laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עשות אשקלון

עשות אשקלון תעשיות בע"מ היא חברה העוסקת בייצור של מערכות מבוססות גלגלי שיניים, גלים למנועי סילון, ממסרות לשימושים צבאיים, תעופתיים, רכבי שטח וציוד בניה. היא מתמחה בייצור חלקי מכונות מטונגסטן, במערכות הנעה וחלקי חילוף לרכב קרבי משוריין, לצד פיתוח וייצור של מיכלולים ורכיבים לתעופה. החברה שוכנת באשקלון ומועסקים בה כ-500 עובדים. חברת-הבת של עשות אשקלון, "Reliance Gear Corporation", שוכנת בשיקגו, ומשמשת כזרוע של "עשות אשקלון" בשוק האמריקאי. היא מתמחה בייצור גלגלי שיניים מיוחדים ובשחזור גלגלי שיניים לצורך ייצור חלקי חילוף, משרתת לקוחות מקומיים בארצות הברית ואת חברת האם. החל מיוני 2022 החברה נמצאת בשליטת קרן פימי לאחר שקודם לכן הייתה חברה-בת של תעש מערכות. ראשיתו של המפעל חברת קייזר אילין, שייצרה בו מכלולים למכונית "קונטסה" שהורכבה בישראל. בשנת 1967 רכשה ממשלת ישראל את הפעילות הייצורית של המפעל, ובשנת 1970 הוכנסה פעילות זו למסגרת החברה הממשלתית "עשות אשקלון תעשיות" שהוקמה לשם כך. החברה הפכה לחברה בת של תעש מערכות. בשנת 1992 הונפקו ניירות הערך של החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, אך רק כ-15% ממניות החברה נמצאו בידי הציבור. בתחילת המאה ה-21 נקלעה החברה למשבר כספי, אך נחלצה ממנו והפכה לרווחית. ב-2007 זכתה החברה במכרזים של משרד הביטחון לייצור מערכות הנעה לטנק המרכבה סימן 4 ולנגמ"ש ה"נמר" בהיקף 46 מיליון דולר וכן במכרז למיגון נגמ"שי נמר. החברה יועדה להפרטה ולמכירה ב-16.5 מיליון שקל לקבוצה בהשתתפות יו"ר הכנסת לשעבר אברהם בורג. בתחקיר של "ידיעות אחרונות" מספטמבר 2005 עלה החשד כי במימון הרכישה השתתפו שני אישים שהואשמו במרמה ובהונאה, ונאסר עליהם לרכוש את המפעל. בעקבות הפרסום ובהוראת מבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס, הוקפאה הפרטת עשות אשקלון, ומאוחר יותר אף בוטלה. בחודש אוקטובר 2011 רכשה החברה את חברת ".Reliance Gear Corp" בארצות הברית. בשנת 2013 החליטה הממשלה מחדש על הפרטת החברה, כחלק מהפרטת תעש מערכות. חלק ממניות החברה היה ישירות בידי מדינת ישראל, וגם מרבית מניות החברה האם, תעש מערכות, היו בידי המדינה. בנובמבר 2018, עם מכירת תעש מערכות לאלביט מערכות, העבירה המדינה את מניותיה ב"עשות אשקלון" לתעש מערכות, ו"עשות אשקלון" חדלה להיות חברה ממשלתית. באוקטובר 2021 רכשה קרן פימי מאלביט מערכות 85% מהבעלות בעשות אשקלון, תמורת 285 מיליון ש"ח. השלמת העסקה כפופה להתקיימותם של תנאים מתלים. אתר האינטרנט הרשמי של עשות אשקלון עשות אשקלון תעשיות בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב עשות אשקלון תעשיות בע"מ, באתר "מאיה" עשות אשקלון תעשיות בע"מ, באתר גלובס עשות אשקלון, באתר Crunchbase (באנגלית) עמיר רפפורט, ‏"עשות אשקלון פועלת להרחיב פעילות בתעופה", באתר "IsraelDefense‏", 13 בינואר 2014 עשות אשקלון תעשיות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. לפי אתר החברה לפי דו"ח רשות החברות הממשלתיות מ31/12/2005 החזיקה תעש בסוף 2005 ב-87.52% ממניות החברה נעמה סיקולר, עשות אשקלון: שתי עסקאות ותשואה של 988% בחודש וחצי, באתר כלכליסט, 23 בפברואר 2009 תני גולדשטיין, עשות אשקלון: עסקה של 46 מיליון דולר עם צה"ל, באתר ynet, 21 באוקטובר 2007 בג"ץ 266/08 רונן טבקול נ' רשות החברות הממשלתיות, ניתן ב־16 בפברואר 2010 אורה קורן, הפרטת תעש תכלול את מכירת עשות אשקלון הציבורית, באתר TheMarker‏, 20 במאי 2013 דיווח מיידי, באתר "מאיה" מערכת ice, קרן פימי רכשה 85% מעשות אשקלון בסכום עתק מאלביט, באתר אייס, 21 באוקטובר 2021 דיווח מידי של עשות אשקלון תעשיות בע"מ באתר "מאיה", 21 באוקטובר 2021
אפונסו דה אלבוקרקי

