laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ישעיהו אוסטרי-דן

ישעיהו אוסטרי-דן (אויסטריאק) (ב' בטבת תרע"ב, 23 בדצמבר 1911–ט' בכסלו תשס"א, 6 בדצמבר 2000) היה סופר עברי, מתרגם, מחנך ועורך. ישעיהו אוסטרי-דן נולד באוסטרוב מזובייצק, פולין בשנת 1911. למד ברשת החינוך "תרבות", והיגר עם הוריו, כנער צעיר, לבלגיה. שם השלים את לימודיו הגבוהים. הצטרף לתנועת השומר הצעיר והיה שליח, מדריך ופעיל במסגרות החינוך הציוניות. מלחמת העולם השנייה סיכלה את תוכניתו לעלות לישראל. בשנת 1942 היגר למקסיקו. הוא התגלגל שנים רבות בדרום אמריקה, ולימד בקובה ובמקסיקו. הוא פרסם באותן השנים את יצירותיו גם ביידיש. בשנת 1961 עלה לישראל, הצטרף למפ"ם ופעל גם במסגרתה. היה בין עורכי "הד החינוך" ותרגם ספרים רבים מספרדית. תרגם את ענקי הספרות הלטינו אמריקאית: גבריאל גארסיה מארקס, אלחו קרפנטייר הקובני, חוליו קורטסר, קאמילו חוסה סלה הספרדי וקרלוס פואנטס המקסיקני. גולת הכותרת של יצירתו היא טרילוגיית הענק "מתושלח", סיפור חייו של פליט יהודי בעת מלחמת העולם השנייה, לפניה ואחריה. על יצירה זו זכה אוסטרי-דן בפרס אקו"ם לשנת תש"ם. ישעיהו אוסטרי-דן נפטר בט' בכסלו תשס"א, 6 בדצמבר שנת 2000 בגיל 88. אוקיינוס, ביתן, תל אביב, 1983. בבוא הרוח, גוויות פורחות, מתושלח כרך ה', תל אביב, 1992. חופים, זמורה ביתן, תל אביב, 1985. טנדו - הסף האל, תל אביב, 1993. מפלאות המאייה, מקסיקו הקדמונית, תל אביב, 1962. מילון שימושי, ספרדי-עברי ועברי-ספרדי, תל אביב, 1977. נהרה, זמורה ביתן, תל אביב, 1987. מתושלח, זמורה ביתן, תל אביב, 1981. רמתראם: פואמה, ירושלים, 1967. המפגש עם האינסוף, תל אביב, 1996. ישעיהו אוסטרי-דן, דף שער בספרייה הלאומית ישעיהו אוסטרי-דן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה אלישע פורת, אוסטרידן (אויסטריאק) ישעיהו, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית"
מיתולוגיה יהודית

מיתולוגיה יהודית היא אוסף הנרטיבים המסבירים ומציגים את האמונות הדתיות של היהדות, בעוד פולקלור יהודי הם סיפורי עם, סיפורי שבחים, מיתוסים ומעשיות שהתקיימו בתרבות היהודית באופן כללי. מקורות המיתולוגיה היהודית הם בעיקר התנ"ך, הספרים החיצוניים, מדרשי האגדה, התלמוד וספר הזוהר. מקורו של מרבית הפולקלור הקדום ביותר הוא ספרות האגדה והתנ"ך עצמו, ומאז קיימת התפתחות היסטורית של פולקלור ושל מיתולוגיה יהודיים. פרשנות רחבה יותר מייחסת לפולקלור היהודי גם מנהגים ומסורות שונות. בין הנושאים שהמיתולוגיה היהודית עוסקת בהם: קיומם של מלאכים, שדים, ענקים, בהמות, עוף ענק בשם זיז שָׂדַי, לווייתן ואַדְנֵי הַשָׂדֵה; כמו כן גם "שד הגיהנום" (מלאך המוות) סַמָּאֵל, השדה החוטאת לילית ועוד. אגדות ופרשנויות המרחיבות את סיפורי התנ"ך כסיפור יציאת מצרים ובריאת העולם; העל-טבעי ובסוגיית מהות החיים והמוות. קיימים גם מרכיבים מודרניים יותר, למשל במיתולוגיה סביב הבעל שם טוב, המהר"ל מפראג או ה"מעשה בוך" מ-1602. כך, למשל, אחת הדמויות הבולטות במיתולוגיה היהודית היא חוה, שהייתה אשתו של אדם הראשון. המיתוס על אודות לילית, המאפשר לקהל היעד לפתח עמדה לגבי הטוב ורע, מבוסס על המידע התנ"כי אך מרחיב אותו. סיפור הבריאה היהודי חולק קווי דמיון עם סיפור המיתולוגיה הבבלי, האנומה אליש, ומשתמש בסימבולים מיתולוגיים דומים. מכיוון שהופעת טכנולוגיית כתיבה מתקדמת באזור יהודה וישראל הופיעה מאות שנים לאחר שהחלה במסופוטמיה, התפיסה המקובלת היא שסיפור הבריאה היהודי אימץ מאפיינים שהיו מוכרים טרם התגבשותו. מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, ממקור ישראל: מעשיות וספורי עם, דביר, 1945 רוברט גרייבס ורפאל פטאי, מיתוסים עבריים (תרגם: משה אראל), מסדה, תשכ"ז-1967 חגי דגן, המיתולוגיה היהודית, תל אביב: מפה – מיפוי והוצאה לאור, תשס"ג-2003 יהודה ליבס, עלילות אלוהים: המיתוס היהודי, מסות ומחקרים; הוצאת כרמל, 2009 נתן סליפקין, יצורי הפלא במדרש ובמדע (תרגם: יהושע סטוקאר); הוצאת מגיד, 2018 מדיה וקבצים בנושא מיתולוגיה יהודית בוויקישיתוף מאיר בר-אילן, מפלצות ויצורים דמיוניים במסורת האגדה היהודית העתיקה Jewish Myth, Magic, and Mysticism (באנגלית) רוחמה וייס, המיתולוגיה היהודית: האלים שהתפלחו לתנ"ך, באתר ynet, 12 בינואר 2016 CREATION STORIES OF THE ANCIENT NEAR EAST, Dave Livingston ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הישר הממשי

