laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משהב

משהב חברה לשכון בנין ופתוח בע"מ המוכרת בשם המקוצר "משהב" היא חברה פרטית ישראלית שנוסדה בשנת 1936 על ידי הסתדרות הפועל המזרחי, ועוסקת בתחום השיכון והבינוי. בשנת 1936 נוסדה חברת היזמות "משכנות", ששמה המלא היה "משכנות - חברה ליסוד שכונות דתיות בע"מ". בשנת 1937 נוסדה חברת הבינוי "הבונה" במטרה לספק עבודה בענף הבנייה לפועלים דתיים. לאחר הקמתן שתי החברות פעלו כחברות קבלניות מבצעות לציבור הדתי לאומי. החברות נוסדו על ידי הסתדרות הפועל המזרחי בראשות משה קלמר, שכיהן כיושב ראש הדירקטוריון שלהן. בתחילת 1959, לאחר שנים שבהן התגלגל הרעיון לאחד את החברות, הוחל בפעילות למיזוג החברות. האיחוד הובא בפני מרכז הפועל המזרחי באפריל 1959 ושתי החברות נקראו יחד "משכנות-הבונה". בשנת 1960 הושלם המיזוג והחברה קיבלה את שמה החדש: "משהב". החברה בנתה עשרות אלפי דירות ברחבי ישראל. בשנת 2003 רכשה חברת משהב מתחם בן 127 דונם באורנית, ובנתה במקום 250 קוטג'ים. במאה ה-21 עסקה החברה גם במיזמי פינוי בינוי בקריית אונו, ברמת גן ובגבעתיים. בשנת 2016 עברו משרדיה הראשיים של החברה לפתח תקווה, לאחר כחמישים שנה שבהן שכנו בתל אביב. באוקטובר 2018 הטילה רשות מקרקעי ישראל על החברה קנס בגובה 30 אלף ש"ח על אפליה במכירת דירות לערבים. ביולי 2021 הטילה הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן על החברה עיצום כספי בסך 54 אלף ש"ח, עקב הטעיית צרכנים בפרסום. אתר האינטרנט הרשמי של משהב שילוב של המילים: משכנות ו-הבונה "משכנות - חברה ליסוד שכונות דתיות בע"מ", מעריב, 21 ביוני 1953 ברכת העשייה, הצופה, 18 בפברואר 1959 מרכז הפועל המזרחי מתכנס היום, הצופה, 12 באפריל 1959 התעוררות רצינית בתחום המשקי - כלכלי, הצופה, 13 באפריל 1959 הבו שיכונים דתיים לגבעתיים, הצופה, 10 ביוני 1959 שכונה חדשה בצפון העיר, הצופה, 12 באוגוסט 1960 אלעזר לוין, ‏משהב תבנה 200–250 קוטג'ים ביישוב אורנית ליד הקו הירוק, באתר גלובס, 1 באפריל 2003 דותן לוי, קריית אונו: תוכניות פינוי ובינוי בהיקף של 546 דירות, באתר כלכליסט, 16 באוגוסט 2009 שי פאוזנר, פינוי-בינוי ברמת גן : 96 דירות ייהרסו, 360 יוקמו, באתר כלכליסט, 2 באפריל 2011 דותן לוי, פרויקט פינוי-בינוי של י.ח דמרי, מבני אופיר ומשהב בגבעתיים יצא לדרך, באתר כלכליסט, 28 בפברואר 2018 דותן לוי, משהב רכשה משטראוס שתי קומות בפתח תקווה ב-14.4 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 3 באוגוסט 2016 דותן לוי, בפעם הראשונה: קנס הוטל על אפליית לאום במכירת דירות, באתר כלכליסט, 3 באוקטובר 2018 אמיתי גזית, קנס של כ-600 אלף שקל לשתי חברות ששיווקו קרקע לא מתוכננת תוך הטעיית הקונים, באתר כלכליסט, 19 ביולי 2021
לחנך את ריטה

