laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פייטרו הראשון, רוזן סבויה

פייטרו הראשון, רוזן סבויה (באיטלקית: Pietro I di Savoia; ‏1048 – 9 באוגוסט 1078), היה רוזן סבויה בין השנים 1057–1078. פייטרו נולד בשנת 1048 לאודונה הראשון, רוזן סבויה ולאדליידה מסוזה, בתם של אולדריקו מנפרדי השני, מרקיז טורינו וברטה ממילאנו. בשנת 1057 מת אביו אודונה הראשון, רוזן סבויה, ופייטרו עלה לשלטון במקומו. אולם בשל היותו קטין שלטה אמו כעוצרת, והכוח ברוזנות למעשה היה בידיה. זמן קצר לפני מותו התאחד פייטרו עם קוניברטו, בישוף טורינו, בניסיון להדיח את בנדיקטו השני, אב המנזר סקרה די סן מיקלה מתפקידו. ב-9 באוגוסט 1078 מת פייטרו, ואחיו אמדאו השני, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1065 התחתן פייטרו עם אנייה מאקיטן, רוזנת סבויה, בתם של גיום השביעי, דוכס אקיטן וארמנסינדה, ממנה היו לו 3 בנות: אגנזה מסבויה (לא ידוע–1078), התחתנה עם פרידריך ממפלגארד, מרקיז טורינו אליצ'ה מסבויה, התחתנה עם בוניפאצ'יו דל ואסטו ברטה מסבויה (1075–1111), התחתנה עם פרו הראשון, מלך אראגון מדיה וקבצים בנושא פייטרו הראשון, רוזן סבויה בוויקישיתוף
בנימין זוסקין

בנימין לבוביץ' זוּסְקין (ברוסית: Вениамин Львович Зускин; ‏28 באפריל 1899 – 12 באוגוסט 1952, עם קבוצת הרוגי המלכות בברית המועצות) היה שחקן יידיש, במאי תיאטרון, מנהיג תרבותי של יהדות ברית המועצות, מראשי השחקנים של התיאטרון היהודי הממלכתי המוסקבאי. בנימין זוסקין נולד ב-28 באפריל 1899 למשפחת חייטים בעיירה זמליס (Zemelis) שבליטא. בשנת 1915, בעקבות גירוש יהודים מהאזור הגיע לפנזה ומשם למוסקבה. בשנת 1921 הצטרף לתיאטרון הממלכתי היהודי במוסקבה. בשנת 1930 הוא שיחק תפקיד ראשי בסרטו של גריגורי רושאל "בחור משטטל". משנת 1935 לימד בסטודיו למשחק של התיאטרון, ואף ניהל אותו שנים רבות. בנימין זוסקין גם שיחק בכמה סרטי קולנוע רוסיים, ובהם "משפחת טאראס". בשנת 1948, לאחר הירצחו של שלמה מיכאלס, מילא בנימין זוסקין את תפקידו כמנהל התיאטרון. בנימין זוסקין היה מהבולטים שבין מקימי הוועד היהודי האנטי פשיסטי. נתפס נעצר ונכלא בעת ששהה בבית חולים. נחקר ועונה, והוצא להורג בפקודת סטלין באוגוסט 1952, עם קבוצת הרוגי המלכות בברית המועצות. יחד עם שלמה מיכאלס הנהיג את התיאטרון הממלכתי היהודי במוסקבה. אחדים מתפקידיו הבלתי נשכחים היו "המלך ליר"; השוטה בהצגת "המלך והשוטה" עם שלמה מיכאלס; ובנימין השלישי, ב"מסעות בנימין השלישי". אלה זוסקין-פרלמן, מסעות בנימין זוסקין (עורכת: תרצה יואל-וינר), ירושלים: כרמל, 2006. אורי קליין, "הנושא היהודי בקולנוע הסובייטי: על שלמה מיכאלס ובנימין זוסקין", קולנוע, 1 (1974). בנימין זוסקין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ביוגרפיה (ברוסית) מיכאל הנדלזלץ, הטרגדיה של חייו, באתר הארץ, 4 ביולי 2006 - על ספרה של אלה זוסקין-פרלמן, "מסעות בנימין זוסקין" בני מר, מכשפה עטופה ברצועות תפילין, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2006 - על ספרה של אלה זוסקין-פרלמן פרטים נוספים ותמונות על בנימין זוסקין יצחק טורקאָוו-גרודבערג, ‏בנימין זוסקין, אויף מיַין וועג: (שריַיבער און קינסטלער): דערמאָנונגען און אָפּשאַצונגען, בואנוס איירס: צענטראַל-פֿאַרבאַנד פֿון פּוילישע יִידן אין אַרגענטינע ('דאָס פּוילישע יִידנטום', 173), תשכ"ד 1964, עמ' 189–208, בארכיון האינטרנט בנימין זוסקין (1899-1952), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רפאל כץ

