laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צבעוני שקוף

צבעוני שקוף (שם מדעי: Archon apollinus, אנגלית: False Apollo) הוא מין של פרפר מתת-משפחת הצבעוניים (Parnassiinae). המין מצוי במרכז ומזרח אירופה ועד למערב אסיה, בין היתר ביוון, טורקיה, עיראק, סוריה, ישראל ולבנון. כמו פרפרים אחרים במשפחה, כולל המין ארבעה או חמישה תת-מינים. מין דומה מבחינה מורפולוגית, Archon apollinaris הופרד לאחרונה ונמצא סימפטרי ומבודד מבחינה רבייה. גודלו בינוני ומוטת כנפיו מגיעה עד 55 מילימטרים. כנפי הפרפר הקדמיות בעלות מראה שקוף מעט בשל מיעוט הקשקשים שעליהן - תכונה הבולטת יותר בקרב זכרים ופרטים מבוגרים. תכונה זו היא ייחודית למין בקרב פרפרי ישראל דבר המקל על זיהויו. לנקבה מראה כהה יותר. על כנפיו האחוריות כתמים בצבעי כחול ואדום. לזחלים צבע שחור עם נקודות אדומות - מראה המקל על זיהויים. הגולם בצבע חום וגודלו כ-20 מילמטרים. זחלי הפרפר ניזונים מצמחי הספלול, בעיקר ספלול קטן אך גם סלול השדה, ספלול הגליל וספלול ססגוני. צמחי הספלול מופיעים לאחר הגשמים הראשונים. את הביצים שגודלם כ-0.8 מילימטרים וצבען ירקרק-צהוב מטילות הנקבות על גבי העלים או גבעולי הצמח כביצים בודדות או בקבוצות קטנות. הביצים משחירות לקראת הבקיעה. בשלב הראשון תופרים לעצמם הזחלים מחסה מעלים מקופלים ועם התפתחותם הם נוטשים אותו. בוגרים ניתן לראות בישראל בין נובמבר לאפריל ובחרמון עד תחילת הקיץ. הבוגרים בוקעים מהגלמים כעשרה חודשים לאחר ההתגלמות בקרקע ולעיתים אף יותר. הפרפרים נוטים לנוח בכנפיים פרושות על הקרקע על מנת להתחמם. לפרפרים הזכרים נטייה טריטוריאלית לגרש פרפרים אחרים משטחם, ובכלל זאת גם פרפרים אחרים. מדיה וקבצים בנושא צבעוני שקוף בוויקישיתוף צבעוני שקוף Archon apollinus - חרקים - עולם קטן בגדול, באתר חרקים - עולם קטן בגדול, ‏10 באוגוסט 2014 פרפרי ארץ ישראל, עוז בן יהודה צבעוני שקוף Archon apollinus - חרקים - עולם קטן בגדול, באתר חרקים - עולם קטן בגדול, ‏10 באוגוסט 2014 מגדיר פרפרי הארץ
הקולוסוס החדש

"הקולוסוס החדש" הוא סונטה שנכתבה על ידי אמה לזרוס (1849–1887) במסגרת קמפיין גיוס תרומות להשלמת הבנייה של פסל החירות. מגייס התרומות ויליאם מקסוול אוורטס פנה אל לזרוס וביקש ממנה לכתוב יצירה מקורית לכבוד תערוכת אמנות שנועדה לגייס כספים למטרה זו. תחילה סירבה לזרוס באומרה כי "אני אינני כותבת על פי פקודה או דרישה", אך לאחר שפנתה אליה ידידתה, הסופרת קונסטנס קארי האריסון (אנ'), ושכנעה אותה כי תרומתה זו יכולה להגביר את העניין הציבורי בבעיותיהם של פליטים המגיעים לחופי ניו יורק, לזרוס הסכימה להשתתף במאמץ הכללי. כמו כן, לזרוס עצמה לקחה חלק בסיוע לפליטים היהודים שנמלטו מפוגרומי הסופות בנגב בשנים 1881–1882, וגם בכך היה כדי לעודד אותה לכתוב את השיר. יומיים לאחר פנייה של האריסון הגישה לזרוס את שירה "הקולוסוס החדש" לתצוגה בתערוכה מ-1883 (פסל החירות עצמו נחנך לראשונה ב-1886), לצד