יחסי איחוד האמירויות הערביות – מרוקו

יחסי איחוד האמירויות הערביות–מרוקו הם יחסים היסטוריים שהחלו בשנת 1972 בתקופת שלטונם של המלך חסן השני ושייח' זאיד בן סולטאן אאל נהיאן, שכן מרוקו הייתה אחת המדינות הראשונות שתמכו בהקמת איחוד האמירויות הערביות, ומאז היחסים היו עדים להתפתחות הולכת וגוברת בכל התחומים הפוליטיים, הכלכליים, הצבאיים, הביטחוניים, התקשורתיים, התיירותיים והתרבותיים. מאז פרוץ משבר המפרץ, בשנת 2017, הדרדרו היחסים בין המדינות, והידרדרות היחסים בין שתי המדינות הגיעה לשיאה בשנת 2020, כאשר מרוקו צמצמה את ייצוגה הדיפלומטי באמירויות, והמשבר בין שתי המדינות נקשר לעניינים אזוריים רבים כמו המשבר בלוב, משבר המפרץ ומלחמת תימן. ב-6 ביולי 2020 המלך מוחמד השישי מינה שגריר חדש באיחוד האמירויות הערביות, מוחמד חמזי. בשנת 2019, אל-ערביה וסקיי ניוז שידרו דיווח על סהרה המערבית, אשר תיאר את חזית הפוליסריו כנציג הלגיטימי של העם הסהרווי, בסתירה ברורה לעמדת מרוקו בנושא הרגיש ביותר לממלכת מרוקו. באפריל 2020, אל ערביה, המשודרת מאיחוד האמירויות הערביות, הציגה דוח על רשלנות במהלך התפרצות מגפת הקורונה במרוקו ופרסמה נתונים על מספר מקרי המוות והזיהומים בנגיף הקורונה החדש במרוקו, ואמרה כי הנגיף גרם למאות מקרי מוות ואלפי זיהומים, ואילו לטענתו הרשמית של משרד הבריאות המרוקאי, מרוקו לא חרגה מ-13 מתים, וחוגים מרוקאים ראו בדיווח כוזב זה פרובוקציה חדשה למרוקו. עיתונאים באמירויות סברו כי הממלכה נמצאת על סף רעב, וכי מרוקו לא הצליחה לטפל במשבר קורונה ולא סיפקה את צורכי האזרחים. היחסים בין המדינות עדים להתפתחות מתמדת בכל התחומים הפוליטיים, הכלכליים, התקשורתיים, המדעיים, התיירותיים, הביטחוניים, התרבותיים ועוד, הנובעות מרצונם של השייח' ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן והמלך מוחמד השישי, ושתי המדינות חולקות רצון משותף לחזק את שיתוף הפעולה הדו-צדדי ולמלא תפקיד חשוב בסביבה הערבית והאסלאמית במטרה לאחד יסודות לפעולה ערבית משותפת. איחוד האמירויות הערביות הפכה לראשונה מבחינת השקעות ערביות בממלכת מרוקו, הודות לזרם הגדול של השקעות אמיראטיות באמצעות השקעות קרן אבו דאבי לפיתוח, חברת הפיתוח המרוקאית-אמיראית, חברת האנרגיה, חברת ההשקעות הבינלאומית וקבוצת עמאר, דובאי עולם, חברת אחזקות אל קדרה, חברת השקעות נפט בינלאומית. היחסים בין שתי המדינות מתקדמים במהירות לקידום ופיתוח, ואיחוד האמירויות הערביות נהנית מתדמית חיובית בכל רחבי ממלכת מרוקו. היחסים בין המדינות אינם מוגבלים לתחום הפוליטי, הכלכלי, הביטחוני והצבאי בלבד, אלא מתרחבים אף לתחומים ההומניטריים והחברתיים, שכן איחוד האמירויות תרמה תרומות בתחום בתי החולים באמצעות הקמת בית החולים שייח' זייד ברבאט, מרכז שייחה פטימה לטיפול בנשים חולות סרטן ובתי חולים אחרים באזור המזרחי, והיחידה הרפואית הניידת לטיפול. חולי עיניים, כמו גם קמפיינים לאשפוז לחולי לב. היחסים המדיניים בין מרוקו לאיחוד האמירויות עדים להתפתחות מתמדת בשנים האחרונות, שתורגמו על ידי חילופי ביקורי עבודה רשמיים או פרטיים, שכן שתי המדינות מאגדות אינטרסים משותפים מרובים, והחשוב שבהם הוא פועל לבסס את הביטחון באזור הערבי ולתמוך במאמצים בינלאומיים למצוא התנחלויות למקומות צרה באזור המזרח התיכון. הוועדה