laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Control Center

Control Center (בעברית: מרכז הבקרה) הוא מעין חלון גלילה הנמצא במכשירי iOS של חברת אפל, החל מהגרסה החדשה שהוצגה על ידי החברה ביוני 2013, iOS 7. אפל הצמידה ל-Control Center את המשפט: "Never Has One Swipe Given You So Much Control" – "החלקה אחת מעולם לא נתנה לך כל כך הרבה שליטה". כאמור, מרכז הבקרה הוא חלון ממנו ניתן לשלוט בכל הפעולות הבסיסיות במכשיר. ה-Control Center נועד להתחרות בווילון ההתראות של גוגל, הקיים במערכת האנדרואיד. מרכז הבקרה הוצג לראשונה בגרסה השביעית של מערכת ההפעלה iOS 7. כדי להציג את מרכז הבקרה בכל זמן יש להחליק את האצבע על המסך מהחלק התחתון של המסך כלפי מעלה. מרכז הבקרה עצמו נועד כדי לקבץ פעולות שכיחות שמתבצעות במכשיר, ביניהן הגדרות, יישומים שכיחים, בהירות ושליטה במוזיקה ובווליום. מרכז הבקרה כולל בתוכו חמש שורות: שורה ראשונה – הגדרות: 5 פעולות שכיחות שמבוצעות על ידי המשתמש (מימין לשמאל) – הפעלה וכיבוי לסיבוב המסך, פיצ'ר ה"נא לא להפריע", בלוטות', אינטרנט אלחוטי ומצב טיסה. שורה שנייה – בהירות: שליטה בבהירות התצוגה, כמו שניתן למצוא בהגדרות המכשיר (ניתן לכוון את הבהירות, מחשוך לבהיר). שורה שלישית – מוזיקה: ניתן לשלוט במוזיקה – להפעיל, להשהות, להעביר אחורה וקדימה וכן לשנות את רמת הווליום. שורה רביעית – פעולות ה-Air: ניתן להפעיל את שתי הפעולות במכשיר, הראשונה היא פיצ'ר חדש שהוא פלטפורמה שיתופית למכשירי אפל – AirDrop, והשנייה היא ה-AirPlay, המאפשרת מעבר של התצוגה במכשיר אל מסך טלוויזיה מותאם. שורה חמישית – יישומים: 4 יישומים – מימין לשמאל – מצלמה, מחשבון, טיימר ופנס. ערך מורחב – פריצת iOS כאשר פורצים מכשיר iOS כלשהו, ניתן להוריד דרך היישום המובנה בפריצה Cydia, אפליקציות ותוכנות צד-שלישי שאינן מאושרות על ידי אפל עד להצגה ב-App Store. ב-Cydia קיימים מספר יישומים ותוכנות הדומים למרכז הבקרה, המוכרים שבהם הוא ה-SBSettings. באתרים רבים נכתב ו"הוכח" כי אפל השתמשה ברעיונות רבים של יישומי צד-שלישי בתוך מערכת ההפעלה החדשה שלה, iOS 7, אולם הבולט שביניהם הוא ה-SBSettings. iOS 7 מרכז העדכונים iPhone 5s iPhone 5c
קניליו

קניליו (בקטלאנית: Canillo) היא קהילה אוטונומית ועיירה בצפון-מזרח אנדורה ומרכז תיירותי מודרני שממוקמת על אחת מפסגות אנדורה. יש בו מספר רב של מסלולים ושבילים לתיור, וכן מגוון דרכים של תיירות פעילה. ניתן לטייל עם נעלי שלג, סקי, לרכוב עם כלבים, לנהוג בכרכרות על השלג, טיולים רגליים, רכיבה על סוסים, טיפוס, גולף ועוד. בשנת 2009 התגוררו בקהילה כ-4,800 תושבים, מהם 2,186 בבירה קניליו. אתר הסקי סולדו, שוכן בקניליו. מדיה וקבצים בנושא קניליו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קניליו Canillo, Andorra, holidaysandorra.org
יוסי סילמן

