laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בדולח (יישוב)

בדולח הייתה התנחלות ומושב עובדים בגוש קטיף שברצועת עזה, כשלושה ק"מ מצפון-מזרח לרפיח. המושב השתייך לארגון יישובי "אמנה", ונשא אופי דתי. ההתנחלות פונתה בעקבות תוכנית ההתנתקות. על הקמת היאחזות נח"ל בדולח הוחלט ב-3 בינואר 1979 על ידי ועדת שרים לענייני ביטחון, בעצם ימי המשא ומתן לגיבוש הסכם השלום בין ישראל למצרים. ההחלטה הורתה להקים את הנקודה, שכונתה קטיף ו', תוך שלושה שבועות. ב-15 בינואר 1979 התקיים במקום סיור של הגורמים המיישבים שקבעו את מיקום הנקודה. המקום הוקם כמאחז צבאי והוכשר להתיישבות על ידי הצבא. לאחר כחודש הוחלט שהחל מאפריל 1979 הוא יעבור להיות היאחזות נח"ל רגילה בטיפול המחלקה להתיישבות. דבר העלייה על הקרקע לא פורסם באופן רשמי ולא התקיים טקס עלייה על הקרקע. בחודשים הראשונים סבלו החיילים מחוסר תעסוקה בגלל היעדר צינור מים שלא אפשר הקמת גן ירק. בהמשך הוקם במקום גן ירק של 20 דונם, שבו גודלו כרוב, כרובית וחצילים, משתלת צמחי חולות ומתפרה לבובות וכריות. ההיאחזות נקראה בתחילה קטיף ו' ואחר כך גדיד, אולם ביוני 1980 הוחלט לקרוא למקום בדולח כסמל לחקלאות בחממות זכוכית, והשם גדיד ניתן להיאחזות צפונית יותר שהייתה אחר כך ליישוב גדיד. ביולי 1982 היאחזות נח"ל בדולח אוזרחה על ידי משפחות היישוב עצמונה שפונה מסיני, אולם כעבור כמה חודשים, עקב הצפיפות במקום, עברו אנשי עצמונה ליישוב שליו, והמקום נשאר נטוש. הדבר לא הביא לזניחת הרעיון להקמת יישוב בשם בדולח. ב-11 במרץ 1986 עבר למקום גרעין המשפחות שגרו במשך 4 שנים ביישוב מורג. משפחות אלו באו במסגרת איגוד יישובי הפועל המזרחי ממושבי הנגב, לכיש, השרון וממפוני חבל ימית. באוקטובר 1986 התקיים טקס חנוכת היישובים בדולח ועצמונה בנוכחות השר דוד לוי. במושב התגוררו 33 משפחות (50 בשיאו) שכלכלתן התבססה בעיקר על חקלאות. ב-17 באוגוסט 2005 פונה היישוב בדולח על ידי "החטיבה הכחולה" של חיל האוויר כחלק מתוכנית ההתנתקות שעליה החליטה ממשלת ישראל בשנת 2004. אחרי הפינוי עברו רוב המשפחות מבדולח לאתר הקרווילות בניצן. מדיה וקבצים בנושא בדולח בוויקישיתוף מושב בדולח, באתר "מרכז קטיף" לנו המגל הוא החרב, כרך 2, עמ' 57-60 בספר "לנו המגל הוא החרב" חלק ב' עמוד 57, כתוב שהחלטה זו הייתה של ועדת ועדת השמות הממשלתית, אך בפרסום הוועדה בשנה זו (ילקוט הפרסומים 2633, 10 ביוני 1980, עמ' 1821) לא מוזכר השם "בדולח" כלל אלא השם "גדיד" (לגבי קטיף ו'), רק 5 שנים מאוחר יותר פרסמה ועדת השמות שם זה (ילקוט הפרסומים 3165, 24 בפברואר 1985, עמ' 1491). אפרת לישה, גאוגרפיה ופוליטיקה בישראל, עמ' 153 חגי הוברמן, שורשים בחולות, עמוד 128. שורשים בחולות, עמוד 121. בדולח ועצמונה, מעריב, 6 באוקטובר 1986
קרי-קרי

קְרִי-קְרִי (שם מדעי: Capra aegagrus creticus), או עז הבר הכריתית (מלשון כריתים), הוא תת-מין ממשפחת עז הבר. הקרי-קרי הוא פרסתן גדול יותר משאר הפרסתנים החיים במזרח הים התיכון. כיום הקרי קרי נפוץ אך ורק במספר מצומצם של איים יווניים, אך תפוצתו העיקרית היא בכרתים. צבעה של פרוות הקרי-קרי הוא חום-זהוב, ורגליו צבועות בשחור ולבן. פניו שחורות למחצה וכך גם זנבו. הקרי-קרי בעל מראה מרשים במיוחד ביחס ליתר תת-מיניו של עז הבר. בטבע הקרי-קרי ידועים בביישנותם. הם נחים במשך רוב היום כמו זכרי האריות. הקרי-קרי לא נחשב לבעל חיים אנדמי לכרתים, שכן הוא