laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
החלטה 350 של מועצת הביטחון של האו"ם

החלטה 350 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה על ידי מועצת הביטחון ב-31 במאי 1974 בעקבות מלחמת יום הכיפורים. ההחלטה מאשרת את הקמת כוח המשקיפים אונדו"ף שתפקידו לפקח על הפסקת האש בין ישראל לבין סוריה. ההחלטה הגדירה כי אונדו"ף יוקם למשך שישה חודשים בלבד, אך המנדט של כוח המשקיפים הוארך בהחלטות מאוחרות יותר, הכח עדיין משמש בתפקידו 13 חברות במועצת הביטחון הצביעו בעד ההחלטה להקמת הכוח ואף מדינה לא התנגדה. סין ועיראק לא השתתפו בהצבעה. טקסט ההחלטה באתר האו"ם דו"ח מזכ"ל האו"ם בנושא ההפרדה בין הכוחות הישראלים לסורים ערך זה הוא קצרמר בנושא האומות המאוחדות ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפקדה

המונח "חדר המצב" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו חדר המצב (פירושונים). המונח "חדר מלחמה" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו חדר מלחמה (פירושונים). מפקדה היא מרכז פיקוד, שליטה ובקרה; מפקדה היא דרג הקובע מדיניות ונושא באחריות ההחלטות בתחום המדיניות. ניתן להבחין בין מפקדה (באנגלית: Headquarters) ובין מטה (באנגלית: Staff) – מטה הוא דרג מתאם ואחראי לפיקוח על הגשמת המדיניות שנקבעה על ידי המפקדה. מפקדה צבאית היא צומת בו מרוכז כל המידע המוקדם (מידע לוגיסטי, תוכניות מלחמה, הערכות מודיעין), המידע המתקבל בזמן אמת משדה הקרב, הערכות מומחים, מתבצעת עבודת המטה, בו מתקבלות ההחלטות האופרטיביות וממנו מועברות ההנחיות למפקדי השטח, ובמקביל דיווחים וקבלת הנחיות ממפקדה ממונה. מפקדות מכונות בשמות שונים, בהתאם לתווך שבו הן פועלות. לדוגמה, חדר מלחמה (חמ"ל) ברמת הממשלה, מוצב הפיקוד העליון (מִצפ"ה) בצה"ל ברמת המטכ"ל, חדר מצב – במשרד החוץ, מוצב פיקוד ימי (מצפ"י) ברמת מפקד חיל הים, מרכז ידיעות קרב (מי"ק) בספינה וכדומה. חפ"ק (חבורת פיקוד קדמית) ברמת היחידה הלוחמת, (באנגלית: Tac – Tactical HQ). מפקדה של כוח לוחם יבשתי תמוקם בדרך-כלל בקו העורפי של החזית, במקום מוגן יחסית, מה שיאפשר סיורים של המפקדים הבכירים בשטחי הקרבות להתרשמות בלתי-אמצעית, מקום תדרוך והתייעצות למפקדי כוחות המשנה, התקפלות מהירה ללא אבדות במקרה של נסיגת הכוחות, הקמה מזורזת של המפקדה באזור חדש וחידוש השליטה בכוחות. יהודה ואלך, תורות צבאיות: התפתחותן במאות ה-19 וה-20, תרגום: אליקים ואלך, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1977. יהושפט הרכבי, מלחמה ואסטרטגיה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990. מוריס דה סאקס, עיונים באמנות המלחמה, תרגום: אליקים ואלך, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1980. סון צ'ון וו, אמנות המלחמה, תרגום: רעות ידן, כפר מונש: עופרים הוצאה לאור, 2005. ניקולו מאקיאוולי, הנסיך, תרגום: גיאו שילוני, תל אביב: זמורה, ביתן – הוצאה לאור, 1988. מדיה וקבצים בנושא מפקדה בוויקישיתוף
הארכיפלג הארקטי הקנדי

הארכיפלג הארקטי הקנדי (באנגלית: Canadian Arctic Archipelago; נקרא גם הארכיפלג הארקטי) הוא ארכיפלג הנמצא מצפון לקנדה היבשתית, באוקיינוס הארקטי. הארכיפלג נמצא בקצה הצפוני ביותר של צפון אמריקה, והוא משתרע על פני חלק ניכר משטחן של הטריטוריות הצפוניות של קנדה - רובה של טריטוריית נונאווט וחלק משטח הטריטוריות הצפון-מערביות. השטח הכולל שלו הוא 1,424,500 קמ"ר. הארכיפלג משתרע לאורך 2,400 קילומטרים ו-1,900 קילומטרים מפרידים בין הנקודה הצפונית ביותר בו, כף קולומביה שנמצאת על האי אלסמיר, לבין קנדה היבשתית. הארכיפלג תחום ממערב