יוסי סילמן (נולד ב-25 באוקטובר 1959) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל אשר כיהן כמנכ"ל משרד הרווחה ומנכ"ל עיריית חולון. סילמן נולד בישראל. הוא בוגר הישיבה התיכונית מדרשית נעם, מחזור כ"ט. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון ועבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קציני שריון ושימש כמפקד מחלקת טנקים. ערב מלחמת שלום הגליל ובמהלכה שימש כקמב"צ גדוד קק"ש (גדוד 196), בין היתר בקרב קמ"ט-קק"ש. תוך כדי המלחמה החליף את אחד המ"פ בגדוד שנפצע קשה. בהמשך שובץ כמפקד פלוגה בחטיבה 500 ובמסגרתה לחם, בין היתר, בקרבות בביירות. לאחר המלחמה שימש סילמן במספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד גדוד טנקים. בשנים 1994 עד 1997 פיקד על עוצבת יפתח. בין השנים 1999–1997 שימש כמפקד חטיבה 500 ולאחר מכן כקצין אג"ם של פיקוד המרכז. בשנים 2002–2001 שימש כמפקד עוצבת סיני בדרגת תא"ל. בשנת 2003 השתחרר מצה"ל, לאחר שחרורו כיהן כיושב ראש מנהלת מגורים של צה"ל במסגרת מעבר צה"ל לנגב. בבחירות לכנסת התשע עשרה כיהן כראש מטה השטח של מפלגת יש עתיד. במאי 2013 מונה למנכ"ל משרד הרווחה, תחת השר מאיר כהן. כיהן בתפקיד עד 2015. במרץ 2017 מונה כמנכ”ל עיריית חולון. כיהן בתפקיד עד ינואר 2020. באפריל 2021 מונה כמנכ"ל המועצה המקומית פרדס חנה-כרכור. סילמן הוא בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון. ביולי 2013 הביע סילמן תמיכה בקיצוץ קצבאות ילדים בנימוק שיש אנשים, בפרט במגזר החרדי והבדואי, שמסתמכים על קצבאות הילדים ”אני רוצה להגיד שהגיע הזמן שנלמד גם את אומנות התעסוקה, ולא רק שיחיו על קצבאות ילדים. יש אוכלוסיות, שלצערי, חיות מקצבאות ילדים”. ביחס לביטחון התזונתי אמר כי ”במדינת ישראל לא מתים מרעב. יש רעבים, יש אולי ילדים רעבים, אבל לא מתים מרעב..נכון שיש משפחות שאוכלות בשר רק פעם בשבוע, אבל אנשים עם בטן נפוחה, כמו במדינות אחרות בעולם, אין פה. ממש לא. למרות זאת, אני לא אומר שהמצב פה מושלם”. טלי חרותי-סובר, ליאור דטל, מנכ"ל משרד הרווחה: "נכון שיש בישראל ילדים רעבים - אבל אין אנשים עם בטן נפוחה מרעב", באתר TheMarker‏, 28 ביולי 2013 מיקי פלד, "יש אוכלוסיות שלמות שהמדינה פשוט נטשה", באתר כלכליסט, 16 ביולי 2015 יותם קניספל ואופיר ששון, אוגדונר נולד, ביטאון ביבשה, גיליון 14, יולי 2010. חטיבה 500 ציינה 30 שנה למלחמת שלום הגליל, מתוך אתר "יד לשריון", ‏ 23.09.2012. הודעת דובר משרד הרווחה על מינוי יוסי סילמן כמנכ"ל שוקי שדה, הכירו את האיש שיאיר לפיד חייב לו 19 מנדטים, באתר TheMarker‏, 8 בפברואר 2013. נבחר מנכ”ל חדש לעיריית חולון - יוסי סילמן חופית כהן אולאי, מנכ"ל עיריית חולון יוסי סילמן פוטר מתפקידו לאחר 3 שנים, באתר mynet‏ חולון, 27 בינואר 2020 טלי חרותי-סובר, מנכ"ל משרד הרווחה: "נכון שיש בישראל ילדים רעבים - אבל אין אנשים עם בטן נפוחה מרעב", באתר TheMarker‏, 28 ביולי 2013
הבנק המרכזי של מרוקו

הבנק המרכזי של מרוקו, אשר ידוע בערבית בשם بنك المغرب - בנק אל-מע'רב, הוא הסמכות המוניטרית העליונה, הבנק המרכזי ואחראי על מטבע דירהם מרוקאי במרוקו. הבנק נוסד בשנת 1959, ומטהו הראשי ממוקם בעיר רבאט. בין יתר הנכסים שבאחזקת הבנק, קיימת ברשותו יתרת מטבע חוץ בסכום השווה ל-36 מיליארד דולר (במונחי 2008). בנוסף על תפקידיו הכלכליים כבנק לאומי, הבנק משמש גם כמפקח על פעילותם של מספר בנקים מופרטים, המעניקים שירותים קמעוניים במדינה. מדיה וקבצים בנושא הבנק המרכזי של מרוקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הבנק המרכזי של מרוקו הבנק המרכזי של מרוקו, ברשת החברתית פייסבוק דורון פסקין, מרוקו: הגירעון המסחרי הגיע ליותר מ-14 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 19 בנובמבר 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא בנקים ובנושא מרוקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טירת יורק

