laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אותך... פעם שנייה

"אותך... פעם שנייה" הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את האלבום הוציאה בשנת 1993 לאור חברת התקליטים האחים בן-מוש. מתוכו הצליחו החידוש של אביטל לשירה הידוע "אותך", "כמה כמה" (מילים: דודו ברק), "מלח ואור" (מילים: נתן יונתן), "כולי תקווה", "בדם שלך" (תרגום לשיר היווני "דאם דאם") ו"קרב צמוד מדי", שהוקלט במקור על ידי ירדנה ארזי, אך גרסתה מעולם לא פורסמה ונגנזה. הרצועה הסוגרת את האלבום היא נעימה ל"אותך", עם תזמון זהה לגרסה המופיעה באלבום. את שירי האלבום עיבד אריק רודיך, מלבד שיר אחד שעובד על ידי יהודה (יוג'י) גבאי. אילנה אביטל*=Ilana Avital – אותך... פעם שנייה = You... For The Second Time, דיסקוגס
תוצרת צרפת

"תוצרת צרפת" הוא אלבומה התשיעי של הזמרת הישראלית אילנה אביטל, והשני שמבוצע בשפה הצרפתית. אלבומה הראשון בשפה פורסם ב-1981 בשם Ilana Vital. ב"תוצרת צרפת" נכללו שירים מקוריים של אביטל וגרסאות כיסוי לשירים ידועים בצרפתית, ביניהם "Ne Me Quitte Pas" ו-"Encore Une Fois", שהתפרסם לראשונה ב-1973 בביצועה של עדנה לב, חברתה הקרובה של אביטל. Ilana Avital – Made in France תוצרת צרפת, דיסקוגס
יעל ארליכמן

יעל ארליכמן (נולדה בדצמבר 1954) היא פסלת ישראלית. יעל ארליכמן נולדה בשנת 1954 בקיבוץ גבעת ברנר, לנחמה ופנחס (פיני) ויינשטיין. אביה היה מפקד בפלמ"ח, מפקד גדוד בצה"ל ומנהל מפעל "רימון" בקיבוץ. כשהייתה בת 3, עזבה משפחתה את הקיבוץ ועברה להתגורר באפקה. ארליכמן למדה בבית הספר היסודי אלחריזי בתל ברוך, והמורה שלה לציור הייתה הציירת אסתר פרץ-ארד. ארליכמן מציינת את השפעתה האמנותית עליה מאז ועד היום. היא למדה בבית הספר התיכון בגבעת ברנר, ובצבא שירתה בחיל הקשר בשארם א-שייח'. יעל נישאה ליעקב ארליכמן בשנת 1981, ויש לה שלוש בנות ושני נכדים. היא מתגוררת ברמת השרון. במשך השנים למדה יעל בשני בתי ספר לאומנות ואף התמחתה אצל פסלים ידועים. מכון אבני - אמנות המדרשה לאמנות - תולדות האמנות ורישום סטודיו אסתר פרץ-ארד - ציור ורישום סטודיו מרים חורי-גוטהולץ - פיסול סטודיו כברי - תחריט ואדים קופטויבסקי - ציור בשמן בתחילת דרכה האמנותית עסקה יעל בציור, אך בעשרים שנה האחרונות היא מקדישה את זמנה לפיסול. פסלי הברונזה של יעל הם ברובם דמויות של אנשים. יעל נותנת שמות לפסליה כמו - איזבל, שרלוט ועוד, וביחסה זה היא מגדילה את הקסם של הפסלים המואנשים שהיא יוצרת. יעל יוצקת את פסליה בבית יציקה "אש יציקות" ומעורבת בשלבי היציקה השונים. בסיום התהליך היא משייפת ומלטשת כל פסל בנפרד, וכך גם כשמדובר בסדרה של פסלים, הרי שמראה ההבעה הסופי של כל פסל שונה מעט משל האחר. מאז שנת 2000 מוצגות עבודותיה של יעל בתערוכות שונות בארץ ובמדינות נוספות, ביניהן ארצות הברית, הולנד ואיטליה. עבודותיה נמכרות לאוספי אמנות ולחברות עסקיות ומוצגות בחללים ציבוריים, בגני תעשייה ובבתים פרטיים. בשנת 2011 הוזמנו מיעל שני פסלי חוץ גדולים מאוד. האחד, "שורשים" - מוצב בגנים הבוטניים של אוניברסיטת תל אביב, והאחר, "נולדו בדרך", מוצב במלון בראשית הצופה אל מכתש רמון. בשנת 2016 הוצב פסלה "הזורע" בקיבוץ מעברות. אורית לוטרינגר, אוצרת ומבקרת אמנות, כותבת כי פסליה של יעל מלאי חיים ומשקפים את חדוות היצירה של האמנית. ורדה שטיינלאוף, אוצרת לאמנות במוזיאון תל אביב, מוצאת ביצירתה של יעל ארליכמן קבלת האחר על שונותו, ואף רואה בדמויות של פסליה "מפגש עם עבר מוכר, אך לא לגמרי מזוהה". בדצמבר 2009 הוזמנה יעל להציג את פסליה בביאנלה לאמנות עכשווית בפירנצה, איטליה, שם זכתה בפרס הנשיא ע"ש לורנצו דה מדיצ'י. סולטנה דיאמנטה אלגריה אבבא-ואנט-ג׳מימה סוטו-וג׳יזל מדיה וקבצים בנושא יעל ארליכמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יעל ארליכמן (באנגלית) ריקי רט, ‏ובחרת בחיים: השבר ממותו הפתאומי של בנה וההתגייסות לסייע לטראומה הלאומית, בעיתון מקור ראשון, 10 בנובמבר 2023 סטודיו יולה, ארליכמן יעל פיסול בברונזה, באתר ארליכמן יעל פיסול בברונזה, ‏2015 סטודיו יולה, ארליכמן יעל פיסול בברונזה סירטונים, באתר ארליכמן יעל פיסול בברונזה, ‏2015 סטודיו יולה, ארליכמן יעל פסלים, באתר ארליכמן יעל פיסול בברונזה, ‏2015 סטודיו יולה, ארליכמן יעל פיסול בברונזה קטלוג, באתר ארליכמן יעל פיסול בברונזה, ‏2015 סטודיו יולה, ארליכמן יעל פיסול בברונזה תערוכות, באתר ארליכמן יעל פיסול בברונזה, ‏2015 אורית לוטרינגר, ארליכמן יעל פיסול בברונזה, יעל ארליכמן, באתר ארליכמן יעל פיסול בברונזה, ‏2009 ורדה שטיינלאוף, על עבודות הפיסול של יעל ארלימן, באתר ארליכמן יעל פיסול בברונזה, ‏2011 וואי נט, כבוד לפסלת ישראלית בביאנלה בפירנצה, באתר ynet, 29 בדצמבר 2009
נוגעת באושר

