עשה למען שמך

עֲשֵׂה לְמַעַן שְׁמָךְ הוא פיוט שנאמר בקהילות רבות כחלק מאמירת הסליחות. יהודי ספרד נוהגים לומר פיוט זה בעשרת ימי תשובה. הפיוט חובר על ידי מחבר לא ידוע. הפיוט מושר לאחר הפיוט 'אל רחום שמך' בסליחות של כל עדות המזרח. הפיוט כתוב כך שהמשפטים יוצרים תקבולת משלימה. כל הפסוקים מתחילים במילים "עֲשֵׂה לְמַעַן". הפיוט מתאר את הסיבות שבזכותן על האל לסלוח לעמו. הבקשה נשענת על הרעיון המובע בספר יחזקאל, פרק ל"ו, פסוקים כ"ב–כ"ד: ”לֹא לְמַעַנְכֶם אֲנִי עֹשֶׂה בֵּית יִשְׂרָאֵל כִּי אִם לְשֵׁם קָדְשִׁי אֲשֶׁר חִלַּלְתֶּם בַּגּוֹיִם אֲשֶׁר בָּאתֶם שָׁם. וְקִדַּשְׁתִּי אֶת שְׁמִי הַגָּדוֹל הַמְחֻלָּל בַּגּוֹיִם אֲשֶׁר חִלַּלְתֶּם בְּתוֹכָם וְיָדְעוּ הַגּוֹיִם כִּי אֲנִי ה'... וְלָקַחְתִּי אֶתְכֶם מִן הַגּוֹיִם וְקִבַּצְתִּי אֶתְכֶם מִכָּל הָאֲרָצוֹת וְהֵבֵאתִי אֶתְכֶם אֶל אַדְמַתְכֶם.” פיוט זה משתייך לסוגה של ליטאניה, שהיא תפילה העשויה בקשות קצרות בעלות מבנה כללי זהה הנאמרות בפי שליח הציבור, והקהל אמור לחזור בסוף כל טור על מענה קבוע. הקהל חוזר לאחר סיום כל פסוק במילים "עשה למען" או "אמן", לפי מנהג המקום. ד"ר יעל לוין כתבה ש"פיוט זה, הערוך על פי סדר האלפבית, קדום הוא ולקוח מתפילת התעניות, וייתכן שנתחבר עוד בימי בית שני. דגם תוכני זהה מצוי בהושענא "לְמַעַן אֲמִתָּךְ, לְמַעַן בְּרִיתָך". יש בנוסח של "עֲשֵֹה לְמַעַן אֲמִתָּךְ" כפי שמופיע בסדר סליחות גם הוספות מאוחרות יותר, כגון האזכור הכפול בקטע "עֲשֵֹה לְמַעַן גָּדְלָךְ וְתִפְאַרְתָּךְ". נודעות במנהגי העדות השונות נוסחאות אחרות לחלק מההיגדים. ראוי להזכיר עוד כי האמירה "עֲשֵׂה לְמַעַן שְׁמֶךָ" מופיעה בירמיהו, י"ד, ז': "אִם עֲוֹנֵינוּ עָנוּ בָנוּ ה' עֲשֵׂה לְמַעַן שְׁמֶךָ כִּי רַבּוּ מְשׁוּבֹתֵינוּ לְךָ חָטָאנוּ", ושלוש המילים הללו מופיעות במסגרת תפילות שונות. בעשרת ימי תשובה יש מוסיפים בקהילות הספרדים פיוט זה: עֲשֵׂה לְמַעַן מַלְאָכֶיךָ הַקְּדושִׁים וְהַטְּהורִים הַמְשָׁרְתִים פָּנֶיךָ. הַמְבַקְּשִׁים רַחֲמִים עַל יִשְׂרָאֵל עַמֶּךָ: כַּת