laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פולה ניובי-פרייזר

פולה ניובי-פרייזר (Paula Newby-Fraser; נולדה ב-2 ביוני 1962) היא אתלטית, שהתחרתה באיש הברזל ובדואתלון. פולה ניובי-פרייזר נולדה בדרום רודזיה (כיום זימבבווה) וגדלה בדרום אפריקה, שם היא הייתה שחיינית מקצועית כילדה. היא זכתה באליפות העולם באיש הברזל בהוואי במשך 8 פעמים בשנים 1986, 1989-1988, 1994-1991, ו-1996. מכונה "מלכת קונה" ניובי-פרייזר זכתה במרוצי איש הברזל 24 פעמים בשנים 1986–2002. בשנות התשעים, היא גם התחרתה בדואתלון למרחקים ארוכים כמו PowerMan Zofingen, שווייץ ובאליפות העולם בדואתלון 1990 בפאלם ספרינגס. היא ניצחה את אלופות הדואתלון, ליז דאונינג. אקדמיית הספורט של ארצות הברית כינתה אותה אחת מ-5 האתלטיות המקצועיות הטובות ביותר ב-25 השנים האחרונות (1997-1972). פולה ניובי-פרייזר החזיקה בשיא העולם באיש הברזל לנשים עם תוצאה של 8:55:28,[דרושה הבהרה] עד ל-13 ביולי 2008, אז איבונה ואן פלרקן מהולנד קבעה שיא חדש של 8:45:48. מדיה וקבצים בנושא פולה ניובי-פרייזר בוויקישיתוף פאולה ניובי פרייזר, multisports.com ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא אתלטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הכוח המיוחד למלחמה בסמים (בוליביה)

הכוח המיוחד למלחמה בסמים של בוליביה (ספרדית: Fuerza Especial de Lucha Contra el Narcotráfico ,FECLN) הוא גוף אכיפת חוק לאומי בבוליביה שהוקם ב-1987 בסיוע ארצות הברית, על מנת להיאבק בסחר הלא חוקי בסמים, שהפך לנושא לאומי וחברתי ומכת מדינה של ממש, כבמרבית המדינות באזור הרי האנדים. הארגון נחשב לגוף צבאי ומהווה חלק מהמשטרה הלאומית של בוליביה וכפוף אליה. בתחילת 1989 הוקם שירות הביון של הארגון והגוף מופקד גם על איסוף מודיעין בנוגע לסחר בסמים. ב-2008 הציב נשיא בוליביה אבו מוראלס אוליטמטום של שלושה חודשים לארגון DEA האמריקאי לעזוב את המדינה. הוא האשים את הסוכנות האמריקאית ללוחמה בסמים כמי שאינה נלחמת בפועל בסחר הלא-חוקי בסמים בארצו. ב-2010 הסכימה רוסיה להלוות לבוליביה מאה מיליון דולר לצורך רכישת מסוקי צבא רוסיים על מנת לחזק את המאבק בסחר בסמים. כ-6,000 חיילים משרתים בכוח המיוחד למלחמה בסמים. פסק"ן DEA GSBNT אתר האינטרנט הרשמי של הכוח המיוחד למלחמה בסמים (בספרדית) The Bad Shit DEA complicit in drug trade, says Morales 3 April 2010, Russia lends Bolivia $100 mln to aid drugs fight ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא בוליביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ואל גריי

