laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מאצ'בלי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מאצ'בלי – בית אצולה גאורגי שאחוזתה הפיאודלית שכנה בסמאצ'בלו (דרום אוסטיה איוונה מאצ'בלי – סופר גאורגי הידוע בשל תרגום יצירותיו של שיקספיר (1854-1898) גיאורגי החמישי מאצ'בלי – נסיך ודיפלומט גאורגי שהיגר לארצות הברית לאחר הכיבוש הסובייטי של גאורגיה הנסיך מאצ'בלי – חברת בשמים שנוסדה על ידי גיאורגי החמישי מאצ'בלי שהיה רוקח חובב נורינה מאצ'בלי – שחקנית ופנטומימאית ואחת ממיסדי חברת הבשמים הנסיך מאצ'בלי (1880-1957) יאסה מאצ'בלי – מנהיג פוליטי בממלכת כארתלי-קאחתי (המאה ה-18) דוד מאצ'בלי – משורר ומוזיקאי גאורגי אלנה מאצ'בלי – פסל גאורגי קיטי מאצ'בלי – היסטוריון אמנות גאורגי
עודד אמר!

"עודד אמר!" הוא אלבום אוסף משנת 1998 של המנחה והשחקן עודד מנשה. האלבום מכיל עשרה שירים אשר לוקטו ממחזות זמר, פסטיגלים, תוכניות בערוץ הילדים ובערוצים נוספים. על רוב המילים והלחנים בדיסק אחראי ירון כפכפי, שגם אחראי על העיבודים וההפקה המוזיקלית של האלבום. עם המשתתפים באלבום נמנה גם הגיטריסט אבי סינגולדה. בין השירים – שיר הנושא של תוכנית הילדים "כדור פיצוץ", שיר הנושא של התוכנית ששודרה בערוץ 2 "קיץ על החוף", וכן השיר "רכבת שדים" מפסטיגל 1997. שם האלבום הוא כשם השיר הראשון באלבום, שמהווה מעין וריאציה של המשחק "הרצל אמר". האלבום עודד אמר! באתר אפל מיוזיק
אמיל זומרשטיין

אמיל זומרשטיין (פולנית: Emil Sommerstein;‏ 6 ביולי 1883–1957), היה עסקן ומדינאי יהודי-פולני. זומרשטיין נולד בגליציה. הוסמך לעריכת דין ועסק בתחום בלבוב. בשנת 1922 נבחר לראשונה לסיים וכיהן כחבר הפרלמנט עד 1927 ובשנית בין השנים 1929–1939. בבחירות בסתיו 1935 שהתקיימו לאחר שינוי שיטת הבחירות שצמצמה את הייצוג היהודי, הוא היה בין ארבעה יהודים שנבחרו לסיים. במסגרת פעילותו הציבורית הוקמה על ידו ההתאחדות הראשונה לחקלאים יהודים ובשנת 1933 הוא היה שותף לייסוד הוועד האנטי-היטלראי בוורשה. בעקבות סיפוחה של לבוב לרוסיה הסובייטית, זומרשטיין ארגן את הוועד לסיוע ליהודים פליטי גרמניה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, בשנת 1939, נאסר זומרשטיין על ידי הנקו"ד ונשלח לגולאג. עם שחרורו ב-1944 הוא היה בין מייסדי הוועד של יהודים-פולנים בברית המועצות. על ידי אותו ועד הוקם הוועד הפולני לשחרור לאומי, שהיווה ממשלה זמנית של פולנים בברית המועצות, וזומרשטיין שימש שר לענייני יהודים והופקד כממונה על פיצויי מלחמה. בשובו לפולין באותה שנה נבחר ליו"ר הוועד המרכז של יהודי פולין. בשנת 1946 השתתף זומרשטיין במשלחת יהודית לארצות הברית, ונותר לחיות בה עד לפטירתו. הוא נפטר ב-26 במאי 1957, במדינת ניו יורק העליונה. מדיה וקבצים בנושא אמיל זומרשטיין בוויקישיתוף יסוד ה"קולו" היהודי בפולין, הַבֹּקֶר, 13 באוקטובר 1935 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלים כתוניים