שירים, ציורים ופרטי אומנות אחרים. השיר פורסם בתפוצה מצומצמת בעיתונות בניו-יורק במהלך ינואר 1884 אך נשכח במהרה. באותה שנה לזרוס כבר הייתה חולה סופנית והתגוררה באנגליה. היא ניסתה לכתוב שירים חדשים אך לא הצליחה למצוא את האנרגיה והמוטיבציה לכך. במקום זאת, לזרוס ישבה באותה תקופה לארגן ולערוך את שיריה בכתב יד חדש. היא בחרה ב-"קולוסוס החדש" כשיר הפותח של אותו כתב יד. החוקרים סבורים כי היא הבינה באותה עת שזהו שירה הטוב ביותר המהווה את אבן היסוד של מורשתה הספרותית. לאחר פטירתה בשנת 1901 פעלה ידידתה ג'ורג'ינה סקיילר להנצחתה, וכך הגתה את הרעיון של כתיבת חלק ממילות השיר על לוח ברונזה והצבתו על פסל החירות. מהלך זה נשא פרי ב-1903 עת הוצב לוח הברונזה בתוך החלל הפנימי של הפסל באזור הגלוי לעוברים והשבים. בימינו השיר מוכר ונלמד בבתי ספר יסודיים ובחטיבות הביניים ברחבי ארצות הברית, והינו נכס צאן ברזל בספרות האמריקאית של המאה ה-20 וביתר שאת בכל הקשור לשירי הגירה. מדיה וקבצים בנושא הקולוסוס החדש בוויקישיתוף הקולוסוס החדש, באתר American Jewish Historical Society (באנגלית אמריקאית) "החדש" בהתייחס אל הקולוסוס מרודוס, שהיה אחד משבעת פלאי תבל של העולם העתיק.
ג'סטין קוצ'ריין

ג'סטין קוצ'ריין (באנגלית: Justin Cochrane; נולד ב-26 בינואר 1982) הוא כדורגלן עבר אנטיגואי ששיחק בעמדת הבלם. קוצ'ריין נולד בלונדון לאב ממוצא אנטיגואי ולאם מסנט לוסיה. הוא התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של קווינס פארק ריינג'רס וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה כמחליף במחצית השנייה במשחק הבית האחרון של עונת 2000/2001 נגד סטוקפורט קאונטי, אך הורחק אחרי מספר דקות. בשנת 2002 חתם בהייז וביולי 2003 חתם בקרו אלכסנדרה. בפברואר 2006 הושאל לג'ילינגהאם עד לסיום העונה. בקיץ 2006 חתם ברות'רהאם יונייטד בה שיחק עונה אחת. ב-31 באוגוסט 2007 חתם ביוביל טאון. לאחר מכן חתם במילוול בה שיחק משחק אחד בלבד. בהמשך הקריירה שיחק ברושדן אנד דיימונדס, אלדרשוט טאון, הייז אנד ידינג יונייטד, בורהאם ווד ואנטיגואה ברקודה. בשנת 2008 קוצ'ריין נענה להצעה לייצג את אנטיגואה וברבודה ארץ מוצאו של אביו. ב-17 ביוני של אותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 לקובה. ב-10 בנובמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד סורינאם. לאחר שפרש, קוצ'ריין התחיל לאמן בבית הספק לכדורגל של טוטנהאם הוטספר וב-29 באוגוסט 2019 אימן את נבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 15 ואחרי שנה מונה לזו של נבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 17. ב-8 ביוני 2021 מונה לראש מערך פיתוח ואימון שחקנים באקדמיה של מנצ'סטר יונייטד. ביוני 2022 מונה לעוזר מאמן בברנטפורד. ג'סטין קוצ'ריין, באתר Transfermarkt ג'סטין קוצ'ריין, באתר National Football Teams ג'סטין קוצ'ריין, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'סטין קוצ'ריין".