דום אפונסו דה אלבוקרקי או אפונסו ד'אלבוקרקי (בפורטוגזית מוקדמת: Afonso de Albuquerque;‏ 1453 - 16 בדצמבר 1515) היה פידאגלו פורטוגזי, אדמירל שפעולותיו הצבאיות והמנהליות הובילו להקמת האימפריה הפורטוגזית באוקיינוס ההודי ומושל הודו הפורטוגזית השני. אלבוקרקי נולד באלהנדרה ב-1453. בדרך כלל נחשב כגאון צבאי וכאסטרטג מעולה. הוכתר לדוכס הראשון של גואה בידי מלך פורטוגל מנואל הראשון, זמן קצר לפני מותו. אלבוקרקי היה לדוכס הפורטוגזי הראשון שלא היה בן לשושלת מלוכה. דה אלבוקרקי ניסה לסגור את כל המעברים הימיים שבין האוקיינוס ההודי לבין האוקיינוס האטלנטי (ראו נתיב הכף), ים סוף, המפרץ הפרסי, והאוקיינוס השקט, ולהפוך בכך את האוקיינוס ההודי ל-mare nostrum (בלטינית: "הים שלנו") פורטוגזי, ולעקוף את הטורקים ואת בעלי בריתם ההודים והמוסלמים. מת ב-16 בדצמבר 1515, בגואה. מדיה וקבצים בנושא אפונסו דה אלבוקרקי בוויקישיתוף biography/Afonso-de-Albuquerque-the-Great אפונסו דה אלבוקרקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אפונסו דה אלבוקרקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק ולד

יצחק ולד (ינואר 1939 – 18 בספטמבר 2021) היה ראש עיריית כפר סבא. כיהן בתפקיד מעל ארבע קדנציות, בין השנים 1982–2003. לתקופה קצרה כיהן גם כראש הוועדה הקרואה בנהריה. ולד נולד לאליעזר ויפה ולד, מוותיקי כפר סבא, והיה פעיל בתנועת הנוער העובד והלומד. הוא למד באוניברסיטת תל אביב, והיה בעל תואר שני במנהל עסקים. ולד היה חבר במרכז ובלשכת מפלגת העבודה. בשנת 1974 נבחר ולד למועצת עיריית כפר סבא מהמקום התשיעי ברשימת מפלגת העבודה. בשנת 1978 היה ולד שני ברשימת המועמדים מיד לאחר ראש העיר, זאב גלר ומונה לסגן וממלא מקום ראש העיר ויו"ר איגוד ערים לתברואה בשרון. בשנת 1982, בעקבות פטירתו של גלר, נתמנה ולד לראש העיר. בבחירות בשנת 1983 זכה ולד לתמיכה של 74.6%, ורשימת מפלגת העבודה בראשותו הגדילה את כוחה מ-9 ל-10 מושבים מתוך 15 במועצה. עם גידול העיר התחזק בה הליכוד ואחוזי התמיכה בוולד ירדו. בבחירות 1988 הוא זכה ב-69% מהקולות ומפלגת העבודה שמרה על רוב של 9 מושבים במועצה מתוך 17. בבחירות ב-1993, זכה ולד ב-48% מהקולות מול 37% שניתנו לנציג הליכוד. בבחירות ב-1998 התמודד ולד בראשות רשימה עצמאית כשמולו התמודדו נציג של מפלגת העבודה, נציג של הליכוד ושני מתמודדים מרשימות עצמאיות. ולד זכה ב-26% מהקולות בסיבוב הראשון ובסיבוב שני גבר על נציג מפלגת העבודה, ברוב דחוק של 53%. בשנת 2005, שימש תקופה קצרה כראש עיריית נהריה, כראש ועדה קרואה, עד לקיום בחירות חוזרות בעיר בדצמבר 2005, בעקבות ביטול תוצאות הבחירות על ידי בית המשפט. בנובמבר 2006 הוא מונה לראש הוועדה הקרואה של עיריית באקה-ג'ת, תפקיד שבו כיהן במשך חמש שנים. ב-8 בדצמבר 2010 הוענק לו תואר אזרחות כבוד של כפר סבא. בשנת 2021, אושרה קריאת הפארק העירוני כפר סבא, פארק כפר סבא, על שמו. ב-1995, נהרג בנו הבכור אלי, בפפואה גינאה החדשה. התגורר בכפר סבא, אב וסב לנכדים הוא חוסן ב־3 מנות של חיסון פייזר, אך היה בעל מחלות רקע וב-18 בספטמבר 2021, הלך לעולמו בבית החולים מאיר, לאחר שנדבק בנגיף הקורונה. ולד, יצחק, אתר NFC ‏ ערן אברהם, כפ"ס: האם ראש העירייה המיתולוגי חוזר לפוליטיקה?, באתר nrg‏, 18 במרץ 2012 נפרדים מראש העיר לשעבר יצחק ולד ז"ל. מערכת "ירוק" 06.10.2021 אליעזר ולד, דבר, 13 בספטמבר 1965 בדבר תוצאות הבחירות לעיריית כפר סבא, ילקוט הפרסומים 1984, עמ' 735 הודעה בדבר תוצאות הבחירות למועצת עיריית כפר סבא, 10 בנובמבר 1978, ילקוט הפרסומים 2485, עמ' 314-315 הורחבה הקואליצייה בעיריית כפר סבא, דבר, 5 באפריל 1979 סכנה של מכת יתושים בשרון, דבר, 26 ביוני 1980 תוצאות הבחירות למועצת עיריית כפר סבא, ילקוט הפרסומים 2986, 29 בנובמבר 1983, עמ' 590 הודעה בדבר תוצאות הבחירות לראשות עיריית כפר סבא, 7 במרץ 1989, ילקוט הפרסומים 3629, עמ' 1885-1887 תוצאות הבחירות לראשות עיריית כפר סבא, 18 בנובמבר 1993, ילקוט הפרסומים 4170, עמ' 963-964 הודעה בדבר תוצאות הבחירות לראשות עיריית כפר סבא, 3 בדצמבר 1998, ילקוט הפרסומים 4711, עמ' 1243-1246 מהפך בנהריה, באתר ynet, 7 בדצמבר 2005 אורי טל, ‏איחוד הרשויות באקה אל-ע'רביה–ג'ת, עיר הכרמל ושגור, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 18 במרץ 2007 יצחק ולד סיים השבוע 5 שנות כהונה כראש עיריית בקה אל ג'רביה, אתר local יהודה הענקת התואר, אתר יוטיוב אבל כבד: ראש העירייה לשעבר, יצחק ולד, מת מקורונה, באתר צומת השרון כפר סבא, ‏2021-09-18 ראש העיר המיתולוגי של כפר סבא, יצחק ולד, נפטר מקורונה, באתר ynet, 18 בספטמבר 2021 אבל כבד: ראש העירייה לשעבר, יצחק ולד, מת מקורונה, באתר צומת השרון כפר סבא, ‏18 בספטמבר 2021
בייל