במיתולוגיה היוונית, האלים הכתוניים היו קשורים לאדמה או לעולם שמתחת לאדמה, לתהליכים האדמתיים שהם הענקת חיים, פריון, מוות וגם לתהליכים בטבע כחילופי עונות השנה, פריחה וקמילה. מקור השם מהמילה כתון, שפירושה "אדמה" ביוונית עתיקה. האלים הכתוניים עתיקים מאוד ומקדימים במסורות את האלים האולימפיים. הם קשורים לצד המסתורי של העולם, פולחנם מלווה בטקסים מסתוריים, פעולות התמזגות עם האל וכשפים מעוררי יראה. הפולחנים והטקסים היו מבוצעים לרוב בתוך מערות ונקיקים אשר מהווים נקודות כניסה לאדמה. במקומות אלו גם היו מתייחדים עם האל. הפולחנים הכתוניים היו נפוצים באזורים חקלאיים, בהם הייתה השפעתם הכרחית. בזמנים פרה-היסטוריים היה נהוג בפולחן שהדמות המרכזית היא אלה, "אמא אדמה" (גאיה),[דרוש מקור] והיא הייתה בוראת ויוצרת ובכך שלטה גם בחיים ומוות. לעיתים, היה מופיע בן זוג שמטרתו הייתה הפרייתה, לאחר מכן היה מת ונולד מחדש כוולד. הפולחן גילם את מחזור החיים והמוות. פולחן זה נדחק על ידי דתות חדשות שהגיעו לאזור יוון והאמינו כי האלוהות הראשית היא לא אישה אלא גבר. מאוחר יותר גובשה המסורת בדבר משפחה אלוהית –האלים האולימפיים. ישנה מחלוקת באקדמיה בדבר נכונתה של החלוקה בין "כתוני" ל"אולימפי" ביוון העתיקה ובדבר שימושיותה במחקר היום. אקדמאים רבים טוענים שהחלוקה בין אלים כתוניים ואולימפיים אינה ניתנת לאימות מבחינה ארכאולוגית, גם אם המושגים שמשו את היוונים. חוקרים אחרים טוענים שהמושגים לא שימשו באופן שמוציא זה את זה (כלומר, אלים רבים נחשבו כתונים ואולימפיים בעת ובעונה אחת). חוקרים מסוימים אף צינו שדיון בדבר החלוקה בין פולחנים כתוניים ופולחנים אולימפיים חוטאת בקטלוג האחד כנורמאלי והשני כסוטה, בעוד לא כך היה הדבר ביוון העתיקה. סקוט סקוליון, חוקר התומך בהפרדה, טוען שמונחים אלו נכונים ומועילים כל עוד אינם משמשים באופן דיכוטומי, אלא על מנת לשפוך אור על מאפיינים שונים של הפולחן הדתי ביוון העתיקה שהתקיימו לעיתים זה לצד זה. אלים כתוניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Scott Scullion, Olympian and Chthonian, Classical Antiquity 13, 1994-04-01, עמ' 75–119 doi: 10.2307/25011006 ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויקונט

ויקונט (באנגלית: Viscount) או רוזן משנה הוא תואר אצולה אירופאי נמוך מרוזן וגבוה מברון. המילה "ויקונט" היא הלחם בסיסים של המילים הלטיניות Vice (משנה, מיופה כוח) ו-Comte (רוזן) ויחד יצרו את ה-Vicomte הצרפתית. המקבילה האנגלית, Viscount, מקורה ב-Visconte מהצרפתית העתיקה וידוע על השימוש בה כבר ב-1387. התואר מציין מיופה כוח של רוזן שניהל חלק מוגדר מנחלותיו ולעיתים רוזנים העניקו לבני משפחה צעירים מבצר בתחום הטריטוריה שלהם ואת התואר ויקונט. עם הזמן הפך התואר לתואר העובר בירושה. מדיה וקבצים בנושא ויקונט בוויקישיתוף ויקונט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רוֹזֵן מִשְׁנֶה במילון דיפלומטיה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בדלתיים סגורות (מחזה)

בדלתיים סגורות (בצרפתית: Huis clos) הוא מחזה אקזיסטנציאליסטי מאת ז'אן-פול סארטר. המחזה נכתב בצרפתית בשנת 1944, והוצג לראשונה במאי אותה שנה בתיאטרון וייה-קולומבייה, זמן לא רב לפני שחרור פריז מהכיבוש הנאצי. במחזה מופיעות ארבע דמויות (אחת מהן, המשרת, מופיעה לזמן קצר בלבד), והוא המקור לאחד הציטוטים המפורסמים ביותר של סארטר: "הגיהנום הוא הזולת" (l'enfer, c'est les autres). המחזה עובד לקולנוע פעמים רבות, וידועה במיוחד גרסתה של הבמאית ז'קלין אודרי משנת 1954. המחזה מתרחש בחדר המצוי, כך מתברר, בגיהנום. בחדר אין חלונות או מראות - רק דלת אחת. שלוש הדמויות מובלות לחדר בהפרשי זמן אחת מהשנייה. הדלת ננעלת, ושלושתם מצפים שיבואו לענות אותם - אולם איש אינו מגיע. השיחה גולשת לחיטוט הדדי במעשיו ובזכרונותיו של כל אחד מהם. ככל שהשיחה מתקדמת מתברר שההבדלים בהשקפה ובמערכת הערכים של כל