מריה בתניה

מָרִיָּה בֶּתָנִיָּה וִיאָנָה טֶלֶז וֶלוֹזוּ (בפורטוגזית: Maria Bethânia Viana Teles Veloso; נולדה ב-18 ביוני 1946 בסָנְטוּ אָמָרוּ דָה פּוּרִיפִיקָסָאוּ שבבאהיה, ברזיל) היא זמרת ברזילאית. בתניה, אחותו הצעירה של קייטנו ולוזו, נחשבת לאחת מגדולות הזמרות של המוזיקה הפופולרית הברזילאית (MPB). היא נמנית עם הזמרות המצליחות ביותר בתולדות ברזיל מבחינה מסחרית ושירתה מתאפיינת באיכות מוזיקלית גבוהה. עם קול הקונטראלטו העשיר והעמוק שלה, היא הייתה בין ראשוני האמנים בברזיל אשר שילבו בהופעותיהם זמרה יחד עם דרמה ושירה. שילוב זה, לצד אימוץ מאפיינים מובהקים של מסורת ברזילאית, מקנה לביצועיה אופי לירי, ומושך אליה קהל נאמנים רחב. בקרב הקהל הישראלי היא אינה זוכה להכרה ולפופולריות לה זוכה גל קוסטה, וזאת על אף שהקריירות שלהן הצטלבו לא פעם ולמרות שהן זוכות לרמות דומות של הערכה וכבוד בקרב הקהל הברזילאי. מריה בתניה החלה את דרכה בהשתתפות בהצגות חובבים עם אחיה קייטנו ועוד שלושה אמנים ילידי באהיה - גל קוסטה, ז'ילברטו ז'יל וטוֹם זֶה, תחילה בסלבדור ומאוחר יותר בריו דה ז'ניירו וסאו פאולו. חבורה זו היוותה אחד מגרעיני תנועת הטרופיקליה, אשר מרדה במוסכמות (ברקע הסוער של שנות ה-60 ובצל המשטר הדיקטטורי) והטיפה לחזרה לתרבות ברזילאית שורשית (קרבה לטבע וחיי שלווה ופשטות). להיטה הראשון היה "קארקרה" (Carcará - סוג של בז), שיר מחאה. בהמשך הוציאה תקליט בו שרה משיריו של נואל רוזה, אחד המלחינים החשובים בברזיל של ראשית המאה ה-20. בעקבות סיבובי הופעות מצליחים זכתה להכרה ולהערכה רבה. בראשית שנות ה-70, בחלוף עשר שנות קריירה, חברה לתקופה קצרה לשותפיה הוותיקים מבאהיה (קייטנו, גל וז'יל, ללא טום זה) בלהקה בשם "דוֹסֶס בָרְבָרוֹס" (Doces Bárbaros - ברברים מתוקים). חיבור זה, שניחן באופי היפי מובהק, הוליד הופעה ותקליט (אשר הוקלט בעת הופעה) הנחשב בעיני רבים ליצירת מופת. בשלהי שנות ה-70 הגיעה בתניה לשלב בשלות בקריירה, וסיגלה לעצמה סגנון מסורתי יותר. איכותה המוזיקלית וחבירתה למיטב האמנים הברזילאים המשיכו להקנות לה הצלחה רבה. בשנת 1978 הייתה לזמרת הברזילאית הראשונה שמכרה יותר ממיליון עותקים של אלבום אחד - "אליבי" (Álibi). בשנות ה-80, תקליטים נוספים - "מֶל" (Mel - דבש) ו"טָלִיזמַן" (Talismã - קמיע) - זכו למידה דומה של הצלחה. באותה התקופה, עבדה בתניה אף על פרויקטים נוספים, כגון תקליטה "סיקלו" (Ciclo - מחזור), אשר גם בהם הפגינה חדשנות ומקוריות, אך אלה זכו למידה פחותה יותר של הכרה. בשנות ה-90 חגגה בתניה 25 שנות קריירה עם אלבום שבו אירחה רבים מאמני ה-MPB הנודעים. אלבום נוסף, "השירים שחיברת עבורי" (As canções que você fez pra mim. בתעתיק עברי "אָס קָנְסוֹאֶס קֶה ווֹסֶה פֶז פְרָה מִין"), נמכר אף הוא ביותר ממיליון עותקים ותורגם לשפה הספרדית. בראשית שנות ה-2000 התנתקה בתניה מחברות התקליטים הגדולות ועברה לעבוד עם חברה עצמאית בשם "בִיסְקוֹאִיטוּ פִינוּ", ובאמצעותה החלה גם לשלוח ידה בעבודות בהיקפים מסחריים פחות. באותה התקופה עסקה גם בעבודות הפקה וכן בבימוי מוזיקלי עבור מספר זמרים (בהם אחיה קייטנו וכן הזמרת אלסיונה). בשנת 2005 הופק סרט דוקומנטרי על הקריירה של בתניה - "מוזיקה היא בושם" (Música é Perfume - "מוזיקה אֶה פֶרפוּמֶה"). בתניה זכתה במספר פרסים הן בברזיל והן מחוצה לה. בשנת 2006 זכתה בפרס טִים למוזיקה (Prêmio TIM de Música, פרס חשוב בברזיל עבור אמני MPB) בקטגוריות של הזמרת, האלבום, וה-DVD הטובים. היא זכתה שוב בפרס בשנת 2007 (הפעם יחד עם מריזה מונטה) בקטגוריות של הזמרת, האלבום, השיר והפרויקט הגרפי הטובים. מדיה וקבצים בנושא מריה בתניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מריה בתניה מריה בתניה, ברשת החברתית אינסטגרם מריה בתניה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מריה בתניה, באתר ספוטיפיי מריה בתניה, באתר Last.fm (באנגלית) מריה בתניה, באתר AllMusic (באנגלית) מריה בתניה, באתר MusicBrainz (באנגלית) מריה בתניה, באתר Discogs (באנגלית) מריה בתניה, באתר Songkick (באנגלית) עם למעלה מ-30 אלבומים ויותר מ-26 מיליוני עותקים שנמכרו, בתניה מדורגת שלישית בין הזמרות הברזילאיות, אחרי ריטה לי (55 מיליון עותקים) ושושה (30 מיליון עותקים).