הישר הממשי הוא תיאור גאומטרי של קבוצת כל המספרים הממשיים R {\displaystyle \mathbb {R} } . המונח הישר הממשי מתייחס לקבוצת המספרים הממשיים יחד עם המבנה הגאומטרי והטופולגי שלה. ניתן להתייחס לישר הממשי כמרחב וקטורי מממד 1 מעל שדה המספרים הממשיים, בעל מכפלה פנימית (כפל מספרים ממשיים רגיל) וכך נקבל כי הישר הוא מרחב אוקלידי מממד 1. עם זאת, מקרה זה אינו בעל עניין, ובדרך כלל נתחיל להתעניין במכפלות קרטזיות של הישר הממשי עם עצמו לקבלת מרחבים אוקלידיים מממדים גבוהים יותר, אולם הישר הממשי הוא אכן מרחב וקטורי והיה המקום הראשון בו הוחל בחקירת מבנים אלו. שדה המספרים הממשיים הוא גם מרחב וקטורי מעל שדה המספרים הרציונליים, מממד אינסופי. עוצמתו של הישר הממשי מכונה "עוצמת הרצף". הוכחת האלכסון של קנטור מראה שעוצמה זו אינה בת מנייה. כאשר מתייחסים לישר הממשי כמרחב טופולוגי, הטופולוגיה עליו מוגדרת כטופולוגיה המושרית מהמטריקה הטבעית של הערך המוחלט d ( x , y ) = | x − y | {\displaystyle d(x,y)=|x-y|} , או באופן שקול, כטופולוגיית הסדר המושרית מיחס הסדר הקווי הרגיל שמוגדר עליו. יחד עם זאת ניתן להגדיר על המספרים הממשיים טופולוגיות נוספות כדוגמת: הישר של סורגנפריי, טופולוגיה דיסקרטית ועוד. הישר הממשי מהווה דוגמה יסודית לתכונות טופולוגיות רבות. לדוגמה הישר הממשי הוא קומפקטי מקומית אבל לא קומפקטי, הוא מרחב מטרי שלם, קשיר, פרקומפקטי שמקיים את האקסיומה השנייה של המנייה. בנוסף, הוא בעל מבנה של יריעה חלקה ואף אנליטית באופן טריוויאלי, וכל מבנה אחר של יריעה חלקה שמוגדר עליו, שהומאומורפי למבנה הטופולוגי הרגיל, דיפאומורפי למבנה הדיפרנציאלי הטריוויאלי. הישר הממשי, באתר MathWorld (באנגלית)
עינת קופר