ג'ואל גריי (באנגלית: Joel Grey; נולד ב-11 באפריל 1932), הוא שחקן, זמר, רקדן, במאי וצלם ממוצא יהודי- אמריקאי. התפרסם בתפקיד ה–MC‏ (Master of Ceremonies (אנ')) בסרט "קברט" ובמחזה הנושא את אותו השם. על הופעותיו זכה גריי בפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב, פרס באפט"א ובפרס הטוני. גריי, נולד בשם ג'ואל דייוויד כץ (Joel David Katz) בקליבלנד, אוהיו, לאמו גולדי ולאביו הקומיקאי היהודי מיקי כץ. הוא החל את דרכו כשחקן תיאטרון בתיאטרון ילדים ובהצגות מקומיות באזור מגוריו שבקליבלנד. בסוף שנות ה-50 וראשית שנות ה-60 הופיע בסדרות של מערבונים בטלוויזיה. בשנת 1966 קיבל את תפקידו הגדול הראשון בברודוויי כאדון הטקסים במחזמר, מהחשובים בכל הזמנים, "קברט". המחזמר זכה להצלחה גדולה וגריי זכה על תפקידו בפרס הטוני. גריי היה מועמד שלוש פעמים נוספות לפרס הטוני. בשנת 1972 התפרסם כשלוהק לגרסה הקולנועית למחזמר "קברט" בו התגלה שש שנים קודם לכן. בסרט לוהק לאותו תפקיד אותו גילם במחזמר וזכה בפרס גלובוס הזהב, פרס באפט"א ובפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. בכך הפך גריי לאחד משמונה שחקנים בלבד שזכו בפרס האוסקר ובפרס הטוני על אותו תפקיד. גריי הופיע ב-1976 במותחן הפסיכולוגי "תמיסת שבעת האחוזים" ובסרט הפעולה של גאי המילטון "רמו", עליו היה מועמד פעם שנייה לפרס גלובוס הזהב. ב-1996 גילם את דמותו של פושע המלחמה הנאצי ושר התעמולה של אדולף היטלר, יוזף גבלס, בדרמה הבריטית "המראה הריקה". בשנת 2000 שיחק בדרמה המוזיקלית של לארס פון טרייר "רוקדת בחשיכה". ב-2008 הופיע במותחן הקומי "עמוק בגרון". גריי התפרסם בסדרות טלוויזיה כגון "באפי ציידת הערפדים", שאליה הצטרף לעונה החמישית וגילם את השד דוק; בסדרת בית הסוהר "אוז", שבה גילם את האסיר היהודי למואל איציק; ו"גשר ברוקלין", שעל הופעת האורח שלו בהּ היה מועמד לפרס אמי. בשנת 2017 החל גריי לביים את המחזה כנר על הגג ביידיש אשר הוצג תחילה במוזיאון למורשת היהודית וב-2019 עבר לאוף ברודוויי. בטקס פרסי הטוני 2023 הוענק לו פרס מפעל חיים. הפרס הוענק לו על ידי בתו, השחקנית ג'ניפר גריי. גריי הוא אביה של כוכבת סרט הקאלט "ריקוד מושחת" ג'ניפר גריי. הוא נישא ב-1958 לג'ו ויילדר והתגרש ממנה בשנת 1982; לזוג ילד נוסף בשם ג'יימס. מלבד קריירת משחק גריי הוא גם צלם חובב, שפרסם שלושה ספרי צילומים. בשנת 2015, כשהיה בן 82, גריי יצא מהארון, וסיפר על חייו כהומוסקסואל בראיון למגזין "פיפל". בבוא ספטמבר (1961) קברט (1972) תמיסת שבעת האחוזים (1976) באפלו ביל (1976) רמו (1985) אדם הנרדף (1991) הימור על כל הקופה (1993) המראה הריקה (1996) משפחה בצל האש (1996) הפנטסטיים (2000) רוקדת בחשיכה (2000) עמוק בגרון (2008) טיק, טיק... בום! (2021) הזקן (אנ') (2022) מדיה וקבצים בנושא ג'ואל גריי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ואל גריי (באנגלית) ג'ואל גריי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ואל גריי, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ואל גריי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ואל גריי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ואל גריי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ואל גריי, באתר Discogs (באנגלית) ג'ואל גריי, באתר Songkick (באנגלית) ג'ואל גריי, באתר Genius ג'ואל גריי, באתר בילבורד (באנגלית) ג'ואל גריי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) JONAH VALDEZ, Jennifer Grey a.k.a. ‘Joel Grey’s daughter’ presents lifetime achievement Tony to dad, Los Angeles Times, ‏12/06/2023 Liz McNeil, Broadway Legend Joel Grey Opens Up About His Sexuality, PEOPLE, ‏January 28, 2015
זכריהו בן ירבעם

זכריהו בן ירבעם הוא דמות מקראית, ומלך של ממלכת ישראל. לפי הכרונולוגיה המסורתית מלך בשנים 748 עד 747 לפנה"ס. לאחר מות ירבעם השני ב-748 לפנה"ס חזר והתערער מעמדה של ממלכת ישראל. זכריה, בנו של ירבעם, עלה למלוכה, אך נרצח 6 חודשים לאחר מכן, ועמו נשמד בית יהוא: ”בִּשְׁנַת שְׁלֹשִׁים וּשְׁמֹנֶה שָׁנָה לַעֲזַרְיָהוּ מֶלֶךְ יְהוּדָה מָלַךְ זְכַרְיָהוּ בֶן-יָרָבְעָם עַל-יִשְׂרָאֵל בְּשֹׁמְרוֹן שִׁשָּׁה חֳדָשִׁים. וַיַּעַשׂ הָרַע בְּעֵינֵי ה' כַּאֲשֶׁר עָשׂוּ אֲבֹתָיו לֹא סָר מֵחַטֹּאות יָרָבְעָם בֶּן-נְבָט אֲשֶׁר הֶחֱטִיא אֶת-יִשְׂרָאֵל. וַיִּקְשֹׁר עָלָיו שַׁלֻּם בֶּן-יָבֵשׁ וַיַּכֵּהוּ קָבָל-עָם וַיְמִיתֵהוּ וַיִּמְלֹךְ תַּחְתָּיו” (ספר מלכים ב', פרק ט"ו, פסוקים ח'–י'). הביטוי "קָבָלְ־עָם" הוא יחידאי במקרא. בתרגום הארמית כתוב "קָדָם עַמָא", כלומר: נגד העם, לעיני העם. ייתכן שהכוונה למקום ציבורי, אולי בשעת התכנסות העם או נציגיו. ייתכן שזו תוספת של עורך ספר מלכים, שרצה להדגיש כי הנבואה שניתנה ליהוא ("בני רביעים ישבו לך על כיסא ישראל") התגשמה לעיני העם. בתרגום השבעים, לעומת זאת, כתוב "יבלעם", כלומר שם של מקום, וחוקרים רבים סבורים כי גרסה זו עדיפה. בוסתנאי עודד, תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 6, עמ' 383. ספר מלכים ב', פרק ט"ו, פסוק י"ב; פרק י', פסוק ל'. בוסתנאי עודד, תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 6, עמ' 384.
סרנה (אשת סטיליקו)