"נוגעת באושר" הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את האלבום הוציאה לאור חברת התקליטים IMP רקורדס בשנת 2001. מתוך האלבום הצליחו השירים "ריגוש זמין" (עם אדי בטלר), "היי" ושיר הנושא "לגעת באושר". באלבום שבעה שירים ורצועת בונוס אחת: גרסת רמיקס באנגלית ל"היי". אילנה אביטל – נוגעת באושר, דיסקוגס
תמר פוזיילוב

תמר פוזיילוב היא פסלת ישראלית. פוזיילוב נולדה בבוכרה ובגיל שנה עברה עם משפחתה לאיראן, שם גדלה עד גיל 17. עלתה לארץ ישראל דרך סוריה, לבנון וקפריסין. היא למדה פיסול בהדרכתו של ברוך סקציאר מצוות מורי מכון אבני. שתי עבודות שלה נמצאות בבית הנשיא בירושלים. ארבעה מפסליה עומדים בטיילת "המצוק" בנתניה ושני פסלי רקדנית ברחבת הכניסה להיכל התרבות העירוני בנתניה. פסל שלה נמצא בחזית בית המשפט השלום בנתניה. פסליה הוצגו במוזיאון ארץ ישראל, בתל אביב, במרכז אומנות בגוביו, איטליה, בתערוכה לכבוד 50 שנה לישראל שנערכה בוושינגטון די. סי., ארצות הברית ובתערוכות בז'נבה, שווייץ ובניו יורק, ארצות הברית. פיסול אנושי - היכל אמנויות הבמה, הרצליה, 2004 תמר נישאה לבן ציון פוזיילוב לימים סגן נשיא בורסת היהלומים הישראלית ויקיר תעשיית היהלומים יונות השלום - נמצא בכניסה לבית משפט השלום בנתניה, 220 ס"מ שני פסלי רקדנית - ברחבת הכניסה להיכל התרבות העירוני בנתניה זוג על ספסל - נמצא בטיילת המצוק בנתניה, 2011. אם וילדיה - נמצא בטיילת המצוק בנתניה, 2011. איזון - נמצא בטיילת המצוק בנתניה. זוג זקנים - נמצא בטיילת המצוק בנתניה. האישה והספר - נמצא בגינת שלפני הספרייה העירונית ברחוב ארליך בנתניה מדיה וקבצים בנושא תמר פוזיילוב בוויקישיתוף אתר הבית תמר פוזיילוב, באתר מוזיאון ישראל, ירושלים פסלת תמר פוזיילוב, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:04), 5 באוקטובר 2016 תמר פוזיילוב, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 13:28), 23 בנובמבר 2018 עד מאה כעשרים עם תמר פוזיילוב, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:18), 9 בנובמבר 2021 אילן פילו, תערוכת "פיסול אנושי" של תמר פוזיילב, באתר news1‏, 6 ביולי 2004 שירה עמי, בן ציון פוזיילוב – יקיר תעשיית היהלומים, באתר מכון היהלומים הישראלי ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תמר פוזיילוב".
הסיפור האמיתי (אלבום)

