laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרון הלהקה

קרון הלהקה (באנגלית: The Band Wagon) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1953 בבימויו של וינסנט מינלי, עם פרד אסטר וסיד צ'ריס בתפקידים הראשיים. השירים נכתבו בידי ארתור שוורץ והמוזיקה בידי הווארד דיץ. התסריט מבוסס על המחזמר "קרון הלהקה" של ג'ורג' קאופמן שהוצג בברודוויי ב-1931 שגם בו שיחק ורקד פרד אסטר ביחד עם אחותו אדל. השיר "זהו בידור" ("That's Entertainment!") חובר במיוחד לסרט הפך ללהיט והפך לסמליל של חברת מטרו גולדווין מאייר. השיר "Dancing in the Dark" מההצגה המקורית, תוזמר ומהווה מוזיקת רקע לאחד מקטעי הריקוד המפורסמים של פרד אסטר וסיד צ'ריס. טוני הנטר (פרד אסטר) מגיע לניו יורק מהוליווד. פעם הוא היה שחקן מפורסם על בימות ברודוויי אבל כעת נשכח. בתחנת הרכבת מחכים עיתונאים וצלמים אך מיד מתברר לו שזה לא לכבודו אלא לכבוד אווה גרדנר (בהופעת קמע). הוא מוזמן לתיאטרון על ידי ידידיו מהעבר המלחין מרטון לסטר (אוסקר לבנט) ואשתו השחקנית ומחזאית לילי מרטון (ננט פאברי). הם מכירים לו את הבמאי ג'פרי קורדובה (ג'ק ביוקנן) שמציע לכתוב מחזמר על נושא פאוסט. טוני מטיל ספק בזה כי לדעתו זה לא מתאים לבידור אך ג'פרי משכנע אותם כי הכל שייך לבידור והם שרים ביחד "זהו בידור". למחזמר דרושה בלרינה וטוני צופה בהצגת בלט עם הבלרינה גבריאלה "גבי" ג'ארר (סיד צ'ריס) ומתפעם ממנה. גבי טוענת שהיא רקדנית בלט ולא מתאימה להצגה, גם הכוראוגרף והמנהל שלה פול בירד (ג'יימס מיצ'ל) מסתייג מהתפקיד ומסכים רק לאחר שמוצע לו תפקיד הכוראוגרף של ההצגה. היחסים בין טוני לגבי יודעים עליות ומורדות. לבסוף הם מתפייסים, נוסעים בכרכרה לסנטרל פארק ורוקדים שם ריקוד חושני לצליל הנעימה ""Dancing in the Dark". הצגת הבכורה בניו הייבן זוכה לביקורות קטלניות והמשקיעים מסרבים לתמוך בה. ברגע השפל של הצוות, מקבל טוני על עצמו להפוך אותה למופע וודביל במימון שלו. ההצגה נכתבת מחדש בשם "קרון הלהקה" ובה קטע ריקוד בלשי "The Girl Hunt" וקטע "השלישייה" וזוכה להצלחה עצומה ומוצגת בערים גדולות כשהצוות מתנייע כל הזמן בקרונות רכבת. לבסוף עורכים כל אנשי ההפקה, קבלת פנים לטוני, גבי מברכת אותו והם מתנשקים לכל השירה של "זהו בידור". הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר ולפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. ב-1995 הוא נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בספרית הקונגרס על היות "תרבותי, היסטורי, ואסתטי". ב-2006 הוא נבחר על ידי מכון הסרטים האמריקאי במקום ה-17 ברשימת הסרטים המוזיקליים הגדולים ביותר. מדיה וקבצים בנושא קרון הלהקה בוויקישיתוף "קרון הלהקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קרון הלהקה", באתר נטפליקס "קרון הלהקה", באתר AllMovie (באנגלית) "קרון הלהקה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קרון הלהקה", באתר Metacritic (באנגלית) "קרון הלהקה", באתר אידיבי "קרון הלהקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לקרון הלהקה, באתר יוטיוב קרון הלהקה, באתר TCM "רוקדים בלילה", באתר יוטיוב "שלישייה", באתר יוטיוב "זהו בידור", באתר יוטיוב סצנת הסיום, באתר יוטיוב בלט "ציד נערה", באתר יוטיוב
בז עטלפים

