laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ידידי השכחת

"יְדִידִי הֲשָׁכַחְתָּ" הוא פיוט אשר נכתב על ידי רבי יהודה הלוי. ככל הנראה, הפיוט נכתב במקורו כרשות לנשמת כל חי בחג הפסח. נהוגים לשורר פיוט זה בחלק מקהילות ישראל בעיקר בשביעי של פסח.[דרושה הבהרה] הפיוט חובר על ידי רבי יהודה הלוי בשנת ד'תתקכ"א (1161).[דרוש מקור] הפיוט נדפס בסידורים ובקובצי תפילה של עדות רבות, ונחשב לאחד מהפיוטים והפזמונים המוכרים והמרכזיים במסורתם של קהילות ארם צובא, עיראק ומרוקו. הפיוט כתוב במבנה השיר הקלאסי של שירת ימי הביניים של יהדות ספרד (השאול מן המבנה הקלאסי בשירה הערבית): שיר בחרוז מבריח בסופי הבתים, השקול במשקל היתדות והתנועות, ואשר כל בית בו מתחלק לשני חלקים שווים הקרויים דלת וסוגר. הפיוט "ידידי השכחת" שקול במשקל המכונה "הארוך": פעמיים יתד ותנועה יתד ושתי תנועות (פְּעוּלִים מְפֹעָלִים פְּעוּלִים מְפֹעָלִים) בדלת, וכן בסוגר. כאמור, ייעודו המקורי של הפיוט היה לתפילת שחרית של יום טוב של פסח, כרשות לאמירת נשמת כל חי. במאות השנים שחלפו מאז חיבורו, מקובל היה לומר אותו גם בזמנים אחרים, שלא כייעודו המקורי. ב"מחזור חזונים" (המייצג כנראה את נוסח צפון אפריקה הקדמון) מופיע הפיוט כרשות לנשמת כאשר שושן פורים חל בשבת (פורים משולש). נוהגים לפייטו בשביעי של פסח – היום אשר ים סוף נבקע ועם ישראל זימר את שירת הים (שהייתה אז שירת הגאולה הראשונה) – וכן בליל שבת (לפי מנהגי עדות המזרח) ואף בחתונות. מקובל לבצע את שירת הפיוט כך שהפייטן שר והקהל, מנגד, עונה לו; סגנון הנקרא שירת מענה (רספונסוריום) המקובל מאז העת העתיקה בארצות אגן הים התיכון, ובקרב יהודים בפרט. אימוץ סגנון זה מבטא, כביכול, את כלל ישראל עונה לפייטן בעוצמה רבה, והפייטן שב ושואל ומזכיר "יְדִידִי הֲשָׁכַחְתָּ?!". פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי, תרגום: מיכאל שורץ, הוצאת מאגנס, 2011, הפרק "ידידי השכחת", עמ' 276–278. אפרים חזן, שירו לו זמרו לו, ירושלים תש"ם, עמ' 11–15. ידידי השכחת, באתר ויקיטקסט הפיוט ידידי השכחת, באתר הפיוט והתפילה ידידי השכחת, מסורת מרוקו, מתוך שבת פיוט, באתר קהילות שרות חנה פתיה, ידידי השכחת - עיון בפיוט, באתר הפיוט והתפילה ידידי השכחת, בביצוע ג'ו עמר, סרטון באתר יוטיוב ידידי השכחת, בביצוע אתי אנקרי, סרטון באתר יוטיוב ידידי השכחת, בביצוע החזן מאיר קאירה, מסורת ארם צובא, סרטון באתר יוטיוב חיים בראדי, דיואן יהודה הלוי, כרך ג', עמ' 4. חזן, שירו לו זמרו לו, עמ' 11. דניאל גולדשמידט, "מחזורים כמנהג קהילות יוון", ספונות יג (תשל"ח), עמ' קיח. (=הנ"ל, מחקרי תפילה ופיוט, מאגנס תש"ם, עמ' 226.)
יודוך רעיוני