טירת יורק (באנגלית: York Castle) הוא מתחם מבוצר שכלל במהלך השנים טירה של השליט המקומי, בית סוהר, בתי משפט ומבני שלטון נוספים. מתחם הטירה ממוקם מדרום למרכז העיר יורק, בין נהר האוז ונהר הפוס באזור ההתפצלות שלהם. הטירה התפרסמה בהיסטוריה היהודית כאשר המון מוסת התנפל על יהודי העיר בשנת 1190 תוך כוונה לבצע בהם שפטים. היהודים נמלטו והתבצרו בטירה. כשהגיעו הפורעים למקום העמידו בפניהם את הברירה של התנצרות או מוות, והלכודים העדיפו לא ליפול לידי המרצחים ושחטו אלה את אלה (ראו הטבח ביהודי יורק). הטירה הוקמה לראשונה בשנת 1068 ולאחר שנהרסה על ידי מורדים וכוחות ויקינגים, הטירה הוקמה מחדש באופן מבוצר יותר עם חפירי מים. מאז הקמתה, הייתה הטירה מוקד כוח חשוב למלכי אנגליה והאצולה בצפון המדינה. במהלך המאה ה-13 שודרגו ביצורי הטירה על ידי הנרי השלישי ונבנתה המצודה כפי שהיא נראית כיום. במהלך המאה ה-14 שימשה הטירה בסיס צבאי ושלטוני חשוב של אנגליה במהלך המלחמות כנגד המרד הסקוטי. במאות ה-15 וה-16 הטירה החלה לאבד את חשיבותה הצבאית, אשר חודשה לפרק זמן קצר במהלך מלחמת האזרחים האנגלית כאשר היא שימשה את מגיני העיר המלוכניים. בתקופה המודרנית, במהלך המאה ה-18 וה-19, שוקמו חלקים מהטירה בסגנון נאו-קלאסי עם הוספת מבנים אשר שימשו את האדמיניסטרציה של מחוז יורקשייר, בהמשך שימשו המבנים בטירה בתי כלא אזרחיים וצבאיים. במהלך המאה ה-20 הפכה המצודה "מגדל קליפורד" לאתר תיירות מוכר בעיר יורק, שני המבנים הנוספים אשר שרדו במתחם הטירה משמשים כיום בית משפט ומוזיאון טירת יורק. מגדל קליפורד באתר רשות המורשת הבריטית (באנגלית) טירת יורק באתר "גייטהאוס גאזטיר" (באנגלית) אתר מוזיאון טירת יורק (באנגלית)
ראיתי את השטן

ראיתי את השטן (악마를 보았다) הוא סרט משנת 2010 מאת הבמאי הקוריאני קים ג'י וון המשתף פעולה עם לי ביונג הון במותחן אלים. ארוסתו של הסוכן הממשלתי קים נרצחת על ידי פסיכופת. הסוכן קים מתחקה אחר עקבותיו של הרוצח ומאתר אותו, אך לא מסגיר אותו, אלא מעלף אותו ושותל בגופו איתורית. קים (Byung-hun Lee) - סוכן ממשלה שמאומן בקרבות מגע ולוחמה במבנים סגורים שמסור לעבודתו. כאשר ארוסתו נרצחת הוא יוצא למסע נקמה אישי עקוב מדם אחר הרוצח. קיונג צ'ול (Min-sik Choi) - רוצח פסיכופת שאונס ורוצח את כל מי שנקלע לדרכו באדישות. סופג כאב ואף נהנה ממנו, מה שמקשה על קים להתיש אותו. "ראיתי את השטן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ראיתי את השטן", באתר נטפליקס "ראיתי את השטן", באתר AllMovie (באנגלית) "ראיתי את השטן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ראיתי את השטן", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ראיתי את השטן", באתר Metacritic (באנגלית) "ראיתי את השטן", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "ראיתי את השטן", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "ראיתי את השטן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פבלו אוטין, הקולנוע של קים ג'י וון, בבלוג סריטה אורון שמיר, ראיתי את השטן, סקירה, בבלוג סריטה
ק"ש

ראשי תיבות: האם התכוונתם ל... קריית שמונה קריאת שמע
נבחרת סין בכדורגל נשים