יֵשׁ לְמַעְלָה נִקְרָאִים מְבַטְּלֵי גְזֵרָה. מְפִירֵי שְׁבוּעָה. מַעֲבִירֵי קִנְאָה. מְשִׁיבֵי חֵמָה. מַזְכִּירֵי אַהֲבָה. אַהֲבָתו שֶׁל אַבְרָהָם אָבִינוּ לִפְנֵי בורְאָם: כְּשֶׁהֵם רואִים שֶׁהוּא בְּכַעַס עַל בָּנָיו. מִשְׁתַּטְּחִים לִפְנֵי כִסֵּא כְבודו. וּמִתְחַנְּנִים וְאומְרִים: הַתֵּר הַתֵּר יוצֵר בְּרֵאשִׁית: מְחל מְחל אֲבִיר יַעֲקב. סְלַח סְלַח קְדושׁ יִשְׂרָאֵל. כִּי אַדִּיר מְלָכִים אַתָּה. מֶלֶךְ אַדִּיר. מֶלֶךְ בָּרוּךְ. מֶלֶךְ גָּדול. מֶלֶךְ דָּגוּל. מֶלֶךְ הָדוּר. מֶלֶךְ וָתִיק. מֶלֶךְ זַךְ. מֶלֶךְ חַנּוּן. מֶלֶךְ טָהור. מֶלֶךְ יָשָׁר. מֶלֶךְ כַּבִּיר. מֶלֶךְ לָעַד. מֶלֶךְ מְרַחֵם. מֶלֶךְ נורָא. מֶלֶךְ סומֵךְ. מֶלֶךְ עוזֵר. מֶלֶךְ פּודֶה. מֶלֶךְ צַדִּיק. מֶלֶךְ צַח. מֶלֶךְ קָרוב. מֶלֶךְ רָם. מֶלֶךְ שׁומֵר. מֶלֶךְ תָּם: לָמָּה לָךְ אֵיבָה עִם זֶרַע אַבְרָהָם אוהֲבֶךָ. לָמָּה לָךְ קִנְאָה עִם זֶרַע יִצְחָק עֲקֵדֶךָ. לָמָּה לָךְ תַּחְרוּת עִם זֶרַע יַעֲקב תְּמִימֶךָ. כִּי קִנְיַן שָׁמַיִם וָאָרֶץ קָרָאתָ אותָם. מִיַּד יוצְאות קַרְנות הוד מִתַּחַת כִּסֵּא הַכָּבוד וּמַכְרִיזות וְאומְרות: אַשְׁרֵיכֶם מְלַמְּדֵי זְכוּת עַל בָּנַי. שֶׁבַח לָכֶם מְשַׁלְשְׁלֵי זְכוּת אָבות. כִּי כָל צְבָא הַשָּׁמַיִם וְהָאָרֶץ כָּבוד וּגְדֻלָּה יִתְּנוּ לָכֶם: עֲשֵׂה לְמַעֲנָךְ אִם לֹא לְמַעֲנֵנוּ. עֲשֵׂה לְמַעֲנָךְ וְהוֹשִׁיעֵנוּ. הוֹשִׁיעֵנוּ וַעֲנֵנוּ הַיּוֹם וּבְכָל יוֹם וָיוֹם בִּתְפִלָּתֵנוּ כִּי תְהִלָּתֵנוּ אָתָּה: כל פסוק, המורכב משלוש מילים פותח במילה "מֶלֶךְ", אחריו אחד מכינויי האל. האותיות הראשונות של כינויי האל בכל תיבה בפיוט יוצרות אקרוסטיכון אלפביתי. עשה למען שמך, באתר ויקיטקסט עשה למען שמך, באתר הספרייה הלאומית אבינו מלכנו עשה למענך אם לא למעננו, באתר קהילת קודש נימאנדעסלאנד ירושלים דאשכנז קטעי תוספת אקטואליים ל"עֲשֵֹה לְמַעַן" בסדר סליחות, באתר כיפה, 19 בספטמבר 2019 שאלה - 234093, שאל את הרב, באתר דורש ציון דניאל גולדשמידט, סדר סליחות כמנהג ליטא, ירושלים תשכ"ה, עמ' יב