laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נציב כבאות והצלה

נציב כבאות והצלה הוא מפקד הכבאות בישראל בדרגת רב-טפסר העומד בראש הרשות הארצית לכיבוי והצלה ואחראי על ניהול הרשות וביצוע תפקידיה. מקום מושבו הוא בניין נציבות כבאות והצלה בשדרות רחבעם זאבי, ראשון לציון. הנציב נבחר לתפקידו על ידי ממשלת ישראל בהמלצת השר לביטחון פנים כל חמש שנים. נציב כבאות וההצלה הנוכחי הוא אייל כספי. מקור סמכויות הנציב הוא סעיף 10 בחוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, שאומר כי: הנציב רשאי לסגור שטח או מקום ולמנוע כניסה אליו או יציאה ממנו כשיש חשש להתפשטות אש וסכנת חיים. כמו כן הנציב רשאי להוציא כל הוראה סבירה הדרושה להצלת חיי אדם, להצלת רכוש, למניעת פגיעה או להתפשטות האש. הנציב אחראי להוציא הוראות רשות שיקבעו את תפקודה של רשות הכבאות וההצלה ונועדו להבטיח את פעולתה התקנית. דגל הנציבות בראשית שנות ה-80' סיכת נציבות ישנה דגל הנציבות בהמשך שנות ה-80' סיכת סמל הנציבות הנס הקודם של נציב כבאות והצלה לישראל סמכויות הנציב ורשימת הנציבים לדורותיהם, באתר הרשות הארצית לכבאות והצלה סמכויות הנציב בחוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, 2012
סוניה סון

סוניה סון (באנגלית: Sonja Sohn; נולדה ב-30 באוקטובר 1964) היא שחקנית ובמאית קולנוע אמריקאית. מוכרת בעיקר בזכות תפקידה בתור קימה גרגס בסדרת הטלוויזיה "הסמויה" של רשת HBO. סון נולדה בשם סוניה ויליאמס בעיר פורט בנינג שבג'ורג'יה. סון נולדה לאב, חייל צבא ארצות הברית אפרו אמריקאי ולאם קוריאנית אותה פגש אביה בעת שירותו במלחמת קוריאה. בתור ילדה הייתה עדה לאלימות פיזית קשה של אביה כלפי אמה. אחיה שהיה גדול ממנה נרצח כאשר סון הייתה נערה. סון החלה את דרכה כשחקנית בדרמה העצמאית "סלאם" לצידו של הזמר סול ויליאמס, השניים היו שותפים גם לכתיבת התסריט. על הופעתה בסרט זכתה סון לשבחים והועמדה לפרס אינדפנדנט ספיריט. לאחר מכן הופיעה בהופעות קטנות בסרטים "לגעת במוות" של מרטין סקורסזה, "שאפט" של ג'ון סינגלטון ובסרט "בושם" (2001) לצד ג'ף גולדבלום. בשנת 2002 החלה סון לשחק בסדרת הדרמה הפופולרית של רשת HBO "הסמויה" בתפקיד בלשית משטרת בולטימור קימה גרגס. על אף הקשיים שלה בעת צילומי התוכנית (קושי בזיכרון השורות שלה) הייתה דמותה של סון לדמות הנשית הדומיננטית והמצליחה ביותר לכל אורך חמש עונות הסדרה. סון לא זינקה מהתוכנית למעמד של כוכבת, והיא השתתפה רק במספר הופעות משנה בסדרות "פשע מן העבר" ו"אחים ואחיות". בשנת 2011 סון חזרה לתודעה הציבורית בזכות תפקידה בסדרת הדרמה "בגוף ההוכחה" בתור בלשית מחלק הרצח סמנת'ה בייקר. בשנת 2017 ביימה סון את הסרט התיעודי "בולטימור מתעוררת" המספר את מותו של פרדי גריי מה שהביא למהומות הגזע בארצות הברית (2014–2015) בו נהרגו 2 אנשים ונעצרו 486 משתתפים. בשנת 2019 שיחקה בדרמת הספורט "ציפור בשחקים", סרט מקורי של נטפליקס. בנוסף, שיחקה בשני פרקים של הסדרה "מסע בין כוכבים: דיסקברי" ברשת CBS, בתור ד"ר גבריאלה בורנהאם. בשנת 2003 נישאה סון לנגן הדידג'רידו האוסטרלי אדם פלאק. הנישואין הסתיימו בסוף 2019. היא אמא לשתי בנות מנישואים קודמים; סופיה (1986) וסאקירה (1990). ב-21 ביולי 2019 נעצרה על ידי משטרת צפון קרוליינה והוגש נגדה כתב אישום בשל אחזקת קוקאין. מחוץ לקריירת המשחק שלה סון היא פעילה חברתית המנהיגה את תנועת "ReWired for Change" לזכויות הציבור בעיר בולטימור. מדיה וקבצים בנושא סוניה סון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוניה סון (באנגלית) סוניה סון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סוניה סון, ברשת החברתית אינסטגרם סוניה סון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סוניה סון, באתר AllMovie (באנגלית) סוניה סון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סוניה סון, באתר MusicBrainz (באנגלית) סוניה סון, באתר Discogs (באנגלית) ראיון עם סוניה סון על פעילותה בתנועה ReWired for Change, סרטון באתר יוטיוב
לויאליסטים

