laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בסיליסק מצוי

בָּסִילִיסְק מצוי (שם מדעי: Basiliscus basiliscus) הוא מין של לטאות החי במרבית מדינות מרכז אמריקה. צבעו של בסיליסק מצוי הוא חום-ירוק, הוא בעל זנב ארוך ועל זנבו וראשו בליטות. אורך הזכרים עד 80 ס"מ כאשר 75% מאורכם הוא הזנב. הנקבות מעט קטנות יותר ומשקלם כמחצית ממשקל הזכרים. בשעת סכנה הם יכולים לרוץ במהירות של עד 11 קמ"ש והם מסוגלים ללכת על המים למרחק של כמה מטרים. משך חייו 7 שנים. תפוצת הבסיליסק המצוי הוא במרכז אמריקה ביערות עד לגובה 600 מטר ועל פני הים, רק בקוסטה ריקה ניתן למוצאם עד לגובה 1200 מטר. עיקר תפוצתו באזור הפסיפי של מרכז אמריקה כאשר באזור האטלנטי מחליף אותו הבסיליסק הירוק. ניתן למוצאו בטבע גם בפלורידה שם הוא גדל בבר לאחר שברח או שוחרר לטבע על יש בני אדם. הבסיליסק המצוי הוא אוכל כל והוא אוכל חרקים, פרחים, נחשים קטנים, בצי עופות ודגים. יש לו מספר טורפים בעיקר זוחלים גדולים, ציפורים ויונקים. במקרה סכנה, יכול הבסיליסק לעמוד ללא ניע למשך זמן רב. למין זה שני תת-מינים: Basiliscus basiliscus basiliscus Basiliscus basiliscus barbouri - נקרא על שם הזואולוג תומאס ברבור מדיה וקבצים בנושא בסיליסק מצוי בוויקישיתוף בסיליסק מצוי, באתר ITIS (באנגלית) בסיליסק מצוי, באתר NCBI (באנגלית) בסיליסק מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בסיליסק מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בסיליסק מצוי, באתר GBIF (באנגלית) בסיליסק מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יודקובסקי

יודקובסקי הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי. בשפות סלאביות שפירושו: "בנו של יהודה". האם התכוונתם ל... אליעזר יודקובסקי – חוקר אינטליגנציה מלאכותית אמריקאי דב יודקובסקי – עיתונאי ישראלי חיים לייב יודקובסקי – רב פולני נעמי יודקובסקי – אדריכלית ישראלית
אורוטס (נהר)

אורוטס (ביוונית: Ευρώτας, ביוונית עתיקה נהגה אֶוּרוֹטַס, בלטינית: Eurotas) הוא נהר בדרום הפלופונסוס שביוון. מקור הנהר הוא בהרי טייגטוס, ואורכו הוא כ-82 ק"מ. שפכו של הנהר הוא בצפון מפרץ לאקוניה. הנהר עובר דרך העיר המודרנית של ספרטה. בעת העתיקה שימש הנהר כמוצא חילופי לים של הספרטנים לערי הנמל שלהם.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא אורוטס בוויקישיתוף אורוטס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יוון ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיץ ענבים