על ידי ים בופור, מצפון מערב על ידי האוקיינוס הארקטי, ממזרח על ידי גרינלנד, מפרץ באפין ומצר דייוויס, ובדרום על ידי מפרץ הדסון וקנדה היבשתית. הארכיפלג כולל כ־36,563 איים. מספר איים מופרדים אחד מהשני ומהיבשת על ידי מספר נתיבי מים שיחד מכונים המעבר הצפון-מערבי. הארכיפלג כולל 94 איים גדולים (גדולים מ-130 קמ"ר) כאשר ביניהם נכללים שלושה מבין עשרת האיים הגדולים בעולם (באפין, אלסמיר וויקטוריה) ועוד 36,469 איים קטנים. האקלים על האיים הוא ארקטי והאדמה מכוסה בטונדרה להוציא את אזורי ההרים. רוב האיים אינם מיושבים. ההתיישבות האנושית על האיים היא דלילה ומפוזרת וברוב המקרים מדובר במתיישבים אינואיטים שגרים לאורך החופים באיים הדרומיים. אחד מאיי הארכיפלג הוא אי הנסיך פטריק. התביעות הבריטיות על האיים התבססו על תגליותיו של מרטין פרובישר בשנות ה-70 של המאה השש עשרה. שליטתה של קנדה על האיים החלה לאורך שנות ה-70 של המאה התשע עשרה אולם עד ל-1880 היא שלטה רק על האיים שבאגן פוקס, מפרץ הדסון, ומצר הדסון. רק ב-1880 העבירה בריטניה את השליטה על שאר האיים לקנדה. "המחוז של פרנקלין" (שמו של הארכיפלג תחת הריבונות הקנדית) התבסס ב-1895 וכלל כמעט את כל הארכיפלג. המחוז פורק עם הקמתה של נונאווט ב־1999. כיום קנדה תובעת בעלות על כל נתיבי המים שבמעבר הצפון מערבי ורואה בו מים פנימיים אולם ארצות הברית ורוב הארצות הימיות רואות במעבר מים בינלאומיים. הוויכוחים אודות מעמדו של המעבר התעוררו עקב דאגתה של קנדה לאכיפה הסביבתית לביטחונה הלאומי ולריבונותה הכללית באזור. האי הנס במצר נארס מזרחית לאלסמיר היה שנים רבות במחלוקת בין דנמרק לבין קנדה במחלוקת על הבעלות עליו. מדיה וקבצים בנושא הארכיפלג הארקטי הקנדי בוויקישיתוף הארכיפלג הארקטי הקנדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
כריסטופר אוקרמן

כריסטופר אוקרמן (בספרדית: Christopher Uckermann; נולד ב-21 באוקטובר 1986) הוא שחקן, זמר-יוצר ומפיק מוזיקלי מקסיקני. הוא החל את קריירת המשחק שלו כשהיה בן שנתיים בפרסומות בטלוויזיה, והתפרסם ברחבי העולם לאחר תפקידיו בתור דייגו בוסטמנטה באופרת הסבון "Rebelde" ובתור האב רמירו ונטורה בסדרת האימה העל טבעית "דיאבלרו". הוא היה חבר בלהקת "RBD" מ-2004 עד 2009 ומאז עובד כאמן סולו, לאחר שהוציא אלבום אחד, "Somos", ב-2010, ושני EP - "Revolución de los Ciegos" ב-2017 ו-"Sutil Universo" ב-2020. אוקרמן נולד במקסיקו סיטי, מקסיקו; בנם של אב מקסיקני, ויקטור מנואל קסיאס אריאס, ואם שוודית, מארי כריסטינה אלכסנדרה פון אוקרמן. מגיל שנתיים משך כריסטופר את תשומת לבם של במאים מסחריים במקסיקו ובארצות הברית, והצליח לזכות בפרס נשר הזהב בגיל 11 על שעשה יותר מ-160 פרסומות. ב-1999 לוהק אוקרמן לטלנובלת הילדים "העיתון של דניאלה". בשנת 2000 הוא לוהק לטלנובלה "חברים לנצח". בשנת 2001 הוא כתב את שיר הנושא של הטלנובלה "הרפתקאות בזמן". בשנת 2004 כתב כמה פרקים של הטלנובלה "אמי - הילדה עם הילקוט הכחול". באותה שנה הוא לוהק לטלנובלה "REBELDE", הגרסה המקסיקנית של הטלנובלה הארגנטינאית "המורדים", בתפקיד דייגו בוסטמנטה. בעקבות ההצלחה של המורדים, בשנת 2007, הופץ Televisa RBD: "לה פמילייה". הסיטקום התבסס על חייהם הבדיוניים של חברי "RBD". הדמויות בסיטקום לא התבססו על הדמויות של הלהקה, אך דומות לאישיות האמיתית של השחקנים. הסיטקום רץ מה-14 במרץ 2007 - 13 ביוני 2007, וכלל כ-13 פרקים. בשנים 2009–2012 כיכב אוקרמן בסדרת מסתורין והמדע בדיוני "קדברה", המופקת באמריקה הלטינית, על ידי Fox.Which, ומצולמת בקולומביה במלון "מג'סטיק". בשנת 2016 שיחק בסדרת הפעולה הקולומביאנית "2091" בתור אינפאר לצדו של בנחמין ויקוניה. בשנת 2018 כיכב בקומדיה הפרואנית "איך להתגבר על פרידה" שהופקה עבור נטפליקס; ב-2023 שיחק גם בסרט ההמשך "איך להתגבר על שברון לב". בעקבות הצלחת המורדים, השיקה "RBD" עד כה 9 אלבומי אולפן בספרדית, פורטוגזית ואנגלית. הם מכרו מעל 15 מיליון אלבומים ברחבי העולם, וערכו סיבוב הופעות ברחבי מקסיקו, דרום אמריקה, סרביה, רומניה, ארצות הברית וספרד. ב -15 באוגוסט 2008, "RBD" פרסמה הודעה כי הם החליטו להיפרד. הם יצאו לסיור האחרון, "Gira Del Adios", סיור עולמי שהסתיים בתחילת 2009. בחודש מרץ 2009, הופץ הסינגל "להאיר את ליל העולם" של אוקרמן בהפקת רודי מאיה. ב-2010, הוציא אוקרמן סינגל שני בשם "Vivir Soñando". שני הסינגלים הם מתוך אלבום בכורה אשר עתיד לצאת בסוף 2010. אוקרמן ביקר במספר מדינות, כולל ברזיל, ספרד וישראל לצורך הקלטת האלבום. אוקרמן גולש בסקייטבורד, וזכה בתחרויות ארציות שונות. היה בינו ובין הקולגה שלו אנהי רומן קצר במהלך צילומי "RBD", אך הם נפרדו לאחר 8 חודשים. 2010 - Somos 2017 - La Revolución De Los Ciegos 2020 - Sutil Universo מדיה וקבצים בנושא כריסטופר אוקרמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כריסטופר אוקרמן כריסטופר אוקרמן, ברשת החברתית פייסבוק כריסטופר אוקרמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריסטופר אוקרמן, ברשת החברתית אינסטגרם כריסטופר אוקרמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריסטופר אוקרמן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) כריסטופר אוקרמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) כריסטופר אוקרמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריסטופר אוקרמן, באתר Discogs (באנגלית) כריסטופר אוקרמן, באתר בילבורד (באנגלית)
ג'ייסון ריץ'

ג'ייסון ריץ' (באנגלית: Jason Rich; נולד ב-8 במאי 1986 בפנסאקולה, פלורידה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הרכז והקלע. ריץ' נחשב לשחקן הגנה מצטיין וידוע גם ביכולתיו האתלטיות וביכולת המסירה הגבוהה שלו. את דרכו בכדורסל החל ריץ' בנבחרת בית הספר על שם דר. פיליפס, בה שיחק בין השנים 2000-2004. עם סיום לימודיו התיכוניים החל לשחק באוניברסיטת פלורידה סטייט ולאחר שנתיים לא מוצלחות במיוחד, הפך בעונת 2006/2007 לשחקן המוביל של הקבוצה וקבע ממוצעים של 14.5 נקודות, 2.0 אסיסטים, 4.4 ריבאונדים ו-1.1 חטיפות למשחק. לאחר עונה נוספת במכללות יצא לאירופה וחתם בקבוצה האיטלקית קאנטו, ובעונה אחת במדיה קלע 9.8 נקודות, מסר 1.5 אסיסטים והוריד 3.2 ריבאונדים בממוצע למשחק והוביל אותה למקום התשיעי בסרייה א' ולרבע גמר הגביע האיטלקי, בו הפסידה 77-65 למונטפסקי סיינה. בעונת 2009/2010 עבר למכבי חיפה הישראלית. כבר עם תחילת העונה הפגין ריץ' יכולת טובה ואת משחק הפתיחה נגד מכבי תל אביב סיים עם 16 נקודות, 3 ריבאונדים ו-3 אסיסטים. בהמשך שמר על רמת משחק גבוהה, אך במהלך חודש דצמבר 2009, סבל מיכולת קליעה ירודה ולא עבר את רף 10 הנקודות בכל ארבעת משחקי הליגה בחודש זה. עם זאת, ב-24 בדצמבר הפגין את אחד ממשחקי השיא שלו בחיפה, כאשר קלע 28 נקודות ומסר 4 אסיסטים במשחק רבע גמר גביע המדינה נגד עירוני אשקלון, אך קבוצתו הפסידה 95-87. לאחר משחק זה הפך לשחקן המוביל של חיפה יחד עם דבון ג'פרסון והשיג רצף של שבעה משחקים בהם לא ירד מ-17 נקודות. גם בפלייאוף הפגין יכולת מצוינת, אך לא הצליח למנוע את הדחתה של קבוצתו כבר ברבע הגמר על ידי ברק נתניה. בסך הכל סיים את העונה עם ממוצעים מצוינים של 14 נקודות, 3.1 אסיסטים, 3.9 ריבאונדים ו-1.2 חטיפות למשחק בעונה הסדירה ו-16.8 נקודות, 3.2 אסיסטים, 4.2 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק בפלייאוף. בעונת 2010/2011 עבר לשחק בהפועל ירושלים. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket סטטיסטיקות קריירה באתר מנהלת ליגת העל ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כף שרידן