בז עטלפים (שם מדעי: Falco rufigularis) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הבזיים, החי באזור הטרופי של אמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית ומקסיקו. במראהו הוא דומה מאוד למין בז אפלומדו, החי בקרבתו וחלק מהחוקרים מאחדים את שני המינים. המין הופרד מהאחרון ב-1800 בידי החוקר הצרפתי פרנסואה מארי דודין (אנ'). אורכו של בז זה עד 30.5 סנטימטרים בנקבות, הגדולות בהרבה מהזכרים שאורכם עד 23 סנטימטרים. משקל הזכרים מגיע ל-120 גרם ומשקל הנקבות עד 200 גרם. שני הזוויגים בעלי גוני נוצות שחורים עם חזה לבן, מקור מעוקל צהוב בעל קצה שחור וחזה ובטן אפורים-כהים מסורטטים בלבן. אזור השת ערמוני והרגליים צהובות עם טפרים ארוכות ושחורות. קריאתו של בז זה גבוהה ומזכירה את קריאתו של הבז האמריקאי השוכן באותם אזורים. הבז מצוי בסביבות יערות פתוחים או בקרחות יער ומעליהם הוא דואה בחיפוש טרף. הזכרים קטנים יחסית ומחפשים בעיקר חרקים גדולים, אך הנקבות הגדולות יותר הן טורפות של עופות אחרים, מכרסמים וגם של עטלפים, כפי שמעיד שמם. בז זה התפתח לפעילות בשעות בין הערביים, אז יוצאים המוני עטלפים (בעיקר עטלפי אשף מקסיקני) ממערות בלהקות ענק. הבזים צוללים אליהם, מבודדים מספר פרטים במהירות ודורסים אותו בטופריהם למוות. הבז מסוגל לצוד בכל לילה מספר עטלפים, אך מרביתם אינם נתפסים ואוכלוסייתם אינה מושפעת מטורפיהם. הבזים הם עופות מונוגמיים. הנקבות מקננות על עצים גבוהים באזורים פתוחים ובהם מטילות 2–3 ביצים בגוון חום. מדיה וקבצים בנושא בז עטלפים בוויקישיתוף בז עטלפים, באתר ITIS (באנגלית) בז עטלפים, באתר NCBI (באנגלית) בז עטלפים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בז עטלפים, באתר GBIF (באנגלית) בז עטלפים באתר הרשימה האדומה של IUCN
מאן TG

מאן TG (מאן טווח TG") (בגרמנית: MAN TG-range) הם מספר סדרות הכוללים עשרות דגמים של משאיות קלות בינוניות וכבדות ורכבים מסחריים המיוצרים משנת 2000 בגרמניה ובעוד מספר רב של מדינות על פני הגלובוס ברישיון חטיבת המשאיות והאוטובוסים MAN Truck & Bus (אנ') אשר מייצרת את השלדה בבעלות מאן. דגמי "מאן TG" מיוצרים ברישיון "מאן" בארצות הבאות: פולין, אוסטריה, רוסיה, אינדונזיה, מלזיה, הפיליפינים, דרום אפריקה, תאילנד, מקסיקו ואוזבקיסטן. דגמי "מאן TG" מיוצרים בתצורות של "משאית אחודה" ובתצורות של משאיות סמי-טריילר למגוון מטרות. סיווג לפי ייעוד (סיווג חלקי): משאית עפר, מכלית (משאית), משאית מנוף, משאית הובלה, משאית בניין, משאית אשפה, כבאיות. חלק מהדגמים מיוצרים במגוון מידות של מכולות. בנוסף יוצר דגם "מאן TG" בתצורה של מכונית מסחרית. דגמי "מאן TG" (מלבד למסחריות) מאופיינים במבנה תא הנהג בעל חרטום שטוח ("Cab over" (אנ')). זהו סגנון גוף של משאית הנפוץ באירופה, המתאפיין בחזית שטוחה ואנכית כאשר תא הנהג של המשאית ממוקם היישר מעל (או לפני) הסרן הקדמי. זאת בניגוד לתצורה המקובלת בארצות הברית בה המנוע מורכב בתא מנוע נפרד בקדמת תא הנהג. דור ראשון - יוצר בין השנים 2010 – 2020 דור שני - מיוצר מ-10 בפברואר 2020 "MAN TGA" "MAN TGE" "MAN TGL" "MAN TGM" "MAN TGS" "MAN TGX" "מאן TG" סדרה "TGA" "מאן TG" סדרה "TGA" "מאן TG" סדרה "TGA" - משאית כבדה המיועדת לנשיאת בטון במערבל בטון "מאן TG" סדרה "TGA" - כבאית "מאן TG" סדרה "TGA" - כבאית "מאן TG" סדרה "TGA" - מכלית "מאן TG" סדרה "TGE" - מסחרית "מאן TG" סדרה "TGE" - משאית קלה "מאן TG" סדרה "TGE" "מאן TG" סדרה "TGL" "מאן TG" סדרה "TGL" - משאית לפינוי אשפה "מאן TG" סדרה "TGL" - כבאית רכב פיקוד ושליטה "מאן TG" סדרה "TGL" "מאן TG" דגם "TGM" "מאן TG" דגם "TGM" - כלי רכב צבאי "מאן TG" דגם "TGM" - כלי רכב צבאי, הנעה 4x4 "מאן TG" דגם "TGM" - כלי רכב צבאי בצבא אוסטריה "מאן TG" דגם "TGS" - כלי רכב צבאי בצבא שווייץ (גורר ממשאית כבדה סמי-טריילר) "מאן TG" דגם "TGS" "מאן TG" דגם "TGS" - מכלית "מאן TG" דגם "TGS" הנעה 8x8 "מאן TG" דגם "TGS" הנעה 8x8 - גורר ממשאית סמי-טריילר "מאן TG" דגם "TGX" - סמי טריילר "מאן TG" דגם "TGX" "מאן TG" דגם "TGX" "מאן TG" דגם "TGX" "מאן TG" דגם "TGX" - גורר ממשאית סמי-טריילר מאן CLA מדיה וקבצים בנושא מאן TG בוויקישיתוף חטיבת המשאיות והאוטובוסים מאן ://web.archive.org/web/20111130043849 "מאן TG" fleet.ie/new-man-tg-truck-range-to-set-standards-for-usability-and-connectivity "מאן טווח TG" חדש truckpages.co.uk/new-man-tg-range-launched "מאן טווח TG" man.com.au/tgs-range "מאן TG" automobil-produktion.de/hersteller/neue-modelle/man-tge-crafter-zwilling-mit-lkw-service-124
אן הילס