לחנך את ריטה (באנגלית: Educating Rita) הוא מחזה מאת המחזאי הבריטי וילי ראסל וסרט קולנוע משנת 1983 בכיכובם של מייקל קיין וג'ולי וולטרס. הבמאי לואיס גילברט ביים את הסרט ווילי ראסל כתב את התסריט. הסרט זכה בפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר לשנת 1983. המחזה "לחנך את ריטה" הוא מחזה לשני שחקנים ומתרחש בחדרו של פרנק באוניברסיטה, הגרסה הקולנועית כוללת דמויות משנה אשר אינן מופיעות במחזה אלא רק מוזכרות בדיאלוגים שבין פרנק וריטה. מקום ההתרחשות של הסרט הוא בליברפול, אבל הסרט צולם בטריניטי קולג' בדבלין. גם שאר אתרי הצילומים היו באירלנד כמו מיינות' ושדה התעופה בדבלין. בישראל הועלתה ההצגה פעמיים. פעם בתיאטרון באר שבע בכיכובם של אדווה עדני בתפקיד ריטה ומכרם חורי בתפקיד פרנק. בפעם השנייה בתיאטרון בית ליסין בכיכובם של רמי הויברגר בתפקיד פרנק ומגי אזרזר בתפקיד ריטה. הסרט "לחנך את ריטה" הוא גרסה מודרנית למחזה פיגמליון מאת ג'ורג' ברנרד שו, שבעצמו נכתב בהשראת אגדה מהמיתולוגיה היוונית על הפַּסָּל פיגמליון. סוזן וייט היא ספרית נשואה בת 26, היא משתוקקת ללמוד ונרשמת לקורס באוניברסיטה הפתוחה. סוזן שינתה את שמה לריטה כי הספר האהוב עליה הוא מאת הסופרת ריטה מיי בראון. בעלה מתנגד לכך שתלמד באוניברסיטה והוא רוצה שהיא תלד לו ילדים. בפתיחת הסרט ריטה פוגשת את המורה שלה באוניברסיטה, ד"ר פרנק ברייאנט, מרצה כושל המרבה לשתות לשוכרה. אין לו ניסיון עם תלמידים ממעמד הפועלים אך הסכים לקבל את התפקיד כיוון שהוא זקוק לכסף. במרוצת הזמן מתגבר פרנק על רתיעתו ללמד ספרות אנגלית מישהו חסר השכלה לחלוטין. שאיפתו להפוך את ריטה לאישה משכילה ומכובדת מביאה לידי ביטוי את המיטב שבו. כשפרנק נוכח לדעת שהיא פקחית ולומדת במהירות הוא מתחיל להתאהב בה. פרנק שאינו מבחין שריטה כבר עצמאית ואינה תלויה בו יותר, מבקש ממנה לחיות איתו, אבל ריטה, שכעת חזרה לקרוא לעצמה סוזן, מסרבת בנימוס. "לחנך את ריטה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לחנך את ריטה", באתר נטפליקס "לחנך את ריטה", באתר AllMovie (באנגלית) "לחנך את ריטה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לחנך את ריטה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "לחנך את ריטה", באתר Metacritic (באנגלית) "לחנך את ריטה", באתר אידיבי "לחנך את ריטה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אני אוהב

"אני אוהב" או בשמו המלא "אני אוהב שוקולד" הוא שיר ילדים המופיע באלבום השירים המפורסם "הכבש השישה עשר". הטקסט מאת יהונתן גפן והלחן מאת יצחק קלפטר. בשנת 2005 יצא ספר ילדים בהוצאת דביר המכיל אך ורק את השיר הבודד. כל אחד מחברי הלהקה כולל את שר בתורו בגוף ראשון יחיד, כאילו היה הילד הדובר המספר מהם הדברים האהובים עליו. השיר פורסם לראשונה במסגרת הספר "הכבש השישה עשר" של יהונתן גפן. השיר נכתב בזמן שהייתו של גפן בפריז. לאחר מכן, הלחין את השיר יצחק קלפטר, יוצא להקת כוורת, עבור האלבום "הכבש השישה עשר". את השיר במקור, בניגוד לשירי האלבום האחרים המושרים בידי זמר אחד בלבד, שרים כל ארבעת הזמרים בהרכב, כאשר כל אחד מהם שר שתי שורות. בשנת 2001 פרסם בנו של יהונתן גפן, אביב גפן, גרסת כיסוי לשיר. בשנת 2005 הוציאה הוצאת דביר ספר בשם "אני אוהב שוקולד" המכיל את השיר היחיד הזה. הספר מכיל בכל עמוד שתי שורות של השיר, ומאויר בציורים צבעוניים גדולים מעשה ידיה של לנה גוברמן. הספר זכה לביקורות חיוביות ו"נוסטלגיות" כשרבים מאלה שהיו ילדים כאשר השיר היה מושמע בביתם, כיום הם מבוגרים ומקריאים את מילות השיר לילדיהם שלהם. בשנת 2008 חידש יצחק קלפטר את השיר באלבומו "קצת דיפלומט". גילי בר-הלל כתבה בבלוג האינטרנטי שלה: "את המילים של 'אני