laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בללייקה

בַּלַלַייקָה (בכתב רוסי: Балалайка) היא כלי מיתר מסורתי במרכז אסיה ובפרט ברוסיה. לבללייקה אופיינית תיבת תהודה משולשת העשויה מעץ ו-3 מיתרים (לעיתים שישה, בזוגות). הבללייקה הפכה לאחד כלי המיתר החשובים במזרח אירופה, בייחוד ברוסיה ובאוקראינה. רפרטואר הדורש טכניקת נגינה מורכבת קידם את הבללייקה לדרגת חשיבות של כלי נגינה קלאסי[דרוש מקור], ויצירות רבות נכתבו במיוחד עבורה. יש שישה גדלים שונים של בללייקות. הגודל השכיח ביותר המשמש לנגינת סולו הוא הגודל הבינוני (מכונה בללייקה פּרִימָה). כוונון המיתרים של בללייקה פרימה הוא מי, מי, לה (שני המיתרים התחתונים מכווננים לאותו גובה), ומנגנים עליה בעזרת האצבעות בטכניקה מיוחדת, לעיתים קרובות בפריטת טרמולו. תכונה מיוחדת של בללייקה זו היא שהרווח בין המיתר הראשון והשני גדול מהרווח בין המיתר השני ושלישי. גודל שכיח פחות הוא "בללייקה גדולה" (בללייקה סֶקוּנדָה), המכווננת לה, לה, רה – קווינטה אחת נמוך יותר מהבללייקה פרימה. גדלים נוספים הם: פיקולו (נדיר) בכוונון סי, מי, לה (כוונון דיסוננטי) אַלטוֹ בכוונון מי, מי, לה (נמוך באוקטבה מבללייקה פרימה) בס בכוונון מי, לה, רה קונטרבס בכוונון מי, לה, רה (נמוך באוקטבה מבללייקה בס) . על בללייקות בס וקונטרבס פורטים בעזרת מפרט. הכוונון עשוי להשתנות ממקום למקום ובהתאם לסוג המוזיקה המנוגנת. לעיתים הבללייקה פרימה מכווננת "בסגנון גיטרה", סול, סי, רה, בדומה לשלושת המיתרים הדקים של הגיטרה הרוסית, מה שמקל על נגני גיטרה רוסית לנגן בה. בשלוש הבללייקות הקטנות יותר (פיקולו, פרימה וסקונדה), מקובל להשתמש בשני מיתרי ניילון (המיתרים התחתונים הזהים) ובמיתר מתכת אחד (העליון). כלי נגינה זה הפך לשמו של שיר מפורסם של הזמרת אילנית. ישנו שיר נוסף "נגני לי (בללייקה)" בביצועו של דורון מזר שחיברה שמרית אור והלחין ננסי ברנדס. טום בללייקה בללייקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נצנוץ

נצנוץ (באנגלית: Scintillation או Twinkling) הוא תופעה אופטית שגורמת למקור אור נקודתי להיראות כאור מהבהב. התופעה נגרמת מטורבולנציה באטמוספירת כדור הארץ, והיא מתרחשת עבור אורות רחוקים בכלל ועבור אורות של כוכבים וכוכבי לכת בפרט. לתנועת האוויר יש אופי טורבולנטי. כיסי אוויר קטנים בעלי טמפרטורה שונה במעט נעים באופן כאוטי לאורך הקטע של קו הראייה מהעצם לצופה שנמצא באטמוספירה. היות שמקדם השבירה תלוי בטמפרטורה, חזית גל שמקורה בעצם הקורן עוברת כיסי אוויר בעלי מקדם שבירה שונה. הדבר גורם לה להתעוות לאורך המסלול ולהשתנות בזמן. כתוצאה מכך תמונת מקור האור שמגיעה לעין או חיישן כלשהו, כגון מצלמה, היא מטושטשת, משתנה במהירות, ובנוסף העוצמה הנצפית של המקור משתנה. שינויי עוצמה ומיקום אלו יוצרים את תחושת הנצנוץ. תופעה נוספת המתלווה לנצנוץ היא שינויי צבע. הדבר נגרם כתוצאה מנפיצה המתלווה לשבירה של קרני האור באוויר. הנצנוץ בולט יותר עבור עצמים הקרובים לאופק. הסיבה לכך היא שהנצנוץ מושפע ממסלול האור דרך האטמוספירה, ועבור עצמים קרובים לאופק המסלול ארוך יותר. רוב הכוכבים הנראים בשמים מנצנצים בתצפית שנערכת בעין בלתי מזוינת, אולם ייתכנו גם כוכבים שלא ינצנצו. הדבר יקרה בדרך כלל בתנאי טורבולנציה חלשה ועבור כוכבים הסמוכים לזנית. בתצפית בטלסקופ בעל הגדלה גבוהה, ניתן להבחין בקלות רבה יותר בשינויי העוצמה והמיקום. הצופה בטלסקופ יכול להבחין בתנועה מתמדת של דמות הכוכב ובשינויים מהירים בעוצמה. כתוצאה משיקולי עקיפה, הגדלת קוטר המראה (או העדשה) הראשית בטלסקופ משפרת את הרזולוציה, אולם הטורבולנציה מציבה גבול