אן הילס (באנגלית: Anne Hills; נולדה ב-18 באוקטובר 1953) היא זמרת עם אמריקאית. אן הילס נולדה בהודו למשפחת מיסיונרים וגדלה במישיגן. היא למדה במרכז לאמוניות וניגנה בלהקה מקומית. בשנת 1976 היא עברה לשיקגו. בשנת 1978 היא הוציא את האלבום הראשון שלה Woman of a Calm Heart. אן הילס הייתה בין מקימי חברת תקליטים חדשה ובחברה זו הוציאה שלושה אלבומים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 היא הייתה חלק של טריו עם טום פקסטון ובוב גיבסון. בהמשך אן הילס הקליטה מספר שירים לצד פריסילה הרדמן וסינדי מנגסן. בשנת 1998 היא הייתה שותפה באלבום של פיט סיגר. במהלך הקריירה אן הילס הוציאה כ-20 אלבומים. בשנת 2002 לאן הילס הוענק פרס קייט וולף עבור הישגיה בשירת עם. בשנת 2012 היא קיבלה פרס נוסף. מדיה וקבצים בנושא אן הילס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אן הילס אן הילס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אן הילס, באתר Discogs (באנגלית) אן הילס, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נונה גרישאייבה

נונה גרישאייבה (ברוסית: Нонна Гришаева; ‏ נולדה ב-21 ביולי 1971, אודסה) הוא שחקנית תיאטרון וקולנוע וזמרת רוסיה. נונה גרישאייבה נולדה באודסה, אז חלק של ברית המועצות, כיום באוקראינה. בגיל 5 היא לראשונה השתתפה בצילומי סרט קולנוע ובגיל 10 שיחקה בתפקיד מרכזי על במת התיאטרון. בשנת 1994 היא סיימה לימודי משחק במכון לתיאטרון על שם בוריס שצ'וקין במוסקבה. עוד בהיותה סטודנטית היא שיחקה בסרט "סיכון ללא חוזה". לאחר סיום הלימודים נונה גרישאייבה החלה לשחק על במת תיאטרון וכטנגוב. במקביל למשחק בתיאטרון ובקולנוע, נונה גרישאייבה השתתפה במספר רב של תוכניות טלוויזיה מוזיקליות. בשנת 2009 היא זכתה במקום ראשון בתוכנית "שני כוכבים" לצד מארק טישמן. בשנת 2012 היא תכננה להשתתף באותה תוכנית לצד דמיטרי נאגייב. בשנת 2013 היא הייתה מנחת תוכנית "אחד לאחד". בשנים 1017–2016 היא הייתה מנחה תוכנית "ערב שבת" לצד ניקולאי בסקוב. בשנת 2006 הוענק נונה גרישאייבה תואר אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית. החל משנת 2014 היא מכהנת בתפקיד של מנהל אמנותי של תיאטרון במוסקבה. בשנת 2009 נונה גרישאייבה זכתה בפרס "נשר הזהב" על תפקידה בסרט קולנוע. מדיה וקבצים בנושא נונה גרישאייבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נונה גרישאייבה (ברוסית) נונה גרישאייבה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נונה גרישאייבה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיה בצלאל