אחד מהם הופכת את שהייתם המשותפת לבלתי נסבלת. אט אט הם מבינים כי שהייתם המשותפת, הכפויה, היא היא העינוי האולטימטיבי - אין כלל צורך בהתערבות מבחוץ. המחזה עובד שלוש פעמים לקולנוע: בשנת 1954, 1964, ו-2006. כמו כן עובד לאופרה בשנת 2008. דיון בדלתיים סגורות מתייחס למשפט או דיון הנערך בבית משפט או בפני ועדת חקירה ללא נוכחות קהל. ז'וסף גארסין (Joseph Garcin): עיתונאי פציפיסט יליד ריו דה ז'ניירו אשר ערק מהצבא בעת מלחמה. עינוייו המנטליים גרמו כביכול למות אשתו ("מצער"), ובמהלך המחזה אף נזכר בעובדה שהביא נשים לביתם ואשתו הייתה מגישה לו ולפילגשיו אוכל למיטה. אינס סראנו (Inès Serrano): הדמות השנייה שנכנסת לחדר. פקידת דואר לסבית אשר הסיתה אישה מבעלה (בן דודה של אינס) עד לכדי הריגתו. היא הדמות היחידה במחזה אשר מכירה במעשיה ובשאר הדמויות, משתמשת ביודעין במניפולציות שונות על גארסין ואסטל ושופכת אור על תפיסת העינויים המוצגת במחזה. אסטל ריגו (Estelle Rigault): אשת החברה הגבוה אשר התחתנה עם גבר מבוגר יותר בגלל הממון שלו ובו זמנית ניהלה רומן עם בחור צעיר. הרומן אינו בעל חשיבות בעיניה, אך הנ"ל מפתח רגשות עזים כלפיה, וכתוצאה מהקשר היא נכנסת להריון ויולדת. היא מחליטה להרוג את התינוק. נער הקומה: עובד המקום, המכניס כל דמות לחדר. אין אנו יודעים עליו הרבה. תיאטרון זירה (1955), בהשתתפות מיכאל אלמז, ברטה וילנסקה, עדנה שביט ויהודה פוקס. תיאטרון זווית (1959), בהשתתפות פנינה גרי, אליעזר יונג, זהרירה חריפאי ושמואל עצמון. אקזיסטנציאליזם מדיה וקבצים בנושא בדלתיים סגורות בוויקישיתוף בדלתיים סגורות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בדלתיים סגורות באתר מתחת לאות המשפט הכי מפורסם שסארטר לא אמר מעולם, בלוג "A Shift of Mind",‏ 3 במרץ 2016 "בדלתיים סגורות" ב"זירה", עיתון חרות, 25 מאי 1955⁩, עמ' 3 הצגת ה-50 של "בדלתיים סגורות" בתיאטרון "זווית", קול העם, 11 בדצמבר 1959 רביעייה בגיהנום, דבר, 17 ביולי 1959
איאן מקשיין

איאן מקשיין (באנגלית: Ian McShane; נולד ב-29 בספטמבר 1942) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי, זוכה פרס גלובוס הזהב. מקשיין נולד בעיר בלקברן שבמחוז לנקשייר באנגליה לאיירין והארי מקשיין. אביו היה כדורגלן מקצועני ושיחק במנצ'סטר יונייטד ובהמילטון אקדמיקל. הוא גדל בעיר ארמסטון קרוב למנצ'סטר ולמד בבית הספר סטרפורד. אחר כך למד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). החל מ-1977 היה במערכת יחסים שנמשכה כחמש שנים עם השחקנית ההולנדית סילביה קריסטל, אותה הכיר בצילומי הסרט "המוסקטר החמישי". מקשיין התחתן ב-1965 עם סוזאן פרמר, ממנה התגרש ב-1968. ב-1970 התחתן עם רות פוסט, ונולדו להם שני ילדים, גם נישואים אלה הסתיימו בגירושים. ב-1981 התחתן עם השחקנית האמריקאית גוון האמבל לה הוא נשוי עד היום. תפקידו המוכר ביותר בבריטניה הוא "לאבג'וי", מוכר העתיקות הנמרץ והשובב, בסדרת הטלוויזיה באותו שם. בארצות הברית התפרסם בתפקיד דון לוקווד באופרת הסבון הפופולרית דאלאס. עוד לפני "לאבג'וי" הרבה מקשיין להופיע בסדרות טלוויזיה כגון "אנקת גבהים" (1967) בתפקיד הית'קליף, "ישו מנצרת" (1977) בתפקיד יהודה איש קריות ובתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "ד'יזראלי" (1978) על חייו של ראש ממשלת בריטניה בנג'מין דיזראלי. כמו כן הופיע בסרטי קולנוע כמו "Sky West And Crooked" ‏(1966) ו"הקרב על בריטניה" (1969). הוא המשיך להופיע