רפאל כץ (4 בדצמבר 1944 – 8 ביוני 1967) היה חובש קרבי שנפל ביום הרביעי למלחמת ששת הימים תוך כדי ניסיון לחבוש פצוע אחר, ועל כך קיבל את עיטור העוז. רפאל כץ נולד לאברהם וחביבה בי"ח בכסלו תש"ה (4 בדצמבר 1944) בתל אביב. אחיו הצעיר מנחם נולד ב-1951. הוא למד בראשון לציון בבית הספר היסודי "סיני" ואת לימודיו התיכוניים סיים בבית הספר "בילו" שבתל אביב. היה מדריך נוער, נטה לעיתונאות ולמשחק על הבמה. הקים את להקת פיקוד הדרום והשתתף בתיאטרון העירוני בחיפה. גויס לצה"ל בשנת 1963 ושירת בסיירת הנגב ובסוף בלהקת פיקוד דרום. במילואים התנדב ליחידת סיור ושימש בה כחובש קרבי. השתתף במלחמת ששת הימים אשר בה נפל צפונית למשק רוחמה ביום הרביעי לקרבותיה, בכ"ט באייר תשכ"ז (8 ביוני 1967). חוליה מיחידתו עקבה אחרי יחידת קומנדו מצרית. נפתחה אש על החוליה ואחד החיילים נפצע קשה – ורפאל, בתוקף תפקידו, נחפז אליו להגיש לו עזרה, אך תוך כדי מעשהו זה נפגע בצרור כדורי האויב. כאשר המשיך בחבישת חברו על אף היותו פצוע נפגע שנית וכך מצא את מותו. היה בן 23 בנפלו. הניח אשה, אחרי שישה חודשי נישואים. הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי לשעת חירום בבארי ולאחר זמן הועבר למנוחת עולמים בבית הקברות הצבאי קריית שאול. ב"ספר הגבורה" בהוצאת אגודת העיתונאים בתל אביב וניצולי ברגן-בלזן, הובא סיפור המעשה של קרבו האחרון שעליו ציין אותו הרמטכ"ל לשבח. גם בספר "במעלות גיבורים", בעריכת ישראל ארליך, הוקדשו כמה עמודים עליו ולזכרו.  "הוענק לרב-טוראי כץ רפאל גילה גבורה  ביום 8 ביוני 1967 באזור רוחמה, פעל במסגרת חוליה מיחידתו שעקבה אחרי יחידת קומנדו מצרית. אש נפתחה על החוליה ורב"ט יצחק מסטבוים נפצע קשה. רב"ט רפאל כץ רץ אליו להגיש לו עזרה ולחבשו. תוך כדי הטיפול בפצוע נפגע רב"ט רפאל כץ בצרור כדורים. על אף היותו פצוע המשיך בחבישת חברו ותוך כדי כך נפגע בצרור נוסף ונהרג. רב-אלוף דוד אלעזר – ראש המטה הכללי ניסן תשל"ג, אפריל 1973" רפאל כץ הונצח באנדרטאות: גן הבנים שבתל אביב-יפו, אתר הנצחה לחללי הנח"ל וחיל החינוך שבפרדס חנה-כרכור, אנדרטה לזכר הנופלים בני משמר שבעה ושבעה הנוטרים שעל שמם נקרא היישוב במשמר השבעה, בית יד לבנים שבתל אביב-יפו, אנדרטה לחללי בית ספר סיני שבראשון לציון, פארק סיירת שקד שליד אופקים, יד זיכרון וגבורה לבני גוש דן שנפלו במערכות ישראל שבבסיס תל השומר. ישראל ארליך, במעלות גיבורים ספר הגבורה, בהוצאת אגודת העיתונאים וניצולי ברגן-בלזן בתל אביב. מידע עליו באתר יזכור. רפאל כץ באתר GRAVEZ
אמדאו השני, רוזן סבויה