מיץ ענבים (נקרא גם תירוש) הוא מיץ המופק מענבים שאינו עובר תהליך תסיסה, ועל כן לא נוצר בו אלכוהול כמו ביין. משקה זה הוא תוצר חדש יחסית, שאופן הכנתו לא היה ידוע בעבר בשל העובדה שהיה קושי לשמר את הענבים לאורך זמן מבלי שייווצר תהליך התסיסה שהופך את הסוכרים לאלכוהול, או מבלי שהמשקה יתקלקל כתוצאה מהפעילות החיידקית שמתרחשת במשקה הענבים לאחר שנסחט. עד להמצאת הפסטור בעת החדשה, ניתן היה לשתות מיץ ענבים בסמוך לבציר ודריכת הענבים בגת. בישראל נהוג לכנות בשם "מיץ ענבים" גם משקה ממותק בטעם ענבים, כגון טרופית, על אף שאין קשר בינו לבין הפרי למעט טעמו הדומה. ברכתו של מיץ הענבים היא "בורא פרי הגפן", בשונה ממיצים של פירות אחרים, שברכתם "שהכל", כמו כן מובא בתלמוד היתר לקדש על 'יין מגיתו' שהוא למעשה מיץ ענבים שנסחט זה עתה בגת. יש הטוענים שההיתר ניתן בדיעבד בשל יוקרו של היין בתקופה ההיא. מיץ ענבים שעבר תהליך פיסטור, לרוב הדעות דינו כיין לכל דבר, מברכים עליו הגפן ויכולים לקדש עליו. לעומתם הגאונים סוברים כי ברכתו שהכל, ויש הסבורים כי מיץ ענבים לא יכול להוות תחליף ליין במצוות הטעונות כוס של ברכה. הרב אליעזר מלמד סבור כי נכון לקיים את מצוות הקידוש דווקא ביין, ובפרט במצוות שתיית ארבע כוסות בליל הסדר. מאידך, לדעת הרבה מן הפוסקים ניתן לכתחילה לקדש על מיץ ענבים. כיום, רוב היהודים העורכים קידוש בשבת משתמשים במיץ ענבים (מפוסטר). סקר שנערך בשנת 2002 העלה ששני שלישים מהאוכלוסייה בישראל שותים מיץ ענבים לארבע כוסות בליל הסדר, אולם בקרב הציבור החרדי מקפידים רבים על שתיית יין דווקא למצוות ארבע כוסות. מדיה וקבצים בנושא מיץ ענבים בוויקישיתוף מיץ ענבים: תחליף ליין האדום?, באתר news1 האם יוצאים ידי חובת קידוש וארבע כוסות במיץ ענבים באתר כיפה התועלת בשתיית יין אדום לעומת מיץ ענבים, באתר infomed ולדעת הרב אלישיב אם עירבו בו חומרים המונעים תסיסה, ברכתו שהכל תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף צ"ז, עמוד ב' הרב אליעזר מלמד, ענווים, לא ענבים, באתר ערוץ 7, ‏י' ניסן תשע"א שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רע"ב, סעיף ב' וכך נפסק בשולחן ערוך וכך גם דעת הרמב"ם לפי הבנת רבינו מנוח על משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות חמץ ומצה, פרק ז', הלכה י'. יש מחלוקת בדעת הרמב״ם לגבי יין מבושל ודעת המגיד משנה בהלכות שבת פרק כט׳ הלכה יד׳ שלפי הרמב״ם ברכתו הגפן ראו דעת הרמב"ם משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שבת, פרק כ"ט, הלכה י"ד פניני הלכה שבת פרק ו', הלכה ד' פניני הלכה פסח פרק טז, הלכה ז. שו"ת משפטי עוזיאל כרך ג, אורח חיים סימן כו; שו"ת הר צבי אורח חיים א, סימן קנח; שו"ת מנחת יצחק חלק ח, סימן יד שו"ת ציץ אליעזר חלק א סימן ז; שו"ת יחוה דעת חלק ב, סימן לה. סקר: 66% מהאוכלוסייה שותים מיץ ענבים בליל הסדר, באתר ynet, 25 במרץ 2002
גאורג ברודי

גאורג ברודי (בהונגרית: Bródy György; ‏ 21 ביולי 1908 – 5 באוגוסט 1967) היה שחקן כדורמים יהודי-הונגרי. פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1932 וברלין 1936) ופעמיים ברציפות אלוף אירופה (פריז 1931 ומגדבורג 1934) בכדורמים. ברודי נולד בבודפשט. הוא היה שחקן מחליף בנבחרת הונגריה לאולימפיאדת אמסטרדם (1928), אך בסופו של דבר לא השתתף בטורניר. באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה ברודי במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת אוסטריה. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה ברודי במדליית זהב בטורניר הכדורמים לצידו שיחקו מיקלוש שרקן ואישטוואן ברטה שחקנים יהודים, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת ארצות הברית. הוא שיחק בשני משחקים כשוער. באליפות אירופה בכדורמים שנערכה במגדבורג, גרמניה בשנת 1934 זכה ברודי במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה. באולימפיאדת ברלין (1936) זכה ברודי במדליית זהב בטורניר הכדורמים פעם שנייה ברציפות לצידו שיחק מיקלוש שרקן, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה עם השחקן היהודי ז'ראר בליץ. הוא שיחק שישה משחקים כשוער. בתקופת מלחמת העולם השנייה גויס לשרות העבודה (עבודות כפייה עבור גברים יהודים עבור הצבא ההונגרי ) והיה בחזית המזרחית. בשנת 1945 שימש בתפקיד סגן נשיא איגוד השחייה של הונגריה. בשנת 1948 נסע לדרום אפריקה אך לא חזר להונגריה. הוא ייסד בדרום אפריקה מפעל לחוטים. בשנת 1967 נפטר ברודי ביוהנסבורג מהתקף לב. מדיה וקבצים בנושא גאורג ברודי בוויקישיתוף גאורג ברודי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי גאורג ברודי, באתר olympedia.org זוכי מדליות יהודים באולימפיאדת ברלין 1936
פח אשפה