על יכולת השיפור, כלומר החל מקוטר מסוים כבר אין שיפור ברזולוציה. יש שתי דרכים להתמודד עם הבעיה שמציבה הטורבולנציה על תצפיות טלסקופיות. שיטה אחת היא שימוש בטלסקופ חלל שנמצא מחוץ לאטמוספירה. השיטה השנייה, בה משתמשים במצפי כוכבים גדולים, קרויה אופטיקה אדפטיבית. בשיטה זו נמדדת השפעת האטמוספירה על כוכב בהיר שנמצא בכיוון התצפית או על קרן לייזר שמכוונת לאותו כיוון. המדידה מאפשרת לבצע תיקונים מהירים בעזרת מראה נוספת, שמוצבת לאורך מסלול האור, וניתן לשלוט עליה בזמן אמת באמצעות מחשב שאליו מוזנים נתוני התצפית. תיקונים אלו מפצים על השינויים המהירים בתמונה שנגרמים עקב השפעת הטורבולנציה. השימוש בשיטת האופטיקה האדפטיבית היה זה שהאיץ את בנייתם של טלסקופים ענקיים בשנות ה-90 של המאה ה-20, דוגמת הטלסקופים במצפה קק שקוטר המראה הראשית שלהם עומד על 10 מטרים. צילום של כוכב מנצנץ בעזרת טלסקופ והסבר לתופעה סרטון YouTube המסביר את תופעת הנצנוץ ואת טכנולוגית האופטיקה האדפטיבית שיכולה למזער אותה
דרך ארץ

האם התכוונתם ל... כינוי תלמודי לכללי נימוסים והליכות דרך ארץ קדמה לתורה – אמרה של חז"ל, ולפיה, אם אין האדם נוהג בנימוסים ובהליכות, לא ניתן ללמד אותו תורה ומצוות "תורה עם דרך ארץ" - או "נאו-אורתודוקסיה", זרם אידאולוגי שכונה כך על בסיס אימרת חז"ל "דרך ארץ קדמה לתורה". פותח בגרמניה במאה ה-19 על ידי הרש"ר הירש ורבנים נוספים. מסכת דרך ארץ – שם כולל לשתי מסכתות הנמנות עם המסכתות הקטנות: "מסכת דרך ארץ רבה", העוסקת בנימוסין ובעניינים שבין אדם לחברו, ו"מסכת דרך ארץ זוטא", המכילה הדרכות מוסר לתלמידי חכמים. דרך ארץ (אלבום) – אלבום הסולו הרביעי של הזמר גידי גוב, שיצא בשנת 1987 דרך ארץ - ההופעה – אלבום הופעה של הזמר גידי גוב, שיצא בשנת 1988 דרך ארץ (חברה) – חברה זכיינית המפעילה את כביש חוצה ישראל דרך ארץ הוא שמה של השדרה המרכזית של העיר חריש. דרך ארץ (מפלגה) – מפלגת ימין ישראלית וסיעה בכנסת העשרים ושלוש, שהתפצלה מכחול לבן דרך ארץ (משלוחים) – חברת משלוחים של ירקות ופירות אורגניים עד הבית כינוי תלמודי ליחסי אישות כינוי חז"לי למלאכה תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף צ"א, עמוד ב' ועוד משנה, מסכת אבות, פרק ב', משנה ב' "יפה תלמוד תורה עם דרך ארץ שיגיעת שניהם משכחת עוון, וכל תורה שאין עימה מלאכה סופה בטילה וגוררת עוון"
כל ארץ ישראל

כל ארץ ישראל הוא לקסיקון לעם מאת אפרים ומנחם תלמי, אב ובנו, שיצא בשנת 1971, לאחר מלחמת ששת הימים. הלקסיקון כולל, בלשון המחברים: את כל היישובים והאתרים החשובים בארץ - מן החרמון בצפון ועד קצהו הדרומי של חצי האי סיני. בספר כלולים היישובים החדשים בבקעת הירדן, ברמת הגולן ובצפון חצי האי סיני עד יוני 1971. המוטו המופיע בתחילת הספר הוא: ”והייתה הארץ הזאת לכם” (ספר במדבר, פרק ל"ב, פסוק כ"ב). הלקסיקון יצא לאור בעקבות נהירת הציבור לאזורי ארץ ישראל אשר נפתחו ליהודים לאחר מלחמת ששת הימים. הביקורים ב"שטחים המשוחררים", כפי שכונו, בעלי מורשת מקראית, עוררו עניין רב בציבור הישראלי. לקסיקון זה הוצא במטרה לספק סקרנות זו. הספר יצא עד 1978 בשש מהדורות, חלקן מתוקנות. ‏1932- מדריך וספר עזר לארץ ישראל, באתר העמותה הישראלית לחקר שורשי משפחה
קופואסו

