laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ואיון

ואיון (באנגלית: Weyoun) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". דמותו מגולמת על ידי השחקן ג'פרי קומבס. ואיון, חייזר המשתייך לגזע הוורטה, משמש כדיפלומט וכיועץ עבור ארגון הדומיניון האכזרי והמיליטריסטי מרביע גמא. כמו כל וורטה, ואיון הוא להוט, מתרפס, תמיד חולק כבוד למייסדים, ויחד עם זאת - אכזרי בהתמודדות שלו עם אויביו ועם פקודיו. ואיון היה יד ימינה של המשתנה הנקבה, ובפרק סיום הסדרה, "What You Leave Behind, היא מספרת לו שהוא היצור היחיד שאינו משתנה שרכש את אמונה. קומבס, שגם שיחק את הדמות החוזרת של בראנט ב-"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", הצהיר שהוא מעדיף לשחק את ואיון. למעשה, היו מספר דמויות בשם ואיון, כולם שיבוטים. הפרק הראשונה שבה נראה שיבוט של ואיון ב-"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" היא בפרק "To the Death". היה זה ואיון 4, אשר נהרג על ידי מפקד צוות הג'מהדאר הכפוף לו, לאחר שוואיון הטיל ספק בנאמנותם של אנשיו. ואיון 5 מופיע לראשונה בפרק "Ties of Blood and Water", בו הוא מתלווה לדוקאט אל חלל עמוק 9, בניסיון לשכנע עריק קרדאסי גוסס, המאושפז במרפאתו של ד"ר באשיר, כי ישוב לקרדאסיה לקבלת טיפול, ולהביע תמיכה במשטר (האיחוד הקרדאסי כחבר בדומיניון). ואיון 5 היה הראשון לשמש כמפקד כוחות הדומיניון ברביע אלפא. כשנתיים לאחר הופעתו הראשונה, ואיון 5 נהרג בתאונת שיגור, שייתכן שאורגנה על ידי "לגאט" דמאר - ראש המשטר הקרדאסי באותה העת (התאונה התרחשה בשלב מסוים בין סיום הפרק "Shadows and Symbols" לבין תחילת הפרק "Treachery, Faith, and the Great River"). ואיון 6 ניסה לערוק לפדרציה, אך בטרם הספיק לעשות כן - הקריב את חייו, על מנת למנוע את מותו של אודו. ואיון 7 הופעל לאחר שנתגלה לדומיניון הניסיון של ואיון 6 לערוק. בנסיבות רגילות, יש רק שיבוט אחד (של כל וורטה פעיל נתון), הפועל בכל פעם, אולם לאחר שוואיון 6 ערק - ואיון 7 הופעל באופן מיידי. ואיון 7 נהרג על ידי לוטננט-קומנדר וורף (בפרק "Strange Bedfellows"). מאוחר יותר, וורף לועג לכך, שכן הוא הרג שיבוט בלבד, במקום אויב שהוא פחות בר-החלפה. אילם גארק הרג את ואיון 8, במהלך המתקפה של המחתרת הקרדאסית על מטה הדומיניון, במהלך הקרב על קרדאסיה (בחלקו השני של פרק סיום הסדרה הכפול "What You Leave Behind"). עם מותו, מציינת המשתנה הנקבה כי ואיון 8 היה השיבוט האחרון של ואיון, עובדה שגארק, אשר תיעב את ואיון, מוצא מספקת ביותר, ומוסיף: "קיוויתי שתגידי את זה". זה היה השיבוט האחרון של ואיון, כתוצאה מהריסת מתקן השיבוט על כוכב הלכת רונדאק 3 (בפרק "The Changing Face of Evil"). Weyoun באתר Memory Alpha (ויקי מסע בין כוכבים) Weyoun באתר StarTrek.com Combs, Jeffrey. An Interview with Jeffrey Combs - Part 2. Interview with startrek.com.