בסרטים עד 1987, ואחרי הפסקה של כמה שנים חזר למסכי הקולנוע בתחילת שנות האלפיים. ב-1983 כיכב בסדרה "Bare Essence", אופרת הסבון קצרת הימים של רשת NBC. ב-1985 השתתף באלבום של הזמרת גרייס ג'ונס "Slave to the Rhythm", בו קרא קטע מתוך מאמר של איאן פנמן. בעשור הראשון של המאה ה-21 השתתף בין השאר בסרטים "סקופ", "לצאת נקי", "סוכן סמוי קודי בנקס" ו"כולנו מארשל". בארצות הברית הוא ידוע בעשור האחרון בעיקר בזכות תפקידו כאל סוורינג'ן בסדרת הדרמה האמריקאית "דדווד" של רשת HBO. על הופעתו בסדרה זו זכה מקשיין בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בדרמה טלוויזיונית, והיה מועמד לפרס אמי ולפרס גילדת שחקני המסך. בשנת 2000 חזר להופיע על במת התיאטרון במחזמר "המכשפות מאיסטוויק" מאת קמרון מקינטוש, הופעתו הראשונה בלונדון מאז סוף שנות השישים כשהופיע לצידה של ג'ודי דנץ' במחזה "ההבטחה". ב-2002 החל לגלם בסדרת הטלוויזיה "דדווד" את בעל המסבאה אל סוורנג'ן. בשנת 2006 כיכב בדרמת הספורט "כולנו מארשל" של ג'וזף מק'גינטי ניקול.  בשנים 2007 - 2008 מקשיין דיבב מספר דמויות בסרטי אנימציה, ביניהן קפטן הוק בסרט "שרק השלישי", יופור רקינסון ב"מצפן הזהב" וטאי לונג הרשע ב"קונג פו פנדה". עוד הופיע בקומדיה "פעלולן לנצח", ב"קורליין" ובתפקיד חשוב ב"זריחת האפלה". ב-2007 גילם בברודוויי את דמותו של מקס במחזה "השב הביתה" מאת הרולד פינטר בבימויו של דניאל סליבן. ב-2011 גילם את דמות הנבל שחור הזקן בסרט "שודדי הקאריביים: זרמים זרים". ב-2016 הופיע בתפקיד ריי בפרק "האיש השבור" בעונה הששית של "משחקי הכס". באותה שנה שיחק בסרט הפשע "הולופוינט". מדיה וקבצים בנושא איאן מקשיין בוויקישיתוף איאן מקשיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איאן מקשיין, באתר AllMovie (באנגלית) איאן מקשיין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) איאן מקשיין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איאן מקשיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) איאן מקשיין, באתר Discogs (באנגלית)
צמד הפוכים

בבולאות צמד הפוכים (ידוע גם כ"טֶט-בֶּש", בצרפתית: tête-bêche = ראש לזנב) הוא צמד של בולים שהודפסו באותו גיליון כך שאחד הבולים הפוך ביחס לאחר. הדבר קורה במתכוון או בטעות. כמו כל צמד בולים, צמדים הפוכים יכולים להיות אנכיים או אופקיים. במקרה של צמד בולים משולשים הקישור יכול להיות באחד מקודקודי המשולש. שגיאות מכניות במהלך תהליך היצור יכולות להביא ליצירת צמד הפוכים אך ברוב המקרים הם נוצרים על מנת לשרת את צורכי הדואר. דוגמה לכך היא הנפקת מספר גיליונות של צמדים הפוכים על ידי השירות הבולאי של ישראל, החל מבולי מועדים מ-1948 ועד היום. במהלך הדפסת הבולים לקונטרס בולים, מודפסים עמודי הבולים בכפולות. הדבר עשוי להביא לצמדים הפוכים. אין זה נפוץ שהצמדים מגיעים לדואר, שכן הם מופרדים לחלקים בודדים לפני הקישור לקונטרס. מדיה וקבצים בנושא צמד הפוכים בוויקישיתוף מועדים לשמחה ה'תש"ט צמדים הפוכים עם פס ביניים באתר התאחדות בולאי ישראל. צמדים הפוכים מלוקסמבורג
אורך גל