האם התכוונתם ל... גארת' בייל – כדורגלן ולשי כריסטיאן בייל – שחקן בריטי פייר בל – פילוסוף צרפתי ג'סיקה בייל – שחקנית אמריקאית ביל ביילי
הרי פמיר

הרי פמיר (Pamir) הם רכס הררי במרכז אסיה אשר נוצר מקימוט של רכסי ההרים הסובבים אותם, טיין שאן, קארקוראם, הרי קונלון, והינדו-כוש. הרי פמיר הם בין הרכסים הגבוהים בעולם. הם ידועים אף בשמם הסיני "הרי הבצל". מרכזם של הרי פמיר בחבל גורנו-באדאחשן שבטג'יקיסטן. חלקים מרכס פמיר נמצאים אף בקירגיזסטן, אפגניסטן ופקיסטן. דרומית לגורנו-באדאחשן, עובד מסדרון וואקהאם דרך אזור פמיר, אשר כולל אף את הקצה הצפוני של פרובינציית החזית הצפון-מערבית ושל האזורים הצפוניים של פקיסטן. ארבע הפסגות הגבוהות בהרי פמיר הן: פסגת איסמעיל סומוני (אשר הייתה ידועה בין השנים 1932–1962 בשם "פסגת סטלין", ובין השנים 1962–1998 בשם "פסגת קומוניזם"). גובהה 7,495 מטר. פסגת העצמאות, גובהה 7,165 מטר. פסגת אבן-סינה (המוכרת גם בשם הלא פורמלי "פסגת לנין"), גובהה 7,135 מטר. פסגת קורז'נבסקוי, גובהה 7,105 מטר. ברכס פמיר קרחונים רבים, כולל קרחון פדצ'נקו שאורכו 72 ק"מ, שהוא הקרחון הארוך ביותר במרחב הגאוגרפי של ברית המועצות לשעבר, והארוך ביותר מחוץ לחוג הקוטב הצפוני. רכס פמיר מכוסה בשלג-עד. עונת החורף במקום קרה ביותר וארוכה ואילו הקיץ קריר וקצר. כמות המשקעים השנתית היא כ-130 מ"מ. כמות זו מאפשרת גידול עשב אולם עצים נדירים באזור זה. במערב אזור פמיר קיימים מכרות פחם, ועדרי כבשים הניזונים מערבות העשב מהווים את עיקר מקור ההכנסה לתושבי האזור. בשנות ה-80 התגלו בהרי פמיר מצבורים של אבני חן קלינוהומיט (Clinohumite). כביש קארקוראם חוצה את הקצה הדרום-מזרחי של הרי פמיר ומחבר בין סין לפקיסטן. כביש פמיר, שהוא הכביש הסלול השני בגובהו בעולם, מחבר בין דושנבה בירת טג'יקיסטן לעיר אוש בקירגיזסטן ועובר דרך המחוז האוטונומי גורנו-באדאחסטן. דרך המשי העתיקה חוצה כמה מרכסי הרי פמיר. באופן היסטורי, הרי פמיר היו בעלי חשיבות אסטרטגית לצורך שליטה בדרך המשי שבין העיר קאשגאר בסין לבין קוקאנד באוזבקיסטן ולכן ידעו לאורך ההיסטוריה פלישות וכיבושים רבים. במאה ה-20 נערכה בשטח הרי פמיר מלחמת האזרחים בטג'יקיסטן, אשר פרצה במאי 1992 ונמשכה עד לשנת 1997. האזור אף ידע סכסוכי גבול בין סין לברית המועצות והקמת בסיסי צבא של המעצמות הגדולות ומנגד עניין גובר בהשקעות באזור. מדיה וקבצים בנושא הרי פמיר בוויקישיתוף Pamirs אתר המוקדש למראות פמיר ותרבות תושביו. הרי פמיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רונית ורד, מסע אל המקום שבו הזמן עצר מלכת, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2021 India's `Pamir Knot' The Hindu, 11/11/2003 The West Is Red Time, 25/07/2006.
בית הכנסת ישועה טובה