קופואסו (שם מדעי: Theobroma grandiflorum), הוא עץ ממשפחת החלמיתיים שצומח ביער האמזונאס בצפון ברזיל ובגיאנה הצרפתית. הקופואסו, בתפוצתו הטבעית, משתייך בעץ לשכבת הצימוח השנייה, כלומר לעצים הצומחים בצילם של עצים גבוהים ממנו. הקופואסו הוא קרוב משפחה של עץ הקקאו. העץ מגיע בדרך כלל לגבהים של 10 עד 15 מטר, למרות שמתועדים מקרים נדירים של פריטים שהגיעו לגובה של 25 מטר. הקליפה קשה וחלקה. העלים גדולים, מגיעים עד לאורך של 60 סנטימטר, וגדלים על הענפים, צבע החלק התחתון של העלה מזכיר חלודה. הפרחים גדולים, בצבע אדום כהה, צומחים ישירות מהגזע. הפרי גדול בצורה אליפטית, באורך משתנה. אורך אופייני של הפרי כ- 25 ס"מ, וקוטר אופייני כ-15 ס"מ. צבע הקליפה חום. קיימים 4 זנים של העץ הנבדלים בצורת הפרי ובגודלו. משקל הפרי נע מ-1.5 עד 4 ק"ג. פתיחת הפרי מתבצעת על ידי הקשה על מצע קשה, או על ידי שימוש במוט ברזל. ציפת הפרי צהובה בהירה, טעמה מתוק חמצמץ, והיא מתאפיינת בניחוח אופייני. הזרעים גדולים בצבע חום בהיר. העץ נותן פרות בתקופת החורף, מינואר עד מאי. בכול האזור האמזוני טרופי. קרקעות כבדות בעלות pH חומצי קרוב לנייטרלי (6-7) נחשבות אידיאליות לשתילה של קופואסו, אבל ניתן לגדלו גם בקרקעות שנחשבות לא פוריות. מרבית הגידול החקלאי מתבצע באזורים המזרחיים של פארה. יצוא של זרעים לא מעובדים אל מחוץ לאזור האמזוני אסורה על פי חוק, וזאת על מנת למנוע את התפשטות המזיק "מטאטא המכשפה" אל אזורים בהם מגדלים קקאו. מקור השם (Cupuaçu) בטופי (ברזיל): קופו - פרי, אסו - גדול. ציפת הקופואסו משמשת להכנת מגוון מוצרי מזון, ביניהם: מיץ, ריבה, קריש, סוכריות, מילוי לשוקולדים, עוגות ועוד. מהגרעינים ניתן להפיק קופולד, שהוא למעשה שוקולד מקופואסו, במקום מקקאו. הגידול של קופואסו לצורך יצור קופולד תופס תאוצה בשנים האחרונות, וניתן למצוא היום קופולד גם מחוץ לברזיל. עיירות רבות מתפרנסות מגידול חקלאי של קופואסו, הבולטות מביניהן הן טומה אסו ואבאטטובה. בשנת 2004 התעורר ויכוח גדול בנוגע לזכויות השימוש בשם, כאשר חברת מסחר יפנית המתמחה בשיווק של פרות אמזוניים מעובדים רשמה את השמות קופואסו ואסאי כשמות מסחריים בבעלות החברה ביפן וארצות הברית. לאחר מתקפה תקשורתית כוללת, ואיום בהגשת תביעה מצד מדינת פארה, הזכויות על השם הועברו לידיה של מדינת פארה. מדיה וקבצים בנושא קופואסו בוויקישיתוף קופואסו, באתר ITIS (באנגלית) קופואסו, באתר NCBI (באנגלית) קופואסו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קופואסו, באתר Tropicos (באנגלית) קופואסו, באתר GBIF (באנגלית) קופואסו, באתר The Plant List (באנגלית) קופואסו, באתר IPNI (באנגלית) למעוניינים בגידול חקלאי של קופואסו (אורכב 09.01.2008 בארכיון Wayback Machine) קופואסו באתר הרשימה האדומה של IUCN
הקואליציה הדמוקרטית של מונגוליה

הקואליציה הדמוקרטית של מונגוליה (DUC) היא קואליציה המורכבת ממפלגות שמאל במונגוליה. הקואליציה הייתה בשלטון בין השנים 1996–2000. בין השנים 2004–2006 היא חלקה את השלטון עם המפלגה המהפכנית העממית של מונגוליה. ראש הקואליציה הוא צחיאגיין אלבגדורג', שכיהן גם כראש הממשלה. הקואליציה מורכבת משלוש מפלגות עיקריות: המפלגה הדמוקרטית העממית, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ומפלגת רצון האזרחים. בנוסף אליהן חברות באיחוד מפלגות נוספות, כדוגמת מפלגת הירוקים. המפלגה הדמוקרטית הליברלית של מונגוליה מורכבת מפורשי הקואליציה. הקואליציה נוסדה ב-1990, והייתה לאופוזיציה הראשונה מול המפלגה המהפכנית העממית. במרץ 1990 אושרה חוקת מונגוליה, שאישרה ריבוי מפלגות ובכך הפכה את הקואליציה לחוקית. הבחירות הדמוקרטיות הראשונות ב-1992 העניקו רוב מוחלט למפלגה המהפכנית העממית, והקואליציה זכתה בבחירות רק ב-1996, אז נבחר צחיאגיין אלבגדורג' לראש הממשלה. בבחירות 2000 הפסידה הקואליציה בעקבות הרפורמה שנעשתה במדיניות המפלגה המהפכנית בידי נמברין אנחבאיאר. בבחירות 2004 התפרקה הקואליציה. מחליפתה למעשה היא הקואליציה הדמוקרטית של המולדת.
