laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וילהלם אונזורגה

וילהלם אונזורגה (בגרמנית: Wilhelm Ohnesorge; ‏ 8 ביוני 1872 - 1 בפברואר 1962) היה פוליטיקאי גרמני ברייך השלישי שישב בקבינט של היטלר. בשנים 1937–1945 שימש גם כשר וכפקיד ברייכספוסט, שירות הדואר הגרמני, לאחר שהחליף את פאול פון אלץ-ריבנאך כשר. לצד תפקידיו כשר, אונזורגה עסק באופן משמעותי במחקרים הנוגעים להתפשטותה וקידומה של המפלגה הנאצית באמצעות הרדיו, וכן בפיתוח פצצת אטום גרמנית. אונזורגה נולד בגרפנהיינישן שבפרובינציית סקסוניה הפרוסית. הוא החל לעבוד במשרד הדואר הקיסרי בשנת 1890. בהמשך למד פיזיקה בקיל ובברלין, לפני שהפך לראש שירות הדואר במטה הקיסרי במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1920 פגש לראשונה את היטלר בשנת 1920, והם הפכו לחברים טובים. זמן קצר לאחר מכן הצטרף למפלגה הנאצית (חבר מס' 42), והקים את הסניף הראשון שלה מחוץ לבוואריה, בדורטמונד. בשנת 1929 הפך לנשיא המשרד המרכזי של הרייכספוסט, שירות הדואר המרכזי של גרמניה. עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, אונזורגה מונה למזכיר המדינה ודה פקטו פיקח על הרייכספוסט. הוא התערב במיוחד למען הפצת תעמולת המפלגה הנאצית ומטרותיה באמצעות שירות הדואר הגרמני. משנת 1937 קיבל את תפקיד שר הרייכספוסט, לאחר התפטרותו של פאול פון אלץ-ריבנאך. אונזורגה פעל להפצת התעמולה המפלגתית דרך הטלגרף והרדיו. הוא נודע כמי שבמידה רבה בזכותו הפך הדבר לאפשרי מבחינה טכנית. ידוע שהוא גם תרם רבות למחקר לקראת פצצת אטום גרמנית, למרות שתפקידו כשר שירות הדואר הגרמני דרש את מרבית זמנו. הוא הציג עיצובים ותרשימים רבים של רעיונותיו להיטלר עצמו, עמו פיתח חברות אישית. במהלך תהליך הדה-נאציפיקציה לאחר המלחמה הוצגו אישומים נגדו, בהיותו חבר מוביל במפלגה. עם זאת, מסיבות לא ידועות, האשמות אלה בוטלו מאוחר יותר, ואונזורגה לא נענש על מעורבותו בפשעי הנאצים. חייו שלאחר המלחמה נותרו מסתוריים. הוא מת ב-1 בפברואר 1962 במינכן בגיל 89. מדיה וקבצים בנושא וילהלם אונזורגה בוויקישיתוף "William Ohnesorge (postal official)". נבדק ב-16 בדצמבר 2007. {{cite web}}: (עזרה) Henry Picker Hitler's table discussions in the leader's headquarters. 1997
אני ואתה: 1968-1978 השירים שנשארים

אני ואתה: 1968-1978 השירים שנשארים הוא אוסף של מארז תקליטורים המאגד שירים בולטים שהקליט הזמר אריק איינשטיין בין השנים 1968–1978 בקריירה שלו. המארז יצא בשנת 2008. האוסף מורכב כך שכל חלק בו מייצג תקופות שונות בקריירה של איינשטיין מאלבומים בתחילת הקריירה שלו שהפכו לקלאסיקות. המארז אוגד והופק על ידי חברת פונוקול, נערך דיגיטלית מחדש על ידי יואב קוטנר, ויצא במהדורה מוגבלת. את העטיפה עיצבה הילית שפר. חלק א': הוקלט בשנים 1968 - 1970, אלבומים: "פוזי", "שבלול" ו-"פלסטלינה". חלק ב': הוקלט בשנים 1970 - 1973, אלבומים: "פלסטלינה", "בדשא אצל אביגדור", "שירי ילדים", "יסמין" ו-"ארץ ישראל הישנה והטובה". חלק ג': הוקלט בשנים 1972 - 1976, אלבומים: "יסמין", "סע לאט", "שירים" ו-"האהבה פנים רבות לה". חלק ד': הוקלט בשנים 1976 - 1978, אלבומים: "האהבה פנים רבות לה", "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ב'", "אנשים אוהבים לשיר" (גרסאות הופעה חיה), ו-"ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ג'".
ע"ב

האם התכוונתם ל... 72 (מספר) (אנ') – מספר טבעי ה'ע"ב – שנה עברית ה'תשע"ב – שנה עברית עמק ברכה – ספרו של רבי אברהם הורוביץ על הלכות תפילה וברכות עמק ברכה – ספרו של רבי אריה פומרנצ'יק
קרין רחמים