בית הכנסת ישועה טובה (ברומנית: Ieşua Tova או Sinagoga Eșua Tova) המכונה גם "בית הכנסת פודול מוגושואיי" (Sinagoga Podul Mogoşoaiei), הוא בית כנסת עתיק (נבנה ב-1827) ופעיל בבוקרשט, בירת רומניה. בית הכנסת שוכן ברחוב טאקה יונסקו 9, ליד כיכר אמזיי. בית הכנסת ישועה טובה נבנה בסגנון נאו-מורי ("התחייה המורית") והוא בימינו בית הכנסת העתיק העומד על תילו בבוקרשט. שטחו 295 מ"ר. בית הכנסת עבר שינויים ושיפוצים חוזרים והתווספו לו מבנה בן שתי קומות הכולל בית תפילה קטן ("שול" או בהיגוי היידי המקומי "שיל"), כניסות לגברים ולנשים וחדרים נוספים. פני חזית הבניין, המורכבת משלושה חלקים, אל הרחוב והן מקושטות באמצע בעיטורי ניסור אמנותי. הבימה באמצע האולם הגדול והגישה לארון הקודש במזרח הן מוגבהות במקצת, ללא מעקים. בבניין בית הכנסת נמצאת מסעדה כשרה. בית הכנסת עבר שיפוץ בעשור הראשון של המאה ה-21 ונחנך מחדש אחרי השיפוץ ב-21 בפברואר 2007. במשך שנים רבות בית הכנסת היה סגור אם כי לפעמים נפתח בימי שישי. השיפוצים והחגיגה לרגל פתיחתו מחדש היו יוזמה של מרכז חב"ד בבוקרשט. בטקס נכחו הראשון לציון, הרב הראשי לישראל ונשיא בית הדין הרבני הגדול, הרב שלמה משה עמאר, והרב מנחם הכהן, שהיה בשנות ה-2000 הרב הראשי ("רב גדול") של יהדות רומניה, כמו כן שגריר ארצות הברית ברומניה, ניקולס טאובמן, לב לבייב, יושב ראש של פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה, הרב אברהם אהרנפלד ויושב ראש פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה, ד"ר אורל ויינר. בכניסה נחנכה על ידי הרב עמאר לוח עליו חקוקים שמות כל מנהיגי בית הכנסת לאורך השנים. נוסף לשם בית הכנסת השם "תפארת דב" לזכר דב אינדיג, ישראלי יליד רומניה שנהרג במלחמת יום כיפור ושמשפחתו תרמה למען השיפוץ. מרבית באי בית כנסת זה בימינו הם ישראלים הנמצאים בבוקרשט מסיבות שונות והשיח בו מתנהל תכופות בעברית. Aristide Streja, Lucian Schwarz Sinagoga în România, Hasefer, Bucureşti, 2009 מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת ישועה טובה בוויקישיתוף כתב העת REALITATEA EVREIASCÃ - Nr. 268-269 (1068-1069) - 25 ianuarie - 25 februarie 2007
ברגמן