מאיה בצלאל-עסיס (נולדה ב-18 ביולי 1983) היא שדרנית רדיו ומגישת טלוויזיה ישראלית. מאיה בצלאל גדלה בקריית גת במשפחה בת שמונה אחים, בתם של משה ולילי. בשנת 2009 היא השתתפה בתוכנית "טינופת" ששודרה בערוץ הוט 3 כחברת פאנל. בנוסף השתתפה כחברת פאנל בתוכנית "מהדורת השבט" בהגשת עדן הראל שליוותה את התוכנית "הישרדות" ושודרה בערוץ עשר, ובתוכנית "המצעד 7.0" בערוץ הבידור בהוט. בשנת 2012 יצרה ושיחקה בסדרת הרשת "צדיקה בסדום" ששודרה באתר מאקו. בשנת 2014 השתתפה בסדרת הדוקו ריאליטי "היחידה". הגישה את תוכנית האולפן "מת על לה לה לנד" בערוץ 24 שליוותה את הסדרה "חי בלה לה לנד" לצד מושיק גלאמין ואלירז שדה. משנת 2013 בצלאל משדרת ברדיו לב המדינה. החל ממרץ 2019 היא מגישה עם קותי סבג את תוכניות הרדיו "מעירים את המדינה", המשודרת בשעות 8 עד 10. בקיץ 2021 נכנסה לבית האח הגדול לעונת VIP והודחה בהדחה החמישית, ובדצמבר 2022 החלה להשתתף באופן קבוע בתוכנית האירוח הסאטירית "מה שתגידו" של כאן 11. בצלאל נשואה לרועי עסיס והם הורים לשלושה בנים. בצלאל צמחונית. מאיה בצלאל, ברשת החברתית פייסבוק מאיה בצלאל, ברשת החברתית אינסטגרם מאיה בצלאל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערן סויסה, שיק בצלאל: אחרי ההדחה מ"האח הגדול" - מאיה בצלאל מדברת על הכל, באתר ישראל היום, 12 באוגוסט 2021 עמי פרידמן, בוקר חדש: עם תוכנית טרייה ברדיו - מאיה וקותי לא מבטיחים להתנהג בהתאם, באתר ישראל היום, 27 ביוני 2024 אורי קואלבת אל בלן, "אני באמת אוהבת את עצמי": מאיה בצלאל כובשת את הקהל, באתר חדשות 13, 24 באוגוסט 2019 מלי זיידמן, בוגרת בצלאל: ריאיון עם מאיה בצלאל, באתר nrg‏, 22 ביוני 2012 איריס אברמוביץ', אני, מאיה בצלאל, באתר Xnet‏, 22 באוגוסט 2011 מה שתגידו, באתר כאן 11 מאיה בצלאל חשפה את השם שבחרה לבנה השני, באתר ‏מאקו‏, 28 ביולי 2019
קראסנוסלסקי (נפה, מוסקבה)

נפת קראסנוסלסקי (ברוסית: Красносельский район) היא נפה של המחוז המרכזי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטחה הוא 4.96 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 48,769 תושבים (2020). כיכר קומסומולסקאיה מלון לנינגרדסקאיה בניין האדמיניסטרציה של השער האדום חומת האבל תיאטרון "Et cetera" (רו') המטה המרכזי של לוקאויל תחנות מטרו: קומסומולסקאיה, טורגנייבסקאיה מדיה וקבצים בנושא קראסנוסלסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קראסנוסלסקי (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סיס ואוקס

סיס ואוקס (שם מדעי: Chaetura vauxi) הוא מין של עוף מהיר ממשפחת הסיסיים, החי בטבע באמריקה הצפונית ונודד דרומה לאמריקה המרכזית ולקצה הצפוני של אמריקה הדרומית. הוא קרוי על שם החוקר האמריקאי ויליאם סנסום ואוקס (אנ'). סיס זה קטן יחסית, באורך של 10.7 עד 11.2 סנטימטרים ומשקלו עד 18 גרם בלבד. הוא מעופף מהיר ביותר בזכות מבנה כנפיו האווירודינמיות והוא חי בלהקות עצומות שכמעט ואינן נוחתות. ראשו והחלק העליון של גופו ושל כנפיו שחורים בעוד החלק התחתון, הזנב והחזה חומים-בהירים. שני הזוויגים דומים מאוד וחסרי הבדלים בולטים. הסיס מצוי בקבוצות החיות מדרום אלסקה עד מרכז קליפורניה, דרום מקסיקו, לצפון חצי האי יוקטן, מזרח פנמה וצפון ונצואלה. האוכלוסיות של מרכז ארצות הברית נודדות דרומה יותר למדינות אמריקה המרכזית. לרוב הם חיים בסביבות יערות מחטניים או נשירים ולעיתים בשטחים פתוחים יותר. הם חיים גם לאורך כמה ערים, העיקרית שבהם היא פורטלנד שבאורגון, שם נמצאת הקהילה הגדולה ביותר שלהם. הסיסים מתקרבים לארובות בבית הספר היסודי צ'פמן באופן קבוע כל שנה, מה שעוזר להם להתחמם מול טפרטורות קפואות בחוץ. בתגובה בית הספר החליט להשתמש במערכות החימום שלו כדי שלא לפגוע בארובה ונעזר במערכות חימום חלופיות. הארובה מיועדת אך ורק עבור הסיסים. הסיסם בתורם מושכים עופות דורסים כמו נץ קופר ובז נודד הממתינים להם בכניסה לארובות. גם עשרות צפרים מגיעים לחזות בהמוני הסיסים כל שנה. הנקבות מקננות רק בחללי עצים או בחורים טבעיים אחרים, אך גם בארובות ועליות גג. היא מטילה עד 3 ביצים לבנות בין מרץ ליולי. הסיס הוא עוף להקני הנודד בחבורות שבין 30 פרטים למאות פרטים, לעיתים גם עם סיסים מהמין Streptoprocne zonaris. סיסים אלה שועטים במהירות דרך האוויר ופולטים קריאות עזות. הם ניזונים באוויר מחרקים כמו עשים, חיפושיות, צרעות ומטרמיטים ונמלים מכונפים. Chaetura vauxi andrei Chaetura vauxi aphanes Chaetura vauxi gaumeri Chaetura vauxi ochropygia Chaetura vauxi richmondi Chaetura vauxi tamaulipensis Chaetura vauxi vauxi מושבות ענק של הסיס סיסים מתכנסים בארובה לפני שנתם מדיה וקבצים בנושא סיס ואוקס בוויקישיתוף סיס ואוקס, באתר ITIS (באנגלית) סיס ואוקס, באתר NCBI (באנגלית) סיס ואוקס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סיס ואוקס, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) סיס ואוקס, באתר GBIF (באנגלית) סיס ואוקס באתר הרשימה האדומה של IUCN
חורושובו-מניובניקי