"הסיפור האמיתי" הוא אלבום האולפן האחד-עשר והאחרון של הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את האלבום הוציאה בשנת 2008 לאור חברת התקליטים ACUM. הסינגל המוביל שלו, "תצא מהסרט", יצא לאור בשנת 2007, כשנה לפני יציאת האלבום. זהו האלבום הראשון של אביטל לאחר "נוגעת באושר" משנת 2001, ונחשב לאחרון בדיסקוגרפיה שלה. Ilana Avital – Ha Sipur Haamiti, דיסקוגס
יחסי צ'כיה–קזחסטן

יחסי צ'כיה–קזחסטן הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה הצ'כית לרפובליקה קזחסטן. לאחר מלחמת העולם השנייה, שתי המדינות היו תחת שלטון סובייטי כאשר הרפובליקה הצ'כית הייתה חלק מהרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית כמדינת לווין וקזחסטן כאחת הרפובליקות המרכיבות את ברית המועצות. היחסים הדיפלומטיים המודרניים בין קזחסטן וצ'כיה העצמאיות כוננו ב-1 בינואר 1993, ביום בו קיבלה צ'כיה את עצמאותה. בשנת 2012 פגש נשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב את נשיא צ'כיה ואצלב קלאוס במהלך ביקורו רשמי בצ'כיה ובאוסטריה, ודן בהעמקת שיתוף הפעולה הכלכלי בין שתי המדינות. בשנת 2014 שוב נפגש נזרבייב עם נשיא צ'כיה מילוש זמאן, ודן עימו בשיתוף פעולה כלכלי נוסף בין שתי המדינות ובסיוע צ'כי לכלכלת קזחסטן. שיתוף הפעולה הכלכלי בין צ'כיה לקזחסטן מבוסס על מספר הסכמים דו-צדדיים בין המדינות משנים 1996, 1998 ו-2004. מחזור הסחר הדו-צדדי גדל מ-200 דולר ב-2009 ל-1.2 מיליארד דולר ב-2014. עקב המגמות השליליות בשוק העולמי וירידת מחירי הנפט, הוא ירד ל-666 מיליון דולר בשנת 2015. בשנת 2015, רוב הסחר של צ'כיה עם קזחסטן היה בתחומי הנדסת היי-טק, מכשור, חקלאות ותעשיית הקולנוע. לצ'כיה יש שגרירות בנור-סולטן, וסניף נוסף של השגרירות באלמטי. לקזחסטן יש שגרירות בפראג, וקונסוליה כללית ביארומייר (אנ'). מדיה וקבצים בנושא יחסי צ'כיה–קזחסטן בוויקישיתוף "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2017-01-07. נבדק ב-2016-06-22. {{cite web}}: (עזרה) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2017-01-07. נבדק ב-2016-06-22. {{cite web}}: (עזרה) "Kazakh, Czech Presidents Discuss Expanding, Diversifying Economic Ties". 25 בנובמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2017-01-08. נבדק ב-2016-06-22. {{cite web}}: (עזרה) "Kazakhstan to revive falling trade with long-time partner Czech Republic - ambassador". 4 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2017-01-07. נבדק ב-2016-06-22. {{cite web}}: (עזרה) "KAZAKHSTAN - Embassy of the Czech Republic in Nur-Sultan". "Czech embassy in Astana". Mzv.cz. 30 באפריל 2010. נבדק ב-14 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Kazakh embassy in Prague". Kazembassy.cz. אורכב מ-המקור ב-18 ביולי 2011. נבדק ב-14 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה)
אוסף הזהב

"אוסף הזהב" הוא אלבום האוסף הראשון של הזמרת הישראלית אילנה אביטל. הוא פורסם לאחר 17 שנים מאז הוצאת אלבום הבכורה שלה, "לאהוב אותך". באוסף נכללים שירים רבים מהאלבומים "לאהוב אותך", "זינוק", "רגעים" "בלי בושה", "כיוונים נעלמים", "ילד המחר" ו"אותך... פעם שנייה". את האלבום הוציאה בשנת 1995 לאור חברת התקליטים הד ארצי. Ilana Avital – אוסף הזהב, דיסקוגס
סמל גאורגיה

סמל גאורגיה אומץ ב-1 באוקטובר 2004 והוא מבוסס על הסמל הגיאורגיאני מימי הביניים - סמל בית המלוכה של בגרטיוני. הסמל מורכב משני אריות עומדים כתומכים המחזיקים שלט אצולה ועליו גאורגי הקדוש - הקדוש של גאורגיה, הורג דרקון. מעל מגן האבירים מופיע כתר בית המלוכה של גאורגיה ומתחתיו המוטו של המדינה, הרשום באלפבית הגאורגי: ძალა ერთობაშია ("דזאלה אֶרתוֹבּאשיה" - "באחדות הכוח"). סמל זה החליף את סמל הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה שהיה בשימוש בין 1918–1921 ולאחר תום העידן הסובייטי החליף את הסמל הסובייטי בשנת 1991. דגל גאורגיה המנון גאורגיה מדיה וקבצים בנושא סמל גאורגיה בוויקישיתוף סמלי המדינה באתר נשיא גאורגיה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי ערב הסעודית – צ'כיה