מילולית – "נאמנים". האם התכוונתם ל... לויאליסטים (אירלנד) – יוניוניסטים פרוטסטנטים קיצוניים, תומכי האיחוד של אירלנד עם הממלכה המאוחדת לויאליסטים (ארצות הברית) – מתיישבים שצידדו בממלכה המאוחדת בזמן מלחמת העצמאות של ארצות הברית.
יוסף לוי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יוסף לוי (1885 – 1949) - מהנדס, רוכש קרקעות וממייסדי נהריה, על שמו נקראה שכונת זיכרון יוסף יוסף לוי (1919 – 1977) - שחקן תיאטרון ישראלי, ייסד יחד עם חברתו לחיים, השחקנית חינה רוזובסקה, את "בימת השניים" ותיאטרון" דורות" יוסף ויניצקי – בעל שם העט יוסף לוי (1914 – 1965) - עיתונאי, פובליציסט, עורך, סופר ומתרגם ישראלי יוסף (יוסקה) לוי (1926 - 1985) - ראש העיר השני של אילת יוסי לוי (עורך דין) (יליד 1953) - בעלים ושותף-מנהל במשרד עורכי הדין יוסי לוי ושות' יוסי לוי (קצין משטרה) (יליד 1931) - ניצב בדימוס ממשטרת ישראל דקלון (יליד 1944) - שם הבמה של הזמר יוסי לוי יוסי לוי (קצין חיל הים) (יליד 1948) - תת-אלוף בצה"ל, סגן מפקד חיל הים הרב גבריאל יוסף לוי (יליד 1954) - ראש ישיבת באר התורה בירושלים, יוזם ונשיא הגמ"ח המרכזי יוסי אבני-לוי (יליד 1962) - סופר ודיפלומט ישראלי יוסי לוי (איש תקשורת) – יועץ תקשורת ועיתונאי יוסי (פפו) לוי – מתופף ישראלי יוסי לוי (גיטריסט) (1944–2016) – גיטריסט ישראלי
ניסים יגן

הרב ניסים יגן (י"ב בחשוון ה'תש"ב, 2 בנובמבר 1941 – י"ד בסיון ה'תש"ס, 17 ביוני 2000) היה דרשן ומחזיר בתשובה חרדי. נולד בירושלים לרחל וליעקב יגן, תלמידו של הרב מרדכי שרעבי. מקור המשפחה הוא מהעיר אורפה שבטורקיה, ושמה בעבר היה "גאגין". למד בירושלים, בישיבת לייקווד שבארצות הברית במשך כחמש שנים, ובישיבת מיר בירושלים, אז בראשות הרב חיים שמואלביץ. נשא לאשה סולטנה אודט, ולהם 11 ילדים. לימד בישיבת אור ברוך ובישיבת "אוהל מועד" בירושלים, והיה שותף[דרושה הבהרה] להקמת ישיבה בגבעת עדה. בשנת ה'תשל"ח (1978) הקים בירושלים את כולל "קהילת יעקב" שלימים הפך לישיבה. בלט כמחזיר בתשובה, בהרצאות פרטיות ודרך ארגון "ערכים". נפטר ממחלת הסרטן בשבת פרשת בהעלותך, י"ד בסיוון ה'תש"ס, ונקבר בהר המנוחות. בנו הרב מאיר ממלא את מקומו בראשות מוסדות "קהילת יעקב". בנו הרב יעקב הוא ראש כולל "קהילת יעקב". לאחר מותו הוציאה ישיבתו ספרים המבוססים על מאות משיחותיו שהוקלטו. חלקם תורגם לאנגלית, רוסית, צרפתית וספרדית. נתיבי אור - סדרת ספרים, ליקוט ענייני מוסר וחיזוק על פי שיחותיו התעוררות ותשובה - על חזרה בתשובה מועדים עצות בעבודת ה' כוחה של שבת חיים של תורה עבודת המידות פרשת השבוע (7 כרכים) אתר האינטרנט הרשמי של יגן - אתר המוקדש להרצאותיו רשימת הרצאותיו, אתר תורה אחת שיעורי הרב ניסים יגן באתר "קול הלשון" חכם ניסים יגן, באתר "החכם היומי" נסים בן יעקב יגן (1941-2000), דף שער בספרייה הלאומית קורות חייו, הרב אברהם מלמד, יוטיוב הרב ניסים יגן זצוק"ל - סרט סיכום, יוטיוב
עוצמת הרכות

