laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בסארט עבדורחימי

בסארט עבדורחימי (באלבנית: Besart Abdurahimi, במקדונית: Бесарт Абдурахими; נולד ב-31 ביולי 1990 בזאגרב) הוא כדורגלן מקדוני ממוצא אלבני, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בפאפוס. עבדורחימי גדל בקרואטיה והחל לשחק במחלקת הנוער של NK זאגרב. ב-14 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של NK זאגרב, במשחק הדרבי מול דינמו זאגרב במסגרת ליגת העל הקרואטית. בעונת 2012/2013 כבש 12 שערים והיה מלך השערים של הקבוצה, אך לא הצליח לסייע לה להינצל מירידה לליגת המשנה. ב-16 בספטמבר 2013 הגיע עבדורחימי לישראל, ולמחרת חתם לעונת השאלה אחת בקבוצת הפועל תל אביב. בתחילת דרכו בקבוצה סבל מפציעה, ואת הופעת הבכורה שלו בהפועל תל אביב ערך ב-21 בדצמבר 2013, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–4 לבני סכנין עם פתיחת הסיבוב השני של ליגת העל. ב-26 בינואר 2014 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 על בית"ר ירושלים. בסך הכל בעונת 2013/2014 כבש ארבעה שערים ב-20 משחקים, ובסופה שוחרר מהמועדון. לקראת עונת 2014/2015 חתם עבדורחימי בקבוצת לוקרן מליגת העל הבלגית. בעונתו הראשונה במועדון כבש חמישה שערים ב-23 הופעות בליגה. בעונתו השנייה שותף בתשעה משחקי ליגה, ובמרץ 2016 הושאל לאסטנה מליגת העל הקזחית. כעבור ארבעה חודשים הושאל לסרסו אוסקה מליגת העל היפנית. בפברואר 2017 חתם עבדורחימי בקבוצת שקנדייה מליגת העל המקדונית, במדיה שיחק שנה. ב-30 בינואר 2018 חתם עבדורחימי בפרטיזן טיראנה האלבנית, במדיה כבש שני שערים ב-13 הופעות ליגה, ובתום העונה שוחרר מהמועדון. בספטמבר 2018 חתם בקבוצת הרמנשטאט מליגת העל הרומנית, אך במדיה ערך ארבע הופעות ליגה בלבד. בספטמבר 2019 חתם בקבוצת בראבו מליגת העל הסלובנית. בצעירותו שיחק עבדורחימי בנבחרת הנוער של קרואטיה, אך בסופו של דבר החליט לייצג את נבחרת מקדוניה הצפונית. ב-26 במאי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 0–2 לקמרון במשחק ידידות. ב-9 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בדקה ה-92 בניצחון 3–2 נגד לוקסמבורג במסגרת מוקדמות יורו 2016 (אחרי שאדיס יאחוביץ' כבש שער שוויון מבעיטת עונשין בדקה 66). מדיה וקבצים בנושא בסארט עבדורחימי בוויקישיתוף בסארט עבדורחימי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל בסארט עבדורחימי, באתר Transfermarkt בסארט עבדורחימי, באתר Soccerway בסארט עבדורחימי, באתר WorldFootball.net בסארט עבדורחימי, באתר National Football Teams בסארט עבדורחימי, באתר FootballDatabase.eu עמית גולדשטיין‏, תחת הציפיות: על הכוכב העולה של הפועל תל אביב בסארט עבדורחימי, באתר וואלה, 12 בינואר 2014 יזהר קישון, ‏סיכון מחושב: מה עבדורחימי יביא להפועל?, באתר ערוץ הספורט, 21 בספטמבר 2013 הפועל תל אביב: בסארט עבדורחימי חתם, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2013 אסף שמש, ‏מנגן על בס: המהפך של בסארט עבדורחימי, באתר ONE‏, 12 בינואר 2014 אסף שמש, ‏"הייתי רוצה להמשיך בהפועל ת"א, אבל זה נגמר", באתר ONE‏, 15 ביוני 2014
אייסקונפקט