מיכל כהן (עורכת דין)

מיכל כהן היא עורכת דין ישראלית, המשמשת הממונה על התחרות החל מספטמבר 2022. במסגרת תפקידה זה היא מייעצת למשרדי הממשלה ואחראית על אכיפת חוק התחרות הכלכלית. כהן כיהנה כסגנית היועץ המשפטי וכיועצת המשפטית של רשות התחרות. כהן בעלת תואר ראשון במשפטים בהצטיינות ותואר ראשון בכלכלה בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת תל אביב, ובעלת תואר שני במשפט וכלכלה בהצטיינות במסגרת תוכנית erasmus ואוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד (compultense). התמחתה במחלקה הכלכלית בפרקליטות המדינה שם החלה לעסוק בעריכת דין. במסגרת עבודתה במחלקה הכלכלית הייתה שותפה לצוות התביעה בפרשת קרטל חברות הביטוח. בשנת 2006 הצטרפה לרשות התחרות וכיהנה בתפקיד סגנית היועץ המשפטי לעניינים פליליים. במסגרת התפקיד הובילה את הטיפול בתיק קרטל חברות הגפ"מ. מ־2013 שימשה כהן סגנית בכירה ליועץ המשפטי לעניינים אזרחיים ומנהליים. במסגרת תפקיד זה הטמיעה והובילה את הליכי האכיפה המנהלית ברשות. בדצמבר 2018 מונתה ליועצת המשפטית של הרשות. החל מספטמבר 2022 מכהנת כממונה על התחרות. עם כניסתה לתפקיד יצאה למאבק במונופולים הגדולים. בוצעה פשיטה על משרדי שופרסל, שטראוס ויוניליוור בחשד לתיאום מחירים בשוק המזון הריכוזי ונפתחה חקירה באזהרה של בכירים בענף המזון. בעקבות מהלכים אלו הספקים הגדולים הקפיאו זמנית את העלאות המחירים שתכננו. רשות התחרות אף הטילה קנס של 111 מיליון שקל בכפוף לשימוע על שטראוס, שנחשדה במיזוג עם משק ויילר לפני קבלת אישור; הטילה קנסות על שבע חברות שהפרו את הוראות חוק המזון והודיעה על כוונתה להגיש כתב אישום תקדימי נגד שטראוס מפני שאותתה על כוונתה להעלות מחירים. בינואר 2024 החליטה רשות התחרות לאסור על ספקים גדולים לסדר את המוצרים על המדפים ברשתות המזון, כך שיתפנה מקום גם לספקים הקטנים. בנוסף קיבלה הרשות בראשותה של כהן סמכות מורחבת במניעת מיזוגים שפוגעים בתחרות. בפברואר 2024 הודיעה רשות התחרות כי היא שוקלת מתן קנס של 64 מיליון שקלים לחברת התרופות ניאופרם וקבעה כי ניצלה לרעה את כוחה והייתה צד להסדר כובל באספקת תרופה לסרטן הדם. יחד עם זאת רשות התחרות אישרה בקשות מיזוג מצד גורמים עוצמתיים כמו שופרסל, שהשתלטה על שוק סיטונאות המזון, ומנגד דחתה בקשות מיזוג שוליות. במאי 2023 החל ניר ברקת בניסיון הדחתה לאחר שלא נענתה לבקשתו של אמנון מרחב לפתוח בהליכי אכיפה כלפי חברת מזון, במקרה שבו לא נרשמה כל הפרה של החוק על ידה. בעקבות ניסיון ההדחה שלחו הממונים על התחרות בעבר לשר הכלכלה מכתב המביע התנגדות נחרצת לניסיון ההדחה והדגישו את חשיבותה של עצמאות הרשות. לאחר ניסיון ההדחה הואץ קצב פעילות הרשות. מיכל כהן, באתר Forbes Israel שרת הכלכלה בחרה בעו"ד מיכל כהן לתפקיד הממונה על רשות התחרות רשות התחרות הרגולטורית שהחזירה את המאבק במונופולים אל סדר היום, באתר גלובס, 14 בדצמבר 2021 רשות התחרות שוקלת: קנס של 64 מיליון שקל לחברת התרופות ניאופרם, באתר ynet, 21 בפברואר 2024 מיכל כהן, באתר 100-2020.webflow.io "העצמאות חיונית בכלכלת המדינה": הממונים על התחרות בעבר נגד ניסון הדחת הממונה על התחרות | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-02-21 נורית קדוש, ברקע ניסיון ההדחה: מיכל כהן סירבה לאיים על חברת מזון לבקשת מנכ"ל משרד הכלכלה, באתר כלכליסט, 23 במאי 2023 נווית זומר, אטילה שומפלבי, הממונים על התחרות לשעבר נגד ברקת: "הניסיון לפטר את כהן - חוסר הבנה", באתר ynet, 23 במאי 2023
יקטרינה הגדולה (סרט, 1995)