כף שרידן (באנגלית: Cape Sheridan) היא לשון יבשה בחוף המזרחי של האי אלסמיר שבקנדה. הכף שוכנת לחוף ים לינקולן המהווה חלק מהאוקיינוס הארקטי. כף זו היא אחת מנקודות היבשה הסמוכות ביותר לקוטב הצפוני (הממוקם 840 ק"מ צפונה מהכף), והיא אחת הנקודות הצפוניות ביותר בקנדה (אחרי כף קולומביה, הממוקמת צפונית מערבית לכף שרידן). תעלת רובסון מפרידה בין כף שרידן לבין גרינלנד. בחורף 1908–1909 הקים חוקר הקוטב רוברט פירי את מחנהו בכף שרידן במהלך מסעו האחרון בניסיונו להגיע אל הקוטב הצפוני. היישוב אלרט – יישוב הקבע הצפוני ביותר בכדור הארץ, ממוקם 12 ק"מ מערבית לכף שרידן. תיאור חנייתו של רוברט פירי בכף שרידן בחורף 1908 מתוך פרויקט גוטנברג ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסף אבידן והמוג'וס

אסף אבידן והמוג'וס (Asaf Avidan & The Mojos) הייתה להקת רוק ישראלית שהוקמה בשנת 2006 בירושלים. תחילת דרכו של ההרכב בסיבוב הופעות אקוסטי של אסף אבידן ברחבי הארץ. עם הקמת ההרכב הנוכחי, הפכה הלהקה למוכרת ומוערכת בחוגי המוזיקה העצמאית הישראלית, ואף יצאה למסע הופעות מוצלח בניו יורק באוקטובר 2007. באוגוסט 2011 הלהקה התפרקה. נכון למאי 2022 הלהקה ממוקמת במקום הרביעי ברשימת האמנים הישראלים המושמעים ביותר בספוטיפיי עם כ-1.9 מיליון מאזינים חודשיים. אסף אבידן - סולן, גיטרה, מפוחית, פסנתר. רועי פלד - גיטרות. רן ניר - גיטרה באס. יוני שלג - תופים. הדס קליינמן - צ'לו. בשנת 2006 עזב אסף אבידן את תל אביב ואת חברתו דאז, וחזר לירושלים, שם החל לכתוב שירים, ברוח הפרידה וההתחלה חדשה. שירים אלו נאספו למיני-אלבום שנקרא "Now That You`re Leaving" שיצא לאור בצורה עצמאית ביולי 2006. הנגנים באלבום זה אינם חברי הלהקה הנוכחית, אלא חבורת חברים - מוזיקאים - יוצרים מירושלים, בהם תמר אייזנמן שהייתה גם חברה בהפקת האלבום הראשון, וחברה בכתיבת וביצוע השיר "Wait For It", מאותו אלבום. לאחר יציאת האלבום, החל אסף להופיע מצויד בגיטרה שלו ובמפוחית, בבארים ברחבי הארץ כשמדי פעם חוברת אליו הצ'לנית הדס קליינמן. באחת מההופעות פגש את רן ניר, אז הבסיסט של "The Fans", לימים שותפו להופעות ולאחר מכן אף הבסיסט של המוג'וס. רועי פלד, הגיטריסט, הצטרף ללהקה דרך החברות המשותפת עם תמר אייזנמן. יוני שלג, המתופף, המוכר גם כג'וני סנואו, הצטרף דרך היכרות מוקדמת עם רן ניר. ג'וני ניגן אז בלהקת Drive. בתחילת 2007 החל ההרכב בעבודה על אלבום הבכורה, וסיבוב הופעות ראשון תחת השם אסף אבידן והמוג'ו ג'ייב קטס. ביולי 2007 נכנסה הלהקה לאולפני העוגן והחלה בהקלטת אלבום הבכורה "The Reckoning", בעזרת המפיק המוזיקלי אורי ווינקור, תחת השם החדש אסף אבידן והמוג'וס. אלבום הבכורה יצא לאור באפריל 2008. אלבומם "Poor Boy/Lucky man" יצא בספטמבר 2009. אלבומם השלישי "Through the Gale" יצא לאור בנובמבר 2010. באוגוסט 2011 בחרו חברי הלהקה לפנות לדרכים מוזיקליות נפרדות. אבידן, סולן הלהקה, החליט לפתוח בקריירת יחיד, בעוד שאר חברי הלהקה התפזרו בין שני פרויקטים נפרדים - "L.F.N.T", ו-"The Wrong Demons". 