עינת קופר (נולדה ב-29 בינואר 1970), מתרגמת ועורכת ישראלית. היא מהמתרגמים הישראלים הבודדים שמתרגמים פרוזה יפנית משפת המקור לעברית. קופר למדה יפנית בטוקיו במהלך שהייתה הממושכת ביפן כסטודנטית צעירה בשנות התשעים. עם חזרתה החלה לתרגם פרוזה מיפנית לעברית ובכך הצטרפה לכמה מתרגמים אחרים אך נוכחותה הביאה לשינוי חשוב בתרגום הספרות היפנית לעברית - בעבר נעשו מרבית התרגומים של פרוזה יפנית מאנגלית לעברית, והחל מסוף שנות ה-90 רוב התרגומים נעשים משפת המקור. קופר נחשבת לא רק למתרגמת פורייה במיוחד. היא כיום המתרגמת הרשמית של הסופר היפני הידוע הארוקי מורקמי, זוכה פרס ירושלים לשנת 2009, ותרגומיה זכו לשבחים רבים, בעיקר בזכות הנאמנות הסגנונית לשפה היפנית, שאינה מתורגמת בקלות לעברית. היא מוזמנת לעיתים קרובות להשתתף בפנלים ובכנסים אקדמיים, כדי להציג את עבודתה כמתרגמת ואת משנתה לגבי חשיבות הגיוון ביצירות ספרות יפניות המתורגמות לעברית. כמו כן היא מרצה במסגרות שונות. מלבד ספריו של מורקאמי, תרגמה קופר לעברית מספריהם של יוקיו מישימה, שנחשב לגדול סופריה של יפן במאה ה-20 וסופרים נוספים, ביניהם בננה יושימוטו, אקירה יושימורה וטניזקי ג'ונאיצ'ירו. בנוסף ערכה מספר תרגומים או תרגמה אותם מחדש מהמקור ביפנית, והיא מרצה בפני קהלים מגוונים על יפן ועל ספרות יפן. עינת קופר מתגוררת בתל אביב. "N.P."- בננה יושימוטו, (כתר ספרים, 2000). "ספינות טרופות" - אקירה יושימורה, (הוצאת שוקן 2002). "מרדף הכבשה"- הרוקי מורקמי, (כתר ספרים, 2004). "ספוטניק אהובתי"- הרוקי מורקמי, (כתר ספרים, 2005). "קפקא על החוף"- הרוקי מורקמי, (כתר ספרים, 2007). "מקדש הזהב" - יוקיו מישימה, (ספרית פועלים, 2007). "אהבה זועקת בלב העולם"- קיואיצ'י קאטאימה, (כנרת, 2007). "על תנאי" - אקירה יושימורה, (שוקן, 2007). "ערבה עיוורת, עלמה נמה" - הארוקי מורקמי, (כנרת, 2009). "יש המעדיפים סרפדים" - ג'ונאיצ'ירו טניזקי, (מודן, 2009). "על מה אני מדבר כשאני מדבר על ריצה" - הרוקי מורקמי, (כתר, 2010). "1Q84" - הרוקי מורקמי, (כתר, 2011). "נאמנותו של החשוד X" - קייגו היגשינו (כנרת, זמורה-ביתן, 2011). "האגם" - בננה יושימוטו (כתר, 2013) "המתקפה על המאפייה" - הרוקי מורקמי, (זמורה-ביתן, 2013) "הספרייה המוזרה" - הרוקי מורקמי (כנרת, 2015) "צקורו טזאקי חסר הצבע ושנות העלייה לרגל שלו" - הרוקי מורקמי (כתר, 2015) ״חתולה אורחת״ - טקשי היראידה (מודן, 2017) ״בשולי הנוחות״ - סייקה מורטה (מודן, 2019) ״וידוייה של מסכה״ - יוקיו מישימה (אפרסמון, 2020) ״פסול מהיות אדם״ - אוסמו דזאי (אפרסמון, 2021) ייעוץ במונחים יפניים ותרגום ליפנית: "רחוב אלף הפריחות" - גייל צוקייאמה, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2009 תרגום ליפנית "צפרדע היא צפרדע". "הגבירה אאוי - מחזה נו קלאסי ועיבוד המודרני למחזה - יוקיו מישימה (סמינר הקיבוצים, 2001) עינת קופר, ברשת החברתית פייסבוק עינת קופר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" עינת קופר, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" מה בעצם קרה בדרך לנובל - סדרה בבית אריאלה [1](הקישור אינו פעיל) כרטיס קורא - טיים אאוט תל אביב [2](הקישור אינו פעיל) עמר לחמנוביץ, הקול העברי של מורקמי, ישראל היום (עמוד 35), 9 בנובמבר 2011 דורון כהן, רסקולניקוב עשה זאת טוב יותר, ביקורת ספרים, עיתון הארץ, 12 מרץ 2007. יוענה גונן, "רכבת הבוקר לפריז" ו"חתולה אורחת": שני ספרי טיסה שממריאים גבוה, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2017 ירין כץ, ביקורת: "חתולה אורחת" מאת טקשי היראידה (הוצאת כתר), באתר קורא בספרים, ‏2017-08-22 יוסי מלמן, "על מה אני מדבר כשאני מדבר על ריצה" מאת הרוקי מורקמי | לא רצתי עם מורקמי, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2010
פרנק מוס (שוער)

