laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זולטאן הורבאט (סייף)

זולטאן הורבאט (בהונגרית: Horváth Zoltán;‏ בלטונפירד, 12 במרץ 1937) אלוף אולימפי, סייף הונגרי (חרב), מאמן. משנת 1952 היה סייף של בודפשט ואשאש, ומשנת 1957 של בודפשט וורש מטאור. הוא היה חבר בנבחרת הונגריה מ-1955 ונחשב ליורש המוכשר ביותר של מסורות הסיף ההונגריות. בגיל 20 (1957), הוא כבר היה חבר בנבחרת אליפות העולם למבוגרים, וכעבור 3 שנים הפך לאלוף האולימפי קבוצתי ולמדליסט כסף אולימפי אישי. נראה כי תואר אלוף העולם האישי שלו ב-1962 הצדיק את הציפיות, אבל הקריירה שלו נחתכה לשניים בתאונת דרכים קשה ב-1964. לאחר החלמתו חזר לסיף, ב-1966 שוב היה חבר בנבחרת הונגריה אלופת העולם, אך ב-1967 פרש מהנבחרת, וב-1971 ויתר סופית על הסיף. לאחר פרישתו, פתח חנות מסחר בולים פרטית והיה מאמן בצ'ילה ב-1973, ביוון מ-1978, ובאיטליה בתחילת שנות השמונים. אלוף אולימפי: 1960, רומא: נבחרת (גאבור דלנקי, אלאדר גרביץ', רודולף קרפטי, פאל קובאץ', טמאש מנדלני) כסף אולימפי מקום שני: 1960, רומא: אישי אולימפי מקום חמישי. : 1964, טוקיו: קבוצתי אלוף עולם ארבע פעמים: 1957, פריז : קבוצתי 1958, פילדלפיה : קבוצתי 1962, בואנוס איירס : אישי 1966, מוסקבה : קבוצתי אליפות עולם מקום שני: 1959, בודפשט : קבוצתי 1962, בואנוס איירס: קבוצתי אזרחות כבוד של בלטונפירד (2012) Horváth Zoltán profilja az Olympedia oldalán (angolul) Havas László: A magyar sport aranykönyve – Budapest, 1982 – מסת"ב 9632535723 Révai új lexikona X. (Hom–Kac). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2002. ISBN 963-927-280-9 Ki Kicsoda 2004 – Budapest, 2003 – מסת"ב 9638634502 Bocsák Miklós: Hogyan élnek olimpiai bajnokaink (166-an szerte a világban) – St. plusz kft., 1998 – (ISBN szám nélkül) Lukács László – Szepesi György: 112. A magyar olimpiai aranyérmek története – Budapest, 1980 – מסת"ב 9632535537 Adatok מדיה וקבצים בנושא זולטאן הורבאט בוויקישיתוף זולטאן הורבאט, באתר olympedia.org Díszpolgár a kardvívó, Horváth Zoltán veol.hu - 2012. augusztus 28.
חוק איסור אפליה לפי גיל בעבודה (ארצות הברית)

חוק איסור אפליה לפי גיל בעבודה משנת 1967 הוא חוק עבודה בארצות הברית שאוסר על אפליה בתעסוקה נגד אנשים שגילם לפחות 40 שנים בארצות הברית. בשנת 1967, נחתם החוק על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון. החוק מונע אפליה על רקע גיל ומספק הזדמנות שווה בתעסוקה בתנאים שלא כוסו במפורש בחוק זכויות האזרח משנת 1964. החוק חל גם על תקנים לפנסיות והטבות הניתנות על ידי מעסיקים, ודורש שמידע בנוגע לצורכי עובדים מבוגרים יועבר לציבור הרחב. החוק כולל איסור רחב על אפליה על רקע גיל נגד עובדים מעל גיל ארבעים, ובאופן ספציפי, החוק אוסר על: אפליה בהעסקה, קידום, שכר, סיום עבודה ופיטורין; הצגת העדפות או מגבלות גיל; שלילת הטבות לעובדים מבוגרים: מעסיק רשאי להפחית הטבות על בסיס גיל, רק אם עלות מתן ההטבות המופחתות לעובדים מבוגרים היא זהה לעלות מתן ההטבות המלאות לעובדים צעירים יותר; מאז 1986, הוא אוסר על פרישה כפויה ברוב המגזרים, עם ביטול הדרגתי של פרישה כפויה לעובדים בתפקידים קבועים, כגון פרופסורים במכללות, בשנת 1993. פרישה כפויה על בסיס גיל מותרת עבור: מנהלים מעל גיל 65 בתפקידים בכירים בקביעת מדיניות, הזכאים לפנסיה על פני תקופה שנתית מינימלית. החוק חל על מעסיקים המעסיקים לפחות עשרים עובדים באופן קבוע בשנה הנוכחית או הקודמת. החוק תוקן בשנת 1986 וגם בשנת 1991, על ידי חוק הגנת הטבות עובדים מבוגרים (Pub. L. 101-433) וחוק זכויות האזרח של 1991 (Pub. L. 102-166). החוק שונה מחוק זכויות האזרח בכך שהוא חל על מעסיקים עם 20 עובדים או יותר, בעוד שחוק זכויות האזרח חל על מעסיקים עם 15 עובדים או יותר. עם זאת, שני החוקים חלים רק על מעסיקים בתעשיות המשפיעות על מסחר בין-מדינתי. 