יחסי ערב הסעודית–צ'כיה הם יחסי החוץ בין ערב הסעודית וצ'כיה. יחסים דיפלומטיים בין צ'כיה לממלכת ערב הסעודית כוננו בשנת 1995. באותה שנה נפתחה שגרירות צ'כיה בריאד. עד מהרה החל שיתוף הפעולה בין שתי המדינות להתפתח בהצלחה במיוחד בתחום המסחרי. המסגרת ליחסים דו-צדדיים נקבעה בהתייעצויות בין משרדי החוץ של שתי המדינות במרץ 2002. דינמיקה חדשה הוכנסה בעקבות ביקורו הממלכתי של נשיא צ'כיה, ואצלב האוול, בערב הסעודית בפברואר 2001, במהלכו שתי המדינות חתמו על הסכם על הקמת נציגות דיפלומטית של ערב הסעודית בפראג. עד מהרה החליפו שתי המדינות מספר משלחות בתחום המדע, החינוך והכלכלה. נקודת ציון חשובה הייתה החתימה על ההסכם הכללי בין ממשלת צ'כיה לממשלת ממלכת ערב הסעודית במרץ 2002. אישור מסמך מסגרת זה יצר תנאים לחתימה על הסכמים אחרים. לאחרונה הסתיימו שיחות על נוסח ההסכם לקידום והגנה על השקעות, ונפתח משא ומתן על הסכם למניעת מיסוי כפול. מועצת העסקים הצ'כית-סעודית הוקמה בספטמבר 2003 בחסות לשכת המסחר והתעשייה הסעודית ולשכת המסחר הצ'כית. המועצה עוסקת באופן פעיל בקידום היחסים המסחריים של צ'כיה-סעודיה ונפגשת באופן קבוע בשתי המדינות פעמיים בשנה. ביקורים במישור הממשלתי והפרלמנטרי, במיוחד השתתפותו של נשיא צ'כיה ואצלב האוול בפורום הכלכלי של ג'דה בפברואר 2005, פתחו את הדלת לשיתוף פעולה עתידי בתחומים רבים, כגון חינוך, חקלאות, שיתוף פעולה מדעי וטכני, ובעיקר. שירותי בריאות, שבהם לרפובליקה הצ'כית יש מוניטין מצוין עם מטופלים סעודים המבקרים בספא ובמתקני השיקום הצ'כיים. צ'כיה רואה בממלכת ערב הסעודית שותפה חשובה במסגרת היחסים הבילטרליים שלה ומוכנה לפתח מגעים דו-צדדיים מקיפים לטובת אוכלוסיית שתי המדינות. צ'כיה מחזיקה בערב הסעודית שגרירות בריאד וקונסוליית כבוד בג'דה. ערב הסעודית מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג. מדיה וקבצים בנושא יחסי ערב הסעודית – צ'כיה בוויקישיתוף אודותינו באתר שגרירות צ'כיה בריאד אתר הקונסוליה
האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב

האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב היא מוסד לימודים גבוהים בחרקוב שבאוקראינה. האוניברסיטה מכשירה כ־900 סטודנטים לתואר ראשון במוזיקה, דרמה ואמנויות הבמה. האוניברסיטה נוסדה בתחילה ב-1871 כענף של החברה הרוסית הקיסרית למוזיקה (Russian Imperial Music Society) והפכה לאוניברסיטה עצמאית ב-1917 כתוצאה מהתפתחות ענף החינוך המוזיקלי בחרקוב בתחילת המאה ה-20. לאורך שנות קיומו נקרא המוסד בשמות שונים, בין היתר בשם "האקדמיה למוזיקה" ב-1920, "המוסד למוזיקה ולדרמה" ב-1923, "הקונסרבטוריון הלאומי של חרקוב" ב-1934 ו"המכון לאמנויות" ב-1963. ב-2004 קיבל המוסד מעמד של אוניברסיטה. הוא מוכר כמוסד ברמת האקרדיטציה הגבוהה ביותר, רמה 4. בזאת שופרה האינטגרציה בין האוניברסיטה לבין מערכת ההשכלה הגבוהה האירופית. (1917–1920) סלאטין אי. אי. (1920–1921) לוצנקו פ. ק. (1921–1923) רוסלבץ נ. א. (1924–1925) פולפיורוב י. י. (1927–1927) - דרמצוב ס. פ. (1927–1934) - גרודינה ד. א. (1934–1941) דיאקובסקה נ. ר. (מאי-אוקטובר 1941) בוגאטירב ס. ס. (1941–1944) קומרנקו ו. א. (1944–1949) בוריסוב ו. ט. (1949–1951) קורוצ'קין פ. י. (1951–1962) לבדינץ א. ד. (1962–1967) נחאבין ו. נ. (1967–1975) קורניינקו ו. ס. (1975–1991) אווריאנוב ג. ב. (1991–2003) איגנצ'נקו ג. אי. (2004–) ורקינה ט. ב. את האוניברסיטה משרתים שני בניינים: קונסרבטוריון ומחלקת תיאטרון. בקונסרבטוריון, המבנה המרכזי באוניברסיטה, יש חדר אופרה, חדר הרצאות, חדר מחשבים וחדר הנהלה. באוניברסיטה יש אף ספרייה בת כ-240,000 ספרים וספריית וידאו בת כ-15,000 פריטי וידאו. בקונסרבטוריון נפתחה אף מחלקה לחקר המוזיקה של מזרח אוקראינה. מטעם האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב פועלים חוגים לשירה ולתיאטרון, למסלולים של תואר ראשון ותואר שני. הזמן להשגת תואר ראשון מטעם שני החוגים הללו עומד על כארבע שנים, ואילו להשגת תואר שני - כשנה. הנושאים הנלמדים בשיעורים אלה כוללים, בין השאר, נגינה על פסנתר, עוגב, כלי מיתר וכלי נשיפה, וכן ג'אז, יצירות מוזיקליות, שירה במקהלה, תיפוף, בימוי והנפשה. הקבלה לאוניברסיטה כרוכה באודישן חי וראיון (תואר ראשון). כדי לקבל תואר שני, סטודנטים זרים חייבים להגן על נייר הסמכה, ולגשת לבחינה בשפה האוקראינית (או הרוסית). האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב ייסדה שותפויות עם מוסדות לימוד מרכזיים ברחבי העולם. שיתופי הפעולה האלה כוללים את בתי ספר לאמנויות בסינסינטי בארצות הברית, בנירנברג ובלייפציג בגרמניה, בנאפולי באיטליה, בז'נבה שבשווייץ, בהלסינקי בפינלנד, בבריסל בבלגיה, בלובלין בפולין, בוונקובר בקנדה, במוסקבה, בסנט פטרסבורג וברוסטוב על הדון שברוסיה. כמו גם מכללות למוזיקה בספרד ובתי ספר לדרמה בפולין, בצרפת, וברוסיה. בנוסף על כך, האוניברסיטה מקיימת שותפויות פעילות עם מכון גתה באוקראינה, המכון הצרפתי, הקונסוליה הכללית של פולין ורוסיה, שגרירויות אוסטריה ושווייץ באוקראינה, המועצה הבריטית ומועדוני הרוטרי. האוניברסיטה חתמה על הסכמי שותפות עם אוניברסיטאות ברוסיה, בלארוס, גאורגיה, ליטא, פולין וסין. במסגרת הסכמים אלו נערכים סיורי קונצרטים, סדנאות וסימפוזיונים מחקריים. מוזיקאים ידועים כמו סרגיי קריבונוס (ארצות הברית), קשישטוף פנדרצקי, גז'גוז' סיירוצ'ינסקי (פולין), טימותי רייניש (בריטניה), בורקהרד רמפה (גרמניה) ו-וולודימיר לוקשב (אוקראינה) הם דוקטורים מכובדים של האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב. אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב (באוקראינית) אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב (באנגלית)
צפורה דגן