אמדאו השני, רוזן סבויה (באיטלקית: Amedeo II di Savoia; ‏1050 – 26 בינואר 1080), היה רוזן סבויה בין השנים 1078–1080. אמדאו נולד בשנת 1050 לאודונה הראשון, רוזן סבויה ולאדליידה מסוזה, בתם של אולדריקו מנפרדי השני, מרקיז טורינו וברטה ממילאנו. בשנת 1057 מת אביו אודונה הראשון, רוזן סבויה, ואחיו פייטרו הראשון, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו. אולם בשל היותו קטין שלטה אמו כעוצרת, והכוח ברוזנות למעשה היה בידיה. בשנת 1073 נשבע אמדאו יחד עם אצילים אחרים מבורגונדיה להגן על קברו של פטרוס הקדוש, ובשנת 1074 נשלחו אמדאו והאצילים הללו בראשות גיום הראשון, רוזן בורגונדי, על ידי האפיפיור גרגוריוס השביעי, להגן על האימפריה הביזנטית מפני הסלג'וקים. בשנת 1077 ליווה אמדאו יחד עם אמו ואחיו פייטרו את אחותו ברטה מסבויה עם בעלה היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לקנוסה, שם השפיל היינריך את עצמו בפני האפיפיור וביקש ממנו מחילה. בשנת 1078 מת אחיו פייטרו, ואמדאו עלה לשלטון במקומו, אולם הוא מת כעבור שנתיים ב-26 בינואר 1080, ובנו אומברטו השני, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1065 התחתן אמדאו עם ז'אן מז'נבה, בתו של ז'רולד השני, רוזן ז'נבה, ממנה היו לו 5 ילדים: אומברטו השני, רוזן סבויה (1065–1103) קוסטנצה מסבויה (לא ידוע–1084), התחתנה עם אודונה השני, מרקיז מונטפראט אדליידה מסבויה (לא ידוע–1090), התחתנה עם מנאסס החמישי, אדון קוליני אאוקסיליה מסבויה (לא ידוע–1101), התחתנה עם אומברטו השני דה בוז'ה אודונה מסבויה מדיה וקבצים בנושא אמדאו השני, רוזן סבויה בוויקישיתוף
משה אהרן פולייב

הרב משה אהרן פולייב (בכתיב מיושן: פאלייעוו; באנגלית: Moshe Aaron Poleyeff; ה'תרמ"ח, 1888 - ה'תשכ"ז, 1967) היה ראש ישיבה ליטאי-אמריקאי, כיהן כראש ישיבת רבנו יצחק אלחנן בניו יורק במשך למעלה מארבעים ושש שנה. נולד לרב ישראל פולייב בטימקוביץ הסמוכה לסלוצק בפלך מינסק שבאימפריה הרוסית, כיום בבלארוס. למד בישיבת סלוצק והיה תלמידו המובהק של רבי איסר זלמן מלצר שגם סמך אותו לרבנות בשנת ה'תר"ע, 1910. הוא השתתף גם בעריכת כתב העת התורני "יגדיל תורה" שיזם רבו. בשנת ה'תר"פ, 1920, היגר לארצות הברית. עם הגיעו לניו יורק מינה אותו הרב דב רבל כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן בניו יורק, תפקיד בו נשא עד לפטירתו. חתנו אהרן דב רוזנבוים (נפטר כ"ג באדר א' ה'תשס"ה) היה איש חינוך והתגורר בניו ג'רזי. מחנה ישראל, וורשא תר"ץ אורח מישור, ניו יורק תש"ט אור השמש, ניו יורק תשי"ט אורח מישרים - חלק א, ניו יורק תש"ל אורח מישרים - חלק ב, ניו יורק תש"ל אורח מישרים - חלק ג, ניו יורק תש"ל אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' משה אהרן פאלייעוו שליט"א", תולדות אנשי שם ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 95, באתר היברובוקס לתולדות המחברים ראשי הישיבה זכרונם לברכה, בתוך: יבול היובלות, ספר יובל המאה של ישיבת רבינו יצחק אלחנן, ניו יורק תשמ"ו. עמ' 210, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) הרב משה אהרן פולייב, באתר ישיבה יוניברסיטי
Faster Than the Speed of Night

Faster Than the Speed of Night (בעברית: מהיר ממהירות הלילה) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת הולשית בוני טיילר, האלבום יצא בשני תאריכים שונים; ב-8 באפריל 1983 בבריטניה, ובספטמבר 1983, בארצות הברית. תחת חסותה של חברת התקליטים "סוני קולומביה". האלבום זכה להצלחה עולמית והפך לאלבום המצליח ביותר של הזמרת. האלבום מכר כמויות רבות של עותקים, ובארצות הברית מכר למעלה מ-1,000,000 עותקים ובכך הצליח להיכנס לחמישייה הפותחת במצעד הבילבורד 200. האלבום הצליח לקבל דירוג של 4.5 כוכבי זהב מ-Allmusic והוא האלבום שקיבל את הדירוג הגבוהה ביותר בכל הקריירה של הזמרת. בשנת 1977, גילתה טיילר גוש קטן במיתרי הקול שחייב ניתוח. לאחר הניתוח היה אסור עליה להוציא הגה במשך מספר שבועות. טיילר הפרה את הוראת הרופאים, דבר שגרם לצרידות הכרונית המלווה אותה עד היום. בהתחלה חשבה טיילר שזהו מן הסתם הסוף לקריירה הקצרה שלה, אך בכל זאת הוציאה לאור סינגל נוסף בשם "זהו כאב לב" (It's a Heartache) שלהפתעתה הזניק אותה למעמד של כוכבת בינלאומית ודורג במקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100 שבארצות הברית, וכן הגיע למקומות גבוהים במצעדים בצרפת, גרמניה, אנגליה ואוסטרליה. לאחר ההצלחה העולמית שזכתה עם השיר היא הקליטה את האלבום שהצליח להביא עמו את להיטה הגדול ביותר "Total Eclipse of the Heart", אשר מכר למעלה מ-6 מיליון עותקים בעולם והפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. האלבום זכה להצלחה עולמית במצעדים, ואף הגיע למקום ה-1 במצעד הבריטי ובמצעדים רבים נוספים. מידע על האלבום Faster Than the Speed of Night באתר MusicBrainz מידע על האלבום Faster Than the Speed of Night באתר AllMusic האלבום Faster Than the Speed of Night באתר Discogs האלבום Faster Than the Speed of Night באתר ספוטיפיי האלבום Faster Than the Speed of Night באתר Yandex.Music (ברוסית) האלבום Faster Than the Speed of Night באתר יוטיוב "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-01. "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-12-05. www.bpi.co.uk "Gold/Platinum - Music Canada". Music Canada (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-01.
ז'מצ'וז'ינה סוצ'י