2008 - The Reckoning 2009 - Poor Boy/Lucky Man 2010 - Through The Gale אסף אבידן והמוג'וס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אסף אבידן והמוג'וס, באתר ספוטיפיי אסף אבידן והמוג'וס, באתר Last.fm (באנגלית) אסף אבידן והמוג'וס, באתר AllMusic (באנגלית) אסף אבידן והמוג'וס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אסף אבידן והמוג'וס, באתר Discogs (באנגלית) אסף אבידן והמוג'וס, באתר Songkick (באנגלית) נטע אלכסנדר, אסף אבידן והמוג'וז: קודם נקח את היכל התרבות - אחר כך את העולם, באתר הארץ, 4 באפריל 2010 עינב שיף‏, מצאו את המוג'ו: אסף אבידן והמוג'וז, באתר וואלה, 30 בנובמבר 2010 ירין כץ, רוח ים: על "Through the Gale" של אסף אבידן והמוג'וז, באתר nrg, ‏2 בינואר 2011 http://www.nrg.co.il/online/5/ART1/586/092.html
תעלת רובסון

תעלת רובסון (באנגלית: Robeson Channel) היא מצר ים המפריד בין גרינלנד לבין האי אלסמיר, גוף היבשה הצפוני ביותר של קנדה. התעלה מהווה את חלקו הצפוני ביותר של מצר נארס, והוא מקשר בין תעלת קנדי הדרומית לו, לבין ים לינקולן המהווה חלק מהאוקיינוס הארקטי, צפונית לתעלה. אורכה של התעלה 80 ק"מ ורוחבה נע בין 18 ל-29 ק"מ. שמה של התעלה ניתן לה בשנת 1871 במסגרת משלחת פולריס, והיא נקראת על שם ג'ורג' רובסון, מזכיר הצי של ארצות הברית בתקופת כהונתו של נשיא ארצות הברית, יוליסס ס. גרנט. תעלת רובסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אמריקה הצפונית ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטיבן פלאוט

סטיבן (אליעזר) פְּלַאוּט (1951 – 17 בינואר 2017) היה פרופסור חבר לכלכלה ומנהל עסקים בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת חיפה, פובליציסט ופעיל ציבורי. פלאוט נולד בפילדלפיה למשפחה יהודית, בבית ציוני-קונסרבטיבי. ב-1981 עלה עם משפחתו לישראל. פלאוט קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת טמפל בפילדלפיה, תואר שני מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת פרינסטון. ההתמחות שלו בתואר הייתה כלכלה עירונית ובינלאומית, ולאחר מכן התמחה בתחום המימון, ובמקביל עבד בבנק הפדרלי. לאחר מכן לימד באוניברסיטאות שונות, כגון הטכניון, אוניברסיטת ברקלי, אוניברסיטת קליפורניה באירווין, אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת נאנט בצרפת. פלאוט חלה בסרטן הכליה בשנת 2000 והתאושש. בשנת 2002 פרסם ספר בשם "The Scout" על התמודדותו עם המחלה. בשנת 2011 התגלה אצלו גידול סרטני ליד הריאה, והוא טופל והתאושש חלקית. פלאוט נפטר ב-17 בינואר 2017. הותיר אחריו אישה, פנינה, ושלושה ילדים. פלאוט נמנה עם מייסדי אתר האינטרנט "isracampus", המנהל מעקב אחר פעילותם של אנשי אקדמיה בישראל, שלדברי מנהלי האתר חותרים במסווה של חופש אקדמי תחת קיומה של מדינת ישראל. כתבות וטורים שלו התפרסמו לעיתים קרובות בעיתונים ובכתבי עת בשפה האנגלית. במאמר של פלאוט מ-2001, נכתב בתגובה לעמדותיו של ד"ר ניב גורדון ולאחר ביקורו אצל יאסר ערפאת במוקטעה, שהיה בניגוד לצו אלוף, כי גורדון "שואף להיות יודנראט". גורדון תבע את פלאוט בגין הוצאת דיבה, ופלאוט חויב בתשלום פיצוי בסך 10,000 ש"ח. מדיה וקבצים בנושא סטיבן פלאוט בוויקישיתוף נדן פלדמן, אפליה? זה מיתוס, באתר TheMarker‏, 16 במרץ 2015 סטיבן א. פלאוט (1951-2017), דף שער בספרייה הלאומית אריאלה איילון, הניצחון של סטיבן, באתר ynet, 24 במרץ 2016 Former Philadelphian, University of Haifa Professor Steven Plaut Dies at 65 - Jewish Exponent, ‏19 בינואר 2017 (באנגלית) מי אנחנו ענת ברשקובסקי, אנשי אקדמיה: תכירו את המרצים ה"פוסט ציונים", באתר ynet, 19 באוקטובר 2006 אלון דהן, תיקים באפלה, באתר News1‏, 25 בדצמבר 2006 ע"א 1184/06 ע"א 1196/06 פרופ' סטיבן פלאוט נ' ד"ר ניב גורדון.