תחנת הרכבת התחתית פיקדילי סירקוס

תחנת הרכבת התחתית פיקדילי סירקוס (Piccadilly Circus Underground Station) (בתרגום מילולי: תחנת הרכבת התחתית כיכר פיקדילי) היא תחנה ברשת הרכבת התחתית של לונדון. התחנה ממוקמת מתחת לכיכר פיקדילי סירקוס במרכז לונדון באזור 1 בחלוקת האזורים של הרכבת התחתית של לונדון. התחנה משרתת את קווי בייקרלו ופיקדילי. תחנת פיקדילי סירקוס נפתחה ב-10 במרץ 1906 כתחנה בקו בייקרלו על פי עיצוב של ארכיטקט תחנות התחתית לזלי גרין. הרציפים עבור קו פיקדילי נפתחו ב-15 בדצמבר 1906. בשנותיה הראשונות, כמו בשאר התחנות, אזור מכירת הכרטיסים היה על פני הקרקע. ההתפתחות התעשייתית בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הביאה עימה עומס תחבורתי, ובעקבותיה נבנו אזור מכירת כרטיסים מתחת לפני האדמה ורשת מעברים תת-קרקעיים עבור הולכי רגל אשר רצו לחצות את הרחובות הסואנים מעל לתחנה, מסביב לכיכר פיקדילי. השיפוץ הנרחב, אשר עליו היה אחראי הארכיטקט צ'ארלס הולדן, החל בפברואר 1925 והסתיים בשנת 1928. עלותו נאמדה ביותר מחצי מיליון ליש"ט. בניין התחנה הישן נסגר ביולי 1929 ונהרס בשנות ה-80' בזמן בניית הבניין הגדול לצד הכיכר. הרציפים של קו בייקרלו מעניקים לנוסעי הרכבת התחתית זווית ראייה ייחודית אל רשת הרכבת התחתית- בנוסף לסידור שבו שני הרציפים צמודים זה לזה, עניין ייחודי כשלעצמו, המנהרה מכילה מסילת עיתוק בקצה הצפוני ולכן מאפשרת לנוסעים להתבונן בשני הרציפים בו-זמנית. פיקדילי סירקוס היא אחת מתחנות הרכבת התחתית היחידות אשר כולה מתחת לפני הקרקע. בתחנות אוקספורד סירקוס ולסטר סקוור לדוגמה, תחנות אשר גם הן תת-קרקעיות, רק אזור הכרטיסים נמצא מעל פני האדמה. היסטוריה של הרכבת התחתית של לונדון מדיה וקבצים בנושא תחנת הרכבת התחתית פיקדילי סירקוס בוויקישיתוף ה"טיוב" - האתר הרשמי של הרכבת התחתית בלונדון מוזיאון התחבורה של לונדון - אוסף צילומים משנת 1906 ועד היום באתר מוזיאון התחבורה של לונדון
אגוז קולה

אגוז קולה (שם מדעי: Cola) הוא סוג בן כ-125 מיני עצים הגדלים ביערות הגשם הטרופיים של אפריקה. הסוג קולה נמנה עם תת-משפחת הסטרקוליים, שבעבר נחשבה למשפחה נפרדת, וכיום נכללת במשפחת החלמיתיים. תת-משפחה זו כוללת גם את הסוג Theobroma, עץ הקקאו. בדומה לקקאו, קפה ותה, פרי אגוז הקולה מכיל חומרים מעוררים, ומשמש ללעיסה ולהכנת תמצית משקה. עצי הקולה הם עצים ירוקי עד שגובהם מגיע לכ-20 מטרים, בעלי עלים דמויי-ביצה באורך עד 30 סנטימטרים, ופרחים צהובים עם נקודות סגולות. זרעי הפרי של העצים הללו, שצבעם חום וטעמם מר, קרויים אגוזי קולה. בין מרכיבי אגוז הקולה ניתן למנות: קפאין (2%-3.5%); תאוברומין (1%-2.5%); תאופילין; קטכין; פנול; בטאין; חלבון; עמילן; שומן; תיאמין; ריבופלאבין; ניאצין; חומצה אסקורבית; סוכר; גומי; תאית; מים; סידן; אשלגן; ברזל; בטא קארוטין; חומצה טאנית. לעיסה: בתרבויות מערב אפריקאיות רבות נהוג ללעוס את האגוז - באופן פרטי או במסגרת חברתית. לעיתים האגוז משמש בטקסים, מוגש לראשי שבטים או לאורחים. לעיסת אגוז קולה יכולה לעורר ולהקל תחושת רעב. בה בעת, לעיסה תכופה של האגוז עלולה להכתים את השיניים. לעיסת האגוז הופכת פחות ופחות פופולרית בקרב הצעירים האורבניים במערב אפריקה. משקה: בעבר נעשה שימוש באגוז הקולה להכנת משקאות קלים בטעם קולה. בשנת 1911 עמד האגוז במרכזה של אחת מבהלות הבריאות המתועדות הראשונות בעולם כאשר הרשויות בארצות הברית החרימו 40 חביות ו-20 חביות קטנות של סירופ קוקה-קולה בצ'טאנוגה, טנסי, בתואנה שהקפאין במשקה "מזיק