ז'מצ'וז'ינה סוצ'י (ברוסית: Жемчужина Сочи) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר סוצ'י, שהתקיים בשנים 1991–2013 כמועדון מקצועני. ב־2019 הוקם מחדש כמועדון חובבני המתמודד באליפות העיר סוצ'י. אצטדיון הקבוצה הוא האצטדיון המרכזי על שם סלבה מסטרוולי, מגרש כדורגל בן 10,200 מושבים, ששימש כאצטדיון הכדורגל העיקרי בסוצ'י, עד שנחנך אצטדיון פישט ב־2013. הקבוצה הוקמה ביוזמת עיריית סוצ'י ומלון "ז'מצ'וז'ינה" (פנינה ברוסית ומכאן גם נובע שם המועדון). הקבוצה שיחקה בליגת העל הרוסית משנת 1993 עד 1999. הישג השיא הוא מקום 9 בטבלת הליגה, בעונת 1994 תחת הדרכת המאמן ארסן נאידנוב. הקבוצה פורקה והוקמה מחדש מספר פעמים בשל קשיים פיננסיים, עד שפורקה באופן סופי בשנת 2013. הקבוצה פורקה לראשונה בשנת 2003 ולאחר מכן הוקמה מחדש בשנת 2007 אך ביולי 2011 שוב פורקה והוקמה בשנת 2012, ברם בשנת 2013 פורקה סופית. ב־2019 הוקמה קבוצת הבוגרים מחדש כקבוצה חובבנית ומתמודדת באליפות העיר סוצ'י ובגביע מחוז קרסנודאר, בו העפילה בעונת 2021 עד לשלב שמינית הגמר, כשהפסידה לקובאן קרסנודאר. * בעונת 2019 שיחקו שתי קבוצות בשם "ז'מצ'וז'ינה" באליפות העיר. קבוצה אחת ירדה לאחר הסיבוב הראשון, השנייה סיימה את העונה כקבוצת ילדים, שאורגנה להוות בסיס לאקדמיה ולקבוצה בוגרת שהוקמה בשנת 2021. מאמנים משנת 1991 ועד 2013 הקבוצה החליפה 13 מאמנים. 1991—1997: ארסן נאיידנוב 1998—1999: אנטולי ביידאצ'ני 1999: גאור אפאנסייב 1999: ויקטור אנטיחוביץ' 2000: א. נאיידנוב 2001: אישטוואן סקץ' 2082: סולימאן נאזים 2003: א. נאיידנוב 2003: גנאדי בונדארוק 2007: א. נאיידנוב 2008: יורי נסטרנקו 2008: גנאדי בונדארוק 2009—2010: אולג ואסילנקו 2010: זוראב סנאיה 2010: אולג ואסילנקו 2010—2011: סטניסלב צ'רצ'סוב 2012: אלכסנדר טומסיאן 2012—2013: יורי ביקוב שחקנים מפורסמים קזחסטן רוסלן בלטייב רוסיה סטניסלב דוברובין רוסיה מוראד מגמאדוב רוסיה איגור סמולניקוב צ'כוסלובקיה מיכל פאפאדופולוס סוצ'י (כדורגל, 2018) מדיה וקבצים בנושא ז'מצ'וז'ינה סוצ'י בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'מצ'וז'ינה סוצ'י רישומי מועדון הכדורגל אתר האוהדים של הקבוצה https://sgff.ru/team/1097993 https://sportrecs.com/stream/5cfN7v_2EH-MNntpkPd7mg?shortLinkId=4YTKBFy-9sXrz3AwmzYnuw https://sgff.ru/tournament/1006993/teams/application?team_id=1098496
ברקן ירוק