ברגמן (ביידיש יידיש: בערגמאן, בגרמנית: Bergmann, בשוודית: Bergman) הוא שם משפחה המשמש ליהודים אשכנזים שמשמעותו כורה באדמה. משמעויות נוספות ביידיש - איש נהר איש שגר ליד או מעבר להנהר, ותרגומו בערג-נהר מן-איש. אופן נוסף ברגמן משמעותו איש ההר מן ההר, ותרגומו ברג-הר מן-איש, כלומר איש מההר. האם התכוונתם ל... אור יוסף ברגמן – רב וסופר אמריקאי, הוגה דעות אורית ברגמן – מאיירת ישראלית אליעזר ברגמן – רב מפורסם, ממקימי ההתיישבות בארץ אהרון ברגמן – עיתונאי ישראלי אינגמר ברגמן – במאי שוודי אינגריד ברגמן – שחקנית קולנוע שוודית ארנסט דוד ברגמן – פרופסור לכימיה אורגנית ג'יימס ברגמן – ג'ודוקא יהודי-אמריקאי ג'ק ברגמן – לוטננט גנרל בחיל הנחתים ופוליטיקאי אמריקאי גוסטב ברגמן – מתמטיקאי ופילוסוף אוסטרי גרטל ברגמן – אתלטית יהודיה גרמניה דוד ברגמן – במאי ישראלי חגי ברגמן – נוירולוג וחוקר מח ישראלי יששכר דב ברגמן – מראשי הפועל המזרחי בארצות הברית ועורך העיתון מארגען זשורנאל כריסטיאן ברגמן – ביולוג גרמני, על שמו נקרא כלל ברגמן לילי בנקל ברגמן – עיתונאית וסופרת ישראלית מאיר צבי ברגמן – רב חרדי, חבר מועצת גדולי התורה משה ברגמן – מקובל חרדי מרי קיי ברגמן – מדבבת אמריקנית ניר ברגמן – במאי קולנוע ישראלי נמרוד ברגמן – שחקן ישראלי סטן ברגמן – זואולוג, צלם, ומרצה שוודי סנדל ברגמן – שחקנית, רקדנית ופעלולנית אמריקאית סרחיו ברגמן – רב ופוליטיקאי ארגנטינאי פיטר ברגמן – שחקן טלוויזיה אמריקני צבי ברגמן – מקודחי הבארות הראשונים בארץ ישראל רונן ברגמן – עיתונאי ישראלי רבקה ברגמן – מחלוצות תחום הסיעוד במדינת ישראל; כלת פרס ישראל שמואל הוגו ברגמן – פילוסוף ישראלי
פגוציט

פָגוֹצִיט, בעברית נקרא תָּא בּוֹלְעָן הוא תא שבולע גופים קטנים אחרים. מקור השם הוא מיוונית עתיקה: פגוס=אוכל, טורף; ציטוס=תא. הפגוציטים בולעים ללא הבחנה כל גוף זר: חיידקים, נגיפים, פטריות חד-תאיות וגם גופים קטנים לא חיים כגון אבק ופיח. תהליך הבליעה נקרא פגוציטוזה. השלבים בפגוציטוזה: הפאגוציט מזהה גורם זר יצירת קשר בין החיידק לתא הפגוציט החיידק מוקף על ידי התא נוצרת בועית סביב החיידק ליזוזומים מתאחים עם הבועית עיכול החיידק השלם. פגוציטוזה היא צורה של אנדוציטוזה, שבה החלקיק החודר לתא הוא גדול במיוחד. כך נקרא התהליך שבו אמבות ויצורים חד-תאיים אחרים בולעים חלקיקי מזון שאינם מסוגלים לעבור דרך ממברנת התא הבררנית, וכן התהליך שבו הפגוציטים, המשתייכים למערכת החיסון, בולעים פתוגנים וגורמים מזהמים. במערכת החיסון של האדם ישנם שלושה סוגים של תאי דם לבנים המשמשים כפגוציטים: מונוציטים: נמצאים בעיקר בדם. מקרופאג'ים: אלו הם מונוציטים שעברו התמיינות קלה; הם נמצאים בעיקר ברקמות. נויטרופילים: גרנולוציטים שהם רובם של תאי הדם הלבנים. למרות שגם תאים דנדריטיים בולעים פתוגנים, הם אינם נחשבים בדרך-כלל לפגוציטים. בליעת פתוגנים על ידי פגוציטים, וכן בליעת מזון על ידי אמבות, מתרחשת באופן הבא: הפגוציט שולח שלוחות ציטופלסמיות אל עבר הפתוגן (אותו הוא מזהה באמצעות מולקולות סוכר הנמצאות על-גבי ממברנת תא הפתוגן). השלוחות נדבקות אל הפתוגן ומושכות אותו לעבר תא הפגוציט. ציטופלזמת הפגוציט סוגרת אט-אט על הפתוגן ועוטפת אותו מכל הכיוונים. נוצרת בועית, המכילה את הפתוגן בתוכה והנקראה פגוזום. ליזוזום הנמצא בציטופלסמת הפגוציט מתלכד עם הפגוזום ליצירת פגוליזוזום. הליזוזום משחרר את תוכנו: אנזימים מעכלים הגורמים להרס ופירוק הפתוגן. שרידי הפתוגן נפלטים מהפגוציט באמצעות אקסוציטוזה (התלכדות הדרגתית של הבועית המכילה את השרידים עם ממברנת התא, עד להשתלבות מלאה של הבועית בממברנה ופליטת תוכנה אל מחוץ לתא). הפגוציטים ה"נמרצים" ביותר בגוף הם המאקרופאג'ים; הללו מכילים מספר רב מאוד של ליזוזומים, ו"תיאבונם" רב במיוחד. הליזוזום לא משתמש באנזימים בלבד לשם עיכול הפתוגן, אלא משחרר גם נגזרות רעילות של חמצן. לפרטים נוספים על חומרים אלו, ראו: אנארובי. מדיה וקבצים בנושא פגוציט בוויקישיתוף פגוציט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צומח שטח