המשותפת של איחוד האמירויות הערביות והמרוקאיות הוקמה ב-16 במאי 1985 ברבאט, והוועדה המשותפת קיימה את מושבה הראשון באבו דאבי בין התאריכים 22–24 בנובמבר 1988 בראשות שרי החוץ של שתי המדינות. המושב השני נערך ברבאט ב-25 וב-26 ביוני 2001 בראשותו של חמדאן זאיד אל נהיאן, סגן ראש הממשלה ושר המדינה לענייני חוץ, ומוחמד בנייסה, שר החוץ ושיתוף פעולה מרוקאי. המושב השלישי של הוועדה המשותפת לאיחוד האמירויות ומרוקו התקיים בפברואר 2004 באבו דאבי. המושב הרביעי נערך בקזבלנקה ב-22 וב-23 ביולי 2006. באשר לתחום החקיקה, ממשלות שתי המדינות מעוניינות לפתח יחסי שיתוף פעולה פרלמנטרים ולחליף ביקורים בין המועצה הלאומית הפדרלית לפרלמנט המרוקאי, בדגש על חשיבות הקמת ועדת ידידות פרלמנטרית בין שני הצדדים, בשל חשיבות תפקידה בחיזוק היחסים ובתיאום העמדות בפעילות הפרלמנטרית ובישיבות. הביקורים הרבים של מלך מרוקו מוחמד השישי באיחוד האמירויות הערביות, האחרון שבהם היה הביקור במאי 2015, משקפים את מחויבותה של מרוקו לחובות השותפות האסטרטגית כלפי איחוד האמירויות הערביות. בתחום הדיפלומטי חתמה איחוד האמירויות על הסכם דו-צדדי עם מרוקו במרץ 2015, המהווה מזכר הבנות בנוגע להקמת ועדה משותפת לעניינים קונסולריים, עליה חתם בצד האמירותי השייח' עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן, שר החוץ, ובצד המרוקאי, סלאחאדין מזואר, שר לענייני חוץ ושיתוף פעולה. איחוד האמירויות תומכת במרוקו בשלמותה הטריטוריאלית, במיוחד לגבי סהרה המערבית, ואילו רבאט תומכת בביטחון האינטרסים והזכויות של איחוד האמירויות באיים "שנכבשו" על ידי איראן. היחסים בין המדינות זוכים לתשומת לב רחבה מהנהגות שתי המדינות, במיוחד במישור הכלכלי, ומרוקו נחשבת לשותפה אסטרטגית ויעד מוביל בתחום ההשקעות, אשר הסתכם בשנת 2013 בכ-1.3 מיליארד דולר. היקף חילופי הסחר הדו-צדדי היה עד לצמיחה מתמדת בין השנים 2007 ל-2011, במיוחד לאחר כניסתו לתוקף של הסכם הסחר החופשי שנחתם בין שתי המדינות בשנת 2003, מכיוון שהוא גדל מ-1.04 מיליארד דראם בשנת 2007 ל-1,114 מיליארד דראם בשנת 2011. שנת 2014 עמדה בסימן רכישת 53% מחברת "מרוק טלקום" על ידי אמירייטס טלקום, ב-4.2 מיליארד אירו. באותה שנה נערכה בנייה של דור חדש של תחנות כוח חשמליות על ידי חברת האנרגיה ביורף לספר, המסונפת לחברת האנרגיה באבו דאבי. איחוד האמירויות הפכה גם למשקיעה הראשונה בבורסת קזבלנקה בשנת 2014 עם 55 מיליארד דירהם מרוקאים, ואיחוד האמירויות תרמה 1.25 מיליארד דולר במענק המפרץ בסך 5 מיליארד דולר לתמיכה בפיתוח כלכלי וחברתי בממלכת מרוקו. איחוד האמירויות תרמה גם 500 מיליון אירו לקרן וויסל לפיתוח תיירות בהיקף של 2 מיליארד אירו. איחוד האמירויות חנכה את בית החולים שייח' ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן בקזבלנקה, את מפעל הדשנים באפריקה ואת מתקן התפלת מי הים ביורף לספר באזור אל ג'דידה. מרוקו מארחת גם כמה חברות שמשקיעות בממלכה. סך ההשקעות שביצעה קרן אבו דאבי לפיתוח, מטעם ממשלת איחוד האמירויות הערביות, למימון פרויקטים של פיתוח במרוקו, מאז 1976, הסתכם בכ-7.3 מיליארד דראם (כשני מיליארד דולר). יתר על כן, קרן אבו דאבי לפיתוח תרמה מאז הקמתה בשנת 1974 לתמיכה בתהליך של פיתוח בר קיימא בממלכת מרוקו מיליון דולר, בנוסף לתרומת הקרן