יוֹדוּךָ רַעְיוֹנַי הוא פיוט לשבת, אשר נכתב על ידי המשורר הרב ישראל נג'ארה מהמאה ה-16. השיר נדפס על ידי מחברו בספרו זמירות ישראל. הפיוט מושר בלחנים שונים בכמה עדות, בפרט אצל יהודים רומניוטים, יהודי עדות המזרח ויהודים ספרדים. אצל יהודי מרוקו מפייטים אותו בסדר הבקשות ל"פרשת בא", ואצל יהודי חלב הוא מושר בשירת הבקשות לשבת, ובקהילת יהודי בבל הוא מושר בדרך כלל בליל שבת. הפיוט יודוך רעיוני, באתר הפיוט והתפילה יודוך רעיוני - פיוט לשבת קודש (מסורת מרוקו), באתר הבלוגיה יודוך רעיוני, בביצוע רחמים עמר, סרטון באתר יוטיוב ונציה שנט. חלק עולת תמיד, שיר כז ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'וזף מרי טרא

ז'וזף מרי טרא (בצרפתית: Joseph Marie Terray; ‏ 9 בדצמבר 1715 – 18 בפברואר 1778) היה שר האוצר תחת שלטון לואי החמישה עשר, מלך צרפת. טרא נולד ב-9 בדצמבר 1715 בבואן שבעמק הלואר. טרא היה כומר (אבה טרא) שמונה כיועץ כנסייתי לפרלמנט של פריז בשנת 1736, שם התמחה בענייני כספים. הוא עורר את תשומת לבו של מופו, ראש ממשלתו של לואי החמישה עשר, שהפך אותו לשר האוצר בדצמבר 1769. תרומתו המשמעותית הראשונה בתפקיד הייתה סיועו בהפלת שר החוץ שואזל שנה אחרי כן, בכך שהראה כי צרפת לא יכלה להרשות לעצמה להסתבך באותה עת במלחמה עם בריטניה. טרא בילה מספר שנים בניסיון לייצב את מצבה הכספי של צרפת באמצעות שמיטה חד צדדית של חלק מהחוב הלאומי, השעיית תשלומי ריבית על שטרות חוב ממשלתיים והטלת מלווה חובה. פעולות אלו עוררו מחאות קשות בקרב האצולה והעם כאחד, ומופו ביטל את סמכויותיהם הפוליטיות של הפרלמנטים בשנת 1771 כדי להמשיך ברפורמות. טרא המשיך בשינוי המערכת הפיננסית המתמוטטת של צרפת באמצעות רפורמה במסים כמו "חלק העשרים" (vingtième), מס בשיעור חמישה אחוז מההכנסה, ומס גולגולת של פריז, וחתם הסכמים נוחים יותר עם הפרמייה ז'נרו, זכייני גביית המיסים העקיפים עבור בית המלוכה. צעדים אלו הגבירו בתחילה את הכנסות הממשלה, אך ערערו עוד יותר את האיתנות הפיננסית של צרפת. התנגדות קשה הייתה לטרא על רקע הגבלת המסחר החופשי בתבואה, שלטענת מתנגדיו היה חלק מ"חוזה רעב" שלואי החמישה עשר תכנן כדי לאפשר למלך ליהנות ממחירי תבואה גבוהים באופן מלאכותי. אחרי מותו של לואי החמישה עשר במאי 1774 נכנע יורשו, לואי השישה עשר ללחץ ופיטר את מופו וטרא הכושלים ומינה במקומם את מורפה ואת טורגו. מדיה וקבצים בנושא ז'וזף מרי טרא בוויקישיתוף ז'וזף מרי טרא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יום השבת אין כמוהו