עוצמת הרכות (באנגלית: Holistic Pulsing) היא שיטת ריפוי אלטרנטיבי פסאודו-מדעית שפותחה בידי הישראלית טובי בראונינג. מרכזים המטפלים בשיטה זו קיימים במספר מדינות, בהן הולנד, אוסטרליה וניו זילנד. הספר "עוצמת הרכות" (The Power of Softness), שכתבה מבראונינג, תורגם להונגרית ולפולנית. מאחורי שיטת הטיפול עומדת גישה השמה במרכז את השמחה כטיפול בבעיות רגשיות ופיזיות, באופן העומד, לדברי בראונינג, בניגוד להדגשת הכאב והטראומות בשיטות טיפול אחרות. המטפלים בשיטה מדגישים גם את השימוש ברכות ובגישה לא-כוחנית ביחסי אנוש. שיטת הטיפול מבוססת על שיחה עם המטופל, על מגע גופני ועל נענוע עדין של חלקים שונים בגוף במהירות של 160-120 פעימות בדקה (קצב פעימות לב של עובר). לפי עקרונות השיטה, הנענוע החוזר יוצר תחושת ביטחון, הגנה וחמימות, רכות והנאה, ותחושות אלה, המלוות את הטיפול כולו, מאפשרות ריפוי פנימי עמוק. מפתחת השיטה והעוסקים בה טוענים כי היא יעילה למגוון בעיות פיזיות ונפשיות, כשבין השאר נטען שניתן לטפל בשיטה זו בלחצים נפשיים, טראומות, כאבי שלד ושרירים, סוכרת 2, אסתמה, בעיות הורמונליות, הפרעות אכילה, התמכרויות, בעיות קשב וריכוז ועוד, אולם אין ראיות מדעיות לטענות השיטה. את השיטה פיתחה טובי בראונינג, ד"ר לאוסטאופתיה ונטורופתיה והתמחות בתרפיית קרניוסקרל. ב-1990 כתבה את ספרה העוסק בתחום עוצמת הרכות באנגלית, הספר תורגם לעברית לאחר מכן. בשנת 1999 הקימה בראונינג בית ספר לשיטה בישראל. ב-2003 כתבה בראונינג את ספרה "איך הפכה האישה לגבר" ובשנת 2015 כתבה את ספרה השלישי 'שיעורים חיים'. טובי בראונינג, עוצמת הרכות, הוצאת מודן, 2011 טובי בראונינג, איך הפכה האישה לגבר – על הפחד מהשומן, הפחד מהנשי והתמוטטות החברה, הוצאת ליאור שרף-הפצות, 2003 טובי בראונינג, שיעורים חיים אתר האינטרנט הרשמי של עוצמת הרכות שחר שילוח, לפרק את השיטה: חפשו מי ינענע אתכם, באתר nrg, ‏25 במאי 2011 רני לוי, האישה והשיטה: טובי בראונינג, באתר nrg‏, 1 בדצמבר 2005 אתר המוקדש לשימוש בשיטה בניו זילנד אודטה שוורץ, סדנה נפלאה בשם עוצמת הרכות, מתוך כתבה בידיעות אחרונות, באתר "החיים כדרך - הדרך לחיים" רועי לוטן, עוצמת הרכות, באתר "מאגר השיטות", 19 בנובמבר 2018 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עוצמת הרכות".
מילאן אוברנוביץ', נסיך סרביה

מילאן אוברנוביץ' (בסרבית: Милан Обреновић‏; 21 באוקטובר 1819 – 8 ביולי 1839) היה נסיך סרביה במשך שבועיים בשנת 1839. מילאן נולד ב-21 באוקטובר 1819 בקרגוייבץ, והיה בנו הבכור של מילוש אוברנוביץ', נסיך סרביה בין השנים 1817–1839, ושוב בין 1858 ל-1860. ב-1839, מילוש ויתר על כס הנסיכות לטובת בנו, למרות שהיה על סף המוות. מילאן אוברנוביץ' נפטר שבועיים לאחר מכן וייתכן שכלל לא ידע שהיה לראש המדינה. לאחר מותו ירש אותו אחיו, מיכאילו אוברנוביץ'. מדיה וקבצים בנושא מילאן אוברנוביץ', נסיך סרביה בוויקישיתוף מילאן אוברנוביץ', נסיך סרביה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חיים אלעזר מזרחי