קרין רחמים (נולדה ב-23 ביוני 1989) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כמגנה ימנית בקבוצת מ.ס קריית גת בליגת העל בכדורגל נשים וכן בנבחרת ישראל. מורה לחינוך גופני ומחנכת בבית החינוך שער הנגב. רחמים נולדה וגדלה בקיבוץ נחל עוז, למדה בבית ספר היסודי שער הנגב ובתיכון בית חינוך שער הנגב. החלה לשחק כדורגל בגיל 9 בחוג כדורגל של מועצת שער הנגב, שהיה מיועד לבנים, אולם הפסיקה כעבור זמן קצר. מגיל 12 ועד גיל 15 שיחקה כדורסל בקבוצת נערות בקיבוץ יד מרדכי. בגיל 15 חזרה לשחק כדורגל ועברה לשחק באופן מסודר בקבוצת הפועל באר שבע. בוגרת תואר ראשון בהוראה בחינוך הגופני ממכללת קיי, וכן בתעודות מדריכת כדורגל, מדריכת חדר כושר ומדריכת ספינינג. בשנת 2004 החלה לשחק בקבוצת הנשים של הפועל באר שבע, ונשארה בקבוצה 9 עונות, עד עונת 2012/2013. בעונת 2013/2014 נכנסה רחמים ל"הסגר" ולא שיחקה באופן פעיל. לקראת עונת 2014/2015 הצטרפה לקבוצת מ.ס קריית גת בה היא משחקת נכון לשנת 2020 ומשמשת גם כקפטנית הקבוצה. במהלך שנים האלו זכתה עם הקבוצה בשתי אליפויות ובגביע המדינה. בשנת 2005 זומנה לסגל נבחרת ישראל עד גיל 19 ורשמה במדי הנבחרת ארבע הופעות במסגרת שני קמפיינים של אליפות אירופה לנערות. בשנת 2018 זומנה לסגל הנבחרת הבוגרת. את הופעת הבכורה ערכה ב-10 באפריל נגד נבחרת סרביה. נכון ליוני 2020, לזכות רחמים 2 הופעות בנבחרת הבוגרת. אליפות המדינה: 2016/2017, 2017/2018 גביע המדינה: 2015/2016 מדיה וקבצים בנושא קרין רחמים בוויקישיתוף קרין רחמים, באתר Soccerdonna (בגרמנית) קרין רחמים, באתר Soccerway קרין רחמים, באתר WorldFootball.net פרופיל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל פרופיל באתר אופ"א בתאל אלון, ליגת העל: "אנחנו משחקות בדיוק כמו גברים, אבל לא משתכרות כמוהם" באתר onlife‏, 3 בנובמבר 2018
ע"ח

האם התכוונתם ל... 78 (מספר) (אנ') – מספר טבעי ה'ע"ח – שנה עברית ה'תשע"ח – שנה עברית עץ חיים עץ חיים (ספר) – ספר יסודי בקבלת האר"י שחיבר רבי חיים ויטל עץ חיים מלונדון – ספרו של רבי יעקב חזן מלונדון
רחם