פרנק מוס (אנגלית: Frank Moss;‏ 5 בנובמבר 1909 – 7 בפברואר 1970) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי. מוס נולד בעיירה ליילנד שבלנקשייר, והחל את הקריירה שלו במועדון פרסטון נורת' אנד, אליו הצטרף ב-1928. לאחר שנה ו-24 משחקים הוא הצטרף לאולדהאם אתלטיק כמחליפו של השוער הראשון ג'ק האקינג. הוא השתתף ב-29 משחקי ליגה במשך עונה וחצי, ובנובמבר 1931 חתם בארסנל תמורת 3,000 לירות שטרלינג. מוס תפס מקום קבוע בהרכב של ארסנל במקום צ'ארלי פרידי, ושמר על מקום זה במשך ארבע העונות הראשונות שלו בארסנל; הוא זכה בשלוש אליפויות (1932/1933, 1933/1934 ו-1934/1935) והשתתף בגמר גביע ה-FA של 1932, שהסתיים בהפסד שנוי במחלוקת לניוקאסל יונייטד. הוא השתתף בחמישה משחקים במדי נבחרת אנגליה, וב-14 באפריל 1934 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 3 - 0 על נבחרת סקוטלנד באצטדיון ומבלי. משחקו האחרון בנבחרת היה משחק שכונה "קרב הייבורי", ובו התמודדה אנגליה מול נבחרת איטליה שהייתה אלופת העולם. מוס היה אחד משבעת השחקנים של ארסנל שהובילו את אנגליה לניצחון 3 - 2. מוס הוא השוער היחיד בתולדות ארסנל שהבקיע שער במשחק רשמי. ב-16 במרץ 1935 נערך משחק מול אברטון במסגרת הליגה הראשונה, ובמהלכו נפצע מוס ופרק את הכתף שלו. באותה תקופה לא היה מותר להחליף שחקנים, כך שהוא נאלץ לעבור לשחק בעמדת הקשר השמאלי והצליח להבקיע את השער הראשון בניצחון 2 - 0. אולם, משחק זה היה גם האות לתחילת נפילתו של מוס. הוא לא הצליח להתאושש מהפציעה, והשתתף רק בחמישה משחקים נוספים בעונת 1935/1936. בקיץ 1937 הוא קיבל המלצה לפרוש, והוא בן 27 בלבד. הוא הספיק להשתתף ב-161 משחקים במדי ארסנל. לאחר פציעתו הוא התמנה לתפקיד המאמן של מועדון הארט אוף מידלות'יאן (הארטס) הסקוטי, והפך למאמן הצעיר ביותר בתולדות המועדון והראשון שזכה לאוטונומיה מלאה בבחירת השחקנים. בעונתו הראשונה בהארטס הוא הוביל את המועדון למקום השני בליגת העל הסקוטית, אך ב-1940 התפטר מתפקידו בעקבות פריצת מלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן חזר לאנגליה. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) פרנק מוס, באתר Transfermarkt פרנק מוס, באתר National Football Teams פרנק מוס, באתר FootballDatabase.eu
אלף קירקן

