רוזו

רוֹזוֹ או רוסו (באנגלית וצרפתית: Roseau, בקריאולית: Wozeau) היא בירתה של דומיניקה והעיר הגדולה בה. העיר נמצאת על חופו המערבי של האי דומיניקה. העיר מוקפת בנהר רוזו מצידה האחד ובים הקאריבי מהצד השני. מספר התושבים על פי מפקד האוכלוסין של 2011 הוא 14,725. רוזו היא יישוב עירוני הנמצא במחוז סנט ג'ורג' שבדומיניקה. מבין היישובים הקיימים היום רוזו היא ההתיישבות העירונית העתיקה ביותר באזור. העיר בנויה באופן המשלב סגנון מודרני וקולוניאלי צרפתי. העיר משמשת נמל יצוא לפרות הדר, שמן צמחי, קקאו פירות טרופיים, ירקות ותבלינים. בעיר קיים גן בוטני הכולל דוגמאות של רוב צמחי האי, בתוכם צמחים ייחודיים לאי. הרובע המרכזי של העיר בנוי בצפיפות והוא משלב בתוכו בתים קטנים וגדולים לצד בניינים מודרניים. שטחים פתוחים או ירוקים מעטים בלבד קיימים בתוך גבולות העיר וגם אלה פוחתים עם התרחבות הבנייה. אף על פי כן, גבולות הרובע המרכזי הם טבעיים ברובם. מצידה האחד נמצא הים הקאריבי, והנהר ובצד השני נמצאים הגנים הבוטניים וגני בית הממשל בהם יש דווקא שטחים ירוקים נרחבים. העיר מתבלטת לעומת ערים קאריביות אחרות בגודל ובמגוון הגנים ובגודלו של הנהר המקיף אותה. המבנה האדריכלי של העיר הוא בלתי סדיר ומבוסס על בנייה לא מתוכננת. לכן צורתה של העיר היא מבולבלת ולמרות גודלה הקטן יחסית קשה להתמצא בה. בעיר יש כ-80 מבננים הנפרשים על פני 30 הקטארים בלבד. לשם ההשוואה העיר צפופה פי 2 בקירוב מערי הבירה של המדינות השכנות, קינגסטאון, סנט וינסנט והגרנדינים וקסטריז, סנט לוסיה. בעיר יש מלונות קטנים אחדים וכמה אכסניות משפחתיות. העיר נמצאת על מניפת סחף הקיימת כבר מאות שנים ונוצרה בשנים שהנהר זרם מניוטאון המודרנית למקום זרימתו היום. באלפיים השנה האחרונות אינדיאנים שהגיעו לאי וסביבתו התיישבו בעיר שמשכה אותם בגלל מקורות המים שלה. עם הגעת האירופאים במאות ה-16 וה-17 הצרפתים הקימו התיישבות קטנה באזור וכמו שהיה נהוג בהתיישבויות צרפתיות קראו לה על שם הקנה והסוף שראו גדלים על גדות הנהר. הצרפתים הכינו תוכניות וביצעו אותן להרחבת הרחובות מהאזור הקרוי היום "השוק העתיק ברחבי ההתיישבות ואף מחוץ לגבולותיה. מאבקים רבים התרחשו בין הבריטים לצרפתים על השליטה בעיר. בסופו של דבר בסוף המאה ה-18 ובתחילתה של המאה ה-19 הצליחו הבריטים להשיג דריסת רגל בעיר ופיתחו תוכניות לבניית מוצבים ומבני ממשל בעיר באזור הקרוי היום פוטרס ויל וניוטאון. פיתוח העיר המשיך גם בשנות ה-50 וה-80 של המאה ה-20. התיישבויות חדשות שקמו בקצה העיר יצרו רצף טריטוריאלי עם התיישבויות פרבריות קיימות ויצרו בעצם מבנה מורחב של היישוב החצי-עירוני. ההשפעה הצרפתית מאופיינת בסגנונות של רבים מהרחובות שאינם ישרים אלא עקומים בעוד האנגלית מאופיינת דווקא בשמותיהם. העיר משלבת כמה סגנונות בנייה האופייניים לאיים הקריביים בתוכה. הבולטים ביותר הם סגנון קולוניאלי צרפתי ובנייה ורנקולרית. ההשפעה הצרפתית בולטת ביותר ברחוב הקרוי על שם המלך ג'ורג' החמישי וברחבי העיר ניתן גם למצוא השפעה אנגלית בדמות מבנים קולוניאליים גדולים ומבנים ציבוריים ומבני ממשל שנבנו בסגנון דומה. הכנסיות בעיר מציגות השפעה אירופית חזקה האופיינית לדומיניקה בשילוב קל עם סגנון קריאולי. הכנסייה הקתולית בנויה בסגנון המשלב אדריכלות רומנסקית וגותית. הכנסייה האנגליקנית בנויה בסגנון ג'ורג'יאני. לצד מבנים כאלה ניתן למצוא מבנים שנבנו בסגנון בנייה עממי. בגלל תופעת הפרבור הקיימת בסביבת העיר תושבים מעטים יחסית מתגוררים במרכזה. אף על פי כן, תושבים רבים פוקדים אותו על בסיס יומיומי. רחובות העיר הם רב שימושיים ובד בבד עם תחבורה מנועית הנפוצה בעיר רחובותיה גם משמשים למשחקי ספורט, גננות ומפגשים חברתיים. הימצאותם של הגנים הבוטניים במרכז העיר מהווה ניגוד לצפיפות והעומס שיש באזור המסחרי הסמוך. כמה בתי ספר ממוקמים קרוב לגנים וביום רגיל ניתן לראות בעיקר תלמידי בית ספר ותיירים פוקדים את הגנים. ביום בו נערך משחק קריקט בתחומי הגן הוא בדרך כלל מושך צופים רבים. בעיר ממוקמים כמה בנייני שגרירות, הגדולים שבהם שייכים למדינות ונצואלה והרפובליקה העממית של סין. הגנים הבוטניים הם מקום בילוי פופולרי, אחד מני רבים. בעיר, גם בתחומי הגנים, נערכים משחקי קריקט ואימוני ספורט שונים. ספורט נוסף המוכר בעיר הוא כדורגל. קריקט וכדורגל נפוצים מאוד בעיר ואף ברחובות ובחוף הים ניתן להיתקל בתושבים המעבירים את זמנם הפנוי במשחקים אלה. בעיר יש 4 מגרשים ואצטדיון גדול אחד בוינסדור פארק. בעיר ניתן גם למצוא מגרשי טניס. מגרשי נטבול וכדורסל ניתן למצוא בכל בתי הספר בעיר. בנייתו של אצטדיון וינסדור פארק, מגרשה הביתי של נבחרת דומיניקה בכדורגל, הושלמה בשנת 2007. את בנייתו מימנה הרפובליקה העממית של סין שתרמה לטובת הקמתו 33 מיליון דולר מזרח קריבי. בעיר פועלות 3 תחנות רדיו. אחת ממשלתית ושתיים פרטיות. רוזו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מפקד האוכלוסין של דומיניקה - 2011 ניקו ליפסאנן, Naturalistic and existential realms of place in Roseau, Dominica. המחלקה הגאוגרפית באוניברסיטת הלסינקי.