פח אשפה או פח זבל הוא מכל לאחסון זמני של פסולת, עשוי בדרך כלל מתכת או פלסטיק. קיימים שלושה סוגים נפוצים של פחי רחוב: פחי אשפה קטנים בצידי הדרך העשויים לרוב מעץ, ממתכת, פח או פלסטיק, מכולות אשפה גדולות ממתכת (מכונות גם "פחי צפרדע"), ופחי פלסטיק ניידים בעלי גלגלים (נפחם הוא 1,100 ליטר). התקן בבריטניה לפח אשפה נייד הוא תכולה של 240 ליטר ומעלה. פחים אלו נאספים על ידי רכב לפינוי אשפה המעביר את הפסולת למטמנה/מזבלה, שרפה או גריסה. במקומות מסוימים פועל שירות מיחזור, ומוקדשים לו פחים ייעודיים. פחים אלו מופרדים לקטגוריות שונות, הקובעות איזה סוג של פריטים מותר להכניס לפח. תוכנם של הפחים נלקח למפעלי מיחזור. במדינות מסוימות קיימים מכלי פסולת גדולים (5 מ"ק ויותר) אשר משרתים מספר בניינים במשותף. מכלים אלו בנויים באופן שהחלק האוגר את האשפה טמון מתחת לפני הקרקע, משאיות אשפה מיוחדות פותחו על מנת לרוקן מכלים כבדים שכאלה. היתרון במכלים אלו על פני הפחים המסורתיים, הוא ביכולתם לאגור כמויות גדולות של פסולת, ובחסכון בכוח אדם הנצרך לריקונם (ניתן לבצע ריקון על ידי פועל אחד), דגמים מסוימים מתוכננים באופן שיאפשר את פתיחתם על ידי מדרך רגל כדי להתאימם לשימוש על ידי בעלי מוגבלויות. במספר ערים בישראל הוחלפו חלק מן פחי האשפה בפחים טמונים. פחי אשפה מוטמנים מוכנסים גם הערים שונות כתחליף למכולות אשפה ומיכלי אשפה גדולים. בעיר נשר החל בשנת 2020 פרויקט של החלפת כל מכולות האשפה ברחוב ומיכלי האשפה לפחים מוטמנים. הפחים הראשונים המוטמנים הורכבו בעיר ב-13 בינואר 2021. בצרפת הוחלפו פחי האשפה בשקיות פלסטיק שקופות, בהן קשה להסתיר פצצות. פח אשפה מעוצב בצורת דולפין. פח אשפה מעוצב נגד דובים. פח אשפה מחוץ למועצת העיר בריסטול הנושא את סמל העיר. פח אשפה משרדי פח אשפה בסנקט פטרבורג, רוסיה הזרקת פלסטיק שינוע וניהול אשפה אשפה פניאומטית שלם כפי שתזרוק מדיה וקבצים בנושא פח אשפה בוויקישיתוף נעמה ריבה, נופלים בפח: כיצד ניתן להמשיך למחזר ולא לטבוע באשפה?, באתר הארץ, 27 ביוני 2018 ארי ליבסקר, כתבה פח, באתר כלכליסט, 13 ביוני 2019 ישי איבגי, הטמנת פחי אשפה בעיר נשר, באתר פייסבוק, ‏13 בינואר 2021 אבי אפלבוים מיזם הפחים הטמונים בירושלים יוצא לדרך 9 ביוני 2015 באתר לדעת
שאול מייזליש

שאול מייזליש (נולד ב-4 בנובמבר 1951) הוא עיתונאי ופובליציסט ישראלי, זוכה פרס הנשיא. מייזליש נולד בשנת 1951 וגדל בפתח תקווה. למד בישיבת נחלים, ושירת בצה"ל בתפקיד כתב צבאי. היה חבר מערכת בעיתון הצופה, הגיש תוכניות בנושאי יהדות ודת בטלוויזיה, ביניהן: "מדור לדור" ו"מורשת". היה המנהל הראשון של רדיו קול חי. בעבר, הגיש בגל"צ את התוכנית "במוצאי יום המנוחה" עם חגי חריף. כתב וערך ספרים רבים בנושאי יהדות. עורך את עלון השבת "השבת". מייזליש זכה בפרס הנשיא לתקשורת יהודית. הוא יו"ר פרויקט הספורט של ארגון צו פיוס. מייזליש נשוי ואב לארבעה, ומתגורר בפרדס חנה. חזרה בתשובה - תופעה ואנשים, הוצאת מסדה, 1985 אש אוכלה אש- על אדמו"רי חב"ד מבעל התניא ועד רבי מנחם מנדל שניאורסון ניגון הלב- משנתו של האדמו"ר מפיאסצנא המייג׳ור - חייו ופועלו של הרב ד״ר משה אברהם (מוריס) יפה, 2012 מאבק התלמודים: בין בבל לירושלים, דני ספרים הוצאה לאור, קריית גת תשע"ז רבנות בסערת הימים, חייו ומשנתו של הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הוצאת ידיעות אחרונות, ראשון לציון 2018 אחד יחיד ומאחד: סיפור חייו ומורשתו של הרב אליהו פרדס, ספריית בית אל תשפ"א (2020) (לצד מנחם מיכלסון) ערך את סדרת ספרי הרב ישראל מאיר לאו "יהדות הלכה למעשה". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. רשימת הפרסומים של שאול מייזליש, בקטלוג הספרייה הלאומית שאול מייזליש, דף שער בספרייה הלאומית עוזי אורנן, מבוא להתחרדות, כותרת ראשית, 12 ביוני 1985 אבי בקר, גלות וגורל, מקור ראשון, מוסף "שבת", 27 בינואר 2012, סקירת הספר ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אירו ארניו