יקטרינה הגדולה (באנגלית: Catherine the Great ) - סרט טלוויזיה שהוקרן בשנת 1995. צולמו 2 פרקים באורך כולל של 180 דקות. הצילומים החלו בקיץ 1994 והתקיימו באולפני הסרטים בבלסברג, בגני הארמון של סנסוצ'י ובטירת קרוזנשטיין באוסטריה תחתית. כמה סצנות צולמו באתרים היסטוריים בסנט פטרסבורג ומוסקבה. הסרט הוקרן בבכורה ב-11 בפברואר 1995 בפסטיבל הטלוויזיה של מונטה קרלו. בגרמניה הסדרה בת שני חלקים הייתה אמורה להיות משודרת בטלוויזיה לראשונה בחג הפסחא 1995. עם זאת, תאריך השידור נדחה שוב ושוב, כך שהקרנה בערוץ ארטה נערכה ב-28 באפריל 1996. הסרט זכה בפרס Romy Gala באוסטריה על ההפקה. בשנת 2001 הופץ DVD. נסיכה גרמנית צעירה שמגולמת על ידי קתרין זיטה-ג'ונס התחתנה עם נסיך שעתיד להיות פיוטר השלישי, קיסר רוסיה (האנס יאניקה). היא הופכת להיות פוליטיקאית מוצלחת והגיע לשלטון תוך הפיכה צבאית נגד בעלה. בתפקידים נוספים הצטלמו ז'אן מורו, עומר שריף, איאן ריצ'רדסון, בריאן בלסד וג'ון ריס-דייוויס. בסך הכול בצילומים השתתפו כ-3,000 שחקנים והוכנו 2,000 סטים של בגדים בהתאם לאופנה של התקופה. "יקטרינה הגדולה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יקטרינה הגדולה", באתר נטפליקס "יקטרינה הגדולה", באתר AllMovie (באנגלית) "יקטרינה הגדולה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "יקטרינה הגדולה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תיאור הסדרה
רוטב מונייר

רוטב מונייר (באנגלית: Meunière sauce; בצרפתית: Beurre meunière; מילולית "אשת הטוחן") הוא גם רוטב צרפתי וגם שיטת הכנה. שיטת ההכנה היא בעיקר לדגים, כשהרוטב המורכב מחמאת אגוזים, פטרוזיליה קצוצה ולימון. השם מרמז על אופי פשוט כפרי, כלומר לבשל משהו à la meunière במקור היה לבשל אותו על ידי "ציפויו" תחילה בקמח (גריפה או חפירה היא טכניקת ציפוי בישול המשמשת לציפוי מזון רטוב או לח במרכיב יבש לפני הבישול). רוטב מונייר הוא וריאציה על רוטב חמאת אגוזים. אמנם יש הסכמה כללית לגבי תוספת של פטרוזיליה ולימון, אבל חלק מהטבחים כוללים גם מרכיבים כמו רוטב ווסטרשייר, חומץ יין אדום או ציר בקר. וריאציה נפוצה נוספת היא להשתמש באגוזי פקאן במקום שקדים באמנדין (אמנדין, הוא מונח קולינרי המציין קישוט של שקדים. מנות מהסוג הזה מבושלות בדרך כלל עם חמאה ותבלינים, ואז מפזרים שקדים שלמים או פתיתים קלויים). המונח מאוית לעיתים קרובות almondine בספרי בישול אמריקאים. ישנן שתי דרכים עיקריות להכנת הדג (הפופולרי ביותר, סול או טרוטה כלומר פורל). האחת היא על ידי הקפצה – תחילה ציפוי (חפירה) של הדג בקמח מתובל (קמח לבן או קמח תירס) ולאחר מכן בישול במחבת חמה עם כמות קטנה של חמאה מזוקקת. השיטה האלטרנטיבית היא לטגן במחבת או לטגן בשמן עמוק את הדג המקומח. בטיגון במחבת משתמשים בשמן או בשילוב של שמן וחמאה – עד אולי 2 ס"מ עומק. הטיגון בשמן עמוק נעשה בסיר טיגון גדול. הדג המקומח שקוע לגמרי בשמן החם. טכניקות הטיגון מביאות למרקם פריך יותר, אבל את הרוטב יהיה צורך להכין בנפרד. הדג המוקפץ יהיה בעל עור רך יותר בהשוואה לזה בשמן עמוק, אך מאפשר את האפשרות ליצור את הרוטב "à la minute" כלומר "תוך דקה" לאחר הוצאת הדג מהמחבת על ידי הוספת חמאה טרייה, פטרוזיליה ולימון. טרוטה מונייר והווריאציה שלו טרוטה אמנדין (פורל ים מנומר קרום בשקדים, מוגש באופן מסורתי עם רוטב מונייר) הם מנות יסוד של המטבח הקריאולי של ניו אורלינס. שפע פירות הים ממפרץ מקסיקו הסמוך הופך את הפשטות של סגנון ה-meunière למתאים. מסעדת גלאטואר בניו אורלינס טוענת שמוכרת יותר טרוטה מונייר אמנדין מכל מנה אחרת. סרטן רך ודגים זמינים לעיתים קרובות גם א-לה-מונייר. מנת "אויסטר ברושט" מוגשת בדרך כלל עם רוטב מונייר. סול מונייר מדיה וקבצים בנושא רוטב מונייר בוויקישיתוף Child, Julia (1993). The Way to Cook. New York: Alfred A. Knopf. pp. 98–100. ISBN 0-679-74765-6. OCLC 29464234. National Marine Fisheries Service (1976). A Seafood Heritage: From the Rappahannock to the Rio Grande. Vol. 55. U.S. Government Printing Office. pp. 24–25. Escoffier, Auguste (1903). A guide to modern cookery. Editions Flammarion. pp. 264–5. ISBN 978-1-4437-5867-3. OCLC 742361767.