נבחרת סין בכדורגל נשים היא נבחרת כדורגל הנשים הלאומית של הרפובליקה העממית של סין. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הסינית. נבחרת זו נחשבת לאחת מנבחרות הנשים הטובות בעולם, והיא זכתה פעמיים בגביע אלגרב (1999 ו-2002). נבחרת סין הגיעה למקום השני בגביע העולם בכדורגל נשים 1999, בטורניר האולימפי ב-1996, והנבחרת עד גיל 20 הגיעה למקום השני בגביע העולם עד גיל 20 ב-2004. הדירוג הנוכחי של נבחרת סין ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-18 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 4 נמדד לראשונה ביולי 2003, והדירוג הכי נמוך 19 נמדד לראשונה באוגוסט 2012. 1991 - מקום חמישי 1995 - מקום רביעי 1999 - מקום שני 2003 - רבע גמר 2007 - רבע גמר 2011 - לא העפילה 2015 - רבע הגמר 2019 - שמינית גמר 2023 - שלב הבתים סון ון ליו אילינג וואנג ליפינג (אנ') שיאושו מה (אנ') האן דואן (אנ') מדיה וקבצים בנושא נבחרת סין בכדורגל נשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת סין בכדורגל נשים נבחרת סין בכדורגל נשים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
הפיגוע ברחוב אלנבי (2002)

הפיגוע ברחוב אלנבי בשנת 2002 היה פיגוע התאבדות שהתרחש ב-19 בספטמבר 2002 באוטובוס של חברת דן, ברחוב אלנבי בתל אביב, אחד מרחובותיה המרכזיים של העיר. בפיגוע נהרגו שישה בני אדם וכ-60 נפצעו. ביום חמישי, 19 בספטמבר 2002, זמן קצר לפני השעה 13:00 בצהריים בתל אביב, מחבל מתאבד פלסטיני עלה על קו 4 של חברת דן, אשר במהלך מסלולו חוצה את העיר מצפון לדרום, ופוצץ עצמו בחלקו הקדמי של האוטובוס, אשר היה הומה אדם באותו זמן. הפיגוע עצמו התרחש בעת שהאוטובוס עבר דרך רחוב אלנבי, אחד מהרחובות הראשיים והמרכזיים בתל אביב, בקטע שמול בניין בית הכנסת הגדול. מהפיצוץ נהרגו שישה בני אדם וכ-60 נפצעו, בהם עוברי אורח ששהו ברחוב באותה העת. מיד לאחר הפיגוע, ארגון הטרור חמאס נטל אחריות לביצועו. לכל אורך תקופת האינתיפאדה השנייה, ממשלת ישראל האשימה את יאסר ערפאת, יו"ר הרשות הפלסטינית, וכן את חברי ההנהגה הפלסטינית באחריות לפעולות הטרור כנגד ישראלים בתקופת האינתיפאדה. בעקבות הפיגוע גורמים ישראליים רשמיים הצהירו, כי הפיגוע הבהיר מעל לכל ספק כי ההנהגה הפלסטינית לא מסוגלת, או לא מעוניינת, לבצע פעולות אשר ימנעו מארגונים פלסטינים קיצוניים מלתקוף מטרות ישראליות. בניסיון להבהיר כי לא הייתה מעורבות של הרשות הפלסטינית בפיגוע, בכירים ברשות הפלסטיניות גינו את הפיגוע, וקראו לכל הארגונים הפלסטינים להוקיע אותו. עם זאת, דובר החמאס אסמאעיל אבו שנב הצהיר, כי הוא מצפה לחזות ב"שורה של פעולות כנגד האויב הציוני, כתוצאה מהפשעים האכזריים היומיומיים כנגד עמנו". נציגי האיחוד האירופי קראו לישראל לגלות איפוק, בטענה כי תגובה ישראלית חריפה לפיגוע, אשר בוצע על ידי ארגון החמאס, יריבו הפוליטי של ערפאת, עשויה להרוס את המאמצים שנעשו להבטיח הפסקת אש בין ישראל והרשות. נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש גינה בחריפות את הפיגוע, ואמר כי "כל הצדדים חייבים לעשות כל שביכולתם לשם הוקעת והפסקת האלימות". לאחר ישיבת חירום של הקבינט הביטחוני, שהתכנסה בעקבות הפיגוע, פתחה ישראל במבצע צבאי בגדה המערבית, במהלכו טנקים וכלי רכב משוריינים החלו במצור על מתחם המוקטעה ברמאללה, בו שהה יאסר ערפאת. ערפאת וחברים נוספים בהנהגה הפלסטינית היו תחת מצור זה למשך תקופת זמן של קרוב לשנתיים, עד ליציאתו של ערפאת לבית חולים בפאריס באוקטובר 2004. כמו כן, חלק גדול ממתחם המוקטעה נהרס על ידי צה"ל במהלך המצור. תמונות מזירת הפיגוע מדיה וקבצים בנושא הפיגוע ברחוב אלנבי בוויקישיתוף אטילה שומפלבי, זוהו חמשת הרוגי הפיגוע בתל אביב, באתר ynet, 19 בספטמבר 2002 "Fatal bus blast rocks Tel Aviv" (באנגלית בריטית). 