אירו ארניו (בפינית: Eero Aarnio; נולד ב-21 ביולי 1932) הוא מעצב פנים פיני שהתפרסם בזכות עיצובי הרהיטים החדשניים שעיצב בשנות ה-60, ובפרט - עיצובי כיסאות הפלסטיק והפיברגלאס שלו. ארניו למד באוניברסיטת אלטו לאמנות ועיצוב (Aalto University School of Art and Design) בהלסינקי ופתח משרד עצמאי ב-1962. בשנה שלאחר מכן הוא עיצב את כיסא כדור, כדור חלול על מעמד, הפתוח בצידו כדי לאפשר ישיבה בתוכו. הכיסא הוצג לראשונה ביריד הרהיטים הבינלאומי בקלן ב-1966 בו נתקבל כלהיט ותרם להכרה הבינלאומית בארניו. ב-1968 עוצב כיסא בועה הדומה לו, אך שקוף ותלוי מהתקרה. הן עיצוב הרהיטים מפיברגלס והן צורת הכיסאות היו מהפכניים באותה עת. עיצובים חדשניים נוספים שלו היו כיסא פסטיל (טבליית מציצה) (1968) - כדור משוטח עם חלל בתוכו, שמשמש גם ככיסא נדנדה וזכה בפרס העיצוב האמריקאי ב-1968, וכיסא עגבנייה (1971), המעוצב כשלושה כדורים עם מושב ביניהם. שניהם מיועדים הן לשימוש בבית והן מחוץ לו וכיוון שהם צפים על המים הם מותאמים גם לשימוש בתוך בריכות שחייה. אחד מכיסאות הפסטיל נמצא באוסף מוזיאון ישראל והוצג בתערוכה של מבחר מאוסף המחלקה לעיצוב ואדריכלות, מוזיאון ישראל בשנת 2010. ארניו יצר במהלך השנים עיצובים רבים נוספים, ביניהם: "פטריה" - שרפרף שעוצב בשנת 1954 מקנה קלוע, עוצב מחדש כאבטיפוס מפיברגלס בשנות ה-70, ונמצא בייצור מסחרי מסוף שנות ה-90; שולחן בורג (שצורתו כצורת בורג), פוני - צעצוע-כיסא בדמות פוני, כיסא "פורמולה" (1998) בהשראת עיצובן של מכוניות פורמולה. בקדמת התמונה משמאל - כיסא פסטיל אדום, לידו שלושה שרפרפי פטריה (בלבן וירוק), במרכז התמונה - כיסא עגבנייה שולחנות בורג פוני כיסא פורמולה מדיה וקבצים בנושא אירו ארניו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אירו ארניו אירו ארניו באתר scandinavian design, לרבות גלריית תמונות של עיצוביו אירו ארניו, באתר מטעם חברת ADELTA המייצרת את הרהיטים שעיצב אירו ארניו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כיסא פסטיל באתר מוזיאון Powerhouse בסידני, אוסטרליה כיסא עגבנייה, באתר www.eero-aarnio.com אירו ארניו, באתר מוזיאון ישראל
דומברה

הדומברה הוא כלי מיתר עשוי עץ ארוך-צוואר פופולרי במרכז אסיה, הנחשב לכלי הלאומי של קזחסטן. השם דומברה נגזר מן התרגום הטורקי לטאנבור הפרסי. הדומברה הקזחית חולקת מספר מאפיינים עם הקומוז הקירגיזי. ניתן לנגן בה בעזרת פריטה עם היד עם נקישות על גבי משטחה. לדומברה המודרנית יש שריגים ושני מיתרי ניילון, בעוד שבאופן מסורתי המיתרים היו עשויים מגידים. המשורר אבאי קוננבאיולי נראה לעיתים באיורים מודרניים מחזיק בדומברה, כסמל לחידוש התודעה הלאומית של העמים הפוסט-סובייטים של חבר המדינות העצמאיות. בספר "והיום איננו כלה" של הסופר הקירגיזי צ'ינגיס אייטמטוב (הוצאת עם עובד 1981), מסופר (עמ' 339) על נגן דומברה בערבות קזחסטן, שהפליא לעשות בכלי הנגינה וכבש את לבות שומעיו. מדיה וקבצים בנושא דומברה בוויקישיתוף
דקדוק רגולרי