י"ד חללי גשר הזיו (אוניית מעפילים)

י"ד חללי גשר הזיו הייתה אוניית מעפילים. נקראה על שם 14 לוחמי הפלמ"ח שנהרגו בליל הגשרים. הפליגה ב-16 ביולי 1947 ממיליארינו באיטליה, כשעל סיפונה 690 מעפילים יוצאי פולין. ארבע משחתות בריטיות השתתפו בלכידתה, המעפילים גורשו למחנות המעצר בקפריסין. י"ד חללי גשר הזיו, באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים סיפור הפלגת - י"ד חללי גשר א-זיב, באתר הפלי"ם וההעפלה. ערך זה הוא קצרמר בנושא ציונות ובנושא המנדט הבריטי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם ביטון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אברהם ביטון – איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת בכנסת השישית אבי ביטון – שף ישראלי אברהם ביטון (קצין משטרה) – קצין משטרה ישראלי
יגור (אוניית מעפילים)

יגור הייתה אוניית מעפילים. נקראה על שם קיבוץ יגור הסמוך, בעקבות "השבת השחורה", בסמוך להפלגה, בה תפסו הבריטים מצבור נשק גדול בקיבוץ וערכו בו מעצרים רבים. "סגולם" ("Sagolem") הייתה אוניית משא עשויה עץ עם מערכת מפרשים ומנוע עזר קטן. הייתה בבעלות טורקית, ושימשה כנראה במסגרת צבאית. בעת רכישתה שינה בעליה הטורקי את שמה ל"סוגור" ("Sogur"). האונייה נרכשה בטורקיה. הרוכשים היו אנשי המוסד לעלייה ב': ורנר סלומון ימאי ארץ-ישראלי, שמריה צמרת נציג המוסד במרסיי, ואבי שוורץ גם הוא איש המוסד במרסיי. לקראת ההפלגה, נבנו באונייה דרגשי לינה עבור המעפילים. המלווים אנשי הפלי"ם היו משה מרק וישראל אוירבך. הגדעונים היו מלכא רופא וישראל אבידור. לרשותם עמדו מכשיר קשר ומשדר תוצרת בית. רב החובל היה טורקי, ולצדו צוות ימאים שכלל: 9 טורקים, קצין ראשון לבנוני, וכן צוות נוסף של רב חובל, קצין ומכונאי ספרדים רפובליקנים. 754 המעפילים היו ניצולי השואה, רובם צעירים, כמחציתם נשים. רובם היו חברי ארגונים יהודים ומפלגות ותנועות נוער ציוניות, בהם חברי אגודת ישראל - 58, בונד - 123, החלוץ צרפת - 50; בית"ר - 25, פח"ח (פרטיזנים, חיילים, חלוצים) - 45, החלוץ הולנד - 22, החלוץ הצעיר צ'כיה – 12, הבונים אנגליה - 30, דרור - 48, השומר הצעיר – 53, נוחם - 148, פרטיזנים - 47, בודדים - 93. הם נאספו במחנה ליד מרסיי. ועלו על סיפון האונייה בלה סיוטה. במהלך ההפלגה היו כמה אי סדרים באונייה, בגלל חוסר משמעת מצד המעפילים, ואי הבנות עם צוות הימאים הזר. ב-29 ביולי 1946 בשעה 14:00 הפליגה האונייה מנמל לה סיוטה (La Ciotat) ליד מרסיי. נתיב השיט המתוכנן פנה לסרדיניה, סיציליה, פלופונז, כרתים, ראש הנקרה עד חיפה. על פי התוכנית המקורית הייתה יגור צריכה להעביר את נוסעיה לאונייה "הנרייטה סולד", שיצאה מיוון. התוכנית לא התבצעה. מכשיר הקשר התקלקל מיד עם ההפלגה, והמשדר לא עבד בצורה תקינה. ב־11 באוגוסט, בשעה 10:00 במרחק 55 מייל מחופי ארץ ישראל, מול ראש הנקרה, התגלתה על ידי מטוס בריטי. משחתת בריטית נשלחה לאתר אותה ונזקקה לסיוע אווירי. הסיירת "מאוריציוס" ניסתה לגרור את האונייה. שוטרים וחיילים בריטים עלו על הסיפון. הם השתמשו בגז מדמיע בגלל ההתנגדות לגרירה. ועצרו את צוות הימאים: רב החובל והמלחים הטורקים, אשר הכחישו הכרות עם אנשי הפלי"ם, מפקד הספינה והמלווים, ולא הסגירו אותם לבריטים. ב-12 באוגוסט עגנה הספינה במים הטריטוריאליים מחוץ לנמל חיפה. ב-13 באוגוסט בשעה 03:00 התקרבה משחתת בריטית כדי לגרור את האונייה לנמל. הבריטים הודיעו