קרב איפר החמישי

קרב איפר החמישי, המכונה גם ההתקדמות בפלנדריה וקרב פסגות פלנדריה, הוא שם לא פורמלי המשמש לזיהוי סדרת הקרבות בצפון צרפת ובדרום בלגיה מסוף ספטמבר עד אוקטובר 1918. לאחר שמתקפת האביב הגרמנית ב-1918 לא הצליחה להשיג ניצחון מכריע, המורל הגרמני דעך ומאידך המספר ההולך וגובר של חיילים אמריקאים שהגיעו לחזית המערבית העניקו לבעלות הברית יתרון מספרי הולך וגובר על הארמיות המערביות של הקיסרות הגרמנית. כדי לנצל זאת פיתח המרשל פרדיננד פוש פיתח אסטרטגיה שהתפרסמה כ"המתקפה הגדולה", בה בוצעו התקפות על הקווים הגרמניים לאורך חזית רחבה ככל האפשר. כוחות בלגים, בריטים וצרפתים ברחבי מבלט איפר היו אמורים ליצור את הקצה הצפוני של מתקפה לעבר העיר הבלגית לייז'. הארמייה הבריטית השנייה עקבה אחר כמה נסיגות קלות ונלחמה בפעולה ברכס אוטרשטיין ב-18 באוגוסט, ולאחריה הייתה הפוגה. כוחות של בעלות הברית באזור נחו היטב בסוף ספטמבר. קבוצת הארמיות פלנדריה (GAF) תקפה בשעה 5:30 בבוקר ב-28 בספטמבר, לאחר הכנה ארטילרית של שלוש שעות. ה-GAF תקף עם 12 דיוויזיות בלגיות, 10 דיוויזיות בריטיות של הארמייה הבריטית השנייה ו-6 דיוויזיות צרפתיות של הארמייה הצרפתית השישית. הבריטים תקפו על 4.5 מיל (7.2 קילומטרים) חזית עד לכביש איפר-זונבקה, משם תקף צבא בלגיה על קו צפונה לדיקסמוד. התקפות בעלות הברית חדרו במהירות מבעד להגנות הגרמניות והתקדמו עד 6 מיל (9.7 קילומטרים). חלק גדול מהאדמה שממערב לפשנדל, שננטשה במהלך הנסיגה של תחילת 1918, נכבש מחדש. גשם החל לרדת אך בערב הבריטים כבשו את קורטוויילדה, זנדווורדה, קרויסייק ובקלייר; חיילים בלגים כבשו את זונבק, פולקפה, שאאפ ביילי ויער חותולסט. באגף הדרומי התקדמו פעולות קלות של שלוש דיוויזיות בריטיות לסנט איב, מסין והרכס מוויצ'אטה להולבקה. הקו הקדמי הגרמני נמתח מדיקסוד להות'ולט, בלארה, זנדווורדה והולבקה. Messines, Terhand ו- Dadizeele נפלו ב-29 בספטמבר, ולמחרת, על אף שהאדמה שנלכדה הפכה לעוד בוץ, כל הקרקע הגבוהה סביב איפר נכבשה על ידי בעלות הברית. עד 1 באוקטובר, נתפסה הגדה השמאלית של המחנה (ליס) עד קומינס והבלגים היו ממזרח לקו ממורסלדה לסטאדן ודיקסמוד. ההתקדמות נמשכה עד 2 באוקטובר כשהגיעה תגבורת גרמנית והמתקפה עלתה על אספקתה. בשל מצב האדמה, 15,000 מנות מזון הוצנחו על ידי 80 מטוסים בלגים ובריטים. הבריטים סבלו 4,695 נפגעים, והבלגים 4,500 נפגעים מתוך 2,000 הרוגים ו-10,000 חולים או פצועים. בעלות הברית התקדמו עד 18 מיל (29 קילומטרים), עם התקדמות ממוצעת של 6 מיל (9.7 קילומטרים), ולכדו 10,000 שבויים, 300 תותחים ו-600 מקלעים. המתקפה נמשכה בקרב קורטה (14–19 באוקטובר). יחידות בעלות הברית נכללו בקבוצת הארמיות פלנדריה בפיקודו של אלברט הראשון, מלך הבלגים, והגנרל הצרפתי ז'אן-מארי דגוט שימש כראש המטה. הארמייה השנייה (גנרל הרברט פלומר) הקורפוס ה-15 (לוטננט גנרל בוואור דה ליל) הדיוויזיה ה-31 הקורפוס ה-10 (לוטננט גנרל רג'ינלד סטפנס) הדיוויזיה ה-30 הדיוויזיה ה-34 הקורפוס ה-19 (לוטננט גנרל הרברט ווטס) הדיוויזיה ה-14 (קלה) הדיוויזיה ה-35 הדיוויזיה ה-41 - בעתודה הקורפוס ה-2 (לוטננט גנרל קלוד ג'ייקוב) הדיוויזיה ה-9 (סקוטית) הדיוויזיה ה-29 הדיוויזיה ה-36 (אלסטר) - בעתודה הצבא הבלגי (המלך אלברט) קבוצת דרום (לוטננט גנרל אלויס ביויאק) הדיוויזיה ה-11 הדיוויזיה ה-8 הדיוויזיה ה-12 הדיוויזיה ה-6 קבוצת המרכז (לוטננט גנרל אלפונס ז'אק דה דיקסמוד) הדיוויזיה ה-9 הדיוויזיה ה-3 הדיוויזיה הצרפתית ה-128 - מאחור קבוצת צפון (לוטננט גנרל לואי ברנהיים) הדיוויזיה ה-7 הדיוויזיה ה-1 הדיוויזיה ה-10 הדיוויזיות הבלגיות הנותרות הגנו על חזית איזר המוצפת מקלרקן לים הדיוויזיה ה-4 הדיוויזיה ה-2 הדיוויזיה ה-5 דיוויזיית הפרשים הבלגית הצבא הצרפתי - בעתודה הקורפוס ה-7 (גנרל אנדרה ז'וזף עמנואל מאסנה) - בפיקוד בלגי הדיוויזיה ה-41 הדיוויזיה ה-164 הדיוויזיה ה-128 - תחת פיקוד הצבא הבלגי הקורפוס ה-34 (גנרל אלפונס נודן) - עדיין בשליטת פוש הדיוויזיה ה-5 הדיוויזיה ה-70 הדיוויזיה ה-77 קורפוס הפרשים ה-2 (גנרל פליקס אדולף ראבילו) - הוצבה באזור פרובן - אוטקרק - ארזל דיוויזיית הפרשים ה-2 דיוויזיית הפרשים ה-4 דיוויזיית הפרשים ה-6 קבוצת הארמיות רופרכט בפיקודו של רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה אשר פיקדה על צבאות גרמניה בצפון, החזיקה את פלנדריה עם הארמייה הרביעית, שכללה פחות מחמש דיוויזיות באזור. הארמייה הרביעית (גנרל חיל הרגלים פרידריך זיקסט פון ארמין) קורפוס הצי (אדמירל לודוויג פון שרודר) קורפוס המשמר (גנרל-לויטננט אלפרד פון בקמן) קורפוס המילואים ה-10 (גנרל לויטננט ארתור פון גאביין) Edmonds & Maxwell-Hyslop 1947, p. 57. Sheffield 2011, pp. 315–316. Edmonds & Maxwell-Hyslop 1947, pp. 2–3. Harris & Barr 1998, p. 197. Reichsarchiv 1944, p. 617. AFGG 1928b, p. 15. Boraston 1919, pp. 285–286. Edmonds & Maxwell-Hyslop 1947, pp. 65–73. Boraston 1919, p. 286. Sheffield 2011, p. 322. Edmonds & Maxwell-Hyslop 1947, pp. 74–94. Edmonds & Maxwell-Hyslop 1947, p. 92. Marix Evans 2002, p. 211. Edmonds & Maxwell-Hyslop 1947, pp. 269–294. AFGG 1928a, pp. 360–361. AFGG 1928a, Carte 36. Edmonds & Maxwell-Hyslop 1947, Appendix I.