הרֵחֶם הוא איבר שרירי וחלול בעל דפנות עבות הנמצא בגופן של רוב נקבות היונקים כחלק ממערכת הרבייה, ומשמש להתפתחות העובר בתוכו. צורתו של הרחם מזכירה צורת אגס חלול. להלן תיאורו אצל נקבות האדם. כאשר הן אינן בהריון, משקלו הטיפוסי של הרחם הוא כ-50 גרם ואורכו כ-8 ס"מ; במהלך ההריון, כאשר מתפתח העובר בתוכו, משקלו יכול להגיע עד לקילוגרם אחד הודות לרקמה הגדלה בו והוא מתארך עד 33 ס"מ. הרחם מצופה מבפנים באפיתל רירי המהווה המשך רצוף לאפיתל של צינור הביציות. קרום רירי זה עשיר בכלי דם ומתעבה בעונות של פעילות רבייתית. אל הרחם מחוברות שתי החצוצרות, שהן צינורות מרופדים באפיתל ריסני בעל מבנה דמוי משפך. בתוך שקע הרחם מונחת השחלה. הרחם נמצא באזור אגן הירכיים -- בין שלפוחית השתן שלפניו ובין הרקטום שמאחוריו. אל חלקו העליון של הרחם מתחברות שתי החצוצרות כאשר צידן השני נפתח לכיוון השחלה. חלקו התחתון של הרחם, הוא צוואר הרחם; זהו שריר טבעתי חזק, הנמצא בתוך הנרתיק. הנרתיק הוא החלק המקשר את איברי הרבייה עם העולם החיצוני ומשמש מעבר פנימה לפין ולתאי הזרע ומעבר החוצה לדם הווסת ולתינוק הנולד. אצל רוב הנשים, הרחם נוטה קדימה, לכיוון קיר הבטן ומעל לשלפוחית השתן. אצל כ-18% מהנשים הרחם נוטה אחורנית, לכיוון הגב והמעי, מצב זה של הרחם נקרא רחם אחורי. מבחינה אנטומית מחלקים את הרחם לשלושה חלקים: קרקעית הרחם (פונדוס) גוף הרחם צוואר הרחם לרחם שלוש שכבות. השכבות מפורטות כאן מהשכבה הפנימית אל החיצונית השכבה הפנימית ביותר היא רירית הרחם - האנדומטריום, שכבה זו מורכבת משתי שכבות פנימיות, השכבה הבזאלית, הקבועה, והשכבה הפונקציונלית, הנושרת מדי חודש במהלך הווסת שריר הרחם - הרחם מורכב ברובו משריר חלק המכונה שריר הרחם (מיומטריום) מעטפת הרחם - פרימטריום - חלק מהצפק העוטף את החלק החיצוני של הרחם הרחם נוצר בעובר מהתלכדות הצינורות המולריאניים. ביונקים יש לרחם ארבע צורות עיקריות, בהתאם למידת ההתלכדות של צינורות אלה: רחם יחיד - הנוצר בצורת אגס מהתלכדות מלאה של הצינורות המולריאניים. קיים בבני אדם, סוסים ורוב הפרימטים. רחם דו-קרני - הנוצר כאשר הצינורות המולריאניים מתלכדים רק בחלק העליון של הנרתיק. קיים בבני אדם, בעטלפים, בקופיפים, בחזירים וביונקים פרימיטיביים. רחם כפול - קיים, למשל, בארנבות. נקרא גם רחם דידלפי. רחם מחובר חלקית - קיים במעלי גירה, דוגמת פרות. היסטרקטומיה - כריתת רחם פוליפ רחמי הפלות חוזרות מום בית הרחם רחם מלאכותי המטומטרה סרקומת הרחם רחם אחורי רחם, דף שער בספרייה הלאומית Haylen BT, McNally G, Ramsay P, Birrell W, Logan V., A standardised ultrasonic diagnosis and an accurate prevalence for the retroverted uterus in general gynaecology patients., Aust N Z J Obstet Gynaecol
דוריאן גריי (סרט, 1970)

דוריאן גריי (באנגלית: Dorian Gray; באיטלקית: Il dio chiamato Dorian) הוא סרט משנת 1970 עיבוד לרומן "תמונתו של דוריאן גריי" מאת אוסקר ויילד, שיצא לאור ב-1890. בתפקיד הראשי מככב השחקן הלמוט ברגר. משמעות שם הסרט באיטלקית הוא "אל ששמו דוריאן". את הסרט ביים מאסימו דאלאמנו, והפיק הארי אלן טאוורס. הסרט מדגיש את הדקדנטיות והארוטיקה של הסיפור, על רקע לונדון בשנות ה-70 של המאה ה-20. המהפכה המינית של סוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים מספקת רקע הולם להרפתקאותיו של דוריאן בגרסה זו. כמו כן סגנון הביגוד והאופנה של שנות השבעים מסמל את העולם האסתטי והדקדנטי של סוף המאה התשע עשרה שברומן. דעות המבקרים על הסרט היו מעורבות. מצד אחד יש שראו בסרט שטויות וניצול מיני, ואילו אחרים ציינו שהסרט צולם בתקופה ייחודית במאה העשרים, כאשר הייתה פתיחות בנושא מיניות, שאיפשרה להציג בסרט סצנות שבספר הוזכרו במרומז. הבדל ניכר בין גרסה זו לרומן קיים בסצנת הסיום. במקום שדוריאן קורע בסכין את התמונה (ובכך הורג את עצמו), בסרט הוא מתאבד בכוונה באמצעות הסכין. הלמוט ברגר – דוריאן גריי ריצ'רד טוד – בזיל הולוורד הרברט לום – הנרי ווטון מארי לילידאל (אנ') – סיביל ויין מרגרט לי – גוונדלין איסה מירנדה – גברת רוקסטון אלאונורה רוסי דראגו – גברת קלוסטון מריה רום – אליס קמפבל סטיוארט בלק – גים בריל קנינגהאם – אדריאן "דוריאן גריי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דוריאן גריי", באתר נטפליקס "דוריאן גריי", באתר AllMovie (באנגלית) "דוריאן גריי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דוריאן גריי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) משה דור, תמונתו של דוריאן ויילד, מעריב, 29 בדצמבר 1972 "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-7 בינואר 2011. נבדק ב-12 באפריל 2010. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-26 בפברואר 2010. נבדק ב-2010-04-12. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה)
הדור הבא (סרט)

