laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאטברג

פאטברג (Fatberg) הוא כינוי לגוש קרוש ומוצק של שומן, מגבונים לחים, מגבונים סניטריים, חיתולים, קונדומים ופריטים דומים, אשר מתגבש בצינורות ביוב ומביא לסתימתם. המבנה הלשוני של הביטוי הוא הלחם של המילה שומן (fat) והמילה קרחון (iceberg). הגוש נוצר עקב העובדה שהפריטים המצויים בו אינם מתפרקים בו במהירות כדרך שנייר טואלט מתפרק בו. בשל פירוקם האיטי פריטים אלו כלל אינם מיועדים מלכתחילה לסילוק דרך הביוב, אלא רק דרך מערכת סילוק האשפה. הטיפול במפגע זה בצינורות ביוב בבריטניה ובמקומות אחרים התגלה כקשה ומסובך, שכן הגושים הם קשים כבטון, מגיעים לעיתים לממדים גדולים ביותר ונדרשים זמן ומאמץ רב לסילוקם. מאז שנת 2013 התגלו במספר מקרים גושי פאטברג גדולים במיוחד במערכת הביוב של מטרופולין לונדון. אחד מהם שקל על פי הערכה 15 טון, אחר היה בגודל של מטוס בואינג 747, ובספטמבר 2017 התגלה בצנרת הביוב של מזרח לונדון גוש באורך של כ-230 מטרים ובמשקל של יותר מ-140 טון. נמצא כי גושי פאטברג עשויים להוות מקור לאנרגיה בדומה לביוגז. בינואר 2018 הודיע מוזיאון לונדון כי יציג חלקים מפאטברג שנשלף מצינורות הביוב העירוניים, לאחר ש"יבוצעו בו ניסויים מדעיים". סתימה (ביוב) מדיה וקבצים בנושא פאטברג בוויקישיתוף 'Monster' fatberg found blocking east London sewer, באתר חדשות ה-BBC, ‏12 בספטמבר 2017 AP, מלחמה בביוב: גוש שומן ענקי התפשט בלונדון, באתר ynet, 13 בספטמבר 2017 רן לוי, הביוב מתחת לגוש דן, בפודקאסט "", 2019 CNN, Jacopo Prisco,. "Massive 'fatberg' to be turned into museum exhibit". CNN. נבדק ב-2018-01-21.{{cite news}}: תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link)
גביע העולם בשחמט

גביע העולם בשחמט הוא השם שניתן למספר טורנירי שחמט. מאז שנת 2000 זהו טורניר בשיטת המפסיד מודח שבו מתמודדים 128 שחמטאים ומאורגן על ידי פיד"ה. בשנים 1988 ו-1989, אגודת רב-האמנים (Grandmaster Association או בראשי תיבות GMA) ארגנה שישה טורנירים ברמה גבוהה על פני שנתיים בשיטה הזהה לסבב הגרנד פרי בשחמט. התחרות הורכבה משישה טורנירים כאשר לכל שחמטאי מחשבים את הניקוד של שלושת הטורנירים הטובים ביותר שלו. בטורניר זכה גארי קספרוב. האגודה ארגנה תחרות נוספת כזו בשנים 1991–1992 אך התחרות ננטשה לאחר טורניר אחד. בשנים 2000 ו-2002, פיד"ה המאורגנת את שני גביעי העולם הראשונים. הטורניר נערך בשיטת המפסיד מודח ולא היה מקושר לאליפות העולם בשחמט. בשני הטורנירים ניצח וישוואנתן אנאנד. מאז שנת 2005, אירוע באותו השם הוא חלק מהמוקדמות לאליפות העולם בשחמט. הטורניר מתקיים פעם בשנתיים. בטורניר היו 128 שחקנים. משנת 2021 עלה כמות המשתתפים ל־206 ונוסף סיבוב לכל השחמטאים מלבד ה־50 המדורגים הראשונים שעולים אוטומטית לסיבוב השני. מגביע העולם בשחמט 2005 העפילו עשרה שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2007. בגביע העולם זכה לבון ארוניאן. מגביע העולם בשחמט 2007 העפיל המנצח, גטה קמסקי לחצי-גמר אליפות העולם בשחמט 2010. מגביע העולם בשחמט 2009 העפיל המנצח, בוריס גלפנד, לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2012. מגביע העולם בשחמט 2011 העפילו שלושה שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2013: פטר סבידלר, אלכסנדר גרישצ'וק, ווסילי איוונצ'וק. מגביע העולם בשחמט 2013 העפילו שני שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2014: ולדימיר קראמניק ודמיטרי אנדרייקין. מגביע העולם בשחמט 2015 העפילו שני שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2016: סרגיי קריאקין ופטר סבידלר. מגביע העולם בשחמט 2017 העפילו שני שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2018: לבון ארוניאן ודינג לירן. מגביע העולם בשחמט 2019 העפילו שני שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2021: טיימור רג'אבוב ודינג לירן. מגביע העולם בשחמט 2021 העפילו שני שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2023: יאן-קשישטוף דודה וסרגיי קריאקין. מגביע העולם בשחמט 2023 יעפילו שלושה שחמטאים לתחרות המועמדים של אליפות העולם בשחמט 2024: מגנוס קרלסן, פראגנאננדה ראמשבאבו ופביאנו קרואנה. רג'אבוב פרש מהתחרות מסיבות אישיות, והוחלף במקסים ושייה-לגראב. רג'אבוב שיחק במקום זאת בתחרות המועמדים 2022. בעקבות דברים שאמר קריאקין על המלחמה באוקראינה הוא הושעה מכל פעילה כל שבפועל הוא לא השתתף בתחרות המועמדים. הודעה על השעייתו של קריאקין מטעם פיד"ה קרלסן הודיע שהוא לא מעוניין להשתתף בתחרות המועמדים, כל עוד הפורמט לא משתנה. אם הוא יממש את דבריו, במקומו יעפיל מי שסיים רביעי ניג'אט אבסוב The Winners of Hyderabad באתר chessbase.
עידן שרעבי

