מריון בויד אלן

מריון בויד אלן (באנגלית : Marion Boyd Allen ; ‏ 23 באוקטובר 1862 - 28 בדצמבר 1941 ) הייתה ציירת אמריקאית, הידועה בפורטרטים ובנופים שלה. אלן נולדה בבוסטון ב-1862 לסטילמן בויד אלן, עורך דין ומחוקק, ולהרייט סמית' אלן, לבית סיווארד. היא הייתה אחותו של ויליס בויד אלן, מחבר הספר The Mountaineers. כאשר אלן הייתה צעירה, הוריה לקחו אותה לחופשה לאירופה, שם החליטה לראשונה להיות ציירת לאחר שציירה את הרי האלפים. לרוע המזל, אלן נאלצה לדחות את השכלתה האמנותית במספר שנים, שכן היא הקדישה חלק גדול מחייה כצעירה לטיפול באמה החולה. היא נישאה לבן דודו של אביה, ויליאם אוגוסטוס אלן, בשנת 1905. בעידוד אמן הנוף צ'ארלס ה. דייוויס, אלן נכנסה לבית הספר במוזיאון בוסטון ב-1896 בגיל 36, שם למדה אצל פרנק ווסטון בנסון, אדמונד צ'ארלס טרבל ופיליפ הייל; היא קיבלה את הדיפלומה שלה ב-1909. לאחר סיום הלימודים, אלן זכתה להכרה מיוחדת בזכות הדיוקנאות שלה. היא הציגה בתערוכות קבוצתיות בפריז; במועדון האמנויות הלאומי, ניו יורק; גלריית קורקורן לאמנות, וושינגטון; ומוזיאון האמנות של סינסינטי, בין היתר. לאחר סיום הלימודים, היא ערכה תערוכת יחיד בגלריה של חברת קופלי ב-1910, והמשיכה להציג שם עד 1930 לערך. כמה מתערוכות יחיד אחרות שלה נערכו בגלריות בניו יורק ב-1928, בבוסטון ב-1929, ב-1930 ובשנים נוספות. הקריירה שלה התעוררה לאחר שציורה אמייל נכלל בתערוכה הבינלאומית של פנמה-פסיפיק ב-1915. דיוקנה בגודל טבעי של אנה הייאט הנטינגטון זכה בפרס של האגודה לאמנות ניופורט בשנת 1919. ב-8 במרץ 1924, הדמות A Girl of the Orient שציירה הופיע על שער כתב עת ל The Literary Digest. החוזקות המיוחדות שלה התבטאו בדיוקנאות וברישום. מ-1925 עד 1936, היא נסעה למערב אמריקה ולהרי הרוקי הקנדיים, שרטטה וציירה נופים, כולל ציוני דרך לאומיים כמו הגרנד קניון והר ריינאייר. היא טיפסה על הרים ולעיתים התגוררה בבקתות מבודדות כדי להגיע לנקודות תצפית כדי לצייר את נושאיה. היא גם בילתה באריזונה, נסעה כ- 1,000 קילומטרים על פני המדבר וטיפסה כדי להגיע להריסות ישובי האינדיאנים. אלן ציירה מספר דיוקנאות של אינדיאנים בזמן שהותה בדרום מערב ולעיתים קרובות הציגה את דיוקנאותיה במסגרות מגולפות על ידי אומנים מקומיים. היא המשיכה להציג את עבודותיה ולזכות בפרסים, בתקופה שבה ציור נוף היה כמעט אך ורק שייך לגברים.  בשנת 1932 היא השתתפה באירוע של מועדון הנשים של ניוטון סנטר במסצ'וסטס, שמטרתו הייתה להציג הישגי נשים באמנות. היא תוארה ככזו ש"זכתה לבולטות בינלאומית". כמה אמנים נוספים שנכחו היו מרגרט פיצה בראון, גרטרוד פיסק, ליליאן ווסטקוט הייל, לורה קומבס הילס, לילה קאבוט פרי ואנה קולמן לאד. מדיה וקבצים בנושא מריון בויד אלן בוויקישיתוף Kovinick, Phil; Yoshiki-Kovinick, Marian (1998). An Encyclopedia of Women Artists of the American West. Austin: University of Texas Press. p. 7. Art and Progress, American Federation of Arts, 1915. (באנגלית) Richard Herndon, Edwin Monroe Bacon, Boston of To-day: A Glance at Its History and Characteristics. With Biographical Sketches and Portraits of Many of Its Professional and Business Men, Post Publishing Company, 1892. (באנגלית) Hirshler, Erica E. (2001). A Studio of Her Own: Women Artists in Boston 1870-1940. MFA Publications. pp. 173–174. 1896-97 Annual Report of the Permanent Committee in Charge of the School By Museum of Fine Arts, Boston. School 909 Annual Report of the Permanent Committee in Charge of the School By Museum of Fine Arts, Boston. School Jules Heller, Nancy G. Heller, North American Women Artists of the Twentieth Century: A Biographical Dictionary, Routledge, 2013-12-19, ISBN 978-1-135-63882-5. (באנגלית) Kovinick, Phil; Yoshiki-Kovinick, Marian (1998). An Encyclopedia of Women Artists of the American West. Austin: University of Texas Press. p. 8. Museum of Fine Arts Boston, Annual Report of the Museum of Fine Arts Boston, Museum of Fine Arts, 1921. (באנגלית) Heller, Jules (1997). North American Woman Artists of the Twentieth Century. London: Routledge. p. 18. A New England Women's Club promotes Women's Work in Art. (1932). The American Magazine of Art, 24(2), 152–153