laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אימרה שארושי

אימרה שארושי (במקור שוורץ, בהונגרית: Sárosi Imre; בודפשט, 5 בדצמבר 1908 – בודפשט, 20 ביוני 2006) היה שחיין ומאמן שחייה יהודי-הונגרי. מאמן נבחרת הונגריה בשחייה ב-4 אולימפיאדות (לונדון 1948, הלסינקי 1952, מלבורן 1956,טוקיו 1964). שארושי אימן אלופים אולימפיים ושיאני עולם, השחייניות: אווה סקיי, ולריה ג'נגה, קטלין סוקה, מריה ליטומריצקי, ואנדריאה ג'רמטי והשחיין: גאורג טומפק. אימרה שוורץ התחיל לשחות ב-1922 ב"מועדון ההתעמלות פרנצווארוש" (Ferencvárosi Torna Club). בשנים 1930–1941 התחרה בקבוצת MTE וב-1941 פרש משחייה תחרותית. הוא החל את קריירת המאמן המצליחה שלו בפרנצווארוש ב-1930 בעודו ספורטאי פעיל. הוא עזב את המועדון הירוק-לבן לאחר אחת עשרה שנים. לאחר הפסקה מאולצת של ארבע שנים בתקופת מלחמת העולם השנייה, בשל יהדותו, הוא חזר לאמן אחרי המלחמה. בשנים 1945–1946 אימן בקבוצת "איגוד ההתעמלות של אויפשט" (Újpesti Tornaegylet) ולאחר מכן עבד ב-Neményi Madisz עד 1948. ב-1949 הצטרף ל"מועדון עובדי הרכבת" (Budapesti Vasutas Sport Club-BVSC). שם השיג את הצלחתו הגדולה ביותר כמאמן. הוא לימד לשחות כ-13,000 שחיינים. הוא עזב את מועדון הספורט של עובדי רכבות הונגריה (מ.א.ב) ב-1963 והיה מפקח מקצועי בענף השחייה עד 1966. בנוסף, היה מאמן ראשי של נבחרת הונגריה בשחייה מספר פעמים. בשנת 1967 ייסד את בית הספר הראשון לשחייה בהונגריה בספרטקוס בבודפשט, עמד בראשו עד 1974 ואז פרש. בשל סגנון האימון וההצלחה העצומה שלו כמאמן, קיבל את הכינוי מֶשְטִי (כינוי חיבה למאסטר בהונגרית). מדצמבר 1963 הפך לחבר במועצה הלאומית של ההתאחדות ההונגרית לחינוך גופני וספורט. ב-1954, יחד עם אישטוואן באראני פרסם ספר בשם "מדריך היד הקטן לשחייה". אימרה שוורץ נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף שוורץ (1870–1928) עוזר צבע ושל רוזה פישר. סבו וסבתו מצד אביו היו החייט שמואל שוורץ וינקה היימן. חבר בהיכל התהילה של השחייה (1981) מאמן מאסטר לנצח (1993) צלב הקצין של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה ההונגרית (2006) חבר אלמוות של השחייה ההונגרית (2014) MTI Who's Who 2006, סוכנות הידיעות ההונגרית, בודפשט, 2005. ההספד של אימרה שארושי באתר האינטרנט של אוריגו אימרה שארושי באתר GENi "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 2902/1908. folyószáma alatt". "Schwarcz József születési bejegyzése a szegedi izraelita hitközség születési akv. 79/1870. folyószáma alatt". "Schwarcz József halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1574/1928. folyószáma alatt". Imre Sarosi (HUN) Honor Coach (1981), באתר International Swimming Hall of Fame (באנגלית)
מפרצון מיטשל

מפרצון מיטשל או מיטשל קוב או מפרצון מיצ'ל (באנגלית: Mitchell Cove) הוא מפרצון בחוף הדרום מערבי של האי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה. מפרצון מיטשל ממוקם דרום-מזרחית לחצי האי אלפאטאר. רוחב פתחו של מפרצון מיטשל הוא 2.8 קילומטרים. פתחו של מפרצון מיטשל ממוקם בין נקודת דבליאנוב, לבין נקודת נגרה. עומק כניסתו אל תוך היבשת של המפרצון - 3 קילומטים. האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור המפרצון, היו צידי כלבי ים, שהגיעו לאזור בתחילת המאה ה-19. האזור מופה לראשונה על ידי משלחת מיפוי אמריקאית בשנת 1821, ולאחר מכן על ידי משלחת בריטית בשנת 1968, על ידי משלחת מיפוי צ'יליאנית בשנת 1971, ועל ידי ממפים בולגרים בשנת 2009. המפרצון נקרא על שם ג'יימס מיטשל ( James Mitchell), בעלים משותף של ספינת הקאטר הבריטית בופוי (Beaufoy) שהגיעה לאיי שטלנד הדרומיים בעונת המחקר (הקיץ האטארקטי) שבשנים 1823 – 1824, בפיקודו של קפטן ג'יימס וודל.
יוחאי אהרוני