למעפילים כי יועברו לספינה בריטית אחרת, מבלי להזכיר שהמטרה היא גירוש למחנות המעצר בקפריסין. המעפילים התנגדו להעברה, והחלה קטטה. חיילים בריטים עלו לסיפון תוך מכות בקתות רובים והתזת סילוני מים. הם פירקו את לוח הסיפון העליון והגיעו אל המעפילים. מכשירי הקשר הושלכו לים בטרם העימות עם הבריטים. והאונייה נגררה לבסוף לנמל חיפה על ידי "מאוריציוס". נמל חיפה נסגר בעת כניסת "יגור". והמעפילים הועברו לספינת הגירוש "אמפייר ריוול". במקביל נגררה לנמל חיפה גם האונייה "הנרייטה סולד", אשר הגיעה יחד עם "יגור". מעפילי שתי האוניות היו הראשונים שגורשו לקפריסין. המלווים יצאו עם המעפילים לקפריסין. הם לקחו עימם חומרי נשק שהסליקו עבורם בתוך ככרות לחם, שהובאו ל"יגור "על ידי סירת מנוע של חברת 'העוגן'. אך לא ביצעו את תוכניותם לפוצץ את אוניות הגירוש. "יגור", באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים "יגור", באתר הפלי"ם אורי דרומי, אחרי מות | רב חובל ישראל אוירבך, מלווה ספינות מעפילים, מראשוני הספנות הקיבוצית, באתר הארץ, 26 במרץ 2010
מעטים מול רבים

האם התכוונתם ל... מעטים מול רבים (חנוכה) – עוסק בביטוי בתרבות הישראלית, בהקשרו של חג החנוכה מעטים מול רבים (סרט) – סרט רומן מלחמתי שהופק באולפני MGM בשנת 1959 מלחמת העצמאות#יחסי הכוחות – מעטים מול רבים במלחמת העצמאות
פורטל ארגוני

פורטל ארגוני הוא אתר אינטרנט או אינטראנט, המשמש כשער כניסה למקורות אחרים ברשת עבור כלל עובדי ארגון או חברה, ומתמקד בנושאי תקשורת פנים-ארגונית, משאבי אנוש, רווחה ומאגד בתוכו מידע שימושי לעובד. הפורטל מאפשר לעובדי הארגון לשתף תכנים הקשורים בארגון ולקשר בין החלקים השונים של הארגון גם כאשר אלה פרוסים במיקומים שונים ברחבי העולם. לצד הפורטל הארגוני (ולעיתים משולב בתוכו), פועל בדרך כלל פורטל מקצועי, שער למידע מקצועי המשותף לבעלי עניין בתוך הארגון. הפורטל המקצועי מאפשר למשתמש גישה ושיתוף של מסמכים מקצועיים, דעות, תובנות, טיפים ודיונים בתחום המקצועי וביצוע פעולות בצורה התומכת בקבלת החלטות עסקיות. בתהליך הקמת פורטל נדרש למפות את צורכי הארגון, ולאפיין את הפורטל בהתאם לכך . לרוב הגישה לפורטל הארגוני מותרת למשתמשים בתוך הארגון, אך במיקרים מסוימים ניתנת הרשאה לעובד להתחבר לפורטל גם מחוץ לשטח העבודה באמצעות חיבור מרחוק. שיתוף ידע – כיום בעידן שבו ישנם יותר ויותר ארגונים גלובליים המתמודדים עם תהליכי עבודה זהים המתבצעים במקומות שונים, שיתוף ידע בין המרכזים הוא קריטי להצלחת הארגון. מערכת המידע הפנים-ארגונית יכולה להכיל: טפסים, הוראות עבודה, קישורים לאתרים רלוונטיים, מידע על המחלקות השונות (טלפונים, תמונות, כתובות מייל). שימור ידע – בגלל תחלופה גבוהה של מקומות עבודה (בהודו למשל) יש צורך לשמר את הידע בתוך הארגון בצורה מסודרת לצורך שימוש עתידי. חיסכון בעלויות – מערכת המידע הפנים-ארגונית יכולה לחסוך בעלויות על יד כך שתאפשר שיתוף בפתרון בעיות זהות. סביר להניח שמשהו במקום כלשהו בארגון ניתקל באותה בעיה שאיתה מתמודד עובד אחר בארגון. במידה ואופן פתרון הבעיה יופיע בפורטל הארגוני, תקצר בצורה משמעותית את זמן פתרון הבעיה. שמירה על קשר רציף עם העובדים – ההנהלה יכולה לשמור על קשר רציף עם העובדים על ידי כך שתפרסם הודעות שונות הקשורות במצב החברה דרך הפורטל הארגוני. יצירת קהילה – עובדי הארגון יכולים להשתמש בפורטל הארגוני להעלות נושאים הקשורים בארגון