הדור הבא (באנגלית: Next Gen) הוא סרט הנפשה ממוחשבת אמריקאי-קנדי-סיני, מסוגת פעולה ומדע בדיוני, שמבוסס על הקומיקס "7723" מאת ואנג נימה. הסרט בוים על ידי קווין ר. אדמס וג'ו קסנדר, והופק על ידי Baozou Manhua,‏ Alibaba Pictures ו-Tangent Animation. הסרט הופץ על ידי שירות הסטרימינג נטפליקס ב-7 בספטמבר 2018 ודובב לשפות שונות, ביניהן עברית, כאשר זהו הסרט המקורי הראשון של השירות שדובב לשפה זו. מיי היא נערה שחיה בעולם עתידני שבו רובוטים הם בעלי תפקידים שגרתיים שממלאים מגוון פונקציות בחיי היומיום. רובוט אישי הוא גאדג'ט נפוץ. אביה של מיי עזב אותה ואת אימה כשהייתה ילדה קטנה וזיכרון הנטישה הזו צובע את כל חייה. לאחר הנטישה של האב פנתה האם להפיג את הכאב באמצעות הכהיית חושים שמאפשרים הרובוטים (על משקל האסקפיזם שמציעים מסכים בימינו) ובמקום להיקשר למיי דווקא התכנסה בעולמה שלה ונוצר ביניהן ריחוק רגשי. ההקשרות הזו של האמא לרובוטים גורמת למיי לשנוא אותם. במסגרת ביקור עם אימה בבנייני חברה שמייצרת רובוטים לרגל הוצאה לשוק של דגם חדש של רובוט מעירה בטעות מיי רובוט סודי ביותר, וקשר מפתיע מתחיל להירקם ביניהם. הם נלחמים ביחד בבריונים ומנסים לסכל מזימה מרושעת. "הדור הבא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדור הבא", באתר נטפליקס "הדור הבא", באתר AllMovie (באנגלית) "הדור הבא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הדור הבא", באתר Metacritic (באנגלית) "הדור הבא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הדור הבא, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
Goodbye (שיר של ג'ייסון דירולו ודייוויד גטה)

Goodbye (בעברית: להתראות) הוא סינגל של המוזיקאי האמריקאי ג'ייסון דירולו והתקליטן הצרפתי דייוויד גטה, אשר הוקלט על ידי דרולו, הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז' והמוזיקאי הצרפתי וילי ויליאם, מתוך אלבום האולפן השביעי של גטה, 7. השיר יצא לאור ב-24 באוגוסט 2018, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל השישי מתוך האלבום. השיר מכיל בתוכו סימפול מתוך הלהיט הידוע "Time to Say Goodbye", של שרה ברייטמן ואנדראה בוצ'לי. ב-24 באוגוסט 2018 חשף גטה את הסינגלים השישי והשביעי מאלבומו השביעי, 7, "Goodbye" ו"Drive". בעוד בשיר "Goodbye" משתתפים ג'ייסון דירולו וניקי מינאז', ששיתפו פעולה קודם לכן כארבע פעמים, בהם בלהיט "Swalla", שיצא לאור שנה לפני צאת השיר. השיר נכתב על ידי ג'ייסון דירולו, דייוויד גטה, ניקי מינאז', וילי ויליאם, קרטיס גריי, ארט ביטז, דייוויד סנט פלאור, די ג'יי פאוליטו, פרנצ'סקו סרטורי, פרנק פיטרסון, ג'מי סיסוקו, JVZEL, קינדה, לוסיו קווארנטוטו, פיל גרייס ו-וודקה, והופק על ידי דייוויד גטה, דייוויד סנט פלאור, פיל גרייס ו-וודקה. השיר מכיל בתוכו את סגנונות ה-EDM וה-R&B. השיר הוא בשפה האנגלית, ומשלב בתוכו גם בית בספרדית המבוצע על ידי וילי ויליאם. בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-218 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר עלה לערוץ היוטיוב הרשמי של דירולו ב-22 באוקטובר 2018. נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-124 מיליון צפיות. סרטון השיר "Goodbye" באתר יוטיוב ג'ייסון דירולו, דייוויד גטה, ניקי מינאז', וילי ויליאם, קרטיס גריי, ארט ביטז, דייוויד סנט פלאור, די ג'יי פאוליטו, פרנצ'סקו סרטורי, פרנק פיטרסון, ג'מי סיסוקו, JVZEL, קינדה, לוסיו קווארנטוטו, פיל גרייס, וודקה דייוויד גטה, דייוויד סנט פלאור, פיל גרייס, וודקה Listen now: David Guetta releases “Goodbye,” featuring Jason Derulo, Nicki Minaj and Willy William, Hot 1017 (באנגלית) Nicki Minaj Is A Scene-Stealing Queen In Jason Derulo’s ’Goodbye’ Video, UPROXX, ‏2018-10-22 (באנגלית) Here's David Guetta and Jason Derulo's "Goodbye" Video f/ Nicki Minaj and Willy William, Complex (באנגלית) Goodbye (feat. Nicki Minaj & Willy William), נבדק ב-2020-06-24 Jason Derulo x David Guetta - Goodbye (feat. Nicki Minaj & Willy William) [OFFICIAL MUSIC VIDEO], סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:30) http://www.aria.com.au/pages/SinglesAccreds2019.htm, www.aria.com.au Certificazioni - FIMI, www.fimi.it (באיטלקית) ZPAV :: Bestsellery i wyróżnienia - Wyróżnienia - Złote płyty CD - Archiwum, bestsellery.zpav.pl British single certifications – Jason Derulo and David Guetta – Goodbye, איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי Goodbye (feat. Nicki Minaj & Willy William) - Single by Jason Derulo & David Guetta, Apple Music (באנגלית) Top 40/M Future Releases | Mainstream Hit Songs Being Released and Their Release Dates ..., web.archive.org, ‏2018-09-02 Goodbye (feat. Nicki Minaj & Willy William) [R3HAB Remix - Single by Jason Derulo & David Guetta], Apple Music (באנגלית)
פרפרים (שיר של אורי בנאי)

