אייל רוסרבוס

אייל רוּסֶרְבוּס (שם מדעי: Rucervus), הוא סוג של אייל גדול החי בדרום ודרום-מזרח אסיה וכולל שני מינים או שלושה מינים לפי טקסונומיות מסוימות. הסוג תואר מדעית לראשונה בשנת 1838 על ידי חוקר הטבע בריאן הודג'סון. מקור השם רוּסֶרְבוּס, הוא בשילוב בין השמות המדעיים של הסוג אייל רוסה (Rusa), והסוג אייל (Cervus), והוא בא לרמז על היותם של המינים בסוג זה מעין צורת ביניים בין אייל אמיתי לבין אייל רוסה בשל המאפיינים החיצונים והאנטומיים שלהם. למעשה, עד 2005 הן אייל רוסה והן אייל רוסרבוס היו נחשבים באופן מסורתי כמינים בסוג אייל עד בדיקה מחודשת על ידי הזואולוג פיטר גרב שהתבסס במחקריו על הזואולוג אולדפילד תומאס שהציע זאת בשנת 1918. בעוד שבעבר היה מוסכם על הכול שהסוג כולל 3 מינים, בטקסונומיות חדשניות, משנת 2011, אחד המינים קיבל מעמד של סוג ומין יחיד בשל ניתוח של ה-DNA. מין נוסף בסוג נכחד לפני עשרות שנים, כך שבפועל רק מין אחד נותר כיום. עם זאת, יש החולקים על הסיווג של אחד המינים כסוג בפני עצמו, ויש הסוברים שסוג זה צריך להיות מאוחד עם אייל נקוד. מיני אייל רוסרבוס בעלי פרווה דקה שנוטה להיות שעירה וגסה באזור הצוואר והחזה. צבע הפרווה בהיר יותר משל איילי רוסה ונע בין חום זהבהב לחום אדמדם או כתמתם; עם זאת, זכרים מבוגרים נוטים להתכהות לחום מהגוני כהה בדומה לאייל סמבר למשל. יש להם פרופיל חינני ורזה, ואחראים לכך מספר דברים: הצוואר הדק למדי, הרגליים הארוכות, והראש שלהם אשר צר יותר משל מינים אחרים (דומה לסוג אייל). החרטום שלהם משולש ומוארך והשפתיים מעוגלות. בניגוד לשאר האיילים האסייתים, הקרניים של זכרי אייל רוסרבוס גדולות ומסועפות מאוד או לחלופין בעלות מבנה מפותל - בדומה לסוג אייל. האוזניים שלהם עגלגלות ומחודדות בקצוות, והן רחבות למדי. האף גדול וכחלחל, והעיניים קטנות וצרות. הזנב קצרצר באופן קיצוני וצידו התחתון לבן. לכל המינים בסוג יש סינר לבן גדול ובולט סביב הסנטר והחלק העליון של הגרון - אשר מהווה סימן היכר למין, והחזה, הגחון והמפשעה - לבנים. איילי רוסרבוס חיים בסבך של עשב, קנים, סוף, על גדות ביצות, עמקי נהרות ואזורים בוציים, והפרסות שלהם רחבות מעט ומותאמות לתנועה במים. בהתאם לבית הגידול, התזונה שלהם מורכבת במיוחד מדשא, עשבי תיבול, שרכי מים, וכדומה. הם פעילים בעיקר בשעות היום ומעט בשעות הלילה, ואת השעות החמות של הצהריים הם מבלים באזורים מוצלים. הם עשויים לבצע נדידות קטנות ממקום למקום בעקבות שינויים אקלימיים. אף שהם נראים גם בבדידות, איילים אלו חברותיים למדי וחיים בקבוצות משפחתיות או בעדרים בינוניים למשך תקופות מסוימות או לאורך השנה. ההריון של הנקבה הוא מינימום 220 ימים לאחריהם נולד עופר אחד בדרך כלל. על פי המהדורה השלישית של ספר היונקים של העולם, יש בסוג 3 מינים: אייל ברסינגה (Rucervus duvaucelii; תואר ב-1823) - המין הנפוץ, הגדול והמוכר בסוג. הוא בעל פרווה בצבע חום כהה בגוונים שונים עד כתמתם, והוא דומה מאוד לאייל סמבר ולאייל טימור בשל השיער הגס שבצווארו. הקרניים שלו מסועפות למדי (12-8 סיעופים). נפוץ בהודו ונפאל ונעלם מבנגלדש ופקיסטן. אייל שומבורג (Rucervus schomburgki; תואר ב-1863) - מין אייל נדיר אשר דמה במעט לקודמו והיה הקטן בסוג. הפרווה שלו הייתה בצבע זהוב, והוא נודע בקרניו הענקיות והמסועפות דמויות הסל (עד כ-33 סיעופים). מין זה היה אנדמי למרכז תאילנד, ממנה הוא נעלם במהירות על ידי ציד ושינויים מרחיקי לכת בבית הגידול שנעשו על ידי האדם. הפרט האחרון בעולם נורה ב-1938. נכון להיום, המין נחשב לנכחד אף שיש הסבורים שהוא שרד בלאוס. אייל אלדי (Rucervus eldii; תואר ב-1842) - המין אשר נחשב על ידי טקסונומיות חדשניות כסוג בפני עצמו המכונה Panolia בשל הפילוגנטיקה שלו המצביעה על קרבה גנטית גבוהה לאייל דויד, אם כי יש החולקים על קביעה זאת ומתייחסים אליו עדיין כמין בסוג זה. האייל האלדי בעל פרווה אדמדמה ברוב הגוף, עם גוון אפור באזור הצוואר. ידוע בקרניו המוזרות שצומחות לכיוון קדימה ואחורה במעין קשת ענקית. מצוי באוכלוסיות קטנות בהודו, סין העממית, תאילנד, וייטנאם, לאוס, קמבודיה, תאילנד ומיאנמר. אייל ברסינגה אייל שומבורג אייל אלדי מדיה וקבצים בנושא אייל רוסרבוס בוויקישיתוף אייל רוסרבוס, באתר ITIS (באנגלית) אייל רוסרבוס, באתר NCBI (באנגלית) אייל רוסרבוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אייל רוסרבוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אייל רוסרבוס, באתר GBIF (באנגלית) ‏ מידע על התפוצה והאיומים של מיני אייל רוסרבוס, באתר הרשימה האדומה של IUCN Pitraa, Fickela, Meijaard, Groves (2004). Evolution and phylogeny of old world deer. Molecular Phylogenetics and Evolution 33: 880–895. Wilson, D.E.; Reeder, D.M., eds. (2005). ‏ Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference ‏ Grubb (2005) revived Thomas’s (1918) assignment of the species to Rucervus. Groves (2006). The genus Cervus in eastern Eurasia. European Journal of Wildlife Research 52: 14–22