בשפות פורמליות דקדוק רגולרי הוא דקדוק המתאר שפה רגולרית. ישנם שני סוגים של דקדוקים רגולריים: דקדוק ליניארי ימני ודקדוק ליניארי שמאלי. דקדוק ליניארי ימני (או דקדוק רגולרי ימני) G {\displaystyle G} מוגדר על ידי הרביעייה G = ( N , Σ , P , S ) {\displaystyle G=(N,\Sigma ,P,S)} בדומה לדקדוק חופשי-הקשר אך עם כללי יצירה מוגבלים יותר: ( A → a ) {\displaystyle (A\to a)} כך ש- A {\displaystyle A} הוא משתנה ו- a {\displaystyle a} הוא טרמינל. ( A → a B ) {\displaystyle (A\to aB)} כך ש- B {\displaystyle B} הוא משתנה ( A → ϵ ) {\displaystyle (A\to \epsilon )} באופן דומה ניתן להגדיר דקדוק ליניארי שמאלי, על ידי החלפת כלל הגזירה השני ל ( A → B a ) {\displaystyle (A\to Ba)} . לכל אוטומט סופי ניתן לבנות דקדוק ליניארי ימני שמקבל את אותה השפה שמקבל האוטומט, ולכל דקדוק ליניארי ימני ניתן לבנות אוטומט סופי שמקבל את אותה השפה - ולכן שני המודלים שקולים מבחינת כוח חישובי. שפה רגולרית ההיררכיה של חומסקי תורת האוטומטים - מונחים שמואל זקס ונסים פרנסיז, ‏אוטומטים ושפות פורמליות ב, האוניברסיטה הפתוחה, 2000
סוזן טיירל

סוזן טיירל (באנגלית: Susan Tyrrell; ‏18 במרץ 1945 - 16 ביוני 2012), נולדה בתור סוזן ג'יליאן קרמר, הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית. הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1972 על הופעתה בסרט "עיר שמנה". טיירל נולדה בסן פרנסיסקו לאם דיפלומטית ולאב סוכן כישרונות. החלה את דרכה במחזות חובבים, כשעברה לניו יורק החלה לעבוד כשחקנית תיאטרון מקצועית במחזות אוף ברודוויי. טיירל פרצה בתור שחקנית קולנוע ב-1972 בדרמה של ג'ון יוסטון "עיר שמנה", קיבלה את מועמדותה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט בתור אומה חברתו של המתאגרף הוותיק בילי טולי. בשנות ה-80 שיחקה טיירל בקומדיות: הקאלט "אזור אסור" בתפקיד המלכה דוריס, "פי ווי הרמן הגדול" בתור מידג' אשתו הקטנה של בעל הקירקס מייס מונטנה (קריס קריסטופרסון) ובסרטו ההוליוודי הראשון של פול ורהובן "רומן הדמים" בתור הפרוצה סלין. ב-1990 גילמה טיירל את רמונה ריקטס הסבתא של מנהיג כנופיית הרחוב "קריי בייביי" (ג'וני דפ) בסרט הפולחן המוזיקלי, "נער שוליים". בשנת 2000 טיירל איבדה את שתי רגלייה כתוצאה מהפרעת תרומבוציטמיה ראשונית, לאחר שהתגלו קרישי דם שהתגלו בגפיה היא נאלצה לכרותן. בשל מצבה הכלכלי והצורך בתרופות ארגן מועדון הלילה "The Viper Room" ערב תמיכה והתרמה לטיירל שהונחה על ידי ג'וני דפ. ב-16 ביוני 2012 נפטרה בשנתה בביתה באוסטין, בגיל 67. עיר שמנה (1972) תפוס את הנשמה שלי (1974) המיטה של אנדי וורהול (1977) מעולם לא הבטחתי לך גן של ורדים (1977) אזור אסור (1980) סיפור של שיגעון פשוט (1981) אש וקרח (1983) הזהרת לילה (1983) אנג'ל (1984) אנג'ל הנוקמת (1985) רומן הדמים (1985) משריקה לצרחה (1987) הרפתקאות הצ'ימפאנקס בכדור פורח (1987) פוקר אליס (אנ') (1987) פי ווי הרמן הגדול (1988) הרחק מהבית (1989) נער שוליים (1990) מוטורמה (1991) פאודר (1995) פיתוי קטלני 3: פיתוי חדש (1997) תירגע... זה רק סקס (1998) חבר (2000) מחופשים ואנונימיים (2003) אזור האסור 2: הגלקסיה האסורה (2011) מדיה וקבצים בנושא סוזן טיירל בוויקישיתוף סוזן טיירל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סוזן טיירל, באתר AllMovie (באנגלית) סוזן טיירל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סוזן טיירל, באתר MusicBrainz (באנגלית) מתה השחקנית סוזן טיירל, באתר "עניין מרכזי", 20 ביוני 2012 סוזן טיירל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ליברה אופיס