פרפרים הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע אורי בנאי. השיר יצא לאור בשנת 2000. השיר נכלל באלבום הבכורה של אורי בנאי. הוא יצא כסינגל ראשון מהאלבום שנקרא "פרפרים". השיר למצליח ביותר של בנאי מתוך האלבום, שהניב גם סינגל מצליח אחר בשם "הזמנה לחתונה". חברת "הד ארצי" שבה הופק התקליט, שילבה את השיר באחד מאלבומי סדרת "היטמן" (שכללו להיטים לועזיים בלבד), מה שפגע במכירות אלבומו של בנאי. השיר נכתב על ידי בנאי על לני שחף, זוגתו ולימים אשתו, בתחילת ההיכרות איתה. סרטון השיר "פרפרים" באתר יוטיוב מילות השיר "פרפרים" באתר שירונט תמי בן-יהודה, משפחת בנאי שולחת עוד נצר: והפעם אורי, באתר ynet, 9 ביולי 2000 אטילה שומפלבי, צפו: אורי בנאי חוגג 20 שנה ללהיט "פרפרים", באתר ynet, 8 בדצמבר 2020 אורי בנאי: "אני אוהב לבלות; אתה חי פעם אחת - אל תתכלב", באתר גלובס, 5 במאי 2013 רינת גור-נחום, שחף מגביהה עוף, באתר ynet, 2 באוקטובר 2002 פרפרים, באתר "פזמונט"
פיטרה

פיטרה (בערבית: فطرة, תעתיק מדויק: פִטְרַה) הוא מושג בתאולוגיה האסלאמית, שמתאר את המצב הטהור בו נמצאים לכאורה כל האנשים לאחר לידתם. ניתן לתרגם את המילה באופן מילולי כ"טבע מולד". לפי האסלאם, המונותאיזם טבוע באדם מלידתו, ולכן כשאדם מתאסלם, מתייחסים אליו המוסלמים כאל אדם שחזר כביכול אל דתו המקורית, ולא כאל אדם שהמיר את דתו לדת חדשה. יש המגדירים את הפיטרה כנטייה מולדת באדם להכיר בקיומו של אללה ולהבחין בין טוב לרע. לפי חלק מהמסורות האסלאמיות, גידול הזקן וגילוח הזקן הם חלק מהפיטרה. יש הגורסים כי דרך החניף נכללת אף היא בפיטרה. מדיה וקבצים בנושא פיטרה בוויקישיתוף Fitrah, Al-Islam.org (באנגלית) פ, באתר ברוכים הבאים אל אתר דת האיסלאם Islam for JEWS, ‏2011-07-16 אסלאם, באתר ספר היידע של התקנים מכניים מופלאים חניף-אברהם, באתר מורשת יהדות מרוקו ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחכים לברברים (סרט)