אייסקונפקט (המקור בגרמנית: Eiskonfekt) הוא ממתק שוקולד, מסוג פרלין ונוצר לראשונה בשנת 1927 בגרמניה. הממתק מיובא גם לישראל. הממתק עשוי מתערובת של שמן קוקוס בלתי מוקשה ביחס של שליש עד חצי והשאר אבקת או מסת קקאו (נוצרת על ידי טחינה ודחיסה של פולי הקקאו). לעיתים, במקום מסת קקאו משתמשים בנוגט ואפילו בטעמים אחרים כגון תות או קפה. פירוש השם "אייסקונפקט" בתרגום חופשי הוא "ממתק קרח" והשם נובע מן העובדה שהממתק נמס בקלות ובמהירות בחלל הפה ותוך כדי כך יוצר תחושת קרירות. שמן הקוקוס, בצורתו זו, נמס בטמפרטורה שבין 20 ל-23 מעלות צלזיוס, כעשר מעלות מתחת לטמפרטורת ההמסה של שוקולד רגיל. במתכונים אחדים מוסיפים גלוקוז או מנתול על מנת להגביר את תחושת הקרירות בפה. הממתק נארז בגביעוני (קפסולות) אלומיניום או בריבועים קטנים עטופים בנייר צבעוני. בגרמניה ישנם שני יצרנים בולטים - "אייכלמן-אייכטי" ממציא הממתק השוכן בצפון בוואריה, ו"מוריץ", שהיה במשך שנים היצרן הגדול ביותר בגרמניה ושוכן בהמבורג. שני היצרנים מייצאים לישראל. מדיה וקבצים בנושא אייסקונפקט בוויקישיתוף
באטה

באטה (בספרדית: Bata) היא עיר נמל בגינאה המשוונית וכן העיר הגדולה במדינה, ומתגוררים בה כשליש מאוכלוסיית גינאה המשוונית, העיר היא בירת מחוז ריו מוני, שמהווה את החלק היבשתי של גינאה המשוונית, ובירת פרובינציית ליטורל, הגובלת במחוז הדרומי של קמרון מצפון, במחוז הצפוני של גבון מדרום ובפרובינציית סנטרו סור בגינאה המשוונית עצמה. העיר שוכנת לחופיו של האוקיינוס האטלנטי והייתה בירתה הקודמת של המדינה. העיר הוקמה במהלך המאה ה-17 (לפי התושבים, בערב חג המולד (24 בדצמבר) של 1664, שבתאריך זה הם גם נוהגים לחגוג את הקמתה) על ידי הפורטוגזים על חורבותיו של הכפר פאנג (Fang) שהיה במקום. הצרפתים התיישבו במקום בשלהי המאה ה-19 ולאחר חוזה פריז בשנת 1900 נקבע כי כל שטחה של המדינה יועבר לספרד, ובכך הפכה באטה לבירת גינאה הספרדית. גינאה המשוונית קיבלה עצמאות מספרד בשנת 1968 ושנה לאחר מכן הוכרזה מלאבו כעיר הבירה שלה. לאחר מהומות אנטי ספרדיות שקדמו לקבלת העצמאות, אוכלוסיית הלבנים בעיר צנחה פלאים וקיפאון כלכלי אחז בעיר במהלך שנות ה-70 וה-80 המוקדמות. גילוי הנפט באזור הביא לקפיצה כלכלית של העיר ולגידול ניכר במספר תושביה. לשם השוואה - אוכלוסיית העיר הוערכה ב-2005 בכ-173,046 תושבים וכיום (2012) בכ-250,770. כיום העיר נחשבת למרכז הכלכלי של הרפובליקה. עקב מיקומה האסטרטגי של העיר והנמל הגדול שלה, הנחשב לאחד מהגדולים ביבשת, היא חשופה לזרם גבוה של מהגרים זרים ותיירים מקומיים. העיר נחשבת קוסמופוליטית יחסית לאזור, והיא ידועה בשל חיי הלילה הססגוניים שבה, בתי הקזינו, בתי מלון ומסעדות מפוארים המקדמים בברכה אלפי תיירים מדי שנה. אטרקציות נוספות הן השווקים המקומיים ומרכזי קניות, מבנים מודרניים וטיילת באורך של יותר מ-20 קילומטרים (היחידה מסוגה באפריקה). האקלים בעיר הוא טרופי חם וגשום. הטמפרטורה נעה בין 21 מעלות צלזיוס בלילה ל-32 מעלות ביום, בקירוב, ואינה משתנה לאורך השנה. העיר מהווה עורק תחבורה ראשי בגינאה המשוונית ויוצאות ממנה מעבורות לעיר הבירה מלאבו הממוקמת באי ביוקו, וכן לדואלה, הגדולה שבערי קמרון, הנמצאת סמוך לביוקו. צפונית לעיר שוכן נמל התעופה באטה, המשמש לטיסת פנים לבירה מלאבו, וכן לערים דואלה, ליברוויל שבגבון וקוטונו שבבנין. מדיה וקבצים בנושא באטה בוויקישיתוף באטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קשר

האם התכוונתם ל... חיבור קשר (חבל) – פיתול של חבל במטרה ליצור חיבור בין חלקיו או במטרה ליצור חיבור עם עצם אחר כמו חבל אחר, מוט או וו. קשר כימי – חיבור של אטומים לידי מולקולה או נטייה של שתי מולקולות להתקרב זו לזו דווקא בזווית מסוימת מהירות קשר (יחידת מידה) – יחידת מידה למהירות, 1 מיל ימי לשעה תקשורת - אינטראקציה בין אנשים, חברות וגופים שונים, שבמהלכה מוחלף ביניהם מידע מערכת קשר – מכשיר או מערכת המשמשים למסרים בין אנשים; לדוגמה: טלפון, אינטרקום, דואר אלקטרוני חיל קשר – חיל צבאי העוסק בתקשורת קשר רדיו – מכלול הדרכים להעברה של מסרים בין נקודות מרוחקות באמצעות איפנון של גלי רדיו מכשיר קשר – מכשיר המשמש לקשר רדיו, העברת מסרים בין שני מקומות נפרדים או יותר ומתבסס על שידור וקליטה של גלי רדיו קַשָּר (צבא) / אלחוטאי - תפקיד צבאי של חייל האחראי על מערכות הקשר ביחידה (למשל: קשר של המחלקה או אלחוטן אוויר). הקשר יכול להיות לוחם בעל הכשרה נוספת או חייל תומך לוחמה המצוי בעקב הכוחות. ראו גם פלוגת חיל קשר קַשָּר (מחתרת) – אדם המקשר בין חברים במחתרת ומעביר ביניהם ידיעות ואמצעים איש קשר – אדם שדרכו מועברות ידיעות, כגון ידיעות מודיעיניות בין אנשים או בין גופים חברות או התאגדות קשר רומנטי – אהבה והתאהבות בין שני אנשים קשרי נישואין רעות (ערך) – אהדה והערכה בין שני אנשים על רקע הכרות אישית "קשרים" - יחסים קרובים עם בעל סמכות; יחסים היכולים להביא להעדפה לא הוגנת (פרוטקציה, נפוטיזם, מכרז תפור) קנוניה (קונספירציה) – התאגדות (חשאית) של אנשים על מנת לחתור תחת הסדר הקיים או להשיג מטרה אחרת באמצעות תככים ומזימות סודיות. כבר בתנ"ך "קשר" היא התאגדות אנשים לצורך מרד, התקוממות וחתירה תחת המנהיג הנוכחי. קשר העשרים ביולי – ניסיון מרידה בהיטלר תאוריית קשר (תאוריית קונספירציה) - תאוריה המסבירה עובדות ואירועים מסוימים באמצעות הטענה שהם נגרמו על ידי קנוניה של בעלי עניין עניין רעיוני משותף רלוונטיות – הקביעה שיש טעם להזכיר עניין מסוים כשמזכירים עניין אחר קשר סיבה ומסובב / סיבתיות - שני אירועים שאחד מהם הוא הגורם של השני קשר סיבתי עובדתי – מושג בדיני נזיקין קשר סיבתי משפטי – מושג בדיני נזיקין מתאם בין משתנים – אינדיקציה סטטיסטית שיש לחפש קשרי סיבה ומסובב בין שני משתנים אלה קשר דם / שארות - מוצא ביולוגי משותף קרוב מאוד (לשני בנים ביולוגיים או נכדים ביולוגים של אותו אדם, למשל, יש קשר דם גם אם לא הכירו זה את זה ולשני בנים מאומצים של אותו אדם אין קשר דם.) מתמטיקה תורת הקשרים (Knot Theory) - ענף של טופולוגיה קשר אפיני – אלמנט בגאומטריה דיפרנציאלית הקשור לנגזרת קו-ואריאנטית קַשָּר לוגי – מונח בתחום הלוגיקה המתמטית קשר סטטיסטי – מונח בסטטיסטיקה אחרים קשר (כתב עת) – כתב-העת לחקר תולדות העיתונות העברית קשרים (Connections) סדרת טלוויזיה דוקמנטרית מתחום ההיסטוריה של הטכנולוגיה מאת ג'יימס בורק (James Burke). הסדרה המקורית הוכיחה קשרי סיבה ומסובב בין המצאות מתחומי טכנולוגיה שלכאורה אינם רלוונטיים זה לזה, בהשראת תופעת העולם הקטן. שתי סדרות ההמשך עסקו בהמצאות שונות ובפרשיות היסטוריות שונות שיש דבר כל שהוא הקשור ביניהן. קַשָּׁר (כדורגל) – תפקיד במשחק הכדורגל קַשָּׁר (דקדוק) – מילת קישור, מילה שתפקידה התחבירי הוא להגדיר את הקֶשֶׁר בין מילים, פסוקיות, משפטים ופסקאות קישור יחס זיקה
דובאי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דובאי (אמירות) – אחת משבע האמירויות המרכיבות את איחוד האמירויות הערביות דובאי (עיר) – עיר הבירה לחוף המפרץ הפרסי של האמירות דובאי מרינה דובאי – אזור בלב ליבה של "דובאי החדשה" בעיר דובאי האוניברסיטה האמריקאית בדובאי (AUD) – אוניברסיטה פרטית בעיר דובאי שהוקמה ב-1995 בורג' ח'ליפה (עד לפני חנוכתו ב-2010 היה ידוע כבורג' דובאי או מגדל דובאי) - גורד שחקים השוכן בעיר דובאי דובאי סיטי טאוור – גורד שחקים שהוצע לבנייה וגובהו המשוער יהיה 2,400 מטרים נמל התעופה הבינלאומי דובאי – נמל התעופה הבינלאומי של דובאי פליי דובאי – חברת תעופה זולה אמירתית דובאי וורלד – חברת השקעות ממשלתית בדובאי איי התמרים (דובאי) – שלושה איים מלאכותיים שנבנו בחופיה של העיר דובאי דובאי (יאכטה) – מגה יאכטה ששייכת למוחמד בן ראשד אאל מכתום, השלישית הארוכה ביותר בעולם (לחצו לצפייה בתמונה ) דובאי (סרט, 2005) – סרט דרמה פיליפיני שובר קופות מ-2005 שצולם באיחוד האמירויות הערביות דובאי סאט 1 – לוויין החישה מרחוק הראשון השייך לדובאי