אוהב' אני לא מסוגלת לקרוא בלי שתתנגן לי בראש מנגינת השיר מתוך 'הכבש השישה עשר'". סיגלית אבירם מאתר "הגיל הרך" כתבה: "מי לא מכיר את השיר הנפלא הזה? סביר להניח שרובנו גם יודעים לשיר אותו לפי המנגינה". הרקדנית והשחקנית רננה רז כתבה באתר ynet על הספר שיצא ב-2005: "כולנו מכירים את השיר הידוע, 'אני אוהב' ... בספר הנפלא הזה הוא מעובד על ידי לנה גוברמן, מאיירת מוכשרת מאין כמותה, ליצירה גרפית עשירה מפתיעה ומלאת דמיון. למרות שהשיר מוכר לעייפה, בזכות הספר הזה אני פוגשת את המילים מחדש וקוראת בו בקצב אחר מהשיר המולחן. אני מחכה ליום שאוכל להקריא אותו לילדתי ולהראות לה את האיורים". מילים לשירים של אני אוהב, באתר "שירונט" קטע על השיר ועל הכותבים - משרד החינוך קטע מתוך הספר "שיר של יום" ללימוד עברית - משרד החינוך לדף השיר באתר הספרייה הלאומית אביב גפן - אני אוהב - Aviv Geffen - 2001, נבדק ב-2022-06-23 gilibug, "אני אוהב", באתר עוד דף אחד ודי, ‏2005-06-05 אני אוהב, באתר הגיל הרך, ‏2011-02-07 (ארכיון) ואת זאת עם הנמשים, ואת זאת עם הגומות, באתר ynet, 15 בפברואר 2011
מלך האסיסטים של ה-NBA

מלך האסיסטים של ליגת ה-NBA הוא כינוי, ותואר בלתי-רשמי, הניתן לשחקן אשר סיים את העונה הסדירה עם ממוצע האסיסטים למשחק הגבוה ביותר בליגה. עד לעונת 1968/1969, הוענק התואר לשחקן אשר הוריד את סך האסיסטים הרב ביותר לאורך העונה, והחל מהעונה העוקבת הוא ניתן לשחקן בעל ממוצע האסיסטים הגבוה ביותר. על מנת לזכות בתואר, על שחקן להופיע לפחות ב-58 משחקים מתוך 82 משחקי העונה הסדירה. ג'ון סטוקטון, אשר זכה בתואר מלך האסיסטים תשע פעמים, מחזיק בשיא הזכיות. מלבד סטוקטון, תשעה שחקנים זכו בתואר יותר מפעמיים: בוב קוזי (8), אוסקר רוברטסון (6), ג'ייסון קיד (5), סטיב נאש (5), כריס פול (5), קווין פורטר (4), מג'יק ג'ונסון (4), ראז'ון רונדו (3) וראסל וסטברוק (3). בעונת 1989/1990 קבע סטוקטון את שיא האסיסטים הממוצע בעונה (14.5), ובעונה שלאחריה קבע את שיא הליגה בסך אסיסטים בעונה (1,164). ארבעה שחקנים שונים זכו בתואר מלך האסיסטים באותה עונה בה זכו באליפות ה-NBA: בוב קוזי (1957, 1959 ו-1960), ג'רי וסט (1972), מג'יק ג'ונסון (1987) ולברון ג'יימס (2020). דרישות הסף להכללה ברשימות סטטיסטיות, באתר basketball-reference.com
שחר נקב

שחר נקב (נולדה ב-12 באפריל 1997) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת לסירוגין כבלמית וכמגנה שמאלית בקבוצת מ.ס. קריית גת שבליגת העל ובנבחרת ישראל. נולדה בבאר שבע כבת שנייה למשה וכוכבית נקב. אחותה הבכורה, חן, נפטרה בשנת 2015 ממחלת הסרטן, והיא בת 21. נקב החלה לשחק כדורגל כילדה בשכונת מגוריה, ובמקביל הצטרפה בכיתה א' לקבוצת ג'ודו, בתחילה אצל המאמן מוריס סמדג'ה ולאחר מכן אצל אבי אגר, שם התאמנה עד כיתה ו'. בשנים אלה התחרתה בטורנירים מקומיים ובינלאומיים בג'ודו והייתה פעמיים סגנית אלופת ישראל. כשהייתה בכיתה ז' החליטה לסיים את דרכה בג'ודו ולהגשים את אהבתה לכדורגל. בגיל 13 הצטרפה לקבוצת מכבי באר שבע שם שיחקה עד שעברה לאקדמיה לכדורגל בנות במכון וינגייט. את שירותה הצבאי עשתה בבה"ד 8 במכוון וינגייט כספורטאית מצטיינת. בגיל 16 החלה לשחק באקדמיה לכדורגל בנות במכון וינגייט, שנפתחה בשנת 2012 לקראת אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 שהתקיימה בשנת 2015 בישראל. נקב שיחקה במסגרת האקדמיה ארבע שנים, במהלכן שיחקה בנבחרת נשים עד גיל 19, כאשר קבוצת האקדמיה משתתפת גם במשחקי ליגת העל לנשים. לאחר שירותה הצבאי עברה לשחק במ.