לבריאות". ב-13 במרץ 1911 פתח הממשל בהליכים משפטיים נגד חברת קוקה-קולה בניסיון לאלצה לסלק את הקפאין מנוסחת המשקה. בין היתר נטען כי השימוש בקוקה-קולה בבית ספר לבנות גרם להתנהגות לילית פרועה של התלמידות, וכי שימוש במשקה הוביל להפרת כללי התנהגות במכללות, ובכלל זה להתנהגות בלתי מוסרית. לאחר שהשופט פסק לטובת החברה, הוגשו בבית הנבחרים האמריקני שתי הצעות לתיקון חקיקה המגדיר את הקפאין כחומר יוצר-הרגל ומזיק שיש לציין את הימצאותו בכל מוצר מזון על גבי התווית. בימינו נעשה במרבית משקאות הקולה שימוש בחומרי טעם מלאכותיים. עם זאת, ישנם מספר חריגים. מותגי הקולה הבאים עדיין מכילים אגוז קולה: Barr's Red Kola, Harboe Original Taste Cola, Foxon Park Kola, Blue Sky Organic Cola, Whole Foods Market 365 Cola, Sprecher's Puma Kola, Cricket Cola. בשנת 2007 החלה רשת המרכולים הבריטית Tesco לשווק משקה קולה פרמיום המבוסס על אגוזי קולה, תבלינים ווניל. תרופה: אגוזי קולה משמשים לטיפול בשעלת ובאסתמה משום שהקפאין שבהם מרחיב את דרכי הנשימה. קוקה-קולה קפה מדיה וקבצים בנושא אגוז קולה בוויקישיתוף אגוז קולה, באתר ITIS (באנגלית) אגוז קולה, באתר NCBI (באנגלית) אגוז קולה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אגוז קולה, באתר Tropicos (באנגלית) אגוז קולה, באתר GBIF (באנגלית) אגוז קולה, באתר IPNI (באנגלית) אגוז קולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קולה

האם התכוונתם ל... קולה (משקה) – משקה מוגז בטעם קולה אגוז קולה – פריו של עץ ירוק עד הגדל באפריקה קוקה-קולה – משקה הקולה המיוצר על ידי חברת קוקה-קולה טבעת הקולה – מערכת קשרי מסחר בין איי הטרובריאנדים שבגינאה החדשה המשמשת להחלפה טקסית של חפצי יוקרה (כלכלת מתנות) קלייה – שיטת בישול המייבשת סוגי מזון מסוימים (כגון פולי קפה, פולי קקאו ולחם) באמצעות שימוש בחום יבש גאוגרפיה: קולה (יישוב) – יישוב ערבי שתושביו עזבוהו במלחמת העצמאות, חורשה וגן לאומי מדרום לראש העין חצי האי קולה – חצי אי במחוז מורמנסק שבצפון רוסיה קולה (נהר) – נהר באורך 83 קילומטרים הזורם בחצי האי קולה קולה (רוסיה) – עיר במחוז מורמנסק שברוסיה קולה (בולגריה) – עיירה במחוז וידין שבבולגריה קולה (סרביה) – עיירה בוויבודינה, סרביה אישים: אשר קולה – שופט ישראלי
ي

האות יא (בערבית "ياء") היא האות ה-28 והאחרונה באלפבית הערבי. לפניה באה האות ואו. האות ي היא משויכת לקבוצת בנתית' המורכבת מ-5 אותיות הדומות בצורתן אחת לשנייה. ליא שני שימושים: כאם קריאה בהופעתה אחרי עיצור המנוקד בכסרה, היא מאריכה את התנועה. וכעיצור עצמאי היא מייצגת /j/ (כמו יו"ד עיצורית). כאשר יא מופיעה באמצע או בסוף מילה, כמעט תמיד היא מופיעה בתור אם קריאה. יא יכולה לשמש גם כ"כיסא" להמזה, ئ, ואז היא מייצגת את העיצור /ʔ/ (כמו אל"ף עיצורית). יא בסוף מילה כאשר לפניה כסרה משמשת כסופית לציון שייכות בגוף ראשון יחיד, ـِي, כך كتاب (כִּתַּאבּ) תרגומו "ספר", ו-كتابي (כִּתַּאבִּי) פירושו "הספר שלי", בדומה לעברית. יא א-נסבה היא יא המנוקדת בשדה (כלומר, מודגשת) ומשמשת כסופית שהופכת שם עצם לשם תואר, בדומה לעברית. כך مصر (מִצְר) תרגומו "מצרַים", ו-مصريّ (מִצְרִיּ) פירושו "מצרי". רוב דוברי הערבית המצרית לא יכתבו את הנקודות מתחת ליא בצורתה הסופית, כמו בפרסית, דבר שיכול לגרום לבלבול בינה ובין אליף מקצורה (אליף מקוצרת), שעשויה להופיע בסופי מילים ואמנם נראית כמו יא חסרת נקודות, אך למעשה תפקידה הוא להאריך תנועת פתחה, בדומה לאליף שותקת. בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות, למעט דוד'ארז. מקור האות יא הוא ב"יוד" הפניקית ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים: אלפבית עברי – י אלפבית לטיני – I,i אלפבית יווני – Ι,ι אלפבית סורי – ܝ מדיה וקבצים בנושא ي בוויקישיתוף