ג'ון סטאפ

ג'ון פול סטאפ (11 ביולי 1910 באהיה, ברזיל - 13 בנובמבר 1999 ארצות הברית) היה רופא וקצין בכיר בחיל האוויר האמריקני. היה חלוץ בחקר השפעות התאוצה והתאוטה על גוף האדם. כמו כן, היה יריב ועמיתו של צ'אק ייגר ונודע כאיש המהיר ביותר על פני כדור הארץ. ג'ון סטאפ הצטרף לשורות חיל האוויר האמריקאי ב-5 באוקטובר 1944 כרופא צבאי. מחקריו בדקו את הכוחות הפועלים על גוף הטייס בגובה רב, ועזרו לפתח מטוסים בעלי רום-טיסה גבוה יותר וכן צניחה מגובה רב יותר. בחודש מרץ שנת 1947 החל לבצע מבדקים שבאו לבחון את יכולת גוף האדם לעמוד בתאוטות פתאומיות, כלומר מצבים המדמים מעבר ממהירות גבוהה מאוד של טיסה למצב של התרסקות. בעת שביצע מבדקים אלו חשבו ששיא כוח הג'י שאדם יכול לשאת הוא 18. ג'ון ניפץ את התפיסה הזאת, כאשר בהתנדבות השתמש במתקני המחקר המיוחדים וספג יותר כוחות ג'י מכל אדם אחר. במהלך הניסויים החוזרים שערך הוא נפצע קשות, שבר את גפיו ואת צלעותיו ואף סבל מנזק בלתי הפיך לראייתו כתוצאה מהתפוצצות של ורידי הדם בעיניו. באחד מניסויו האחרונים, הופעל על גופו כוח הגדול פי 46.2 מכוח הכבידה על פני כדור הארץ. במחקר אחר שערך, רצה לבדוק עד כמה כלי הטיס בטיחותי במקרה שחופת הטייס תתפוצץ במהלך טיסה על-קולית. סטאפ עלה לכלי טיס, הגיע למהירות של 917 קמ"ש ללא חופת טייס ולא סבל מפגיעות כלשהן. כמו כן, בדק כוחות שפועלים על הטייס בעת נטישת כלי הטיס שלו וגם ביצע דאייה בגובה רב. בשנת 1970 סיים את שירותו בחיל האוויר האמריקאי. עבד גם עם משרד התחבורה בארצות הברית ועזר לשפר את בטיחות המכוניות. מחקריו השונים עזרו בפיתוח של תאי טייס חזקים ועמידים יותר, וכן בחגורות בטיחות טובות יותר הן בכלי טיס והן במכוניות פרטיות. מדיה וקבצים בנושא ג'ון סטאפ בוויקישיתוף איתי נבו, האסטרונאוטים הראשונים באמת, במדור "היום לפני במדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 2 ביוני 2017
מרדף חצות

מרדף חצות (אנגלית: Midnight Run) הוא סרט פשע-קומדיה אמריקאי משנת 1988 שביים מרטין ברסט בכיכובם של רוברט דה נירו וצ'ארלס גרודין. לסרט נעשו 3 סרטי המשך לטלוויזיה בשנת 1994. צייד הראשים ג'ק וולש (רוברט דה נירו) גויס על ידי המשחרר בערבות אדי מוסקון להביא את ג'ונתן "דוכס" מרדוקס (גרודין) בחזרה ללוס אנג'לס. מרדוקס החשב מעל בכ-15 מיליון דולרים בשיקגו מהבוס ג'ימי סראנו (פארינה). מוסקון המשחרר הערבות הציע בעבורו 450,000 דולר. ג'ק חייב להביא את מרדוקס חזרה בתוך חמישה ימים, או שמוסקון יצטרך לשלם את הכסף. אדי אומר שהעבודה קלה, "ריצת לילה", אבל ג'ק דורש 100,000 $. אל ג'ק פונה סוכן ה-אפ.בי.אי אלונזו מוזל (קוטו), מי שרוצה את מרדוקס להיות עד נגד סראנו אבל ג'ק לא שם לב ובמקום גונב את זהותו של מוזלי, בו הוא משתמש כדי להעביר את עצמו כסוכן ה-אף בי איי לאורך המסע שלו. בשדה התעופה קנדי בניו יורק, עובדיו של סראנו טוני וג'ואי (מירנדה) מציעים לג'ק מיליון דולר כדי להעביר את מרדוקס אליהם, אבל הוא לא מתייחס גם אליהם.