ליברה־אופיס (באנגלית: LibreOffice – "משרד חופשי") היא חבילת יישומים משרדיים חופשית המפותחת על ידי קרן המסמך (The Document Foundation). היא נוצרה ב-28 בספטמבר 2010 כפיצול מהקוד של OpenOffice.org עקב חוסר שביעות רצון של חלק גדול מהמפתחים מדרך ניהול המיזם על ידי חברת אורקל (וחברת Sun לפניה). ליברה אופיס כוללת מספר רכיבים: Writer – מעבד תמלילים (מקביל לוורד). Calc - גיליון אלקטרוני (מקביל לאקסל). Impress – תוכנת מצגות (מקבילה לפאוורפוינט). Base(אנ') - מסד נתונים ומחולל יישומים חזותי (מקביל לאקסס). Draw – תוכנת רישום וקטורי. מיועדת ליצירת תרשימים (למשל תרשימי זרימה). מאפשרת גם עריכת קובצי PDF (מקבילה ל-CorelDRAW של חברת קורל). Math - חבילה לכתיבת נוסחאות מתמטיות, אותן ניתן לשלב במסמכים אחרים כדוגמת מעבד התמלילים או הגיליון האלקטרוני (מקבילה לעורך המשוואות של מיקרוסופט). ב־28 בספטמבר 2010, מספר חברים במיזם OpenOffice.org יצרו קבוצה חדשה בשם "The Document Foundation". קבוצה זו יצרה את ליברה אופיס מתוך המיזם הקודם מחשש כי חברת אורקל תפסיק את הפיתוח של OpenOffice.org, או תגביל אותו כמיזם קוד פתוח בדומה למה שקרה עם אופן סולאריס. מאז מרבית הפצות הלינוקס אימצו את ליברה אופיס על פני OpenOffice.org. כתוצאה מהפיצול של OpenOffice.org לליברה אופיס, ואיבוד מפתחים כתוצאה מכך, הודיעה אורקל באפריל 2011 כי היא מפסיקה את הפיתוח המסחרי של OpenOffice.org. ביוני 2011 הודיעה אורקל כי היא תתרום את הקוד והסימן המסחרי לקרן התוכנה אפאצ'י, הקרן קיבלה את ההצעה והמיזם הפך למיזם באינקובציה. קוד המקור של ליברה אופיס נמצא במספר מאגרי גיט. זאת בניגוד למאגר מרקוריאל בודד שבו השתמשו ב־OpenOffice.org. קרן המסמך (The Document Foundation, בקיצור – TDF) הוא מוסד ללא כוונת רווח שנוסד כדי לפקח על פיתוח ליברה־אופיס, להחזיק נכסים הקשורים לתוכנה, שרתים, (השם), ועוד. הקרן היא עמותה שרשומה בגרמניה. OpenOffice.org מיקרוסופט אופיס אתר האינטרנט הרשמי של ליברה אופיס (באנגלית) ליברה אופיס, ברשת החברתית פייסבוק ליברה אופיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליברה אופיס, סרטונים בערוץ היוטיוב ליברה אופיס, הבלוג הרשמי דף הבית של ליברה אופיס האתר של מוסד המסמך Statements on OpenOffice.org Contribution to Apache
קנדי קלארק