יוחאי אהרוני (נולד ב-8 ביוני 1943) הוא כדורגלן עבר ישראלי. לאהרוני 5 הופעות במדי נבחרת ישראל בכדורגל. הוא הבקיע שער אחד נגד הודו בגביע אסיה בכדורגל 1964, אליפות שישראל ניצחה. ב-30 בספטמבר 1967, כבש אהרוני את השער הראשון בתבוסה 5–2 של הפועל מחנה יהודה על הפועל רמת גן בליגה הראשונה של ישראל באותה תקופה, הליגה הלאומית. בינואר 1968 הציעה הפועל פתח תקווה להחליף את יוחאי אהרוני כנגד שלושה שחקנים משלהם. קבוצת מחנה יהודה סירבה להצעה ואהרוני נכנס להסגר כדי להשתחרר מהמועדון. בעונת 1969–70 היו לו 18 הופעות במדי הפועל פתח תקווה. בשנים 1970–1971 שיחק בבית"ר תל אביב. מיד אחר כך, פרש ממשחק פעיל בגלל פציעה. לאחר הקריירת כשחקן פעיל, יוחאי אהרוני אימן בהפועל מחנה יהודה, הפועל ג'לג'וליה, והפועל עלייה כפר סבא. הוא אימן גם בראש העין. ב-2021 נכלל בשדרת הכוכבים של הפועל מחנה יהודה המנציחה את כוכבי תקופת הזוהר של מחנה יהודה בליגה הבכירה. יוחאי אהרוני, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יוחאי אהרוני, באתר FootballDatabase.eu "כל משחקי הפועל רמת גן בליגה הראשונה" (PDF). הפועל רמת גן. 19: יוחאי אהרוני עט על כדור ריבאונד של זנדר. 1:0. "הפועל פ"ת מציעה למחנה יהודה: 3 שחקנים נגד יוחאי אהרוני". חדשות הספורט. ינואר 1968 – via הפועל פתח תקווה. "יוחאי אהרוני". מוזיאון הפועל פתח תקווה. הפועל פתח תקווה.
בואה (עם)

בּוֹאָה (תעתיק לטיני: Boa), הידועים גם בשמות בַּבּוֹאָה (צורת הריבוי), בּוּאָה ואַבַּבּוּאָה, הם קבוצה אתנית בצפון הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המשתייכת לעמי הבנטו. אנשי הבואה שוכנים במחוז אואלה תחתית שבאזור הסוואנה בצפון הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. מספרם נאמד בכ-900 אלף איש (נכון ל-2007), והם דוברים את שפת הבוּאה. הם נשענים על חקלאות וציד, כמו גם על מסחר לאורך נהר, ובאים במגע קרוב עם עמי המנגבטו והאזנדה. לפי האתנולוג יאן ונסינה, בקרב הבואה אין קלאנים, אך יש מערכת פטריליניאלית. הבואה ידועים במסכותיהם, אשר משמשות לעידוד אומץ הלוחמים בטרם קרב ולחגיגת ניצחונות. הם מגלפים פסלים לסילוק הרוע ומייצרים נבלים שעל צוואריהם מגולפים ראשי אדם או דמויות אדם. בשנת 1910 היו הבואה מעורבים במרד נגד הכוחות הקולוניאליים הבלגיים. מדיה וקבצים בנושא בואה בוויקישיתוף Bas-Uele, in: Emizet François Kisangani and F. Scott Bobb, Historical Dictionary of the Democratic Republic of the Congo, Third ed., The Scarecrow Press, Inc, 2010. p. 45. Boa, in: Emizet François Kisangani and F. Scott Bobb, Historical Dictionary of the Democratic Republic of the Congo, Third ed., The Scarecrow Press, Inc, 2010. p. 54.
ויקטור איקפבה

ויקטור נוסה איקפבה (אנגלית: Victor Nosa Ikpeba; נולד ב-12 ביוני 1973 בבנין סיטי) הוא כדורגלן עבר מניגריה. איקפבה שיחק 30 משחקים וכבש שלושה שערים במדי נבחרת ניגריה. עם ניגריה שיחק איקפבה באליפויות העולם ב-1994 וב-1998, זכה באליפות אפריקה לאומות ב-1994 ובאולימפיאדת אטלנטה (1996). איקפבה התגלה על ידי מועדון כדורגל ליאז' מבלגיה במהלך אליפות העולם עד גיל 17 ב-1989 ועבר לקבוצה בה שתף פעולה עם בן ארצו סאנדיי אוליסה. בעונת 1992/1993 הוא כבש בליגה הבלגית 17 שערים. משם עבר למונקו אותה הוביל לאליפות צרפת כשהוא כובש 13 שערים. בשנת 1997 זכה בתואר כדורגלן השנה באפריקה. ב-1999 הוא עבר לבורוסיה דורטמונד מגרמניה אך לא השתלב. בשנת 2005 עבר לשחק בקטר. ויקטור איקפבה, באתר Transfermarkt ויקטור איקפבה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ויקטור איקפבה, באתר Soccerway ויקטור איקפבה, באתר WorldFootball.net ויקטור איקפבה, באתר National Football Teams ויקטור איקפבה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא ניגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1966 באסטרונאוטיקה