ברקן ירוק הוא חימוש משוטט טקטי מתוצרת התעשייה האווירית לישראל, המיועד לספק עצמאות ליחידות ברמת גדוד עד אוגדה וכן ליחידות מיוחדות, כלי שיט, ספינות קרב, וסירות משמר חופים, עצמאות מלאה באיסוף מודיעין בשדה הקרב באמצעות תמונת מצב עדכנית ויכולת אש לסגירת מעגל בעלות נמוכה באזורים ימיים וחופים. מערכת הנשק מונעת חשמלית, מונחית אלקטרו-אופטיקה, שקטה בפעולתה ומאפשרת זמן משימה של עד 90 דקות בטווח של עד 40 ק"מ. לברקן הירוק יש ראש נפץ בעל יכולות דיוק מקסימליות במשקל של עד 3 ק"ג. הוא ניתן לשיגור על ידי מנוע רקטי קטן המותאם לכלי שיט ימיים. המערכת מופעלת בקלות באמצעות טאבלט ייעודי ומאפשרת הפעלה של 12 יחידות ברקן ירוק מכן שיגור אחד. כמו ב"הארופ", ניתן בכל שלב להפסיק את התקיפה על־מנת למנוע נזק לא רצוי, ולחזור למסלול האיסוף. משקל – 15 ק"ג משך משימה – 90 דקות טווח אפקטיבי – 40 ק"מ משקל ראש קרב – 3 ק"ג הארופ הארפי עמי רוחקס דומבה, ‏תעשייה אווירית חושפת את "ברקן ירוק" - חימוש משוטט ליחידות מיוחדות, באתר "IsraelDefense‏", 15 בפברואר 2016 עמי רוחקס דומבה, ‏יכולות חדשות לחימוש המשוטט הברקן הירוק, באתר "IsraelDefense‏", 21 ביוני 2017. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד רקמן

הרב דוד רקמן (באנגלית: David Rackman; ה'תרמ"ד, 1884 - ה'תשל"ד, 1974) היה רב אמריקאי ממוצא ליטאי, שכיהן כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן. נולד בהלוסק, למד אצל אביו ואחר כך אצל רבי ברוך בר ליבוביץ בתקופה שבה הייתה ישיבתו בהלוסק. בבחרותו למד בישיבת סלוצק אצל רבי איסר זלמן מלצר, נסמך לרבנות בידי הרב מלצר ובידי רבי יעקב דוד וילובסקי, הרידב"ז. בשנת ה'תרס"ה, 1905, היגר לארצות הברית. הוא נישא לינה בתו של הגביר ישראל מנישביץ. שנתיים לאחר מכן, ב-1907, התמנה כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן בניו יורק. לאחר שנתיים בתפקידו זה, פרש מן הישיבה כדי שלא להתפרנס מלימוד תורה. הוא עסק במסחר והמשיך לכתוב חידושי תורה שאותם פרסם בכתבי עת תורניים כמו "המאסף", "שערי ציון", "יגדיל תורה" ו"הפרדס". הרב רקמן נפטר בניו יורק בשנת ה'תשל"ד, 1974. בנו הרב מנחם עמנואל רקמן היה נשיא מועצת הרבנים של ניו יורק ובהמשך גם נשיא מועצת הרבנים (האורתודוקסיים) של ארצות הברית (RCA). נודע כאחד ממייסדי אוניברסיטת בר-אילן ונשיאה הרביעי. יהודה רובינשטיין (עורך), קריית חנה דוד: כתבי הרב דוד רקמן, שו"ת ומכתבים, ניו יורק תשכ"ז. אשר זלקא ראנד (עורך), "הרב ר' דוד ראקמאן שליט"א", תולדות אנשי שם ח"א, ניו יורק, תש"י, עמ' 126, באתר היברובוקס (עם תמונתו) לתולדות המחברים ראשי הישיבה זכרונם לברכה, בתוך: יבול היובלות, ספר יובל המאה של ישיבת רבינו יצחק אלחנן, ניו יורק תשמ"ו. עמ' 203–204, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) הרב דוד רקמן, באתר ישיבה יוניברסיטי
Diamond Cut

Diamond Cut (בעברית: יהלום חתוך) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת הולשית בוני טיילר. האלבום יצא לאור בפברואר 1979, וממנו יצאו חמישה סינגלים. שניים מהסינגלים זכו להצלחה נאה בעוד השלושה האחרים לא זכו כמעט להצלחה. האלבום זכה להצלחה נאה ואף הצליח לקבל דירוג של 4 כוכבי זהב מ-Allmusic. בארצות הברית הברית האלבום לא זכה כלל להצלחה ואף הגיע למקום ה-145 במצעד הבילבורד 200 והפך לבין האלבומים הפחות מצליחים ביותר של הזמרת במדינה זו. תחילה טיילר הודיעה שאלבומה ה-3 עתיד לצאת ב-1979, וכך היה. לאחר מכן הוציאה טיילר את הסינגל הראשון והפותח מן האלבום הנקרא "My Guns Are Loaded", והוא זכה להצלחה נאה ברחבי העולם כאשר מכר כמויות עותקים נאות והצליח להיכנס למצעדים. לאחר מכן, יצאו שלושה סינגלים נוספים אשר לא זכו להצלחה רבה, ולאחר מכן יצא הסינגל החמישי והאחרון מן האלבום אשר נקרא "Too Good to Last", וגם הוא הצליח להיכנס למצעדים רבים ולמכור כמויות עותקים נאות. האלבום זכה להצלחה נאה במצעדים כאשר הצליח להיכנס למצעד השוודי ולמצעד הנורווגי למקום ה-14, ובנוסף נכנס למצעדים אחרים. מידע על האלבום Diamond Cut באתר MusicBrainz מידע על האלבום Diamond Cut באתר AllMusic האלבום Diamond Cut באתר Discogs
שלושים של עבד