2002-09-19. נבדק ב-2019-04-12. http://pqasb.pqarchiver.com/washingtonpost/access/185938941.html?dids=185938941:185938941&FMT=ABS&FMTS=ABS:FT ABC News - Read the Latest News & Headlines, www.abc.net.au, ‏2024-10-01 (ב־Australian English) http://usatoday30.usatoday.com/news/world/2002-09-19-mideast-explosion_x.htm http://pqasb.pqarchiver.com/thestar/access/422058341.html?FMT=ABS&FMTS=ABS:FT
עבודה והגנה

"עבודה והגנה" היא אנדרטה שהוקמה בין השנים 1937-1929 על ידי הפסלת הישראלית בתיה לישנסקי ביער חולדה. הפסל הוקם על קברו של אפרים צ'יזיק, חלוץ וממגיני קיבוץ חולדה. לצד עובדת היותה אחת מאנדרטאות ההנצחה הראשונות בפיסול הישראלי, משקפת האנדרטה את השפעת המודרניזם האירופי על האמנות הישראלית. היוזמה הראשונית להקמת האנדרטה הייתה של אריה גרשט, שלחם לצד צ'יזיק בקרב בחולדה. על ארגון העשייה היה מופקד הועד הפועל של ההסתדרות, שאנשיו עמדו בראש ועדה מיוחדת מטעם המוסדות הלאומיים, הקרן הקיימת והסתדרות העובדים. בשנת 1929, לאחר שובה מצרפת, הוזמנה לישנסקי, בתמיכתו של יצחק בן-צבי, לעצב את האנדרטה. האדריכל פריץ קורנברג יצר הצעה לעיצוב האתר כמאוזוליאום מפואר, בצורה של חצי גורן, אולם הצעה זו לא מומשה לבסוף. האבן נחצבה באזור בית צפאפה במשקל של כ-40 טונות. העברת האבן היוותה משימה חסרת תקדים בהיסטוריה של האמנות בארץ ישראל ולישנסקי נאלצה לנסר את האבן לשניים, לאחר שלא הצליחה לגרור את האבן בשלמותה בעזרת עגלות או טרקטורים. בשנת 1930 או 1931 החלה לישנסקי לעצב את האנדרטה במקומה בחולדה. באותה עת התגוררה באוהל ביחד עם חברי קבוצת "גורדוניה". בשנת 1932 נערך בחולדה כינוס סביב הקבר והאנדרטה הלא גמורה. באותה עת הוטמנה בקבר גם "מגילת המצבה" המספרת את סיפור נפילתו של צ'יזיק ואף קושרת בין הקמת האנדרטה לאנדרטת "האריה השואג" בתל חי, שגם בה מונצחת שרה צ'יזיק, אחותו של אפרים. האנדרטה נחנכה בשנת 1937 בטקס שבו נאמו גם רחל ינאית ויצחק בן-צבי. האנדרטה "עבודה והגנה" נחצבה בשני גושי אבן גיר בגובה של 3 מטרים ובה מופיעות שלוש דמויות. שתיים מן הדמויות הן האחים שרה צ'יזיק ואפרים צ'יזיק. קיימת מחלוקת בקשר לזיהויה של הדמות השלישית. נירית שלו-כליפא הציעה במאמרה על האנדרטה כי זו היא דמותו של בנימין מונטר. סגנון הפיסול של האנדרטה משלב דימוי ריאליסטי עם אקספרסיביות בעיצוב הדמויות. הדמויות מגיחות מן הסלע ואינן מופרדות ממנו, בהשפעה של עבודתו של אוגוסט רודן. בעיצובה משקפת האנדרטה אוטופיה ציונית בשילוב שבין גאולת האדמה לבין הגנת המולדת. מדיה וקבצים בנושא עבודה והגנה בוויקישיתוף נירית שלו-כליפא, ‏אנדרטת 'עבודה והגנה' בחולדה, קתדרה 102, טבת תשס"ב, עמ' 122-97 ראו: שליו-כליפא, נירית, אנדרטת 'עבודה והגנה' בחולדה, קתדרה 102, טבת, תשס"ב, עמ' 104-105. ראו: שליו-כליפא, נירית, אנדרטת 'עבודה והגנה' בחולדה, קתדרה 102, טבת, תשס"ב, עמ' 109. ראו: שליו-כליפא, נירית, אנדרטת 'עבודה והגנה' בחולדה, קתדרה 102, טבת, תשס"ב