20 העובדים יכולים לכלול עובדים מעבר לים. החוק מגן על אזרחי ארצות הברית העובדים עבור מעסיקים אמריקאים הפועלים בחו"ל, למעט במקרים שבהם הדבר יפר את חוקי אותה מדינה. ייתכן שמגבלת גיל תוצג חוקית במקרים שבהם הוכח כי הגיל הוא "כישורים תעסוקתיים לגיטימיים ובתום לב (BFOQ), הנדרשים באופן סביר לפעולתו הרגילה של העסק המסוים". בפועל, BFOQs לגיל מוגבלים למקרים הברורים (כגון העסקת שחקן צעיר לתפקיד דמות צעירה בסרט) או כאשר בטיחות הציבור מוטלת על הכף (כגון במקרים של מגבלות גיל לטייסים ונהגי אוטובוסים). החוק אינו אוסר על מעסיק להעדיף עובד מבוגר על פני עובד צעיר יותר, אפילו כאשר הצעיר הוא מעל גיל 40. עם זאת, פרקטיקה כזו עשויה להיות בלתי חוקית במדינות כמו ניו ג'רזי, ניו יורק, ומחוז קולומביה שבהן מוגנים עובדים בני 18 ומעלה מפני אפליה על רקע גיל, ולכן מעסיקים לא יכולים להעדיף עובדים צעירים או מבוגרים. Glenn, Jeremy J.; Little, Katelan E. (בנובמבר 2014). "A Study of the Age Discrimination in Employment Act of 1967". GPSolo. 31 (6). {{cite journal}}: (עזרה) "Thresholds for Coverage Under Employment-Related Laws". Texas Workforce Commission. נבדק ב-28 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Morelli v. Cedel, 141 F.3d 39, 45 (d Cir. 1998). Mahoney v. RFE/RL, Inc., 47 F.3d 447, 449 (D.C. Cir. 1995). "Legislation". "Age Discrimination" (PDF). www.nj.gov. נבדק ב-2023-05-08.
כלכלה (פעילות אנושית)

כלכלה היא פעילות אנושית אשר מורכבת מייצור, הפצה, מסחר, וצריכה של סחורות ושירותים. בכלכלה מעורבים גופים שונים הכוללים אינדיבידואלים, בתי עסק וממשלות אשר עוסקים בפעילויות הללו במטרה לענות על צורכיהם. הפעילויות העסקית בכל כלכלה קובעות את אופן הקצאת וניצול המשאבים, ומשפיעות על הרווחה הכללית של האוכלוסייה והצמיחה של אזורים שלמים. בנוסף לכך כל כלכלה מושפעת מגורמים תרבותיים, פוליטיים וטכנולוגיים, אשר משפיעים על האופן שבו המשאבים מיוצרים, מופצים, נסחרים ונצרכים. כל עוד לאורך ההיסטוריה היו אנשים שעסקו בייצור ובהפצה של סחורות או שירותים, התקיימה בפועל כלכלה מסוג כולשהו. הכלכלות הקדומות ביותר היו פשוטות והתמקדו בעיקר בהישרדות היום-יומית של ההאוכלוסייה. הכלכלות גדלו ככל שהחברות גדלו והפכו מורכבות יותר. המהפכה הנאוליתית, שהתרחשה בסביבות 10,000 לפנה"ס, הובילה לשינויים ניכרים שתרמו לכך שהיו עודפי מזון, אשר תרמו לצמיחה מהותית של האוכלוסייה, להקמה של מושבות קבע, ולהתפתחות של חברות מורכבות בהרבה. ציוויליזציות עתיקות כמו מסופוטמיה, מצרים, וסין פיתחו כלכלות גדולות ומורכבות אשר התבססו על רשתות סחר, ועשו שימוש בכסף וסחורות, ומערכות מיסוי. במהלך ימי הביניים הפיאודליזם הפך למערכת הכלכלית השלטת באירופה. האדמה הייתה המשאב הכלכלי העיקרי באותה התקופה והאדמות היו בשליטת האצולה אשר אפשרו לאיכרים לעבוד בה בתמורה להגנה ובתמורה לחלק מהתוצרת. הקמת נתיבי המסחר באותה התקופה – הן יבשתיות (כמו דרך המשי) והן ימיות, חיברו בין כלכלות מרוחקות