ס קריית גת ובעונתה הראשונה בקבוצה זכתה עמה באליפות המדינה בעונת 2017/2018, ונבחרה לאחת מ"נבחרות העונה". נקב המשיכה לעונה נוספת בקריית גת שהתמודדה על האליפות עד לתום העונה במאבק צמוד עם אס"א ת"א, שזכתה לבסוף באליפות בהפרש של נקודה. לקראת עונת 2019/2020 חתמה נקב בקבוצת מ.כ רמת השרון ושיחקה בה עד להפסקת העונה טרם סיומה המתוכנן, עקב התפרצות נגיף הקורונה בישראל. ב-13 באפריל 2020 הוכרז על סיום הליגה והענקת האליפות לרמת השרון שצעדה במקום הראשון בהפרש של 5 נקודות מקבוצת מ.ס קריית גת שבמקום השני. נקב שיחקה בנבחרות ישראל עד גיל 17 ועד גיל 19, בהן צברה 11 הופעות. בשנת 2015 זומנה לסגל נבחרת הנשים הבוגרת של ישראל. משחק הבכורה שלה נערך ב-22 באוקטובר נגד נבחרת קזחסטן. אליפות המדינה: 2017/2018 אליפות המדינה: 2019/2020 מדיה וקבצים בנושא שחר נקב בוויקישיתוף שחר נקב, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל שחר נקב, באתר Soccerdonna (בגרמנית) שחר נקב, באתר Soccerway שחר נקב, באתר WorldFootball.net שחר נקב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יורו נשים - שחר נקב בחדשות הספורט, כתבה בערוץ הספורט על שחר נקב, 8 ביולי 2015 לירון שרון, ‏הכדורגל כתקווה: האובדן האישי של שחר נקב, באתר ONE‏, 13 ביולי 2015 שי מוגילבסקי, "אהיה באליפות אירופה בשביל אחותי", באתר ynet, 13 ביולי 2015 ליאור ברטל, ‏קבלו את הרכב השנה בליגת העל נשים בכדורגל לעונת 2017/18, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 31 במאי 2018 ליאור ברטל, ‏ליגת העל לנשים בכדורגל הופסקה בשל הקורונה, רמת השרון הוכרזה כאלופה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 13 באפריל 2020
גלן גילברטי

גלן גילברטי (באנגלית: Glenn Gilbertti; נולד ב-12 בנובמבר 1967) הוא מתאבק אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WCW, שבו הופיע תחת שם הבמה דיסקו אינפרנו (או בקיצור דיסקו) בין השנים 1995 ל-2001. במהלך שש שנותיו ב-WCW, גילברטי היה פעם אחת אלוף משקל בינוני, פעמיים אלוף הטלוויזיה ופעם אחת אלוף הזוגות ביחד עם אלכס רייט. כמו כן, הוא הופיע בארגוני היאבקות אחרים כמו Impact Wrestling ו-World Wrestling All-Stars. בשנים האחרונות, גילברטי עוסק בפודקאסטים בנושא היאבקות. הישגים בארגון ההיאבקות Great Championship Wrestling - GCW אליפות במשקל כבד של GCW (פעם אחת) אליפות הזוגות של GCW (פעם אחת) - עם ג'וני סווינגר אליפות הטלוויזיה של GCW‏ (3 פעמים) אליפות ג'וניור ארצות הברית במשקל כבד של GCW (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Impact Pro Wrestling (New Zealand) גביע ארמגדון (2008) הישגים בארגון ההיאבקות Mid-Eastern Wrestling Federation - MEWF אליפות במשקל כבד של MEWF (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות North Georgia Wrestling Association - NGWA אליפות הזוגות של NGWA (פעם אחת) - עם אשלי קלארק הישגים