עידן שרעבי (באנגלית: Idan Sharabi, נולד ב-13 במאי 1984, י״א אייר, תשמ״ד) הוא כוריאוגרף, יוצר, רקדן, מפיק, מנהל להקת מחול וזוכה פרס משרד החינוך והתרבות לשנת 2014. שרעבי נולד בראשון לציון, לדניאל וורד שרעבי. אח לשרון ואוהד. הוא התחיל לרקוד בגיל 10 בחוג לריקוד במזכרת בתיה שם התגורר. שרעבי הוא בוגר תיכון תלמה ילין ובית הספר ג'וליארד בניו יורק. בשנת 2006 עבד בג'וליארד עם הכוריאוגרף, הרקדן והבמאי ויליאם פורסיית'. מיד לאחר שסיים את לימודיו, הצטרף ללהקת NDT (אנ') ההולנדית, בין השנים 2003 - 2006 שימש כמורה צעיר בלהקה. שרעבי יצר עבודות מחול יחד עם כוריאוגרפים בינלאומיים נודעים, ביניהם פול לייטפוט (אנ'), סול ליאון, סטיין סליס (אנ'), גורקה מארקז (אנ') ואחרים. בשנת 2010 חזר לארץ והתקבל ללהקת מחול בת שבע בשנת 2012 הקים את להקת "עידן שרעבי ורקדנים", שהופיעה בארץ וברחבי העולם. הלהקה השתתפה בפסטיבלים בארץ כמו הרמת מסך, תל אביב דאנס, חשיפה בינלאומית וסדרן מוזיאון ישראל. יצירותיו ללהקתו עטורות פרסים וביניהם פרס שרת התרבות. בין השנים 2003 - 2006 שרעבי שימש כמורה וכמרצה בג'וליארד, באלווין איילי סקול (אנ'), האקדמיה של גוטנבורג (שוודיה) ויוטה (ארה״ב), הפיק בתיאטרון המלכותי הדני (אנ') ובבתי-אופרה. בשנת 2017 שימש כמנטור ושופט בתוכנית הטלוויזיה "רק רוצים לרקוד" של טדי הפקות ב"קשת" ולאחר מכן יזם סדנאות מחול בשם "תהליך". שרעבי חבר בעמותת הכוראוגרפים, ארגון הגג של יוצרי המחול העכשווי בישראל. מדיה וקבצים בנושא עידן שרעבי בוויקישיתוף האתר הרשמי של שרעבי הבלוג של עידן שרעבי באתר מאקו הכירו את עידן שרעבי באתר מאקו יצירה ברגע, מופע מחול של עידן שרעבי, באתר הבמה ניר סלונים, ‏עידן שרעבי: "אני חווה מיניות שקשורה לטירוף", באתר ‏מאקו‏, 31 בינואר 2019 פרס ביצוע להרכב הקאמרי של עידן שרעבי על היצירה "נשבר", באתר משרד התרבות והספורט, 21 בדצמבר 2014 עידן שרעבי, באתר archive.batsheva.co.il שרעבי באתר 'עמותת הכוראוגרפים' (ארכיון)
הנס ברנד גיזביוס