מחכים לברברים (באנגלית: Waiting to the Barbarians) הוא סרט דרמה משנת 2019 בבימויו של הבמאי הקולומביאני סירו גרה, שזהו סרטו הראשון שדובר אנגלית. הסרט מבוסס על הרומן באותו שם מאת ג'ון קוטזי. בסרט מככבים ג'וני דפ, מארק ריילנס, רוברט פטינסון, גאנה באיארסאיחאן וגרטה סקאקי. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל ונציה ב-6 בספטמבר 2019. הוא מתוכנן לצאת לאקרנים ב-7 באוגוסט 2020 על ידי Samuel Goldwyn Films. חייו השלווים של שופט ביישוב השוכן בפאתי ממלכה עלומה, מתערערים עם בואו של כוח מיוחד בפיקודו של קולונל ג'ול. ישנן שמועות לפיהן הברברים מתכננים מתקפה על הממלכה. מסיבה זו קולונל ג'ול ואנשים מקיימים משלחת לחבל הארץ מעבר לגבולות הממלכה. הם אוסרים כמה "ברברים", מביאים אותם ליישוב, מענים אותם, הורגים כמה מהם ויוצאים לעיר הבירה כדי להכין תוכנית מתקפה גדולה יותר כנגד הברברים. במקביל, נרקמים יחסים בין השופט לבין "נערה ברברית" שהושארה מאחור על ידי החיילים, לאחר שגרמו לה לעיוורון ונכות. בסופו של דבר, השופט מחליט לקחתה בחזרה אל אנשיה. לאחר מסע הרה סכנות באדמות השוממות, הוא שב לכפרו. זמן קצר לאחר מכן, כוחות הממלכה חוזרים והשופט מוצא עצמו מתמודד עמם. ג'וני דפ – קולונל ג'ול מארק ריילנס – שופט היישוב רוברט פטינסון – הקצין מנדל גאנה באיארסאיחאן – "הילדה" גרטה סקאקי – מאי דייוויד דנסיק – הפקיד סאם ריד – הסגן הארי מלינג – חייל משמר מספר 4 ביל מילנר – חייל משמר מספר 5 הפקת הסרט הוכרזה באוקטובר 2016 כשהקולנוען סירו גרה נשכר לביים את העיבוד לרומן מחכים לברברים. מארק ריילנס לוהק לככב בסרט. במאי 2018 נודע שג'וני דפ יצר קשר עם גרה כדי להופיע בסרט. רוברט פטינסון חשף גם כי הוא לוהק לתפקיד בסרט. דפ אישר באוקטובר שיככב בסרט וחשף שהצילומים היו אמורים להתחיל בסוף החודש במרוקו, ובהמשך נקבע שהצילומים יחלט ב-29 אוקטובר. ההפקה הושלמה ב-14 בדצמבר 2018. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל ונציה ב-6 בספטמבר 2019. חברת Samuel Goldwyn Films רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית והודיע כי ייצא לאקרנים ב-7 באוגוסט 2020. מדיה וקבצים בנושא מחכים לברברים בוויקישיתוף "מחכים לברברים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מחכים לברברים", באתר AllMovie (באנגלית) "מחכים לברברים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מחכים לברברים", באתר Metacritic (באנגלית) "מחכים לברברים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Busch, Anita (2016-10-13). "Mark Rylance & Ciro Guerra To Bring J.M. Coetzee's 'Waiting For The Barbarians' To Big Screen". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-18. "Johnny Depp circling Ciro Guerra's 'Waiting For The Barbarians' (exclusive)". Screen (באנגלית). נבדק ב-2018-11-18. "Johnny Depp on 'The Crimes of Grindelwald' and His Most Iconic Roles". Collider (באנגלית אמריקאית). 2018-10-09. נבדק ב-2018-11-18. "Production Wraps on WAITING FOR THE BARBARIANS Starring Johnny Depp, Mark Rylance and Robert Pattinson". Broadway World. 14 בדצמבר 2018. נבדק ב-29 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Anderson, Ariston (25 ביולי 2019). "Venice Film Festival Unveils Lineup (Updating Live)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-25 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) N’Duka, Amanda (20 במאי 2020). "Samuel Goldwyn Lands 'Waiting for the Barbarians' Drama Starring Mark Rylance, Robert Pattinson & Johnny Depp". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Waiting for the Barbarians". Samuel Goldwyn Films. נבדק ב-21 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה)
לה בל פרונייר