"יוֹם הַשַּׁבָּת אֵין כָּמוֹהוּ" הוא פיוט המושר ביום שבת בקהילת יהודי בבל. הפיוט יוֹם הַשַּׁבָּת אֵין כָּמוֹהוּ חובר על ידי משורר יהודי בשם מנצור. רעיון הפיוט הוא הפיכתו לשיר כיסופים והבלטת הרעיון של הגעגוע ליום השבת במשך כל ימי החול בשבוע. בפיוט, מודגשת השבת כיום של שמחה וקדושה, יום מיוחד והמייחד את כל קהילות עם ישראל ומבדיל את העם היהודי מבין עמי הגויים בעולם. יום השבת, באתר ויקיטקסט הפיוט יום השבת אין כמוהו, באתר הפיוט והתפילה
יושיהיקו נודה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא נודה. יושיהיקו נודה (ביפנית: 野田 佳彦; נולד ב-20 במאי 1957) הוא ראש ממשלת יפן לשעבר. נודה נולד בעיר פיואנבאשי במחוז צ'יבה, בנו של צנחן בכוחות ההגנה העצמית של יפן. הוא בוגר לימודי תואר ראשון בבית הספר למדעי המדינה וכלכלה של אוניברסיטת ואסדה ובוגר המחזור הראשון של מכון מאטסושיטה לממשל וניהול. במקביל עבד כקורא מוני גז, בין השאר על מנת להכיר טוב יותר את אוכלוסיית המחוז שלו לקראת כניסה לפוליטיקה. את הקריירה הפוליטית שלו החל בבחירות למועצת הנבחרים של מחוז צ'יבה ב-1987, הוא התמודד כמועמד עצמאי ללא תמיכה של מפלגה פוליטית והחל בכהונתו הראשונה באפריל 1987, ב-1991 נבחר לכהונה נוספת. לאחר הקמתה של מפלגת JNP הצטרף אליה, התמודד על מקום בדיאט של יפן, ונבחר ב-1993 לכהן כנציג המחוז הרביעי של צ'יבה בבית הנבחרים התחתון. הוא הפסיד בבחירות ב-1996, אך שב וניצח בשנת 2000 ומאז נבחר לתפקיד עוד 3 פעמים. בדיאט כיהן כיו"ר ועדת התקציבים. נודה הצטרף למפלגה הדמוקרטית של יפן והתמודד בבחירות המקדימות לנשיאות ב-2002. מטעם המפלגה כיהן כאחראי על הרפורמות הרגולוטריות ושר האוצר בממשלת הצללים, יו"ר ועדת יחסי הציבור של המפלגה ומזכ"ל המפלגה בפועל. בספטמבר 2009 מונה לסגן שר האוצר בממשלתו של יוקיו הטויאמה וביוני 2010 מונה לשר האוצר בקבינט של נאוטו קאן. כשר אוצר נקט במדיניות של ריסון פיסקלי, שכללה צמצום בהוצאות הציבוריות, הורדת החוב הציבורי של יפן והעלאת מיסים הוא התערב במדיניות המוניטרית ופעל להורדת שער הין על מנת לסייע בייצוא. הוא תומך נלהב בתוכנית החלל של יפן. לאחר התפטרותו של קאן באוגוסט 2011, בחרה המפלגה הדמוקרטית בנודה כיורשו של קאן כמנהיג המפלגה ובתפקיד ראש ממשלת יפן, נודה זכה לרוב בפרלמנט ומונה על ידי הקיסר לתפקיד ראש הממשלה ב-2 בספטמבר. נודה ציין כי האתגרים הגדולים ביותר העומדים בפניו הם שיקום יפן בעקבות רעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011), סיום המשבר הגרעיני בעקבות הפגיעה בתחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1 והתמודדות עם שער הין המתחזק. נודה נשוי ואב לשני ילדים, הוא בעל חגורה שחורה בג'ודו. מדיה וקבצים בנושא יושיהיקו נודה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יושיהיקו נודה (ביפנית) יושיהיקו נודה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יושיהיקו נודה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יושיהיקו נודה, ברשת החברתית אינסטגרם יושיהיקו נודה, ברשת החברתית LinkedIn יושיהיקו נודה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל באתר המפלגה הדמוקרטית Yoshihiko Noda Is Low-Key Politician With Hawkish Bent, וול סטריט ג'ורנל, 30 באוגוסט 2011
Beat It

"Beat It" הוא השיר השלישי מתוך האלבום Thriller של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון, אשר יצא ב-14 בפברואר 1983. הגיטריסט ההולנדי-אמריקאי אדי ואן היילן מנגן סולו גיטרה בשיר, על אף שנמנע על ידי חברת ההפקות שלו, להופיע בקליפ. השיר זכה בשני פרסי גראמי בשנת 1984 ושני פרסי המוזיקה האמריקני ונכנס להיכל התהילה של הפקת וידאו-קליפים. השיר דורג על ידי מגזין הרולינג סטון במקום ה-344 מתוך "500 השירים הטובים בכל הזמנים" ובמקום ה-81 מתוך "100 שירי הגיטרה הטובים בכל הזמנים" . המפיק, קווינסי ג'ונס, רצה לכלול שיר רוקנרול לאלבום על אף שג'קסון מעולם לא הראה התעניינות בסגנון זה. כאשר פנה ג'ונס אל אדי ואן היילן מלהקת ואן היילן, ואן הלן חשב שזו שיחת מתיחה. לאחר שהבין כי השיחה אותנטית, הוא הקליט את סולו הגיטרה ללא תשלום. על אף שלהקתו וסביבתו חשבה שנהג בטיפשות הוא טוען כי ראה בזה טובה אישית. "Beat It" שהה במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 במשך 3 שבועות. השיר צעד עם "Billie Jean", הסינגל הקודם של ג'קסון, בו זמנית בחמשת הגדולים. השיר כבש את המצעדים במדינות רבות. לאחר מותו של ג'קסון ב-2009, חזר השיר למצעדי העולם. מקור: מידע על היצירה "Beat It" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Beat It" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Beat It" באתר יוטיוב 500 השירים הטובים בכל הזמנים, מגזין הרולינג סטון " 100 שירי הגיטרה הטובים בכל הזמנים, מגזין הרולינג סטון The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית) מידע על Beat It במצעד הבריטי מידע על Beat It, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Beat It, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Beat It, באתר המצעד הנורווגי מידע על Beat It, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Beat It, באתר המצעד הספרדי מידע על Beat It, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Beat It, באתר המצעד השוודי זוכי פרסי גראמי ה-26 - 1984
ונסה פרליטו