בפיזיקה, אורך הגל הוא האורך של מחזור אחד של גל מחזורי, דהיינו המרחק בין מופע שיא גל למופע השיא הבא (או בין מופע תחתית גל למופע התחתית הבאה). לערך קיים סימון בינלאומי באמצעות האות λ {\displaystyle \lambda \!} (למדא) ונמדד במערכת היחידות הבינלאומית במטרים. גל הוא פונקציה של המרחב שמשתנה בזמן כך שערכיה נשמרים בנקודות שנעות בכיוון כלשהו במהירות (מהירות היא מידה לתיאור קצב תנועתו של גוף במרחב) קבועה. גל מחזורי הוא פונקציה מחזורית, שחוזרת על עצמה בנקודות קבועות במרחב בכל זמן מחזור, או בכל אורך גל בזמן קבוע. כלומר, אורך הגל הוא המרחק שבו הגל חוזר על עצמו לראשונה, באותו האופן שבו זמן המחזור הוא משך הזמן שלוקח לגל לחזור על עצמו לראשונה. בגל במימד אחד מתקיים לכל x: y ( x + λ ) = y ( x ) {\displaystyle \displaystyle {y(x+\lambda )=y(x)}} כאשר   λ {\displaystyle \ \lambda } מייצגת את אורך הגל. ניתן למדוד בקלות את אורך הגל על ידי מדידת המרחק בין נקודות שוות מופע סמוכות, כמו נקודות מקסימום או מינימום. אורך הגל הוא המרחק שבו מתקדם הגל במחזור אחד וזמן המחזור הוא הזמן שלוקח להשלים מחזור שלם, ולכן היחס ביניהם הוא מהירות התקדמות הגל:   λ = v T {\displaystyle \ \lambda =vT} כאשר   v {\displaystyle \ v} היא מהירות הגל ו-   T {\displaystyle \ T} הוא זמן המחזור. זמן המחזור הוא ההופכי של התדירות, ולכן:   v = λ f {\displaystyle \ v=\lambda f} כאשר   f {\displaystyle \ f} היא תדירות הגל. גל סינוסי הוא גל שמתואר על ידי פונקציית הסינוס: y ( x ,   t ) = A sin ⁡ ( 2 π ( x λ − t T ) ) {\displaystyle y(x,\ t)=A\sin \left(2\pi \left({\frac {x}{\lambda }}-{\frac {t}{T}}\right)\right)} מופע המחזור של פונקציית הסינוס הוא   2 π {\displaystyle \ 2\pi } , ולכן הגל חוזר על עצמו בכל אורך   λ {\displaystyle \ \lambda } ובכל זמן   T {\displaystyle \ T} . משרעת הגל היא   A {\displaystyle \ A} . גלים סינוסיים מתוארים לרוב בעזרת מספר הגל והתדירות הזוויתית: y ( x ,   t ) = A sin ⁡ ( k x − ω t ) = A sin ⁡ ( k ( x − v t ) ) {\displaystyle y(x,\ t)=A\sin \left(kx-\omega t\right)=A\sin \left(k(x-vt)\right)} מספר הגל מוגדר כמופע המחזור חלקי אורך הגל באותו האופן שבו התדירות הזוויתית מוגדרת כמופע המחזור חלקי זמן המחזור: k = 2 π λ = 2 π f v = ω v {\displaystyle k={\frac {2\pi }{\lambda }}={\frac {2\pi f}{v}}={\frac {\omega }{v}}} הקשר בין אורך הגל, התדירות ומהירות הפאזה: λ = 2 π k = 2 π v ω = v f {\displaystyle \lambda ={\frac {2\pi }{k}}={\frac {2\pi v}{\omega }}={\frac {v}{f}}} מהירות הפאזה של גל אלקטרומגנטי בריק היא מהירות האור והיא קבועה, ולכן ישנו קשר חד ערכי בין אורך הגל והתדירות ושניהם מתוארים בספקטרום האלקטרומגנטי. כשאור עובר מתווך אחד לתווך אחר, מהירות הפאזה שלו משתנה אך התדירות נשארת קבועה ולכן אורך הגל משתנה בהתאם. היחס בין אורך הגל בריק לבין אורך הגל בחומר הוא: λ = λ 0 n , {\displaystyle \lambda ={\frac {\lambda _{0}}{n}},} כאשר λ 0 {\displaystyle \lambda _{0}\!} אורך הגל בריק, λ {\displaystyle \lambda \!} אורך הגל בחומר ו-n מקדם השבירה של החומר. הספקטרום האלקטרומגנטי גל עומד השערת דה ברויי יחידות מידה לאורך מדיה וקבצים בנושא אורך גל בוויקישיתוף אורך גל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אוניברסיטת אוקלנד