ולקבל מענה מהיר מעובדים אחרים, ואף לקדם רעיונות חדשים. כלי לתקשורת בין הנהלת הארגון והעובדים, ליצירת שפה ארגונית משותפת ולהעברת מסרים מההנהלה לארגון כולו מעודד שקיפות ותקשורת ובכך תורם לתחושת השייכות של העובדים לארגון ממשק נוח שבו ניתן לקבל מידע אינטגרטיבי, נגיש ועדכני מאפשר ייעול תהליכי עבודה ושיפור ביצועים באמצעות הצגה אינטגרטיבית של נתונים, מידע וידע. עלות הקמה ותחזוקה גבוהה נדרשים משאבים רבים בשני השלבים תיתכן חשיפה למידע מסווג למשתמשים שאינם מורשים לצפות בתכנים ייתכן מצב שבו יהיה עומס מידע וקושי לאיתור מידע רלוונטי פרויקט חוצה ארגון וכרוך בהשקעת משאבים רבים, הצלחתו תלויה בשיתוף הפעולה של כלל עובדי הארגון ולכן יש להשקיע משאבים בהטמעתו עץ ניווט תפריט קישורים מהירים יישומים טפסים תבניות מאגר חוזרים פורומים לדיונים מנוע חיפוש יישומים חברתיים ספר טלפונים ארגוני ובעלי תפקידים חזון הארגון זכויות וחובות עובדים הודעות ארגוניות לוח אירועים טופסי הארגון נהלים וחוזרים מילון מונחים ארגוני הפקת לקחים ותובנות פורומים לדיונים יישומים מידע מקצועי נהלים וחוזרים מילון מונחים מקצועי
דפנה איכילוב

דפנה איכילוב (נולדה ב-18 באוקטובר 1964) היא צלמת, אוצרת ואמנית ישראלית ילידת רמת השרון. מכהנת כראש המחלקה לצילום במוסררה בית הספר לאמנות ע"ש נגר. בשנת 1992 הקימה איכילוב את גלריית "לימבוס מקום לצילום" בשיתוף עם יהודית גואטה, גליה גור זאב, יעל ביבר ואיל בן-דב. כל החמישה היו בוגרי המחלקה לצילום במחזור 1988 ב"בצלאל" ובסיום לימודיהם ביקשו להחיות מחדש את האווירה הדיאלוגית ואת שיתוף הפעולה הפורה ביניהם במהלך הלימודים. אופני הפעולה של גלריה לימבוס כרכו זה בזה את הדיון על שפת הצילום עם מבט ביקורתי על מרכזי כוח ודומיננטיות, תוך יצירת קשר בין שולי השיח האמנותי לבין שולי ההירארכיה החברתית. 1984–1988 תואר ראשון (B.F.A), המחלקה לצילום, בצלאל האקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים 1998–1999 - תואר שני (Central Saint Martins College of Art and Design, London (M.A Fine Art 1994: פרס ז'רר לוי לצלם צעיר, מוזיאון ישראל, ירושלים (כחלק מקבוצת לימבוס) משנת 1990 מרצה לצילום בבתי ספר שונים. מרכזת ומנחת תוכנית לימודי ההמשך בצילום, וידאו ואמנות פלסטית במוסררה, מסלול לימודי המשך, ירושלים. שותפה בהנחיית התוכנית "אמנות לשינוי חברתי" ו"חממת אמנים לשינוי חברתי" בבי"ס מוסררה, ירושלים. בשנת 2022 החלה לכהן כראש המחלקה לצילום במוסררה בית הספר לאמנות ע"ש נגר. מרצה לצילום במכון האקדמי-טכנולוגי חולון. בעבר מרצה לצילום בקמרה אובסקורה, המכללה לצילום קריית אונו, מנחת סטודנטים במכללת הדסה ירושלים. 2001: "אחת אחרי השנייה", גלריית המחלקה לצילום, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים. 1999: תערוכת גמר (Central Saint Martins College of Art and Design, London (M.A Fine Art 1996: "אִשָ", גלריה לימבוס, תל אביב. 1995: "ילד על גג חממה", 'תערוכת - ספר' (הוצאת עקד). דיאלוג בין צילומים לתרגומי שירת תיאודור רות'קה. 1993: "פרח אבן", גלריה לימבוס, תל אביב. ילד על גג חממה, הוצאת עקד, 1995 אמהות ובנות – אנתולוגיה של סופרות, משוררות ואמניות, הוצאת מודן, 1997 מאמר: The Limbus gallery Tel Aviv by Dafna Ichilov במגזין אמנות everything Magazine, גיליון 3.1, 1999, לונדון. צלמי הארץ, מראשית ימי הצילום ועד היום (עורך: גיא רז), הוצאת מפה, 2002 לימבוס. מקום. צילום, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009, (אוצרת, עורכת ומשתתפת) האוצרת טלי תמיר על גלרייה "לימבוס מקום לצילום" האמנית גליה גור זאב על גלרייה "לימבוס מקום לצילום"