מולא חיים אלעזר מזרחי (1858 – יוני 1909 כ"ח בסיוון תרס"ט) היה רב, משורר, דרשן וממנהיגי קהילת יהודי טהראן. חיים אלעזר מזרחי נולד בטהראן בשנת 1858. הוא למד בילדותו במכּתב בעיר מולדתו, וכן חונך באופן פרטי על ידי שד"ר מארץ ישראל שנשכר על ידי אביו מולא חנינא. הוא נודע בגין הידע התורני המעמיק שלו. ידע את התנ"ך בעל פה. כבר בגיל 15 זכה לתואר הכבוד מולא (מקביל ל"רבי" בקהילות הדוברות פרסית). הוא חונן בכישרון נאום ונהג לערוך דרשות שבועיות בבית כנסת של הרובע היהודי בטהראן. לצד לימוד התורה בו המשיך כל ימיו, מולא חיים אלעזר עבד בצעירותו בסחר של פנינים ואבנים יקרות. בתקופתו התחזקה הדת הבהאית באיראן ולא מעט יהודים המירו את דתם. מולא חיים אלעזר היה ממובילי המאבק בתופעה זו, ודרשותיו עשו רושם עז על שומעיהן. באירוע אחד התנהל פולמוס פומבי בין הנציגים הבהאים לנציגים היהודים, ותשובותיו של מולא חיים אלעזר הצעיר היו אלו שהכריעו את הוויכוח לצד היהודי. מאז לימודיו בילדותו עם השד"ר היה בעל כיסופים חזקים לארץ ישראל. בשנת 1895 גמר בליבו לעלות לארץ ישראל ביחד עם משפחתו, ולאחר הגעתו לארץ התיישב בשכונת העדה הפרסית "שבת-צדק" בירושלים. הוא היה לחזן ודרשן בבית הכנסת של העדה הפרסית הקטנה. עם זאת הוא לא מצא פרנסה בירושלים וחי ביחד עם משפחתו בעוני קשה. חרף התלאות עלה בידו לשלוח את ילדיו ללימודים בבית ספר למל ושמח על שזכה לחיות בארץ הקודש. את זמנו ניצל לעיון בספרים, לימוד תורה ולחיבור שירת קודש. למרות עוניו בשנת 1907 הצליח להוציא לאור ולהביא לדפוס את ספרו "חיאת אל-איאם" (حیات الایام), אנתולוגיה משיריו, חלקם בעברית וחלקם בפרסית יהודית. הוא זכה לכבוד רב כמנהיג הקהילה הקטנה של יוצאי פרס בארץ ישראל. הוא נפטר ב-1909 בירושלים ונטמן בהר הזיתים; בלווייתו השתתפו אלפים. אחד מבניו היה חנינא מזרחי, מחנך, איש ציבור ירושלמי וציר באספת הנבחרים הראשונה, שעסק בחקר ההיסטוריה והספרות של יהדות פרס. חיאת אל-איאם: שירת קודש, ירושלים, 1907. חנינא מזרחי, 'חיי אבי מולא חיים אלעזר', רשומות (הוצאת "דביר"), תש"ו. גיורא פוזיילוב, חכמיהם של יהודי פרס ואפגניסטן, ירושלים: הוצאת משרד החינוך, תשנ"ו, עמ' 61–73. Orly R. Rahimiyan. "Mizraḥi, Mullāh Ḥayyim Eleazar." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014. גיורא פוזיילוב, חכמיהם של יהודי פרס ואפגניסטן, ירושלים: הוצאת משרד החינוך, תשנ"ו, עמ' 65.
מצר אדמירל קוזנצוב

מצר אדמירל קוזנצוב (ברוסית: Пролив Адмирала Кузнецова) הוא מצר ים ברוסיה בין האי ברינג (אנ') (הגדול באיי קומנדור) ממערב לבין האי מדני (אנ') (הקטן שבין שני איי קומנדור העיקריים) ממזרח. המצר מקשר בין ים ברינג שמצפון לו לבין האוקיינוס השקט שמדרומו. רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא 50 קילומטרים. עומקו המרבי – למעלה מ-142 מטר ואורכו כ-30 ק"מ. המצר קרוי מאז 2004 על שמו של מפקד הצי הסובייטי ניקולאי קוזנצוב. מצר קמצ'טקה באי ברינג נמצא קברו של ויטוס ברינג. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוסמוזה

אוֹסְמוֹזָה היא מעבר של ממס (solvent) דרך ממברנה חדירה למחצה במעלה מפל ריכוזים, דהיינו, מתמיסה דלילה יותר (שבה ריכוז המומסים הכולל נמוך יותר), לתמיסה מרוכזת יותר (שבה ריכוז המומסים הכולל גבוה יותר), עד ליצירת איזון בין ריכוזי המומסים הכוללים משני צידי הקרום. אוסמוזה היא סוג של פעפוע (דיפוזיה), במהלכו רק הממס יכול לעבור דרך הקרום המפריד בין התמיסות. כשחלקיקי המומסים מסוגלים אף הם לעבור דרך הקרום, או אז מתרחשת האוסמוזה בו-זמנית עם פעפוע של המומסים, כשכל אחד מהם עובר דרך הקרום לפי מפל הריכוזים שלו. חומרים שנמצאים בתמיסה אך אינם מומסים בה, כמו ליפידים ורב-סוכרים, אינם נחשבים בריכוז הכולל של המומסים ולכן אינם גורמים לאוסמוזה ואינם משפיעים על עוצמתה ומהירותה. תמיסה בה ריכוז המומסים בסביבה נמוך יותר לעומת התא מכונה תמיסה היפוטונית, ותמיסה בה ריכוז המומסים גבוה יותר לעומת התא מכונה תמיסה היפרטונית. הבדל הריכוז בין שתי התמיסות הוא טוניות. ככל שהטוניות גבוהה יותר, כך ישנה זרימה מואצת יותר של הממס מהתמיסה ההיפוטונית להיפרטונית, מכיוון שצריכות לעבור יותר מולקולות ממס דרך הקרום, יחסית לנפח הכללי, על מנת להגיע לאיזון. כאשר ריכוז המומסים שווה בשני הצדדים התמיסה נקראת תמיסה איזוטונית. כאשר מעבר הממס משנה את הלחץ ההידרוסטטי (לחץ הנוזל) בהן נמצאות התמיסות, לחץ זה משפיע על המעבר ובנקודה מסוימת, הנמצאת לפני איזון הריכוזים משני צידי הקרום, משתווה לטוניות וכך גורם להפסקת מעבר הממס. בעת הפסקת זרימת הממס, הלחץ ההידרוסטטי שווה ערך לטוניות בין שתי התמיסות, ולכן, כאשר הטוניות גבוהה יותר, הלחץ ההידרוסטטי הדרוש על מנת להתנגד לה גדול יותר, ולהפך. לחץ זה הוא הלחץ הדרוש על מנת להפסיק את האוסמוזה והוא נקרא הלחץ האוסמוטי. לאוסמוזה חשיבות עליונה בעולם החי: בזכותה מתפזרים המים ברחבי גופם של יצורים חיים. מאזן הנוזלים בתאים נשמר גם הוא על ידי אוסמוזה. בתאי צמחים, לעיתים, מופסקת האוסמוזה כתוצאה מהלחץ שמפעיל דופן התא על הנוזל התוך-תאי - הלחץ האוסמוטי - שנקרא במקרה זה לחץ טורגור. ערך מורחב – אוסמוזה הפוכה קיים גם תהליך של זיקוק מים בשיטת אוסמוזה הפוכה. לשם קיום תהליך זה דרושים שני תאים: תא א' ותא ב'. נוסף על שני אלו דרוש קרום בררני, החדיר רק למים. את תא א' ממלאים במים שבהם ריכוז מלחים גבוה, ואת תא ב' ממלאים במים ללא מומסים (ריכוז המלחים אפסי). ביניהם ממקמים את הקרום החדיר רק למים. מפעילים לחץ גבוה על תא א' (ריכוז המלחים הגבוה), ובערכים הגבוהים מהלחץ האוסמוטי של התמיסה שבתא א', המים יעברו ללא מלחים לתא ב'. פעפוע לחץ טורגור לחץ אוסמוטי אבי סאייג, מה המנגנון המולקולרי המסביר אוסמוזה?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 15 אוגוסט 2010 אוסמוזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אוסמוזה, דף שער בספרייה הלאומית
סיידון

סיְידוּן (בערבית: صيدون) היה כפר ערבי בנפת רמלה. תושביו גורשו או נמלטו במהלך מלחמת העצמאות בתאריך 6 באפריל 1948 כחלק ממבצע נחשון. הכפר שכן כ־9 קילומטרים דרומית לעיר רמלה, צפונית לח'ולדה, בגדה המזרחית של ואדי סיידון. ויקטור גרן ביקר בכפר ב-1863 והעריך את אוכלוסייתו ב-200 תושבים לערך. בתיו היו בנויים מלבני טיט והיו בו שתי בארות, כאשר הישנה הייתה יבשה. במפקד האוכלוסין המנדטורי של 1931 נמנו בכפר 174 תושבים מוסלמים ב-35 בתים. על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל אוכלוסיית הכפר נאמדה בכ־210 תושבים, ושטח הכפר הוערך ב-7,487 דונם עות'מאני. היישוב הקהילתי כרמי יוסף הוקם מזרחית לכפר בשנת 1984. על פי וליד ח'אלדי, בשנת 1992 נותר רק בית אבן אחד ממבני הכפר ששימש כמחסן. מדיה וקבצים בנושא סיידון בוויקישיתוף סיידון באתר palestine remembered נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com. מפה שיצאה לאור ב-1918 ע"י צבא בריטניה, עם סימון הכפר (גליון Ramleh), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור E. Mills, Census Of Palestine 1931 (עמ' 23), US archives, ‏1932 All That Remains, p. 414
חווה חקלאית ערוגות רבקה