צומח שטח הוא נוף צומח אופייני למדבר לא קיצוני. במדבר זה, יורדים מי גשם מועטים, עד 200 מ"מ בשנה וגם הם באופן לא-סדיר, משנה לשנה, במשך השנה ובמיקום ירידתם. צמחים מועטים מצויים מראש המדרונות ועד לתחתיתן, היכן שמצטברים מי הנגר המועטים שיורדים, בניסוחו של מיכאל זהרי: "ככל שמדרימים, הצחיחות הולכת ויורדת. הצומח הולך ויורד מהמישור והמדרונות אל הערוצים ולבסוף משמשים הללו משכנו היחיד". בארץ ישראל, אלו האזורים באזור יריחו בבקעת הירדן ודרומית מבאר שבע עד שדה בוקר. באזור יריחו נוף הצומח מושפע מהימצאות המלחים בקרקע ומידת שטיפת הקרקע ממי המעיינות, אשר נובעים בשיפולי ההרים ומגיעים לבקעה. לכן, צורת השטח אינה אופיינית לצומח שטח. במידה רבה היא תלויה באיזו מידה נשטפים המלחים מהקרקע. אזור אופייני ל"צומח שטח" הוא אזור הנגב, מבאר שבע עד שדה בוקר וכן חלק ממדבר יהודה, במקומות שבהם אין מעיינות. "צומח שטח" מאופיין בצמחים - לענת המדבר ומתנן שעיר. דרומית מבאר שבע ניתן למצוא גם את חמדת המדבר ואת היפרוק התלת כנפי. באזור רביבים ניתן לראות את חבורת הלענה החד-זרעית ורותם המדבר. באזור ירוחם צומח גם זוגן השיח. מיכאל זהרי, נופי הצומח של ארץ ישראל - סיורים מונחים ללימוד האקולוגיה של הצומח בארץ, הוצאת עם עובד - תל אביב, 1980 כיווני ההתפתחות של התצורות העיקריות של צומח שטח בארץ־ישראל, מתוך: החי והצומח של ארץ-ישראל: אנציקלופדיה שימושית מאוירת - כרך 8 - הצומח של ארץ ישראל > החי והצומח של ארץ־ישראל > התפתחות הצומח בארץ־ישראל > האופי הבוטני של ארץ־ישראל, עמודים 24–27 פרופ' יואב ויזל, האופי הבוטני של ארץ-ישראל, באתר מט"ח גדי פולק, מהו מדבר?, מחנה לימודי באילת מקור: עמ' 156
קו עולם

בפיזיקה, קו העולם של עצם הוא המסלול הייחודי של תנועתו במרחב-זמן 4-ממדי. מושג "קו העולם" הוא מושג נפרד מזה של "מסלול" או "נתיב" (כגון מסלול טיסה בחלל או נתיב הנסיעה של מכונית על מפת כבישים), משום שקיים בו גם ממד רביעי: ממד הזמן. רעיון קו העולם הוצג לראשונה על ידי אלברט איינשטיין, ומשמש בעיקר בתורת היחסות. חרוט אור גאוגרפיה של זמן מסילה גאודזית דיאגרמת פיינמן ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית ברוך מזרחי