בארגון ההיאבקות Okanagan All Pro Wrestling - OAPW אליפות OAPW (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Palmetto Pride Championship Wrestling - PPCW אליפות במשקל כבד של PPCW (פעם אחת) הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI PWI דירג אותו במקום ה-85 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 1999 הישגים בארגון ההיאבקות Swiss Wrestling Federation - SWF אליפות במשקל כבד של SWF (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Thrash Wrestling אליפות Thrash Wrestling (פעמיים) הישגים בארגון ההיאבקות World Championship Wrestling - WCW אליפות במשקל בינוני של WCW (פעם אחת) אליפות הזוגות של WCW (פעם אחת) - עם אלכס רייט אליפות הטלוויזיה של WCW (פעמיים) הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter - WON הגימיק הטוב ביותר (1995) מדיה וקבצים בנושא גלן גילברטי בוויקישיתוף גלן גילברטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גלן גילברטי, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית גלן גילברטי, באתר Online World of Wrestling
רודינה מוסקבה

רודינה (ברוסית: Футбольный клуб «Родина» Москва) הוא מועדון כדורגל רוסי ממוסקבה. המועדון הוקם בשנת 2007 תחת השם "בית ספר לכדור" («Школа мяча»). מאז 2016 נקרא "רודינה". מאז עונת 2019/20 המועדון מתמודד באליפות PFL (ליגת הכדורגל המקצוענית). הבעלים של המועדון הוא איש עסקים רוסי בשם סרגיי לומאקין, המחזיק בבעלות גם על מועדון "ריגה". בתום עונת 2019/2020 החלו מגעים עם מועדון חימקי לגבי אפשרות של איחוד, לקראת עונת 2020/2021 בליגת הכדורגל הלאומית. עם זאת בממשלת המחוז דחו את ההצעה. בתום עונת 2021/2022 העפילה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה, השנייה בחשיבותה ברוסיה. בתום עונת 2022/2023 סיימה חמישית והבטיחה השתתפות בטורניר ההעפלה לליגת העל הרוסית, להתמודדות מול פארי NN. לרודינה קבוצת מילואים שמתמודדת בליגה A של הליגה הרוסית השנייה בכדורגל. בנוסף פועלת גם קבוצת הנוער רודינה-M, המורכבת מבוגרי האקדמיה של רודינה. אתר האינטרנט הרשמי של רודינה מוסקבה (ברוסית) רודינה מוסקבה, ברשת החברתית פייסבוק רודינה מוסקבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רודינה מוסקבה, ביישום טלגרם רודינה מוסקבה, ברשת החברתית אינסטגרם רודינה מוסקבה, ברשת החברתית VK רודינה מוסקבה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל המועדון באתר הרשמי של PFL פרופיל המועדון באתר Transfermarkt "10 «гвоздей» Кубка ФНЛ: от Кононова и Погба до Басты и Афрорусского" (ברוסית). Рамблер/спорт. נבדק ב-2020-04-28. «Химки» объединятся с «Родиной» из-за нехватки финансирования и, скорее всего, останутся в ФНЛ
מוס שוקולד