והקלו על סחר נרחב במיוחד של סחורות, רעיונות וטכנולוגיות. המהפכה התעשייתית, שהחלה בסוף המאה ה-18, הובילה לייצור המוני של סחורות ולהתקדמות טכנולוגית עצומה. מפעלים רבים הוקמו בתקופה זו, ושינויים ניכרים חלו גם בדפוסי העבודה אשר הפכו מדינות רבות למעצמות תעשייתיות. הצמיחה הכלכלית שלאחר מלחמת העולם השנייה הייתה ניכרת למדיי – במיוחד באמריקה הצפונית ובאירופה. המחצית השנייה של המאה ה-20 הושפעה באופן ניכר מהמלחמה הקרה, אשר העמידה זה מול זה את המערכת הכלכלית הקפיטליסטית מול המערכת הכלכלית הקומוניסטית – תקופה שהגיעה לשיאה עם נפילת ברית המועצות ובעקבות כך האימוץ הנרחב של כלכלות מבוססות שוק. במאה ה-21 האינטרנט, טכנולוגיית המידע, והמסחר האלקטרוני השפיעו באופן מהותי על כלכלות העולם והדיגיטליזציה של שירותים רבים. כלכלה כלכלה דמוקרטית היסטוריה כלכלית שיטה כלכלית מדיה וקבצים בנושא כלכלה בוויקישיתוף James, Paul; with Magee, Liam; Scerri, Andy; Steger, Manfred B. (2015). Urban Sustainability in Theory and Practice: Circles of Sustainability. London: Routledge. p. 53. ISBN 978-1315765747. ארכיון מ-1 במרץ 2020. נבדק ב-29 בינואר 2018. {{cite book}}: (עזרה) Aragón, Fernando M.; Oteiza, Francisco; Rud, Juan Pablo (2021-02-01). "Climate Change and Agriculture: Subsistence Farmers' Response to Extreme Heat". American Economic Journal: Economic Policy (באנגלית). 13 (1): 1–35. arXiv:1902.09204. doi:10.1257/pol.20190316. ISSN 1945-7731. S2CID 85529687. ארכיון מ-30 ביולי 2022. נבדק ב-30 ביולי 2022. {{cite journal}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיקלוש אמברוש

מיקלוש אמברוש (בהונגרית: Ambrus Miklós;‏ אגר, 31 במאי 1933 – בודפשט, 3 באוגוסט 2019) היה אלוף אולימפי הונגרי שחקן כדורמים, שוער. הוא עסק בספורט באופן קבוע בעיר הולדתו מאז 1944. מ-1950 היה שחקן של קבוצת אגרי פאקיה SK. בגיל שש עשרה כבר היה שוער בבליגת הכדורמים העליונה. הוא הוחתם על ידי המועדון Budapesti Kinizsi בשנת 1953. הוא עזב לאוסטרליה ב-1956, אך חזר הביתה לאחר שנתיים. מ-1959 הפך שוב לשחקן הפעם בפרנצווארוש. הוא היה חבר בנבחרת שזכתה במדליית הארד באוניברסיאדה 1961. לאחר הופעתו בטורניר, הוא נכלל בסגל 62 EC. ב-1964, היה חלק מהקבוצה ההאלופה האולימפית, בשנת 1967, הוא עדיין השתתף בקדם האולימפיאדה. בין 1955 לבין 1968 הופיע בנבחרת 55 פעמים. לאחר הקריירה הספורטיבית שלו, עבד גם עבור איגוד הכדורמים הלאומי, וגם בקבוצת כדורמים פרנצווארוש. מאוחר יותר עסק בקמעונאות חומרי בניין. ב-1996 הפך למנהל השיווק של מועדון האלופים האולימפיים. בנו, טמאש אמברוש (2015–1964) זכה להצלחה בתחום כדור המים גם כן, היה שחקן כדורמים בנבחרת הונגריה ולאחר מכן המשיך את קריירת הספורט שלו כמאמן, בין היתר כמאמן ראשי של פרנצווארוש. אלוף אולימפי (1964) אלוף אירופה (1962) אלוף הונגריה חמש פעמים (1956, 1962, 1963, 1965, 1968) ספורטאי מצטיין של הרפובליקה העממית ההונגרית (1962) עיטור למען ספורט הונגרי (1993) עיטור מדליית הנצחה 1956 (1994) אזרחות כבוד של זוגלו (2013) צלב הקצין של מסדר ההצטיינות ההונגרי (2018) Ambrus Miklós profilja a Nemzetközi Olimpiai Bizottság oldalán (באנגלית) Ambrus Miklós profilja az Olympedia oldalán (באנגלית) Ki kicsoda a magyar sportéletben?: I. kötet (A–H). Szekszárd: Babits. 1994. 37. o. ISBN 963-495-008-6   "Ambrus Miklós". mob.hu. נבדק ב-2010-08-20. "Kádas Géza javaslatára állították az egri kapuba". heol.hu. אורכב מ-המקור ב-2016-03-05. נבדק ב-2010-08-20. Adatok Ambrus. Egy ferencvárosi hálóőr a történelem sodrásában; szerk. Fűrész Attila; Nagy Béla Hagyományőrző Egyesület, Bp., 2013 מדיה וקבצים בנושא מיקלוש אמברוש בוויקישיתוף מיקלוש אמברוש, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מיקלוש אמברוש, באתר olympedia.org