לָה בֶּל פֶרונְיֶיר (בצרפתית: La Belle Ferronnière) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר לאונרדו דה וינצ'י, שצויר בין השנים 1495–1499. היצירה מוצגת במוזיאון הלובר בפריז. היצירה מתוארכת לשהותו הראשונה של האמן במילאנו. היא הוזכרה לראשונה, תוך יחוס ללאונרדו דה וינצ'י, בשנת 1642, כחלק מהאוסף המלכותי של טירת פונטנבלו. הציור ידוע באופן אוניברסלי בשם הצרפתי "לה בֶּל פֶרוֹנייר", שם שיוחס לו כתוצאה מטעות בקטלוג שנעשתה בשנת 1709, ואשר בלבלה בינו לבין ציור אחר באותו השם, של אישה בפרופיל. המשמעות המילולית של השם: "אשתו היפה של סוחר כלי המתכת", בהתייחסות לתכשיט (אנ') שהדמות עונדת על מצחה, תוך בלבול קל בין "תכשיט" ל"כלי מתכת". לפני כן הציור נקרא "דיוקן של דוכסית ממנטובה". ציור זה, שלעיתים קרובות סובל מהערכת חסר, הוא הדיוקן הידוע האחרון שאותו צייר דה וינצ'י לפני המונה ליזה, שאותה החל לצייר בפירנצה בשנת 1503. היצירה תואמת לחלוטין יצירות אחרות מאותן שנים, כמו "דיוקנו של מוזיקאי" ו"הגבירה עם ההרמין" (שנוצרה מאותו גזע עץ אלון), ומשקפת את המחקרים האופטיים האינטנסיבים של אותה תקופה, דבר הניכר בהדהוד היפה של השמלה האדומה על לחי הפנים האניגמטיות. הציור מציג חזה וראש של גברת צעירה על רקע כהה, מאחורי מעקה דמוי כן. הצבתה בצורה זו נועדה לעורר השוואה עם פרוטומות, שכן דה וינצ'י האמין שניתן לגרום לציור להראות יותר "אמיתי" מפסל, למרות חסרונו של המימד השלישי. הדמות מוצגת עם פיתול כפול, החזה מופנה שמאלה, והראש חזיתית, כאילו מישהו הסב את תשומת ליבה לעניין כלשהו. הפנים היפות מציעות עצמן לבחינת הצופה, אך היא מסיטה את מבטה הצידה, בלא לשמור על קשר עין, ומשדרת חוסר נגישות חידתי. הסטת המבט הפתאומית מעניקה תחושה של אנרגיה מאופקת וחיוניות יוצאת דופן, ומבטיחה התבוננות פסיכולוגית חודרת אל מחשבותיה הפנימיות. כמו "הגבירה עם ההרמין", בגדי הגברת מעודנים מאוד, אך לא מפוארים וללא תכשיטים ראוותניים. היא לובשת שמלה עם מחשוף מלבני ושרוולים הניתנים להחלפה, על פי אופנת התקופה, אשר במקרה זה קשורים בסרטים המראים את שרוולי הפאף של החולצה הלבנה מתחתיהם. סביב צווארה כרוכה שלוש פעמים שרשרת בעלת שני גוונים, ועליה תלוי סרט בגובה החזה. היא עונדת על מצחה חוט דק אשר מייצב את שערה, כמו "הגבירה עם ההרמין", ותכשיט אודם קטן במרכז המצח. זהותה של הדמות יוחסה בתחילה באופן דיסקרטי לפילגשו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת. מאוחר יותר זוהתה כלוקרציה קריבלי, פילגשו של לודוביקו ספורצה, דוכס מילאנו בפועל ופטרונו של לאונרדו דה וינצ'י החל משנת 1483, כאשר עבר להתגורר בעיר. אפשרות נוספת היא שמדובר בצ'צ'יליה גלראני, פילגש אחרת של לודוביקו, בגיל מבוגר יותר מזה שבו הוא תוארה בציור הגבירה עם ההרמין. קיים דמיון ביטוי עדין (המבט קר הרוח) בין שתי הנשים. עם זאת, לדעתם של חוקרי האמנות לוק סייסון ולארי קיית', הדמות המוצגת בציור היא ככל הנראה ביאטריצ'ה ד'אסטה, רעייתו של לודוביקו ספורצה. דה וינצ'י תיאר את תווי פניה בצורה כל כך קרובה לשלמות, תוך שימוש בפרופורציות גאומטריות אלוהיות, שייתכן ונחשבה ליפהפייה מושלמת. מדיה וקבצים בנושא לה בל פרונייר בוויקישיתוף "Portrait de femme, dit La Belle Ferronnière". מוזיאון הלובר. (בצרפתית) "Exhibition. Leonardo da Vinci". מוזיאון הלובר. (באנגלית) Bambach, Carmen. "Seeking the Universal Painter". academia.edu. (באנגלית) Luke Syson and Larry Keith. "Leonardo Da Vince, Painter at the Court of Milan, Exhibition, London, 2011" (PDF). הגלריה הלאומית בלונדון. (באנגלית)
פ"ב

האם התכוונתם ל... 82 (מספר) (אנ') – מספר טבעי ה'פ"ב – שנה עברית ה'תשפ"ב – שנה עברית פרשבורג – שמה של העיר ברטיסלאבה במקורות יהודיים
הערים המטרופוליניות של איטליה