סרנה (בלטינית: Serena; נולדה לפני 370–408) הייתה אצילה בתקופת האימפריה הרומית המאוחרת. סרנה הייתה אחייניתו של הקיסר תאודוסיוס הראשון. בשנת 395, זמן מה לפני מותו של דודה, אורגנו נישואין בינה לבין המגיסטר מיליטום פלביוס סטיליקו, שהיה ממוצא רומאי-ונדלי. אחרי כן, ישבה בחצר דודנה, הקיסר הונוריוס, שם בחרה רעיה עבור משורר החצר קלאודיאנוס וטיפלה באחותו למחצה של הונוריוס, גאלא פלקידיה. על–פי זוסימוס הייתה לה מעורבות עמוקה בהשאת שתיים מבנותיה לקיסר הונוריוס. בתה הבכורה, מריה, נישאה להונוריוס בעודה נערה רכה, תוך הסכמה שהשניים ישנו יחד במיטה אחת, אך בתוליה יישמרו. מריה מתה בתולה וסרנה דחפה, כנגד דעתו של סטיליקו, להשאת בתה השנייה, תרמנטייה, להונוריוס, אך גם בת זו מתה. אחרי הוצאתו להורג של סטיליקו ביד הונוריוס בשנת 408 נותרה סרנה ברומא, אך כאשר צר אלאריק על העיר מאוחר יותר באותה שנה, הוצאה סרנה להורג בחניקה, בנימוק שהיא עשויה לסייע לאלאריק לחדור לעיר. נטען כי גאלא פלקידיה, שגדלה בביתה, נתנה אישורה למעשה רצח זה, אף כי לאיש לא היה מידע ממשי על בגידה אפשרית, והרצח לא שינה את תוכניותיו של אלאריק. מאחר שתאודוסיוס היה ילד יחיד, ואמו תרמנטייה הייתה אשתו הראשונה והיחידה של אביו, ניתן להסיק כי אביה היה מנישואים קודמים של תרמנטייה, דבר ההופך אותה רק אחיינית למחצה של תאודוסיוס. מדיה וקבצים בנושא סרנה בוויקישיתוף זוסימוס, "היסטוריה חדשה", ספר 5, סימנים 124–125
תמיסת מלח

המונח "מלחית" מפנה לכאן. לערך העוסק בסוג של צמח, ראו מלחית (צמח). ברפואה, תמיסת מלח (באנגלית: Saline; בתעתיק לעברית לעיתים: סליין, סיילין) היא תמיסה של מלח בישול (NaCl) במים. תמיסת מלח נקראת גם מים פיזיולוגיים. ריכוז המלח בתמיסת מלח סטנדרטית הוא 0.9% (9 גרם NaCl בליטר מים). התמיסה חומצית (pH=5.5). קיימת גם תמיסה בריכוז מלח 0.45% לשימוש במקרים מיוחדים, למשל בילדים קטנים. ניתן למדוד את ריכוז המלח בתמיסה על ידי שימוש במכשיר סלינומטר. שימושים עיקריים בתמיסה: עירוי נוזלים לאנשים מיובשים, לחולים ופצועים; עם זאת, במקרה של התייבשות חמורה לא מומלץ להשתמש בעירוי זה, אלא בעירוי של תמיסת הרטמן על מנת למנוע ערעור מאזן חומצה ובסיס (אצידוזיס, עלייה בחומציות הדם). ביצוע דיאליזה בחולי כליות. הימצאות המלחים בתמיסה: למניעת בריחת מלחים מדמו של החולה, והחדרת מלחים נחוצים אם חסרים. התהליך נעשה באמצעות דיפוזיה של התמיסה בין דמו של החולה למכונת הדיאליזה (בהתאם לריכוזים). הזרקת התמיסה לשתלי חזה חדשניים במקום סיליקון. ניקוי עדשות מגע המשמשות לראייה. מהילת תרופות. שטיפה של פצעים. מליחות (ריכוז מלח) מדיה וקבצים בנושא תמיסת מלח בוויקישיתוף
פינגווין מלכותי