אלפרד ג'ון "אלף" קירקן (באנגלית: Alfred John "Alf" Kirchen:‏ 26 באוגוסט 1913 - 18 באוגוסט 1999) היה כדורגלן אנגלי. קירקן נולד בשולדהאם שבנורפוק, והחל את הקריירה שלו במועדונים מקומיים. ב-1934 הוא הוחתם על ידי המאמן טום פארקר מנוריץ' סיטי שבליגה השנייה, וב-14 משחקי הליגה הראשונים שלו הבקיע שבעה שערים, כאשר בארבעת משחקי גביע ה-FA הראשונים שלו הוא הבקיע שלושה שערים. יכולתו של קירקן משכה את תשומת לבו של צוות האימון בארסנל מהליגה הראשונה, ובמרץ 1935 הוא הוחתם במועדון הלונדוני תמורת 6,000 לירות שטרלינג. כיוון שהגיע לארסנל מאוחר מדי הוא לא זכה לקבל את המדליה המוענקת לשחקני המועדון שזכה באליפות (במקרה זה השלישית ברציפות של ארסנל), אך למרות זאת הצליח להשפיע במידה מסוימת והבקיע צמד שערים במשחק הדרבי של צפון לונדון מול טוטנהאם הוטספר ב-6 במרץ, והוביל את ארסנל לניצחון 6 - 0 בדרבי, המהווה שיא שטרם נשבר. קירקן, ששיחק בעמדת הקיצוני הימני, נאלץ להיאבק על מקומו בהרכב הראשון עם ג'ו האלם, אך עם תחילת עונת 1936/1937 תפס מקום קבוע בעמדת הקיצוני הימני במערך המשחק של ארסנל. קירקן התפרסם בזכות שלוות המשחק והבעיטות החזקות שלו, שתוך זמן קצר זיכו אותו בתשומת לב בינלאומית; ב-1937 הוא השתתף בשלושה משחקים (והבקיע פעמיים) במהלך מסע המשחקים של נבחרת אנגליה בסקנדינביה, ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת נורווגיה ב-14 במאי, ואת משחקו האחרון מול נבחרת פינלנד ב-20 במאי. למרות יכולתו הטובה הוא לא זומן יותר לנבחרת. קירקן זכה עם ארסנל באליפות של עונת 1937/1938, והשתתף ב-19 משחקים במהלכה. אולם, מלחמת העולם השנייה קטעה את שיא הקריירה שלו. קירקן שירת בחיל האוויר המלכותי כמאמן כושר, שהיה תפקיד שאיפשר לו להמשיך לשחק במדי ארסנל במשחקים הלא רשמיים בזמן המלחמה. הוא השתתף ב-116 משחקים שבהם הבקיע 81 שערים, ואף בשלושה משחקים לא רשמיים במדי אנגליה. בעקבות פציעה קשה במשחק נגד וסטהאם יונייטד ב-1943 הוא נאלץ לפרוש. למעט המשחקים בזמן המלחמה הוא צבר לזכותו 101 משחקים רשמיים במדי ארסנל, והבקיע בהם 45 שערים. לאחר פרישתו חזר קירקן לנוריץ' סיטי כמאמן כושר, ולאחר שעזב את התפקיד הזה הוא הפך לחוואי בת'ווייט סנט מארי והנדנהאם שבדרום נורפוק. הוא חזר לנוריץ' פעם נוספת כדי למלא תפקיד של דירקטור בהנהלת המועדון, ומילא את תפקיד נשיא הכבוד של מועדון אוהדי ארסנל בנורפוק. קירקן עסק גם בענף הספורט של ירי במטרות מעופפות, והיה שחקן כדורת דשא. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) אלף קירקן, באתר National Football Teams אלף קירקן, באתר FootballDatabase.eu
הצתה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הצתה – הבערת אש, ובכלל זה פעולת מצת במנוע בעירה פנימית פעולת מצית לחומרי עישון הצתה (פשע) – הדלקה מכוונת של שרפה עקב מניע פלילי או לסיפוק יצר פירומניה. הצתה עצמית – הצתה מכוונת של אדם את עצמו, בדרך כלל ככלי מחאה פוליטי. ראו גם אש (פירושונים) שרפה (פירושונים)
מתחם הספורט האולימפי אתונה

מתחם הספורט האולימפי של אתונה (ביוונית: Ολυμπιακό Αθλητικό Κέντρο Αθηνών, ראשי תיבות: Ο.Α.Κ.Α.) ספירוס לואיס (ביוונית: Σπύρος Λούης) הוא מתחם מתקני ספורט במרוסי, אתונה, יוון שהיווה את המוקד של אולימפיאדת 2004. ערך מורחב – האצטדיון האולימפי (אתונה) האצטדיון תוכנן בשנת 1979, בנייתו החלה בשנת 1980 והסתיימה בשנת 1982 עבור אליפות אירופה באתלטיקה. האצטדיון נחנך ב-8 בספטמבר1982 בנוכחות ראש ממשלת יוון קונסטנטינוס קרמנליס. בשנת 1991 נערכו באצטדיון חלק מתחרויות משחקי הים התיכון. האצטדיון עבר שיפוץ נרחב לקראת אירועי אולימפיאדת 2004, במסגרתו נוסף לאצטדיון גג בתכנונו של סנטיאגו קלטרווה. האצטדיון המחודש נפתח רשמית ב-30 ביולי 2004 ושימש כאצטדיון המרכזי של האולימפיאדה, בו התקיימו טקסי הפתיחה והנעילה, תחרויות האתלטיקה קלה ומשחק הגמר בטורניר הכדורגל. באצטדיון יש כ-71,000 מקומות ישיבה. ערך מורחב – ההיכל האולימפי (אתונה) היכל ספורט רב-תכליתי שנחנך בשנת 1995. מכיל כ-19,000 מקומות ישיבה ומשמש כאולם הביתי של קבוצות הכדורסל פנאתינייקוס ואא"ק אתונה. ההיכל אירח את שלבי הגמר בכדורסל ואת תחרויות ההתעמלות מכשירים באולימפיאדת 2004. המרכז שנבנה ב-1991 לכבוד תחרויות הים התיכון כולל שתי בריכות שחייה פתוחות עם יציעים ל-11,500 (ששימשה לתחרויות השחייה ופולו מים) ו-5,300 (שחייה צורנית) צופים בהתאמה ואחת מקורה שביציעים מסביבה יש כ-6,200 מקומות ישיבה, אשר בה התקיימו תחרויות הקפיצה למים. מרכז הטניס האולימפי מכיל 16 מגרשי טניס-מגרש מרכזי אחד ובו 8,600 מקומות ישיבה (בו התקיימו משחקי הגמר של התחרויות השונות), שני מגרשים עם 4,300 מקומות ישיבה כל אחד (לחצאי הגמר) ושלושה עשר מגרשים עם 200 מקומות ישיבה כל אחד. המרכז הושלם בתחילת 2004 ונחנך טרם פתיחת התחרויות. הוולודרום נחנך בשנת 1991 לכבוד תחרויות הים התיכון. הוא מכיל כ-5,250 מקומות ישיבה. מדיה וקבצים בנושא מתחם הספורט האולימפי אתונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מתחם הספורט האולימפי אתונה (ביוונית ובאנגלית) The pre-2004 Olympic Stadium (1982 to 2002) Athens Olympic Stadium "Spyros Louis"
איאן מקפירסון