נפת חורושובו-מניובניקי (ברוסית: район Хорошёво-Мнёвники) היא נפה במחוז הצפון-מערבי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 17.81 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 174,834 תושבים (2020). יותר מ-30 חברות תעשייה גדולות של העיר ממוקמות בשטחה של הנפה.[דרוש מקור] ביניהם חברות תחבורה מובילות. בשטח הנפה ממוקם מרכז של מועדון זאבי הלילה. סרבריאני בור גשר ז'יבופיסני תחנות המטרו: מניובניקי (אנ'), ונרודנויה אופולצ'ניה (אנ') מדיה וקבצים בנושא חורושובו-מניובניקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חורושובו-מניובניקי (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטרוגינו

סטרוגינו (ברוסית: Строгино) היא נפה של המחוז הצפון-מערבי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטחה הוא 16.84 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 161,296 תושבים (2020). סטרוגינו נמצאת לא רחוק מכביש הטבעת של מוסקבה, על גדתו הימנית של נהר מוסקבה. יש תחנת מטרו עם אותו שם של הראיון. בנפה ממוקם מתקן האימונים של מועדון כדורגל סטרוגינו ומועדון כדורגל חופים סטרוגינו. מדיה וקבצים בנושא סטרוגינו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטרוגינו (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הילמן אוונג'ר

הילמן אוונג'ר (באנגלית: Hillman Avenger) היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הבריטית הילמן ("Hillman" (אנ')) בין השנים 1981–1970. בין השנים 1978–1970 "הילמן" הייתה בבעלות Chrysler Europe (אנ'). בין השנים 1981 - 1978 "הילמן" הייתה בבעלות קבוצת PSA. בין השנים 1981 - 1973 דגמי "הילמן אוונג'ר" יוצרו בברזיל. בין השנים 1990 - 1971 דגמי "הילמן אוונג'ר" יוצרו בארגנטינה. 4 דלתות סדאן 5 דלתות סטיישן (משנת 1972) 2 דלתות סדאן (משנת 1973) "הילמן אוונג'ר" "הילמן אוונג'ר", 4 דלתות סדאן, שנת 1972 "הילמן אוונג'ר", שנת 1973 "הילמן אוונג'ר" דגם "1600 סופר", שנת 1976 "הילמן אוונג'ר" דגם "1600 סופר", שנת 1976 "הילמן אוונג'ר", 2 דלתות "הילמן אוונג'ר", 2 דלתות "הילמן אוונג'ר", שנת 1974 - סטיישן "הילמן אוונג'ר", שנת 1972 - סטיישן הילמן ויזארד הילמן מינקס הילמן סופר מינקס הילמן אימפ הילמן גאזל הילמן הנטר מדיה וקבצים בנושא הילמן אוונג'ר בוויקישיתוף דגם Chrysler Avenger autokult.pl/t/53151,chrysler-avenger דגם Chysler Sunbeam autokult.pl/t/53164,chrysler-sunbeam "הילמן אוונג'ר" - "פלימות' קריקט colin99.co.uk/avenger דגם פלימות' קרירט - ברושור oldcarbrochures.com/static/NA/Plymouth/1971%20Plymouth/1971_Plymouth_Cricket_Brochure "הילמן אוונג'ר" aronline.co.uk/cars/hillman/avenger "הילמן אוונג'ר", דגם 1,250 סמ"ק, שנת 1970 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car "הילמן אוונג'ר", דגם 1600 GT, שנת 1975 - מפרט carfolio.com/specifications/models
פרס פמינה