מדרש שם

מדרש שם הוא הסבר למקורו או למשמעותו של שם פרטי של אדם או של מקום. בתורה ניתנו מדרשי שם רבים, כהסבר לשמותיהם של גיבורי התורה. חוה - "כי היא הייתה אם כל חי" קין - "קניתי איש את ה'" שת - "כי שת לי אלהים זרע אחר תחת הבל, כי הרגו קין" פלג - "כי בימיו נפלגה הארץ" נח - "ויקרא שמו נח לאמר: זה ינחמו ממעשינו ומעצבון ידינו" אברהם - "וְלֹא יִקָּרֵא עוֹד אֶת שִׁמְךָ אַבְרָם וְהָיָה שִׁמְךָ אַבְרָהָם כִּי אַב הֲמוֹן גּוֹיִם נְתַתִּיךָ" יצחק, ראו בהמשך. יעקב - "וְאַחֲרֵי כֵן יָצָא אָחִיו וְיָדוֹ אֹחֶזֶת בַּעֲקֵב עֵשָׂו - וַיִּקְרָא שְׁמוֹ יַעֲקֹב" "וַיְהִי לִתְקֻפוֹת הַיָּמִים וַתַּהַר חַנָּה וַתֵּלֶד בֵּן וַתִּקְרָא אֶת שְׁמוֹ שְׁמוּאֵל - כִּי מֵיְהוָה שְׁאִלְתִּיו". לשמו של כל אחד מבני יעקב ניתן הסבר על ידי אמו. כך, למשל, מוסבר שמו של לוי: ”עַתָּה הַפַּעַם יִלָּוֶה אִישִׁי אֵלַי כִּי יָלַדְתִּי לוֹ שְׁלֹשָׁה בָנִים עַל כֵּן קָרָא שְׁמוֹ לֵוִי” לעיתים משקף מדרש השם אירוע שקרה טרם הולדתו או בראשית ימיו של בעל שם זה: שמו של משה מוסבר: ”וַתִּקְרָא שְׁמוֹ מֹשֶׁה וַתֹּאמֶר כִּי מִן הַמַּיִם מְשִׁיתִהוּ” בהוראת האל לאברהם ”אֲבָל שָׂרָה אִשְׁתְּךָ יֹלֶדֶת לְךָ בֵּן וְקָרָאתָ אֶת שְׁמוֹ יִצְחָק” ברור שהשם יצחק נובע מהתיאור שני פסוקים קודם לכן: ”וַיִּפֹּל אַבְרָהָם עַל פָּנָיו וַיִּצְחָק”. מדרש בראשית רבה מציע הסבר אחר: "יצא חוק לעולם" לעיתים תולה מדרש השם את אופיו של האדם בשמו: בפיה של אביגיל, אשתו של נבל הכרמלי, ישנו מדרש שם לבעלה: ”כִּי כִשְׁמוֹ כֶּן הוּא - נָבָל שְׁמוֹ, וּנְבָלָה עִמּוֹ”. על דלילה נאמר במסכת סוטה: "תניא, רבי אומר: אילמלא נקרא שמה דלילה ראויה הייתה שתקרא דלילה - דילדלה את כחו, דילדלה את לבו, דילדלה את מעשיו" לעיתים ניתנים לגיבורי הסיפור שמות המלמדים על אחריתם (ולכן כנראה אינם השמות שניתנו להם בעת היוולדם). בניהם של אלימלך ונעמי קרויים ”מַחְלוֹן וְכִלְיוֹן” - שמות המלמדים על אחריתם. אף שמו של "הבל" מרמז על אחריתו המוקדמת. פרשני המקרא משתמשים לעיתים במדרש שם למטרות פרשניות. כך, למשל, הפירוש לפיו המיילדות שפרה ופועה הן יוכבד ומרים, מסביר: "שפרה - זו יוכבד, ולמה נקרא שמה שפרה? שמשפרת את הולד. דבר אחר: שפרה - שפרו ורבו ישראל בימיה. פועה - זו מרים, ולמה נקרא שמה פועה? שהייתה פועה (ומוציאה את הולד). דבר אחר: פועה - שהייתה פועה ברוח הקודש, ואומרת: עתידה אמי שתלד בן שמושיע את ישראל". שם המעיד על בעליו אטימולוגיה משה גרסיאל, מדרשי שמות במקרא, רמת גן, רביבים, תשמ"ח. יצחק היינמן, דרכי האגדה, הוצאת מאגנס, תשי"ד, עמ' 110–112. נחמן לוין, ‏על מדרשי שמות תלמודיים: עיצוב ספרותי ומשמעותו, JSIJ‏ 11, 2012 ספר בראשית, פרק כ"ט, פסוק ל"ד ספר שמות, פרק ב', פסוק י' ספר בראשית, פרק י"ז, פסוק י"ט ספר בראשית, פרק י"ז, פסוק י"ז בראשית רבה נג ז ספר שמואל א', פרק כ"ה, פסוק כ"ה תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ט', עמוד ב' מגילת רות, פרק א', פסוק ב' ספר בראשית, פרק ד', פסוק ב' תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף י"א, עמוד ב'
גאוגרפיה של קמבודיה