במהלך השנה בוצעו 144 שיגורים, מהם 81 (56%) על ידי ארצות הברית 3 בפברואר – חללית סובייטית לונה 9 ביצע נחיתה על הירח לראשונה בתולדות חקר החלל 1 במרץ – הגשושית הסובייטית ונרה 3 התרסקה על נוגה, ובכך הפכה לגשושית הראשונה שהגיעה לפני השטח של כוכב לכת זר 31 במרץ – הגשושית לונה 10 שוגרה במסגרת תוכנית לונה והפכה כמתוכנן למקפת הראשונה של הירח שיגורים שנכשלו מסומנים באדום. שיגורים מאוישים מסומנים בירוק. מדיה וקבצים בנושא 1966 באסטרונאוטיקה בוויקישיתוף ריכוז נתונים על שיגורים
דגל טוקלאו

מאחר שטוקלאו היא טריטוריה של ניו זילנד הנתונה לחסותה ואינה מנהלת את ענייניה בעצמה, דגל ניו זילנד שימש כדגל הרשמי עד אשר הפרלמנט המקומי אימץ, במאי 2008 דגל והמנון לאיים. דגל לא רשמי ואלטרנטיבי לדגל ניו זילנד הופיע כהצעה לדגל לאיים. שלושת הכוכבים והטבעות הצהובות מייצגים את שלוש שוניות האלמוגים אשר מרכיבות את איי טוקלאו. ביוני 2007 הפרלמנט המקומי (הגנרל פונו) החליט על דגל, המנון וסמל לאומי עתידיים לאיי טוקלאו. הדגל המוצע מתאר קנו פולינזי מסוגנן וארבעה כוכבים. הכוכבים מייצגים את שלושת האיים המרכזיים ואת האי סוואן אשר בשליטת ארצות הברית אך על בעלותו טוענת טוקלאו. כיוון וסוגיית הממשל העצמי לא נפתרה במשאל העם בשנת 2007 הדגל לא אומץ רשמית. במאי 2008, הפרלמנט אישר את הגרסאות הסופיות של הסמלים הלאומיים של טוקלאו. עיצובו של הדגל מתבסס על ההצעה מ-2007 עם שינוי מזערי במיקומם של הכוכבים, הצלב הדרומי משמש כאזכור למיקומה הדרומי של קבוצת האיים. מדיה וקבצים בנושא דגל טוקלאו בוויקישיתוף טוקלאו, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרט דביק לחזה

סרט דביק לחזה (ידוע גם בשם סרט להרמת חזה, סרט אופנה נושם, רצועת הדבקה לעיצוב חזה, סרט דבק לחזה, טייפ לחזה ובסלנג "Boob tape") הוא סרט דביק דו צדדי, חלק ואלסטי, המשמש להצמדת הקצוות של שמלת סטרפלס או חלק עליון למחשוף או לצד השדיים או על הכתפיים לאבטחה רצועות חזייה מהחלקה, על מנת לשמור על פריט הלבוש במקום ולמנוע תאונת מלתחה. סרט דו צדדי דומה, משמש כסרט הדבקה גם לייצוב של פאה נכרית לראש (הבטחת כיסוי שיער או ביקיני מרקין (אנ')). נשים רבות, כמו משתתפות בתחרויות יופי, יוצרות מחשוף על ידי שימוש בסרט מתחת ולרוחב החזה שלהן, כשהן מתכופפות קדימה ומושכות את שדיהן בחוזקה יחד ולמעלה. סוגי הסרט המשמשים, כוללים סרט דביק רפואי, סרט מיקרופורי כירורגי וסרט אתלטי. חלק מהסרטים גם משתמשים ברצועת בד עבה (אנ') מתחת לשדיים עם דבק בקצוות כדי להחזיק אותו במקומו. יש טרנסג'נדרים המשתמשים בסרט דומה להשטחת השדיים, בדומה לביינדר. שימוש בטכניקות לא נכונות או סרט עם דבק חזק מדי עלול לגרום לפציעות כגון פריחות, שלפוחיות ותלישת עור. על כן, בעת ההסרה יש להרטיב מעט את גב הסרט במים או בשמן, כנדרש. ניו יורק טיימס, מרימות: האם סרט הדבקה הוא החזייה החדשה?, באתר TheMarker‏, 18 באוגוסט 2022 טייפ לחזה בצבע לבן, באתר סופר-פארם Sarah Banet-Weiser (1999) The Most Beautiful Girl in the World: Beauty Pageants and National Identity, p. 73, University of California Press, ISBN 978-0-520-21789-8 Andy Paige (2009). Style on a Shoestring, p. 24, McGraw Hill Professional, ISBN 978-0-07-159506-3 JoAnn Roberts (1994). Art and Illusion: A Guide to Crossdressing (Vol. 2), Creative Design Services. ISBN 1-880715-08-2
לרוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לרוס – אי בדרום הים האגאי פייר לרוס – מייסד הוצאת לרוס הוצאת לרוס – הוצאת ספרים צרפתית לרוס גסטרונומיק – אנציקלופדיה לגסטרונומיה לה פטי לרוס – מילון צרפתי אנציקלופדיה יבנה-לרוס – אנציקלופדיה ישראלית שיצאה לאור בהוצאת יבנה על בסיס אנציקלופדיה צרפתית של הוצאת לרוס
ירון לוי (פוליטיקאי)