פרס פמינה (בצרפתית: Prix Femina) הוא פרס ספרותי צרפתי המוענק מאז 1904 על יצירות בשפה הצרפתית. היצירה זוכת הפרס נבחרת על ידי חבר שופטות ומוכרזת מדי שנה ביום רביעי הראשון של נובמבר במלון קריון. הפרס נוסד על ידי 22 מכותבי מגזין הנשים הצרפתי "La Vie heureuse" ("החיים השמחים") כמשקל נגד לפרס גונקור, שהואשם במיזוגיניה בגין העדפתו באותה השנה את ספרו של הסופר לאון פראפייה (Léon Frapié) "גן ילדים" ("La Maternelle") על פני "כיבוש ירושלים" (La Conquête de" Jérusalem") של מרים הרי. (האשה הראשונה שזכתה בפרס גונקור הייתה אלזה טריולה, ב-1944). בראשיתו נקרא הפרס "prix Vie heureuse" ("פרס החיים השמחים") על שם המגזין בהוצאת אשט(צר'), והוענק לראשונה ב-4 בדצמבר 1904 על ידי חבר בן 20 שופטות בנשיאות אן דה נואי, משוררת וסופרת צרפתייה ממוצא רומני, למרים הרי בגין הרומן "כיבוש ירושלים" שיצא ב-1903 בהוצאת קלמן-לוי(צר'). חלוקת הפרס פסקה במהלך מלחמת העולם הראשונה, וב-1918 נוצר שיתוף פעולה עם פייר לפיט, מייסד המגזין "פמינה" על מנת לבסס מחדש את הפרס. כמו כן פנתה הוצאת אשת למדינות ההסכמה להצטרפות לפרס, הצעה שהתקבלה על ידי בריטניה והפרס שהוענק בשנים 1920–1940 ליצירות בשפה האנגלית נקרא פרס "פמינה - וי הֶרֶז" (Femina - Vie Heureuse) על שם שני המגזינים שהעניקו אותו. בין הזוכים בפרס זה היו א.מ. פורסטר (1925), ווירג'יניה וולף (1928). בשנת 1922 שונה שם הפרס ליצירות צרפתיות לפרס פמינה, וחבר השופטות הועמד על 12. בשנת 1985 נוסד פרס פמינה ליצירות שאינן בשפה הצרפתית (Prix Femina Étranger), ובשנת 1999 למסות (Prix Femina Essai). ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית רוטשילד

האם התכוונתם ל... בית שושלת רוטשילד – משפחה אירופאית של בנקאים יהודים בית רוטשילד (ירושלים) – אחד המבנים במתחם "בתי מחסה" שבעיר העתיקה בית רוטשילד (חיפה) – מרכז תרבות בכרמל, ששינה שמו ל"בית הכט" בית רוטשילד (סרט) – סרט קולנוע אמריקני מ-1934 רוטשילד (פירושונים)
ייז'י סובוטקה

