה ראשית". רוט היא אחייניתו של ראש האופוזיציה וראש ממשלת ישראל ה-14 יאיר לפיד (אמה מירב ויאיר אחים), והיא נכדתם של יוסף לפיד ושולמית לפיד. רוט בזוגיות עם בן קובליס, מנכ"ל קולמקס. נכתב עליה השיר "שיר לנטע" מדיה וקבצים בנושא נטע רוט בוויקישיתוף נטע רוט, ברשת החברתית אינסטגרם נטע רוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נטע רוט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית סרטונים בערוץ של נטע רוט, באתר יוטיוב מאיה כהן, נושאת הלפיד: המשפחתולוגיה של השחקנית נטע רוט, באתר ישראל היום, 29 ביולי 2021 מירב רוט מספרת על התמודדות המשפחה עם מות אחותה מיכל, בפודקאסט "על החיים ועל המוות - עם דפנה לוי", נובמבר 2021 טל גלעדי, הכוכבת הצעירה עברה לגור עם מפוני בארי: "לא הייתי מחוברת לזהות שלי כישראלית, עכשיו אני מחויבת אליה", באתר ynet, 14 בינואר 2024 אבנר שביט‏, יש לה עתיד, באתר וואלה, 29 בינואר 2021 יואב בירנברג, נושאת את הלפיד, באתר "ידיעות אחרונות", 19 בנובמבר 2019 נטע רוט - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il יום האישה בתרבות: 8 נשים שהפליאו לעשות בשנה החולפת, באתר כלכליסט, 8 במרץ 2021 תהילה שינובר, כוכבת הסדרה החדשה בתאגיד: "אי אפשר להיות מאושר בתקופה כזאת", באתר כיפה, 28 בפברואר 2024 שני אלה, באתר תיאטרון אורנה פורת - הצגות ילדים מה קרה לשיר, באתר תיאטרון אורנה פורת - הצגות ילדים
ביומסה (אקולוגיה)

באקולוגיה, ביומסה היא המסה הכוללת של כל החומר האורגני הלא מאובן באזור ובזמן מסוים. לדוגמה, צמחים (כולל עצים) ובעלי חיים הם ביומסה, וכמו כן גם החומרים שהם מייצרים, כגון גללי בעלי חיים ועץ. מקובל למדוד ביומסה של יצור מסוים, או של כלל היצורים החיים באותו אזור. ניתן למדוד ביומסה ממוצעת, ביחידות של מסה ליחידת שטח (למשל, גרם למטר מרובע או טון לקילומטר מרובע), ואפשר למדוד ביומסה כוללת, כגון כלל הביומסה באגם מסוים. ניתן למדוד ביומסה "ברוטו" או "נטו" בדרגות שונות. למשל, אם רוצים לחשב ביומסה של דגי סלמון באגם מסוים, ניתן לכלול בחישוב את:. המסה הכוללת של כל הדגים הנמצאים באגם, כפי שהם. המסה הכוללת של החומר האורגני שבדגים, לא כולל מים (כלומר, המסה של הדגים כשמייבשים אותם, שזה בערך 30% מהמסה הטבעית). המסה הכוללת של החומר האורגני הביולוגי שבדגים, לא כולל שיניים, עצמות וצדפות. המסה הכוללת של אטומי פחמן הנמצאים בחומר האורגני. אופן המדידה תלוי ביישום שלשמו מודדים. ישנן הערכות שונות וסותרות לגבי הביומסה הכוללת על כדור הארץ. לפי אחד המקורות, הביומסה הכוללת על כדור הארץ היא 75 מיליארד טון, ומתוכם: בני האדם - 250 מיליון טון (0.33%). הקריל האנטארקטי (Euphausia superba)‏ - 500 מיליון טון (0.67%); זו הביומסה הגדולה ביותר למין יחיד. חיות המשק - 700 מיליון טון (כמעט 1%). יבולים חקלאיים - 2000 מיליון טון (2.7%). מדידה זו נעשתה, כנראה, בשיטת ה"ברוטו" - משקל ממוצע של אדם אחד מוערך בכ-40 ק"ג, כפול כ-6.6 מיליארד בני אדם. אם מודדים בשיטת ה"נטו" (כלומר, משקל יבש בלבד), יש להכפיל מספרים אלה בשליש בערך (זה, בקירוב, שיעור החומר היבש). לפי שיטה זו, הביומסה של בני האדם היא כ-100 מיליון טון. הקבוצה של יצורים עם הביומסה הגדולה ביותר היא כנראה הסרטנאים ממשפחת השטרגליים. הביומסה הכוללת של חידקים מוערכת כשווה לזו של צמחים. הביומסה הכוללת של הדגים מוערכת בין 0.8 ל-2 מיליארד טון. שריפת ביומסה ביומסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Google Answers: earth science, answers.google.com Nicol, S., Endo, Y. (1997). Fisheries Technical Paper 367: Krill Fisheries of the World. FAO.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) Ross, R. M. and Quetin, L. B. (1988). Euphausia superba: a critical review of annual production. Comp. Biochem. Physiol. 90B, 499-505. Biology of Copepods at Carl von Ossietzky University of Oldenburg(הקישור אינו פעיל, 19.11.2019) Freitas, Robert A. Jr.Nanomedicine 3.1 Human Body Chemical Composition Foresight Institute, 1998 World's Rangelands Deteriorating Under Mounting Pressure Earth Policy Institute 2002 (הקישור אינו פעיל, 19.11.2019) Embery, Joan; Lucaire, Ed Collection of Amazing Animal Facts. 1983. Whitman, Coleman, and Wiebe, Prokaryotes: The unseen majority, Proc. Natl. Acad. Sci. USA, Vol. 95, pp. 6578–6583, June 1998 Wilson RW, Millero FJ, Taylor JR, Walsh PJ, Christensen V, Jennings S, Grosell M (2009) "Contribution of Fish to the Marine Inorganic Carbon Cycle" Science, 323 (5912) 359-362. Researcher gives first-ever estimate of worldwide fish biomass and impact on climate change PhysOrg.com, 15 January 2009.
יחסי אורוגוואי–תאילנד

יחסי אורוגוואי–תאילנד הם יחסי החוץ בין אורוגוואי לתאילנד. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-15 ביוני 1976. האוניברסיטה הקתולית באורוגוואי היא אוניברסיטה פרטית מפורסמת במונטווידאו עם סך של 9,000 סטודנטים ב-6 פקולטות. האוניברסיטה מקיימת יחסים טובים עם אזור דרום-מזרח אסיה, ויש לה גם שיתוף פעולה בתוכנית חילופי סטודנטים עם אוניברסיטאות ברחבי העולם כולל תאילנד. אורוגוואי מיוצגת בתאילנד באמצעות שגרירותה בקואלה לומפור, מלזיה. תאילנד מיוצגת באורוגוואי באמצעות שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי–תאילנד בוויקישיתוף The First “Thailand Corner” in Uruguay באתר משרד החוץ התאי ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.