הנס ברנד גיזביוס (בגרמנית: Hans Bernd Gisevius; ‏14 ביולי 1904 - 23 בפברואר 1974), דיפלומט ומרגל גרמני, מאנשי קשר העשרים ביולי לרציחתו של אדולף היטלר ולהפלת השלטון הנאצי בגרמניה. גיזביוס נולד בארנסברג, גרמניה, ולמד משפטים. בשנת 1933 הצטרף לשורות הגסטפו, אך פרש בעקבות אכזבתו מהמשטר הנאצי, לאחר אירועי ליל הסכינים הארוכות, שורת מעשי טבח שביצע היטלר במסווה של דיכוי התקוממות של האס אה. בשנת 1938 הצטרף למודיעין הצבאי הגרמני, האבווהר, שראשיו ובהם וילהלם קנריס והנס אוסטר היו מראשי ההתנגדות הגרמנית לנאציזם, ועסקו בתכנון קשר לרציחתו של אדולף היטלר ולהפלת משטרו. גיזביוס נשלח על ידי האבווהר לשווייץ, בתפקיד סגן קונסול בציריך. שם ניהל את מגעי הקושרים עם איש המודיעין האמריקני אלן דאלס, שנועדו לקבל תמיכה מערבית במשטר החדש, לאחר רציחת היטלר. ב-20 ביולי 1944 שהה גיזביוס במשרד ההגנה הגרמני בבנדלר שטראסה, לאחר כישלון הניסיון להרוג את היטלר באמצעות פצצה. הוא עמד בקשר עם מטמין הפצצה, וראש הקושרים קלאוס שנק פון שטאופנברג. לטענתו, הפציר בשטאופנברג כל אותו היום לשלוח אנשים להרוג את יוזף גבלס, שר התעמולה הנאצי, אשר עמד בראש ההתנגדות לקשר בברלין, אך לא הצליח להביא את שטאופנברג לכלל פעולה. בסופו של דבר רב עם שטאופנברג וגורש מן הבניין דקות ספורות לפני שהשתלטו עליו נאמני היטלר, אשר הוציאו להורג את כל הקושרים שהיו בבניין, ובהם שטאופנברג. יש להדגיש כי גרסה זו היא הגרסה שנתן גיזביוס לאירועים, ומכיוון ששטאופנברג הוצא להורג, לא ניתן לקבל את הצד שלו לאותו הסיפור. לאחר כישלון הקשר ירד גיזביוס למחתרת, ובעזרת קשריו במודיעין האמריקני הצליח לקבל דרכון מזויף ונמלט לשווייץ. לאחר המלחמה העיד נגד ראשי המשטר הנאצי במשפטי נירנברג, וכתב ספר רב-מכר בשם "To the bitter end" ("עד הסוף המר"), שבו שטח את גרסתו לאירועי הקשר. גיזביוס נפטר בשנת 1974. ויליאם שיירר, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי, שוקן, 1976 קונסטנטין פיצגיבון, 20 ביולי - הקשר לרציחת היטלר, מערכות, 1987 הנס ברנד גיזביוס, עד הסוף המר, סיון, 2008 (תרגום לעברית: דניאל גלרי) מדיה וקבצים בנושא הנס ברנד גיזביוס בוויקישיתוף
קמתי באשמורת

קַמְתִּי בְאַשְׁמוֹרֶת הוא פיוט שנכתב על ידי משה אבן עזרא בספרד במאה ה-11, אשר נאמר בקהילות רבות כחלק מאמירת הסליחות, בדרך כלל, בנעימת תחנון ושברון לב. יהודי ספרד נוהגים לומר פיוט זה בסליחות בחודש אלול ובעשרת ימי תשובה. נאמר לפני מזמור אשרי יושבי ביתך. הפיוט מתאר את הדובר שקם מוקדם בבוקר לסליחות, להתוודות על עוונותיו, והוא מבקש את רחמי האל, בתוך החסדים שיביא לכל עם ישראל. האותיות הראשונות בכל תיבה בבית השני של הפיוט יוצרות אקרוסטיכון "משה", כשם המחבר. בכל משפט יש תקבולת משלימה. ברוב התיבות 3 מילים. הפיוט מחורז בחריזות המקשטות את השיר. הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא הפסוק "אַשְׁרֵי יוֹשְׁבֵי בֵיתֶךָ עוֹד יְהַלְלוּךָ סֶּלָה", מספר תהלים, פרק פ"ד, פסוק ה'. הפיוט קמתי באשמורת, באתר הפיוט והתפילה מילות השיר "קמתי", באתר שירונט ספר שמות, פרק י"ד, פסוק כ"ד: "וַיְהִי בְּאַשְׁמֹרֶת הַבֹּקֶר וַיַּשְׁקֵף ה' אֶל מַחֲנֵה מִצְרַיִם בְּעַמּוּד אֵשׁ וְעָנָן" ספר תהלים, פרק ע"ד, פסוקים א'–ב': "מַשְׂכִּיל לְאָסָף לָמָה אֱלֹהִים זָנַחְתָּ לָנֶצַח יֶעְשַׁן אַפְּךָ בְּצֹאן מַרְעִיתֶךָ זְכֹר עֲדָתְךָ" ספר תהלים, פרק פ"ד, פסוק ה'
כרישטוף מילאק

כרישטוף מילאק (בהונגרית: Milák Kristóf; נולד ב-20 בפברואר 2000) הוא שחיין הונגרי, האלוף האולימפי, אלוף העולם (בודפשט 2022) ושיאן העולם (טוקיו 2020), אלוף העולם (קוואנגג'ו 2019), פעמיים ברציפות אלוף אירופה (גלאזגו 2018 ובודפשט 2021) ושיאן העולם במשחה ל-200 מטר פרפר. סגן אלוף העולם (בודפשט 2017) ואלוף אירופה (בודפשט 2021) במשחה ל-100 מטר פרפר. בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בטביליסי שבגאורגיה בשנת 2015 סיים מילאק במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר ובמקום 12 במשחה ל-200 מטר פרפר. באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בהודמזוושרהיי שבהונגריה ביולי 2016 זכה מילאק במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:56.77 דקות. באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה במכון וינגייט בסוף יוני 2017 זכה מילאק ב-6 מדליות, 3 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא עולם חדש לנוער של 1:53.79 דקות ובכך הגן על תוארו, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר פרפר (23.86 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר (51.49 שניות) ובמשחה לשליחים 4x100 מטר חופשי. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביולי אותה שנה, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש לנוער של 50.62 שניות, אחרי קיילב דרסל מארצות הברית שקבע תוצאה של 49.86 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה ו-4 מאיות השנייה משיא העולם של מייקל פלפס מארצות הברית ששחה עם חליפת השחייה, לפני ג'וזף סקולינג מסינגפור וג'יימס גאי מבריטניה (50.83 שניות). כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא עולם חדש לנוער של 51.23 שניות ועלה מהמקום החמישי לשלב חצי הגמר. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא הונגריה חדש ושיא עולם לנוער חדש של 50.77 שניות ועלה שלישי למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא הונגריה חדש של 3:32.13 דקות, כשחיין שלישי הוא שחה את הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 50.97 שניות. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ארצות הברית זכה מילאק ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 51.08 שניות, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 1:53.87 דקות, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:17.99 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא אליפות ובשיא עולם חדש לנוער של 7:10.95 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.72 שניות. באליפות הונגריה בשחייה שנערכה בדברצן בסוף מרץ 2018 קבע מילאק שיא עולם לנוער חדש של 1:52.71 דקות, מאית השנייה איטי משיא הונגריה של לאסלו צ'ה. באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכה מילאק במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 1:50.73 דקות, שיפור לשיא בן עשר השנים של מייקל פלפס (1:51.51 דקות), לפני דאיה סטו מיפן (1:53.86 דקות) וצ'אד לה קלו מדרום אפריקה (1:54.15 דקות). 100 מטר חופשי: 49.08 שניות (2017) 200 מטר חופשי: 1:46.90 דקות (2019) 400 מטר חופשי: 3:48.08 דקות (2018) 50 מטר פרפר: 23.72 שניות (2017) 100 מטר פרפר: 49.68 שניות (2021), שיא אירופה 200 מטר פרפר: 1:50.34 דקות (2022), שיא עולם 50 מטר גב: 25.23 שניות (2018) 100 מטר גב: 54.67 שניות (2018) 200 מטר גב: 1:59.75 דקות (2018) מדיה וקבצים בנושא כרישטוף מילאק בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר פרפר כרישטוף מילאק, באתר olympedia.org כרישטוף מילאק, באתר Swimrankings כרישטוף מילאק, באתר SwimSwam
גרגוריוס השישי (אנטי-אפיפיור)