ביר אל-מכסור

בִּיר אֵלמַכְּסוּר (בערבית: بير المكسور / بئر المكسور), הוא יישוב בדואי, במעמד של מועצה מקומית, השוכן במחוז הצפון בישראל. היישוב שוכן בגליל התחתון דרומית-מזרחית לשפרעם והוכרז כמועצה מקומית בשנת 1990. היישוב הוקם על ידי בני שבט ערב אל-חוג'יראת ונקרא על שם "חירבת ביר אל-מכסור" (חורבת "הבאר השבורה") שבקרבת היישוב. בחפירות ארכאולוגיות בכפר התגלו סלעי צור מסותתים בטכניקת לוולואה מתקופת התרבות המוסטרית, וכן שברי חרס מהתקופה הנאוליתית ומתקופת הברזל. כמו כן התגלתה מערת קבורה ובה שברי חרס וחפצי אמנות מהתקופה הרומית בארץ ישראל. במפת הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1881 מצוין שבביר אל-מכסור יש רק ערימות של סלעים. ערב אל-חוג'יראת היה שבט של בדואים נודדים ששכן באזור "תל אל שומאם" בעמק יזרעאל בין השנים 1790–1870. בתחילת המאה ה-19 נדדו בני השבט לאזור שכונה "אל ד'הרה", שטח שנמצא כיום במועצה אזורית משגב. בני השבט בחרו שלא לרשום את בעלותם על הקרקע בימי שליטתה של האימפריה העות'מאנית בארץ ישראל על מנת שלא יחויבו בשירות צבאי, כפי שהיה נהוג באותם ימים. בסוף שנת 1906 נדדו לאזור שנקרא כיום "ביר אל-מכסור", והוא מאכלס את בני השבט עד ימינו. שבט אל-חוג'ירת נחשב לאחר מגדולי השבטים הבדואים בצפון הארץ. ריכוזי השבט הם בעיקר בכפר ביר אל-מכסור, מספר מועט מבני השבט שוכן בכפר דמיידה, חלקם מחזיקים עדיין בשטחים באזור "אל ד'הרה", וחלק מבני השבט מתגורר בשכונה הבדואית בשפרעם, שכונת "עוסמאן". בני שבט אל חוג'יראת היו מראשוני המתנדבים לצה"ל וזרועות הביטחון, ואף היו בברית אחים עוד בימי היישוב היהודי עם שכניהם היהודים ותרמו רבות להגנת היישוב. לאורך השנים הלך וגדל מספר המתגייסים לצה"ל, ורבים מהם נפלו במהלך שירותם. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים בביר אל-מכסור 10,473 תושבים (מקום 174 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎2.0%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 62.9%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 7,459 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח). מדיה וקבצים בנושא ביר אל-מכסור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ביר אל-מכסור דף חללי ביר אל-מכסור, באתר יזכור פרופיל ביר אל-מכסור נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. לטבלת הדירוג המלא. מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה המקומית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן). הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 חללי היישוב ביר אל-מכסור, באתר יזכור פרופיל ביר אל-מכסור באתר הלמ"ס
ממון