צפורה דגן (נולדה ב־1930) היא פעילה בשימור, תיעוד והנצחת מורשת הפלמ"ח, ומרצה על הארגון. צפורה נולדה ב־1930 בתל אביב לאייזיק-יצחק גרינברג, נגן צ'לו בתזמורת הפילהרמונית הישראלית וטכנאי שיניים ולד"ר שרה-סוניה מרקין, רופאת שיניים בתל אביב. לאחר שסיימה את בית הספר העממי הצטרפה לנוער הצעיר בהגנה שעסק בהדבקת כרוזים. בשנת 1945, בגיל 15, הצטרפה להכשרת הנוער העובד והלומד בקיבוץ אשדות יעקב שארכה חצי שנה, בסיומה התאחדה ההכשרה עם הכשרה מקבוצת כנרת להכשרה מגויסת "רגבים" שגויסה לפלוגה א' בגדוד הראשון של הפלמ"ח, והתמקמה בקיבוץ יגור. ב־29 ביוני 1946, בשבת השחורה, נאסרו רוב חברי קיבוץ יגור ואנשי הפלמ"ח ששהו שם, ועל השאר התושבים, בניהם צפורה, הוטל מצור, ממנו ברחה לאחר כמה ימים. לאחר מכן עברה הכשרת "רגבים" לקיבוץ חפציבה, שם ניתנו להם שמות מחתרתיים וצפורה כונתה תרצה בן דוד. באוגוסט 1946 שויכה ההכשרה לפלוגה ד' של הפלמ"ח והם עברו אימונים ומסעות. באוגוסט 1947 נשלחה צפורה עם חברי ההכשרה אל "הגבעה" שליד רחובות שם הם עבדו במכון איילון, מפעל מחתרתי תת-קרקעי לייצור תחמושת של ההגנה, וייצרו כדורי תשעה מ"מ עבור תתי־מקלע מסוג סטן. ב-6 בפברואר 1948, נישאה צפורה למתי שהיה חבר בהכשרה והם המשיכו לאורך מלחמת העצמאות להתגורר בגבעה ולעבוד במכון איילון. ב־1949, לאחר סיום מלחמת העצמאות, התיישבו צפורה ומשפחה יחד עם חברי ההכשרה במעגן מיכאל והיא הקימה שם מרפאת שיניים. באותן שנים היא הייתה גם מהראשונות שעסקו בהדרכת ריקודי עם בישראל. לאחר כעשור הם עברו להתגורר במקוה ישראל והיא שימשה מורה לכלכלת בית. מאז 1990 מתגוררת בחולון. דגן חברה בארגון חברי ההגנה, ראיינה ותחקרה כ־130 חברי פלמ"ח, הגנה ומתנדבי הצבא הבריטי, וסיפוריהם תועדו ונשמרו בארכיון ההגנה בבית אליהו גולומב ובארכיון צה"ל. במשך כ-20 שנה הרצתה לתלמידי מוסדות חינוך ולחיילי ולחיילות צה"ל על הפלמ"ח וההגנה, על ייצור הנשק במחתרת ועל הקמת צבא ההגנה לישראל. היא כתבה מספר ספרים המתעדים את פעילות הפלמ"ח. ב־2015 זכתה באות יקירת העיר חולון. ב־2021 קיבלה את מדליית הרמטכ"ל אביב כוכבי במסגרת ציון שמונים שנה להקמת הפלמ"ח. צפורה דגן, רגבים; זכרונות, 1943-1949, 2005 צפורה דגן, שבת שחורה וכלניות אדומות, מהדורה שנייה, 2006 צפורה דגן, סיפורה של קבוצה וסודה של גבעה, בית הפלמ"ח - הספרייה, 2015 הבלוג ממחברתה של צפורה דגן צפורה דגן, באתר עיריית חולון אורלי גולדקלנג, ‏"'ראשונים תמיד אנחנו' לא הייתה רק סיסמה, זו הייתה המציאות", בעיתון מקור ראשון, 27 בפברואר 2022 צפורה דגן, באתר הפלמ"ח ראיון מקיף עם צפורה דגן, רשימת השמעה, באתר יוטיוב‏ (7 חלקים) צפורה דגן, באתר רוקדים. צפורה דגן, באתר עיריית חולון אורלי גולדקלנג, ‏"'ראשונים תמיד אנחנו' לא הייתה רק סיסמה, זו הייתה המציאות", בעיתון מקור ראשון, 27 בפברואר 2022 צפורה דגן, באתר הפלמ"ח הכשרת "רגבים" יגור - חפציבה 1945-1947, באתר הפלמ"ח צפורה דגן, פרק ב', ריקודי-עם ישראליים - ריקודים ראשונים משנת 1945, באתר רוקדים ציפורה דגן - ביקור נשיא המדינה מר יצחק הרצוג בבית גולומב- מוזיאון ההגנה 8.9.2022, סרטון בערוץ "Peleg Levy", באתר יוטיוב (אורך: 05:46) מפגש הוקרה עם הרמטכ"ל, באתר ממחברתה של צפורה דגן, 11 באוקטובר 2021
איילון גדול

