צפון

צפון הוא אחד מארבע רוחות השמיים. כיוון צפון הפוך לדרום ונמצא בזווית ישרה לכיוון מזרח ולמערב. בתרבות המערבית הצפון נחשב לכיוון הראשי ומשמש כדי להגדיר את שאר הכיוונים. הצפון נמצא באזימוט 0 מעלות. ישנם שלושה סוגי צפון עיקריים: צפון אמיתי – הוא המשך ישיר מנקודה מסוימת לכיוון ציר הסיבוב של כדור הארץ בקוטב הצפוני. צפון מגנטי – הוא הכיוון אליו מצביע המצפן. צפון זה אינו זהה לצפון האמיתי והוא סוטה ממנו במעלות בודדות (תלוי במיקום על כדור הארץ). צפון רשת – הצפון השלישי מתייחס לקריאת מפות. רשת הקואורדינטות במפות היא בעצם יישור של מקטע בכדור הארץ, וצפון רשת מצביע על כיוון קווי האורך. מכיוון שהמפה יושרה, יש סטייה בינו לבין סוגי הצפון האחרים, גם היא במעלות ספורות. סיבוב שמי הלילה סביב הקוטב השמימי מאפשר לחוות באופן בלתי אמצעי את הכיוון "מעלה". לכן, בחירת הצפון כמתאים לכיוון "מעלה" בחצי הכדור הצפוני, או דרום באותו תפקיד בחצי הכדור הדרומי, הוא, בטרם קיום תקשורת כלל-עולמית, שרירותי למדי. הסינים, למשל, בחרו דווקא את הדרום ככיוון "מעלה" של מפותיהם, אף על פי שסין היא בחציו הצפוני של כדור הארץ. וגם למזרח היה תפקיד ככיוון ראשי (צפון בערבית – "שמאל"; הצפנת מפה – אורינטציה; בתנ"ך מזרח-קדמה, צפון=שמאלה; מפת מדבא המזרח כלפי מעלה; ועוד.). בתרבות המערבית המודרנית: "מעלה" היא מטפורה לצפון. מפות מצוירות בשנות האלפיים כך שהצפון האמיתי או הצפון המגנטי נמצא למעלה, על הדף, וזאת בשונה ממפות קדומות, בהן היה המזרח בחלק העליון כלומר המפות צוירו כשהאדם עומד ופניו מזרחה. גלובוסים נבנו כך שהקוטב הצפוני נמצא למעלה או, אם הגלובוס נטוי, בחצי העליון. במפות מצוין בהדגשה איזה כיוון הוא הצפון. מכאן משתמשים בעברית במונח "להצפין" כדי לציין את הנחת המפה כך שהיא תואמת את הכיוון בשטח. לעיתים משתמשים בחץ יחיד כדי לסמן במפה את הצפון האמיתי, ולעיתים משתמשים בשני חיצים כדי לציין את הצפון האמיתי והצפון המגנטי. ישנן גם מפות המציגות את שושנת הרוחות, אך גם בה בדרך כלל הצפון בולט יותר משאר הכיוונים, אם על ידי איור או על ידי הדגשה אחרת. ההטיה התרבותית והעדפת הצפון במפות אותגרו החל מאמצע המאה ה-20. האדריכל והפילוסוף האמריקאי ריצ'רד באקמינסטר פולר פיתח את מפת דימקסיון שאחד ממאפייניה הוא העדר הטיה תרבותית בין צפון לדרום היות שבמפה זו הצפון איננו למעלה והדרום אינו למטה (יצוין שקיימות מפות, בעיקר במספר מדינות בחצי הכדור הדרומי, בהן הדרום נמצא למעלה). מפות העולם הנפוצות עד שנות השבעים של המאה ה-20 נערכו ברובן על פי היטל מרקטור. במפות אלה שטחן של מדינות אירופה ואמריקה הרחוקות מקו המשווה גדול ביחס – פי כמה מאשר במציאות – משטח המדינות הקרובות אליו כמו רבות ממדינות אפריקה, אסיה ודרום ומרכז אמריקה. השימוש בהיטל גל-פטרס מבטל את העיוות בגדלים, אך במתכונתו המקורית הותיר יתרון למדינות האקלים הממוזג בכך שצורתן על המפה נותרה ללא שינוי ניכר בניגוד למדינות האזור הטרופי שצורתן במפה שונתה. הצפון בתנ"ך מכונה גם "שמאל", מנקודת מבט בה האדם עומד ופניו למזרח (לדוגמה: "אֲשֶׁר מִשְּׂמֹאל לְדַמָּשֶׂק" בראשית, י"ד, ט"ו). הצפון מתואר לעיתים בתנ"ך ככיוון מאיים, נקודת התורפה