ברוך בן דוד אלמשרקי (מזרחי) היה יהודי שעלה לירושלים בסמוך לשנת 1620, וקנה בניין בירושלים בעל 5 דירות (חדרים). יש מסורות שונות אודות מאין הגיע ברוך בן דוד מזרחי לארץ ישראל. על פי מסורת משפחתית אחת עלה לארץ ישראל מטורקיה והוא מצאצאי רבי אליהו מזרחי (הרא"ם, 1435–1526). על פי מסורת אחרת המשפחה היא מצאצאי מגורשי ספרד והגיעה לארץ ישראל דרך ונציה. בראש חודש חשוון[דרושה הבהרה] שנת ה'ת"ד (1643) כתב אבי המשפחה צוואה, על פיה הוא מוריש את הבתים שקנה בירושלים לבניו, ובלבד שאלה יורישו את הבתים לבניהם ואלה יורישו את הבתים לבני בניהם ובלבד שלא ימכרו את הבתים ולא ימשכנו אותם עד קץ כל הדורות, עד ביאת המשיח, שכן ברצונו לחזור ולגור בבתים עם תחיית המתים. הבתים עברו בירושה מאב לבן, כאשר בני המשפחה מתגוררים בבתים ולא עוזבים אותם ולא עוזבים את וירושלים (למרות הגירה נמשכת של היהודים בירושלים מהלך אותה תקופה וזאת במקביל לגלי עלייה ניכרים לירושלים). בתחילת המאה העשרים, כאשר היהודים המבוססים עזבו את העיר העתיקה בירושלים, עברו בני המשפחה לעיר החדשה ובנו בתים בה, תוך שהם ממשיכים ומשכירים הבתים. במלחמת העצמאות נפלה העיר העתיקה לידי ממשלת ירדן. במלחמת ששת הימים חזרו הבתים לידי שליטת ממשלת ישראל, אשר הפקיעה את כלל הבניינים ברובע היהודי, ותמורתם שילמה פיצויים בלבד. בני המשפחה בחרו שלא לקבל פיצויים על הפקעת הנכס, ובמקום זאת סיכמו על תליית שלט הנצחה על הבית (המצוי ברחוב המלאך בעיר העתיקה). באחד מהסרטים על המשפחה הבטיח טדי קולק ראש עיריית ירושלים, כי ברוך מזרחי יוכל לקבל את חמשת בתיו עם ביאת המשיח. הבטחה שחודשה על ידי ראשי עיריית ירושלים הבאים, אורי לופוליאנסקי וניר ברקת. בין הצאצאים של ברוך מזרחי: הרב ניסים חיים משה מזרחי (שהיה הראשון לציון בשנים 1745–1749), הנשיא החמישי יצחק נבון, מתורגמן ממשלת המנדט יצחק עבאדי, עו"ד גלעד שר, עו"ד שמואל שמיר שכתב רבות על המשפחה, עו"ד רפאל שמיר ובנו פרופ' רון שמיר ראש הקתדרה לביואינפורמטיקה באוניברסיטת ת"א, ועו"ד צבי שמיר. שמואל שמיר (מזרחי), הצוואה והנחלה, במערכה גיליון 200 ישראל מאיר מזרחי, פרי הארץ חלק ג מ.ד. גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל Barry Davis, Jerusalem and the Mizrahis, four centuries on, JPost, 07/05/2010.
Play

האם התכוונתם ל... Play – אלבום של נמיאה אמורו Play – שיר של ג'ניפר לופז Play – שיר של ג'קס ג'ונס ויירס אנד יירס Play – רצף הופעות של קייטי פרי
דניאלה בונרה

דניאלה בונרה (באיטלקית: Daniele Bonera; נולד ב-31 במאי 1981 בברשה) הוא כדורגלן עבר איטלקי, אשר שיחק בעמדת הבלם. בונרה התחיל את הקריירה בברשה. הופעתו הראשונה הייתה בעונת 1999/2000 בסרייה ב'. בזכות שתי עונות מרשימות בברשה צורף בונרה לסגל נבחרת איטליה. הופעתו הראשונה בנבחרת הייתה ב-5 בספטמבר 2001 נגד מרוקו. בונרה עבר לפארמה בעונת 2002/2003, בה שיחק במשך ארבע שנים והביא אותה להישגים אחדים. בתאריך 28 ביולי 2006 עבר בונרה למילאן. בהופעה הראשונה שלו בליגת האלופות נגד אנדרלכט קיבל כרטיס אדום בדקה ה-47 מכיוון שבעט באחד משחקני היריבה. בסיום עונת 2014/2015 שוחרר ממילאן לאחר תשע עונות במועדון. ב-2019, לאחר ארבע עונות בויאריאל, הודיע על פרישה וחזר למילאן כחלק מצוות האימון. מדיה וקבצים בנושא דניאלה בונרה בוויקישיתוף דניאלה בונרה, באתר Transfermarkt דניאלה בונרה, באתר Soccerway דניאלה בונרה, באתר WorldFootball.net דניאלה בונרה, באתר National Football Teams דניאלה בונרה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים איטלקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוטק'ה