ירון עמוס לוי (נולד ב-29 באוגוסט 1981) הוא חבר כנסת מטעם מפלגת יש עתיד. בעבר כיהן כסגן ראש עיריית בת ים מטעם יש עתיד. לוי נולד וגדל בבת ים, בצעירותו התחרה בג'ודו בקטגוריית עד 66 קילוגרם ומאוחר יותר בקטגוריית עד 73 קילוגרם, וזכה באליפות ישראל. ב־2002 פרש מתחרות עקב פציעות חוזרות. בוגר קורס מאמני ספורט במכון וינגייט. ב-2013 הצטרף למפלגת יש עתיד ורץ מטעמה למועצת העיר בראש רשימת "עתיד חדש" שלא זכתה לבסוף לייצוג במועצה. בבחירות 2018 התמודד למועצה בשנית בראש רשימת "בת ימים פלוס צעירים", והפעם זכה לשני מושבים במועצה. בבחירות אלה התמודד גם לראשות העיר, אך זכה ב־7% בלבד. בסבב הבחירות הנוסף לראשות העיר תמך לוי בצביקה ברוט, שאכן זכה לבסוף. במסגרת הקואליציה מונה לוי לממלא מקום ראש העירייה בחצי הקדנציה הראשון ולאחר מכן לסגן ראש העירייה בשכר. בנוסף הוא מונה לאחראי השוויון החברתי, הצעירים, הספורט, חוף הים והתיירות. ב־2015 ייסד את מיזם "תיק לכל תלמיד", שאוספת תיקי בית ספר ומחלקת אותם. העמותה פועלת בקרוב למאה רשויות מקומיות ומחלקת עשרות אלפי תיקים בשנה. מאז הקמת יש עתיד ב־2013 הוצב ברשימתה ברוב מערכות הבחירות, אם־כי במקומות לא ריאליים: בבחירות לכנסת התשע עשרה ב־2013 הוצב במקום 51 והמפלגה זכתה ל־19 מנדטים. בבחירות לכנסת העשרים ב־2015 קודם למקום 42, אך המפלגה זכתה רק ל־11 מנדטים. בבחירות לכנסת העשרים ואחת ב־2019, לאחר איחוד עם חוסן לישראל של בני גנץ, הוצב במקום ה־65 של רשימת כחול לבן, שזכתה ל־35 מנדטים, ובבחירות לכנסת העשרים וארבע ב־2021 הוצב במקום ה־30 של רשימת יש עתיד לכנסת, שזכתה ב־17 מנדטים. לקראת הבחירות לכנסת ה-25 שובץ במקום ה-26 ברשימת יש עתיד לכנסת שזכתה ב-24 מנדטים. עם התפטרותה של חברת הכנסת אורנה ברביבאי, לקראת התמודדותה בבחירות לראשות עיריית תל אביב-יפו ב-2023, לוי נכנס לכנסת ב-1 באוגוסט 2023. לוי נשוי לאורטל ולהם שלושה ילדים. הם מתגוררים בבת ים. מדיה וקבצים בנושא ירון לוי בוויקישיתוף ירון לוי, באתר הכנסת ירון לוי, ברשת החברתית פייסבוק ירון לוי, ברשת החברתית טיקטוק ירון לוי, באתר כנסת פתוחה יש עתיד בראשות יאיר לפיד, באתר ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-19 יקי אדמקר‏, מחליף את ברביבאי: ירון לוי החל לכהן כחבר כנסת מיש עתיד, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2023
מנהיג מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)