ג'ק לוקח את המשמורת על מרדוקס בניו יורק ומתקשר לאדי משדה התעופה, ולא יודע כי הקו של אדי מואזן על ידי ה אף בי איי וג'רי (קהו), עוזרו של אדי, מעביר מידע לעובדיו של סראנו בשביל כסף. עם זאת, יש למרדוקס התקף פאניקה במטוס, מה שמאלץ אותו ואת ג'ק לנסוע ברכבת. כאשר ג'ק ומרדוקס לא מצליחים להופיע, אדי מביא צייד ראשי נוסף מרווין דורפלר (אשטון) כדי למצוא אותם. מרווין משתמש במספר כרטיס האשראי של ג'ק כדי לגלות היכן הם נמצאים, ואז מבטל את הכרטיס. ג'ק נאלץ להסתמך על אמצעים אחרים כדי להתקדם בכל רחבי הארץ, כולל גנבת מכוניות, ללוות מאשתו לשעבר את המכונית בשיקגו, וטרמפים. רוברט דה נירו כג'ק וולש-צייד ראשים. צ'ארלס גרודין כג'ונתן מרדוקס-חשב שמעל באיש מאפיה. יפת קוטו כאלונזו מוזלי-בלש FBI. ג'ון אשטון כמרווין דורפלר-צייד ראשים. דניס פרינה כג'ימי סראנו-איש מאפיה. "מרדף חצות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מרדף חצות", באתר AllMovie (באנגלית) "מרדף חצות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מרדף חצות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מרדף חצות", באתר Metacritic (באנגלית) "מרדף חצות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מונטגרנרו

מונטגרנרו (באיטלקית Montegranaro; בלטינית Veregra) היא עיר בנפת פרמו בדרום מחוז מארקה, איטליה, 45 קילומטרים דרומית לעיר הנמל אנקונה, 10 קילומטרים ממערב לחוף הים האדריאטי. העיר שוכנת על גבעה בשטח העמק של נהר "אטה מורטו". מונטגרנרו נבנתה על שרידיה של העיר הרומית העתיקה "ורגרה" או "ברגרה". שם העיר בא מהביטוי הלטיני "Mons Granarius" (גבעת דגן) ומתייחס לנוף הסביבתי ולאדמה הפורייה. העיר היא אחד מהמרכזים העיקריים לייצור נעליים באיטליה. תחנת הרכבת הקרובה לעיר נמצאת כ-10 קילומטרים מזרחית, בעיר החוף צ'יביטנובה מרצ'ה. שדה התעופה הקרוב לעיר הוא נמל התעופה פליני בעיר רימיני. קבוצת הכדורסל של העיר, סוטור מונטגרנרו, משתתפת בליגת העל האיטלקית בכדורסל. איטליה אופאנו, איטליה איטליה איילו דל סבתו, איטליה מדיה וקבצים בנושא מונטגרנרו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מונטגרנרו ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התור באיבן שדאד 2

התור באיבן שדאד 2 הוא סרט תיעודי של הבמאי אמיר הר-גיל, שיצא בשנת 2000. הסרט מתאר את התור במשרד הפנים במזרח ירושלים, בו עומדים תושבים פלסטינים אשר נתקלים בקשיים מצד המדינה בקבלת הזכויות המגיעות להם והכרה בהיותם תושבי מדינת ישראל. הסרט הופק במסגרת סדרה בנושא זכויות האדם בישראל. מדי לילה מתקבצים עשרות מתושבי מזרח ירושלים, מצוידים במזון ושתייה, כדי לתפוס מקום טוב בתור למשרד הפנים. אלו לצד אלו נדחסים נשים עם תינוקות, גברים מבוגרים ובחורים צעירים, ממתינים בתנאים בלתי אנושיים לפתיחת המשרד בבוקר. באמצעות המציאות הקשה שנחשפת עולה תמונה קפקאית מחרידה אשר משקפת את מגוון הבעיות והטענות שיש לתושבים הפלסטינים כלפי השלטון הישראלי. עיסאם קוטוב היה תושב ירושלים עד שחלה באי ספיקת כליות. עד אז שילם מס כחוק לעירייה, לקופת חולים ולביטוח הלאומי, הכל לכאורה היה בסדר. אך מרגע שחלה ונזקק לתרופות יקרות ולטיפולי דיאליזה, החליטו לפתע הפקידים במשרד הפנים ובביטוח הלאומי שקוטוב לא זכאי כלל לתושבות ישראלית, מבחינתם הוא כבר לא קיים ועליו להסתדר בכוחות עצמו, אף על פי שמאז 1967 הוא משלם מיסים כנדרש. רנא שלעבי, היא ילדה מחוננת שנולדה במזרח ירושלים לאם ירושלמית. מצבה הכלכלי הקשה הפגיש אותה עם ג'יזלה, תיירת יהודייה מאיטליה שהחליטה לעזור לה. היא מבקשת לצאת אתה לאיטליה כדי להפגיש אותה עם איטלקים עשירים שיתמכו בה כלכלית אולם כאשר הן ניגשות יחד למשרד הפנים מסתבר שרנא כלל אינה רשומה במרשם האוכלוסין ולכן אין באפשרותה לצאת מן הארץ. הסרט שמשלב צילומים במצלמה נסתרת ממשרד הפנים, עוקב אחרי מסלול הייסורים של עיסאם, רנא ותושבים פלסטינים אחרים אשר עומדים בתור למשרד הפנים ומבקשים להשיג הכרה בתושבותם כדי שיוכלו לקבל את הזכויות המגיעות להם. התמונה המתגלה מציגה את פרצופה האחר של ירושלים, עיר הקודש, במדינת ישראל של שנת 2000. בעקבות הסרט התקיים דיון בכנסת כמו כן הסרט הוקרן כעדות למצבם העגום של ערביי מזרח ירושלים. הסרט זכה בפרס: "הסרט הטוב ביותר" בפסטיבל לסרטים דוקומנטריים, פסטיבל דוקונגה ה-4, והוקרן בסינמטקים של תל אביב, חיפה וירושלים. הסרט נבחר לשמש כמוצג משפטי בתביעה שהגישה האגודה לזכויות האזרח לבית המשפט העליון נגד משרד הפנים.