פינגווין מלכותי (שם מדעי: Aptenodytes patagonicus) הוא מין פינגווין מהסוג פינגווין גדול. זהו המין השני בגודלו במשפחת הפינגוויניים: גובהו כ-70 עד 100 ס"מ ומשקלו כ-11 עד 16 ק"ג; הוא שני בגודלו רק לפינגווין הקיסרי. גודל האוכלוסייה של הפינגווינים המלכותיים עומד כיום על 2.23 מיליון פרטים, ונמצא בעלייה. אף על פי שהפינגווין המלכותי דומה בהופעתו לפינגווין הקיסרי, הוא צבעוני יותר, ומקורו ארוך יותר. כל הניצוי של הגוזלים, עד נשירת הנוצות הראשונה שלהם, הוא חום. פינגווינים צעירים דומים לבוגרים, אך הניצוי שלהם פחות צבעוני; הניצוי משתנה לזה של מבוגר בגיל 3. הפינגווין המלכותי ניזון בעיקר מדגים קטנים ודיונונים, אך גם מזואופלקנטון וסרטנים. הפינגווינים צדים בקבוצות, וכמו מיני פינגווינים גדולים אחרים, הם יכולים להישאר תחת המים לפרקי זמן ממושכים. פינגווינים ממין זה עשויים לצלול לעומק של כ-100 מטרים בחיפושם אחרק מזון, ונצפו פינגווינים שהגיעו לעומק של יותר מ-300 מטרים מתחת לפני הים. הפינגווינים המלכותיים נחשבים בעלי חיים אנדותרמים, בגופם יש מנגנון ויסות חום שנמצא בראש, ברגליים ובסנפירים ובכך עוזר להם להפחית את איבוד החום. בנוסף, נוצותיהם בנויות בצפיפות שאוטמת מים ומבודדת קור. הפינגווין המלכותי מגיע לבגרות מינית בגיל שלוש שנים, אם כי רק כ-5% מהאוכלוסייה מתרבה בגיל זה; רוב הפרטים מתרבים החל מגיל 6. הפינגווינים מונוגמיים. עונת הרבייה נמשכת בין אוקטובר לדצמבר. כדי להגדיל את סיכוייהם של הגוזלים לשרוד ולגדול, הפינגווינים צריכים להטיל את ביציהם בין אמצע נובמבר לתחילת ינואר וכך הם מבטיחים שלגוזלים תהיה מספיק אנרגיה לשרוד את הצום בחורף. זהו אחד משני מיני הפינגווינים שאינם בונים קנים, אלא דוגרים על הביצים בין רגליהם. הנקבה מטילה ביצה אחת. הגוזלים בוקעים לאחר כ-54 ימים, ונעשים עצמאיים בגיל 14–16 חודשים. פינגווינים מלכותיים נמצאים בקצוות הצפוניים של אנטארקטיקה,(משלושת מיני הפינגווינים היחידים ביבשת זו לצד פינגווין אדלי ופינגווין קיסרי) ארץ האש, איי פוקלנד ואיים אחרים באזור, בעלי אקלים מתון. באי החזיר נמצאת אחת המושבות הגדולות בעולם של מין זה. מושבה בג'ורג'יה הדרומית ביצת פינגווין מלכותי טום אוניל, חצר המלכים, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 136, ספטמבר 2009 מדיה וקבצים בנושא פינגווין מלכותי בוויקישיתוף פינגווין מלכותי, באתר ITIS (באנגלית) פינגווין מלכותי, באתר NCBI (באנגלית) פינגווין מלכותי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פינגווין מלכותי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פינגווין מלכותי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פינגווין מלכותי, באתר GBIF (באנגלית) פינגווין מלכותי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) , יוגב ישראלי, אחרי הציידים: האיום שמסכן את הפינגווינים המלכותיים, באתר ynet, 1 בינואר 2023 פינגווין מלכותי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלום בן יבש