מוּס שוקולד הוא קינוח מסוג מוס (קְצִיפָה) האופייני למטבח הצרפתי, שהוא תערובת הכוללת לפחות שוקולד וחלבון מוקצף. מוס שוקולד הופיע לראשונה בשנת 1755, בספר הבישול הצרפתי של Menon Les soupers de la cour. הטבח תיאר ארבעה מוסים שונים: שמנת, קפה, שוקולד וזעפרן. לפני ההגשה הוא המליץ להחזיק אותם על קרח למשך שעתיים. קינוח מסוג זה משתמש בדרך כלל בקצפת וביצים כמרכיבים בסיסיים, אליהם מתווספים שוקולד או מחית פירות, בהתאם לסוג הטעם שנועד להעניק. ניתן לקשט את הקינוח בחלמון ביצה, סוכר או קצפת, תבלינים או קליפות הדרים. ג'לטין משמש בדרך כלל כקישוט. מוס מודרני מתקבל מתערובת של מרנג איטלקי, קצפת וחומרי טעם, במקרה של פירות. אם מחליפים את הפירות בפירות יבשים ושוקולד, משתמשים בסירופ במקום במרנג. הכנת המוס מתבצעת על ידי הקצפת הביצים והשמנת בנפרד והוספתם יחד בהליך המכונה "קיפול" (בניגוד לערבוב). פעולה זו שומרת על מרקמו הקרמי והאוורירי של המוס. לרוב, מגישים את המוס קר (בטמפרטורה של 4–8 מעלות צלזיוס) או בטמפרטורת חדר. בשל השימוש בביצים לא מבושלות בהכנת המוס, הכנה לא זהירה או שמירת המוס בצורה לא נאותה יכולה להביא להרעלת מזון הנגרמת בשל חיידק הסלמונלה. לכן, כדי למנוע זאת, במקרים רבים מפסטרים את הביצים המשמשית למוס. מוס שוקולד עם קצפת ופירורי שוקולד עוגת מוס שוקולד בצורת לב מדיה וקבצים בנושא מוס שוקולד בוויקישיתוף רוני קשמין, כל הדרכים למוס שוקולד מושלם, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2019 Menon, Les Soupers de la Cour, Tomo IV, 1755, pp. 300-303 Loris Oss Emer. "Differenza fra mousse e bavarese". pianetadessert.it.
סטיב אנטין

סטיב אנטין (באנגלית: Steve Antin; נולד ב-19 באפריל 1958) הוא שחקן אמריקאי-יהודי. אנטין נולד בקווינס שבניו יורק להורים שהיגרו מבריטניה והוא אחיה של רובין אנטין. בסרט הבתול האמריקאי האחרון, המהווה חידוש לאסקימו לימון הוא שיחק את הדמות המקבילה למומו, אותו גילם יהונתן סגל. ב-1983 שיחק בסרט האימה "Sweet Sixteen". ב-1985 שיחק בתפקיד משני בסרט הגוניס. ב-1987 הופיע בסרט "Penitentiary III", העוסק באדם הנשלח לכלא ונאלץ להתחרות שם בקרב אגרוף. ב-1988 שיחק בסרט ההרפתקאות "Survival Quest" ובאותה שנה גילם פושע בסרט הנאשמים. ב-1992 שיחק בתפקיד הראשי בסרט העצמאי "Inside Monkey Zetterland". ב-1994 הופיע בסרט הקומדייה השחורה "S.F.W.". בשנים 1994–1998 גילם בלש בשישה פרקים של NYPD Blue. הוא כתב את התסריט לסרט "גלוריה" עם שרון סטון והיה שותף גם בכתיבת התסריט לסרט "Chasing Papi". ב-2000 יצר והפיק את הסדרה "Young Americans", שהייתה סדרה בת לסדרת הטלוויזיה "דוסון קריק". ב-2010 ביים את הסרט המוזיקלי בורלסק. בנוסף ביים קליפים למספר מוזיקאים. מדיה וקבצים בנושא סטיב אנטין בוויקישיתוף סטיב אנטין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סטיב אנטין, באתר AllMovie (באנגלית) סטיב אנטין, באתר Box Office Mojo (באנגלית) סטיב אנטין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סטיב אנטין, באתר MusicBrainz (באנגלית) Yamato, Jen (2010-11-23). "Steven Antin On Burlesque, Wooing Cher, and Discovering Ian Somerhalder". MovieLine. אורכב מ-המקור ב-2010-11-27. נבדק ב-2010-12-22. http://www.muaythaionline.org/news/fightchannel.html (אורכב 02.10.2011 בארכיון Wayback Machine)
יריד המדינה (סרט, 1945)

