אוליבר נוויל

אוליבר פטריק נוויל (בגרמנית: Oliver Patric Neuville; (היגוי השם:[ˈɔlivɐ nøːvil], נולד ב-1 במאי 1973 בלוקרנו שבשווייץ) הוא כדורגלן עבר גרמני-שווייצרי ששיחק בעמדת החלוץ. נויביל העביר את מרבית הקריירה שלו בבאייר לברקוזן ובבורוסיה מנשנגלדבך, וערך 69 הופעות במדי נבחרת גרמניה. נוויל נולד בלוקרנו בשווייץ ליוזף "יופ" נוויל, כדורגלן גרמני מהעיר אאכן ולכרמן, איטלקייה ילידת שווייץ שאבותיה היו מחבל קלבריה. שם המשפחה הצרפתי של האב "נוויל" Neuville מקורו בסב בלגי. לנוויל יש בן אחד, לארס-אוליבר, שנולד בשנת 1997. נוויל החל את קריירת הבוגרים בקבוצת סרבט ז'נבה מליגת העל השווייצרית בשנת 1992, שם שיחק ארבע עונות. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1992/93, ערך נויביל 28 הופעות והבקיע ארבעה שערים, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השני. עונת הפריצה של נויביל הייתה 1993/94, אז הבקיע 16 שערי ליגה, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות הליגה, לראשונה מזה תשע שנים. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה שיתף נויביל פעולה בהתקפה עם סוני אנדרסון. בעונת 1994/95 מיעט נוויל לשחק והבקיע שישה שערי ליגה. עונת 1995/96 הייתה האחרונה של נוויל בסרבט ז'נבה. בעונה זו הבקיע נוויל 15 שערי ליגה, וקבוצתו סיימה במקום השישי. בקיץ 1996 עזב נוויל את סרבט ז'נבה וחתם בטנריפה מהלה ליגה. בטנריפה, שנחשבה לקבוצה התקפית מאוד ואומנה על ידי יופ היינקס, נוויל היה חלק מחוליה התקפית מעובה שכללה גם את מהו קודרו, חואנלה, אנטוניו פינייה ואורליו וידמאר. נוויל הבקיע חמישה שערי ליגה בעונת 1996/97, וסייע למועדון להישאר בליגה. בנוסף, הגיע נוויל עם טנריפה באופן מפתיע לחצי גמר גביע אופ"א, כשהקבוצה עברה בדרך את מכבי תל אביב, לאציו, פיינורד וברונדבי, והודחה על ידי שאלקה 04. בתום עונה אחת בטנריפה, חתם נוויל בהאנזה רוסטוק מהבונדסליגה. בעונת הבכורה שלו במועדון, 1997/98, הבקיע נוויל שמונה שערים, וסייע להאנזה רוסטוק לסיים במקום השישי המפתיע, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם סרגיי ברברז. בעונת 1998/99, לאחר עזיבתו של ברברז, הבקיע נויביל 14 שערי ליגה, והקבוצה ניצלה מירידה לבונדסליגה השנייה על חודה של נקודה אחת. בקיץ 1999 חתם נוויל בבאייר לברקוזן. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1999/00, היה נוויל חלק מחוליית התקפה מרשימה שכללה גם את אולף קירסטן, פאולו רינק ותומאס ברדריץ'. את העונה הזו סיימה לברקוזן במקום השני בבונדסליגה, עם מספר נקודות זהה לאלופה באיירן מינכן, אך עם הפרש שערים נחות. בעונה זו הבקיע נוויל ארבעה שערים ובישל חמישה. בעונת 2000/01 הבקיע נוויל 15 שערי ליגה ובישל שישה, וסיים עם לברקוזן במקום הרביעי בבונדסליגה. בליגת האלופות סיימו נוויל ולברקוזן במקום השלישי בשלב הבתים, והמשיכו ממנו לגביע אופ"א, שם הודחו כעבור סיבוב אחד על ידי א.א.