שַׁלּוּם בֶּן יָבֵשׁ הוא דמות מקראית, ומלך על ממלכת ישראל. זמן מלכותו מתוארך בכרונולוגיה המקראית והמסורתית בשנת 747 לפנה"ס. שלום בן יבש, איש הגלעד, מלך על ישראל לאחר שרצח את זכריהו בן ירבעם: "וַיִּקְשֹׁר עָלָיו שַׁלֻּם בֶּן יָבֵשׁ וַיַּכֵּהוּ קָבָלְ עָם וַיְמִיתֵהוּ וַיִּמְלֹךְ תַּחְתָּיו". הביטוי "קָבָלְ־עָם" הוא יחידאי במקרא. בתרגום הארמית כתוב "קָדָם עַמָא", כלומר: נגד העם, לעיני העם. ייתכן שהכוונה למקום ציבורי, אולי בשעת התכנסות העם או נציגיו. ייתכן שזו תוספת של עורך ספר מלכים, שרצה להדגיש כי הנבואה שניתנה ליהוא ("בני רביעים ישבו לך על כיסא ישראל") התגשמה לעיני העם. בתרגום השבעים, לעומת זאת, כתוב "יבלעם", כלומר שם של מקום, וחוקרים רבים סבורים כי גרסה זו עדיפה. ממלכותו של שלום בן יבש מתחילה תקופה של אי-יציבות בממלכת ישראל, בניגוד ליציבות השלטון בימי בית יהוא. שלום החזיק במלוכה חודש ימים בלבד, ונרצח בידי מנחם בן-גדי: "שַׁלּוּם בֶּן-יָבֵשׁ מָלַךְ בִּשְׁנַת שְׁלֹשִׁים וָתֵשַׁע שָׁנָה לְעֻזִּיָּה מֶלֶךְ יְהוּדָה וַיִּמְלֹךְ יֶרַח-יָמִים בְּשֹׁמְרוֹן. וַיַּעַל מְנַחֵם בֶּן-גָּדִי מִתִּרְצָה וַיָּבֹא שֹׁמְרוֹן וַיַּךְ אֶת-שַׁלּוּם בֶּן-יָבֵישׁ בְּשֹׁמְרוֹן וַיְמִיתֵהוּ וַיִּמְלֹךְ תַּחְתָּיו". ספר מלכים ב', פרק ט"ו, פסוק י'. בוסתנאי עודד, תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 6, עמ' 383. ספר מלכים ב', פרק ט"ו, פסוק י"ב; פרק י', פסוק ל'. בוסתנאי עודד, תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 6, עמ' 384. ספר מלכים ב', פרק ט"ו, פסוקים י"ג–י"ד.
יואל מוקיר

יואל מוקיר (נולד ב-26 ביולי 1946 בליידן, הולנד) הוא היסטוריון כלכלי, יהודי אמריקאי-ישראלי. מלמד באוניברסיטת נורת'ווסטרן באילינוי וכן בבית הספר לכלכלה באוניברסיטת תל אביב. מוקיר נולד בהולנד בשנת 1946 ליהודים הולנדים ניצולי שואה. כשהיה בן שנה נפטר אביו מסרטן והוא עלה עם אמו לישראל וגדל בחיפה. סיים בשנת 1968 תואר בהיסטוריה וכלכלה בהצטיינות באוניברסיטה העברית בירושלים. אחר כך סיים תואר שני (1972) ודוקטורט (1974) באוניברסיטת ייל שבארצות הברית. בשנת 1974 החל ללמד באוניברסיטת נורת'ווסטרן, בשנת 1978 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1980 לפרופסור מן המניין. הוא שימש כעורך אנציקלופדיית The Oxford Encyclopedia of Economic History של הוצאת אוניברסיטת אוקספורד. ב-1996 נבחר כחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בנוסף שימש כנשיא של האגודה להיסטוריה כלכלית (Economic History Association). הוא נשוי למרגלית ואב לשתי בנות. The Lever of Riches (1990) The British Industrial Revolution (1993, second, revised edition, 1998) The Gifts of Athena (2002) The Enlightened Economy: an Economic History of Britain, 1700–1850 (2009) כלכלה במבחן הזמן: סוגיות בהיסטוריה כלכלית, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה עם אמירה עופר (2018) מדיה וקבצים בנושא יואל מוקיר בוויקישיתוף יואל מוקיר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה יואל מוקיר, באתר SSRN דף אישי באתר האוניברסיטה בחירה טכנולוגית, מידע ושינוי בהתנהגות משקי הבית, 1850 - 1914, רבעון לכלכלה, דייוויד ברוקס, The Genteel Nation, הניו יורק טיימס, 9 בספטמבר 2010 אורי פסובסקי, "החיים היום טובים, והעולם רק ילך וישתפר", באתר כלכליסט, 13 במרץ 2014 אורי פסובסקי, ‏אם הכל כל כך טוב, אז איך עלול להיות כל כך רע? קבלו 5 תובנות מהיסטוריון כלכלי, באתר גלובס, 10 באוגוסט 2019 ענת ג'ורג'י וגיא רולניק, פרופ' יואל מוקיר מזהיר: זו הסכנה האמיתי שעומדת בפני העולם, באתר TheMarker‏, 14 במאי 2021 שלמה טייטלבאום, "נשק גרעיני פלסטיני הוא בלתי נמנע", באתר כלכליסט, 4 בינואר 2020 יואל מוקיר, דף שער בספרייה הלאומית Economists Debate: Has All the Important Stuff Already Been Invented?, וול סטריט ג'ורנל, 15 ביוני 2014 באתר האקדמיה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איזידור שפרבר