קנגוריל המושק

קנגוריל המושק (שם מדעי: Hypsiprymnodon moschatus; קרוי גם קנגורו חולדתי מושק) הוא מין של כיסאי קטנטן דמוי חולדה האנדמי לאזור מוגבל בצפון יבשת אוסטרליה, ומהווה מין יחיד בסוגו ובמשפחת הקנגוריים המושקים. קנגוריל המושק הוא הכיסאי הקטן ביותר בתת-סדרת דמויי קנגורו הכוללת את המשפחות קנגוריים, קנגוריים חולדתיים וקנגוריים מושקים. לקנגוריל המושק מספר תכונות המשותפות לו ולקנגורים אחרים. לרגליו שלוש אצבעות, כשהבוהן של הרגליים האחוריות ארוכה מעט, הזנב כהה ארוך ונטול שיער. האוזניים דקות, עגולות וחסרות שיער, והגפיים הקדמיים ארוכים יותר בהשוואה למינים האחרים. הפרווה קצרה, וצבעה חום ערמוני כהה או אדום חלוד. הפנים, הידיים והרגליים שחורים, והחלק התחתון בהיר מעט. אורך ראשו וגופו של קנגוריל המושק: 21–34 סנטימטרים, אורך זנבו: 12–16 סנטימטר, ומשקלו: 340–680 גרם. שמו ניתן לו עקב ניחוח המושק הנודף מפרוותו. קנגוריל המושק חי ביערות גשם טרופיים לאורך החוף הצפוני של מדינת קווינסלנד האוסטרלית. הקנגוריל נוטה להישאר בקרבת מקורות מים דוגמת נהרות או אגמים. הקנגורילים פעילים בשעות היום, והם בעלי חיים ביישנים ובודדים. אף על פי שהם יכולים לקפוץ היטב, הם יעדיפו ללכת על ארבעת הרגליים, כשהקדמיות מתקדמות לפני האחוריות. לעיתים הם נעזרים בזנבם הארוך כדי לאסוף עלים וענפים לקן. הקנגורילים חיים בבדידות, אם כי לפעמים ניתן לצפות בזוגות ובשלשות המחפשים ביחד אחר מזון. הקנגוריל נבדל מהקנגוריים החולדתיים, בכך שהוא ניזון כמעט אך ורק מחרקים. מדי פעם הוא מגוון את תזונתו בתולעים, פטריות, ופירות יער שונים. לעיתים קרובות הוא רובץ על זנבו ומחטט עם גפיים הקדמיות באדמה במטרה למצוא רמשים. לנקבות יש כיס מפותח עם ארבע פטמות. הוולדות (בדרך כלל שניים) נולדים בעונה הגשומה (פברואר עד יולי). הוולד עוזב את הכיס לאחר חמישה חודשים, אך יישאר עדיין עם אימו. בגיל שנה הם מגיעים לבגרות. לקנגוריל המושק תפוצה רחבה יחסית, ומצב שימורו מסווג על ידי IUCN כללא חשש (LC). מרבית האזורים שבהם הוא חי מוגדרים כשמורות טבע ופארקים לאומיים, כך שבית הגידול שלו יציב. מדיה וקבצים בנושא קנגוריל המושק בוויקישיתוף קנגוריל המושק, באתר ITIS (באנגלית) קנגוריל המושק, באתר NCBI (באנגלית) קנגוריל המושק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קנגוריל המושק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קנגוריל המושק, באתר GBIF (באנגלית) קנגוריל המושק באתר הרשימה האדומה של IUCN
סאלח ג'בר

סייד סאלח ג'בר (בערבית - سيد صالح جبر; תעתיק מדויק - סיד צאלח ג'בר; 1896–1957) היה ראש ממשלת עיראק. ג'בר, בן למשפחה שיעית מן המעמד הבינוני, עלה לעמדת השפעה פוליטית והתחבב על נורי סעיד שהיה המוציא והמביא בפוליטיקה העיראקית בתקופת שלטון השושלת ההאשמית בעיראק. בחודש מרץ 1947 החליף את סעיד בראשות הממשלה, לאחר מערכת בחירות, והיה השיעי הראשון שכיהן בתפקיד זה. הוא נחשב לרפורמיסט מתון, אך לבן טיפוחיו של סעיד, ולאיש המקובל על הבריטים שההסכם האנגלו-עיראקי משנת 1930 ותוצאות המלחמה האנגלו-עיראקית משנת 1941 העניקו להם מעמד מיוחד בעיראק. עיקר פעלו של ג'בר היה