ק. אתונה. בעונת 2001/02 נוויל ובאייר לברקוזן רשמו עונה מצוינת אך עם אכזבות רבות, כאשר סיימו במקום השני בבונדסליגה, מרחק נקודה אחת מהאלופה בורוסיה דורטמונד, כשנוויל מבקיע 13 שערי ליגה ומבשל תשעה. בנוסף, נוויל ובאייר לברקוזן הגיעו עד לגמר ליגת האלופות 2002, בו הפסידה באייר לברקוזן בתוצאה 1–2 לריאל מדריד. בדרך אל הגמר, הבקיע נוויל שער ניצחון בשלב הבתים הראשון מול ברצלונה, ובשלב הבתים השני הבקיע שער בכל אחד משני המשחקים מול דפורטיבו לה קורוניה. בחצי הגמר מול מנצ'סטר יונייטד הבקיע נוויל את השער השני ללברקוזן שהיה שער השוויון בתיקו 2-2 במשחק הראשון באולד טראפורד, ובמשחק הגומלין בביי ארנה הבקיע נוויל את שער השוויון במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. לברקוזן עלתה לגמר בזכות שערי חוץ. בגמר מול ריאל מדריד שיחק נוויל 90 דקות. באותה עונה, לברקוזן הפסידה גם בגמר הגביע הגרמני לשאלקה 04 בתוצאה 2–4. נוויל שיחק 67 דקות בגמר זה. לאחר האכזבה מאובדן שלושת התארים בעונת 2001/02, נוויל המשיך לשחק בבאייר לברקוזן שתי עונות נוספות, כאשר בעונת 2002/03 נקלעה באייר לברקוזן באופן מפתיע למאבקי תחתית, וניצלה מירידה לבונדסליגה השנייה רק במחזורי הסיום. נוויל רשם עונה מאכזבת מבחינה אישית, כאשר הבקיע ארבעה שערים ובישל חמישה. בליגת האלופות צלחו נוויל ולברקוזן את שלב הבתים הראשון, והודחו בשלב הבתים השני, כשנוויל לא הבקיע בעשר הופעותיו במפעל בעונה זו. בעונת 2003/04 חזרו נוויל ובאייר לברקוזן לצמרת, כשסיימו במקום השלישי בבונדסליגה. נוויל הבקיע בעונה זו שישה שערים ובישל שלושה. בתום העונה, עזב נוויל את באייר לברקוזן לאחר חמש עונות, וחתם בבורוסיה מנשנגלדבך. בקיץ 2004 חתם נוויל בבורוסיה מנשנגלדבך, אליה עבר בהעברה חופשית. בעונת 2004/05 הבקיע נוויל 12 שערי ליגה, וקבוצתו סיימה את העונה במקום ה-15, מרחק נקודה אחת מהקו האדום. בעונה זו, הבקיע נוויל שער בידו במשחק הניצחון 0–2 על קייזרסלאוטרן. נויביל ספג גינויים רבים בעקבות שער זה, והוענש בהשעיה לשני משחקי ליגה. בעונת 2005/06 הבקיע נוויל עשרה שערי ליגה, וגלדבאך סיימה במקום העשירי, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם ואצלב סברקוש וקרלוס קאהה. בעונת 2006/07 נוויל היה פצוע בחלק גדול מהעונה והבקיע ארבעה שערי ליגה, וגלדבאך נשרה אל הבונדסליגה השנייה בתום העונה, לאחר שסיימה את העונה במקום האחרון, מרחק 11 נקודות מהישארות בליגה. בעונת 2007/08 חזרו גלדבאך ונוויל לבונדסליגה מהמקום הראשון בבונדסליגה השנייה, כשנוויל הבקיע 15 שערי ליגה. בעונת 2008/09 נויביל וגלדבאך סיימו את העונה במקום ה-15 בבונדסליגה, מרחק נקודה אחת מהמקום המוביל למבחני ההישרדות. נוויל הבקיע בעונה זו שער אחד. בעונת 2009/10 נוויל ערך 12 הופעות בלבד ולא הבקיע. בתום עונה זו, עזב נוויל את בורוסיה מנשנגלדבך לאחר שש עונות, וחתם בארמיניה בילפלד מהבונדסליגה השנייה. נוויל הבקיע שני שערים ב-12 הופעות בקבוצה בעונת 2010/11, אך קבוצתו סיימה במקום האחרון בבונדסליגה השנייה ונשרה אל הליגה הגרמנית השלישית. בתום עונה זו, פרש נוויל ממשחק פעיל. ב-2 בספטמבר 1998 ערך נוויל את הופעת הבכורה במדי בנבחרת גרמניה, כאשר החליף במשחק ידידות מול נבחרת מלטה את מריו באסלר. גרמניה ניצחה במשחק זה 1–2. את שער הבכורה במדים הלאומיים הבקיע נוויל במרץ 1999, בניצחון 