ונסה פרליטו (באנגלית: Vanessa Ferlito; נולדה ב-28 בדצמבר 1980) היא שחקנית אמריקאית, אשר ידועה בשל תפקידה בתור הבלשית איידן בורן בסדרה "CSI: ניו יורק" (2006-2004), בשל תפקידה בתור סוכנת ה-FBI צ'ארלי דה-מרקו בסדרה "גרייסלנד" (2015-2013) ברשת USA Network ובזכות הופעתה בתור סוכנת ה-FBI תמי גרגוריו בסדרה "NCIS: ניו אורלינס" (2021-2016). פרליטו נולדה בברוקלין שבניו יורק למשפחה ממוצא אמריקאי-איטלקי. אביה מת ממנת יתר של הרואין כשהייתה בת שנתיים. לאימה ולאביה החורג יש סלון יופי בברוקלין. פרליטו נודעה בתפקידיה בסדרות "הסופרנוס", ובתור הבלשית איידן בורן בשתי עונותיה הראשונות של הסדרה "CSI: ניו יורק" ובשל תפקידה בעונה השלישית של הסדרה "24". בשנת 2005 השתתפה בסרט "הגבר של הבית" בכיכובו של טומי לי ג'ונס, ובשנת 2007 שיחקה בסרטו של קוונטין טרנטינו "חסין מוות" בתור דמותה של ארלין. בשנת 2013 החלה לשחק בסדרת המשטרה "גרייסלנד" של רשת USA, בתפקיד סוכנת ה-FBI קתרין "צ'ארלי/צ'אק" דה-מרקו, למשך 3 עונות עד לסיום הסדרה ב-2015. בשנת 2016 החלה לשחק בעונה השלישית של הסדרה "NCIS: ניו אורלינס" בתפקיד סוכנת ה-FIB תמי גרגוריו. את תפקיד זה המשיכה לגלם את סיומה של הסדרה ב-2021. ב-2023 שיחקה בסדרה גריסדלה של נטפליקס בתור איזבל חברתה הטובה של גריסלדה ממיאמי וסוכנת נסיעות. פרליטו הפכה לצמחונית מטעמי מצפון, בעקבות בצפייה בסרט התיעודי ארת'לינגס, היוצא נגד הפגיעה בבעלי חיים בתעשיות המזון. בספטמבר 2007 הביאה לעולם את בנה היחיד ומגדלת אותו כאם חד-הורית. ונסה פרליטו, ברשת החברתית אינסטגרם ונסה פרליטו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ונסה פרליטו, באתר AllMovie (באנגלית) ונסה פרליטו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קורות חיים באתר TV.com Vanessa Ferlito, TV Guide
בית"ר בנימינה