קריקט במשחקים האולימפיים

קריקט הוא ענף במשחקים האולימפיים שהיווה חלק מהתוכנית האולימפית באולימפיאדת פריז (1900), אך יחודש באולימפיאדת לוס אנג'לס (2028). ב-1900 התקיים טורניר לגברים בלבד, אך בעתיד מתוכננות להשתתף בו גם נבחרות נשים. קריקט היה אמור להיכלל במקור באולימפיאדת הקיץ הראשונה שנערכה באתונה ב-1896, אך בוטל עקב חוסר רישום לתחרות מצד המדינות המשתתפות. ארבע שנים לאחר מכן, באולימפיאדת פריז, התקיימה תחרות קריקט, אך רק שתי מדינות התחרו - בריטניה והמארחת צרפת. במקור גם בלגיה והולנד היו אמורות לקחת חלק בטורניר, אך פרשו לפני שהוא התחיל. נבחרת צרפת יוצגה בעיקר על ידי גולים אנגלים, ובאופן רשמי נחשבה לקבוצה מעורבת, בעוד שהקבוצה הבריטית יוצגה על ידי מועדון הקריקט של דבון וסומרסט וונדררס, כך שגם היא לא נחשבה לנבחרה לאומית. הקבוצות שיחקו משחק בן יומיים על פני שני אינינגים עם 12 שחקנים בכל צד, ובסיומו ניצחה בריטניה במשחק בהפרש של 158 ריצות, וזכתה במדליית הזהב. טורניר קריקט היה מתוכנן גם לאולימפיאדת 1904 שהתקיימה בסנט לואיס, אך כמו ב-1896 הוא בוטל עקב מחסור במדינות משתתפות. ב-16 באוקטובר 2023, לאחר שהוסרו ההתנגדויות של התאחדויות הקריקט של הודו (BCCI) ושל אנגליה ו-ויילס (ECB), התקבלה החלטה שטורניר הקריקט יחזור לתוכנית האולימפית במסגרת אולימפיאדת לוס אנג'לס ב-2028. הענפים שיתווספו לאולימפיאדת לוס אנג'לס, באתר ערוץ הספורט, 16 באוקטובר 2023
מיס תבל 1952

מיס תבל 1952, או מיס יוניברס 1952, הייתה תחרות יופי מיס תבל הראשונה, שהתקיימה באודיטוריום המוניציפלי בלונג ביץ', קליפורניה, ארצות הברית ב-28 ביוני 1952. בסוף האירוע, השחקנית פייפר לורי הכתירה את ארמי קוסלה מפינלנד כמיס תבל 1952. מתחרות מ-30 מדינות וטריטוריות השתתפו בתחרות של שנה זו. את התחרות הנחה בוב ראסל. התחרות כללה את כתר הנישואין האימפריאלי של רומנוב, שהיה בבעלותו של צאר רוסי. נאמר שלכתר היו 1,535 יהלומים, במשקל של 300 קרט, ושוויו הוערך ב-500,000 דולר. נציגת ישראל בתחרות הייתה מלכת היופי אורה ורד, ונציגת נורווגיה הייתה אווה רויין. מדיה וקבצים בנושא מיס תבל 1952 בוויקישיתוף Coetzee, Nikita (16 באוקטובר 2019). "PICS: This is what the very first Miss Universe pageant looked like 67 years ago!". Channel 24 (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-3 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Bell, Diane (5 בספטמבר 2014). "La Jollan was 1st 'Miss Universe'". San Diego Union-Tribune (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-14 במאי 2022. {{cite web}}: (עזרה) Tayag, Voltaire (16 במאי 2021). "Miss Universe crowns: Sentimental favorites, all-time greats". Rappler (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-18 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Lo, Ricky (30 בספטמבר 2016). "The first (1952) Miss U pageant". Philippine Star. נבדק ב-14 במאי 2022. {{cite web}}: (עזרה)