איילון גדול (שם מדעי: Tragulus napu; מכונה גם איילון מלאי גדול) הוא מין ממשפחת האיילוניים הנפוץ בתאילנד, בהודו סין, בסרי לנקה בחצי האי המלאי ובאינדונזיה, וכן באיים קטנים כמו סומטרה ובורנאו. שמו ניתן לו עקב היותו המין הגדול בסוג איילון. האיילונים הגדולים השתנו רק במעט במשך 30 מיליוני השנים האחרונות, ולכן הם נחשבים למאובנים חיים. האיילון הגדול תואר לראשונה על ידי הזואולוג הצרפתי פרדריק קיוויה (Frédéric Cuvier) ב-1822. אורך גופו העגלגל של האיילון הגדול הוא 70 - 75 ס"מ, ואורך זנבו נע בין שמונה לעשרה סנטימטרים. גובהו 30 עד 35 ס"מ, ומשקלו נע בין 5 ל-8 ק"ג. מידותיו אלו מעמידות אותו בתור אחד מבעלי החיים הקטנים בסדרת מכפילי הפרסה (בגודל של פודו), אך יחסית לקרוביו הזעירים הוא נחשב לגדול שבסוג. ראשם של האיילונים הגדולים קטן ומחודד. אפם שחור ועיניהם גדולות. רגליהם ארוכות ודקות, עד כדי כך שקוטרן הוא כקוטרו של עיפרון. צבעם הכללי הוא חום - כתום, אך חלקם התחתון, סנטרם וחזם לבן. כמו כל האיילוניים ובשונה ממעלי גירה אחרים, לאיילון הגדול אין קרניים, ובמקומן יש לזכרים ניבים עליונים גדולים ומוארכים יחסית. משך ההריון נע בין 152 ל-155 ימים, ובסופו נולד ולד אחד (לעיתים רחוקות שניים). מספר שעות לאחר הלידה, יזדווגו הזכר והנקבה שנית, וכך הנקבה נמצאת במרבית זמן חייה בהריון. בעת הלידה הוולדות נמצאים במשקל הנע בין 3.5 ל-4 קילוגרמים והם מפותחים למדי, וכבר לאחר כמחצית השעה לאחר לידתם יוכלו לעמוד. בזמן היניקה הם יעמדו על שלוש רגליים. הם נגמלים מיניקה בגיל שניים עד שלושה חודשים, ויגיעו לבגרות מינית בגיל ארבעה חודשים וחצי לערך. תוחלת חייהם בשבייה עשויה להגיע ל-16 שנים. הפרט המבוגר ביותר שנמצא היה בן 16.7 שנים. האיילונים הגדולים הם בעלי חיים סוליטריים, כלומר הם נוטים לחיות בגפם, כאשר היוצא מן הכלל הוא עתות הרבייה. הם פעילי לילה, והם יוצרים עקבות קטנים בנועם במעבה החורש. הסוליטריות בה הם חיים מביאה לכך שהם אינם מנהלים מבנה חברתי מוגדר והיררכי, ולכן הקרבות אותם מנהלים הזכרים על הנקבות קצרים מאוד, ובמהלכם הם נועצים זה בזה את ניביהם. על מנת לבדוק אם הנקבה מוכנה להזדווג, הזכר ישפשף על הנקבה בלוטה מיוחדת שנמצאת על הלסת התחתונה שלו. במידה והנקבה אכן לא מוכנה, היא פשוט תעזוב את המקום. בנוסף, האיילון הגדול מפגין התנהגות טריטוריאלית מאוד, והוא נוהג לסמן את הטריטוריה שלו באמצעות שתן, צואה ובאמצעות ההפרשה של הבלוטה שבלסתו התחתונה. בעוד הזכרים נוטים לשנות מקום חיות בכל שנה, הנקבות דווקא יישארו בטריטוריה שלהן. כאשר הוא נרגש או כעוס, האיילון ירקע ברגליו בקצב של כארבע רקיעות לשנייה. האיילון הגדול ניזון מפירות שנשרו, מגרגרים, מצמחים מימיים, מעלים, משיחים ומעשבים. הם לעיתים משמשים כמקור מזון לילידים באזור תפוצתו, אולם הם משמשים גם כחיות מחמד שכן קל מאוד לביית אותם. הם מאוימים בשל אובדן בתי גידול, בגלל בשל בירוא יערות ובשל ציד. הטורפים הטבעיים שלהם הם נחשים, עופות גדולים ויונקים טורפים. מצב השימור של האיילון הגדול, לפי הרשימה האדומה של IUCN, הוא "ללא חשש" (Lease Concern; LC), אולם תת-המין שלו, Tragulus napu nigricans מוגדר במצב "פגיע" (Vulnerable; VU). איילוניים מעלי גירה מדיה וקבצים בנושא איילון גדול בוויקישיתוף איילון גדול, באתר ITIS (באנגלית) איילון גדול, באתר NCBI (באנגלית) איילון גדול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) איילון גדול, באתר GBIF (באנגלית) Greater Malay mouse deer (באנגלית) איילון גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN Richard Weigl, Longevity of Mammals in Captivity; from the Living Collections of the World, 2005
Love Me Now

"Love Me Now" הוא סינגל של הדי ג'יי הנורווגי, קייגו, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הגרמנייה, זואי ויס, שיצא, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, ב-13 באוגוסט 2021. נכון לאפריל 2024, השיר הושמע למעלה מ-129 מיליון פעמים. ניקו סאני, מ-edm.com, אמר כי השיר "מציג אווירת קיץ ללא רבב המייצג את קייגו" וכי השיר הוא שיר "ג'אם קיץ משכר, ובלדה מושלמת לסיום הקיץ". הווידאו קליפ הראשון של השיר יצא בערוץ היוטיוב של קייגו ב-13 באוגוסט 2021. נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-5 מיליון פעמים. הווידאו קליפ השני של השיר יצא בערוץ היוטיוב של קייגו ב-21 בספטמבר 2021. נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-18 מיליון פעמים. מידע על הסינגל "Love Me Now" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Love Me Now" באתר Genius סרטון השיר "Love Me Now" באתר יוטיוב מידע על השיר "Love Me Now" באתר ספוטיפיי "Kygo Release Nwe Track "Love Me Now" ft. Zoe Wees". Sony Music. 13 באוגוסט 2021. ארכיון מ-2021-08-26. נבדק ב-26 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) Love Me Now (feat. Zoe Wees), 2021-08-13, ארכיון מ-2022-07-31, נבדק ב-2022-07-31 Sani, Niko (14 באוגוסט 2021). "Kygo Drops Sun-Kissed Tropical House Stunner "Love Me Now"". edm.com. ארכיון מ-2022-01-20. נבדק ב-26 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Kygo - Love Me Now (Animated Video) ft. Zoe Wees". 13 באוגוסט 2021. נבדק ב-22 בספטמבר 2021 – via YouTube. {{cite web}}: (עזרה) "Kygo - Love Me Now (Official Video) ft. Zoe Wees". 21 בספטמבר 2021. ארכיון מ-2022-08-11. נבדק ב-24 בספטמבר 2021 – via YouTube. {{cite web}}: (עזרה) "Love Me Now - Single by Kygo (feat. Zoe Wees)". ארכיון מ-2022-08-14. נבדק ב-26 באוגוסט 2021 – via Apple Music. {{cite web}}: (עזרה)
Hurricane (שיר של אופנבך ואלה הנדרסון)