האנטי-אפיפיור גרגוריוס השישי, היה אנטי-אפיפיור ברומא לאפיפיור בנדיקטוס השמיני במהלך שנת 1012. לאחר מותו של סרגיוס הרביעי, נבחר כאפיפיור בנדיקטוס השמיני ב-18 במאי 1012. אולם, עד מהרה נאלץ בנדיקטוס השמיני לברוח מרומא על ידי אחד גרגוריוס, אשר הוכתר כאפיפיור בשם גרגוריוס השישי על ידי ג'ובאני קרסנציו ממשפחת קרסנטי, אשר שלט למעשה ברומא. בנדיקטוס השמיני, שנמלט דרך הרי האלפים לגרמניה, פנה אל היינריך השני, מלך גרמניה וביקש את הגנתו, ואכן היינריך הסכים להחזיר את בנדיקטוס השמיני לכס האפיפיור, בתמורה להכתרתו כקיסר. לקראת סוף שנת 1013, כינס היינריך השני צבא באאוגסבורג, ועד מהרה עבר עם צבאו את הרי האלפים, תוך שהוא מלווה באשתו, המלכה קוניגונדה ובכמה אנשי דת. בהגיעו לפאביה הצטרפו אליו הבישופים וראשי הדת האחרים. ארדואינו מאיבראה, שעדיין שלט בחלקים חשובים של צפון איטליה, הציע להיכנע להיינריך, והציע אף את בניו כבני ערובה, בתנאי שהיינריך יכיר בו כמלך איטליה, אולם היינריך סירב והטיל מצור על איבראה עד לשנת 1015. בתחילת 1014 הגיע היינריך השני לרומא, והחזיר את בנדיקטוס השמיני לכס האפיפיור. לא ידועים פרטים על חייו של האנטי-אפיפיור גרגוריוס השישי, לפני הכתרתו כאפיפיור ולאחר סילוקו מהאפיפיורות. ערך באנציקלופדיה הקתולית (באנגלית)
וסטרבוטן (מחוז)

וסטרבוטן (בשוודית: Västerbottens län) הוא מחוז בצפון שוודיה. הוא גובל עם מחוזות וסטרנורלנד, ימטלנד ונורבוטן השוודים, עם מחוז נורלנד הנורווגי והמפרץ הבוטני. מחוז וסטרבוטן שוכן בנורלנד ומכסה את חבלי הארץ לפלנד ואוניירמנלנד. דורותיה ליקסלה מלאו סורסלה סטורומן וילהלמינה אוסלה נורחה רוברטספורש חלפתאו אומאו וינדן ונאס ביורהולם נורמלין אומאו מדיה וקבצים בנושא וסטרבוטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וסטרבוטן וסטרבוטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוברטספורש

קומין רוברטספורש (בשוודית: Robertsfors kommun) היא נפה הנמצאת במחוז וסטרבוטן שבצפון שוודיה. בשטחה שוכנת העיר רוברטספורש. ישנם שלושה יישובים בקומין בעלי מעל 200 תושבים לפחות: בשנת 1759 הפך כפר קטן בשם אדפסטמרק לרוברטספורש ברוק. היו אלה ג'ון ג'נינגס האירי וגיסו הסקוטי רוברט פינלי שייסדו את בניין הנפחייה החדש וכך נקראה הקומין על שמו.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא רוברטספורש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוברטספורש רוברטספורש, ברשת החברתית פייסבוק רוברטספורש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוברטספורש, ברשת החברתית אינסטגרם רוברטספורש, ברשת החברתית LinkedIn רוברטספורש, סרטונים בערוץ היוטיוב נכון ל-31 בדצמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נזרקורה