קנדס ג'ון "קנדי" קלארק (באנגלית: Candace June "Candy" Clark ; נולדה ב-20 ביוני 1947) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1973 על הופעתה בסרט "אמריקן גרפיטי". קלארק נולדה בעיר נורמן, אוקלהומה לאלה (לבית פדברג) ונורמן קלארק, שף במקצועו. היא גדלה והתחנכה בפורט וורת', טקסס. התחילה את דרכה המקצועית כדוגמנית. בשנת 1972 הופיעה לראשונה בסרט קולנוע כששיחקה לצדו של ג'ף ברידג'ס בדרמת האגרוף "עיר שמנה", בתפקיד פיי, חברתו של המתאגרף הצעיר ארני מונגר. קלארק וברידג'ס ניהלו מערכת יחסים קצרה גם לאחר הסרט. בשנת 1973 התפרסמה בקומדיה של ג'ורג' לוקאס "אמריקן גרפיטי" בתפקיד הנערה המרדנית דבי דונהם, שהעניק לה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, קלארק הופיעה בתפקיד גם בסרט ההמשך שלא זכה לאותה הצלחה. ב-1976 הופיעה לצדו של דייוויד בואי ביצירתו הבדיונית של ניקולס רוג "האיש שנפל מכוכב אחר" בתור חדרנית בית המלון הבודדה מרי לו, ובאותה שנה שיחקה בקומדיה הרומנטית של הבמאי נורמן פנמה "אני אעשה, אני אעשה ... לעת עתה" לצדו של אליוט גולד. ב-1983 שיחקה בסרט הפעולה "רעם כחול" בתור קייט, אשתו של טייס המסוקים המשטרתי פרנק מרפי (רוי שיידר). קלארק השתתפה גם בקומדיית האימה "מה ראו עיני החתול" ע"פ סיפוריו של סטיבן קינג, בסיפור השלישי בתור סאלי אמה של הילדה אמנדה (דרו ברימור) ובחידוש לסרט האימה הקלאסי "בועות ההרס". ב-1994 שיחקה בקומדיית האימה "באפי ציידת הערפדים" בתפקיד אמה של המעודדת באפי סומרס. ב-2007 שיחקה בסרט "זודיאק" בתור קארול פישר, הקורבן למכתביו של הרוצח הסדרתי זודיאק וב-2009 בסרט "המודיע". קלארק הייתה נשואה פעמיים, לשחקן מרג'ו גורטנר ולג'ף וולד. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: תרגמת. עיר שמנה (1972) אמריקן גרפיטי (1973) ג'יימס דין (1976) - סרט טלוויזיה אני אעשה, אני אעשה ... לעת עתה (1976) האיש שנפל מכוכב אחר (1976) לטפל בזהירות (1977) התרדמה הגדולה (1978) התרסקות כוכבים (1979) מתי אתה חוזר רוכב אדום? (1979) עוד אמריקן גרפיטי (1979) טירוף של סרט (1982) קיו (1982) רעם כחול (1983) המביון והילי (1983) אימת אמיטוויל 3 (1983) מה ראו עיני החתול (1985) בטווח קצר (1986) בועות ההרס (1988) קר כקרח (1991) באפי, ציידת הערפדים (1992) רציחות רדיופוניות (1994) ניאגרה, ניאגרה (1997) צ'ארי פולס (2000) הריק הגדול (2005) זודיאק (2007) תווית של כלב (2008) המודיע (2009) ירח קר (2016) חמש חתונות (2018) חדר 222 (1972) מופע דיק ואן דייק החדש (1974) מגנום, בלש פרטי (1986-1985) האנטר (1986) אחים (1987) מטלוק (1987) מקום אחר (1988) לילות משמר המפרץ (1995) טווין פיקס (2017) מדיה וקבצים בנושא קנדי קלארק בוויקישיתוף קנדי קלארק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קנדי קלארק, באתר AllMovie (באנגלית) קנדי קלארק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
З

זֵה היא אות באלפבית הקירילי אשר מקורה באות היוונית זטא וצורתה כשל הספרה 3. האות מייצגת עיצור מכתשי, חוכך שורק, קולי /z/. באלפבית הקירילי המוקדם היא נקראה זֵמְלִיַה וערכה המספרי היה 7. נוסף לכך, צורתה הייתה כשל האות הלטינית Z עם "זנב" (Ꙁ). מדיה וקבצים בנושא З בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצעד הסינגלים הבריטי (2010–2019)

ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הבריטיים השבועיים "UK Singles Chart" שנערכו מאז שנת 2010. מצעד הסינגלים הבריטי הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה הבריטית, ומתעדכן מדי שבוע על ידי חברת המצעדים הרשמית. במצעד משוקללים נתוני המכירות בבריטניה (על גבי תקליטורים פיזיים ושל קובצי מוזיקה דיגיטליים) ונתוני זמן האוויר שמקבל הסינגל בתחנות הרדיו הבריטיות.   ♪  – הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה באותה השנה להלן האמנים אשר במהלך העשור השני של המאה ה-21 בעלי המספר הרב ביותר של שירים אשר הגיעו למקום הראשון במצעד במהלך העשור: להלן האמנים אשר במהלך העשור השני של המאה ה-21 בעלי המספר הכולל הרב ביותר של שבועות בצמרת המצעד במהלך העשור: להלן השירים אשר בעלי המספר הכולל הרב ביותר של שבועות בצמרת המצעד במהלך העשור השני של המאה ה-21 במהלך העשור: מצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי של ישראל (2010 ואילך) בילבורד הוט 100 (2010 ואילך)
אישטוואן ברטה