שלושים של עבד הוא קנס שהטילה התורה על אדם, במקרה ששורו המועד נגח עבד כנעני או שפחה כנענית והרגם. תשלום זה משולם לבעל העבד. סכום הקנס הוא קבוע – "שלושים שקלים", בין אם היה העבד שווה יותר משלושים שקלים ובין אם היה שווה פחות. מקור הקנס הוא מהכתוב בתורה בפרשת משפטים: אִם עֶבֶד יִגַּח הַשּׁוֹר אוֹ אָמָה כֶּסֶף שְׁלֹשִׁים שְׁקָלִים יִתֵּן לַאדֹנָיו וְהַשּׁוֹר יִסָּקֵל — ספר שמות, פרק כ"א, פסוק ל"ב יש מהראשונים שכתבו שהטעם שחייבה התורה 'שלושים שקלים' בהריגת עבד, הוא שכך ערך העבד בדיני ערכין, שהרי ערך של אשה הוא 30 שקלים, וערך העבד הוא כערך אשה. ראשונים אחרים חולקים וסוברים שערך עבד הוא כערך האיש 'חמישים שקלים'. קנס (הלכה) חזקוני וספורנו על ספר שמות, פרק כ"א, פסוק ל"ב. דעת התוספות בתלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף ב', עמוד א'. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
זוסמה

זוֹסְמָה או δ באריה, נקרא גם גליזה 419, הוא כוכב בולט של קבוצת הכוכבים אריה עם בהירות נראית מדרגה 2.53. מקור השם זוסמה הוא ביוונית עתיקה ופירושו חגורה או אבנט, שם שתואם את מיקומו של הכוכב בקצה גבו של האריה. זוסמה הוא תת-ענק לבן עם סיווג ספקטרלי A5 IV (לפעמים מסווג ככוכב הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי A4 V) שנמצא במרחק של כ-58 שנות אור ממערכת השמש, ובשל כך נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים. מסתו גדולה בקצת מפעמיים מסת השמש, רדיוסו מעט יותר משני רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו היא כ-8,300 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 26 מעוצמת ההארה של השמש. זוסמה הוא כוכב משתנה ובהירותו משתנה בכ-3 מאיות של דרגת בהירות ומשום כך הוא מסווג כמשתנה קפאידי ננסי מהסוג של δ במגן. מדידות ספקטרוסקופיות מראות שזוסמה מסתובב על צירו במהירות של לפחות 173 קילומטרים בשנייה, אך נראה שציר הסיבוב נטוי בכ-38 מעלות ביחס לקו הראייה אליו כך שמהירות הסיבוב האמיתית היא כ-280 קילומטרים בשנייה והוא משלים סיבוב על צירו בפחות מ-10 שעות. זוסמה באתר של ג'ים קלר זוסמה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD:Zosma R. L. Akeson, D. R. Ciardi, R. Millan-Gabet, A. Merand, E. Di Folco, J. D. Monnier, C. A. Beichman, O. Absil, J. Aufdenberg, H. McAlister, T. ten Brummelaar, J. Sturmann, L. Sturmann & N. Turner: Dust in the inner regions of debris disks around a stars, The Astrophysical Journal, Vol. 691, Iss. 2, p. 1897 (2009) R. J. De Rosa, J. Patience, P. A. Wilson, A. Schneider, S. J. Wiktorowicz, A. Vigan, C. Marois, I. Song, B. Macintosh, J. R. Graham, R. Doyon, M. S. Bessell, S. Thomas & O. Lai: The VAST Survey - III. The multiplicity of A-type stars within 75 pc - δ Leonis, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 437, Iss. 2, p. 1216 (2014) W. Gliese: Catalogue of Nearby Stars, Veröffentlichungen des Astronomischen Rechen-Instituts Heidelberg, Nr. 22, p. 50 (1969) M. Petit: Catalogue of Variable or Suspected Stars Nearby the Sun, Astronomy & Astrophysics Supplement, Vol. 85, NO. 2, P. 982 (1990) R. L. Akeson, D. R. Ciardi, R. Millan-Gabet, A. Merand, E. Di Folco, J. D. Monnier, C. A. Beichman, O. Absil, J. Aufdenberg, H. McAlister, T. ten Brummelaar, J. Sturmann, L. Sturmann & N. Turner: Dust in the inner regions of debris disks around a stars, The Astrophysical Journal, Vol. 691, Iss. 2, p. 1901 (2009)
עץ המוצצים