ייז'י סובוטקה (בצ'כית: Jiří Sobotka;‏ 6 ביוני 1911 – 20 במאי 1994) היה כדורגלן ומאמן צ'כוסלובקי, ששיחק בעמדת החלוץ. סובוטקה נולד ב-6 ביוני 1911 בפראג שבאוסטרו-הונגריה של אותו זמן. את הקריירה החל בסלביה פראג בגיל 19 וזכה עימה ב-6 תוארי אליפות בשתי קדנציות. הוא גם זכה בגביע מיטרופה ב-1938 אך לא השתתף במשחק הגמר נגד פרנצווארוש. סובוטקה היה למלך שערי הליגה הצ'כוסלובקית בעונת 1933/34 יחד עם רמון ברן הבלגי, ששיחק ביריבת סלביה, ספרטה פראג, לשניהם 18 שערים. ב-1940 עבר להיידוק ספליט הקרואטית שם היה בתפקיד שחקן ומאמן בו זמנית וזכה עימה באליפות. שנתיים אחר כך חזר לסלביה שם לא נשאר זמן רב לפני שעבר לבאטה זלין ומשם לפ.צ. שודפונדס, שם סיים את הקריירה. במדים הלאומיים שיחק סובוטקה עבור נבחרת צ'כוסלובקיה, וערך את הופעת בכורתו זמן קצר לפני מונדיאל 1934. במונדיאל עצמו כבש נגד שווייץ ברבע הגמר והגיע עימה עד לגמר בו הפסידה 2–1 לאיטליה. עד 1937 כבש סובוטקה 8 שערים ב-23 הופעות. את קריירת האימון שלו החל סובוטקה בפ.צ. שודפונדס השווייצרית לאחר שעזב את מדינתו בשביל להתגורר בשווייץ ולא חזר אליה לעולם. תחילה היה בה שחקן-מאמן וזכה עימה פעמיים בגביע על תקן זה ב-1951 ו-1953. לאחר שהיה רק למאמן הוא זכה עימה שלוש פעמים נוספות בגביע ופעמיים גם באליפות. לאחר מכן עבר לאמן בכמה קבוצות בקצוות אירופה. מפ.צ. שודפונדס עבר לבזל השווייצרית ומשם לפיינורד ההולנדית עימם זכה בגביע ובאליפות בהתאמה. בנוסף לכך אימן סובוטקה את שרלרואה הבלגית אותה הוביל למיקום השיא בהיסטוריה שלה בליגה הראשונה, מקום שני, בעונת 1968/69. קבוצתו האחרונה אותה אימן הייתה AC בלינצונה מ-1973–1976. סלביה פראג אליפות צ'כוסלובקיה (4): 1933, 1934, 1935, 1937 היידוק ספליט אליפות קרואטיה: 1904/41 נבחרת צ'כוסלובקיה סגנית גביע העולם: 1934 פ.צ. שודפונדס אליפות שווייץ (2): 1954, 1955 הגביע השווייצרי (5): 1948, 1951, 1954, 1955, 1957 פיינורד אליפות הולנד: 1961 בזל הגביע השווייצרי: 1963 מדיה וקבצים בנושא ייז'י סובוטקה בוויקישיתוף ייז'י סובוטקה, באתר Transfermarkt ייז'י סובוטקה, באתר WorldFootball.net ייז'י סובוטקה, באתר National Football Teams ייז'י סובוטקה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
סוקולניקי

סוקולניקי (ברוסית: Сокольники) הוא ראיון של המחוז המזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח המחוז הוא 10.2846 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 61,649 תושבים נכון לשנת 2020. פארק סוקולניקי מרכז התערוכות והכנסים סוקולניקי מועדון פועלי הרכבת היכל הספורט סוקולניקי המרכז האולימפי על שם האחים זנאמנסקי כלא מטרוסקאיה טישינה מרכז קניות "סוקולניקי" קמפוס ראשי של ה"אוניברסיטה היהודית" (ברוסית: Еврейский университет) מרכז יהודי חב״ד של המחוז האדמיניסטרטיבי המזרחי של מוסקבה ובית כנסת תחנת המטרו סוקולניקי מדיה וקבצים בנושא סוקולניקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוקולניקי (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בייארד טיילור

בייארד טיילור (באנגלית: Bayard Taylor;‏ 11 בינואר 1825 – 9 בדצמבר 1878) היה סופר, מבקר ספרות, מתרגם ודיפלומט אמריקאי. טיילור נולד בעיירה בפנסילבניה למשפחת קווייקרים. הוא התחיל לכתוב שירה בגיל צעיר ואת ספרו הראשון פורסם בשנת 1844. את הכסף שהוא קיבל ממכירת הספר, בייארד טיילור ניצל למימון נסיעה לאירופה בה הוא טייל כשנתיים. דיווח על המסע פורסם בעיתונות בארצות הברית ובשנת 1846 יצאה לאור ספר שמאגד את המאמרים שכתב במהלך הנסיעה. בשנת 1848 הוא נשלח על ידי הוראס גרילי לקליפורניה במטרה לתת דיווח על הבהלה לזהב. בדרך חזרה הוא עבר דרך מקסיקו. בשנת 1850 טיילור פסרם ספר על המסע למקסיקו וספר זכה לפופולריות רבה בארצות הברית ובבריטניה. בשנת 1849 ביירד טיילור התחתן, אך כעבור שנה אשתו נפטרה משחפת. בשנת 1851 הוא הגיע למצרים והמשיך לארצות נוספות באזור. הוא היה בין הראשונים שניסו חשיש ותיארו את השפעתו. בשנת 1852 טיילור היה בסין ושם הצטרף למשלחת של מת'יו פרי ביפן. בשנת 1853 טיילור חזר למולדת וערך מסע הרצאות על ארצות בהם ביקר. בשנת 1856 טיילור חזר לאירופה ובשנת 1857 התחתן עם מריה הנסן. בשנת 1862 טיילור החל לעבוד במחלקת המדינה של ארצות הברית ונשלח לנציגות ארצות הברית ברוסיה. בשנת 1864 הזוג חזר לארצות הברית ובילה מספר שנים במסעות במערב. בשנת 1870 בייארד טיילור פרסם את ספרו ג'וזף וחברו: סיפור מפנסילבניה. בשנת 1878 אושר מינוי של באיירד טיילור לשגריר בברלין. לאחר מספר חודשים בתפקיד הוא נפטר. טיילור תרגם את פאוסט לאנגלית ותרגום זה עבר מספר מהדורות, אחרונה בשנת 1973. מדיה וקבצים בנושא בייארד טיילור בוויקישיתוף קורות חיים ספר על הנסיעה לארצות הים התיכון בייארד טיילור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי בייארד טיילור בפרויקט גוטנברג (באנגלית) בייארד טיילור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בייארד טיילור, באתר MusicBrainz (באנגלית) בייארד טיילור, באתר Discogs (באנגלית)
BAW Qishi