[דרוש מקור] מאיר מרגלית, חבר מועצת עיריית ירושלים (מרצ), ארגן הקרנה שלו לפני חברי המועצה ושר הפנים, אך ההקרנה בוטלה על ידי ראש עיריית ירושלים אהוד אולמרט. דינה זילבר ממחלקת בג"ץ של פרקליטות המדינה הזמינה את הסרט להקרנה לפני עמיתיה. "התור באיבן שדאד 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "התור באיבן שדאד 2", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ISRAELI DOCUMENTARY התור באיבן שדאד 2, באתר הבית של פרופ' אמיר הר גיל הסרט המלא לצפייה ישירה באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
אלוהי הפערים

אלוהי הפערים היא תפיסה תאולוגית, לפיה הפערים בידע שמספק לנו המדע נלקחים כראיות או כהוכחות לקיומו של אלוהים. המושג הומצא על ידי תאולוגים נוצריים לא על מנת להטיל דופי בתאיזם, אלא כדי להצביע על הכשל שבהסתמכות על טיעונים טלאולוגיים לקיומו של אלוהים. יש המשתמשים בביטוי זה על מנת להתייחס לטיעוני אד איגנורנטיאם. באופן כללי המונח משמש על מנת לתאר נסיגה הדרגתית מהסברים דתיים לתופעות פיזיקליות לטובת הסברים מדעיים מקיפים יותר לתופעות אלו. ניסוח ראשוני של הרעיון הוזכר על ידי מרצה מטיף מן המאה ה-19 בשם הנרי דארמונד (אנ'), בהרצאתו מעלותיו של האדם. הוא נזף בנוצרים שהפנו לדברים שהמדע עדיין לא יכל להסביר – "פערים שהם משלימים בעזרת האלוהים" – וקרא להם לקבל את כל הטבע כאלוהים, כעבודה של "[...] אלוהים אימננטי, שהוא אלוהי האבולוציה, המפואר לאין-שעור מאלוהי פלאים-מזדמנים, שהוא האלוהים של התאולוגיה הישנה." במלחמת העולם השנייה התאולוג והקדוש המעונה דיטריך בונהופר הביע את הקונספט בצורה דומה במכתבים שהוא כתב בהיותו בכלא הנאצי. בונהופר כתב, לדוגמה: "כמה שגוי זה להשתמש באלוהים כמגשר-פערים בחוסר השלמות של הידע שלנו. אם למעשה הגבולות של הידע נדחפים אחורה יותר ויותר (וזה חייב להיות המקרה), אז אלוהים נדחף אחורה יחד איתם, ולכן הוא ממשיך בנסיגה. אנחנו צריכים למצוא את אלוהים במה שאנחנו יודעים, לא במה שאנחנו לא יודעים." בספרו מ-1955, מדע ואמונה נוצרית, כתב המנהיג האוונגליסטי האמריקאי צ'ארלס קולסון: אין 'אלוהי הפערים' שישתלט על המקומות האסטרטגיים בהם המדע כושל; והסיבה היא שלפערים מהסוג הזה יש הרגל בלתי-נמנע של התכווצות. וגם או שאלוהים הוא בטבע כולו, ללא פערים, או שהוא לא קיים כלל. ראו, לדוגמה, "Teleological Arguments for God's Existence" ב"אנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד" [1] Richard Bube (1971) "The Human Quest: A New Look at Science and the Christian Faith" ראו תומאס דיקסון, "Science and Religion: A Very Short Introduction" דף 45 דיטריך בונהופר, מכתב אל Eberhard Bethge, 29 במאי 1944, דפים 310–312, "מכתבים ודפים מהכלא" נערך על ידי Eberhard Bethge, תורגם על ידי Reginald H. Fuller, Touchstone, ISBN 0-684-83827-3, 1997; צ'ארלס קולסון (1955) "מדע ואמונה נוצרית", הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, p. 20, Fontana Books 1958 (כריכה רכה) עמוד 32. קולסון, מהדורת Fontana, עמוד 35.