חווה חקלאית ערוגות רבקה על שם רבקה אהרנסון, הוא בית ספר לחקלאות ומדעי הסביבה בזכרון יעקב. בערוב ימיה ביקשה רבקה אהרנסון, להוריש אדמות שהיו בבעלות משפחתה למטרת חינוך. משאלתה של רבקה אהרנסון להעביר את המורשת החקלאית שלה ושל משפחתה לדורות הבאים, הולידה את רעיון הקמת חווה חקלאית. החווה יועדה לתלמידי בתי הספר מאזור השומרון, דהיינו - זכרון יעקב, בנימינה, גבעת עדה, פרדס חנה ואור עקיבא. לשם כך תרמה שטח של 15 דונם עליו הוקמה, בסיוע קרן פלז החווה החקלאית "ערוגות רבקה". החווה נוסדה בשנת 1971 על ידי אמיר דור און, אשר היה למנהלה הראשון. בתחילה התקיימו הלימודים בתוך צריפים ארעיים. בשנת 1974 נחנכו כיתות הקבע של החווה בטקס ממלכתי, במעמד יגאל אלון שר החינוך וסגן רה"מ דאז. חוות ערוגות רבקה היא אחת מ-33 חוות חקלאיות הפרוסות ברחבי הארץ והמתופעלות, ממומנות ונמצאות תחת הפיקוח של משרד החינוך והרשות המקומית. פרט לכיתות לימוד, ישנן ב"ערוגות רבקה" חממות גידול לירקות, צמחי בית ונוי, ערוגות לגידול ירקות ופרחים, בית גידול לפרפרים, בוסתן עצי פרי ופינת חי. כל גידולי החווה מטופלים בשיטה אורגנית בלבד, ומלווים בייעוץ מקצועי מטעם מורה החווה המוכשר למטרה זו. ייחודיות החווה היא במתן מענה לכל שכבות הקהילה, והתהוותה כמרכז אזורי לנושא חקלאות אורגנית, אקולוגיה וסביבה. הצוות החינוכי בחווה כולל מורים לחקלאות המתמחים בהיבטים שונים ומגוונים של ענפי החקלאות, איכות הסביבה ואורח חיים בריא. החווה נותנת שירותים לקשת רחבה של גילאים ממכלול הרבדים של מערכת החינוך: גני ילדים, בתי ספר יסודיים ממלכתיים וממ"ד, בתי ספר לחינוך מיוחד, חטיבות ביניים ותיכונים מזכרון יעקב וסביבתה. המזכירות הפדגוגית - משולחן המפמ"ר, מדעי החקלאות
ממשלת מנואל ואלס

ממשלת צרפת השלושים ושבע, או "ממשלת ואלס הראשונה", הייתה ממשלת צרפת בראשותו של מנואל ואלס שכיהנה מהתפטרותו של ז'אן-מארק ארו מתפקיד ראש הממשלה עקב הפסדה של המפלגה הסוציאליסטית בבחירות המוניציפליות בצרפת ועד התפטרותו של ואלס עקב רצונו להתמודד בבחירות לנשיאות צרפת 2017. הממשלה הוקמה ב-2 באפריל 2014, לאחר שמנואל ואלס מונה לתפקיד ראש ממשלת צרפת ב-31 במרץ 2014 ועד ל-25 באוגוסט 2014, אז פורקה הממשלה לאחר שמספר שרים התבטאו נגד פעילותה הכלכלית של הממשלה. מבין ממשלות הרפובליקה החמישית, הייתה זו הממשלה שמשלה בזמן הקצר ביותר, 147 ימים. הממשלה הורכבה מ-15 שרים מהמפלגה הסוציאליסטית (PS) ושני שרים מהמפלגה הרדיקלית השמאלנית (PRG). הייתה זו הממשלה השלישית תחת נשיאותו של פרנסואה הולנד. בהשוואה לממשלה הקודמת, ממשלת ארו השנייה, זו ממשלה קטנה יותר, שחברים בה 16 שרים בלבד, לעומת 20 שרים שהיו בממשלתו של ז'אן-מארק ארו. לפני מינויו לראש ממשלה היה מנואל ואלס שר הפנים, והשרים האחרים בממשלתו היו אף הם שרים בממשלה הקודמת. תשעה שרים שמרו על תפקידיהם מהממשלה הקודמת (עם שינויים מזעריים), כולל שר החוץ לורן פביוס, שמונה ב-2012 ושמר על תפקידו גם בממשל החדש, ושר ההגנה ז'אן-איב לה דריאן. שני שרים לא היו חלק מהממשלה הקודמת - סגולן רויאל, שהפכה לשרת האקולוגיה, ופרנסואה רבסאמן, שהיה מנהיג סיעת הסוציאליסטים בסנאט הצרפתי ומונה עתה לשר העבודה. בממשלה יש שמונה נשים ושמונה גברים. הגיל הממוצע של השרים בתחילת הכהונה היה 54, כשלורן פביוס היה המבוגר ביותר (67) ונז'אט ואלו-בלקאסם וסילביה פינל הצעירים ביותר (בני 36). מנואל ואלס הוא ראש הממשלה הראשון שלא נולד בצרפת. הוא נולד בברצלונה, וקיבל אזרחות צרפתית ב-1982, בגיל 19. מדיה וקבצים בנושא ממשלת מנואל ואלס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת מנואל ואלס
אנלייט אנרגיה מתחדשת

אנלייט אנרגיה מתחדשת בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית שנוסדה בשנת 2008 ועוסקת במימון, הקמה והפעלה של מתקנים לייצור חשמל ממקורות אנרגיה מתחדשת. ניירות הערך של החברה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב ובנאסד"ק. לחברה פעילות מקומית ובין-לאומית, במסגרתה הוציאה לפועל בהצלחה מעל ל-150 פרויקטים בישראל ובאירופה בהספק של מעל 500 מגה ואט, ובעלות הקמה כוללת של מעל 3 מיליארד ש"ח. אנלייט הוקמה בשנת 2008 על ידי גלעד יעבץ, צפריר יואלי ועמית פז, ועסקה בפעילות של ייזום של מתקנים לייצור חשמל מאנרגיה סולארית. בשנת 2010 מוזגה פעילות זו לתוך השלד הבורסאי של חברת סהר אינווסט שבשליטת שאול אלוביץ' (שנוסדה ב-1981), ושמה של "סהר אינווסט" שונה ל"אנלייט אנרגיה מתחדשת". עם המיזוג היה שווי השוק של החברה 59 מיליון ש"ח. בשנת 2012 החלה החברה לעסוק בייזום ופיתוח של מיזמים לייצור חשמל מאנרגיית רוח והיא מקדמת פרויקטים מסוג זה בישראל ובאירופה.[דרוש מקור] בשנת 2013 זכתה החברה באישורי ההקמה של חווה סולארית בשם מתקן "חלוציות", בהספק ייצור של 55 מגוואט שיא. בשנת 2020 הקימה את פרויקט חוות הרוח עמק הבכא ברמת הגולן הכולל 30 טורבינות רוח. החברה התרחבה לשווקים נוספים והיא פועלת במדינות רבות באירופה, בהן ספרד, שוודיה, קרואטיה, סרביה, פולין, אירלנד, הונגריה וקוסובו. אנלייט מפתחת פורטפוליו פרויקטים נרחב בשלבי הבשלה שונים בהספק של למעלה מ-1 ג'יגה ואט.[דרוש מקור] ביוני 2021 חתמה החברה על הסכם לרכישת 90% מחברת האנרגיה הירוקה האמריקאית קלינרה (Clenera) לפי שווי של 433 מיליון דולר. בפברואר 2023 גייסה החברה 252 מיליון דולר בהנפקת מניות בנאסד"ק. אתר האינטרנט הרשמי של אנלייט אנרגיה מתחדשת אנלייט אנרגיה מתחדשת בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב אנלייט אנרגיה מתחדשת בע"מ, באתר "מאיה" מידע עסקי על חברת אנלייט אנרגיה מתחדשת באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) אנלייט אנרגיה מתחדשת, בגוגל פיננסים אנלייט אנרגיה מתחדשת, באתר EDGAR של הודעות ל-SEC (באנגלית) עמירם ברקת, ‏"ברגע שנציב את טורבינות הרוח, הן יישארו שם לתמיד", באתר גלובס, 2 באפריל 2014 אורן פרוינד, קרן נוי תשקיע 80 מיליון שקל בפרויקט הסולארי חלוציות של אנלייט, באתר TheMarker‏, 3 בינואר 2013 אנלייט אנרגיה מתחדשת בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. אנלייט אנרגיה מתחדשת בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. מורן שקד, אנלייט אנרגיה מתחדשת מדווחת על התוצאות הפיננסיות עבור הרבעון הראשון של שנת 2024, באתר Funder פאנדר פורטל קרנות נאמנות קופות גמל קרנות השתלמות קרנות פנסיה, ‏2024-05-08 הושלמה עסקת המיזוג בין סהר אינווסט של אלוביץ' לבין אנלייט אנרגיה מתחדשת, באתר ספונסר, ‏3 במאי 2010 גולן חזני, אנלייט הגישה תשקיף לקראת גיוס של יותר מ־200 מיליון דולר בארה"ב, באתר כלכליסט, 21 בינואר 2023 עמירם ברקת ואביב לוי, ‏קרן נוי תשקיע עד 80 מ' ש' בפרויקט של אנלייט, באתר גלובס, 3 בינואר 2013 ליאור גוטמן, אנלייט: אושרה הגדלת פרויקט טורבינות הרוח ברמת הגולן - ב-13%, באתר כלכליסט, 23 בדצמבר 2020 אורי גלאור, צלי גרינברג ויניב רחימי, החמישייה הפותחת של 2019: ישראל קנדה, אשטרום, שיכון ובינוי, אנלייט אנרגיה ואודיוקודס, באתר כלכליסט, 1 בינואר 2020; אנלייט אנרגיה מתחדשת בע"מ - דו"ח תקופתי לשנת 2021, באתר "מאיה" ענת רואה, אנלייט רוכשת את קלינרה האמריקאית ב-390 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 30 ביוני 2021 עדיאל איתן מוסטקי, אנלייט גייסה 252 מיליון דולר בהנפקה בנאסד"ק, באתר כלכליסט, 11 בפברואר 2023
סידון

האם התכוונתם ל... סיידון – כפר פלסטיני שחרב במלחמת העצמאות אפרים סידון – סופר, בעל טור, תסריטאי, סאטיריקן ומחזאי ישראלי קארול סידון – רב צ'כי, סופר ומחזאי, הרב הראשי של פראג צידון
חיל המשלוח הבריטי (מלחמת העולם הראשונה)

חיל המשלוח הבריטי (באנגלית: British Expeditionary Force; בראשי תיבות: BEF) היה הכינוי ליחידות הצבא הבריטי אשר נשלחו לסייע לצבאות צרפת ובלגיה בשלבים הראשונים של מלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית כנגד פלישת הצבא הגרמני. באופן רשמי המונח 'חיל המשלוח הבריטי' מתייחס רק לכוחות הבריטים שפעלו בחודשי המלחמה הראשונים ועד לנובמבר או דצמבר 1914, כאשר אורגנו היחידות מחדש ומספר הנפגעים בחיל המשלוח הגיע לכמחצית מהכוח ההתחלתי. החל מתחילת 1915 יחידות הצבא המנוסות החלו לקבל תגבור של כוחות חדשים, החלו להיווסף גדודים נוספים לרגימנטים קיימים ואף נשלחו יחידות מרחבי האימפריה הבריטית כדי לסייע לכוחות בחזית המערבית. למרות זאת, המונח 'חיל המשלוח' המשיך להיות בשימוש לתיאור הכוחות הבריטים בחזית המערבית עד סוף המלחמה. כאשר הוקם חיל המשלוח, הוא כלל שני קורפוסים והיה למעשה בסדר גודל של ארמייה (שש דיוויזיות; 80,000 איש), במרץ 1915 מספר זה עלה ל-29 דיוויזיות. החיל כלל בראשיתו את מרבית כוחות הצבא המאומנים הזמינים בבריטניה, שלא היו פרוסים ברחבי האימפריה, לאחר מכן זרמו אליו מתנדבים מהודו הבריטית ומושבות נוספות. מפקד הכוח היה הפילדמרשל ג'ון פרנץ' וראש המטה שלו היה גנרל ארצ'יבלד מארי (מינואר 1915 גנרל ויליאם רוברטסון), בראשות שני הקורפוסים הראשונים ניצבו דאגלס הייג והוראס סמית'-דוריאן. קצין הקישור למפקדת הכוחות הצרפתיים, הנרי יוז וילסון היה בעל חשיבות מרכזית, כיוון שהכוח עבד בצמוד לבעל-בריתו הצרפתי. ב-26 בדצמבר 1914 הורחבו גייסות חיל המשלוח לשתי ארמיות (הראשונה בפיקודו של הייג ובהמשך הנרי הורן; והשנייה בפיקודו של סמית'-דוריאן ובהמשך הרברט פלומר). ביולי 1915 נוצרה הארמייה השלישית (בפיקודו של אדמונד אלנבי ובהמשך ג'וליאן בינג), בפברואר 1916 נוספה גם הארמייה הרביעית (בפיקודו של הנרי רולינסון) ובמאי 1916 הוקמה הארמייה החמישית (בפיקודו של הוברט גוף ובהמשך ויליאם בירדווד). מדיה וקבצים בנושא חיל המשלוח הבריטי בוויקישיתוף חיל המשלוח באתר '1914-1918'. חיל המשלוח הבריטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ניי-ג'ימה

נִיִי-גִ'ימַה (ביפנית: 新島) הוא אי געשי בקצה הצפון-מזרחי של ים הפיליפינים. האי שייך למטרופולין של טוקיו והוא אחד מאיי איזוּ. ניי-ג'ימה ממוקם כ-163 ק"מ דרומית לטוקיו וכ-36 ק"מ דרומית לעיר שׁימוֹדַה. בקצה הדרומי של האי היה אתר שיגור לרקטות וטילי ניסוי בליסטיים (Sounding Rockets). ניי-ג'ימה מיוחד באיי איזו בכך שהוא היחיד בעל צורה מאורכת. אורכו כ-11 ק"מ, רוחבו כ-2.5 ק"מ ושטחו כ-23 קמ"ר. האי בנוי משמונה כיפות ריוליט, מחולקות לשתי קבוצות בקצוות הצפוני והדרומי של האי מחוברים על ידי מצר יבשה נמוך ושטוח. כיפות געשיות אלו נוצרו לפני מעל אלף שנים בהתפרצות הגעשית היחידה שזוהתה. בצפון נמצא מיאצוקה-יאמה, הנקודה הגבוהה באי, המתנשאת לגובה של 432 מטרים מעל גובה פני הים. באי פועל שדה תעופה רשמי ניי-ג'ימה (新島空港-Niijima Kūkō) (קוד ה-ICAO שלו הוא: RJAN). שדה התעופה הוקם בשנת 1970 ובשנת 1984 קיבל אישורים של שדה תעופה לאומי. ישנן טיסות סדירות לשדה התעופה צ'וֹפוּ (Chofu Airport) שבמערב טוקיו משנת 1979. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא ניי-ג'ימה בוויקישיתוף Watch: Volcano in Japan spews ash, rock 200m into sky - מאתר ה-BBC מדריך לתיירים בניי-ג'ימה בוויקימסע האנגלי (באנגלית) ריוליט הוא סלע געשי עשוי תרכובת פלסית, המורכב מקוורץ, פצלת השדה ופלגיוקלז ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יפן ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.