איאן ביוקנן מקפירסון (אנגלית: Ian Buchanan McPherson;‏ 26 ביולי 1920 - מרץ 1983) היה כדורגלן סקוטי. מקפירסון נולד בגלאזגו, ושיחק בקבוצת הנוער של גלאזגו ריינג'רס עד תחילת מלחמת העולם השנייה והשעיית משחקי הכדורגל הרשמיים. מקפירסון עזב את ריינג'רס על מנת להצטרף לחיל האוויר המלכותי, וקיבל את אות ההצטיינות Distinguished Flying Cross. לאחר שסיים את שירותו הוא הצטרף לנוטס קאונטי ב-1945, והשתתף בליגות אזוריות שהיו קיימות בזמן המלחמה. באוגוסט 1946 הוא הצטרף למועדון הלונדוני ארסנל (שזה עתה קודם לליגה הראשונה), לאחר עונה אחת בלבד במדי נוטס. הופעת הבכורה של מקפירסון הייתה בהפסד 1 - 6 לוולבס ב-31 באוגוסט 1946, שהיה הפסד הליגה הגדול ביותר מזה עשרים שנה והמשחק הראשון של ארסנל לאחר המלחמה. למרות יכולת טובה של ארסנל בשנות ה-30 המועדון נאבק על מקומו בליגה בעונה הראשונה שלאחר המלחמה, וסיים רק במקום ה-13; באותה עונה השתתף מקפירסון ב-40 משחקים כקיצוני ימני. עם מינויו של טום ויטאקר לתפקיד המאמן המצב השתנה, והמועדון הצליח לזכות באליפות בעונת 1947/1948, כאשר מקפירסון משתתף ב-29 משחקי ליגה כקיצוני ימני או כקיצוני שמאלי במקום דניס קומפטון הפצוע. הוא התאפיין במשחקו השליו, חוזקו הגופנו ובעיטותיו החזקות, אך מנגד נטה לעיתים ליכולת לא אחידה במשחקים השונים. הוא היה שחקן הרכב קבוע במשך שלוש עונות נוספות, אך החמיץ את הזכייה בגביע ה-FA ב-1950 כיוון שפרדי קוקס ודניס קומפטון שיחקו בעמדות הקישור הקיצוניות. לאחר שעבר את גיל 30 הוא נאלץ להתמודד על מקומו בהרכב עם שחקנים שונים כגון קוקס וארתור מילטון. הוא עזב את ארסנל בקיץ 1951 וחזר לנוטס קאונטי, לאחר שהשתתף ב-163 משחקים והבקיע 21 שערים עבור ארסנל. הוא מעולם לא זומן לסגל של נבחרת אנגליה למרות שהשתתף במשחקים רבים של המועדון (ארסנל) שזכה באליפות. הוא שיחק בנוטס במשך שתי עונות לפני שעבר לברנטפורד, בדפורד טאון החובבני וקיימברידג' יונייטד. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) מדיה וקבצים בנושא איאן מקפירסון בוויקישיתוף
יותרת האשך

יותרת האשך או עילית האשך (בלעז: אפידידימיס, Epididymis) היא חלק ממערכת המין הגברית הקיים בכל היונקים הזכרים. מדובר בצינור צר ומלופף המחבר את התעלות בחלק האחורי של כל אשך אל צינור הזרע. מבחינה אנטומית, ניתן לחלק את יותרת האשך לשלושה: ראש, גוף וזנב. תאי זרע הנוצרים באשך עוברים לראש יותרת האשך, משם אל הגוף ואז לאזור הזנב שם הם נשמרים. במשך המעבר ביותרת האשך, תאי הזרע מבשילים ועוברים שינויים שיאפשרו להם לנוע קדימה ולהפרות את הביצית. ההבשלה הסופית מתרחשת רק במערכת המין של האישה. במהלך שפיכה, לתאי זרע ביותרת האשך אין עדיין יכולת לשחות לבד לכן הם יוצאים מהזנב בעזרת תנועה פריסטלטית של שרירי צינור הזרע. הם עוברים דילול על ידי נוזל המופרש משלפוחית הזרע ליצירת נוזל הזרע. דלקת ביותרת האשך תסביב טפולות יותרת האשך (Torsion of a testicular appendage) - תסביב של שארית רקמה עוברית-נקבית שנשארה מהתקופה בה האשך היה בחלל הבטן. גורם לכאבים במשך 3-7 ימים. נפוץ אצל ילדים בגילאים 7-14. כאב ביצים מדיה וקבצים בנושא יותרת האשך בוויקישיתוף יותרת האשך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אדמונד ליאופולד דה רוטשילד