מנהיג מפלגת הלייבור (באנגלית: Leader of the Labour Party) הוא ראש מפלגת הלייבור בממלכה המאוחדת. מאז 4 באפריל 2020, מנהיגה הנוכחי הוא קיר סטארמר. תפקיד מנהיג מפלגת הלייבור נוצר רשמית בשנת 1922. לפני כן, בין שנבחרו לראשונה כחברי פרלמנט של הלייבור בשנת 1906 ועד הבחירות הכלליות בבריטניה 1922, כאשר הושגו הישגים פוליטיים ניכרים, התפקיד נודע כיו"ר הסיעה הפרלמנטרית של מפלגת הלייבור. ב-1970 הופרדו תפקידי מנהיג מפלגת הלייבור ויו"ר הסיעה הפרלמנטרית של מפלגת הלייבור. ב-1921 היה ג'ון קליינס (אנ') למנהיג הראשון של מפלגת הלייבור שנולד באנגליה; כל מנהיגי המפלגה לפניו נולדו בסקוטלנד. ב-1924 הפך רמזי מקדונלד לראש ממשלת בריטניה הראשון מטעם הלייבור, שעמד בראש ממשלת מיעוט שהחזיקה מעמד תשעה חודשים. קלמנט אטלי היה למנהיג הלייבור הראשון שהוביל ממשלת רוב בשנת 1945. הראשון שנולד בוויילס היה ניל קינוק, שנבחר ב-1983. מנהיגי המפלגה המצליחים ביותר מבחינה אלקטורלית הם טוני בלייר, שהשיג שלושה ניצחונות רצופים בבחירות ב-1997, 2001 ו-2005, והרולד וילסון, שניצח בארבע בחירות כלליות מתוך חמש שבהן התמודד (ב-1964, 1966, בפברואר 1974 ובאוקטובר 1974). נכון ל-2021, מנהיגי הלייבור היחידים שלא התמודדו בבחירות כלליות (למעט ממלאי מקום זמניים) הם ג'ורג' לנסברי (שהתפטר), ג'ון סמית' (שמת בתפקיד) וקיר סטארמר. בניגוד למנהיגי מפלגות פוליטיות אחרות בבריטניה, למנהיג הלייבור אין את הכוח לפטר או למנות את סגנו. גם המנהיג וגם סגן המנהיג נבחרים בשיטת הצבעה חלופית. בשנים 1980 ועד ל-2014 נעשה שימוש במועצת בחירות, כאשר שליש מהקולות הוקצו לחברי הפרלמנט ולחברי הפרלמנט של המפלגה, שליש לחברים בודדים במפלגת הלייבור ושליש לחברים בארגונים הקשורים למפלגה, כמו אגודות סוציאליסטיות ואיגודי עובדים. כאשר מפלגת הלייבור נמצאת באופוזיציה, מנהיג מפלגת הלייבור משמש בדרך כלל (כמפלגה השנייה בגודלה) כמנהיג האופוזיציה ויושב ראש קבינט הצללים. בהתאם לכך, כאשר המפלגה נמצאת בקואליציה, המנהיג יהפוך בדרך כלל לראש ממשלת הממלכה המאוחדת, לורד האוצר הראשון ולשר לשירות המדינה וכן ימנה את הקבינט. מאז 1906 קייר הארדי, 1906–1908 ארתור הנדרסון, 1908–1910 ג'ורג' ניקול בארנס, 1910–1911 רמזי מקדונלד, 1911–1914 ארתור הנדרסון, 1914–1917 ויליאם אדמסון, 1917–1921 ג'ון רוברט קליינס, 1921–1922 רמזי מקדונלד, 1922–1931 ארתור הנדרסון, 1931–1932 ג'ורג' לאנסברי, 1932–1935 קלמנט אטלי, 1935–1955 יו גייטסקל, 1955–1963 ג'ורג' בראון, 1963 הרולד וילסון, 1963–1976 ג'יימס קלהאן, 1976–1980 מייקל פוט, 1980–1983 ניל קינוק, 1983–1992 ג'ון סמית', 1992–1994 מרגרט בקט, 1994 טוני בלייר, 1994–2007 גורדון בראון, 2007 - 2010 הארייט הרמן, 2010 אד מיליבנד, 2010 - 2015 ג'רמי קורבין - 2015 - 2020 קיר סטארמר - 2020 - מכהן Clarke, Charles; James, Toby S. (2015). British Labour Leaders. London: Biteback. מנהיג המפלגה השמרנית (הממלכה המאוחדת) מדיה וקבצים בנושא מנהיג מפלגת הלייבור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מנהיג מפלגת הלייבור
סרט דביק דו-צדדי