כולל (היישוב הישן)

כולל היה כינוי להתארגנות הכלכלית, העדתית, החברתית והדתית בארץ ישראל של חבורת יהודים יוצאי עיר או ארץ משותפת בימי היישוב הישן. היהודים שהתגוררו עדיין באותן ערים או ארצות תרמו את כספי החלוקה להחזקת הכוללים, כדי לממן את ישיבתם של אחיהם בארץ ישראל. בשל כך התפתחו הארגונים לפי ארצות-מוצא. יהודי שעלה לארץ היה נרשם בפנקס (כעין מיפקד) של גבאי קהילתו בארץ, כדי שיהיה זכאי לסיוע מהארגון הקהילתי. ההכללה בפנקס היא כנראה מקור השם "כולל". הכוללים פעלו בעיקר בירושלים, ובמאה ה-19 פעלו עשרות; לדוגמה כולל חב"ד, כולל אונגרין, כולל רייסין, כולל הולנד ודויטשלנד (הו"ד), כולל חיבת ירושלים, כולל ורשה ואחרים. במחצית המאה ה-19 איחד ר' יוסף ריבלין כמעט את כל כוללות האשכנזים תחת הוועד הכללי כנסת ישראל, אם כי לאחר זמן היו שוב כאלה שנפרדו לכולל משלהם. הכוללות הקימו "חצרות" לבני הקהילה, ובהן דירות מגורים, בית-מדרש, חנויות או בתי-מלאכה. עולה מחו"ל שנמנה עם כולל מסוים יכול היה לפנות להנהלת הכולל בבקשה להתגורר בחצר הכולל "שלו". שכונת בתי מחסה למשל הוקמה על ידי כולל הו"ד; שכונת בתי אונגרין הוקמה על ידי כולל שומרי החומות שמקורה מהונגריה; כולל רייסין הקים את חצר רייסין בנחלאות, וכיוצא בזאת כוללים אחרים. במלחמת העולם הראשונה התרסקה יהדות מזרח אירופה שהייתה מקור כלכלי חשוב לתרומות לכוללים, ופעילותם נפגעה. רוב הכוללים שהיו פעילים עד 1914, אינם פעילים עוד. והשם 'כולל' משמש היום בעיקר לכולל אברכים. קופת מעות ארץ הקודש הוועד הכללי כנסת ישראל כולל ווהלין החלוקה שד"ר הערך "כולל (היישוב הישן)", באתר המכלול ערך זה הוא קצרמר בנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רכיבה

רכיבה במובנה הרחב ביותר היא כל פעילות להנהגת בעלי חיים, לרוב תוך ישיבה על גבם. הרכיבה לרוב היא על סוסים, אך ישנן חיות אחרות שמנוצלות לרכיבה לדוגמת גמלים וחמורים. קיימים סוגים שונים של רכיבה: לצורכי עבודה, תחביב או ספורט. רכיבה לצורכי עבודה קיימת כיום, למשל, בעבודת המשטרה, לשליטה על התקהלות על ידי פרש משטרה. לשליטה על עדרי בעלי חיים בחוות. בנוסף, ענף הטיפול באמצעות בעלי חיים משתמש לעיתים ברכיבה לצורכים טיפוליים ושיקומיים. השימוש ברכיבה לצורכי ספורט כולל (אך אינו מוגבל) קפיצות ראווה, רכיבה אומנותית, מרוצי סוסים מרוץ כרכרות, מרוץ גמלים, רכיבת מסלול שלם ומסלול מכשולים, קפיצה מעל מכשולים, התעמלות על גבי סוס, פולו, ריינינג ורודיאו. חלק מענפי הספורט האלה מרוכזים בתצוגות סוסים. בנוסף, קיים שימוש בסוסים, או בחיות רכיבה אחרות, למטרות טיול וציד, בין היתר לציד שועלים. בפארקים רבים ברחבי העולם קיימים מסלולים מיוחדים למעוניינים לרכוב על גבי סוס בשעות הפנאי. העדות הארכאולוגית הראשונה לרכיבה על סוסים היא ממצאי מרכבות בהן נעשה שימוש ב-2500 לפנה"ס. לאחר מכן, נמצאו גם עדויות לשימוש בסוסים לצורכי מלחמה. לאורך ההיסטוריה הסוס שימש גם למטרות לא-מלחמתיות בחקלאות, בתחבורה ובמסחר. חלק מהפעילים לזכויות בעלי חיים מותחים ביקורת על הרכיבה על ענפיה השונים. נטען, כי סוסים, ככל בעלי החיים, מנוצלים על ידי האדם. הרכיבה מתחלקת לשני מקצועות ראשיים: ווסטרן (Western) (רכיבה מערבית) ואינגליש (English). מקצועות האינגליש מתחלקים לקפיצות