רפאל אנגל

רפאל אבא (רפול) אנגל (נולד בי"ג באלול ה'תשל"ט, 5 בספטמבר 1979) הוא מנהל ישראלי המשמש מנכ"ל המשרד לביטחון לאומי. נולד לרב אברהם ששימש ראש ישיבת בני עקיבא במירון וכיום רב המושב, ועטרה קלרה, אמנית, מחנכת ופעילת ציבור. הוא השני מבין תריסר אחים. למד בישיבה התיכונית חיספין ישיבת בני עקיבא במירון וישיבת ההסדר שדמות מחולה. בשנת 1999 התגייס לצה"ל כלוחם בתותחנים, שימש כמפקד צוות ולאחר מכן כסמפל"ג. באינתיפאדה השנייה נלחם בלבנון[דרושה הבהרה] ואיבד שישה מחבריו בהתהפכות נגמ"ש בפני חבר (אפריל 2001) ובחומת מגן. משמש במילואים כמפקד צוות בכיתת הכוננות בעפרה. בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו. אנגל שימש כמנהל מפעל מתנות "עציון ארט" בבית שמש, מנהל פעילות עמותת "רגבים", מנהל חברת אופק להתיישבות, וסמנכ"ל תפעול ורכישות בעמותת "עטרת כהנים", במסגרתה עסק בגאולת אדמות בירושלים ובנימין, וקידם מהלכים להגברת הריבונות הישראלית תוך ניהול פרויקטים לחיזוק ההתיישבות, איגום וגיוס משאבים. בשנים 2014–2017 שימש חבר מזכירות אמנה וחבר דירקטוריון חברת "בנייני בר אמנה". במשך כעשור היה פעיל במזכירות היישוב עפרה בתפקידים שונים, בהם יו"ר מזכירות ויו"ר ועדת פיתוח. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו באוקטובר 2018 נבחר כנציג היישוב לחבר מליאת מועצה אזורית מטה בנימין. ב-2018 מונה לסגן וממלא מקום ראש המועצה האזורית ישראל גנץ, והופקד על תחום הביטחון והפיתוח. כיהן כיו"ר ועדת הביטחון ויו"ר ועדת המכרזים של מליאת המועצה עד לבחירות ב-2024. במקביל שימש במשך חמש שנים יו"ר איגוד ערים לאיכות סביבה שומרון. בשנים 2019–2024 שימש חבר דירקטוריון החברה לפיתוח בנימין. באפריל 2024 מונה אנגל למנכ"ל המשרד לביטחון לאומי בידי השר איתמר בן גביר. נשוי לדקלה (לבית הורוביץ) ואב לשישה. מתגורר בעפרה. הורי אשתו הם ממקימי היישוב עפרה. רפאל אנגל, באתר המשרד לביטחון לאומי רפאל אנגל, ברשת החברתית פייסבוק רפול אנגל, מנהל הפעילות ב'תנועת רגבים': "לא מקיימים את המטרה לשמה הוקצה השטח", אתר fm103, 30 באוקטובר 2018 בן גביר מבקש למנות את רפאל אנגל לתפקיד מנכ"ל המשרד לביטחון לאומי, באתר מבזק לייב, ‏19 בפברואר 2024 אושר מינוי סגני ראש המועצה בבנימין, באתר ערוץ 7, 13 בדצמבר 2018 המינוי אושר בממשלה: זה המנכ"ל החדש של השר בן גביר, באתר כיכר השבת, 17 באפריל 2024 ישיבת ועדה של הכנסת ה-20 מתאריך 13/12/2016, חוק להסדרת ההתיישבות ביהודה והשומרון, התשע"ז-2017
פטר בצאקו

פטר בצאקו (בהונגרית: Baczakó Péter;‏ ארצ'י, 27 בספטמבר 1951 – בודפשט, 1 באפריל 2008) היה אלוף אולימפי ואלוף עולם הונגרי בהרמת משקולות, (84 קילו, משקל בינוני וחצי כבד) מאמן. מ-1968 עד 1983, הוא היה מרים משקולות ב-BKV Elöre. הוא התחרה במשקל בינוני, מאוחר יותר במשקל חצי כבד. הוא היה חבר בנבחרת הונגריה בשתי אולימפיאדות, זכה במדליית ארד במונטריאול ב-1976 ובתואר האלוף האולימפי במוסקבה ב-1980. הוא השיג להונגריה את מדליית הזהב ה-111 ותואר האליפות האולימפית השנייה להונגריה בענף זה (הראשון אימרה פלדי). ב-1983 הוא ויתר על ספורט תחרותי לאחר קרע בשריר הירך האחורי. בשנת 1984 קיבל תעודת מאמן במכון ללימודי המשך של המכללה לחינוך גופני והפך למאמן של BKV Előre. בין תלמידיו זכה אסתר קרוצלר מדליסטית כסף אולימפית. ב-1992 היה קפטן הנבחרת הלאומית של נבחרת הנשים. הוא היה מזכיר ועדת הספורט של ההוועדה האולימפית ההונגרית (MOB). בשנת 1993, הוא הפך לחבר הנהלה