"Hurricane" (בעברית: הוריקן) הוא סינגל של הצמד הצרפתי, אופנבך, והזמרת-יוצרת הבריטית, אלה הנדרסון, שיצא, על ידי חברת התקליטים אלקטרה רקורדס, ב-17 בספטמבר 2021. השיר נכתב על ידי אופנבך, יאניק ריג'רט, ג'וש טפן ומארק בוהר, והופק על ידי ג'ן ג'יס, אופנבך וקוורטרהאד. נכון לאפריל 2024, השיר הושמע למעלה מ-154 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-27 מיליון פעמים ביוטיוב. מידע על הסינגל "Hurricane" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Hurricane" באתר יוטיוב מידע על השיר "Hurricane" באתר iTunes "Hurricane - Single by Ofenbach & Ella Henderson". 17 בספטמבר 2021. ארכיון מ-2022-04-29. נבדק ב-2 בדצמבר 2021 – via Apple Music. {{cite web}}: (עזרה) Hurricane, 2021-09-17, ארכיון מ-2022-07-31, נבדק ב-2022-07-31 Ofenbach & Ella Henderson - Hurricane (Official Video), ארכיון מ-2022-09-02, נבדק ב-2022-07-31
מאד'האוס

מאד'האוס הייתה להקת יורודאנס צרפתית/הולנדית/טורקית שהורכבה ממוקנדי מ'במבי אדולף (די ג'יי, מפיק מוזיקלי), סטפן דוראנד (מפיק) וביוס אנלו (סולן; נולד ב-30 דצמבר 1981). הלהקה הייתה ידועה ביצירת גרסאות כיסוי לשיריה של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. הלהקה הייתה פעילה רק במשך רוב שנת 2002; היא התפרקה באוקטובר. סינגל הבכורה של הלהקה, "Like a Prayer", היה להיט בין-לאומי שהגיע למקום הראשון בגרמניה ובאירלנד. מאד'האוס הוקמה באביב 2002, בהשראת והשפעת מאשאפ האינטרנט, "You Are Like a Prayer to Me" שכלל את מדונה ובלאק לג'נד (אנ'). סינגל הבכורה שלה, "Like a Prayer", נמכר בעשרות אלפי עותקים ברחבי אירופה. מאוחר יותר, הקליטה מאד'האוס את "Into the Groove" ו-"Holiday", שני סינגלים נוספים שהם גרסאות כיסוי לשיריה של מדונה. מתוך כוונה לנצל את ההצלחה בהולנד של סינגל הבכורה של הלהקה, "Like a Prayer", יצאה מאד'האוס בסופו של דבר לסיבוב הופעות ברחבי אירופה. ב-3 בספטמבר 2002 הוציאה מאד'האוס את אלבום הבכורה והאולפן היחיד שלה, Absolutely Mad (במסגרתו הוקלטו "La Isla Bonita",‏ "Frozen" ושירים נוספים של מדונה). באוקטובר 2002, מאד'האוס יצאה לסיבוב הופעות אך מעולם לא הופיעה מחוץ לרחבי אירופה. לאחר ההופעה האחרונה שלה, ביוס אנלו החליט לעזוב, להפסיק את הקריירה שלו ולעבור לגדל את הבן שלו; דמיאן אנג'לו ג'רונימו וירג'יליו, ב-17 באוגוסט באותה השנה (התאריך בה חדלה הלהקה לפעול). 2002: Absolutely Mad 2002: "Like a Prayer" 2002: "Holiday" 2002: "Into the Groove" מאד'האוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) מאד'האוס, באתר Discogs (באנגלית) מאד'האוס, באתר בילבורד (באנגלית) Mad'house, Discogs (באנגלית) Mad'house | LetsSingIt Lyrics, LetsSingIt (באנגלית) Mad'house - Absolutely Mad (באנגלית), נבדק ב-2022-07-31