אוניברסיטת אוקלנד (במאורית: Te Whare Wānanga o Tāmaki Makaurau; באנגלית: The University of Auckland) היא האוניברסיטה הגדולה ביותר בניו זילנד, נמצאת בעיר אוקלנד, הגדולה בערי בניו זילנד. אוניברסיטת אוקלנד נוסדה בשנת 1883 תחת השם "אוניברסיטת ניו זילנד", ואת שמה הנוכחי, הכולל את השם המקביל בשפה המאורית, קיבלה בשנת 1984. אוכלוסיית הסטודנטים באוניברסיטה כוללת 8,020 (נכון לשנת 2018) סטודנטים בין-לאומיים המייצגים מעל 120 מדינות. אוניברסיטת אוקלנד מקבלת דירוג אוניברסיטאי של חמישה כוכבים QS פלוס עבור מצוינות בקטגוריות: מחקר, תעסוקה, הוראה, מתקנים, בין-לאומיות וחדשנות. באוניברסיטת אוקלנד חמישה קמפוסים עיקריים, שהגדול שבהם, האוניברסיטה שוכנת בתוכו. לאוניברסיטה הסכמים לשיתופי פעולה אקדמיים עם מאות מוסדות מעשרות מדינות ברחבי העולם וחברה בבריתות וארגונים גלובליים; האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאס 21, ברשת אוניברסיטאות עולמית, באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי ובהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט. בין בוגרי אוניברסיטת אוקלנד המפורסמים נמצאת שאן אליאס, נשיאת בית המשפט העליון של ניו זילנד לשעבר. האוניברסיטה מורכבת משמונה פקולטות הפזורות על פני שישה קמפוסים; חמישה קמפוסים באוקלנד ואחד בוונגאריי (אנ'). אמנויות חינוך (הוראה) תעודת הוראה חינוך עבודה סוציאלית מדעי הבריאות רפואה סיעוד אופטומטריה ומדעי הראיה רוקחות כלכלה נכסים אדריכלות לימודי מחול אמנות יפה מוזיקה תכנון עירוני דירוג שאנגחאי: מקום 201–300 (2023) Times Higher Education: מקום 150= (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 68 (2024) מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת אוקלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת אוקלנד (באנגלית) אוניברסיטת אוקלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר האוניברסיטה ביוטיוב (באנגלית) אתר האוניברסיטה ברשת החברתית פייסבוק (באנגלית) אתר האוניברסיטה ברשת החברתית טוויטר (באנגלית) אתר האוניברסיטה ברשת החברתית לינקדאין (באנגלית) אתר האוניברסיטה באתר שיתוף התמונות אינסטגרם (באנגלית) אתר האוניברסיטה באתר שיתוף התמונות פליקר (באנגלית) The University of Auckland, About, About the University, The University, University history. Staff and student statistics The University of Auckland, About, About the University, Our ranking and reputation, You are currently on: Key statistics. QS, QS Stars University Ratings. The University of Auckland, About, About the University, Our ranking and reputation. The University of Auckland, About, About the University, Our faculties.
אאוקה

האם התכוונתם ל... אאוקה (ארגון) – EOKA, ארגון לאומי של לוחמים קפריסאים אאוקה (סיפור בציורים) – סגנון של סיפור בציורים בקטלוניה אאוקה (שבט אינדיאני) – שבט אינדיאני
אאוקה (סיפור בציורים)

אָאוּקָה (בקטלאנית: auca) היא סגנון של סיפור מחורז בציורים בארצות הקטלאניות. להבדיל מקומיקס, שיכול להיות בכל אורך ושדמויותיו מדברות בדרך כלל אל בועות, לאאוקה יש מבנה קבוע וקשיח למדי: הציורים בה בגודל אחיד, מספרם חייב להתחלק ב־4 (לרוב 48 או 24), ומתחת לכל ציור יש שתי שורות מחורזות של טקסט, המכונות רוֹדוֹלִי (rodolí), כאשר כל השורות מצטרפות לסיפור רציף ושלם על דף אחד. תחילה האאוקה הייתה משחק הימורים קטלאני בקלפים. משערים כי הקלפים שימשו גם לכישוף, משום שהופיעו בהם דמויות של שמש, ירח, כוכבים – וגם של אווז, שעל שמו המשחק נקרא. האאוקה הישנה ביותר שנשמרה נוצרה ב־1670 בעיירה מויה (Moià) על ידי פרה אבדל (Pere Abadal). המשחק נאסר על ידי השלטונות במאות ה־17 וה־18. במאה ה־18 החלו להופיע אאוקות עם ציורים שונים