נזרקורה היא העיר השלישית בגודלה בגינאה על פי אוכלוסייה, לאחר עיר הבירה קונאקרי והעיר קאנקאן, והעיר הכי גדולה באזור גינאה המיוערת שבדרום-מזרח גינאה. העיר היא בירתה של מחוז נזרקורה. נזרקורה היא מרכז מסחרי וכלכלי השוכן 569 ק"מ דרום-מזרחה מקונאקרי. העיר הייתה מרכזו של מרד נגד השלטון הצרפתי ב-1911. כיום העיר מוכרת בעיקר בהיותה עיר שוק, ובעבודות הכסף שלה. אוכלוסיית העיר מנתה 107,329 תושבים בשנת 1996 (מפקד אוכלוסין). העיר גדלה באופן דרמטי עם מלחמות האזרחים שאירעו בשכנותיה ליבריה, סיירה לאון וחוף השנהב, ונכון לשנת 2008 האוכלוסייה המשוערת היא 300,000 תושבים. העיר התפתחה בקצב מהיר לאחר מלחמת העולם השנייה כאשר נהפכה למרכז ניהולי ומסחרי. בעיר נבנתה מנסרה והכלכלה המקומית צמחה בעקבות יצור של עץ לבוד. סביר להניח שעתידה הכלכלי של העיר יסתמך על סחר גדול בעפרות ברזל הקיים ליד העיר. העיר והגבול עם סיירה לאון וליבריה זכו להתפרצויות עם מלחמת האזרחים בשנות ה-90 של המאה ה-20 ובתחילת העשור הראשון במאה ה-21, ופליטים רבים הגיעו לנזרקורה במהלך מלחמת האזרחים הליברית הראשונה ובמלחמת האזרחים הליברית השנייה. פליטים אחרים הגיעו לעיר מחוף השנהב. לאחר הגירתם של הפליטים לעיר שוער שאוכלוסיית העיר מונה 300,000 תושבים. ביולי 2013 אירעה 3 ימים של לחימה על רקע אתני-דתי. לחימה בין המוצא האתני הקפלי, שהם נוצרים או אנימיסטים, והמוצא האתני הקוניאנקי, שהם מוסלמים וקרובים למוצא האתני המלינקי הגדול יותר, כתוצאה ממנה לפחות 54 אנשים נהרגו. חלק מההרוגים נהרגו בדרכים אכזריות כגון שרפה בחיים וביתור באמצעות מצ'טות. האלימות נפסקה כאשר צבא גינאה עשה עוצר, והנשיא אלפה קונדה פנה לאזרחים בטלוויזיה וביקש מהם להירגע. הכביש המהיר N1 מחבר את העיר בצפונה עם העיר קאנקאן. בעיר קיים גם שדה התעופה נזרקורה (אנ'). מדיה וקבצים בנושא נזרקורה בוויקישיתוף Nzerekore, www.worldcities.us (באנגלית) "Guinea troops deployed after clashes". BBC News (באנגלית בריטית). 2013-07-17. נבדק ב-2017-09-14. O'Toole, T. and Baker, J., (2005) Historical Dictionary of Guinea, Scarecrow Press, Retrieved on June 14, 2008 "Guinea's Conde appeals for calm after 11 killed in ethnic clashes", Reuters, July 16, 2013. "Guinean troops deployed after deadly ethnic clashes", BBC Africa, 17 July 2013. ftp://ftp.atdd.noaa.gov/pub/GCOS/WMO-Normals/TABLES/REG__I/GW/61849.TXT
עונת 1967/1968 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל

עונת 1967/1968 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל הייתה העונה השנייה של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-23 בנובמבר 1967 והתחרות הסתיימה ב-4 באפריל 1968. בתחרות השתתפו 22 קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. הסיבובים המוקדמים נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. בהמשך התקיימו משחקי רבע הגמר, חצי הגמר. גם הם נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. משחק הגמר נערך בעיר שנקבעה בתחילת התחרות. התחרות הסתיימה בניצחון של א.א.ק. אתונה היוון. בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר. הפועל תל אביב הייתה הנציגה הישראלית בתחרות. היא התחילה את השלב המוקדם מהסיבוב השני בו היא הפסידה ל"רויאל 4" הבלגית בסיכום של שני משחקים 56:51 ו-66:88. פירוט התוצאות באתר לינואספורט פירוט התוצאות באתר טודור
יחסי מוזמביק–סין