עימאד אל-חוסני

עימאד אל-חוסני (בערבית: عماد الحوسني; נולד ב-18 ביולי 1984) הוא כדורגלן עבר עומאני ששיחק בעמדת החלוץ. אל-חוסני התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל אל-ח'בורא שלקבוצה הבוגרת שלה הצטרף בשנת 2003. בעונתו היחידה במועדון כבש 11 שערים ב-20 משחקי ליגה. בקיץ 2004 חתם בא-ריאד מליגת העל הסעודית במדיה כבש 10 שערים ב-23 משחקים. בשנת 2005 חתם לשלוש שנים במועדון ספורט קטר מליגת העל הקטרית. בכל שלושת עונותיו בקבוצה הוא סיים עם מספר שערים דו ספרתי ובסך הכל כבש 37 שערים ב-69 משחקים. בקיץ 2008 חתם בא-ריאן בה שיחק עונה אחת. בקיץ 2009 חתם בשרלרואה מליגת העל הבלגית והיה לשחקן השני מעומאן שעובר לשחק באירופה אחרי עלי אל-חבסי. הוא שיחק במועדון חצי עונה, בה רשם 8 הופעות ללא שער. בינואר 2010 חזר לא-ריאן עמה זכה בגביע האמיר. בקיץ 2011 חזר לסעודיה וחתם באל-אהלי ג'דה. באל-אהלי זכה פעמיים בגביע המלך הסעודי והיה שותף להגעה של המועדון לגמר ליגת האלופות האסיאתית. במדי אל-אהלי הבקיע 56 שערים ב-103 משחקים בכל המסגרות. ב-22 בדצמבר 2013 חתם לחצי עונה בא-נסר. ב-8 בספטמבר 2014 חזר לעומאן וחתם לעונה בסהאם קלאב. 5 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד אל-אורובה. אל-חוסני שיחק בכל הנבחרות הצעירות של עומאן. ב-28 בינואר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 2-1 לנורווגיה. ב-6 בינואר 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 לערב הסעודית. בשנת 2009 זכה עם הנבחרת בגביע המפרץ לראשונה בתולדותיה. השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אסיה בכדורגל. א-ריאן גביע האמיר: 2010 אל-אהלי גביע המלך הסעודי: 2011, 2012 א-נסר ליגת העל הסעודית: 2013/2014 גביע יורש העצר הסעודי: 2013/2014 נבחרת עומאן גביע המפרץ: 2009 אישיים מלך שערי גביע המפרץ הערבי: 2004 השחקן המצטיין של גביע המפרץ הערבי: 2004 עימאד אל-חוסני, באתר Transfermarkt עימאד אל-חוסני, באתר Soccerway עימאד אל-חוסני, באתר National Football Teams עימאד אל-חוסני, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עימאד אל-חוסני".
עמוס בן-דוד (קצין)

עמוס (מוני) בן-דוד (ז' בחשוון תש"ז, 1 בנובמבר 1946 – ט"ו בתשרי תשל"ד, 11 באוקטובר 1973) היה מפקד גדוד בחטיבה 679 שנפל במלחמת יום הכיפורים. על לחימתו עוטר בעיטור העוז. עמוס בן דוד נולד בתל עדשים, בכור ללאה, ילידת תל עדשים ולשמחה (סיומי) שעלה בצעירותו. אמו הייתה חברה בהגנה ולאחר מכן בצבא הבריטי, ואביו היה בנוטרות ולאחר מכן בצבא הבריטי, שם נפגשו הוריו. לבן-דוד שתי אחיות צעירות. בהיותו כבן 5 עברה משפחתו לעפולה, שם התגוררו עד לגיוסו לצה"ל. בעפולה למד בבית הספר היסודי "יזרעאל" ובבית ספר התיכון המחוזי. בנובמבר 1964 התגייס לצה"ל והתנדב לצנחנים. הוא סיים מסלול בצנחנים ויצא לקורס קצינים, אך את ההשלמה החיילית עשה בקורס קציני שריון והוסב לחיל השריון. לאחר מכן סיים גם קורס מפקדי פלוגות. במלחמת ששת הימים לחם בשומרון. לאחר מלחמת ששת הימים השתתף בפעולת כראמה, שם גם נפגע הטנק עליו לחם. במהלך שירותו הצבאי התחתן בן דוד, ולאחר שחרורו עברו לגור בנהלל. עם השחרור החל לעבוד כנהג באגד, ובמקביל החל ללמוד בשנת 1971 גאוגרפיה וסוציולוגיה באוניברסיטת חיפה. במהלך תקופה זו הגה בן דוד רעיון להקמת יישוב קהילתי חדש וגם החל לפעול להקמתו, אך יוזמתו נקטעה עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים. לאחר נפילתו המשיכה היוזמה על ידי אחרים, והפכה ברבות הימים ליישוב תמרת. ביום הכיפורים (6 באוקטובר) הוזעק בן-דוד טלפונית להגיע לימ"ח החטיבה במחנה יפתח. בבוקר ה-7 עלה כמפקד פלוגה עם עיקר הכוח של החטיבה בפיקוד אורי אור, עמם לחם בקרב על נפח. ב-8 באוקטובר השתתף בבלימת ההתקפה הסורית על נפח. במהלך הקרב נפל מפקד הגדוד, אמנון רימון, ובן-דוד המשיך לפקד על הגדוד בהמשך הקרב. בצהרי ה-9 באוקטובר נשלח בן-דוד בראש כוח בן 2 טנקים לסייע לפלס"ר 7 שנקלעה למארב של קומנדו סורי בסמוך לכפר בוקעתא. בן-דוד נע דרך קוי הסורים אל שטח המארב שם נלחם כנגד הקומנדו הסורי, תוך שהטנק עליו פיקד סופג פגיעות של רקטות נ"ט. לאחר שהניס את החיילים הסורים חילץ על גבי הטנק את הפצועים מהקרב, וחבר חזרה לכוחות חטיבה 679 שם סייע בכיבוש רמת'ניה. ביום 11 באוקטובר פיקד על גדוד 289 בקרב ההבקעה אל תוך סוריה. במהלך הקרב נפגע הטנק עליו פיקד פגיעה ישירה בצריח מפגז סורי. בן-דוד, קצין הקישור הארטילרי וינוגרד והטען קשר של הטנק נהרגו במקום. לאחר נפילתו הובא לקבורה זמנית בנהריה. היה נשוי לרוני, ילידת נהלל אותה הכיר במהלך טיול במדבר יהודה בזמן שרותו הצבאי. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים התגוררו הזוג בבית שבנה בנהלל. הותיר אחריו 2 ילדים - צור (בן 6) ושני (בת שנה). כשנה לאחר נפילתו נטמן בבית העלמין בנהלל. בן דוד הונצח על גבי: האנדרטה לבני המקום שנפלו במערכות ישראל - נהלל האנדרטה לזכר הנופלים במערכות ישראל - עפולה יד לנופלים במלחמות ישראל - תל עדשים האנדרטה לחללי חטיבה 679 יד לשריון לטרון אתר ההנצחה לתלמידי אוניברסיטת חיפה ועובדיה שנפלו במערכות ישראל - חיפה בית יד לבנים בעפולה רס"ן עמוס בן-דוד ז"ל עיטור העוז, באתר הגבורה רב סרן עמוס בן דוד באתר "יזכור" עמוס בן-דוד, סרטון באתר יוטיוב https://he.wikisource.org/wiki/פלס%22ר_7_ביום_הכיפורים
רומנטוני