הערים המטרופוליניות של איטליה (באיטלקית: Città metropolitane d'Italia) הן מאז 2015 ישויות בחלוקה מנהלית של איטליה, סוג מיוחד של נפה. העיר המטרופולינית, כהגדרתה בחוק, כוללת עיר ליבה גדולה והעיירות הסמוכות הקטנות יותר הקשורות אליה באופן הדוק בהקשר לפעילות כלכלית ושירותים ציבוריים חיוניים וכן ביחסי תרבות ומאפיינים טריטוריאליים. החוק המקורי משנת 1990 ייחד כערים מטרופוליניות את הקומונות של טורינו, מילאנו, ונציה, ג'נובה, בולוניה, פירנצה, רומא, בארי, נאפולי והעורף שלהם בהתאמה, תוך שמירה על הזכות של אזורים אוטונומיים לייחד אזורים מטרופוליניים בשטחם. בשנת 2009 נוספה רג'ו די קלבריה לרשימה. האזורים המטרופוליניים שייוחדו על ידי המחוזות האוטונומיים היו: קליארי בסרדיניה; קטניה, מסינה ופלרמו בסיציליה. ב-3 באפריל 2014 אישר הפרלמנט האיטלקי חוק שהקים 10 ערים מטרופוליניות באיטליה, למעט המחוזות האוטונומיים. ארבעה נוספים נוספו אחר כך. החלוקה לערים המטרופוליניות החדשות נכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2015. עיר מטרופולינית מורכבת מעיר מרכזית, המשמשת כמושב השלטון, ומהקומונות הסובבות אותה (comuni). בראש כל עיר מטרופולינית עומד ראש עיריית מטרופולין (sindaco metropolitano), הנעזר בגוף מחוקק, המועצה המטרופולינית (consiglio metropolitano), ועל ידי מועצה לא מחוקקת, ועידת המטרופולין (conferenza metropolitana). ראש עיריית המטרופולין הוא המנכ"ל של העיר. ראש העיר מייצג, מכנס ומנהל את ישיבות המועצה המטרופולינית, מנהל את משרדי עירייה, מפקח על תפקוד שירותי העיר ומכין את תקציב העיר. ראש עיריית קומונת בירת הנפה הפך אוטומטית לראש העיר המטרופוליני. המועצה המטרופולינית היא הגוף המחוקק הראשי של העיר המטרופולינית. היא מציעה חוקים ותיקונים לוועידת המטרופולין, ומאשרת תוכניות, תקנות וכללים שהגיש לה ראש עיר המטרופולין כדוגמת התקציב. המועצה מורכבת מראשי ערים וראשי מועצות אזוריות של כל קומונה במטרופולין שנבחרו מביניהם תוך שימוש חלקי ברשימה פתוחה וייצוג פרופורציונלי, עם מושבים שהוקצו בשיטת ג'פרסון. חברי מועצת המטרופולין נבחרים למשך חמש שנות כהונה. קולות לחברות במועצה המטרופולינית משוקללים על ידי קיבוץ קהילות של אוכלוסייה מסוימת לתשע קבוצות כך שקולות של ראשי הערים ומועצות העיר של הקבוצות המאוכלסות יותר שוות יותר מאלו של קבוצות עם פחות אוכלוסיות. מספר חברי מועצת העיר המטרופולינית תלוי באוכלוסייתה: בערים מטרופוליניות עם אוכלוסייה של 3 מיליון ומעלה יש 24 חברי מועצה; בערים מטרופוליניות עם מעל ל-800,000 תושבים, אך פחות מ-3 מיליון תושבים יש 18 חברי מועצה; בכל ערי המטרופולין האחרות יש 14 חברי מועצה. ועידת המטרופולין מאמצת או דוחה חוקים ותיקונים שאושרו על ידי המועצה המטרופולינית. זהו הגוף המאשר האולטימטיבי לתקציב העיר. הפעולות בוועידה דורשות הצבעות של לפחות שני שלישים מהקומונות בעיר המטרופולינית ורוב האוכלוסייה התושבים הכללית. הועידה מורכבת מכל ראשי הערים של הקומונות בעיר המטרופולינית. ערים מטרופוליניות מבצעות את הפונקציות הבסיסיות של נפה. עם זאת, פונקציות מסוימות שהועברו להם כוללות, אך אינן מוגבלות ל: תכנון ובנייה מקומיים; מתן שירותי משטרה מקומיים; תיאום תחבורה ושירותי עיר. מדיה וקבצים בנושא הערים המטרופוליניות של איטליה בוויקישיתוף Law 8 June 1990 n. 142 Legge 5 maggio 2009, n. 42 Addio alle vecchie Province, è legge il Ddl Delrio. Forza Italia: è un golpe "LEGGE 7 aprile 2014, n. 56" (PDF). ponmetro.it/. Pon Metro. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2019-08-13. נבדק ב-2020-06-24.
פ"ח

האם התכוונתם ל... 88 (מספר) (אנ') – מספר טבעי ה'פ"ח – שנה עברית ה'תשפ"ח – שנה עברית פרי חדש – ספרו של רבי חזקיה די סילוה