יחסי מוזמביק–סין הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת מוזמביק לבין הרפובליקה העממית של סין. למוזמביק שגרירות בבייג'ינג ואילו לסין שגרירות במפוטו. יחסי מוזמביק-סין החלו כבר בשנות ה-60, כאשר סין החלה לתמוך במאבק של מפלגת FRELIMO המרקסיסטית שפעלה נגד הקולוניאליזם הפורטוגלי והשלטון של פורטוגל במדינה. היחסים בין שתי המדינות נוסדו רשמית ב-25 ביוני 1975, זמן קצר לאחר שמוזמביק קיבלה עצמאות. בנובמבר 2006 הפכה מוזמביק למדינה האפריקאית ה-13 שנוספה לרשימת היעדים התיירותיים ביותר של סין. חו ג'ינטאו, נשיא הרפוליקה העממית של סין ערך ביקור רשמי במוזמביק בפברואר 2007, במהלכו התחייבו הוא ונשיא מוזמביק, ארמנדו גובזה, לשתף פעולה בתחומי הכלכלה, הטכנולוגיה, החקלאות, החינוך והספורט. כמו כן הוחלט כי שאנגחאי ומפוטו ייצרו מערכת יחסים של ערים אחיות. בין השנים 1992 - 2003, 22 אזרחי מוזמביק נסעו לסין במטרה ללמוד. ההערכות לגבי מספר האזרחים הסינים המתגוררים במוזמביק הוא בין 1,500 ל-12,000. דפוס הסחר בין סין למוזמביק שונה מצורת הסחר של סין עם מדינות אחרות באפריקה כמו אנגולה, ניגריה וסודאן. סין מייבאת ממוזמביק בעיקר מוצרים חקלאיים וציוד לדיג, אולם גם חומרי גלם, תוך שהיא מייצאת מוצרים שונים ומכונות. בין השנים 2004 ו-2006, הסחר בין שתי המדינות שילש את עצמו מ-70 מיליון דולר ל-210 מיליון דולר, וסין הפכה לאחת משלושת שותפי המסחר הגדולים ביותר של מוזמביק, אחרי דרום אפריקה ופורטוגל. סין הפכה לקונה מרכזי של עץ ממוזמביק; על אף שהתקנות המקומיות קובעות כי אין לייצא עצים לא מעובדים מהמדינה, מתוך מטרה לאלץ מדינות זרות להקים מתקני עיבוד עץ במדינה, עצים רבים ולא מעובדים מיוצאים באופן לא חוקי. סין הפכה לשחקן חשוב בענף הבנייה במוזמביק; יותר משליש מבניית הדרכים החדשות בסין מבוצעות בידי קבלנים סינים. קבלנים ממדינות אחרות, שאיבדו את עסקיהם בשל העלויות הגבוהות שלהם, מתלוננים כי הקבלנים הסינים מעדיפים להביא למדינה את עובדיהם מסין מאשר להעניק תעסוקה למקומיים, וכי הם אינם מסייעים בהעברת טכנולוגיות למדינה. ב-10 החודשים הראשון של 2012, ערך הסחר היה 1.1 מיליארד דולר, כאשר מוזמביק הייתה שותפת הסחר ה-23 בגודלה של סין. בנוסף למסחר, סין החלה לספק סיוע למוזמביק בנושא פיתוח המדינה. הבנק הסיני הלווה למוזמביק הלוואות נוחות לבניית תשתיות במדינה, למשל ב-2006, אז הלווה למוזמביק 60 מיליון דולר, ובהמשך ביטל חלק משמעותי מהחוב של מוזמביק למדינה, כמו גם ב-2001 עם 22 מיליון דולר ו-2007 אז ביטל חוב של 30 מיליון דולר. כמו כן הסינים בנו מספר מבנים ממשלתיים במוזמביק ללא תשלום, כמו בניין הפרלמנט והאצטדיון הלאומי של מוזמביק. OF MOZAMBIQUE IN BEIJING, CHINA, EMBASSYPAGES EMBASSY OF CHINA IN MAPUTO, MOZAMBIQUE, EMBASSYPAGES סין מעניקה למוזמביק מעמד של מדינה תיירותית, באתר CHINA DAILY, ‏04-11-2006 (באנגלית) Bosten, E, המעורבות הסינית בענף הבנייה באפריקה: המקרה של מוזמביק, באתר IDS (ארכיון) הסחר בין מוזמביק לסין ממשיך לגדול, באתר allAfrica, ‏09-12-2012
מלון טריפ ירושלים בת שבע