ודרסאז'. מקצועות הווסטרן מתחלקים למקצועות ריינינג, פלז'ר, קאטינג, רופינג ועוד. ענף ספורט זה נחשב לאולימפי, ונוסף לאולימפיאדה השנייה בעידן המודרני, שהתקיימה בשנת 1900. כיום, בישראל הענף המרכזי בתחום התיירות הוא טיולי סוסים, רוב חוות הסוסים מציעות בנוסף לשיעורי רכיבה ברמות השונות ורכיבה טיפולית גם טיולים ארוכים יותר מחוץ לתחומי החווה. בדרך כלל אין צורך בניסיון קודם והמסלולים מתאימים לציבור הרחב ולמגוון גילאים. ברכיבה על סוסים יש תנועות בסיסיות, למשל ב "טרוט" . בשעת הליכת טרוט צריך הרוכב להתרומם לסירוגין מעל האוכף בהתאמה לתנועות הסוס. במגע עקבים בצדי הסוס אפשר לזרז אותו להליכה מהירה יותר ואפילו להביאו לריצת טרוט . בזמן שנמצאים בטרוט, (טרוט איטי יכול להיקרא גם ג'וג) אם מדרבנים בפנייה עם רגל אחת קדימה ואחת מאחור, הסוס יעבור לריצת קאנטר שהיא למעשה דהירה, והיא גם הריצה שבה משתמשים בקפיצות. בקאנטר רגליו הקדמיות והאחוריות של הסוס ניתקות לסירוגין מן הקרקע, והרוכב צריך להתאים את תנועותיו לקצב הדהירה. מקאנטר מהיר אפשר לדרבן את הסוס לגאלופ, שהוא הדהירה המהירה ביותר, במהלכה ניתקות כל ארבע רגלי הסוס מן הקרקע והוא מרחף לרגע באוויר. גאלופ מחייב ניסיון ברכיבה ושליטה מעולה בסוס. אמנות הרכיבה, דף שער בספרייה הלאומית
צבע עיניים

צבע עיניים היא תכונה המושפעת בעיקר מכמות וסוג הפיגמנט בקשתית העין. לתכונה זו יש מגוון פנוטיפים אצל חיות ובבני אדם. בבני אדם שינויים אלו נגרמים בעיקר משוני בכמות המלנין "אומלנין" שנוצרת בקשתית על ידי המלנוציטים. כמות המלנין שנוצרת נקבעת מכמה גורמים, כגון גנים המשפיעים על כך. בנוסף, ככל הנראה חשיפה לשמש גורמת לייצור מלנין בעין (כמו בעור). צבע העיניים היא תכונה תורשתית המושפעת מיותר מגן אחד וכיום ידועים בבני אדם שלושה גנים המשפיעים על צבע העיניים: EYCL2 ,EYCL1 ו-EYCL3. במחקר שהשתתפו בו 3,839 אנשים נמצא כי 74% מהגוונים נוצרו כתוצאה משינוי במספר זוגות נוקלאוטידים ליד הגן OCA2. גן זה היה ידוע לפני המחקר כקשור ללבקנות. צבע עיניים של אדם יכול להיות מידע בעל חשיבות רבה, ולכן חשוב לסווג את צבעי העיניים. סיווגים שונים נעים בין הבחנה בין "בהיר" ל"כהה" עד לפרטים מפורטים. בעקבות חיפוש אחר סיווג אובייקטיבי של צבע העיניים סדון ואחרים (Seddon et. al) הגדירו סיווג לפי כמות הפיגמנט צהוב וחום בעין. בעוד שבעיניים חומות יש הרבה חום, בירוקות יש רוב צהוב ובאפורות אין כמעט פגמנט בכלל. בבני אדם עיניים חומות הן הנפוצות ביותר, כחולות נדירות יותר (8%) ועיניים ירוקות הן הנדירות ביותר (2%). עיניים חומות מכילות כמות רבה של מלנין שמשמש לקליטת אור, זהו צבע העיניים הנפוץ בעולם. (נקרא גם "לוז") הוא צבע עיניים מורכב המשתנה לעיתים כפי קרבת העיניים לאור, עיניים מסוג זה מאופיינות בשילוב של צבע ירוק כחול או צהוב עם גוונים של חום בהיר. צבע זה נוצר כתוצאה מפיזור ריילי וכמות מסוימת של מלנין הנמצא בחלקה הקדמי של הקשתית. עיניים מצבע זה נפוצות יחסית באירופה ובאמריקה, ומאוד נדירות במזרח התיכון. רק 5% מהאוכלוסייה מאופיינים בצבע עיניים זה. גוון הענבר הוא צבע צהוב חזק, שככל הנראה נוצר מפגמנט צהוב הנקרא "ליפוכרום" (שנמצא גם בעיניים ירוקות) עיניים בצבע ענבר הם העיניים הנדירות ביותר וקיימות בעיקר אצל בעלי חיים ורק אצל 0.01% מהאוכלוסייה. עיניים ירוקות נוצרות כתוצאה מכמות קטנה של מלנין בעין. הן נפוצות יחסית אצל אנשים שמוצאם מצפון ומזרח אירופה, וכן קיימות אצל בני דרום ומרכז אירופה ובחלקים של דרום אסיה רק ל-2% מאוכלוסיית העולם יש עיניים