אדמונד ליאופולד דה רוטשילד (באנגלית: Edmund Leopold de Rothschild; ‏ 2 בינואר 1916 – 17 בינואר 2009), יהודי-בריטי המכונה אדי על מנת להבחין בינו לבין הנדיב הידוע, היה בנקאי בבנק ההשקעות NM Rothschild and Sons, שפועל מאז 2007 בשם "רוטשילד ושות'", וחבר מסדר האימפריה הבריטית. אדמונד לאופולד, נינו של ליונל נתן דה רוטשילד, הצטרף לבנק המשפחתי "נ. מ. רוטשילד ובניו" בשנת 1939. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת כקצין בצבא הבריטי ובין היתר שירת כקפטן בבריגדה היהודית. הוא קיבל מעמד של שותף ב-1946. מילא תפקידי ניהול בפועל החל בשנת 1955, אחרי שדודו, אנתוני גוסטב דה רוטשילד(אנ'), סבל משבץ. מילא תפקידי מפתח בהתרחבות הבנק בשנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20. מונה כשותף בכיר ב-1960 וכיהן כיושב ראש הבנק בשנים 1970–1975. בשנים אלו הוביל תהליכי מודרניזציה של הבנק, הרחיב את תחומי עיסוקיו ואת קהל לקוחותיו, ולראשונה בתולדות הבנק פתח אותו בפני שותפים שאינם מבני המשפחה, ובכך הפך את הבנק מחברה משפחתית שמרנית לבנק בינלאומי. בשנים 1963–1969 שימש כסגן היושב ראש של תחנת כוח הידרואלקטרית בניופאונדלנד, וזאת אחרי שסינדיקט בניהולו מימן את הקמת התחנה. אדמונד לאופולד דה רוטשילד רכש לעצמו מוניטין בתחביבו - גננות, בייחוד בצמחי שושנת האלפים והכלאות של אזליאה. על עבודתו זו זכה ב-2005 במדליית הכבוד Victoria Medal of Honour. בתום מלחמת העולם השנייה היה האחראי על שיקום גני אקסבורי(אנ') בהמפשייר. בדיווחים בעיתונות הישראלית עליו, לעיתים התבלבלו בינו לבין קרוב משפחתו הרחוק (בן דודו מדרגה רביעית) אדמונד אדולף דה רוטשילד, שהיה נכדו של "הנדיב הידוע" וממשיך דרכו בפעילות ציוניות. הערה: אילן יוחסין זה אינו כולל את כל חברי משפחת רוטשילד, אלא מתרכז באישים בולטים בה, בפרט בענפים הצרפתי והבריטי. הודעה על פטירתו של אדמונד ליאופולד דה רוטשילד בעיתון הניו יורק טיימס סוכנויות הידיעות, אדמונד דה רוטשילד, היו"ר לשעבר של NM רוטשילד, נפטר בגיל 93, באתר TheMarker‏, 20 בינואר 2009 אדמונד רוטשילד (1916–2009), ברון דה, דף שער בספרייה הלאומית סוכנויות הידיעות, אחרי 190 שנה: הענף הבריטי והענף הצרפתי של משפחת רוטשילד מתאחדים, באתר TheMarker‏, 18 ביולי 2007 הגיע לורד אדמונד דה רוטשילד, הַבֹּקֶר, 8 במרץ 1964 שני אדמונד דה רוטשילד, מעריב, 21 ביוני 1988 יוסף עברון, הנכד הממשיך במסורת סבו, הַבֹּקֶר, 26 באוגוסט 1960
LATAM ברזיל