של מועדון האלופים האולימפי ההונגרי. בצאקו נפטר ממחלה בגיל 56. מאז מותו, BKV Előre מארגנת מדי שנה את תחרות הזיכרון של פטר בצאקו. בשנת 1976 במונטריאול, קנדה בטורניר הרמת המשקולות של המשחקים האולימפיים (1976), בו זכה במדליית ארד במשקל בינוני בתחרות המשולבת. בברית המועצות, באולימפיאדת מוסקבה (1980) הפךי לאלוף האולימפי בתחרות המשולבת בקטגוריית משקל קל כבד. בשנת 1975 זכה במדליית ארד במשקל בינוני (דחיקה). בשנת 1977, מדליסט כסף במשקל בינוני (משולב), מדליסט ארד (דחיקה) מדליית כסף 1978 שלוש פעמים במשקל בינוני (משולב, דחיקה). בשנת 1979, הוא זכה במדליית זהב במשקל קל (הנפה), מדליסט כסף (משולב, דחיקה) בשנת 1982, הוא זכה במדליית ארד במחלקה במשקל קל (הנפה). בשנת 1975 זכה במדליית ארד במשקל בינוני (דחיקה). בשנת 1977, מדליסט כסף במשקל בינוני (משולב), מדליסט ארד (הנפה, דחיקה) מדליית כסף 1978 שלוש פעמים במשקל בינוני (משולב, הנפה, דחיקה). בשנת 1979, הוא זכה במדליית זהב במשקל קל (דחיקה), מדליסט כסף (משולב, הנפה) בשנת 1982, הוא זכה במדליית ארד במחלקה במשקל קל (דחיקה). פרס "משחק הוגן" (קטגוריה מפעל חיים) (2006) Baczakó Péter profilja az Olympedia oldalán (באנגלית) דף הזיכרון לפטר בצאקו הניצחון האולימפי של בצאקו (וידאו) מדיה וקבצים בנושא פטר בצאקו בוויקישיתוף פטר בצאקו, באתר olympedia.org "Meghalt Baczakó Péter olimpiai bajnok". sportgeza.hu. נבדק ב-2010-08-21. "Baczakó Péter emlékverseny versenykiírása". mssz.hu. נבדק ב-2010-08-21. "Elismerték a sportszerűség bajnokait". sportfm.hu. אורכב מ-המקור ב-2017-01-16. נבדק ב-2010-08-21.
בריידי הפנר

בריידי הפנר (באנגלית: Brady Hepner נולד; 25 באוגוסט 2005) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הפנר נולד בשנת 2005 בוולבורג, קרוליינה הצפונית. בשנת 2020 הופיע הפנר בתפקיד קטן בסרט האימה "Killer Babes and the Frightening Film Fiasco". בשנת 2021 הופיע בפרק בסדרה שיקגו FIRE. באותה שנה הופיע בסרטים "Charlotte Moon Mysteries: Green on the Greens" ובתפקיד משנה בסרט האימה "הטלפון השחור". בשנת 2022 הופיע בסרט "Resisting Roots" המבוסס על הרומן מאת הסופרת אודרי קרלן. בשנת 2022 הופיע בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "See/Saw". בשנת 2023 הופיע בתפקיד משנה בסרט הדרמה המצליח נשארים לחג. בשנת 2024 התארח בדרמת הפשע האמריקאית FBI: אינטרנשיונל. בריידי הפנר, ברשת החברתית אינסטגרם בריידי הפנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Colette Stein, 'It was really fun': Piedmont teenager lands role on 'Chicago Fire', WXII, ‏2021-03-11 (באנגלית) Safwan Azeem, 5 Things You Didn’t Know About Brady Hepner, TVovermind, ‏29 ביוני 2023 Michael O'Sullivan, ‘The Black Phone’ is a ghost story with one great twist, The Washington Post, ‏22 ביוני 2022 Brady Hepner Biography, Education Qualification, Personal Life, Professional Career, Age, Net Worth, and Everything - The Bulletin Time, The Bulletin Time, ‏1 בנובמבר 2023 Fawnia Soo Hoo, School of Frocks, Jocks and Shocks: Creating Student Costumes for ‘The Holdovers,’ ‘Priscilla’ and ‘Saltburn’, The Hollywood Reporter, ‏2023-12-20 (באנגלית אמריקאית)
מות ארתור