אנתוני ויין מור (באנגלית: Anthony Wayne Moore;‏ 5 בספטמבר 1967 – 7 במאי 2013) היה די ג'יי, מפיק מוזיקלי וזמר אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל עבודתו עם הצמד הצרפתי דאפט פאנק, וסיפק קולות לשירים "One More Time" ו-"Too Long" מתוך אלבומם השני, Discovery. אנתוני ויין מור נולד בספטמבר 1967 בניו ג'רזי. עבודתו חצתה מספר ז'אנרים, כולל האוס, R&B והיפ הופ. שירים כמו "Hold On" עושים שימוש נרחב בסמפלינג עם תחושת האוס מלאת נשמה מובהקת, בעוד "Bring U Up" המאוחר יותר משתמש בברייקביט בסגנון ג'יימס בראון. בעיקר, הוא עבד עם דאפט פאנק על השיר "One More Time", שיצא בשנת 2000. ב-7 בנובמבר 2012, הוא הוציא את תרומתו המוזיקלית האחרונה בשיר "2Nite4U" יחד עם כריס מנאס באלבום שיתוף הפעולה הווקאלי שלו, Features. רומנטוני הופיע בחברות התקליטים בלאק מייל רקורדס (חברת התקליטים שלו), Roulé, דים מאק רקורדס, אזולי רקורדס, PIAS רקורדינגס, Compuphonic ו-Glasgow Underground Recordings. רומנטוני נפטר ב-7 במאי 2013 בביתו באוסטין, טקסס, כתוצאה מסיבוכים של מחלות כליה, לדברי בני המשפחה. רומנטוני נפטר בגיל 45. 1997: Romanworld 1999: Instinctual 1999: Live in the Mix 2000: R.Hide in Plain Site רומנטוני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רומנטוני, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) רומנטוני, באתר ספוטיפיי רומנטוני, באתר Last.fm (באנגלית) רומנטוני, באתר AllMusic (באנגלית) רומנטוני, באתר MusicBrainz (באנגלית) רומנטוני, באתר דיזר רומנטוני, באתר Yandex.Music (ברוסית) רומנטוני, באתר Discogs (באנגלית) רומנטוני, באתר Songkick (באנגלית) רומנטוני, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "WebVoyage Record View 1" "Romanthony, Daft Punk's 'One More Time' Singer, Dead at 45", ספין Romanthony Songs, Albums, Reviews, Bio & More, AllMusic (באנגלית) "Daft Punk Discovery Review", AllMusic "Kris Menace feat. Romanthony – 2Nite4U" Miriam Coleman, 'One More Time' Singer Romanthony Dead at 45, Rolling Stone, ‏19 במאי 2013 (באנגלית)
יום ג'קי רובינסון

יום ג'קי רובינסון הוא אירוע מסורתי המתרחש מדי שנה ב-15 באפריל בליגת הבייסבול המקצועית, ה-MLB, המנציח ומכבד את היום שבו ערך ג'קי רובינסון את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה. היום נחגג בכל אצטדיוני ה-MLB, ובאותו יום, כל השחקנים, המאמנים והמנהלים בשתי הקבוצות, והשופטים, לובשים את המספר שאותו לבש רובינסון, 42. 15 באפריל היה היום הראשון של העונה ב-1947, העונה הראשונה של רובינסון בליגה. יום ג'קי רובינסון, שצוין לראשונה ב-15 באפריל 2004, היא הוקרה לקריירה יוצאת הדופן של רובינסון, הידועה בעיקר בזכות היותו שחקן הבייסבול השחור הראשון של הליגה הגדולה בעידן המודרני. הופעת הבכורה שלו עם הברוקלין דודג'רס ( לוס אנג'לס דודג'רס של היום) סיימה כ-80 שנים של הפרדה בענף הבייסבול, הידועה גם בשם קו הצבע בבייסבול, או מחסום הצבע. רובינסון נכנס להיכל התהילה של הבייסבול ב-1962, וב-1997, הוחלט ב-MLB שהמספר 42 יוצא לגמלאות על ידי כלל קבוצות הליגה, כלומר שאף שחקן, מאמן או שופט לא ילבש את המספר 42 על מדיו, הוא השחקן הראשון בענפי הספורט בארצות הברית שזכה לכבוד הזה. מדיה וקבצים בנושא