יובא על ידי התרבות המינואית. בעקבות הכחדות ממקומות מחייתו הטבעיים, הקרי-קרי לא נפוץ בשום מקום אחר חוץ מכרתים והאיים הסובבים לו. הקרי קרי אינה עז ילידית של כרתים, ומניחים שהאדם ייבא אותה לאי בסביבות התקופה המינואית. ארכאולוגים מצאו ציורי קיר שבהם מופיעות העזים ומשערים כי תושבי האי סגדו להן כאלים. שם זכרי הקרי-קרי באי הוא אגרימי שפירוש השם ה"פראי". שם נקבות הקרי-קרי הוא סאנאדה. לקרי-קרי משמעות תרבותית עצמאות בכרתים והוא נחשב לסמל האי, בדומה לכך שהקנגורו מסמל את אוסטרליה. בשנת 1960 ירד מספר הקרי-קרי העולמי אל מתחת ל-200 פרטים. מספר נמוך זה היה אחת הסיבות להפיכתו של קניון סאמריה שבכרתים לשמורת טבע בשנות ה-60. כיום חיים באי כ-2,000 עזים, ומצבם עדיין מוגדר כפגיע. למרות המאמצים הרבים שמושקעים בשימור תת-המין, ישנם מספר גורמים המקשים על התאוששות הקרי קרי, כמו ציד שמטרתו השגת בשרם ועורם. פרטים של העז נמצאים בחי בר כרמל. הם לא שוחררו לטבע. מדיה וקבצים בנושא קרי-קרי בוויקישיתוף קרי-קרי, באתר NCBI (באנגלית) קרי-קרי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
ארד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ארד – סגסוגת של נחושת ובדיל מדליית ארד – מדליה הניתנת על סיום במקום השלישי בתחרויות ארד (הונגריה) – עיר בהונגריה ארד (עיר) – עיר ברומניה, בטרנסילבניה בית הכנסת הרפורמי של ארד – בית הכנסת הראשון של ארד שברומניה ארד (בן בנימין) – בן הזקונים של בנימין (בראשית מ"ו כ"א) אל-ארד – תנועת שמאל רדיקלי פוליטית לאומית-ערבית ארד (חברה) – חברה לייצור מדי מים שמרכזה בקיבוץ דליה אישים ששם משפחתם הוא ארד: אבי ארד – מפיק קולנוע ישראלי-אמריקאי אבנר ארד – פסנתרן ישראלי-אמריקאי איל ארד – יועץ תקשורת לפוליטיקאים מהארץ ומהעולם איתן ארד – קצין ישראלי אסתר פרץ-ארד – ציירת ישראלי; אשתו של הפסל והצלם גרישה ארד ואמם של המעצב רון ארד והמוזיקאי עתר ארד בועז ארד – אמן ישראלי בני ארד – קצין צה"ל ומנכ"ל הרשות למלחמה בסמים גרישה ארד – פסל וצלם ישראלי; בעלה של הציירת אסתר פרץ-ארד ואביהם של המעצב רון ארד והמוזיקאי עתר ארד דרור ארד-אילון – עורך דין, יו"ר ועדת האתיקה הארצית של לשכת עורכי הדין. יעל ארד – ג'ודוקא ישראלית, זוכת מדליה אולימפית יצחק ארד – היסטוריון המכהן כיושב ראש יד ושם מוסיה ארד – שופטת ישראלית, נשיאת בית המשפט המחוזי ירושלים משה ארד – דיפלומט ישראלי, שגריר ישראל במקסיקו ובארצות הברית מיכאל ארד – אדריכל ישראלי-אמריקאי, מתכנן האנדרטה הלאומית והמוזיאון לפיגועי 11 בספטמבר. בנו של משה ארד נאוה ארד – חברת הכנסת מטעם מפלגת העבודה עדי ארד – שחקנית וזמרת ישראלית עוזי ארד – פרופסור במרכז הבינתחומי הרצליה וראש המכון למדיניות ואסטרטגיה עתר ארד – ויולן ומורה לויולה; בנם של גרישה ארד ואסתר פרץ-ארד ואחיו של המעצב רון ארד צבי ארד (משורר) – משורר, מתרגם ועורך צבי ארד (מתמטיקאי) – מתמטיקאי, רקטור אוניברסיטת בר-אילן ונשיא המכללה האקדמית נתניה קארין ארד – סופרת ועיתונאית רון ארד – נווט קרב בחיל האוויר הישראלי, שנפל בשבי ארגון אמל בלבנון ונחשב כנעדר ממאי 1988 רון ארד (מעצב) – מעצב תעשייתי; בנם של גרישה ארד ואסתר פרץ-ארד ואחיו של המוזיקאי עתר ארד רועי צ'יקי ארד – עיתונאי, משורר, זמר, ועורך שמואל ארד – אלוף בצה"ל, ממפקדי חטיבת הצנחנים ופיקוד העורף תמי ארד – סופרת ובעלת טור ישראלית, רעייתו של הנווט הנעדר רון ארד ערד (פירושונים)