מות ארתור (le morte Darthur) הוא אוסף קאנוני של סיפורי המלך ארתור ואבירי השולחן העגול שנכתב במאה ה-15 על ידי תומאס מלורי. מקובל לזהות את כותב הספר, סר תומאס מלורי, עם סר תומאס מלורי מווריקשייר, אולם הזיהוי שנוי במחלוקת. סר מלורי מווריקשייר היה אביר שלחם במלחמת מאה השנים והיה חבר בבית הנבחרים הבריטי. הוא בילה זמן רב בבתי כלא בשל מגוון פשעים, כולל גניבת בקר, אונס, שוד מנזר וניסיון לארוב לדוכס מבקינגהאם. חלקים מהספר נכתבו על ידי מלורי בזמן ששהה בכלא. הוא השלים את כתיבת הספר בערך ב-1470. מלורי אסף את סיפוריו ממקורות מגוונים באנגלית ובצרפתית, כגון הפרוזה הצרפתית "מחזור הוולגטה" והפואמה האנגלית "Alliterative Morte Arthure" (אנ') המתארת את מלחמתו של ארתור בקיסר רומאי. חלקים מעטים מהספר, בעיקר סיפורו של גארת', הם פרי עטו של מלורי עצמו. בשונה מהטקסטים עליהם התבסס, כתב מלורי באופן כרונולוגי ויצר לראשונה חוט עלילה ליניארי, מלידתו של ארתור עד מותו. לרוב הוא הציג את הסיפורים ללא עוררין, בשפה פשוטה ועובדתית. בכתב היד חולק הקאנון לשמונה חלקים: לידתו ועלייתו לשלטון של ארתור, מלחמתו של ארתור נגד האימפריה הרומית המערבית, הרפתקאותיו של סר לנסלוט, סיפורו של גארת' (אנ'), סיפורם של טריסטן ואיזולדה, המסע אחרי הגביע הקדוש, סיפור אהבתם של לנסלוט וגווינביר ולבסוף התפרקות השולחן העגול ומותו של ארתור. בגרסה המודפסת של קקסטון אורגן התוכן מחדש ב-21 חלקים. הספר הודפס לראשונה על ידי ויליאם קקסטון ב-1485. כתב היד היחיד הקודם למהדורה של קקסטון התגלה ב-1934 בספריית הקולג' של ווינצ'סטר, והוא מוצג כיום בספרייה הבריטית בלונדון. לאחר הדפסתו הראשונה בשנת 1485 הפך "מות ארתור" לפופולרי, והודפס בלפחות חמש מהדורות נוספות עד מלחמת האזרחים האנגלית. כל מהדורה עברה שינויים חזותיים ולשוניים, וחלקן עברו צנזור. לאחר מלחמת האזרחים לא הודפס הספר שוב עד המאה ה-19, אז התעורר עניין מחודש בסיפורי המלך ארתור. בסך הכל הודפסו באנגלית 29 מהדורות שלמות של "מות ארתור" מאז כתיבתו עד שנות ה-80 של המאה ה-20. "מות ארתור" עובד ותורגם לעברית על ידי דבורה עומר. מדיה וקבצים בנושא מות ארתור בוויקישיתוף "מות ארתור", מהדורת קקסטון באנגלית תיכונה, באתר אוניברסיטת מישיגן "מות ארתור", כרך א', באתר פרויקט גוטנברג "מות ארתור", כרך ב', באתר פרויקט גוטנברג Laurence W. Mazzeno, Sarah B. Kovel, Sir Thomas Malory: Critical Survey of Long Fiction, Fourth Edition, Critical Survey of Long Fiction, Fourth Edition, 2010-01, עמ' 1–7 Stephen C. B. Atkinson, Thomas Malory, Research Guide to Biography & Criticism 2, 1985 Dorsey Armstrong, Gender and the Script/Print Continuum: Caxton’s Morte Darthur, Essays in Medieval Studies 21, West Virginia University Press, 2004, עמ' 133-150 Corinne Saunders, Malory’s Morte Darthur, Magic and the Supernatural in Medieval English Romance, Boydell & Brewer, 2010, עמ' 234 Rediscovering Malory: Digitising The Morte Darthur, The British Library Le Morte Darthur: The Winchester Manuscript, Online Medieval Sources Bibliography לבנה ליטני, המיתולוגיה הבריטית, תל אביב: מפה, 2005, עמ' 157 Corinne Saunders, Malory’s Morte Darthur, Magic and the Supernatural in Medieval English Romance, Boydell & Brewer, 2010, עמ' 235 Anna Caughey, Print and Manuscript, Great Writers Inspire B. C. Southam, Sir Thomas Malory, Routledge, 1995, עמ' 44, ISBN 9780415134002 בשנה התשיעית למלכותו של המלך אדוארד הרביעי, לפי הערה בסוף אחת הגרסאות המוקדמות של הספר.