LATAM ברזיל לשעבר TAM איירליינס (באנגלית: LATAM Airlines Brasil) היא חברת תעופה ברזילאית שבסיסה הראשי נמצא בעיר סאו פאולו. החברה מבצעת טיסות פנימיות בברזיל וטיסות בינלאומיות בדרום אמריקה וכן למספר יעדים בצפון אמריקה ואירופה. זוהי חברת התעופה הגדולה בחצי הכדור הדרומי, החברה ייסדה ביחד עם LATAM צ'ילה את קבוצת LATAM איירליינס. TAM נוסדה ב-21 בפברואר 1961. היא נוצרה על ידי חמישה טייסים של טיסות שכר שהתחברו כדי ליצור חברה משלהם. בתחילה, החברה נקראה Transportes Aéreos Marília על שם שכונת מריליה שבסאו פאולו. כיום TAM הוא ראשי תיבות של Transportes Aéreos Meridionáis. ב-14 בדצמבר 2011 הושלם מיזוג החברה עם חברת LAN איירליינס הצ'יליאנית. החברה החדשה נקראת LATAM Airlines Group, אך ב- 4 במאי 2016, שתי החברות התחילו לתפקד כל אחת תחת שם מדינתם. צי המטוסים של החברה, נכון ליולי 2018: מדיה וקבצים בנושא TAM איירליינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של LATAM ברזיל LATAM ברזיל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) LATAM ברזיל, ברשת החברתית אינסטגרם מדיה וקבצים בנושא TAM איירליינס באתר Airliners.net "LATAM Brasil fleet".
בריגנטיה

בריגנטיה (Brigantia), הידועה גם בשמות בריגיד (Bridig או Brighid), בריגיט (Brigit), בריגינדונה (Brigindona), ברייד (Bríd, Bride או Braidd) בירגאן (Brigan), בריגאנדו ( Brigandu) היא אלת מלחמה ואלת ניצחון מהמיתולוגיה הקלטית. לימים התגלגלה דמותה לדמותה של בריגיד (אנ') מהמיתולוגיה האירית (אנ'). משמעות שמה "נעלה", ומקור שמה בתואר הניתן לאלה. מספר כתובות המקודשת לאלה התגלו ברחבי בריטניה ובעיקר בבירנס שבסקוטלנד. באתר התגלה גם פסלה של האלה, שלראשה כתר, ועל חזה מתואר ראה של גורגונה. האלה מחזיקה בידה חנית וגלובוס המסמל ניצחון (בדומה לתאורי האלה מינרווה מהמיתולוגיה הרומית כפי שהיא תוארה בפסלים ברחבי האימפריה הרומית). במספר כתובות שהתגלו ביורקשייר זוהתה בריגנטיה עם ויקטוריה - אלת הניצחון הברטונית. בכתובות שהתגלתה בקורברידג', בסמוך לחומת אדריאנוס, מצוין כי בן זוגה של בריגנטיה הוא יופיטר דוליקנוס (אנ'). מדיה וקבצים בנושא בריגנטיה בוויקישיתוף מקורות שמה של האלה
קאמולוס

קאמולוס (Camulus או Camulos) היה אל המלחמה במיתולוגיה הקלטית. פולחנו של האל היה נפוץ בעיקר באזור בלגיה של ימינו, אולם התגלו שרידים ארכאולוגיים של פולחנו גם בבריטניה בעיר הקדומה קאמולודונום (כיום קולצ'סטר שבאסקס) הקרויה על שמו של האל. עם המפגש בין התרבות הקלטית לתרבות הרומית זוהה קאמולוס עם אל המלחמה מהמיתולוגיה הרומית - מרס. קאמולוס הוזכר בסדרת הטלוויזיה מסוגת המדע בדיוני "סטארגייט SG-1" כאחד מראשי המערכת של הגואולד.
מעבר מון סני

מעבר מוֹן סֵנִי (מצרפתית: Mont Cenis; באיטלקית: Moncenisio, "מוֹנצֶ'ניזיו") הוא מסיב ומעבר הרים בין צרפת לאיטליה, על הדרך הנמשכת מהעיר שאמברי (Chambery), בירת מחוז סבואה (Savoie), אל העיר סוסה (Susa) שבאיטליה. גובהו של המעבר 2081 מטרים. במעבר אגם גדול, המאופיין בגדות מפורצות. מדיה וקבצים בנושא מעבר מון סני בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאמונה

דאמונה (Damona) הייתה אלת פריון במיתולוגיה הקלטית. פולחנה היה נפוץ בגאליה והיא נחשבת לרעייתו של האל אפולו בורוו ושל אפולו מוריטאסגוס. ישנה סברה לפיה משמעות שמה הוא "הפרה הקדושה". דאמונה הייתה האלה השומרת על המעיינות החמים בבורבון-לה-בן (בצרפת של ימינו). כתובות המוקדשות לאלה התגלו בבורבון-לה-בן ובבורבון-לאנסי שבמזרח צרפת (שניהם - אתרי מעיינות חמים). MacKillop, James (2016). A dictionary of Celtic mythology. Oxford. ISBN 978-0-19-880484-0. OCLC 965737514. האלה דאמונה באנציקלופדיה הקלטית של מרי ג'ונס מילון פרוטו - קלטית - אנגלית ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.