בית הכנסת של ארד

בית הכנסת הראשון של ארד, רומניה, נבנה מעץ בשנת 1742 על חלקת קרקע שנתרמה על ידי אישה בשם נחומה. שמו של הרב הראשון היה יוחנן והוא התחיל לנהל את עבודת הקודש בשנת 1764. אחריו כיהנו הרבנים יהודה ליב ברוידא, שטרמניץ והירש. בשנת 1789 מונה לרב היישוב אהרן חורין, שהיה אז בן 23; הוא החזיק בתפקיד עד מותו בגיל 78. בתקופתו של חורין הונהגו בהדרגה סדרים חדשים אשר ביטאו את נטיותיו של חורין לרפורמה: בוטלה תפילת כל נדרי, נאסר לירוק בעלינו לשבח או לרקוע ברגליים בעת הזכרת המן הרשע בקריאת המגילה. כמו כן, בוטל השימוש בטעמי המקרא בעת קריאת התורה. חורין התיר לקהילות בברלין ובהמבורג להתפלל ללא כיסוי ראש ב-1818, אך עמדתו זו לא התקבלה בקהילתו. אבן הפינה למבנה חדש לבית-הכנסת הונחה ב-13 ביוני 1828, אך מכשולים ששמה העירייה עיכבו את סיום הבנייה עד שנת 1834. שנתיים לפני מותו של הרב חורין, ב-1842, הוכנס באישורו עוגב לבניין. היה זה העוגב הראשון שהופעל בבית-כנסת בהונגריה. הוא הביע אז את תקוותו כי הקהילה תעבור בקרוב להתפלל לפי הנהוג בהיכל בהמבורג. יורשו יעקב שטיינהרדט היה רב נאולוגי חשוב, והקהילה הצטרפה ללשכה הארצית הנאולוגית מיד עם הקמתה. יצחק פרי (פרידמן), תולדות היהודים בהונגריה, כרך שלישי. מיכאל מאיר, בין מסורת לקדמה – תולדות תנועת הרפורמה ביהדות, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת של ארד בוויקישיתוף מאמר על יהודי ארד ותצלומים של בית הכנסת ברומנית תצלום חלקי מבחוץ תצלום של חזית בית הכנסת תצלום בית הכנסת של ארד הוא ה-23 מלמעלה. Michael Meyer. Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism. Wayne State University Press (1995). עמ' 158-159.
ג'ון פרספר אקרט

ג'ון פרספר אקרט (באנגלית: John Presper Eckert; ‏9 באפריל 1919 – 3 ביוני 1995) היה חלוץ בתחום מדעי המחשב. אקרט למד בבית הספר מור באוניברסיטת פנסילבניה וקיבל תואר ראשון בשנת 1941 ותואר שני בשנת 1943. באפריל 1943 קיבלה האוניברסיטה אור ירוק לפרויקט ה"אניאק", אשר פותח בין השנים 1943–1946 בהובלתם של ג'ון מוקלי ואקרט כמהנדס ראשי, והיה למחשב האלקטרוני הדיגיטלי הראשון. על פי ההסכם שלהם עם האוניברסיטה, אקרט ומוקלי החזיקו בזכויות על פיתוח האניאק, אבל האוניברסיטה הייתה רשאית לתת זיכיונות לשימוש במחשב לממשלה ולארגונים שפועלים ללא מטרות רווח. במרץ 1946 בקשה האוניברסיטה לשנות את ההסכם כך שכלל הזכויות על המחשב שפותח במימונה יהיו בידיה ובעקבות זאת עזבו אקרט ומוקלי את בית הספר מור (Moore) להנדסת אלקטרוניקה של אוניברסיטת פנסילבניה. אקרט ומוקלי הקימו חברת אלקטרוניקה (בשם Electronic Control Company) שבנתה את המחשב הבינארי האוטומטי (בינאק). אחד השיפורים העיקריים של מחשב זה, שפעל החל מאוגוסט 1950, היה שהמידע נאגר על סרט מגנטי. החברה נהפכה במהרה לתאגיד המחשבים אקרט-מוקלי והוא קיבל הזמנה ממכון התקנים לבנות את המחשב האוטומטי האוניברסלי (יוניוואק). בשנת 1950, תאגיד המחשבים אקרט-מוקלי סבל מבעיות כלכליות ונרכש על ידי התאגיד רמינגטון ראנד. בניית יוניוואק הסתיימה בדצמבר 1950. אקרט נשאר בתאגיד רמינגטון ראנד והפך למנהל בכיר בו. הוא המשיך לעבוד ברמינגטון ראנד בעוד שהתאגיד התמזג עם התאגיד בורוז, שבשנת 1986 הפך לחברת יוניסיס. בשנת 1989 אקרט פרש מחברת יוניסיס, אבל המשיך לשמש כיועץ לחברה. אקרט נפטר מסרטן הדם ב-3 ביוני 1995 בעיר ברין מאוור פנסילבניה, ארצות הברית. כמה מההיסטוריונים של מדעי המחשב – וכן אקרט בעצמו – סבורים שהמונח "ארכיטקטורת פון נוימן" ראוי להיקרא "ארכיטקטורת אקרט", מפני שעיקרון התוכנה האגורה בזיכרון, שהוא חלק מרכזי מארכיטקטורת פון נוימן, פותח כבר בבית הספר מור, קודם שג'ון פון נוימן החל לעסוק בתחום המחשבים. מדיה וקבצים בנושא ג'ון פרספר אקרט בוויקישיתוף ג'ון פרספר אקרט, באתר MacTutor (באנגלית) ג'ון פרספר אקרט, באתר dblp ג'ון פרספר אקרט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון פרספר אקרט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) U.S. Army Research Laboratory, Fifty years of Army computing, page 37 *Richard S. Rosenberg, The social impact of computers, Emerald Group Publishing, pages 91-94
קנטרברי (ניו זילנד)

קנטרברי (Canterbury) הוא חבל בניו זילנד, בחלקו המזרחי של האי הדרומי הכולל את מישורי קנטרברי והאזורים ההרריים שסביבם. שטחו הוא 42,200 קמ"ר והוא החבל הגדול ביותר בניו זילנד. בירתו היא העיר קרייסטצ'רץ' ובה נמצאים גם מוסדות השלטון האזורי ואוניברסיטת קנטרברי. חבל קנטרברי מונה 526,300 תושבים אשר יותר ממחצית מהם מתגוררים בקרייסטצ'רץ'. גבולות החבל הם נהר קונווי (Conway) בצפון, האוקיינוס השקט במזרח, נהר ואיטקי (Waitaki) בדרום והאלפים הדרומיים במערב. פרובינציית קנטרברי (Canterbury province) הוקמה בשנת 1853 וכללה שטחים נרחבים מהאי הדרומי כולל חבל קנטרברי כיום ואף שטחים בחוף המערבי של האי. הפרובינציה בוטלה והפכה לחבל כפי שהוא מוגדר כיום בעת שבוטלה החלוקה לפרובינציות בריטיות בניו זילנד בשנת 1876. מבחינה מנהלית החבל מחולק לעשר רשויות אזוריות: תשעה מחוזות ועיר אחת. את חבל ואיטקי קנטרברי חלוקת עם אוטגו שמדרום. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אתר האינטרנט הרשמי של קנטרברי (באנגלית) "Subnational population estimates: At 30 June 2018 (final) – NZ.Stat tables". Stats NZ Tatauranga Aotearoa. 14 November 2018
אפקט זייגרניק

אפקט זייגרניק (Zeigarnik) קובע שאנשים נוטים לזכור משימות לא-גמורות טוב יותר ממשימות שהושלמו. האפקט נקרא על שם הפסיכולוגית היהודייה-ליטאית-סובייטית בלומה זייגרניק, שתיארה אותו לראשונה במחקר שפורסם בשנת 1927, לאחר שהבחינה שהמלצרים במסעדה וינאית בה ישבה זכרו את ההזמנות שניתנו להם רק עד שהגישו את המנה לסועדים, ושכחו אותן מיד לאחר ההגשה. במחקר שערכה, ביקשה זייגרניק מהמשתתפים בניסוי לבצע כעשרים מטלות פשוטות, כמו פתירת חידות או השחלת חרוזים. בחלק מהמטלות הופסקו המשתתפים באמצע המטלה. לאחר סיום כל המטלות, נשאלו המשתתפים על המטלות שזכורות להם במיוחד. המשתתפים נטו לזכור את המטלות שהופסקו באמצען בערך פי שניים מהמטלות שהם סיימו ללא הפרעה. בניסוי משנת 1982 שערכו מקגרו ופיאלה התבקשו המשתתפים לפתור חידה מורכבת, אך הופסקו באמצע לפני שהספיקו לסיים אותה ונאמר להם שהניסוי הסתיים. למרות זאת, כמעט 90% מהמשתתפים המשיכו לנסות ולפתור את החידה. נטען שהאפקט עומד מאחורי השימוש בקליף האנגר, מונח המתייחס לסיום מותח ובלתי פתור של פרק ביצירה אמנותית. Zeigarnik, B. (1927). Das Behalten erledigter und unerledigter Handlungen. Psychologische Forschung, 9, 1-85. McGraw, KO, & Fiala, J. (1982). Undermining the Zeigarnik effect: Another hidden cost of reward. Journal of Personality, 50, 58-66 ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אווירונאוטיקה

אווירונאוטיקה הוא המדע העוסק בהיבטים המתמטיים והמכניים של טיסה, ובפרט בכלי טיס כגון מטוסים, מסוקים ומערכות מוטסות כגון רקטות, טילים ולוויינים. תחום משמעותי באווירונאוטיקה הוא תחום האווירודינמיקה ופעמים רבות מתבלבלים ביניהם. בעוד שאווירונאוטיקה עוסקת בכלל התחומים הקשורים לטיסה ומערכות מוטסות תחום האווירודינמיקה נוגע באינטראקציה שבין האוויר לגופים הנעים בתוכו. הנדסת אווירונאוטיקה עוסקת בפיתוח, תכנון ובקרה של כלי טיס ומערכות מוטסות וכיום נהוג לצמד אותה לתחום החלל. בישראל הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון היא המקום היחיד שבו ניתן ללמוד תחום הנדסה זה, אך ניתן ללמוד תתי נושאים שונים של הנדסת אווירונאוטיקה וחלל תחת הנדסת מכונות גם במוסדות אקדמיים אחרים. נהוג לחלק את תחום האווירונאוטיקה לשני ענפים עיקריים: תעופה – ענף העוסק בכלי טיס מסוג מטוסים, כדורים פורחים וספינות אוויר. טילאות – ענף העוסק בכלי הטיס המונעים באמצעות מנוע רקטי. הנדסת אווירונאוטיקה אווירודינמיקה שכבת גבול תרמודינמיקה הזדקרות ארגונים: הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון נאס"א אווירונאוטיקה, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלמנך (כתב עת)

אלמנך הוא כתב עת ספרותי עברי. גיליונו הראשון ראה אור בסתיו 2006. עורכי כתב העת הם אור גראור ויעל טומשוב (מייסדי כתב העת), וכן פאר פרידמן. בגיליון הראשון הופיעו בין היתר שירים מאת רוני סומק, לידור יעקב, סלי מצוינים ויחזקאל נפשי. כמו כן הופיעו סיפורים מאת יחזקאל רחמים, בלה שייר ופרק מתוך "הרביניסט האחרון", ספרו של הסופר והמבקר רן יגיל, שיצא לאור כחודש לאחר הופעת הגיליון. את הגיליון הראשון מלווים צילומיו של גלעד בנארי. הגיליון השני של כתב העת יצא כחצי שנה מאוחר יותר (מרץ 2007), וכלל מסה מאת אורי הולנדר על שיר של המשורר הוותיק טוביה ריבנר, כמו גם שירים מאת עודד פלד, סיון בלס, נדב ליניאל, פאר פרידמן ולירז מושיוב, וסיפורים מאת ירון אביטוב, שמעון מרמלשטיין, ונועה סיון. בגיליון זה פורסמו גם טקסטים בפרוזה ושירה מאת העורכים. את הגיליון הקדים מוטו בסינית מאת ג'ואנג-דזה, וליווה אותו האמן גידי לנדן. ביוני 2006, לאחר הפוגה ארוכה, ראה אור הגיליון השלישי של כתב העת, בליווי האמן אריק ונונו. לקראת פרסום הגיליון השלישי הצטרף למערכת המשורר והעיתונאי פאר פרידמן. את כתב העת מעצבת מיכל אליש. בדבר העורכים המופיע בפתח הגיליון הראשון, כתבו העורכים, בין היתר: הקמנו את 'אלמנך' כי אנחנו אוהבים לכתוב, ואנחנו אוהבים לכתוב, קודם כל, מפני שאנחנו אוהבים לקרוא. אין כותב טוב, בין אם הוא סופר, משורר, מחזאי וכו', שאינו מכור לקריאה. אי-אפשר להפריד את שתי הקהילות הבסיסיות של עולם הספרות - הקוראים והכותבים. עם זאת, בשני העשורים האחרונים אנו עדים להתרחקות בין הקהילות, לשריפה של הגשרים הרבים שחיברו ביניהן בעבר. חנויות הספרים העצמאיות מתמעטות, נדחקות לשוליים על ידי הרשתות המסחריות; מוספי הספרות של העיתונים הגדולים מצטמצמים, קטנים, מאבדים את יכולתם להשפיע על הקורא; וכתבי-העת, שפעם היו שערי הכניסה לעולם הספרות, נקראים בעיקר על ידי הכותבים בהם. בהמשך דבר העורכים, שאלו בשם הקוראים: "איפה השירים והסיפורים? למה אני לא רואה אותם בחנויות?"; וענו: כי הם תקועים בתורים הארוכים בהוצאות הספרים ובמכתבי הדחייה האין-סופיים, כי הם נבלעים בתוך מתקפות המבצעים בחנויות הספרים, כי הם עדיין לא התאימו את עצמם לצורכי המאה ה-21. אנחנו יכולים רק לקוות שאתם, הקוראים, תיהנו מהסיפורים ומהשירים שקיבצנו כאן, ושתעזרו לנו לשנות את המצב, שתעזרו לנו לשבור את המחסום בין קהל הכותבים לבין קהל הקוראים. בפתח הגיליון השני הכריזו העורכים על מהדורה אלקטרונית מורחבת לכתב העת. כמו כן הודיעו כי אחד הגיליונות הבאים יוקדש כולו ליצירות מתורגמות. לאחר צאת הגיליון הראשון זכה כתב העת לביקורות מעורבות, לרוב במסגרת מאמרים שדנו בגל כתבי העת הצעירים שראו אור באותה תקופה, ביניהם כתם, דקה, אורבניה ומאגמה. דרור בורשטיין, מה צריך כתב-עת לשירה, באתר הארץ, 12 בפברואר 2007 כתבה ב-106FM מאת תומר ספירשטיין כתבה ב"היקום של אלי אשד" מאת אלי אשד הגלריה של גלעד בנארי אלי הירש, על אלמנך, גיליון 3/ מאי 2010, ידיעות אחרונות 25/6/10
פרס קלרמונט

פרס קלרמונט הוא מענק הניתן אחת לשנתיים למוזיקאים ישראלים צעירים בתום תחרות הנושאת את שם הפרס. התחרות אינה פתוחה בפני כל אחד, ורק רשימת מצומצמת של מועמדים אשר הומלצו על ידי ועדה המורכבת בין השאר מאנשי קרן התרבות אמריקה-ישראל רשאים להגיש מועמדותם. בתחרות מוענק פרס הכולל מענק כספי וכן האפשרות להקליט דיסק לצורכי הזוכה. מקור הפרס בתרומת המלחין והנדבן השווייצרי מרסל (מוריס) קלרמונט בראשית שנות ה-80. בנוסף לפרס הראשי, מוענק פרס מיוחד על ביצוע יצירה מאת קלרמונט. תחרויות פרס קלרמונט, כמו תחרויות אחרות, נערכות בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה של אוניברסיטת תל אביב. בתחרויות הראשונות הוענקו פרסים עבור פסנתר, כינור, צ'לו וקומופוזיציה, וכיום ניתן הפרס לכנרים ופסנתרנים בלבד. בין הזוכים בפרס בפסנתר: אסף זהר, מיכל טל, רן צמח, ארנון ארז, תומר לב, דניאל גורטלר, דוראל גולן, בוריס גילטבורג (2004), טל חיים סמנון (2006), ישי שאער (2008), תומר גבירצמן (2010), יבגני יונטוב (2012), דניאל בורוביצקי (2014) ואיתי נבון (2016). בשנת 2018 חולק הפרס לראשונה בין שני פסנתרנים, אלמוג סגל ותום בורו. בין זוכי הפרס לכינור ניתן למנות את חגי שחם, איתי שפירא, רועי שילוח, קרן טננבאום, איתמר זורמן (2004), סמיון גבריקוב (2006), הדר רימון (2008), יובל הרץ (2010), דמיטרי דניאל אסקרוב (2012), אורי ויסנר-לוי (2014) וויקטוריה גלמן (2018). פרס קלרמונט באתר בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה פרס קלרמונט לשנת 2018 הזוכים בפרס קלרמונט ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיריאן מלך איבריה

האם התכוונתם ל... מיריאן הראשון, מלך איבריה – מלך ממלכת איבריה (162 לפנה"ס - 112 לפנה"ס) מיריאן השני, מלך איבריה – מלך ממלכת איבריה (32 לפנה"ס - 23 לפנה"ס) מיריאן השלישי, מלך איבריה – מלך ממלכת איבריה (284–361)
ממנטו מורי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ממנטו מורי – "זכור את המוות" בלטינית, ביטוי שנועד להזכיר לאדם את אפסותם של החיים ממנטו מורי (ספר) – ספר מאת מיוריאל ספארק ממנטו מורי (אלבום) – אלבום של אביב גפן ממנטו מורי (להקה) – להקת מטאל שוודית Memento Mori – הפרק הרביעי בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים Memento Mori (אלבום של דפש מוד) – אלבום האולפן ה-15 של דפש מוד, שיצא בשנת 2023 ממנטו – סרט קולנוע בהשתתפות גיא פירס
מנחם ברוד