סרט דביק דו-צדדי (באנגלית: Double-sided tape) הוא נייר דבק המצופה בדבק משני הצדדים. הוא נועד להדביק שני משטחים זה לזה, לרוב באופן שאינו נראה לעין בתוצאה הסופית, מפני שהוא מכוסה על ידי שני המשטחים. תכונה זו מאפשרת הדבקה סמויה. סרט דביק דו-צדדי יכול להיות דק או עבה. בסרט העבה יותר נעשה שימוש בקמעונאות וכן בשילוט בעל אפקט תלת-ממד. הסרט הדביק קל לקריעה. סרט דביק דו-צדדי נוצר על ידי מריחת שכבת דבק דקה על שני צדי נייר או יריעת חומר דומה. לאחר מכן מלפפים את היריעה הדביקה כשמשני צדיה נייר סיליקון כדי למנוע שהיריעה תדבק אל עצמה בליפוף. סרטי ההדבקה מיוצרים בגלילים גדולים ברוחב של 1 עד 3 מטרים, ולאחר מכן חותכים אותם במסור מיוחד לחיתוך גלילים דביקים לרחבים הנדרשים בשוק. אחד מסוגי הסרטים הדביקים הדו-צדדים הוא סרט דביק לחזה, המהדק את הבגדים לעור, ומשמש בלבישת שמלות סטרפלס או חצאיות רפויות, וכתיקון זמני לשוליים שנפרמו או פגמים אחרים בלבוש. בשנת 1987 הסרט הדביק הדו-צדדי נרשם כפטנט, בארצות הברית, פטנט מס. US07/096,702, על ידי דין ולדנברגר (Dean H. Waldenberger) מטעם חברת נורטון. סרט בידוד סרט דביק רפואי מדיה וקבצים בנושא סרט דביק דו צדדי בוויקישיתוף You Might Be Using The Wrong Double Sided Tape For Woodworking, סרטון בערוץ "Inspire Woodcraft", באתר יוטיוב (אורך: 15:51) "The History of Scotch Tape & Scotty McTape". Retro Planet. 2012-07-19. נבדק ב-2022-07-21. Double sided adhesive tape, נבדק ב-2022-09-12 Official Gazette of the United States Patent and Trademark Office: Patents, U.S. Department of Commerce, Patent and Trademark Office, 1989. (באנגלית)
זטאנה

זטאנה (באנגלית: Zatanna) ובשמה המלא זטאנה זטארה (Zatanna Zatara) היא דמות בדיונית של קוסמת גיבורת-על, המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום של חברת DC קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Hawkman #4 מאוקטובר 1964, ונוצרה על ידי הכותב גרדנר פוקס והמאייר מרפי אנדרסון. זאטאנה משתמשת במיומנותה בקסמים כדי לעזור לחברי ליגת הצדק, לבאטמן ולג'ון קונסטנטין. זטאנה היא בתו של הקוסם ג'ון זטארה (אנ') (שהופיע לראשונה בחוברת אקשן קומיקס מס' 1), וסינדלה, חברה בגזע המיסטי "הומו מאגי". היא צאצאיתו של האמן והקוסם לאונרדו דה וינצ'י וקשורה לאישים כנוסטרדמוס, ניקולא פלאמל ואלסנדרו קליוסטרו. היא מתלבשת כמו קוסמת ומשתמשת ביכולות של משפחתה להטיל קסמים חזקים. כמו אביה, היא מבצעת את הקסמים בעזרת אמירת הקסם הרצוי במהופך. בתקופת העידן המודרני של הקומיקס, היא הייתה חברה בקבוצת גיבורי-העל ליגת הצדק. לאחר האתחול המחודש של חברת DC בספטמבר 2011, היא חברה בקבוצת ליגת הצדק האפל. זטאנה הייתה אמנית אשליות במה לפני שגילתה את יכולותיה המיסטיות בזמן שחקרה את היעלמותו של אביה. מסע חקירה זה, שיצא בשנת 1964, היה אחד מהקרוסאוברים הרציניים הראשונים שיצאו ובמהלכו היא פגשה דמויות כגון באטמן, גרין לנטרן, הוקמן והוקוומן, אטום והאיש המוארך. זאטנה עזרה לליגת הצדק מספר פעמים לפני שנבחרה כחברה מן המניין בחוברת מספר #161. במהלך כהונתה בחבורה כוחה היה קטן. באותו הזמן היא יכלה לשלוט רק בארבעת האלמנטים - אש, מים, אוויר ואדמה. הגבלה זו פסקה בחוברת World's Finest Comics #227 (מרץ 1982). במיני סדרה "משבר זהות", שיצאה בשנת 2004 ונכתבה על ידי בראד מלצר, מתגלה שבזמן שזטאנה הייתה חברה בליגת הצדק, הנבל דוקטור לייט אנס באכזריות את סו דיבני, אשתו של האיש המוארך, חבר לשעבר בליגת הצדק וגיבור על. כאשר הוא נעצר, הוא מאיים לפגוע במשפחותיהם של חברי ליגת הצדק, אך זטאנה מסכימה למחוק מדוקטור לייט את זיכרונו (כשם שעשתה לאויבים רבים של ליגת הצדק). בכך זטאנה דאגה שדוקטור לייט לא יפגע עוד בגיבורים ומשפחותיהם. בזמן שזטאנה ניסתה לעשות זאת, היא בטעות פגמה גם ביכולת האינטלקטואלית של דוקטור לייט והנמיכה אותה לרמה שבה דוקטור לייט הפך לנבל "עלוב" בעיני הגיבורים. במהלך הקסם, באטמן, שלא נכח בחדר באותו מקרה, התגלה פתאום וניסה לעצור את החבורה. אחרי שהוא נעצר, זטאנה נאלצה למחוק ממנו את הזיכרון של מה שקרה. ב-2005 יצאה לזטאנה מיני סדרה בעקבות אירוע "שבעת חיילי הניצחון", שנכתב על ידי גרנט מוריסון. באותה מיני סדרה, זטאנה מגלה שהתגובה של מאמציה במחיקות הזיכרון, וגם המוות הלא מכוון של מספר אנשים שנגרם מקסם שהיא הובילה ונכשלה בו, הייתה כל כך גדולה שהיא איבדה את הביטחון העצמי שלה ואת הכוחות שלה. עם עזרתה של השוליה החדשה שלה, מיסטי קילגור, והידיעה על הקרב האפוקליפטי המתקרב, היא מקבלת בחזרה את כוחותיה. ההופעות הממושכות שלה בסדרות DC האחרות מצביעות על כך שכפי הנראה היא הולכת לשרוד את אירוע "שבעת החיילים". מדיה וקבצים בנושא זטאנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זטאנה (באנגלית) דף הדמות באתר הרשמי של DC קומיקס דף הדמות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס topic/Zatanna זטאנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Zatanna - DC Comics Database
וארושפלד

