נסיכות נסאו-אורנז'-פולדה

נסיכות נסאו-אורנז'-פולדה (בגרמנית: Fürstentum Nassau-Oranien-Fulda; לפעמים נקראה גם פולדה וקורווי) הייתה נסיכות קצרת מועד של האימפריה הרומית הקדושה בין השנים 1803–1806. היא הוקמה עבור וילם פרדריק, בנו ויורשו של וילם החמישי, נסיך אורנז', הסטאדהאודר המודח של הרפובליקה ההולנדית שפורקה לאחר המהפכה הבטאווית של 1795. המנזר הנסיכותי של פולדה הועלה לנסיכות-בישופות בשנת 1752. בינואר 1795, הסטאדהאודר וילם החמישי איבד את כל נחלותיו בארצות השפלה בגלל עלייתה של הרפובליקה הבטאווית, מדינת חסות של הרפובליקה הצרפתית הראשונה. במהלך המהפכה הבטאווית באמסטרדם ב-18 בינואר 1795, הוא ברח לאנגליה, משם הוציא את מכתבי קיו בפברואר 1795, בהם הורה לכל הפקידים במושבות ההולנדיות שמחוץ לאירופה להתייחס לאנגלים כאל האדונים החדשים שלהם. באוגוסט 1799, הוא ובנו וילם פרדריק הוציאו כרוז לתמיכה בפלישה האנגלו-רוסית להולנד. לאחר כישלון זה, בנו שכנע אותו להוציא את מכתבי אורניינשטיין בדצמבר 1801, תוך הכרה ברפובליקה הבטאווית, כדי לקבל פיצוי מנפוליאון על הרכוש שאיבד ב-1795. ב-23 במאי 1802, הרפובליקה הצרפתית הראשונה וממלכת פרוסיה חתמו על הסכם שבו הובטחו פולדה ואזורים נוספים לנסיך אורנז' כפיצוי על אובדן נחלותיו בארצות השפלה. וילם החמישי סירב בתחילה, אך מאוחר יותר קיבל את ההצעה לטובת בנו וילם פרדריק שהפך לשליט הנסיכות החדשה שנוצרה, בתוספת חמישה מיליון גולדן, בתמורה לויתור על המעמד התורשתי ברפובליקה הולנדית המבוטלת.‏ ב-22 באוקטובר כבשו כוחות פרוסים את המנזר הנסיכותי של פולדה כדי להבטיח את האינטרסים של הנסיך, וב-6 בדצמבר נכנס וילם פרדריק לפולדה. בית הנסיך-בישוף חולל ונמסר לו כנחלה תורשתית. החלטת הנציגות של מועצת הקיסרות (גר') ב-25 בפברואר 1803, איפשרה את החלוקה מחדש של השטחים. על פי סעיף 12 בהחלטה זו הועברו האזורים הבאים לשלטון הנסיך החדש של נסאו-אורנז'-פולדה: מנזר הנסיך של פולדה מנזר הנסיך של קורווי העיר הקיסרית החופשית דורטמונד מנזר ויינגרטן והפרייאט הופן פרובוסטר של סנט גרולד (בפורארלברג, 1804 נמכר לאוסטריה) דיקן של בנדרן (בליכטנשטיין, 1804 נמכר לאוסטריה) מנזר דיטקירכן (נסאו) האזורים אורגנו מחדש לארבע החטיבות "נסיכות פולדה", "נסיכות קורווי", "רוזנות דורטמונד" ו"לורדות וינגרטן". שלט האצולה של הנסיכות כלל את הסמלים של אזורים אלה (כאשר השלט הוא שלטו של נסיך אורנז'-נסאו). עם מותו של אביו וילם החמישי ב-9 באפריל 1806, וילם פרדריק ירש גם את כל שטחי הליבה של נסאו. עם זאת, כמה חודשים לאחר מכן, הוא סירב להצטרף להקמת הקונפדרציה של הריין של נפוליאון, מה שגרם בסופו של דבר לנפוליאון לקחת ממנו גם את נסאו וגם את פולדה. ב-12 ביולי 1806, וילם פרדריק איבד את הלורדות וינגרטן ואת שטחי נסאו. על ידי החלוקה הגרמנית, הלורדות וויינגרטן שולבה בממלכת וירטמברג ושטחי הליבה של נסאו שולבו בדוכסות הגדולה של ברג ובדוכסות נסאו. לאחר שנפוליאון הביס את פרוסיה בקרב ינה-אאורשטדט (14 באוקטובר 1806), איבד נסיך אורנז' את שאר נחלותיו (כולל אלה שחולנו). פולדה נכבשה על ידי חיילים צרפתים ב-27 באוקטובר 1806. וילם פרדריק נכנס לאחר מכן לשירות צבאי פרוסי ואחר כך אוסטרי כדי להילחם נגד נפוליאון. פולדה נשארה תחת שלטון צרפתי עד 19 במאי 1810, אז שולבה בדוכסות הגדולה של פרנקפורט. קורווי צורפה לממלכת וסטפאליה ב-7 בדצמבר 1807 ודורטמונד צורפה לדוכסות הגדולה של ברג ב-1 במרץ 1808. עם תבוסת הצרפתים ב-1813, נסיך אורנז' החזיר לעצמו את נחלותיו בארצות השפלה אך איבד את תביעותיו לנסיכות נסאו-אורנז'-פולדה. באקט הסופי של קונגרס וינה ב-1815, הוחלט שלא להחזיר את נסיכות נסאו-אורנז'-פולדה; קורווי ודורטמונד הפכו לחלק מממלכת פרוסיה, ופולדה חולקה בין נסיכות הבוחר מהסן (הסן-קאסל), הדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך וממלכת בוואריה. ב-1866 סופחה פולדה לפרוסיה בעקבות מלחמת אוסטריה–פרוסיה. "Fulda [stad, Duitsland] §1. Geschiedenis". Encarta Encyclopedie Winkler Prins (בהולנדית). Microsoft Corporation/Het Spectrum. 2002. "Willem [Nederlanden] § Willem V". Encarta Encyclopedie Winkler Prins (בהולנדית). Microsoft Corporation/Het Spectrum. 2002. "Willem [Nederland] § Willem I". Encarta Encyclopedie Winkler Prins (בהולנדית). Microsoft Corporation/Het Spectrum. 2002.