ומטרתם כבר לא הייתה משחק אלא סיפור. הנושאים הראשונים של סיפורי האאוקות היו אמנויות, מקצועות, משחקי ילדים ובעלי חיים. במאה ה־19 הגיעה אמנות האאוקה לשיא התפתחותה, ויצירתן הפכה לתחום משל עצמו בהוצאה לאור בקטלוניה. החלו להיווצר אאוקות בנושאים מגוונים יותר, ביניהם היסטוריה, סיפורי חיים של אישים ומשלי מוסר. בתקופה זו גם התקבע מבנה הטקסט של האאוקה – עד אז הוא נכתב לעיתים בפרוזה, ובתקופה זו כמעט כל האאוקות הפכו בהדרגה למחורזות. בין היוצרים הבולטים של האאוקה היו ז'וזפ פיפרר (Josep Piferrer) ואיגנזי אסטיביל (Ignasi Estivill) מברצלונה ואגוסטי לבורדה (Agustí Laborda) ואילדפונס מומפיה (Ildefons Mompié) מוולנסיה. האאוקה שימשה השראה למחזה המודרניסטי המצליח האאוקה של מר אסטבה (L'auca del senyor Esteve) מאת הצייר והסופר סנטיאגו רוסיניול. לקראת סוף המאה ה־19 החלה האאוקה לדעוך. יצירה של אאוקות חדשות התמעטה, ורבות מהן חזרו על מוטיבים ישנים. עם זאת, האאוקות פרצו את גבולות הארצות הקטלאניות והובאו גם לקסטיליה. אאוקות עם כיתוב בספרדית שנוצרו על ידי אמנים קטלאנים הובאו למדריד על ידי ז'וזפ מארס (Josep Marés) וזכו שם להצלחה. כמו כן נוצרו מספר אאוקות קסטיליות בנושא חגים קתוליים בשם הכולל "הללויה". האאוקה כסגנון ממשיכה להתקיים כאחת מצורות הביטוי העממיות האופייניות בארצות הקטלאניות, ואאוקות חדשות נוצרות בסגנונות ציור מודרניים. האאוקה, שכותרה El Triomf I el Rodoli de la Gala I en Dali (הניצחון וצמדי החרוזים של גאלה ודאלי), צוירה על ידי סלבדור דאלי ב־1961 בזמן קצר. ציוריו של דאלי נעשו בדיו הודי על גיליון נייר אחד, ולדברי המשורר קרלס פאז'ס דה קלימנט, כל היצירה הושלמה בלילה אחד. העבודה מורכבת מ־43 זוגות של ציורים וחרוזים. כאשר בהיקף הגיליון יש שלושה ציורים ללא חרוז. העבודה היא סיכום של המיתוס של דאלי, כולל אובססיות ידועות שלו לאנשים קטנים. הנושאים העיקריים בעבודה כוללים שעון נוזל ברבורים, איילים, כתר ועוד. אאוקה של השמש והירח, פרה אבדל, 1676 "עולם הפוך", אאוקה הומוריסטית עם כיתוב בספרדית מבית הדפוס של ז'וזפ מארס. בתמונות מוצגות תמונות שבהן התהפכו היוצרות: כבשים רועים בני אדם, מפקד מצדיע לחיילים, עני נותן צדקה לעשיר וכו'. "האאוקה של מונטסראט", 1923. אאוקה מודרנית עם חרוזים. auca, באתר האנציקלופדיה הקטאלנית הגדולה (בקטאלנית) rodolins.cat (אורכב 24.10.2008 בארכיון Wayback Machine) - אתר שמוקדש לאאוקות (בקטלאנית) auca – אווז בלהגים צפון מערביים של הקטלאנית; בקטלאנית תקנית מודרנית נכתב oca.
בול דמי דואר

בול דמי דואר נועד לפתור בעיה שמתרחשת כאשר דבר-דואר נשלח ללא תשלום עמלה מספקת. השאלה מה לעשות עם מכתבים שלא שולמה עבורם עמלת טיפול נאותה קיימת מאז הקמת מערכות הדואר המוכרות כיום, הבעיה רק גברה עם המצאת בול הדואר מאחר שעתה הלקוחות לא קיבלו החלטה עצמאית בנוגע לסכום הנכון ללא עזרתו של פקיד דואר בעל הידע הנחוץ. בעוד שבתקופות שונות אימצו מדינות גישה של החזרת מכתבים לשולחם, הגישה שהונהגה ברוב המדינות דגלה בהבאת המכתב ואיסוף העמלה ממקבל המכתב. בתחילה התהליך נוהל על ידי פקיד שכתב את הסכום על המעטפה. הדבר היה בעייתי שכן שליח הדואר היה עשוי לכתוב סכום אחר ואז לקחת לכיסו את ההפרש בין הסכום האמיתי לסכום המפוברק. הבעיה נפתרה בצרפת בשנת 1859 באמצעות בול דמי הדואר אשר הוצמד במשרד השילוח לפני ההבאה ליעד. מדינות אימצו את הפתרון הצרפתי. (לעיתים שימשו בולי דואר רגילים