וארושפלד (בהונגרית: Városföld) הוא כפר יחסית חדש בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'-קישקון במרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בוארושפלד אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה, כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,253 תושבים ובשנת 2021 חיים רק 2,158 תושבים. האזור מיושב מאות שנים והיישוב הוקם ככפר עצמאי בשנת 1952. ישנו תיעוד ליהודי אחד מהכפר שנרצח בשואה. מדיה וקבצים בנושא וארושפלד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וארושפלד (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי מהכפר שנרצח בשואה
אורגוואן

אורגוואן (בהונגרית: Orgovány) הוא כפר בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'-קישקון בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית קטנה. כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים באורגוואן נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 3,666 תושבים, ובשנת 2022 רק 3,333 תושבים. האזור מיושב מאות שנים והאזכור הראשון של הכפר הוא משנת 1323. על פי הרישומים, לפחות 4 יהודים ישבו באורגוואן בשנת 1910 רובם נרצחו בשואת יהודי הונגריה. משפחתם של דוד פיק ואיזידור קראוס, היה להם קשר טוב עם האוכלוסייה, אך במהלך אירועי הטרור הלבן בשנים 1919–1920, הם עזבו את הכפר. מדיה וקבצים בנושא אורגוואן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אורגוואן (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי אורגוואן שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אולארצ'יק סטייל

"אולארצ'יק סטייל" הוא אלבום האולפן השמיני של הזמר הישראלי אלון אולארצ'יק. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2011 חברת התקליטים התו השמיני. הרצועה "אין זמן" הקולטה כדואט בין אולארצ'יק לבתו טסה. בנו מקס ניגן את צלילי הקונטרבס ואף נשמע ברצועה הראשונה והעשירית כקול רקע, לצד אלעד אדר ושי וצר. האלבום הוקלט באולפני פלוטו, ופורסם בפורמט תקליטור בלבד. הוא כולל גרסאות ג'אז למיטב שיריו אולארצ'יק. מידע על האלבום אולארצ'יק סטייל באתר MusicBrainz Alon Oleartchik=אלון אולארצ'יק* – Oleartchik Style = אולארצ'יק סטייל, דיסקוגס
יום אחד

"יום אחד" הוא אלבומם המשותף של אלון אולארצ'יק ואלעד אדר. את האלבום הוציאה בשנת 2014 לאור חברת התקליטים היי פידליטי בפורמט תקליטור בלבד בקטלוג HF360. כל רצועותיו הופקו על ידי אדר, שעבד עם אולארצ'יק גם בהוצאת "אולארצ'יק סטייל". המוזיקאיות רות רסיוק (רצועות 2 ו-6) ויהודית רביץ (רצועה 5) מופיעות כקולות רקע. מתוך האלבום יצא לאור השיר "מסטיק", שזכה להצלחה במצעד הפזמונים של רשת ג'. אלון אולארצ'יק* ו אלעד אדר* – יום אחד, דיסקוגס
תה בשניים

"תה בשניים" הוא אלבום אולפן משותף של הזמרים הישראליים אלון אולארצ'יק ואלי דג'יברי. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2015 חברת התקליטים NMC. נכללים בו שירי ג'אז מוכרים בתרגומו של אולארצ'יק ובהפקתו של דג'יברי. הוא פורסם בפורמט תקליטור בלבד בקטלוג 03307592. האלבום תה בשניים, בשירות הזרמת המוזיקה "ספוטיפיי" אולארצ'יק* / דג'ברי* – תה בשניים, דיסקוגס
איליה לזרסון