איזידור שפרבר (או ספרבר; 1903 – 1961‏) היה רופא יהודי יליד פולין, שכיהן במהלך מלחמת העולם השנייה כראש היודנראט בעיר ספקס שבתוניסיה, ובהמשך עבד כמנתח בבית החולים נהריה. ערב מלחמת העולם השנייה היגר שפרבר לעיר ספקס בתוניסיה. עם כיבוש העיר בידי גרמניה הנאצית שימש ראש הקהילה היהודית וראש היודנראט בעיר. ייתכן שהגרמנים מינו אותו לתפקיד זה בשל שליטתו בשפה הגרמנית. יהודי ספקס ראו בו בתום המלחמה גיבור ומציל הקהילה. בשנת 1958 עלה לישראל, התגורר ככל הנראה בנהריה, וחזר לעסוק במקצועו: רופא מנתח. במהלך שנות חייו בארץ עבד בבית החולים נהריה, והתיידד ידידות עמוקה עם אנשי מוזיאון לוחמי הגטאות. נראה כי ידידות זו הביאה את המוזיאון להיות בין המוזיאונים הראשונים בארץ שנתנו מקום לאירועי השואה בצפון אפריקה. נפטר בישראל בשנת 1961. חנה יבלונקה, הרחק מהמסילה: המזרחים והשואה, ידיעות ספרים, 2008, עמ' 189–190 תאריכי הלידה והפטירה ע"פ חיים סעדון, הקהילה היהודית בצפאקץ במלחמת העולם השנייה, פעמים 114–115, עמ' 27. (הקישור אינו פעיל, 11 ביוני 2023) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא רופאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורן (נהר)

נהר אורן זורם בתחומי נורמנדי בצפון-מערבה של צרפת ומימיו נשפכים לתעלת למאנש. הנהר נרשם בדברי ימי ההיסטוריה כשכוחות בעלות הברית נחתו בשפכו בפלישה לנורמנדי ביוני 1944 בשלהי מלחמת העולם השנייה. הנהר זורם דרך שני מחוזות בנורמנדי תחתית: אורן, חוצה את הערים ארז'נטן וסה. קלבדוס, חוצה את הערים טורי-הרקור וקן. מדיה וקבצים בנושא אורן בוויקישיתוף אורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארב דה פרובאנס

אֶרְב דֶּה פּרוֹבַנְס (בצרפתית: Herbes de Provence, "עשבי פרובאנס") היא תערובת תבלינים המשמשת לתיבול במטבח הצרפתי. בבסיס התערובת פרחים ועלים של טימין, בזיליקום, אורגנו, מיורן וצתרה, זרעי שומר ועלי דפנה קצוצים, ויש המוסיפים לה לבנדר, רוזמרין, מנטה וטרגון. מקורה של התערובת באזור פרובאנס שבדרום צרפת. השימוש בתערובת בעיקרו בבישול ולעיתים רחוקות כתיבול לאחר או בגמר הבישול. התערובת מתאימה לתיבול בשרים ודגים על הגריל או ירקות מאודים. מדיה וקבצים בנושא ארב דה פרובאנס בוויקישיתוף ארב דה פרובאנס ב"אנציקלופדיה של התבלינים", באתר "the epicentre" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפירנאים האטלנטיים

הפירנאים האטלנטיים (צרפתית: Pyrénées-Atlantiques) הוא מחוז צרפתי השוכן בקצה הדרום-מערבי של צרפת המטרופוליטנית, בחבל אקיטן החדשה. המחוז גובל במחוזות לאנד, ז'ר והפירנאים העליונים, כמו גם בספרד. במערב יש לו חוף קצר במפרץ ביסקאיה של האוקיינוס האטלנטי. רכס הפירנאים חוצה את המחוז ממזרח למערב. עיר בירתו (Préfecture) היא העיר פו. מחוז הפירנאים האטלנטיים מצטיין בהפרשי גבהים של קרוב ל-3,000 מטרים בין הנקודות הנמוכות ביותר ואלו הנישאות ביותר, והוא מתאפיין באזורים אקלימיים שונים זה מזה. הטמפרטורה צונחת בהדרגה מהמישורים ועד לפסגות, שם יכול לרדת שלג ממושך. הטמפרטורה הנורמלית, עם זאת, היא זו השוררת במישורים, והיא מתונה למדי. גשם יורד בתכיפות גבוהה. המחוז נקרא "מחוז הפירנאים התחתיים" כאשר נוצרו מחוזות צרפת במהפכה הצרפתית במרץ 1790, כשהוא מהווה איחוד של פרובינציית ביארן (Béarn) ההיסטורית, שלוש פרובינציות בסקיות, האדמות הגסקוניות של באיון ובידאש ומספר אדמות-כנסייה בשוליים. באוקטובר 1969 קיבל המחוז את שמו הנוכחי. ב-2016, במסגרת רפורמה מנהלית של צרפת המטרופוליטנית שצמצמה את מספר חבלי המדינה, נכלל מחוז הפירנאים האטלנטיים בחבל אקיטן החדשה. אתר האינטרנט הרשמי של הפירנאים האטלנטיים (בצרפתית, באוקסיטנית ובבסקית) הפירנאים האטלנטיים, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אצטדיון רוסונדה