של ירושלים הייתה תמיד גבולה הצפוני, שכן בחלק זה נפתח מישור רחב, המאפשר הצבת כוחות צבא ללא קושי. לא כדי הקבילו יושבי ירושלים את נבואת ירמיהו: "מִצָּפוֹן תִּפָּתַח הָרָעָה עַל כָּל יֹשְׁבֵי הָאָרֶץ" (ירמיהו פרק א', יד) על עירם, שכן לאורך כל ההיסטוריה נכבשה העיר תמיד מצפון. וכך גם תושבי ארץ ישראל היו תחת איום מתמיד מצפון אשר אכן ממנו הגיעו האשורים והבבלים בעת שכבשו את הארץ בתקופת הבית הראשון. אחד ההסברים לכינוי רוח השמיים של הצפון בשם זה היא מפני שהוא צפוּן מן האור שבו לא עוברת החמה והאור שמגיע ממנו הוא אור חוזר. עוד אומרים חז"ל: "אמר רבי יצחק: הרוצה שיחכים – ידרים, ושיעשיר – יצפין, וסימנך: שולחן בצפון ומנורה בדרום. (בבא בתרא, כ"ה ע"ב). הגמרא בברכות שונה "מניין ששכינה מצפון? שנאמר עורי צפון ובואי תימן". המונח הצפון משמש כדי לציין את המדינות העשירות והמתקדמות מבחינה טכנולוגית, בניגוד לדרום, שהן המדינות העניות והמפותחות-פחות. חלוקה זו אינה מתאימה בהכרח למצב בשטח שכן אוסטרליה למשל נמצאת בדרום (מדרום לקו המשווה) אך נחשבת, במובן זה, מדינה צפונית. הצפון מחליף לאחרונה את המונח המערב בחקר פוליטיקה ויחסים בין-לאומיים. הצפון משמש גם לעיתים כדי לציין את החלק הצפוני של מדינה או אזור גאוגרפי. לדוגמה, בישראל הצפון מציין את האזור שנמצא מצפון לקו דמיוני הנמתח מצפון לעיר חדרה. דוגמאות נוספות: איטליה היא אחת המדינות שבה יש חלוקה לצפון ודרום. האזורים העשירים יותר נמצאים בצפון. הצפון באיטליה הוא תעשייתי ועשיר במסחר בעוד הדרום הוא חקלאי בעיקר. הליגה הצפונית באיטליה קוראת להקמת מדינה נפרדת בשטחי צפון איטליה. באנגליה, לעומת זאת, הצפון הוא דווקא החלק העני יותר. בצפון אנגליה נמצאות התעשיות הכבדות, שנחלשו בשנים האחרונות[דרושה הבהרה]. בארצות הברית, הצפון מתייחס למדינות שלא פרשו מהברית במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. בקנדה, הצפון מתייחס לאזור הארקטי, בניגוד לשטחי הדרום הגובלים בארצות הברית. הצפון בדרך כלל כולל את יוקון, הטריטוריות הצפון מערביות, החלקים הצפוניים של קולומביה הבריטית, ונונאווט, המאוכלסים בעיקר על ידי ה־First Nations והאינואיט. המונחים להלן הם על פי "מילון מונחים צבאיים", הוצאת צה"ל אג"ם מה"ד, 1980: צָפוֹן אֲמִתִּי (צָפוֹן גֵּיאוֹגְרָפִי): בטופוגרפיה – הכיוון אל הקוטב הצפוני הגאוגרפי. צִפּוּן-הַמַּפָּה: בטופוגרפיה – הנחת מפה באופן שקוויה יהיו מקבילים לקווים המתאימים להם בשטח. ציפון מפה נעשה בדרך כלל על ידי הקבלת קווי האורך של המפה לכיוון הצפון בעזרת מצפן. צְפוֹן-הַמַּצְפֵּן: בטופוגרפיה – הכיוון שהמחוג המגנטי של המצפן מורה אליו. צִפּוּן-הַמַּצְפֵּן: הנחת מצפן באופן שהקו צפון-דרום שלו יופנה בכיוון המחוג המגנטי. במצפני שבהם צמוד המגנט ללוח השנתות (כגון: מצפן מנסרתי), נעשה הציפון מאליו. צְפוֹן-הָרֶשֶׁת: בטופוגרפיה – כיוון הצפון, שמראים קווי-רשת הקואורדינטות של המפה. צָפוֹן מָגְנֵטִי: בטופוגרפיה – הכיוון אל הקוטב המגנטי הצפוני, הנמצא בקרבת הקוטב הצפוני הגאוגרפי. מדיה וקבצים בנושא צפון בוויקישיתוף מיכל שליו, למה הצפון נמצא למעלה במפה?, באתר אלכסון רמב"ן, ספר שמות, פרק כ"ו, פסוק י"ח.