פלימפססט

פַּלִימְפסֶסְט (בכתיב לועזי: Palimpsest; במקור דרך לטינית מיוונית: פַּלִימְפּסֶסְטוֹס, παλίμψηστος‏, παλιν – שוב, ψαω – מוחק) הוא מגילה או קודקס קלף, שנמחק או גורד ממנו הכתוב הקדום, ונכתב תחתיו טקסט חדש, ועדיין ניתן לזהות חלק מהכתב הקדום. הכתוב הנוסף נכתב אם משום חיסכון ומחסור במגילות קלף, ואם משום הקשר בין מה שנכתב בעבר לבין מה שנכתב מאוחר. ייתכן גם שעל גבי הכתוב הקדום נכתב רובד חדש יותר של פרשנות או הרחבה. רוב הפלימפססטים המוכרים לנו הם מימי הביניים, דוגמת הפלימפססט של ארכימדס אשר הכתב המאוחר שלו מתוארך למאה ה-12. אולם נמצאו גם הפלימפססטים עתיקים יותר, בהם קטע ממגילות מדבר יהודה, Mur 17, אשר בגלל היותו פלימפססט יש לו שני מספר קטלוג שונים Mur 17A, Mur 17B. הפלימפססטים הם מקורות מעניינים וחשובים לגילויים בפלאוגרפיה, חקר כתבי היד העתיקים, משום שהם מביאים כמה סוגי כתב על אותה יריעת קלף עצמה. בפלימפססטים מסוימים ניתן להיעזר גם בחקר הפרשנות, שינויי נוסח וחילופי גרסאות. בהשאלה, פלימפססט הוא סמל לכתוב רב רובדי, רב שכבתי, שבו החדש מתרבד על הקדום. וגם להפך, מגילה מחוקה, שהמקור נמחק ממנה על ידי כתובים חדשים. מדיה וקבצים בנושא פלימפססט בוויקישיתוף גלי ויינשטיין, האלגוריתם שיפענח כתבי יד, באתר ynet, 16 באוגוסט 2009 פלימפססט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פלימפססט, דף שער בספרייה הלאומית מלאכי בית-אריה, פאלימפססט מינכן: שרידי מגילה מלפני המאה השמינית (סדר תפילה ופיוטים ליום כיפורים), קרית ספר מג (תשכ"ח), עמ' 411–428 M. Langlois, “Dead Sea Scrolls Palaeography and the Samaritan Pentateuch”, in The Samaritan Pentateuch and the Dead Sea Scrolls (ed. M. Langlois), Leuven 2019, pp. 255-285, page 266 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יארבה

מחוז יֶארבה (באסטונית: Järva maakond), הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. המחוז ממוקם בחלקה המרכזי של המדינה וגובל במחוז לאנה-וירו ממזרח, מחוז ייגבה מדרום-מזרח, מחוז ויליאנדי מדרום, מחוז פרנו מדרום-מערב, מחוז ראפלה ממערב ומחוז האריו מצפון. בירת המחוז היא פאידה. מועצת נפת יארבה-יאני הציעה בינואר 2016 לצרף אליה את הנפות אלבו, אמבלה, אימאוורה, קארדה, קוארו, רוסנה-אליקו וקויגי. השתיים האחרונות פרשו במהלך הדיונים. נפת קוארו צורפה למרות זאת בהחלטת הממשלה מיוני 2017 ועתירתה לבית המשפט המנהלי בנושא נדחתה. בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. מאז 2004 משרת מושל המחוז מאוישת על ידי אולאר ואכטראמה (Üllar Vahtramäe). לפי נתונים מ-2006 הרכב האוכלוסייה במחוז הוא כדלהלן: אסטונים - 93.6% רוסים - 3.3% אוקראינים - 1.2% פינים - 1.0% אחרים - 0.9% בעקבות הרפורמה המנהלית באוקטובר 2017, המחוז מחולק ל-3 נפות. ישנן נפה עירונית (linn, עיר) אחת ו-2 נפות כפריות (vallad): נפה עירונית : פאידה (Paide) נפות כפריות: טירי יֶארבה: הוקמה בשנת 2017. עד שנת 2005 מנה המחוז 16 נפות - 2 עירוניות והשאר כפריות. אלבו (Albu) אמבלה (Ambla) אימאוורה (Imavere) וטסה (Väätsa) טירי (נפה כפרית - Türi) - הנפות הכפריות קאבאלה (Kabala), אויסו (Oisu) והנפה העירונית טירי התאחדו לנפת טירי אחרי הבחירות המוניציפליות באוקטובר 2005 יארבה-יאני (Järva-Jaani) פאידה (נפה כפרית - Paide) קארדה (Kareda) קוארו (Koeru) קויגי (Koigi) רוסנה-אליקו (Roosna-Aliku) מדיה וקבצים בנושא יארבה בוויקישיתוף