במדיניות החוץ. ג'בר הוביל את מדינות הליגה הערבית בתקופה חשובה בה היה עליהן להתייחס להחלטת החלוקה בארגון האו"ם, ולהקמת מדינת ישראל, לקראת סיום המנדט הבריטי. בשלוש ועידות של הליגה, בחודשים ספטמבר עד דצמבר 1947, בעיירה סאופר שבלבנון, בעאליי שבלבנון, ובקהיר, הוביל ג'בר את הקו הקיצוני, דרש כי אם תתקבל הצעת החלוקה תיושם החלטה קודמת של הליגה שהתקבלה בעיר בלודאן ב-1946 ולפיה יחרימו מדינות ערב את ארצות הברית ובריטניה בחרם כלכלי ומדיני, והביא למינויו של הקצין העיראקי איסמעיל ספואת לראש "ועדה צבאית" שתפקידה לבחון את ההתנגדות הצבאית להקמת מדינת ישראל. באותה תקופה דובר על חידוש ההסכם בין בריטניה ועיראק. על אף שתוקף החוזה היה עד שנת 1957 חיפש ג'בר את ההזדמנות לשנותו ולשפר את התנאים שניתנו לעיראק במסגרתו. בינואר 1948 יצא לבריטניה, ושם, בעיר פורטסמות' חתם עם שר החוץ הבריטי, ארנסט בווין על הסכם חדש. ההסכם העניק לעיראק מידה רבה יותר של עצמאות, אך הותיר את הנוכחות הצבאית הבריטית על אדמת עיראק, ואת חופש התנועה הבריטי בנהר שט אל-ערב. קבלת ההסכם נתקלה בהתנגדות חריפה מאוד של האופוזיציה, שלא הייתה מוכנה לקבל כל הסכם שיותיר נוכחות בריטית על אדמת עיראק. עם שובו של ג'בר לעיראק, נתקל במהומות של סטודנטים ותלמידי תיכון, המוחים על ההסכם. המהומות, המכונות "מהומות הו'תבה", סיכנו את המשטר, והיה צורך לדכא אותן באלימות שהביאה לעשרות הרוגים. העוצר ההאשמי, עבד אל-אילה נאלץ לנער חוצנו מג'בר ומההסכם שאליו הגיע באופן פומבי, על מנת לדכא את המהומות. ג'בר איבד את בסיס השליטה שלו, ולא יכול היה להמשיך לתפקד כראש ממשלה. ב-27 בינואר 1948 התפטר ג'בר, והוחלף במדינאי השיעי מוחמד א-סדר. בשנת 1950 שימש ג'בר כשר הפנים העיראקי בממשלתו של תאופיק א-סווידי. במרץ 1950 הביא לחקיקת החוק שאיפשר את יציאת יהודי עיראק בצורה ליגאלית מן המדינה, ולמעשה נתן גושפנקא רשמית לעלייתם, המכונה מבצע עזרא ונחמיה שהתרחשה מזה מספר חודשים באופן בלתי ליגאלי ובקנה מידה גדול. החוק קצב מועד של שנה לכל יהודי שיסכים לצאת מעיראק, בתנאי שיסכים לוותר על רכושו. במהלך שנות ה-50 הוביל ג'בר מפלגה שיעית שנקראה "מפלגת העם הסוציאליסטית", והתמודדה מספר פעמים בבחירות לפרלמנט, כשהיא מייצגת את המיעוט השיעי, ועומדת לרוב באופוזיציה לממשלות השונות שהקים נורי סעיד. ב-1957 מת ג'בר. סאלח ג'בר אתר גלריית הפורטרטים הלאומית מיכאל אפל, המזרח התיכון בימינו; עיראק - מלוכה, מהפכה, רודנות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2005, עמ' 83 אל"מ (מיל) אברהם איילון, ‏המעורבות העיראקית במלחמת העצמאות, מערכות 246, ספטמבר 1975 עיראק תובעת ביקורת החוזה עם בריטניה, דבר, 28 באפריל 1947 הסכם חדש בריטניה-עיראק, על המשמר, 11 בינואר 1948 יעקב שמעוני, מדינות ערב, פרקי היסטוריה מדינית, הוצאת עם עובד, 1994, עמ' 515 מחכים להתפטרות ממשלת עיראק, על המשמר, 23 בינואר 1948 דבורה הכהן, עליית עזרא ונחמיה, העלייה מעיראק, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח המיליון שנשכח פרצופו של הפרלמנט העיראקי החדש, דבר, 13 ביוני 1954
The Loco-Motion