תפוס את היום

תפוס את היום (באנגלית: Seize the Day) הוא ספר אמריקאי שיצא לאור לראשונה ב-1956 הוא הרומן הרביעי של סול בלו. הספר נחשב לאחת מיצירות הספרות הגדולות של המאה העשרים (על ידי מבקר הספרות הנודע ג'יימס ווד למשל). הסיפור עוסק ביום בחייו של וילהלם אדלר (הידוע גם בשם טומי וילהלם), שחקן כושל בשנות הארבעים לחייו. וילהלם מובטל, מרושש, פרוד מאשתו (שמסרבת לתת לו גט) ומרוחק מילדיו ומאביו. במהלך היום הוא נאלץ להתעמת עם נסיבות חייו ומה שהוביל אליהן, לקבל את המצב וללמוד לסלוח לעצמו ולאחרים. רובין ויליאמס כיכב בסרט מ-1986 המבוסס על הספר. תפוס את היום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארז דבורה

ארז דבורה הוא מרצה לקולנוע ותקשורת ומבקר קולנוע ישראלי, מבקר הקולנוע של ynet משנת 2007. דבורה למד במגמת ספרות, קולנוע ואומנות בתיכון עירוני א' בתל אביב. ב-1993 סיים תואר ראשון בהצטיינות בפילוסופיה וקולנוע באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו, החל לעבוד בארכיון החוג לקולנוע וטלוויזיה בו עבד עד לשנת 1998. בנוסף עבד כמתרגל בחוג וכעוזר אקדמי של נחמן אינגבר בשיעורי מבוא לתולדות הקולנוע ולקולנוע מודרני. הוא ייסד, ריכז וערך תוכנית הקרנת סרטי חובה בחוג, שמאז פועלת כבחינת בקיאות רב שנתית. בשנת 1998 לימד בקורס "להבין סרטים", ניתוח סרטים ותולדות הקולנוע באוניברסיטה הפתוחה. בשנת 2003 פרסם מאמרים בכתב העת של סינמטק תל אביב. ב-2005 השלים תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, אותו סיים בהצטיינות יתרה. נושא עבודת הגמר שלו היה "הנשגב הקאנטיאני ואפשרות סילופו הפנאטי ב'אולימפיה'". שנה לאחר קבלת התואר, החל ללמד בחוג לקולנוע בכתיבת פרו סמינריון בתחומי קולנוע שונים בהם תיאוריות קולנועיות עכשוויות, אסתטיקה פשיסטית, מדע בדיוני וקולנוע אמריקאי. דבורה משמש מאז כעמית הוראה. בשנת 2007 החל לכתוב ביקורות קולנוע לאתר ynet ומאז הוא אחד ממבקרי הקולנוע המרכזיים של האתר. באותה השנה ערך מדעית (חוזרת) את קיצור תולדות הקולנוע שחיברו ג'רלד מאסט (אנ') וברוס פ' קאווין ומהווה את ספר הלימוד המרכזי בקורס "תולדות הקולנוע" של האוניברסיטה הפתוחה. דבורה מרצה לקולנוע ועובד במכללות וחוגי קולנוע שונים. הוא עבד בשנת 2007 במנשר לאמנות בתחומי קולנוע אסייתי, ניתוח סרטים וקולנוע אמריקאי של שנות ה-70 של המאה ה-20. בשנת 2010 לימד בחוג לקולנוע ותקשורת בסמינר הקיבוצים (מבע קולנועי, תיאוריה קולנועית ובמאים פורצי דרך) ומ-2012 בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים. בשנת 2012 נתמנה כלקטור בקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב במסלולי פיתוח ופיצ'ר עלילתי. ארז דבורה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ארז דבורה, באתר מנשר לאמנות ארז דבורה, באתר ynet, 17 ביולי 2024 מיטל לוקוף, מבקרי הקולנוע ראו את "אל תסתכלו למעלה" ולא הסתכלו למעלה, באתר העין השביעית, 6 בינואר 2022 ארז דבורה באתר בית הספר לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב ארז דבורה, באתר ynet, 17 ביולי 2024
כימרת רפאים כחלחלה

כימרת הרפאים הכחולה ( Hydrolagus trolli ), היא מין במשפחת כימרות קצרות חוטם. צבעה חיוור וסנפיריה כחולים. היא ניזונה מחסרי חוליות שונים כמו רכיכות וסרטנים. מדיה וקבצים בנושא כימרת רפאים כחלחלה בוויקישיתוף כימרת רפאים כחלחלה, באתר ITIS (באנגלית) כימרת רפאים כחלחלה, באתר NCBI (באנגלית) כימרת רפאים כחלחלה, באתר FishBase (באנגלית) כימרת רפאים כחלחלה, באתר GBIF (באנגלית) כימרת רפאים כחלחלה באתר הרשימה האדומה של IUCN Compagno, L.J.V.; Dagit, D.D. (2015). "Hydrolagus trolli". IUCN Red List of Threatened Species. 2015: e.T60197A70709551. doi:10.2305/IUCN.UK.2015-4.RLTS.T60197A70709551.en. Retrieved 16 November 2021. Reardon, M.B.; Bray, D.J (2018). "Abyssal Whitefin, Hydrolagus trolli Didier & Séret". Fishes of Australia. נבדק ב-30 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.