ממון הוא מלאך או שד המתואר בכתבים נוצריים החל מהמאות הראשונות לספירה. ממון נקשר לרדיפת בצע וחמדנות, משבעת החטאים בנצרות אשר העונש עליהם הוא מיתה. מבחינה אטימולוגית המילה "ממון" באה מהשפה הארמית ('ממונא'), ופירושה "עושר" או "הון אישי". באותה משמעות, הושאלה המילה גם לעברית וגם ליוונית (mammonas). בברית החדשה מופיעה קביעתו הרטורית הבאה של ישו: "לא יוכל איש לעבד שני אדנים כי ישנא את-האחד ויאהב את האחר או ידבק באחד ויבזה את-האחר לא תוכלו עבוד את-האלהים ואת-הממון". (הבשורה על פי מתי, פרק ו' פסוק כד). המונח הארמי מופיע כצורתו (Μαμωνᾶς) בתעתיק היווני של פסוק זה, ואפשר ומשום כך פורש הפסוק הזה בידי קוראים מאוחרים (שאינם דוברי ארמית או עברית) כאילו המדובר על ישות רוחנית המקבילה לישות האלוהית. ממון מזכיר בתיאורו את פלוטוס, אל העושר והכסף במיתולוגיה היוונית ואת האל הרומאי דיס-פאטר וייתכן שהוא מבוסס עליהם. חיזוק לסברה זו הוא תיאורו של פלוטוס בקומדיה האלוהית בה הוא מופיע כשד דמוי זאב - הזאבים היו מקושרים בימי הביניים לתאוות בצע. תומאס אקווינס תיאר בצורה מטאפורית את השד ממון כ"נישא מהגיהנום מעלה אל הארץ בבואו למלא את לב האדמה בתאוות בצע וחמדנות". מדיה וקבצים בנושא ממון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף אפרתי (רב)

הרב יוסף יקותיאל אפרתי (נולד בשנת ה'תשי"ג, 1953) הוא ראש בית מדרש גבוה להלכה בהתיישבות החקלאית, חבר ועדת הרבנים של דגל התורה ומומחה בתחום הכשרות. במקביל, שימש במשך כ-20 שנה כעוזרו האישי של הרב יוסף שלום אלישיב, מנהיג הציבור החרדי-ליטאי. נולד בישראל, לרב שמעון אפרתי, ראש מחלקת הכשרות ברבנות הראשית לישראל. למד בישיבה התיכונית חורב בירושלים ובישיבת כרם ביבנה. בשנות ה-70 נישא לצביה, בתו של פנחס שינמן. במהלך השנים שינה את השתייכותו המגזרית מן הציבור הדתי-לאומי לחרדי. מאז שנות ה-90 שימש כעוזרו הראשי של מנהיג הציבור הליטאי הרב יוסף שלום אלישיב (נפטר ב-2012), ונחשב לבעל השפעה עליו. לאחר פטירת הרב אלישיב הפנה הרב אפרתי את שאלותיו ההלכתיות והציבוריות לרב אהרן לייב שטינמן ולרב חיים קניבסקי. בשנת ה'תשע"ד מונה על ידי הרב שטינמן לחבר ועדת הרבנים של דגל התורה ושנה לאחר מכן לחבר ועדת הרבנים של דגל התורה בירושלים. הרב אפרתי הוא מומחה בנושאי כשרות ובמצוות התלויות בארץ. בין היתר פעל כנגד היתר המכירה. בשנות ה-80 שימש כחבר מערכת הכשרות של בד"ץ מחזיקי הדת של חסידות בעלז. כיום מנהל מערכת כשרות עצמאית בתחום הפירות והירקות בשם "כשרות למהדרין". הוא ראש בית המדרש להלכה בהתיישבות החקלאית ובעבר שימש כראש המחלקה למצוות התלויות בארץ במועצה הדתית ירושלים. הוא משתף פעולה עם מקימי "בד"צ קהילות". שו"ת "ישא יוסף" - מכיל פסקי הלכות והוראות של הרב אלישיב בנושאים שונים, ה'תשע"א. משיעורי הרב יוסף אפרתי, לצפייה באתר בינינו יוסף יקותיאל בן שמעון אפרתי, דף שער בספרייה הלאומית אבישי בן חיים, ‏מוקדי כוח והשפעה חוץ פרלמנטריים בחברה החרדית, בארכיון האינטרנט של אתר "אנשים ישראל", (בפרק 'משמשים בקודש ועוזרים לגדולי הרבנים') ידיעה על מינוי חברי מערכת הכשרות תשמ"ט, בידיעון קהל מחזיקי הדת בארץ הקודש, תשמ"ט, באתר היברובוקס קלמן ליבסקינד, השגחה כפולה, באתר nrg‏, 26 בנובמבר 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמעון אפרתי