קמבודיה היא מדינה בדרום-מזרח אסיה. היא גובלת בים סין הדרומי בדרום, תאילנד במערב, לאוס בצפון ווייטנאם במזרח. שטחה הוא 181,035 קמ"ר, 176,515 קמ"ר יבשה ו4,520 קמ"ר מים מקום 90 בשטח בדירוג העולמי (אחרי סוריה וסנגל). אורך הגבול של קמבודיה הוא 3015 ק"מ מתוכם 514 ק"מ גבול עם לאוס, 803 ק"מ גבול עם תאילנד 1,228 ק"מ עם וייטנאם ועוד 443 ק"מ קו חוף. בקמבודיה קיימים שני מקווי מים עיקריים: נהר המקונג ואגם הטונלה סאפ. נהר המקונג שאורכו כ-4350 ק"מ חוצה ב6 מדינות: סין, וייטנאם, מינמאר(בורמה), לאוס, תאילנד וקמבודיה הוא הנהר ה-11 בגודלו בעולם. הנהר חוצה שתי ערים עיקריות את פנום פן בירת קמבודיה וויינטיאן בירת לאוס. הנהר מתחיל בצ'ינגהאי בסין וממשיך עד לשפיכתו בים סין הדרומי בדלתה בדרום וייטנאם. הטונלה סאפ הוא מקווה המים הגדול ביותר בקמבודיה גודלו הוא כ-2,700 קמ"ר. טונלה סאפ הוא יוצא דופן משתי סיבות: שינויי כיוון הזרימה שלו פעמיים בשנה, ואת החלק שמהווה את האגם מתרחב ומתכווץ באופן דרמטי עם עונות השנה. מנובמבר עד מאי, העונה היבשה של קמבודיה, סאפ טונלה מתנקז לנהר המקונג בפנום פן. עם זאת, כאשר הגשמים הכבדים של השנה שמתחילים בחודש יוני, סאפ טונלה הופך לאגם ענקי. במשך רוב השנה הוא האגם קטן למדי, בערך מטר אחד עומק ועם שטח של 2,700 קמ"ר. כאשר מפלס המים עולה בעונה הגשומה שטחו של האגם עולה לכ 16,000 קילומטרים רבועים, עם עומק של תשעה מטרים. שיטפונות הרחבה זו בשדות וביערות הסמוכים, ומספקים קרקע פורה גדולה לדגים במהלך תקופה זו הדייג באגם אסור כדי לא להפריע לדגים בזמן עונת הרבייה אבל שמפלס המים יורד ועונת הרבייה מסתיימת הדייג חוזר להיות מותר והאגם הופך להיות מקור פרנסתם של מאות משפחות בקמבודיה עד לעונת המונסונים הבאה. מדיה וקבצים בנושא גאוגרפיה של קמבודיה בוויקישיתוף
אדנה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אדנה – העיר החמישית בגודלה בטורקיה אדנה (נפה) (Adana ili) – נפה בטורקיה, בדרום מרכז אנטוליה באזור הים התיכון אדנה (וילאייט) – וילאייט שהוקם באימפריה העות'מאנית ב-1869 (לחצו לצפייה במפה ) אדנה (סנג'ק) – סנג'ק שהיה חלק מווילאייט אדנה באימפריה העות'מאנית אדנה (איילט) – איילט שהוקם באימפריה העות'מאנית ב-1608 (לחצו לצפייה במפה ) אדנה קבפ (Adana kebabı) – קבב מבשר טלה ע"ש העיר אדנה בטורקיה אדנה (ריקוד) – ריקוד הורה מקדוני מסורתי מהעיר ולס (מקדוניה) (לחצו לצפייה בריקוד באתר יוטיוב) אדנה (מכונת דפוס) – מכונת דפוס באנגליה במאה ה-20 אדנה (ראגה)
אנקומיינדה

אנקומיינדה (בספרדית: encomienda, בטגלוג: Enkomiyenda) הייתה אצל הספרדים שיטה משפטית וחברתית-כלכלית פאודלית שנכפתה על ילידים, באמריקה ובפיליפינים שחויבו לפיה "לגמול" לספרדים באמצעות עבודה, מוצרים ומיסים, עבור החינוך בדת הנוצרית הקתולית ועבור החסות והביטחון. השיטה הונהגה לראשונה בחצי האי האיברי של ימי הביניים על ידי ממלכות אראגון וקסטיליה בתקופת הרקונקיסטה. ה"אנקומיינדס" היו תחילה אחוזות, נכסי דלא ניידי וכן קצבאות או הטבות שהוענקו למסדר צבאי על מנת להגן על תושבי אזורי הספר שגבלו באזורים תחת שליטה מוסלמית. כבר בתחילת המאה ה-16 הייתה האנקומיינדה כלי לקולוניזציה שאומץ על ידי הספרדים בימי כיבוש אמריקה וכיבוש הפיליפינים. ה"אנקומיינדה" באמריקה, כגרסה של הארגון הפאודלי שהתקיים באירופה, הצטיינה בתכונות מיוחדות חדשות נוספות. ה"אנקומיינדה" הקולוניאלית הייתה שטח מסוים שבה התקיימה קבוצה של ילידים ושנמסר לכמה מתיישבים ספרדים, המכונים "אֶנקוֹמֶנדֵרוֹס" (encomenderos), על מנת לנהל אותם ולהביאם לדת הנוצרית. האנקומיינדה הייתה במקרה זה מוסד שנועד לחזק את הקולוניזציה של השטחים החדשים באמצעות שיעבוד פיזי, נפשי ודתי של האוכלוסיות הילידיות הפרה-קולומביאניות. אף-על-פי שהספרדים הכירו בילידים כבני אדם (סוגיית היותם בעלי "נשמה" הועלתה לדיון על ידי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בוויכוח ואיאדוליד והוכרעה אחרי דיונים סוערים) הם סברו שכמו הקטינים, גם הילידים אינם אחראים למעשיהם והם זקוקים לפיקוח של האנקומנדרוס. קביעה זו שימשה להצדקת שיעבוד האינדיאנים הילידים. תוך זמן קצר האנקומנדרוס התחילו לנצל את הילידים שבפיקוחם, ה"אנקומנדאדוס" (encomendados), בעבודות פרך בלתי אנושיות. הם קיבלו מהשלטון המלכותי חופש פעולה מוחלט בניצול האינדיאנים שבשליטתם. ראשי הילידים אולצו לאסוף למען ה"אנקומנדרוס" את כל המוצרים - דברי מזון כמו תירס, דגים, בשר וכן מתכות. האנקומנדרו נשאר בקשר קבוע עם האחוזה - ה"אנקומיינדה", אך התגורר בעיר. כל מי שהצטיין בשרות הכתר הספרדי ובמפעל ההתיישבות הספרדית באדמות שנתגלו לא מכבר ונכבשו, יכלו להיות מתוגמלים על ידי קבלת אנקומיינדס. בהתחלה הוענקו אנקומיינדס עם זכות להורשה לכמה דורות, אך בהמשך הם הוענקו זמנית בלבד ללא אפשרות להורישם. שיטת האנקומיינדה הוחלפה על ידי שיטת האסיינדות (Hacienda) שהן נחלות בבעלות הקולוניאליסטים. האנקומנדרוס לא פעלו בעצמם לשם העברת האינדיאנים לדת הנוצרית, ומשימה זאת הופקדה למעשה לידי המסדרים הדתיים, בעיקר הפרנציסקנים והדומיניקנים. אינדיאנים רבים נעקרו ממקומותיהם ויושבו מחדש (רדוקסיון - Reducciones) בקהילות נוצריות. Vellaneda, Jose Ignacio, The Conquerors of the New Kingdom of Granada, Albuquerque: University of New Mexico Press, 1995 Crow, John A., The Epic of Latin America, London, 1992 Guitar, Lynne, "Encomienda System", in: Junius P. Rodriguez (ed.), The Historical Encyclopedia of World Slavery, Vol. 1, A-K, Santa Barbara, CA: ABC-CLIO, 1997, pp. 250–251. Himmerich y Valencia, Robert, The Encomenderos of New Spain, 1521–1555, Austin: University of Texas Press, 1991 אנקומיינדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מדליית פרקין

מדליית פרקין (באנגלית: Perkin Medal) היא פרס המוענק מדי שנה על ידי הסניף האמריקאי של החברה הבריטית לקידום התעשייה הכימית (Society of Chemical Industry). המדליה מוענקת למדען תושב אמריקה עבור "חדשנות בתחום הכימיה השימושית שהביאה לפיתוח מסחרי יוצא דופן". המדליה הוענקה לראשונה בשנת 1906 לציון יובל החמישים לגילוי ה"אנילין הסגול", צבע האנילין הסינתטי הראשון. זאת לכבוד ביקורו בארצות הברית של סר ויליאם הנרי פרקין (William Henry Perkin) בעל ההמצאה. המדליה מוענקת מדי שנה מאז 1908. 1906 - ויליאם הנרי פרקין 1911 - צ'ארלס מרטין הול 1928 – אירווינג לאנגמיור 1937 - תומאס מידג'לי 1957 - גלן תיאודור סיבורג 1975 - קארל דג'ראסי 1977 - פול פלורי -זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1974 1980 - הרמן מארק 1982 - הרברט בראון 2004 - גורדון מור מדיה וקבצים בנושא מדליית פרקין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדליית פרקין רשימת חתני מדליית פרקין (באנגלית)