אישטוואן ברטה (במקור בֶּרְגֶר, בהונגרית: Barta István; .‏ 13; באוגוסט 1895 – 16 בפברואר 1948) היה שחיין ושחקן כדורמים יהודי-הונגרי. אלוף אולימפי ו-3 פעמים אלוף אירופה. ברטה נולד באלמושד. באליפות הונגריה בשחייה שנערכה בשנת 1924 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה. באולימפיאדת פריז (1924) סיים ברטה במקום חמישי בטורניר הכדורמים. בכל ארבעת המשחקים הוא שיחק כשוער. באליפות הונגריה בשחייה זכה ברטה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה. באליפות אירופה בכדורמים הראשונה שנערכה בבודפשט, בשנת 1926 זכה ברטה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת שוודיה ובמדליית ארד זכתה נבחרת גרמניה. באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בבולוניה, איטליה בשנת 1927 זכה ברטה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת צרפת ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה ברטה במדליית כסף בטורניר הכדורמים במדליית זהב זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת צרפת. בכל ארבעת המשחקים הוא שיחק כשוער. באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה ברטה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת אוסטריה. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה ברטה במדליית זהב בטורניר הכדורמים לצידו שיחקו מיקלוש שרקן וגאורג ברודי שחקנים יהודים, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת ארצות הברית. הוא שיחק משחק אחד כשוער. בשנת 1948 נפטר ברטה בבודפשט. אישטוואן ברטה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אישטוואן ברטה, באתר olympedia.org זוכי מדליות יהודים באולימפיאדת ברלין 1936
תפילת הרוסים

תפילת הרוסים (Молитва русских) היה ההמנון הרשמי הראשון בתולדות רוסיה, שנוגן בשנים 1816–1833. מילות השיר הושפעו מוואסילי ז'וקובסקי, שפרסם לראשונה את המילים על דפי העיתון "בן המולדת". בסוף שנת 1816 הצאר אלכסנדר הראשון חתם על צו קיסרי שהורה להוסיף את מנגינת המנון בריטניה (שעד היום לא ידוע מי הלחין) ולנגן כך את ההמנון בפגישות של הצאר ולראשונה הוענק לשיר מעמד לאומי. נעשה שימוש בשיר כהמנון לאומי עד לשנת 1833. מידע על היצירה "תפילת הרוסים" באתר מיוזיק בריינז תרגום חופשי מרוסית
השיר הפטריוטי

השיר הפטריוטי (ברוסית: Патриотическая песня) מאת המלחין מיכאיל גלינקה, היה המנון הפדרציה הרוסית בעשור הראשון לקיומה (1991–2001), עד שהוחלף בהוראת נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין בהמנון הפדרציה הרוסית. השיר היה להמנון המדינה מה-23 בנובמבר 1990 ועד ל-25 בדצמבר 2000. השיר הפטריוטי הולחן ב-1833 וכהמנונה הרשמי של רוסיה, הוא נוגן ללא מילים. השיר נכתב לכבוד תחרות להמנון הלאומי של רוסיה ב-1833 אך לא התקבל. בשנת 1990 הצבעה במועצת נבחרי העם של רוסיה החליטה לאמץ את השיר כהמנונה הלאומי של הפדרציה הרוסית. ההמנון בוצע ללא מילים במשך עשור, אף שהיו לו מילים לא רשמיות בשנת 1999, בשל תחרות להוספת מילים להמנון, אולם הטקסט מעולם לא הפך לרשמי כאמור, היות שהנשיא החדש של רוסיה, ולדימיר פוטין, ביקש לשנות את ההמנון שוב. להלן המילים הלא רשמיות משנת 1999: Славься, славься, родина — Россия! Сквозь века и грозы ты прошла И сияет солнце над тобою И судьба твоя светла. Над старинным московским Кремлём Вьется знамя с двуглавым орлом И звучат священные слова: Славься, Русь — Отчизна моя! מדיה וקבצים בנושא השיר הפטריוטי בוויקישיתוף
Emergency (סדרת משחקים)

Emergency (בעברית: מקרה חירום) הוא משחק מחשב מסוג אסטרטגיה טקטית בו על השחקן לטפל במקרי חירום בעיר. מטרת השחקן במשחק היא לתת מענה לקריאות חירום כמו שרפות, תאונות רכב, מקרי אלימות, איתור חפצים חשודים ועוד. על השחקן לטפל במקרי החירום יחד עם אנשי הצוות והרכבים הזמינים לשירותו. במשחק מספר סוגי כלי רכב ועזרים לשחקן: כבאיות - כלי הרכב הנפוץ במשחק. בכל קריאת חירום במשחק נדרשת כבאית. ניידת משטרה - משמשת לחסימת הכביש והמדרכה, למניעת התקהלות סביב אזור האירוע. אמבולנס - משמש לפינוי פצועים, טיפול בהם והבאתם לבית החולים. ציוד הנדסי כגון מנופים וכן מהנדסים. משמשים באירועים מיוחדים. למשחק מספר גרסאות: Emergency Emergency 2 Emergency 3 Emergency 4 Emergency 2012 Emergency 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.