מנחם מנדל (מנדי) יצחק הלוי ברוד (נולד בח' בכסלו ה'תש"ך, 9 בדצמבר 1959) היה דובר צעירי אגודת חב"ד בישראל, עורך שיחת השבוע ומחבר ספרים. ברוד נולד בריגא שבברית המועצות, לישראל ופרלה ברוד. בהיותו בן חמש, בשנת ה'תשכ"ה (1965), עלתה משפחתו לישראל והשתקעה בכפר חב"ד. למד בישיבות תומכי תמימים לוד וכפר חב"ד ובמגדל העמק. בסוף ה'תש"מ (1980) נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית 770 בניו יורק. בשנת ה'תשמ"ג (1983) התחתן עם מרים בת יצחק רודרמן, החל לעבוד בארגון צעירי אגודת חב"ד בישראל ומונה לעורך הפרסומים וההוצאה לאור. בשנת ה'תשמ"ו (1986) התמנה לדובר הארגון. בתחילת שנות ה-90 הפך לדובר חב"ד בישראל. ברוד עורך את עלון פרשת השבוע של צעירי חב"ד "שיחת השבוע", וממונה על מערך הפרסומים של צעירי חב"ד. היה העורך של השבועון התקשרות בין השנים ה'תשנ"ד - ה'תשע"ג. כתב וערך ספרים. בשנים ה'תשס"ז - ה'תשס"ח כתב טור קבוע בשבועון "כפר חב"ד" בשם "לא סוד בברוד". בשנת ה'תשס"ט (2009) הגיש ברדיו קול חי את תוכנית הרדיו "בקהל חסידים". משנת 2016 משמש עורך בהוצאת ספרים מעיינותיך. מחתונתו עד ה'תשנ"ג התגורר בבת ים. היום גר ביישוב כפר חב"ד, הוא אב לתשעה ילדים. אחיו הרב אליעזר, הוא רב היישוב כרמי יוסף. גיסו הוא הסופר זלמן רודרמן. יומן קבוצה תשמ"א, 1982, מאורעות שנת תשמ"א במרכז חב"ד העולמי – 770 ימות המשיח, הוצאת צעירי אגודת חב"ד. מהדורה ראשונה 1993, מהדורה מורחבת 2013. מה ידוע לך על חב"ד, הוצאת אשל, 1999 הנקודה החב"דית, חוברת בליבון עניינים וסוגיות בעולמה של חסידות חב"ד, 2004 נשמה עם עצמה, 2004 סודות הגאולה, מנוקד, הוצאת צעירי אגודת חב"ד, 2011 להבין חסידות - מושגי יסוד בעולם המחשבה החסידי, הוצאת ספרים מעיינותיך, 2018 להבה בקרח, סרט של מסע מיוחד שנערך לרגל יום ההילולא השמונים של כ"ק אדמו"ר הרש"ב, בב' בניסן תש"ס, 2006 סוגיות יסוד" - עשר סוגיות מרכזיות באמונה ובמחשבה היהודית מתוך משנת הרבי מליובאוויטש. הוצאת ספרים מעיינותיך, 2023 שולחן שבת, רעיונות לפרשת השבוע, מעובדים מתורתו של הרבי מלובביץ' על הפרשה (שישה כרכים) שולחן חג, כרך המכיל רעיונות לחגי ומועדי ישראל, מעובדים מתורתו של הרבי מלובביץ' בן י"ג למצוות, לקט הלכות בר-מצווה הפצת היהדות במשנת הרבי, הוצאת מכון ליובאוויטש, 2007 צעירי אגודת חב"ד בית בישראל צדיקים למופת, סיפורים נבחרים על צדיקי הדורות, הוצאת צעירי אגודת חב"ד, שני חלקים, 2013-2015, מתוך מדור 'מעשה שהיה' בגיליון שיחת השבוע תשובות לשאלות החיים, מבחר מאיגרות הרבי מלובביץ', הוצאת ידיעות ספרים, 2015 תהילים שלי, ספר תהילים מבואר ומאויר לילדים, הוצאת צעירי אגודת חב"ד, ל"ג בעומר תשע"ה התורה שלי, חומש מבואר ומאויר לילדים, בהוצאת צעירי אגודת חב"ד ו'מעיינותיך'. חומשים בראשית - דברים, תשע"ו-תש"ף יוצאים לחירות, מבחר מכתבים לפסח מהרבי מליובאוויטש, בהוצאת ספריית מעיינותיך, ירושלים תשפ"ב (2021). כמה חב"דניקים יש בעולם? תשובת הרב ברוד מנחם ברוד באתר col דוד רוטנברג, א סוד אין ברוד, חרדים10, 13.10.2021 מנחם מנדל ברוד (1959-), דף שער בספרייה הלאומית כל הכתבות על הרב מנחם ברוד, באתר ערוץ 7 מחליפו הוא מוני אנדר משרד ראש הממשלה, מנחם ברוד דובר חב"ד השתתף במשלחת ראשי חב"ד לפגישה עם ראש הממשלה. nrg: ‏, הגיע זמן הגאולה בnrg. להורדה להבה בקרח col אתר שטורעם, כ"א במנחם-אב תשע"ה בקול ישראל תהו: "מהו סוד הפופולריות של אגרות הרבי"?