יריד המדינה (באנגלית: State Fair) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1945 עם שירים מאת רוג'רס והמרשטיין. זאת הפעם היחידה שצמד כותבי השירים כתבו ישירות לקולנוע. התסריט מבוסס על הרומן State Fair של פיל סטונג (אנ') משנת 1932. עיבוד ראשון לקולנוע היה ב-1933 עם ג'נט גיינור בתפקיד הראשי. לאחר הסרט המוזיקלי מ-1945, הופק רימייק ב-1962 עם פט בון, בובי דארין ואן-מרגרט. ב-1977 הופק סרט טלוויזיה וב-1996 הופק מחזמר בימתי. העלילה מתרכזת ביריד המדינה בדה מוין, איווה(אנ') שמתקיים אחת לשנה בחודש אוגוסט מאז 1854. בסרט מ-1962 הועבר היריד לטקסס. קולות הזמרה של קריין ואנדרוז מדובבים. השיר It Might as Well Be Spring זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר והוקלט בביצועים רבים של טובי הזמרים כמו פרנק סינטרה, פגי לי, ג'וני מאטיס, אנדי ויליאמס, שרה וון, אלה פיצג'רלד, שירלי ג'ונס ועוד. שיר נוסף שהתפרסם מהסרט הוא A grand night for singing בקצב ואלס. בכפר קטן באיווה מתכוננים ליריד השנתי הגדול של המדינה בדה מוין. אייבל פרייק (צ'ארלס ויניגר) מכין את החזיר של "בלו בוי" לתחרות החזירים ביריד. הוא מתערב עם שכנו מילר (פרסי קילברייד) על חמישה דולרים כי ינצח בתחרות וכי משפחתו תחזור משם שמחה ומרוצה. אשתו מליסה (פיי ביינטר) מכינה חמוצים ובשר קצוץ לתחרות ביריד. אייבל מוסיף בהחבא אלכוהול לבשר הקצוץ וכן גם היא. בתם מרג'י (ג'ין קריין) מתכוננת גם היא ליריד שיוציא אותה מהשגרה היומיות המשעממת. היא לא סובלת את חברה הארי (פיל בראון) ולא מצטערת שאיננו מצטרף אליהם כי עליו לטפל בפרות. אחיה ויין (דיק היימס) מצטרף אליהם עצוב כי חברתו אלינור לא יכולה להצטרף אליו בגלל אמה החולה. ביריד משוטטת מרג'י לבד ונכנסת לרכבת הרים. לידה מתיישב בחור שמציג עצמו כפט גילברט (דיינה אנדרוז). בירידות המסוכנות היא נצמדת אליו בפחד. לבסוף מתפתח ביניהם רומן אהבה. פט הוא עיתונאי מתחיל ומיד מוצא חן בעיני מרג'י המעדיפה אותו על הארי החנון. גם ויין מחפש אהבה ומוצא אותה בזמרת אדומת שיער המופיעה ביריד בשם אמילי אדוארדס (ויויאן בליין). הוא מתאהב בה אך מתברר שאין לזה סיכוי, היא רוצה להמשיך בקריירה ונוסף על כך היא גם נשואה/פרודה... בתחרות החזירים זוכה "בלו בוי" במקום הראשון ובתחרות הבשר הטחון זוכה האם מליסה בעיקר בגלל כמות האלכוהול הגבוהה שבה שמשפיעה על שיקול דעתם של השופטים... לקראת סוף היריד קובעת מרג'י פגישה עם פט אבל הוא לא מגיע כי הוטל עליו לנסוע דוף לשיקגו לריאיון עם בעל העיתון שהתרשם מכתבותיו על היריד ורוצה לתת לו טור קבוע בעיתון. בחזרה הבייתה ההורים מרוצים על ניצחונם אבל הילדים עצובים. לבסוף דורש אייבל ממילר את חמשת הדולרים של ההתערבות אך מילר מהסס כי מתרשם שמרג'י עצובה. לבסוף מתקשר פט ומודיעה למרג'י כי היה מוכרח להיות בשיקגו וכי קיבל משרה קבועה ומגיע אליה מיד. היא יוצאת בשמחה ואומרת למילר שהיריד היה נהדר ומילר נאלץ אז לתת לאייבל את חמשת הדולרים. מרג'י נפגשת עם פט וויין נפגש עם חברתו אלינור וכול שרים: "A grand night for singing". מדיה וקבצים בנושא יריד המדינה בוויקישיתוף "יריד המדינה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יריד המדינה", באתר נטפליקס "יריד המדינה", באתר AllMovie (באנגלית) "יריד המדינה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "יריד המדינה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון ליריד המדינה 1945, באתר יוטיוב It Might as Well Be Spring מתוך הסרט, באתר יוטיוב A grand night for singing, באתר יוטיוב