מריה ירמולובה

מריה ירמולובה (ברוסית: Мария Ермолова;‏ (3 ביולי (15 ביולי) 1853, מוסקבה - 12 במרץ 1928 מוסקבה) הייתה שחקנית תיאטרון רוסית. לפי דברי קונסטנטין סטניסלבסקי היא הייתה הגדולה מכל השחקנים שהוא הכיר. בשנת 1902 היא זכתה בתואר "השחקנית המעוטרת של תיאטראות הקיסר" ובשנת 1920 בתואר "אמן העם". היא הייתה ידוע במיוחד בזכות בגילום דמויות שוחרות חירות העומדות על האידיאלים שלהן. מריה ירמולובה נולדה במוסקבה למשפחת עובד בתיאטרון מאלי. בשנת 1862 החלה מריה הצעירה ללמוד בלט אך ללא הצלחה יתרה. בשנת 1866 אביה שידע שהיא חובבת תיאטרון הרשה לה לשחק בהצגה של חובבנים. בהמשך היא החלה ללמוד משחק. בשנת 1870 עלתה ירמולובה לראשונה על בימת תיאטרון מאלי במוסקבה. לאחר שבשנת 1871 סיימה את לימודי המשחק, התקבלה לסגל התיאטרון. תחילה היא שיחקה בתפקידים קטנים ולא בלטה במיוחד. באותה תקופה היא הכירה בעלה שלמד משפטים ושהיה שחקן חובב. בשנת 1873 שיחקה ירמולובה תפקיד ראשי במחזה של אלכסנדר אוסטרובסקי וזכתה להכרה על עבודתה. היא החלה לשחק תפקידים ראשיים במחזות שונים וזכתה בהצלחה אדירה. בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-19 ירמולובה הייתה השחקנית המובילה של התיאטרון ונחשבה לשחקנית הטובה ברוסיה. בתקופה זו בנוסף למחזות של אלכסנדר אוסטרובסקי היא שיחקה במחזות של לופה דה וגה, ויליאם שייקספיר, פרידריך שילר, הנריק איבסן ועוד. לאחר שנת 1910 היא החלה לשחק תפקידים של נשים בגיל העמידה ובשנת 1923 עזבה את הבמה. ירומלובה נפטרה בשנת 1928 ונטמנה בבית העלמין נובודוויצ'יה. לאחר פטירתה בדירתה הוקם מוזיאון לזכרה שפועל עד היום. אחד התיאטראות של מוסקבה נקרא על שמה. בעלה ניקולאי שובינסקי עשה קריירה משפטית מרשימה. הוא גם היה פעיל פוליטי ונבחר מספר פעמים לדומה. לאחר מהפכת אוקטובר כל רכושו הולאם והוא נמלט מרוסיה הסובייטית. הוא נפטר בשנת 1921 בקונסטנטינופול. מדיה וקבצים בנושא מריה ירמולובה בוויקישיתוף אתר מוזיאון ירמולובה מריה ירמולובה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מריה ירמולובה, באתר Discogs (באנגלית)
ז'ול הופמן

ז'ול הופמן (בצרפתית: Jules Hoffmann‏; נולד ב-2 באוגוסט 1941) הוא מדען צרפתי יליד לוקסמבורג שחלק בשנת 2011 פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה עם הפרופסור ברוס בויטלר על חקר מערכת החיסון המולדת. קיבל תואר ראשון בכימיה וביולוגיה מאוניברסיטת שטרסבורג, שם קיבל בשנת 1969 גם את הדוקטורט. בשנת 2007 מונה לנשיא האקדמיה הצרפתית למדעים. הוא ידוע בעיקר בשל עבודתו בתחום חקר מערכת החיסון וזכה במספר פרסים, בהם פרס רוברט קוך 2004 ופרס שאו 2011. מדיה וקבצים בנושא ז'ול הופמן בוויקישיתוף ז'ול הופמן, באתר פרס נובל (באנגלית) ז'ול הופמן, באתר ResearchGate פרס נובל לרפואה לשנת 2011 הוענק השנה בתחום מערכת החיסון, באתר DoctorsOnly ז'ול הופמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.