יום ג'קי רובינסון בוויקישיתוף Rothe, Anna, ed. (1948). Current Biography, Who's News and Why 1947. New York: H.W. Wilson Co. p. 544. ISBN 9997376730. "Jackie Robinson, Los Angeles Dodgers Hall of Fame Baseball Player, Civil Rights Leader and Humanitarian". africanamericans.com. אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2008. נבדק ב-8 באוקטובר 2008. {{cite web}}: (עזרה) Smith, Claire (16 באפריל 1997). "A Grand Tribute to Robinson and His Moment". The New York Times. אורכב מ-המקור ב-1 בדצמבר 2007. נבדק ב-11 באוקטובר 2008. {{cite news}}: (עזרה)
סול מונייר

סול מונייר (בצרפתית: Sole meunière או Sole à la meunière) היא מנת דג קלאסית מהמטבח הצרפתי המורכבת מדג סול מקומח ומטוגן. המנה מוגשת עם חמאה מומסת חמה, מיץ לימון ופטרוזיליה (רוטב מונייר). מתכונים רבים מציינים דג סול דובר, אך ניתן להשתמש בטכניקה זו עם דגים שטוחים דומים אחרים. המונח à la meunière מתורגם מילולית כ"בסגנון אשת הטוחן". פירוש הדבר שאת התבשיל, בדרך כלל דג, מצופים תחילה בקמח ולאחר מכן מבשלים בחמאה. כל דבר שמבושל א-לה-מונייר מפזרים עליו בדרך כלל מיץ לימון ופטרוזיליה קצוצה. הגזירה היא מהמילה מולינאריוס-molinarius (טוחן) של הלטינית המאוחרת. המנה בשם סול מונייר השתנתה במהלך השנים. בספר הבישול שלו "המחדש הגסטרונומי" משנת 1846, אלקסי סואייה השאיר את העור על הדג ומרח לתוכו מלח ובצל קצוץ, לפני שהוא צלה אותו בשלמותו ולאחר בישולו, הוסיף רוטב של חמאה מומסת עם מיץ לימון ופלפל קאיין. השיטה הנפוצה ביותר כיום דומה לזו שניתן על ידי אוגוסט אסקופייה ב-1907: העור הכהה מוסר מכל דג הסול, לאחר מכן, הדג מצופה בקמח, מטוגן בחמאה, בוזקים מיץ לימון ופטרוזיליה קצוצה, ומוגש עם חמאה מומסת חמה מאוד שנמזגת מעליו. יש וריאציות קלות בשיטת הבישול. חלק מהטבחים, כמו קרייג קלייבורן (אנ'), מציעים להשרות את הסול בחלב לפני הקמח והבישול. אחרים, כמו מרסל בולסטין (אנ'), מתעקשים שיש לייבש את הדג לחלוטין עם מטלית לפני הקימוח. יש בני סמכא שדורשים רק את הפילה של הסול, אבל הרוב דורשים לבשל את הדג בשלמותו (אם כי יש המציעים להסיר את הראש). אליזבת דייוויד מציינת חמאה מזוקקת לטיגון הדגים, ואסקופייה מייעץ "לדגים קטנים ניתן להשתמש בחמאה רגילה, אך עבור גדולים יותר יש להעדיף את השימוש בחמאה מזוקקת". ברי הסמכא חלוקים בשאלה האם להשתמש בחמאה מלוחה או לא מלוחה. מרקוס ורינג מעדיף לטגן את הסול בשמן, ופול בוקיז ממליץ על תערובת של שמן זית וחמאה. חריגה בולטת יותר מהנורמה מדווחת על ידי פטרישיה וולס באוסף של מתכוני שפים פריזאים משנת 2003. השף של מסעדת הדגים הידועה קפה Le Dôme משאיר את העור הכהה על הדג (כמו שעושה סוייר) ומשמיט את הקמח. על אף שהגרסה הקלאסית עשויה עם דג סול דובר, פליסיטי קלוק מעירה בסקר משנת 2021 של מתכוני סול, כי השיטה מתאימה לדגים שטוחים אחרים, כולל סול מגרים (אנ') וסול לימון (אנ'). רוטב מונייר מדיה וקבצים בנושא סול מונייר בוויקישיתוף Wells, p. 171 "meunier, meunière", Dictionnaire de l'Académie française. Retrieved 6 September 2023 Soyer, p. 115 Escoffier, pp. 160 and 164 Claiborne, pp. 112–113 Boulestin, pp. 123–124 Bocuse, p. 184 Wells, p. 172