למימון הקמת הרכבת המהירה בין טנג'יר לקזבלנקה, עם 100 מיליון דולר. ההשקעה הגדולה ביותר של איחוד האמירויות במרוקו בשנים האחרונות היא ההשקעה של חברות "דובאי הולדינג" ו"עמאר". האחרונה השקיעה במרוקו 5.2 מיליארד דולר באמצעות פרויקט "מפרץ באהיה" עם 1.2 מיליארד דולר ופרויקט תיירות נדל"ן במרקש עם 500 דולר. מיליון דולר, ופרויקטים אחרים של השקעות, והתערבות חברת איחוד האמירויות הערביות "אמאר", במסגרת חוזה עם "אונה", חברת האחזקות המרוקאית הגדולה ביותר במגזר הפרטי. בין קבוצת איחוד האמירויות הערביות מובאדלה לבין ממשלת מרוקו נחתם הסכם לערוך סקר מקיף על עושר הנפט והגז במים הטריטוריאליים של מרוקו בים התיכון, וההסכמים כללו חתימה על מזכרי הבנה בתחומי המחקר החקלאי, הגנת הצומח, החלפת מוצרים חקלאיים, תחום הבריאות הווטרינרית, בטיחות מוצרים מן החי, מוצרי ים, השקעות חקלאיות ובעלי חיים. מרוקו מייצאת לאיחוד האמירויות פירות הדר, בגדים מוכנים, שימורי דגים, נעליים, בגדים, טקסטיל, כותנה ועוד, בעוד שהיא מייבאת מאיחוד האמירויות גז, נפט ונגזרותיהם. הייצוא של מרוקו לאיחוד האמירויות הערביות נאמד בכ-217.35 מיליון דרהם בסוף יוני 2015, ואילו היבוא של מרוקו מאיחוד האמירויות בסוף אוקטובר 2014 הסתכם ב-2.44 מיליארד דראם. שתי המדינות סיכמו על שיתוף פעולה בתחום הביטחון בשנת 1992, הסכם על שיתוף פעולה שיפוטי בעניינים פליליים, הסגרה, עניינים אזרחיים ומסחריים, מעמד אישי והסכם לשיתוף פעולה צבאי נחתם בשנת 2006. בהסכם שיתוף הפעולה הצבאי מ-2006 נקבע כי שיתוף הפעולה יופעל באמצעות ביקורים רשמיים, קיום פגישות דו-צדדיות, ביקורים רשמיים אצל אנשי צבא ואזרחים, והחלפת חוויות צבאיות או אזרחיות, באמצעות הרשמת אנשי צבא ואזרחים, וכן השתתפות בקורסים והכשרה צבאיים או אזרחיים, וכן השתתפות בהשתלמויות. פעילויות רשמיות שמארגנות מדינות. שיתוף פעולה צבאי ומודיעיני בין שתי המדינות נועד לתרום להעברת טכנולוגיה וידע בתחומי התיעוש הצבאי והטכני, התעשייה הצבאית, תרגילים צבאיים משותפים והכשרה. 4 מטוסי קרב F-16 מרוקאים פועלים באיחוד האמירויות, ומשתתפים במלחמה הבינלאומית נגד ארגון הטרור "דאעש". מרוקו כבר הציבה מאות מחייליה, במשך כמה עשורים, על אדמות האמירויות כחלק מתרומתה להקמת מנגנון הביטחון באמירות אבו דאבי. באוקטובר 2014 החליט מלך מרוקו לשלוח יחידות צבאיות ממרוקו לאיחוד האמירויות הערביות כדי לתמוך בה ב"מלחמה בטרור" שלה, עם זאת מרוקו הדגישה כי השתתפות מרוקו כלל אינה במסגרת הקואליציה הבינלאומית נגד המדינה האסלאמית. תאני בן אחמד אל-זייודי, השר לאיחוד האמירויות והשינויים באקלים, באבו דאבי, הודיע על תמיכת איחוד האמירויות הערביות למרוקו במטרה להבטיח את הצלחתה בארגון הוועידה ה-22 של הצדדים לאמנת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים (COP22) בנובמבר 2016. מצדו, אישר פאהד אל חמאדי, מנהל המחלקה לשינויי אקלים במשרד לשינוי האקלים והסביבה, אמר כי איחוד האמירויות ארגנה כמה וכמה פעילויות במהלך ועידת מרקש, ואף דיווח על השתתפות איחוד האמירויות הערביות במספר יוזמות, בנוסף לסקירת מאמצי המדינה בתחום צמצום ההתחממות הגלובלית ושינויי האקלים, בהשתתפות בני נוער, מוסדות אקדמיים והמגזר הפרטי. מדיה וקבצים בנושא יחסי איחוד האמירויות הערביות – מרוקו בוויקישיתוף