הרב שמעון אפרתי (1908–1988) היה רב, פוסק ואיש ציבור בישראל ומחוצה לה. שימש כמנהל מחלקת הכשרות הארצית ברבנות הראשית. נולד בעיר חוליוב שבגליציה (היום בשטח אוקראינה), למשפחה ששימשה ברבנות העיר ובאדמורו"ת מספר דורות. למד אצל אביו, הרב יקותיאל אפרתי, וכן בישיבת חכמי לובלין אצל המהר"ם שפירא. עם פטירת המהר"ם, למד אצל אחיו הרב יצחק צבי, ששימש כרב וכאדמו"ר בגלינא עד שנספה בשואה בשנת ה'תש"ג. בשנות השלושים שימש ברבנות בקהילת בנדרי, בסרביה, מקום רבנות חותנו הרב יוסף וורטהיים עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה, גלה לרוסיה ושהה תקופה מסוימת בסיביר. רבים מבני משפחתו נספו בשואה. לאחר המלחמה שימש כרב שארית הפליטה בוורשה. במסגרת זו פעל רבות להיתר עגונות שבעליהן נעלמו בתקופת השואה, ועמד בקשר עם הרב הראשי הרצוג ורבנים נוספים כדי לפתור בעיה סבוכה זו. לימים כינס את הנושאים שעסק בהם בספרי השו"ת "בעמק הבכא" ו"מגיא ההריגה", שהודפסו בסיוע יד ושם ומוסד הרב קוק וזכו להסכמות הרבנים הראשיים ורבני ירושלים: הרב צבי פסח פרנק, הרב איסר זלמן מלצר והרב יעקב משה חרל"פ. לחלק מהשאלות צירף "תיאור מחריד" על הרקע ההיסטורי לשאלה. מנושאי השאלות ומהתשובות עליהן ניתן ללמוד על נסיבות חייהם של היהודים בפולין לאחר השואה. בסוף הספר "מגיא ההריגה" הודפס מאמרו שפורסם בהצופה בשנת 1947 ובו תיאור מצב היהודים בפולין שלאחר המלחמה. הרב אפרתי עצמו היה עד ראייה לאירועים שונים בהם נרצחו יהודים לאחר השואה, בהם פוגרום קיילצה. אחת השאלות המפורסמות שהובאה לפתחו לאחר השואה היא על אדם שחנק בשגגה תינוקת כדי שקול בכיה לא יסגיר את מקום מחבואם לגרמנים ועתה לבו מייסרו אם נהג כשורה. לאחר שדן בשאלה הגיע הרב אפרתי למסקנה שחל על אותה תינוקת דין רודף, כיוון שסיכנה את האחרים, אף שלא ברצונה, ואין לאותו אדם לייסר עצמו על מעשהו. בשאלות נוספות הוא דן בנושאים הקשורים בכבוד המת וקבורתו. בשנת 1953, מונה למנהל מחלקת הכשרות הארצית של הרבנות הראשית. בתקופתו גופי הכשרות הפרטיים לא היו מפותחים, ולרבנות הראשית היה חלק מכריע בעיצוב אופיים וציביונם של חיי הדת במדינה, ובכלל זה הכשרות הציבורית. הרב אפרתי נחשב מומחה כשרות בעל שם,[דרוש מקור] ובתפקידו קידם רבות את נושא הכשרות בישראל. בין השאר הוציא ספר ובו בירורים הלכתיים בנושאי כשרות בתקופה המודרנית, וכמו כן פרסם מאמרים בנושאי כשרות בכתב העת הרבני "קול תורה" בעריכת הרב שמואל אהרון שזורי ובירחון "הפרדס". אפרתי התגורר בשכונת רחביה בירושלים, ושימש כרב בבית הכנסת "אוהל יוסף" ברח' האר"י שהוקם על ידו לזכרו של חותנו הרב יוסף ורטהיים. בנו הוא הרב יוסף אפרתי ובתו היא חנה, הנשואה לרואה החשבון יעקב ארמן מירושלים. שמעון אפרתי, מגיא ההריגה, באתר היברובוקס, ירושלים, תשכ"א שמעון אפרתי, מעמק הבכא, באתר היברובוקס ירושלים תש"ח שמעון אפרתי, שערי הלכה א', באתר היברובוקס ירושלים תשכ"ז שמעון אפרתי, שבי ציון על מסכת יבמות, באתר היברובוקס ירושלים תשכ"ח ההדיר והוציא לאור את ספרי "גאון צבי" על הש"ס (בצירוף קונטרס שב"י ציון הרומז על שמו ש'מעון ב'ן י'קותיאל אפרתי). צחי הרשקוביץ, שתי עמדות רבניות על אלוהים נוכח השואה, אוניברסיטת בר-אילן הספד קצר על הרב אפרתי בירחון הפרדס שמעון בן יקותיאל אפרתי (1908-1988), דף שער בספרייה הלאומית אסתר פרבשטין, בסתר רעם, הוצאת מוסד הרב קוק, עמ' 320 מגיא ההריגה, סימן ח' מגיא ההריגה, סימן א' ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.