"The Loco-Motion" (הלוקו-מושן) הוא שיר פופ משנת 1962 שנכתב על ידי הפזמונאים האמריקנים ג'רי גופין וקרול קינג ושבוצע במקור על ידי הזמרת ליטל אווה (Little Eva). השיר דורג במקום ה-359 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון. השיר נכתב במקור על ידי בני הזוג קרול קינג וג'רי גופין. באותה העת אווה בויד בת ב-17 (אשר בהמשך הייתה הזמרת שביצעה את הביצוע המקורי של השיר תחת שם הבמה "Little Eva"), עבדה כחדרנית וכבייביסיטר לבתם של קינג וגופין. לאחר שהם כתבו את השיר, קינג וגופין החליטו להביא את בויד לאולפן על מנת להקליט את גרסת הדמו של השיר, כאשר הם קיוו בתחילה כי הזמרת די די שארפ תסכים לבצע את השיר. לבסוף, לאחר שהמפיק דון קירשנר התרשם מגרסת הדמו בביצועה של בויד הוחלט כי היא תבצע את השיר תחת שם הבמה "ליטל אווה". השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני במהלך שנת 1962, מכר מעל למיליון עותקים, וזכה באלבום זהב. לאורך השנים הוקלטו גרסאות כיסוי רבות לשיר, כאשר בין המבצעים הבולטים ביותר היו הלהקה The Chiffons, רינגו סטאר, הלהקה אמרסון, לייק ופאלמר והלהקה אטומיק קיטן. שתי גרסאות כיסוי בולטות במיוחד של השיר הן – גרסת הרוק משנת 1974 של הלהקה האמריקנית גראנד פאנק ריילרוד אשר הגיעה למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני וגרסת הכיסוי המצליחה משנת 1987, שהייתה הלהיט הראשון של הזמרת האוסטרלית קיילי מינוג ושהגיעה למקום השלישי במצעד הבילבורד האמריקני. מידע על היצירה "The Loco-Motion" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "The Loco-Motion" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"The Loco-Motion" באתר SecondHandSongs עמוד השיר באתר songfacts.com (באנגלית) השיר בביצוע המקורי של ליטל אווה, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב השיר בביצועה של קיילי מינוג, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב 500 Greatest Songs of All Time: Little Eva, 'The Loco-Motion' | Rolling Stone Eva Boyd, 59; Sang Hit 'The Loco-Motion' in 1962 as 'Little Eva' - Los Angeles Times Number 1 With A Bullet: Little Eva’s “The Loco-Motion”
אגיה זוני

אגיה זוני (המקור היווני: Αγία Ζώνη, ביוונית עתיקה נהגה: אגיא זונֶה; ביוונית חדשה גם: אַיָּה זוֹנִי; באותיות לטיניות נרשם: Aghia Zoni P, השם המקובל: אגיה זוני (מלעיל)) הייתה אוניית מעפילים, שאורגנה ב-1939 על ידי בית"ר וינה במסגרת עליית אף על פי. אגיה זוני נבנתה כספינת קיטור במספנת "Fratelli Orlando" בשנת 1899; משקלה היה 1227 טון ברוטו. הפליגה תחת דגל איטלקי כאניית נוסעים בשם "Taranto". נמכרה ב-1933 ליוון, ושם הוחלף שמה ל-Aghia Zoni P. האונייה נחכרה על ידי אנשי בית"ר בווינה והפליגה מנמל פיומה באיטליה ב-16 במרץ 1939 כשעל סיפונה 465 מעפילים. על מנת להימנע מכניסה אל המים הטריטוריאליים של ארץ ישראל הוסכם עם בעלי האונייה, שהמעפילים יורדו למים באמצעות סירות. שני אנשי צוות ירדו מהאונייה בפיראוס על מנת לרכוש סירות נוספות, אך לא שבו. ב-4 באפריל הפליגה האונייה. כשהגיעה האונייה לכרתים קיבלו הודעה לשוב לפיומה, לאחר שהסתבר שאנשי הצוות אכן רכשו סירות נוספות. המעפילים התנגדו לחזרה, מאחר שמלאי המזון והתרופות אזל, ומעפיל אחד נפטר. האונייה עגנה בכרתים, שם הצטיידו המעפילים במזון ואף ערכו סדר פסח. כשהיו קרובים ליעד הארצישראלי, נשלחה סירת מפרש ממפקדת "ההגנה" בארץ ישראל לצורך הורדת המעפילים. המפרשית נקשרה לירכתיים והאונייה פנתה לכיוון הארץ, אך באחד הלילות התגנבו המלחים הזרים, ניתקו את המפרשית ונמלטו עמה. לאחר מכן, נכנסה האונייה למים הטריטוריאליים של ארץ ישראל, והמעפילים הורדו בחוף אשקלון ב-22 באפריל 1939. כ-180 מכלל המעפילים נתקלו בחיילים בריטים, נעצרו, ושוחררו רק לאחר שמספרם נוכה ממכסת אשרות הכניסה הרשמיות לאותה שנה. האונייה חזרה ליוון ושקעה ב-16 בפברואר 1940 בסמוך אליה. יהודה ואלך (עורך), אטלס כרטא לתולדות ה"הגנה", ירושלים: הוצאת כרטא, 1991, עמ' 49. מדיה וקבצים בנושא אגיה זוני בוויקישיתוף "אגיה זוני", באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים
נשימת יתר

נשימת יתר או אוורור יתר (באנגלית: Hyperventilation; היפרוונטילציה, בראשי תיבות: HV) היא נשימה מהירה מאוד המביאה לסילוק של פחמן דו-חמצני (CO2) המדרדרת את רמתו בדם. לעיתים קרובות תסמונת נשימת יתר נוצרת ממצבי חרדה או דחק והיא חופפת עם התקף פאניקה שבהפרעת פאניקה. התופעה מתרחשת גם במצבים קשורים לשהייה בגובה רב, אחרי חבלת ראש, אירוע מוחי, הפרעות נשימתיות כמו אסתמה, דלקת ריאות, פנאומותורקס, הפרעות של כלי הדם והלב כמו תסחיף ריאתי, בחום גבוה, אנמיה, תופעות לוואי לתרופות מסוימות. אדם בריא נושם בין 12 ל-20 נשימות בדקה. קצב נשימות תקין מאפשר לגוף להעשיר את הדם בכמות החמצן הנדרשת ולפנות מהדם את הפחמן הדו-חמצני המיוצר בגוף. מצב של נשימה מהירה ושטחית לאורך זמן גורם לפינוי מוגבר של הפחמן הדו-חמצני מהגוף, וכתוצאה מכך לירידה ברמתו התקינה בדם. ירידה זו גורמת לירידה בחומציות של הדם (עליה ב-pH, בססת). אדם שנמצא בהתקף נשימת יתר מרגיש נימולים בשפתיים, באצבעות הידיים ובאצבעות הרגליים כתוצאה מן הירידה ברמת הסידן בגוף (ירידה ברמת החומציות של הדם). ירידת רמת החומציות בדם מובילה בין היתר לכיווץ של כלי דם במוח מה שמוביל למעין מחסור בחמצן שגורם לסימנים נוספים כגון כאבי ראש, סחרחורות, אי שקט ובמקרים קיצוניים, ייתכן גם מצב הדומה לעילפון עד כדי חוסר תגובה של האדם. במקרים רבים, ידי האדם שנמצא בהתקף יהיו בצורת האות "ר" (ספאזם) או "יד של מיילד" ולפעמים אף יחוש בכאבים בחזה עקב הנשימות המהירות (לא ממקור לבבי). סימנים נוספים הם נשימה מהירה, דופק מהיר, כאבים בחזה ותחושת חרדה. הטיפול הוא בעיקרו החזרת מנגנון הנשימה לקצב תקין. כיוון שלרוב הרקע להתקף מסוג זה הוא ממקור רגשי, עיקר הטיפול יהיה על ידי הרגעה ובידוד האדם מהסיטואציה שעוררה את ההתקף. רצוי לבקש מהאדם לקחת נשימות עמוקות ואיטיות ולהשתדל ל"החזיק" את האוויר בריאות 2–3 שניות לפי נשיפתו. בעבר, מקובל היה להורות לאדם בהתקף לבצע נשימות ושאיפות לתוך שקית אטומה הצמודה לפיו, זאת על מנת להכניס לריאות אוויר עשיר בפחמן דו-חמצני במטרה להעלות את ריכוזו בדם. פעולה זו אמנם מחזירה בדרך כלל את קצב הנשימה לקצב סדיר בתוך זמן קצר, אך אסורה כיום מתוך חשש לחנק. היפוונטילציה אימוני נשימה נשימת יתר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נְשִׁימַת יֶתֶר במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית JA Vosswinkel, CEM Brathwaite, TR Smith et al. Hyperventilation increases muscle protein synthesis in critically ill trauma patients, Journal of Surgical Research, 2000 Byrd, Jr, Ryland P, Respiratory Alkalosis: Background, Pathophysiology, Epidemiology, 2019-11-12 Brian Kern, Hyperventilation Syndrome: Practice Essentials, Pathophysiology, Etiology, emedicine.medscape.com, 2019-11-27 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.