לנדיאלטוטי

לנדיאלטוטי (בהונגרית: Lengyeltóti) היא עיירה במחוז שומוג', בנפת פוניוד, שבהונגריה. לנדיאלטוטי ממוקמת 11 ק"מ דרומית מזרחית לפוניוד כביש 6701, לאורך הכביש 6701 מקאפושוואר דרך שומוג'וואר עד פוניוד. מתוך קווי הרכבת הפנים ארציים עובר קו הרכבת קפושוואר - פוניוד באזור העיירה הקטנה, ויש לו כאן נקודת עצירה. תחנת הרכבת לנדיאלטוטי ממוקמת בחלק המערבי של היישוב, אליה ניגשים בדרך משנית מתוך הסתעפות של כביש 6708. העיירה נוצרה באזור מוגבה לאורך הדרך הצבאית שהובילה מהגדה הדרומית של אגם בלטון למרכז עיר המחוז העתיק, לשומוג'וואר, ובהמשך לדרומה. האזור מהווה היום חלק מאזור היין של בלטונבוגלאר. טוטי, במינוח ההונגרי הישן, היה שם עממי שחל גם על הסלאבים הדרומיים (ולא על הצפוניים כגון הסלובקים). זה ככל הנראה מרמז כי בתקופת ארפד היה הכפר מיושב בסלאבונים - טוטים. שמו של היישוב הוזכר לראשונה בתעודה משנת 1116, לימים מופיע השם בצורת תוטי בשנת 1331. לאורך ימי הביניים היה היישוב הקן והרכוש העתיק של משפחת לנדיאל המפורסמת מטוטי, שממנה קיבל היישוב את שמו הנוכחי לנדיאלטוטי. על משפחה לנדיאל הטוטי אנו שומעים ממסמך מהמאה ה-13, מתקופת בלה הרביעי, מלך הונגריה; השם מוריץ דה טוטי מוזכר בתעודה כבר בשנת 1249. במאה ה -14 היה הכפר הקרוב סיגליגט כבר אחת האחוזות של משפחת טוטי. לנדיאלטוטי הייתה שייכ לטירת סיגליגט בשנת 1660 עדיין, טירה שהייתה גם בבעלות משפחת לנדיאל דה טוטי. בשנת 1860, האחוזה הגיעה לידי משפחת הרוזן זיצ'י. הכנסייה הרומית-קתולית כאן הורחבה בשנת 1882 על ידי הרוזן יאנוש זיצ'י נפומוק. כנסיית הקהילה הקתולית היא אנדרטה מיוחדת. אפילו בשנות ה-90 של המאה ה-20 לא ידעו על הכנסייה הארפדיאנית (מתקופת ארפד) שהוחבאה בתוך הכנסייה בסגנון אקלקטי שנבנתה בשנת 1882, אך במהלך השיפוץ שהחל בשנת 1989, התברר כי שרידי כנסייה עתיקה בהרבה היוו את חלקה הדרומי של הכנסייה. לאחר החפירה הארכאולוגית ושיקום האנדרטה, נתגלתה כנסייה מהמאה ה -12. בתוכנית הכנסייה ניתן להבחין בשני מגדלים מערביים ובחלק מקדש השילוש הקדוש. הכנסייה נבנתה בשנות ה 1100 על סימני ותווי אדריכלות שלה. מכיוון שרישומי המעשרות האפיפיוריוריות שנערכו בסביבות שנת 1333 לא מציינות את שם המקום, ההנחה היא כי ייתכן שהכנסייה הייתה כנסייה של מסדר נזירים הונגרי כלשהו. הברון יוז'ף סְטֶרֵינִי במקור שטרן (1861 – 1941) היה פוליטיקאי הונגרי-יהודי, שר המסחר, מומחה לפיתוח תעשייתי ולחינוך תעשייתי. הוגו סטריני במקור שטרן (1857 – 1909) היה דוקטור לפילוסופיה הונגרי-יהודי, מינרלוג, סופר במדעי הטבע, מורה בקולג'. Térkép Kalauz – Lengyeltóti Képek a Lengyeltóti Árpád-kori templomról Képek Lengyeltóti régi templomáról Légi felvételek Lengyeltótiról http://www.poganyvolgy.hu/ http://lengyeltoti.lap.hu/ מדריך למפות - לנדיאלטוטי תמונות של הכנסייה הארפדיאן בלנדיאלטוטי תמונות של הכנסייה הישנה בלנדיאלטוטי נופים אוויריים של לנדיאלטוטי האתר http://www.poganyvolgy.hu/ האתר http://lengyeltoti.lap.hu/ מדיה וקבצים בנושא לנדיאלטוטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לנדיאלטוטי (בהונגרית)