מלון "טריפ ירושלים בת שבע" (באנגלית: Tryp Jerusalem Bat Sheva Hotel) ממוקם בין הרחובות קינג ג'ורג' ושמואל הנגיד במרכז העיר ירושלים. המלון, שנקרא בעבר "מלון טירת בת שבע", נפתח לראשונה בפברואר 1969 והיה בבעלות מרדכי בן חיים ("רחביה מקרקעין" או בעבר "טירת בת שבע בע"מ"). למלון היו 70 חדרים בשבע קומות. רשת מלונות בזל (היום רשת 'אטלס') שכרה אותו לחמש שנים אך החזירה את המפתחות כעבור שלוש שנים בקירוב בשל סכסוך עם הבעלים. אחר כך הושכר כמשרדים של הסוכנות היהודית שהמטה שלה ממוקם בסמוך. ביולי 2005 נמכר המבנה, כחלק מתהליך כינוס נכסים, לקבוצת משקיעים אמריקאים תמורת 11.2 מיליון דולר. לפני מכירת הנכס וכחלק ממדיניות התחדשות מרכז העיר, הוועדה המקומית אישרה לשנות את ייעוד הנכס ממלונאות למגורים, והתירה להקים בו מבנה רב קומות בשטח של 10,000 מ"ר עם 80 יחידות דיור. שנה לאחר מכן, הוגשה למתחם תוכנית של האדריכל אילן פיבקו. התוכנית עוררה ביקורת רבה ולא עברה בוועדות, הן בגלל גובה המבנים והן מחשש שהעיצוב אינו מתאים לעיר. בשנת 2016 הושכר המלון על ידי היזם ראובן אלה, שבבעלותו גם מלון הספא "כרמים" בירושלים, מלונות "דניאל" ו"פאבליקה" בהרצליה, ושבעה מלונות בגרמניה, ועבר שיפוץ נוסף. המלון נפתח רשמית במאי 2017. כיום במלון ישנן 11 קומות והוא מכיל 79 חדרי אירוח במגוון גדלים וסוויטה אחת. המלון פועל תחת המותג "טריפ" אשר שייך לרשת בתי המלון העולמית "וינדהאם", כשזהו המלון הראשון והיחיד שפועל כיום בישראל ושייך למותג זה. על ניהול המלון אחראית רשת "לשם מלונות", הזכיינית של רשת "וינדהאם" בישראל, אשר מנהלת בתי מלון שונים ברחבי ישראל, בהם רמדה חדרה, רמדה נתניה ורמדה נצרת. אתר מלון טריפ בת שבע ירושלים (אורכב 10.11.2017 בארכיון Wayback Machine) עמוס כרמל, מלון אורחים, התאחדות המלונות בישראל, 2010 יצחק דנון, ‏החברה שניהלה את מלון טירת בת שבע בירושלים - בחוב של 70 מיליון שקל לבנה"פ, באתר גלובס, 25 בנובמבר 2001 אריק מירובסקי, עסקת ענק בירושלים: משקיע אמריקאי רכש את מלון טירת בת שבע ב-11.2 מיליון דולר, באתר הארץ, 14 ביולי 2005 "פרויקט בתכנון: מגדלי טירת בת-שבע, ירושלים: תפוז בלוגים". תפוז אנשים. נבדק ב-2017-09-14. ליאת בכרך, מרכז העיר: נחנך מלון חדש בהשקעה של כ־30 מיליון שקל, באתר כל העיר, 17 במאי 2017
הימלפרב

הימלפארב (Himmelfarb) הוא שם משפחה שמשמעותו צבע שמיים. האם התכוונתם ל... אחיקם הימלפרב – עיתונאי ומתורגמן ישראלי גרטרוד הימלפרב – היסטוריונית יהודייה אמריקאית מילטון הימלפרב – הוגה דעות יהודי-אמריקאי שבתאי הימלפרב – איש תקשורת ישראלי, יו"ר סוכנות עתי"ם ומנכ"ל רשת עיתונים לועזיים בישראל תיכון הימלפרב – תיכון ציוני-דתי לבנים בירושלים
תומאס מורל

תומאס מורל (באנגלית: Thomas Morell‏ 18 במרץ 1703 – 19 בפברואר 1784) היה לבריתן אנגלי, מומחה ללימודים קלאסיים ומדפיס. מורל נולד באיטון, בקינגהמשייר, ולמד באיטון קולג' ובקינגס קולג', קיימברידג' (תואר ראשון ב-1726, תואר שני ב-1730 ודוקטורט ב-1743). מורל היה עמית ב"אגודת חוקרי עתיקות" של לונדון ובשנת 1768 נבחר ל"עמית החברה המלכותית" כ"רקטור של באקלנד בהרטפורדשייר, מחבר התזאורוס היווני שיצא לאור לא מכבר ועמית באגודת חוקרי העתיקות של לונדון, ג'נטלמן בקיא ומיומן בתולדות הטבע ובכל סעיף של ספרות הנימוסין" בשנת 1775 התמנה לכומר הצבאי בקסרקטין פורטסמות'. מורל כתב את הדין וחשבון הארוך והמפורט ביותר ששרד עד ימינו על שיתוף פעולה עם הנדל. הוא מת בשנת 1784 ונקבר בצ'יזוויק, לונדון. מורל התפרסם בעיקר כלבריתן של האורטוריות הבאות מאת גאורג פרידריך הנדל: יהודה המכבי (1747) "יהושע" (1747) "אלכסנדר באלוס" (1748) "בחירתו של הרקולס" (1750) קיים ספק אם מורל היה הלבריתן "יפתח" (1752) "ניצחון הזמן והאמת" (1757) קרוב לוודאי שמורל היה הלבריתן מדיה וקבצים בנושא תומאס מורל בוויקישיתוף תומאס מורל, באתר ספוטיפיי תומאס מורל, באתר MusicBrainz (באנגלית) תומאס מורל, באתר Discogs (באנגלית) תומאס מורל, דף שער בספרייה הלאומית http://www.oxforddnb.com/index/101019201 www.oxforddnb.com קטלוג ספרייה וארכיב של החברה המלכותית