בצבע זה. עיניים בצבע זה מכילות כמות קטנה של מלנין. צבע כחול נפוץ יחסית ברחבי אירופה ואצל אנשים שהגרו מאירופה, וכן קיים (אם כי נדיר) גם במקומות אחרים כגון אסיה ואפריקה. מכיוון שבשנותיו הראשונות של התינוק כמות המלנין בעינו עדיין לא גדולה, הוא מתאפיין בעין כחולה ברוב המקרים. לאחר זמן מה עיניהם של התינוקות מתכהות. אין פגמנט כחול בעיניים כחולות. הן כחולות מאותה סיבה שמי הים או שהשמיים כחולים. דהיינו, אין מולקולת צבע כחול בעיניים כחולות. הצבע הכחול מופק בשל פיזור גלי אור ממולקולה למולקול הטווך של הקשתית. האור הכחול הוא בעל אורך גל, שמתפזר פחות הצידה ופחות מתאבך מאורכי הגל האחרים. אפור נחשב לגוון של ירוק, עיניים אפורות מכילות כמות זעירה של פיגמנט חום וצהוב. אנשים לבקנים הם בעלי עיניים בצבע אדום או ורוד, כתוצאה מכך שהשתקפות של האדום מכלי הדם עוברת דרך הכחול של הקשתית החסרה בפיגמנט. תופעה זו יכולה גם להתרחש בפני עצמה ונקראת ocular albinism(אנ'). הטרוכרומיה מחשבון צבע עיניים https://www.allaboutvision.com/conditions/eye-color-hazel.htm The Difference Between Green and Hazel Eyes Green Eyes https://www.webmd.com/eye-health/what-is-ocular-albinism
נעם נדב

נעם נדב (נולד ב-1957) הוא מאייר של ספרי ילדים וספרי לימוד, קומיקסאי ותסריטאי סרטי אנימציה ישראלי. נדב, יליד ירושלים, התקבל בתום שרותו הצבאי לבית הספר "בצלאל", וסיים בו 4 שנות לימוד במגמת הגרפיקה. משנת 1982 עד 1985 עבד כאנימטור בסטודיו של רוני אורן, ואחר כך החל לעבוד כעצמאי בתחום האיור והאנימציה. לאורך השנים אייר ספרי ילדים, ספרים למבוגרים, ספרי לימוד רבים, עיתונים וסרטי פרסומת. בין השאר נדב כתב וצייר סיפורי קומיקס בעיתון "חדשות", סדרת קומיקס בשיתוף עם קובי ניב בעיתון הילדים "כולנו", שתי סדרות קומיקס: "קשרי משפחה" ו"סיפורי ראשונים" במוסף "יעקב" של העיתון "מעריב" והסדרה "איש הפנדה" בשיתוף עם המחבר תמיר ראונר במגזין לילדים "עיניים", ספר ילדים של רוני גנור. כמו כן נדב הוא המאייר של הדמויות בפרסומות הישנות של "זמן התפוח" מטעם מועצת הפירות והוא גם היוצר של המותג של מוסף "קפטן אינטרנט", מדור המחשבים והאינטרנט בגרסה המקוונת של עיתון הארץ. סיפורי הקומיקס "איש הפנדה" שראונר כתב ונדב צייר ושהתפרסמו במשך 12 שנה ב"עיניים" הופיעו בשנת 2006 כספר "פנד, סיפורו של פנד האדום" בהוצאת כנרת זמורה ביתן. בשנת 2011 אייר נדב את 'שירי המגילה' של איציק מאנגר, שנדפסו במהדורה דו-לשונית שתרגם וערך ההיסטוריון דוד אסף (הוצאת חרגול ועם עובד). בשנת 1992 זכה בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על שם בן-יצחק עבור איוריו לספר "ארנבת ארנבת מה את חושבת" מאת חיה שנהב (הוצאת שוקן 1990). בשנת 2012 זכה נדב בתחרות לקריקטורה הומוריסטית ע"ש פרידל שטרן מטעם המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס. בשנת 2019 הוא פרסם ספר "המגפיים שהצילו את ירושלים". כיום משמש נדב מרצה בכיר במסלול לאנימציה במחלקה לאומנויות המסך ב"בצלאל". נדב הוא בנו של ההיסטוריון מרדכי נדב ובנה של יעל נדב, חוקרת קבלה. אחיו יהונתן נדב הוא מו"ל. הוא מתגורר בירושלים. נדב נשוי לשועא ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא נעם נדב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נעם נדב דף ביוגרפיה באתר "דףדף" דב אלפון, כך נולד קפטן אינטרנט, באתר ynet, 4 באוקטובר 2004 עידו קינן, סמולטוק || יום הזיכרון: זוכרים מצוירים, באתר הארץ, 1 במאי 2014 נעם נדב, דף שער בספרייה הלאומית