בתפקיד דמי הדואר). בולי דמי הדואר לא תמיד מוצמדים למכתבים בודדים. בדואר עסקי, נהוג לסכום את דמי הדואר המצטברים ואז להצמיד בולים ראויים למכתב העליון בחבילת המכתבים או לאריזת המכתבים. מאחר שבולי דמי דואר משמשים בדואר פנים לרוב, הם בעלי עיצוב פשוט, לרוב בעלי ספרות גדולות וברורות וכיתוב "דמי דואר". לא נהוג לציין על גבי הבולים את המדינה. בישראל הונפקו שלוש סדרות של בולי דמי דואר. הסדרה הראשונה הונפקה ב-28 במאי 1948, והיא הורכבה מחמישה בולי דאר עברי (בערכים של 3, 5, 10, 20 ו-50 מיל) בעלי הדפס רכב "דמי דאר". סדרה זו נחשבת לאחת היקרות ביותר אחרי סדרת בולי דאר עברי, וייחודה מבחינה בולאית הוא הנייר בעל גוון צהוב ייחודי, וכמעט שאין בנמצא מעטפות היום הראשון של הסדרה. הסדרה השנייה הונפקה ב-18 בדצמבר 1949, והשלישית הונפקה ב-30 בנובמבר 1952. שוויין הקטלוגי והאספני של סדרות 2 ו-3 נמוך בהרבה מזה של סדרה 1, הנאמד באלפי שקלים לסדרה מלאה במצב שימור מעולה (MNH). כל הסדרות ידועות בכך שעל השובל שלהן אין כיתוב כלשהו, דבר שמנוגד למסורת הבולאית בישראל שבה נעשה שימוש בשובל כחלק בלתי נפרד מהבול. Richard McP. Cabeen, Standard Handbook of Stamp Collecting (Harper & Row, 1979), pp. 468-470 מדיה וקבצים בנושא בול דמי דואר בוויקישיתוף על פי עלון מידע של השירות הבולאי מתאריך 1 במאי 1949, ועל פי התאחדות בולאי ישראל
העולם על פי גארפ

העולם על פי גארפ (באנגלית: The World According to Garp) הוא הרומן הרביעי של הסופר האמריקאי ג'ון אירווינג. הספר יצא לאור בשנת 1978 והיה רב-מכר במשך שנים. תורגם לעברית בשנת 1983 על ידי דוד נגב ויצא לאור בהוצאת זמורה ביתן. הרומן מתאר את קורותיו של ט"ס גארפ, בנה של ג'ני פילדס, אחות בבית-חולים ופמיניסטית, אשר החליטה להביא ילד לעולם אך אינה מעוניינת בבעל. בזמן מלחמת העולם השנייה, הרתה ג'ני לאיש צוות אוויר הנמצא בטיפול בבית החולים. האיש, הידוע כסמל הטכני גארפ (בזכות המילה היחידה אותה הוא מצליח להגות), פצוע קשה בראשו, חסר יכולת לתקשר או להניע איבר. ג'ני מקיימת יחסי מין עם הסמל הטכני ומביאה לעולם בן לו היא קוראת ט"ס (ראשי התיבות באנגלית ל"סמל טכני", Technical Sergeant) גארפ. עלילת הרומן ומבנהו סבוכים ומפותלים. הרומן מרוצף סיפורים פנימיים רבים, שחלקם מובאים כיצירות שכותב ומספר גארפ עצמו. דמויות רבות, אקצנטריות ובלתי נשכחות, מלוות את חייו של גארפ. אימו הופכת למנהיגה פמיניסטית מפורסמת, הוא עצמו למאמן היאבקות, סופר מצליח, בעל קנאי ואב קפדן. בדבקות, להט ומחשבה מקורית מתמודד גארפ עם בעיות המין, ההורות והנישואים. הוא שואף, עד כדי דבקות, לגונן על ילדיו מפני סכנות העולם ועל עצמו מפני פיתוייו. מוטיבים רבים המופיעים בכתיבתו של אירווינג מופיעים גם כאן: תחביבים כגון היאבקות ודובים, מקומות כגון וינה וניו אינגלנד ועוד. ניאוף, אונס ותאונות קטלניות – כולם אירועים האופייניים לכתיבתו – מתוארים על רקע חיי העיר והאקדמיה מחד, וחיי הספר האמריקאי הנבער מאידך. כל אלה נשזרים זה בזה ויוצרים מקשה מהודקת אחת, אשר חוטיה כולם עוברים בגארפ. ערך מורחב – העולם על פי גארפ (סרט) בשנת 1982 עובד הרומן לסרט קולנוע בבימויו של ג'ורג' רוי היל, בכיכובם של רובין ויליאמס, גלן קלוז וג'ון לית'גו. הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר. ג'ון אירוינג, ‏העולם על פי גארפ, באתר גוגל ספרים ביקורת על הספר באתר אופיניון העולם על פי גארפ, באתר OCLC (באנגלית)