איליה איסקוביץ' לזרסון (ברוסית: Илья Исаакович Лазерсон; נולד ב-8 במרץ 1964) הוא שף רוסי-יהודי, מנחה טלוויזיה ורדיו, וידאובלוגר, מחבר ספרי בישול. איליה לזרסון נולד ב-8 במרץ 1964 בעיר רובנו שבאוקראינה. הוא למד בבית ספר תיכון עם לימוד מעמיק של השפה האנגלית. לאחר כיתה ח' למד מקצועות קולינריים בבית הספר הטכני של רובנו למסחר סובייטי בשנים 1979–1983 (בהצטיינות).[דרוש מקור] בשנים 1984–1986 שירת בצבא הסובייטי, שם שירת כטבח ביחידה צבאית. בשנת 1991 סיים בהצטיינות את לימודיו במכון הטכנולוגי של לנינגרד לתעשיית הקירור (אנ') עם תואר בטכנולוגיה של ייצור לחם, פסטה וממתקים. בתקופה שבין 1994 ל-2003. עבד כשף במלון גרנד אירופה, מסעדות "סנט פטרסבורג" ו"פלורה". בשנת 2007 ערך סמינר קולינרי לילדים הנופשים במחנה ארטק. ב-13 באוקטובר 2008, פתח בית ספר-סטודיו משלו לקולינריה, שם מתקיימים שיעורים הן למומחים בתחום הקולינריה והן לטבחים חובבים. לזרסון הוא מחברם של ספרים ומאמרים רבים בנושא בישול. לזרסון בישל להרבה מפורסמים. ערך מספר ארוחות ערב של מטבח רוסי מודרני בארצות הברית, גרמניה, נורווגיה, בריטניה, צרפת ופינלנד. מחברם של למעלה מ-150 ספרי בישול. אתר האינטרנט הרשמי של איליה לזרסון איליה לזרסון, ברשת החברתית פייסבוק איליה לזרסון, ברשת החברתית אינסטגרם איליה לזרסון, ברשת החברתית VK איליה לזרסון, סרטונים בערוץ היוטיוב Жена Ильи Лазерсона, дети. Личная жизнь и биография / Другие, televedushiy.ru ביוגרפיה של איליה לזרסון, באתר biographe.ru ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דושרא

דושרא הוא אל ההר הנבטי, מכונה כך על שם הרי שרא (הם הרי אדום) המקיפים את פטרה הבירה הנבטית הקדומה. לפי כתובות שמיות שנתגלו במדבריות ירדן וסוריה הוא נחשב לבנה של האלה הפרה-איסלמית אללאת (אנ'). השם "דושרא" הוא בארמית "זוּ שרא", האל של הרי שרא, והדבר מתקשר לאלוהויות מקומיות רבות הנקראת על שם הרים, כגון בעל חרמון או בעל לבנון, ובדומה לכינוי המקראי "יהוה זה סיני" (כלומר יהוה זוּ סיני, יהוה של סיני). דושרא נחשב לאחד האלים המרכזיים של הנבטים ונחשב לאל הממונה על היום, בניגוד לשאג' אל-קאום הממונה על הלילה. כמו כן הוא נחשב לאל הממונה על המשפט והצדק. באופן מסורתי הוא מיוצג בצורת בלוק מרובע כמו האבנים הקדושות של פטרה. ב-106 לספירה לאחר ארגונה מחדש של הממלכה הנבטית במסגרת האימפריה הרומית פולחנו המשיך לשגשג והוא נחשב לאל חשוב ובעל עוצמה. במטבעות מתקופה זו מוצאים גם בנוסף לסמל הצורני גם ייצוג של האל בצורה אייקונית בדמות פנים אנושיות. בתקופה היוונית הוא הושווה לעיתים לזאוס כאל השליט המרכזי של הנבטים או לדיוניסוס. חלק מהחוקרים סבורים שהפנתיאון הנבטי הורכב משלישייה של אלים מרכזיים שכללו את דושרא – אל היום (השמש), אל קאום – אל הלילה (הירח) והאלה אל-עוזה (אנ') או אללאת (הממונה על הכוכבים). על הפופולריות הרבה של דושרא בעת העתיקה יכול להצביע מקדש שהתגלה בפוטאולי (אנ') שבאיטליה שהייתה עיר נמל וסחר מרכזית עם המזרח התיכון. הסגידה לדושרא נמשכה לאורך התקופה הרומית וככל הנראה המשיכה להתקיים עד ראשית התקופה האיסלמית. מדיה וקבצים בנושא דושרא בוויקישיתוף אלים ופולחן נבטי, באתר NABATAEANS.NET שמואל אחיטוב, אסתר אשל, לה' תימן ולאשרתו, יד יצחק בן־צבי והחברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה, 2015, עמ' 134