0–2 על נבחרת פינלנד במסגרת מוקדמות יורו 2000. בקיץ 1999 השתתף נויביל עם נבחרת גרמניה בגביע הקונפדרציות 1999, בו ערך שלוש הופעות. גרמניה הודחה מטורניר זה בשלב הבתים. מאמן הנבחרת היה אז אריך ריבק, שלנוויל היו קשיי תקשורת עמו, דבר שהתבטא בכך שלא זומן ליורו 2000. בשנת 2002 השתתף נוויל עם נבחרת גרמניה במונדיאל 2002. בשלב הבתים ערך נוויל שתי הופעות, בשתיהן נכנס כמחליף בדקות הסיום. את ההזדמנות לפתוח בהרכב קיבל נוויל ממאמנו רודי פלר בשמינית הגמר מול נבחרת פרגוואי. נוויל הבקיע את שער הניצחון לגרמניה בדקה ה-88, וגרמניה עלתה לרבע הגמר לאחר ניצחון 0–1. נוויל פתח בהרכב בכל המשחקים הבאים של גרמניה בטורניר, לרבות במשחק הגמר, בו הפסידה גרמניה לנבחרת ברזיל בתוצאה 0–2. לאחר המונדיאל המשיך נוויל להיות חלק מהנבחרת גם במוקדמות יורו 2004, אך נופה על ידי פלר לקראת יורו 2004 עצמו. גרמניה ללא נוויל כשלה בטורניר זה והודחה כבר בשלב הבתים. לקראת מונדיאל 2006 שנערך בגרמניה, חזר נוויל לסגל הגרמני, תחת המאמן יורגן קלינסמן. במונדיאל זה, נוויל נכנס כמחליף בכל שלושת משחקיה של גרמניה בשלב הבתים, ובכל משחקי שלב הנוק אאוט. במשחק השני בשלב הבתים, מול נבחרת פולין, נכנס נוויל כמחליף במקומו של לוקאס פודולסקי במצב של 0-0. בדקה ה-90 של המשחק קיבל נוויל בישול מדוד אודונקור, שגם הוא נכנס כמחליף, והבקיע שער ניצחון. נוויל עלה מהספסל גם בניצחון 0–2 על נבחרת שוודיה בשמינית הגמר, וגם בניצחון בפנדלים על נבחרת ארגנטינה בבעיטות הכרעה ברבע הגמר. נוויל היה ראשון הבועטים לגרמניה, והבקיע את הבעיטה שלו. גם בחצי הגמר בו הפסידה גרמניה 0–2 לנבחרת איטליה, וגם במשחק על המקום השלישי בו ניצחה גרמניה 2–3 את נבחרת פורטוגל, נוויל נכנס כמחליף. לאחר מונדיאל 2006, הפציעות והתקופה החלשה אותה חווה בבורוסיה מנשנגלדבך עמה ירד ליגה, פחתה משמעותית כמות ההופעות של נוויל במדים הלאומיים. עם זאת, זומן נוויל לסגל הגרמני ליורו 2008 על ידי המאמן יואכים לב. במשחק הכנה ליורו 2008 מול נבחרת סרביה, הבקיע נוויל את השער הראשון לגרמניה בניצחון 1–2, שהיה שערו האחרון במדים הלאומיים. ביורו 2008 עצמו, ערך נוויל הופעה אחת בלבד, כשנכנס במקום לוקאס פודולסקי בדקה ה-83 של משחק הניצחון על נבחרת אוסטריה במחזור השלישי של שלב הבתים. גרמניה הגיעה בטורניר זה עד הגמר, בו הפסידה 0–1 לנבחרת ספרד. לאחר הטורניר, פרש נויביל מהנבחרת בגיל 35, לאחר שערך במדיה 69 הופעות והבקיע עשרה שערים. עם סרבט ז'נבה: אליפות ליגת העל השווייצרית: 1993/94 עם בורוסיה מנשנגלדבך: אליפות הבונדסליגה השנייה: 2007/08 נוויל הוא אחד משני מעשנים ידועים שהיו בנבחרת גרמניה, על אף שמדובר באורח חיים לא אופייני לספורטאי מקצועי. השני הוא ברנד שניידר. מדיה וקבצים בנושא אוליבר נוויל בוויקישיתוף אוליבר נוויל, באתר Transfermarkt אוליבר נוויל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אוליבר נוויל, באתר Soccerway אוליבר נוויל, באתר BDFutbol אוליבר נוויל, באתר WorldFootball.net אוליבר נוויל, באתר National Football Teams אוליבר נוויל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt