ג'יימס בארי (רופא)

ג'יימס מירנדה סטוארט בארי (באנגלית: James Miranda Stuart Barry) היה רופא שחי בין סוף המאה השמונה עשרה למאה התשע עשרה. למרות העובדה שבארי חי מרבית חייו כגבר, כאשר נפטר, התגלה כי בתעודת לידתו הוא נרשם כנקבה וכונה מרגרט אן בולקלי. הוא נחרט בדפי ההיסטוריה בתור האישה הראשונה שסיימה לימודי רפואה בבריטניה (אם כי בחשאי) וכאישה הראשונה בעלת קריירה צבאית פעילה. הוא הקדיש את חייו לרפואה ולשיפור שיטות הרפואה שהיו נהוגות עד אז. בארי שירת בהצלחה כרופא ובניהול בתי חולים במשך יותר מארבעים שנה, במהלכן נחל מספר הישגים. מוסכם כי בארי נולד בסוף המאה השמונה עשרה, עם זאת קיימת אי ודאות רבה לגבי תאריך הלידה וזהות הוריו. החוקרים חלוקים אודות שנת לידתו, כאשר הטווח נע בין 1789 ל-1799. בטופס ההרשמה לאוניברסיטת אדינבורו משנת 1809, בארי ציין כי הוא נולד בלונדון בשנת 1799.. תעלומת מוצאו הצמיחה השערות רבות; כך, נטען כי הוא היה הבן של הרוזן ה-11 של באקן. בנוסף, הוצע כי הוא היה בנו של הנסיך ריג'נט. הרקולס מייקל דה-פריז טוען שהוא היה אחד מארבעת הילדים שנולדו לירמיהו ומרי-אן בולקלי, אם כי נרמז שהבת שנולדה אחריו הייתה למעשה בתו של בארי, אך גדלה כאחותו הקטנה (האישה שרחצה את גופתו של בארי כשנפטר וגילתה שנולד כנקבה טענה שראתה סימני מתיחה על בטנו שהעידו על לידה). קיימת מחלוקת בדבר המועד הספציפי שבו בארי הוא שינה את שמו והחל להזדהות כגבר. עם זאת, רוב החוקרים מסכימים שעוד לפני הכניסה לאוניברסיטה הוא כבר נודע בתור ג'יימס בארי. תאריכו המדויק של השינוי המגדרי הוא כנראה ה-29–30 בנובמבר 1809. בארי החל את לימודיו כסטודנט לספרות ורפואה באוניברסיטת אדינבורו בשנת 1809, בגיל צעיר מאוד. שם, הוא הוכר כתלמיד מוכשר שהראה מיומנות רבה כמנתח. הקורסים שבארי למד לפי רשימה שסופקה על ידי ליסה רוזנר, כוללים אנטומיה וכירורגיה, כימיה, בוטניקה, תרכובות רפואיות, פרמקולוגיה, תאוריות רפואיות ויישומיהן. בנוסף, הוא השתתף בהרצאות קליניות במחלקת היולדות של המרפאה המלכותית, שיעורים פרטיים באנטומיה וכירורגיה, כירורגיה בצבא ותורת המשפט הרפואי. בשנת 1812, בארי הגיש תזה בנושא "בקע באזור המפשעה" וזכה לתואר דוקטור. השמועה אומרת שבארי היה איש עם ביטחון עצמי שחי אורח חיים ססגוני. הוא היה מפורסם בחוש האופנה והלבוש הגנדרני שלו. בנוסף, הייתה לו אהבה לבידור והוא היה פעיל חברתית. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, בארי עבר את בחינת הוועדה הרפואית הצבאית הבריטית בשנת 1813. הוא הוצב בבסיס צבאי בפלימות', שם נשאר עד שנת 1816. במהלך הקריירה הצבאית שלו בארי שירת בין היתר בדרום אפריקה, ג'מייקה, סנט הלנה, ברבדוס ומלטה. אומרים כי במהלך שהותו בצבא, בארי הלך עם נעלי עקב שהגביהו אותו ב-10 ס"מ כדי לטשטש את קומתו הנמוכה והלא גברית, שעמדה על מטר וחצי. בנוסף, הוא היה ידוע כבעל מזג חם. לאחר שירותו בפלימות', הוצב בארי כעוזר-מנתח במחנה הצבאי בכף התקווה הטובה. בשנת 1828, לאחר קריירה מצליחה בכף התקווה הטובה, בארי הוצב מחדש כמנתח צוות ברפובליקת מאוריציוס. בשנת 1831 הוא נשלח לג'מייקה. בשנת 1836 בארי הפליג לסנט הלנה, שם תפס את עמדת קצין הרפואה הראשי בבית החולים של סנט הלנה. בשנת 1838 בארי הורד בדרגה למנתח צוות בעקבות ועדת חקירה ונשלח אל איי הודו המערבית במהלך שהותו שם בארי הקדיש זמן רב לשיפור התנאים של כוחות הצבא. ארבע שנים לאחר הגעתו לאיי הודו המערבית בארי הועלה חזרה לדרגת קצין רפואה ראשי. עם זאת, בשנת 1845, עקב הידבקות בקדחת הצהובה, בארי עזב לאנגליה לחופשת מחלה. לאחר שהתאושש, בשנת 1846, נשלח בארי למלטה כרופא ראשי. כתוצאה מכך, בארי שירת במשך יותר מעשור בארצות הים התיכון, ועזב ביוני 1857. בשנת 1858 בארי שירת בקנדה בדרגה המקבילה לדרגת אלוף. עם זאת, בקנדה, לאחר ריתוק למיטה בעקבות מחלת השפעת, הוחלט כי בארי כבר אינו כשיר לשירות. בחודש יולי 1859 שירותו הצבאי הסתיים. על אף שהזדהה כגבר, הוא נחרט בדפי ההיסטוריה בתור אישה הראשונה שסיימה לימודי רפואה בבריטניה. מלבד הישג זה היו לבארי הישגים נוספים ורבים. בחודש דצמבר 1817 הוא הציל את חיי הלורד צ'ארלס שחלה אנושות בטיפוס. בשנת 1819, כאשר כולרה פרצה באי מאוריציוס, בארי שוגר לאזור ונטל חלק משמעותי בהתמודדות עם המחלה. בשנת 1820, במהלך שהותו בדרום אפריקה, בארי ביצע את הניתוח הקיסרי המוצלח הראשון באפריקה, בו האם והילוד שרדו. יתר על כן, במהלך שהותו בדרום אפריקה, בארי יזם שינויים בדבר מתן תרופות על ידי אנשים בלתי מוסמכים. הוא היה מאמין גדול באוויר צח ותזונה בריאה, שהיו רעיונות לא מקובלים בזמנו. בסנט הלנה בארי ניהל את בית החולים הצבאי והאזרחי. עם פרוץ המלחמה בחצי האי קרים, בארי היה נחוש לצאת לשרת שם. כאשר גילה כי כל העמדות אוישו, הוא החליט לנסוע לשם בכל מקרה על חשבונו האישי. שם הוא נפגש ועבד עם פלורנס נייטינגייל. מאוחר יותר, לכשנודע מינו הביולוגי בפומבי, נייטינגייל כתבה על המפגש שלהם בעוינות רבה: "אחרי שהיא נפטרה נאמר לי שהיא אישה. אני מוכרחה לומר שהיא היצור הקשוח ביותר שפגשתי מעודי בצבא." למרות הדיווחים על אופיו הקשה של בארי, הוא היה חלוץ רפואי שהטיף ללא הרף לזכויות ההומניטריות של חולים. רייצ'ל הולמס טוענת שהוא יישם שיטות חדשות של היגיינה, תזונה, תברואה וטיפולים יעילים עבור חלק מן המחלות המסוכנת ביותר של התקופה ההיא, בשלוש יבשות שונות. בשנת 1865, בעת שהתגורר בלונדון, בארי חלה ובסופו של דבר נפטר. ישנה מחלוקת האם נפטר משפעת או שלשול. הוא השאיר צוואה ובה ביקש שלא לערוך ניתוח שלאחר המוות; הוא גם ביקש להיקבר בבגדים שלבש ביום מותו. תעודת הפטירה שלו נכתבה ונחתמה על ידי מנתח צוות בית החולים, ובה נרשם כזכר ביום מותו. סופיה בישופ, עובדת ניקיון, נשלחה לשטוף את גופתו ולהניחה לתצוגה. למרות הוראותיו שגופו צריך להיוותר ללא שינוי, בישוף הפשיטה את גופו מבגדיו ולפי הדיווחים, משגילתה את דבר היותו ממין נקבה, היא פלטה בצעקה את המשפט "השטן, זו אישה". בנוסף, היא טענה כי שמה לב לסימני מתיחה על בטנו שהעידו על כך שהרה וילד לפחות פעם אחת. התגלית של בישופ גרמה לאנדרלמוסיה. עיתונים רבים, כולל "עיתון דבלין" ועיתון "הגרדיאן מנצ'סטר", דנו במינו של הרופא. עד לאחרונה, חוקרים הטילו ספק באפשרות שד"ר בארי הצליח להסתיר את זהותו האמיתית במשך שנים כה רבות. בשנת 2001, במאמר שנכתב על ידי מנתח מנוטינגהאם ועובדת בארכיון מגלזגו, נטען כי בארי היה למעשה זכר. הם טענו כי פרק הזמן המרבי שאדם יכול להסתיר את זהותו הוא בין שנה לשנתיים. הרעיון כי בארי הסתיר את זהותו במשך 40 שנים היה בלתי אפשרי בעיניהם. עם זאת, בשנת 2008, הרקולס מיכאל דה-פריז, נוירולוג בדימוס, טען כי הצליח להוכיח כי בארי היה למעשה נקבה. הוא טען שמצא ראיות חותכות במכתבים של עורך הדין של המשפחה של בארי, המוכיחות שג'יימס בארי ומרגרט בולקלי היו אותו אדם. כיום, עדיין קיימות טענות רבות לגבי המין הביולוגי של ד"ר בארי, אולם רוב החוקרים מסכימים כי ד"ר ג'יימס בארי נולד נקבה וחי רוב חייו במסווה כמנתח וקצין בצבא. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס בארי בוויקישיתוף ג'יימס בארי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Isobel Rae, The strange story of James Barry, army surgeon, inspector general of hospitals, discovered on death to be a woman,, Longmans Green & Co, 1958 PR Kirby,, "Dr James Barry, controversial South African Medical Figure: A recent evaluation of his life and sex", South African Medical Journal, Isobel Rae,, The strange story of James Barry, army surgeon, inspector general of hospitals, discovered on death to be a woman,, Longmans Green & Co, 1958 Hercules Michael du Preez,, "Dr James Barry: The Early Years Revealed", South African Medical Journal, H.M Prees,, James Barry",, Journal of the Royal College of Physicians of Edinburgh Lisa Rosner,, Medical Education in The Age of Improvement,, Edinburgh University Press A.K Kubba, M. Young,, The Life Work and Gender of James Barry,, Royal College Physicians Rachel Holmes,, Scanty Particulars,, Random House, 2002 C. Savona Ventura,, "Dr James Barry and Enigmatic Army Medical Doctor", Maltase Medical Journal. C. Savona Ventura,, "Dr James Barry and Enigmatic Army Medical Doctor",, Maltase Medical Journal. Isobel Rae,, The strange story of Dr James Barry,, Longmans, 1958 C. Savona Ventura,, Dr James Barry and Enigmatic Army Medical Doctor", Maltase Medical Journal C. Savona Ventura,, Dr James Barry and Enigmatic Army Medical Doctor",, Maltase Medical Journal A.K Kubba, M. Young,, he Life Work and Gender of James Barry,, Edinburgh: Royal College of Physicians Kathleen. M. Smith,, Dr. James Barry Military Man- Or Women, CMA Journal Kathleen. M. Smith,, Dr. James Barry Military Man- Or Women",, CMA Journal A.K Kubba, M. Young,, The Life Work and Gender of James Barry,, Edinburgh: Royal College of Physicians Rachel Holmes, ,, The Secret Life of Dr. James Barry, Tempus, 2007 A.K Kubba, M. Young, T, he Life Work and Gender of James Barry,, Edinburgh: Royal College of Physicians Susan. J. Neuhaus and Sharon Mascall-Dare,, Not For Glory-a century of service by medical women to the Australian army and its allies,, Boolarong Press, 2014