אצטדיון רוסונדה (שוודית: Råsundastadion), בשפת היומיום רוסונדה, היה אצטדיון כדורגל הממוקם בפרוור סולנה שבסטוקהולם, שוודיה, אשר מנה עם סגירתו 37,285 מקומות צפייה. האצטדיון שימש כמגרשה הביתי של נבחרת שוודיה בכדורגל לגברים, וכמגרשה הביתי של קבוצת א.י.ק סולנה עד לסגירתו בשנת 2012 עקב חנוכתו של פרנדס ארנה שהחליף את אצטדיון רוסונדה כאצטדיון הלאומי של שוודיה ומגרשה הביתי של א.י.ק סולנה. במקום בו עומד האצטדיון היו בעבר אצטדיונים נוספים, הראשון שבהם נפתח ב-1910 ואירח תחרויות ירי וכדורגל במסגרת אולימפיאדת סטוקהולם (1912). האצטדיון הנוכחי נחנך כחודש לפני פתיחתו הרשמית, במשחק בין א.י.ק ומאלמה, באפריל 1937, והיה אז למתקן הספורט הגדול במדינה. המלך גוסטב החמישי חנך את המבנה באופן רשמי בעת התמודדות בין שוודיה ואנגליה, שבה ניצחו האורחים 4:0. במונדיאל 1958, שאותו אירחה שוודיה, היה האצטדיון אחד מתריסר מגרשים שבהם שוחקו משחקי גביע העולם. האצטדיון הורחב כך שיתאים לקיבולת של 50,000 נפש. הוא אירח במסגרת זו את משחק הגמר, שבו ניצחה נבחרת ברזיל בתוצאה 5:2 את הנבחרת המארחת וזכתה לראשונה בתולדותיה בגביע. רוסונדה הוא אחד משני אצטדיונים בכל העולם שבהם שוחקו משחקי הגמר בגביעי העולם הן לגברים והן לנשים. בספטמבר 1965 נכחו 52,943 צופים במשחק בין שוודיה וגרמניה, שהיה משחק הכנה לגביע העולם של שנה אחרי כן - שיא שלא נשבר מאז. באמצע שנות השמונים שופץ אצטדיון רוסונדה, כשהיציע המערבי הישן נהרס ותחתיו הוקם יציע חדש עם מסעדה, משרד ונוף לעבר הדשא. מגדל משרדים בגובה 80 מטר, שמכונה "מגדל דאלאס" בשל חזותו, נבנה בין היציע המערבי לדרומי. באפריל 2006 החליט איגוד הכדורגל השוודי להקים אצטדיון לאומי חדש לכדורגל גברים, ששמו פרנדס ארנה, גם הוא בסולנה. כחלק מהסכמי הרכישה והתוכניות, עלתה גם שאלת הריסתו של רוסונדה. בשנת 2012 נחנך האצטדיון החדש, דבר שהביא לסגירת אצטדיון רוסונדה. בשנת 2013 נהרס האצטדיון. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון רוסונדה בוויקישיתוף אצטדיון רוסונדה באתר The Stadium Guide
אוש (מידי-פירנה)

אוֹש (צרפתית: Auch, גסקונית: Aush) היא עיירה בדרום-מערב צרפת, המשמשת בירת מחוז ז'ר שבחבל אוקסיטניה. תחת השלטון העתיק היא הייתה חלק מנסיכות גסקוניה, והיא נחשבת כבירתה ההיסטורית. העיר נחצית על ידי הנהר ז'ר, שהוא יובל של הגארון. הז'ר מחלק את אוש לעיר עילית ועיר תחתית, כשהחלק העילי, שבגדה השמאלית, הוא עיר ימי ביניימית שנבנתה על גבעה ובה מצויים רוב המונומנטים העתיקים, בעוד שהחלק שמעבר לנהר בנוי על מישור. בתי העיר העילית מחוברים לגדת הנהר באמצעות סמטאות ורחובות-מדרגות צרים. הגבעה הסלעית לגדת הז'ר יוּשבה על ידי אנשים עוד בתקופה שקדמה לכיבוש גאליה בידי הלגיונות הרומיים באמצע המאה ה-1 לפנה"ס. מדיה וקבצים בנושא אוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוש (בצרפתית) אוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אוש, ברשת החברתית פייסבוק אוש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוש, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוש (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אוש – עיר בקירגיזסטן אוש (מידי-פירנה) (Auch) - עיר בדרום-מערב צרפת לז אוש (Les Houches) - כפר במזרח צרפת אוש (נהר) (Ouche) - נהר הזורם בעיר דיז'ון בחבל בורגון בצרפת -וש
קרלי פיורינה