מוטק'ה הוא פורטל אינטרנט ראשון מסוגו שהוקם עבור בני הגיל השלישי, ופועל ללא מטרות רווח. הפורטל הוקם במטרה לייצר מוקד חברתי-קהילתי לבני הגיל השלישי, שייתן מענה לצורכיהם היומיומיים. בפורטל מוטק'ה – רשת חברתית מקוונת למבוגרים – חברים אלפי גולשים. הרשת החברתית של מוטק'ה כוללת מערכת הכרויות למבוגרים, מערכת בלוגים, קהילות גולשים ופורומים מקצועיים במגוון תחומים. בנוסף מציע פורטל מוטק'ה לגולשיו תכנים בתחומי איכות חיים, בריאות, פנאי, תרבות, טיולים, תחביבים, בישול, כלכלה וצרכנות. בפברואר 2023 הושקה שושק'ה, אפליקציית היכרויות ייעודית לבני הגיל השלישי הפועלות ללא מטרת רווח. האפליקציה החליפה את מדור ההיכרויות באתר מוטק'ה. האתר מופעל על ידי מכון גרטנר לחקר האפידמיולוגיה הפועל כחברה לתועלת הציבור, וכל השירותים בו ללא תשלום. יוזם הפרויקט הוא פרופ' מרדכי שני, חתן פרס ישראל לשנת 2009. פרופ' מרדכי שני – מייסד מכון גרטנר, לשעבר מנכ"ל משרד הבריאות, מנכ"ל בית החולים שיבא בתל השומר ומי שמוביל שנים ועדות ופעילויות מגוונות בתחומי הבריאות והרווחה בישראל. בשנת 2009 זכה פרופ' שני בפרס ישראל למפעל חיים על פעילותו בתחומי הבריאות והרווחה. מכון גרטנר – הוא מסגרת מחקרית לאומית לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות, ומטרתו לסייע למערכת הבריאות ולמשרד הבריאות בקביעת מדיניות בריאות מושכלת ובפיתוחה. המכון הוקם בשנת 1991 על ידי פרופ' מרדכי שני, במטרה לקדם מחקר אפידמיולוגי נרחב בתחום המחלות הכרוניות המרכזיות, וכן לסייע בגיבוש מדיניות לאומית לשרותי הבריאות. אתר האינטרנט הרשמי של מוטק'ה על מחקרי אינטרנט לגיל הזהב שרה צוובנר, ‏האינטרנט והגיל השלישי, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, ספטמבר 2006 פורטל מוטק'ה יממן 45 קורסים ללימודי מחשב לגיל השלישי, באתר TheMarker‏, 27 בינואר 2011 פייסבוק גרסת גיל הזהב אודות שושק'ה
מקרומדיה

מקרומדיה (אנגלית: Macromedia) הייתה חברת גרפיקה ופיתוח אינטרנט אמריקאית. מקרומדיה נוסדה ב-1992 על ידי מיזוג של חברת אוטוויר ומקרומיינד. המטה של מקרומדיה היה ממוקם בסן חוזה, קליפורניה. בשנת 2001, מקרומדיה קנתה את חברת פיתוח האינטרנט "Allaire Corporation" והוסיפה לקו המוצרים שלה תוכנות וכלי פיתוח לאינטרנט. ב-18 באפריל 2005, הכריזה אדובי מערכות על הסכם לרכישתה של מקרומדיה בהחלפת מניות בשווי של כ-3.4 מיליארד דולר. לפי תנאי העסקה קבלו בעלי המניות של חברת מקרומדיה 0.69 מניות של חברת אדובי עבור כל מניית מקרומדיה שבבעלותם. הרכישה הושלמה ב-3 בדצמבר 2005. מספר שנים לאחר הרכישה הפסיקה אדובי את הפיתוח והשיווק של חלק ממוצרי מקרומדיה. מקרומדיה פלאש מקרומדיה דרימוייבר מקרומדיה פריהנד מקרומדיה פיירוורקס מקרומדיה דיירקטור מקרומדיה קולדפיוז'ן מקרומדיה פונטוגרפר מקרומדיה בריז מקרומדיה קונטריביוט מקרומדיה פלקס מקרומדיה הום סייט מקרומדיה ג'יירן מקרומדיה פלאש פייפר מקרומדיה שוקוייב מדיה וקבצים בנושא מקרומדיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקרומדיה (באנגלית) ליאור הנר, מטהקפה מינתה את מנכ"ל מקרומדיה לשעבר ליו"ר הדירקטוריון, באתר TheMarker‏, 21 בינואר 2007 הדר תדמור, אדובי סיסטמס תרכוש את מקרומדיה - החברה שפיתחה את תוכנת הפלאש - תמורת 3.4 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 18 באפריל 2005 רונן סרברניק, המיזוג בין אדובי למקרומדיה אושר סופית - יושלם במהלך סוף השבוע; העסקה מוערכת ב-3.6 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 2 בדצמבר 2005 נתן שבע, לאחר הקפיצה האקרובטית של שנות ה-90, אדובי איבדה תנופה, באתר TheMarker‏, 29 באפריל 2012 TheMarker digital, מקרומדיה השיקה את הגרסה החדשה של כלי העריכה פלאש, באתר TheMarker‏, 5 במרץ 2002 ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים ובנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.