BAW Qishi הוא SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) מתוצרת יצרנית הרכב הסינית BAW (אנ') (שם רשמי : Beijing Automobile Works Co., Ltd) חברת בת של BAIC Group (שם רשמי : "Beijing Automotive Industry Holding Co., Ltd") אשר יוצר בין השנים 2014–2009 דגם "BAW Qishi" התבסס על דגם "Jeep 2500" (יוצר בין השנים 2008 - 2003) מתוצרת "Beijing Benz" (אנ') (שם רשמי : "Beijing Benz Automotive Co., Ltd"), חברה שותפה ב-"Joint venture" בין "BAIC Motor" (אנ') והתאגיד הגרמני דיימלר AG 5 דלתות סוגי מנוע: מנוע בנזין, מנוע דיזל סוגי הנעה: הנעה אחורית 4x2, הנעה כפולה 4x4 צמיגים - 225/70R16 (דגמים 2011 - 2009) קיבולת מכל דלק - 76 ליטר "2WD 2.0" - מנוע בנזין, הנעה אחורית (קוד דגם "BJ6430WBB5") "4WD 2.0" - מנוע בנזין, הנעה כפולה 4x4 (קוד דגם "BJ2025CBB8") "2WD 2.2" - מנוע דיזל, הנעה אחורית (קוד דגם "BJ6430WBD5") "4WD 2.2" - מנוע דיזל, הנעה כפולה 4x4 (קוד דגם "BJ2025CBD7") מדיה וקבצים בנושא BAW Qishi בוויקישיתוף דגם "BAW Qishi" תמונות פנים הרכב (chinamobil.ru/eng/baw/qishi) דגם "BAW Qishi" בין השנים 2010-2009 cherokee-fr.com/~jeepfamily/Asie/Chine/BAW/BAWQishi/BAWQishi0910 דגם "BAW Qishi" שנת 2011 cherokee-fr.com/~jeepfamily/Asie/Chine/BAW/BAWQishi דגם "BAW Qishi" carsalesbase.com/china-baw-qishi דגמים "BAW Qishi" chinaautoweb.com/car-models/qishi-jeep-from-baw-baic
יוזף קושטיאלק

יוזף קושטיאלק (בצ'כית: Josef Košťálek;‏ 31 באוגוסט 1909 – 21 בנובמבר 1971) היה כדורגלן ומאמן צ'כוסלובקי ששיחק בעמדת הקשר אחורי. קושטיאלק נולד ב-31 באוגוסט 1909 בקרוצ'לאבי שבאוסטרו-הונגריה. מ-1929 שיחק בספרטה פראג אליה נשאר נאמן לאורך כל הקריירה שלו מלבד שנותיו האחרונות בהן היה כשחקן ומאמן במקביל. תחילה קושטיאלק היה בספרטה לחלוץ ואחר כך שיחק כקשר ימני. הוא זכה עימה ב-5 תוארי אליפות ובגביע מיטרופה ב-1935. במדי צ'כוסלובקיה ערך קושטיאלק את הופעת בכורתו נגד צרפת בפריז ב-11 במאי 1930. המשחק נגמר בניצחון 2–3 לנבחרתו כשהוא כובש את השער הראשון להם בדקה ה-7'. במונדיאל 1934 צ'כוסלובקיה הגיעה עד לגמר בו הפסידה לאיטליה. את שערו השני כבש במונדיאל 1938 נגד הולנד בניצחון 0–3 כשהוא כובש את השער הראשון בהארכה לאחר שמשחק זה הסתיים 0–0 בזמן הרגיל. משחקו האחרון של קושטיאלק היה ב-22 באוקטובר 1939 נגד דנמרק והיה להופעתו ה-43 בסך. ספרטה פראג אליפות צ'כוסלובקיה (5): 1932, 1936, 1938, 1939, 1944 גביע מיטרופה: 1935 נבחרת צ'כוסלובקיה סגנית גביע העולם: 1934 מדיה וקבצים בנושא יוזף קושטיאלק בוויקישיתוף יוזף קושטיאלק, באתר Transfermarkt יוזף קושטיאלק, באתר WorldFootball.net יוזף קושטיאלק, באתר National Football Teams יוזף קושטיאלק, באתר FootballDatabase.eu