נווט

נווט הוא אדם במטוס או במסוק קרב או בכלי שיט האחראי לניווט הכלי. במסוק, לנווט מטלות נוספות, ואף יכולת להטיס את המסוק במקרה והטייס אינו מסוגל לכך. במטוסי קרב מתקדמים, לרוב, בנוסף לעבודתו כמנווט ומתכנן נתיב הטיסה, מוכשר הנווט גם בהפעלת מערכות נשק מונחה ולוחמה אלקטרונית. בכלי שיט סוחר או אוניות גדולות, בתפקיד הנווט משמש הקצין השני. הוא גם אחראי על תכנון ההפלגה מנקודת המוצא ועד נמל היעד. הקצין השני הוא הסמכות העליונה המייעצת לרב החובל בתחום הניווט. על אף שהנווט הוא האחראי על תכנון השיט, כדי לחלק את העומס במהלך הפלגות ארוכות, כל קציני הגשר למעשה מנווטים את האוניה ואחראים בתורם על התרעה ועקיפה של עצמים מסוכנים הניצבים בדרכו של כלי השיט מעל ומתחת פני המים ושמירה על בטיחות השיט בדרך אל היעד. ערך מורחב – קצין משמרת גשר בספינות הטילים של חיל הים, את תפקיד הנווט ממלא קצין המשמרת (קמ"ש) שהוא קצין ימי בדרגת סגן, בוגר קורס חובלים מגמת שיט. הקמ"ש מופקד על פיקוד מוצב הגשר בספינה, על שלל בעלי תפקידיו. בפלגות הבט"ש, את התפקיד מבצע סגן מפקד הדבור/ דבורה/ שלדג. תפקידי קצין המשמרת: תכנון נתיבי השיט. הן בהפלגות אימון והן בגיחות מבצעיות. יציאה וכניסה מ/אל מעגנות ונמלים. ניווט הספינה בדרך אל היעד המתוכנן. בטיחות השיט הכוללת הפעלת מערכות ניווט, מכ"ם, מערכת שליטה ובקרה ואמצעי קשר. פיקוח ובקרה על לוחות זמנים. הן זמני שגרת הפעלה והן לוחות זמני אימונים. בקרב: אחראי על ניווט קרבי של כלי השיט המחייב תמרון לירי והפעלת שלל אמצעי הגנה. זהו התפקיד הראשון שממלא בוגר מגמת שיט בקורס חובלים, טרם יציאתו למבחני כניסה אל בית הספר לפיקוד ימי. נווט קרב מדיה וקבצים בנושא נווט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נטליזומאב

נטליזומאב (Natalizumab) היא טיפול לטרשת נפוצה מסוג התקפי-הפוגתי, המונעת את כניסת תאי מערכת החיסון אל המוח ובכך מגינה עליו מפני הרס עצמי. זהו נוגדן המהונדס חלקו מנוגדן אדם וחלקו האחר מנוגדן עכברי. התרופה נמכרת בישראל בשם המסחרי טיסברי (Tysabri). בטרשת נפוצה, תאי ה-T עוברים מן הפריפריה דרך מחסום דם-מוח, השולט על העברה של חומרים מהדם למוח, ותוקפים את המיאלין. הנטליזומאב נקשרת לתאי המערכת החיסונית (תאי T ותאי B) ומונעת את כניסתם למוח דרך מחסום דם-מוח. כתוצאה מהטיפול ישנה ירידה בתדירות התלקחויות הסימפטומים של המחלה. נטליזומאב נקשרת למולקולות הדבקה על תאי הדם הלבנים. מולקולות ההדבקה נקראות Alfa 4 Integrin. על ידי קשירת הנטליזומאב למולקולות ההדבקה הנמצאות על תאי הדם הלבנים, נמנעת חדירתם של תאי הדם הלבנים ממערכת הדם אל המוח. בנוסף נקשרת הנטליזומאב גם למולקולות הדבקה הנקראות VCAM, הנמצאות על תאים אנדותליאלים דלקתיים בעורקים, בוורידים ובנימים. על ידי כך נמנעת כניסתם של תאי הדם הלבנים למוח. במחקר רב-מרכזי וכפול-סמיות שבדק את יעילותה של נטליזומאב לעומת פלצבו ב-942 חולים הלוקים בטרשת נפוצה מסוג התקפי-הפוגתי נמצא כי מינון של 300 מ"ג נטליזומאב שניתן כל 4 שבועות בעירוי, למשך 116 שבועות המחקר, הפחית באופן מובהק את תדירות ההתקפים השנתית ב-68% (P<0.001). כמו כן נצפתה ירידה של 54% בהתקדמות הנכות הקבועה של החולים (P<0.001). בדיקות MRI שנערכו לחולים בתום שנתיים הראו ירידה של 92% בנגעים מואדרי גדוליניום (Gd+) המעידים על תהליך דלקתי פעיל חדש (P<0.001). שיפור מובהק נמצא גם במצב הקוגניטיבי של החולים (PASAT3 test), וירידה מובהקת באטרופיה של המוח יחסית לפלסבו (P=0.005) נטליזומאב ניתנת בעירוי תוך-ורידי האורך כשעה אחת לארבעה שבועות תופעות לוואי בשכיחות נמוכה הן זיהומים, כולל דלקת ריאות, רגישויות כגון פריחה, חום, תת-לחץ דם, כאבים בחזה ודיכאון. תופעות לוואי נפוצות יותר הן זיהומים בדרכי השתן, במערכת הנשימה, במערכת העיכול, כאבי ראש, דיכאון, כאבי פרקים והפרעות בווסת. תופעת לוואי נוספת היא חולי מוח מתקדם רב-מוקדי, מחלה נדירה ולרוב גם קטלנית אשר נגרמת מנגיף ה-JC virus על רקע הפגיעה החיסונית הכרוכה בטיפול בנטליזומאב. הסיכון היחסי ללקות בחולי מוח מתקדם רב-מוקדי מוערך בפי 1.35 לאחר טיפול של שנה בנטליזומאב. https://www.tysabri.com/ Pietropaolo V, Prezioso C, Bagnato F, Antonelli G, John Cunningham virus: an overview on biology and disease of the etiological agent of the progressive multifocal leukoencephalopathy. New Microbiol. 2018 Jul;41(3):179-186.