עֵץ הַמּוֹצְצִים הוא ספר ילדים שיצא לאור בשנת 2011 על ידי הסופרת לי טרכטמן שזהו לה ספר ביכורים, את הספר איירה הדס שדה. במרכז הספר נועה, ילדה החוגגת יום הולדת שלוש ובעזרת עץ המוצצים בגן שלה היא נפרדת מהמוצץ. הספר מבוסס על חוויה אישית של הסופרת, שהיא גננת במקצועה, עם אחייניתה נועה, בה טיפלה ובגיל שלוש נפרדה מהמוצץ ותלתה אותו על עץ המוצצים בקיבוץ אפק בו התגוררה. הספר משמש כלי עזר עבור הורים, כדי לגמול את ילדיהם ממוצצים, על ידי תהליך של קריאת הסיפור ולאחר מכן הליכה אל העץ ותליית המוצץ עליו. בסוף הסיפור יש טקסט שהילד אמור לחזור אחריו לאחר שהוא נפרד מהמוצץ ”להתראות מוצץ, תהנה על העץ!” וכך תהליך הפרידה הופך לחיובי. הספר יצא לאור בשנת 2011, בהוצאת דובדבן, והמהדורה נמכרה כולה בזמן קצר בחנויות. עיריות רבות בארץ שמעו והכירו את הסיפור ובחרו ליצור מקום מיועד לעץ מוצצים בעירם. בישראל ביישובים רבים קיים עץ מוצצים. הסופרת הכרמיאלית לי טרכטמן הפכה את עץ המוצצים לספר לילדים הספר "עץ המוצצים", באתר "סימניה" עץ המוצצים, באתר "הדובדבן" גמילה ממוצץ: הכירו את עץ המוצצים הראשון בלוד, באתר עיריית לוד עץ המוצצים של ילדי חיפה חדש לילדים: 'עץ המוצצים' באתר מגדל העמק עץ המוצצים בפארק פרס בחולון גמילה ממוצץ: הכירו את עץ המוצצים הראשון בלוד עץ המוצצים של ילדי אילת ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלעזר מאיר פרייל

הרב אלעזר מאיר פרייל (באנגלית: Elazar Mayer Preil; ה'תרל"ח, 1878 - י"ד בתשרי ה'תרצ"ד, 4 באוקטובר 1933) היה רב אמריקאי ממוצא ליטאי. כיהן כרבה של מנצ'סטר, כרב בטרנטון וכרבה של אליזבת שבניו ג'רזי. במשך עשר שנים היה ראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן. נולד בבירז' שבפלך קובנה לרב אלחנן פרייל, בגיל שנתיים מתו הוריו וגדל אצל אנשים זרים. אחיו היה הרב יהושע יוסף פרייל רב העיירה קרוקי, ואחותו גולדה מרים שווארץ. למד בשדובה ובהמשך בישיבת טלז ובישיבת סלובודקה. בשנת 1907, ה'תרס"ז, נסע עבור ישיבת טלז ללונדון. הוא נשאר באנגליה לאחר שקיבל הצעת רבנות מהקהילה היהודית במנצ'סטר ועבר לגור בעיר למשך כמה שנים. ב-1911, ה'תרע"א, היגר לארצות הברית והתמנה כרב בטרנטון. שנה לאחר מכן התקבל כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן והחזיק במשרה זו במשך כעשור עד 1922, ה'תרפ"ב. במקביל לכהונתו בישיבה, נבחר בשנת ה'תרע"ט, 1919, כרבה של אליזבת, ניו ג'רזי. הוא היה חבר פעיל באגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה ושותף לייסוד ארגון עזרת תורה. את חידושיו הדפיס בכתבי עת תורניים בני תקופתו, וחלקם נדפסו בספר השו"ת שלו, "שו"ת המאור". שנתיים לאחר פטירתו, בינואר 1935, נישאה בתו בתיה (בסי) לרב מרדכי פינחס טייץ שזכה לפי צוואתו בכיסא רבנותו באליזבת. שו"ת המאור - חלק א, ירושלים תרפ"ט שו"ת המאור - חלק ב, עליזאבעט, נ. דזש. תשט"ו ספר בינת זקנים - ליקוט חידושי תורה בהלכה ובאגדה מאת ראשי משפחות פרייל ושווארץ, ירושלים תשס"ח לתולדות המחברים ראשי הישיבה זכרונם לברכה, בתוך: יבול היובלות, ספר יובל המאה של ישיבת רבינו יצחק אלחנן, ניו יורק תשמ"ו. עמ' 203, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) הרב אלעזר מאיר פרייל באתר ישיבה יוניברסיטי אלעזר מאיר בן אלחנן פרייל (1878-1933), דף שער בספרייה הלאומית התכתבות בין הרב פרייל והרב חיים הירשנזון, רב הובוקן, באתר הספרייה הלאומית https://www.geni.com/people/Rav-Elozor-Mayer-Preil/5478326611990138482, נצפה 30 בניואר 2020. מבוא לספר כתבים נבחרים, עמ' 8 סבו של המשורר גבריאל פרייל אשת הרב אברהם נחמן, ואמו של ג'ו שווארץ
כנף רננים