קרלי פיורינה (אנגלית: Carly Fiorina; נולדה ב-6 בספטמבר 1954) היא אשת עסקים ופוליטיקאית אמריקאית, חברת המפלגה הרפובליקנית. הייתה מנכ"לית חברת הטכנולוגיה היולט פקארד (HP) בין השנים 2000 ל-2005. הייתה מועמדת רפובליקנית לסנאט מטעם מדינת קליפורניה ב-2010, ומועמדת בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016. נולדה כקארה קרלטון סניד באוסטין שבטקסס. היא בתו של ג'וזף סניד, פרופסור למשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין, שלאחר מכן כיהן כשופט פדרלי. היא ממוצא גרמני ואנגלי. פיורינה סיימה תואר ראשון בפילוסופיה והיסטוריה של ימי הביניים באוניברסיטת סטנפורד. בהמשך למדה בבית ספר למשפטים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אולם פרשה אחרי סמסטר אחד. קיבלה תואר MBA בשיווק מאוניברסיטת מרילנד בשנת 1980. בשנת 1989 קיבלה תואר בניהול מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ביולי 1999 מונתה למנכ"לית חברת הטכנולוגיה היולט פקארד. הייתה זו הפעם הראשונה שאישה נבחרת לעמוד בראש חברה הנמצאת ברשימת עשרים החברות הכי גדולות של פורצ'ן. היא שימשה בתפקיד זה עד שפוטרה בשנת 2005. בשנת 2003 דורגה על ידי המגזין Fortune כאישה החזקה ביותר בעולם העסקים, עמדה שהחזיקה בה במשך 5 שנים. לאחר פיטוריה מהיולט פקארד, מבקרים מסוימים דירגו את תקופת כהונתה כמנכ"לית כאחת מן הגרועות בכל הזמנים. פרשנים אחדים הגנו על תקופת כהונתה, וטענו כי המיזוג עם חברת קומפאק נתגלה כמצליח בטווח הארוך. בשנת 2008 הצטרפה לקמפיין של ג'ון מקיין לנשיאות. מונתה ליו"ר מערך התרומות בעבור מיזם של הוועדה הרפובליקאית הלאומית. בספטמבר נאמה בוועידה הרפובליקאית הלאומית. בנובמבר 2009 הודיעה שתתמודד על משרת הסנאט של מדינת קליפורניה, וביולי 2010 זכתה להיות המועמדת של המפלגה, אך בנובמבר 2010 הפסידה לסנאטורית הדמוקרטית המכהנת ברברה בוקסר. בשנת 2010 ביקרה בישראל במימון קואליציית היהודים הרפובליקנים. במאי 2015 הכריזה על התמודדותה לראשות המפלגה הרפובליקנית בבחירות לנשיאות 2016. ב-10 בפברואר 2016, לאחר תוצאה מאכזבת בפריימריז בניו המפשייר, הכריזה על פרישתה מהמירוץ. מאוחר יותר הביעה תמיכה במועמדותו של טד קרוז. ב-27 באפריל 2016 הכריז קרוז שפיורינה תהיה המועמדת לסגנית הנשיא אם ייבחר להיות המועמד הרפובליקני בוועידת הרפובליקנים שתתכנס בקליבלנד. מדיה וקבצים בנושא קרלי פיורינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרלי פיורינה (באנגלית) קרלי פיורינה, ברשת החברתית פייסבוק קרלי פיורינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרלי פיורינה, ברשת החברתית אינסטגרם קרלי פיורינה, ברשת החברתית LinkedIn קרלי פיורינה, סרטונים בערוץ היוטיוב קרלי פיורינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתרה הרשמי טל שניידר, ‏קרלי פיורינה: HP מכרה לאיראן דיו, דל מחשבים ואפל אייפונים, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2010 ליטל סמט, הבחירות בארה"ב: האשה שהשתיקה את טראמפ - ופתחה את המירוץ מחדש, באתר כלכליסט, 20 בספטמבר 2015 הניו יורק טיימס, בלומברג, משחזרה לאור הזרקורים: קרלי פיורינה מנסה להניח מאחוריה את עברה ב-HP, באתר TheMarker‏, 21 בספטמבר 2015 Fiorina’s record at HP defines her candidacy — which could be a problem, The Washington Post, 26 September 2015 "HP's Fiorina leads Fortune's most powerful women's list – Sep. 29, 2003". cnn.com. 29 בספטמבר 2003. {{cite news}}: (עזרה) Gass, Nick (4 במאי 2015). "Carly Fiorina: 'Yes, I am running for president'". Politico. נבדק ב-4 במאי 2015. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.