האם התכוונתם ל... כנף רננים (עוף) – עוף המוזכר בספר איוב (פרק ל"ט, פסוק י"ג) – מזוהה כבר יוכני, כיען מצוי או כחסידה סידור ערוך – מרבי יוסף ידידיה קרמי, יהודי איטלקי, רב מקובל ופייטן, בן המאה ה-16 וה-17 ספר על כוונות האר"י – מרבי אברהם אזולאי, בן המאה ה-16 וה-17 פירוש על פרק שירה – מרבי חנוך זונדל לוריא אוטוביוגרפיה של אורי ירום (1931–2012), איש צבא ישראלי, טייס ומייסד מערך המסוקים בחיל האוויר הישראלי
יחסי איסלנד–צרפת

יחסי איסלנד–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין הרפובליקה הצרפתית. היחסים הדיפלומטיים כוננו ב-10 בינואר 1946. שתי המדינות חברות באזור הכלכלי האירופי, נאט"ו, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאומות המאוחדות. ימאים צרפתים החלו לדוג בקרבת איסלנד במאה ה-18. בשנת 1900 ארגון צדקה צרפתי ממן בנייה של שלושה בתי חולים באיסלנד: אחד ברייקיאוויק, אחד בוסטמאנאאיאר והאחר ב-Fáskrúðsfjörður, מזרח איסלנד. כל שלושת בתי החולים שופצו בשנים 2004–2009 והוסף בית קברות באזור Fáskrúðsfjörður לזכר נפטרי בית החולים ו-47 יורדי ים צרפתים. ב-2014, איסלנד ייצאה לצרפת סחורה בשווי 12.7 מיליארד קרונה איסלנדית מה שהופך את צרפת ליבואנית השביעית בגודלה מאיסלנד. צרפת מחזיקה שגרירות ברייקיאוויק. איסלנד מחזיקה שגרירות בפריז. שגרירות צרפת ברייקיאוויק, איסלנד שגרירות איסלנד בפריז, צרפת Halla Björg Þórisdóttir. "C'est la vie. Arfleifð franskra sjómanna á Fáskrúðsfirði". Skemman (באיסלנדית). נבדק ב-5 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Viðskiptatengslin á milli Íslands og Frakklands styrkjast". The French-Icelandic commerce council (באיסלנדית). נבדק ב-7 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) שגרירות צרפת, איסלנד שגרירות איסלנד בפריז
כריס סנונו

כריסטופר תומאס "כריס" סנונו (באנגלית: Christopher Thomas "Chris" Sununu; נולד ב-5 בנובמבר 1974) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, המכהן כמושל ניו המפשייר מינואר 2017. סנונו גדל בסיילם שבניו המפשייר, בנם של ננסי וג'ון סנונו. אביו כיהן כמושל ניו המפשייר בשנים 1983–1989 וכראש סגל הבית הלבן תחת נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש בשנים 1989–1991. ב-1998 סיים תואר ראשון בהנדסת הסביבה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, לאחר הלימודים עבר כמהנדס בתחום של ניקוי אתרי פסולת מסוכנת. ב-2010 הוביל קבוצת משקיעים לרכישת אתר הנופש והסקי "Waterville Valley Resort" בניו המפשייר ושימש כמנכ"ל האתר. ב-2010 נבחר לנציג המחוז השלישי במועצת המנהלים של מדינת ניו המפשייר, הוא נבחר לתקופות כהונה נוספות ב-2012 וב-2014. ב-2016 התמודד למשרת מושל המדינה, לאחר ניצחון דחוק בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, גבר בבחירות הכלליות על מועמד המפלגה הדמוקרטית ברוב של 48.84% לעומת -46.57%. ב-5 בינואר 2017 הושבע לתפקיד המושל. סנונו נשוי לוואלרי והם הורים לשלושה. מדיה וקבצים בנושא כריס סנונו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כריס סנונו כריס סנונו, ברשת החברתית פייסבוק כריס סנונו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריס סנונו, ברשת החברתית אינסטגרם ביוגרפיה באתר מושל ניו המפשייר