בית"ר "שי" בנימינה הייתה קבוצת כדורסל ישראלית מהמושבה בנימינה ששיחקה בליגה הלאומית. הקבוצה הוקמה באמצע שנות ה-90, על ידי שי סגיר וצביקה גל. בשנת 2001 התווספה המילה "שי" לשם הקבוצה, בעקבות נפילתו של שחקן הקבוצה סרן שי כהן, מפקד ביחידת שמשון. בעונת 2004/05 זכתה הקבוצה בגביע האיגוד לאחר ניצחון בגמר מול הפועל גבעתיים. בתחילת עונת 2005/06 החלה לשחק בליגה הלאומית לאחר שהחליפה את הפועל צפת שלא השיגה תקציב מתאים. בחודש אפריל 2007 עזב את הקבוצה המאמן רמי הדר לאחר חמש שנים רצופות. בסיום עונת 2008/09 נשרה הקבוצה לליגה הארצית, בה שיחקה במשך עונה אחת והכריזה על סגירת קבוצת הבוגרים. בסך הכול שיחקה הקבוצה במשך ארבע עונות בליגה הלאומית. מחלקת הנוער של המועדון, הכוללת שמונה קבוצות גיל, ממשיכה לפעול. אנטון שוטבין קני ויליאמס ג'וש גומז יריב רוקני ליאור שגב גרג קורנליוס סהר עטיה סיפור הקבוצה, באתר בראל נכסים הדף של סרן שי כהן, באתר "יזכור"
מלינה קאנאקארדס

מלינה אלני קאנאקארדס-קונסטנטינידס (באנגלית: Melina Eleni Kanakaredes-Constantinides; נולדה ב-23 באפריל 1967) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית, שהייתה מועמדת פעמיים לפרס אמי על תפקידה באופרת הסבון "אור מנחה", ולאחר מכן התפרסמה בשל השתתפותה בסדרת הטלוויזיה "CSI: ניו יורק" בתפקיד הבלשית סטלה בונסרה, ובסדרת הטלוויזיה "פרובידנס" בתפקיד ד"ר סידני הנסן. קאנאקארדס נולדה בעיר אקרון שבמדינת אוהיו בארצות הברית, לסוכן הביטוח הארי קאנאקארדס (Harry Kanakaredes - נולד בשנת 1928) ושל קונסטנס (קוני) טמו (Constance "Connie" Temo - נולדה בשנת 1936) שהייתה בעלים של חברת ייצור ממתקים, שניהם ממוצא יווני-נוצרי. יש לה שתי אחיות. קאנאקארדס למדה באוניברסיטת המדינה של אוהיו לזמן קצר, ולאחר מכן עברה לאוניברסיטת פוינט פארק בפיטסבורג שבפנסילבניה. קאנאקארדס החלה את קריירת המשחק שלה בגיל שמונה, בהפקת המחזה "תום סויר" בתיאטרון וות'רוויין פלייהאוס (Weathervane Playhouse) שבעיר הולדתה. קאנאקארדס הופיעה לראשונה בסדרת הטלוויזיה "אור מנחה" בה השתתפה בין השנים 1991–1995, בתפקיד אלני אנדרוס קופר, תפקיד עליו קיבלה שתי מועמדויות לפרס אמי בשעות היום (1995-1994). בין השנים 1999–2002 השתתפה בסדרה המצליחה "פרובידנס" בתפקיד ד"ר סידני הנסן. כמו כן השתתפה בשש עונות של הסדרה "CSI: ניו יורק" בתפקיד הבלשית סטלה בונסרה. קאנאקארדס השתתפה בסדרות "NYPD Blue", "חשיפה לצפון", "Due South", "אוז", "הפרקליטים" ו"המופע של בן סטילר". כמו כן השתתפה קאנאקארדס בסרטי הקולנוע "נשיקה ארוכה ללילה" בתפקיד טרין, "15 דקות" בתפקיד נוקלט קאראס, בתפקיד האלה אתנה בסרט "פרסי ג'קסון וגנב הברק. בשנת 2017 שיחקה בעונתה הראשונה של סדרת הטלוויזיה המתמחה בתפקיד ליין האנטר רופאה בבית החולים. קאנאקארדס נשואה לפיטר קונסטנטינידיס (Peter Constantinides) ולהם שתי בנות: זואי (נולדה ב-23 במאי 2000) וקארינה אלני (נולדה ב-25 בינואר 2003). מדיה וקבצים בנושא מלינה קאנאקארדס בוויקישיתוף מלינה קאנאקארדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מלינה קאנאקארדס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מלינה קאנאקארדס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מלינה קאנאקארדס, באתר AllMovie (באנגלית) מלינה קאנאקארדס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מלינה קאנאקארדס, באתר Metacritic (באנגלית) מלינה קאנאקארדס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קורות חיים באתר רשת CBS
מהיר ועצבני 2

מהיר ועצבני 2 (באנגלית: 2 Fast 2 Furious) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2003 וסרט ההמשך לסרט הראשון בסדרת הסרטים המצליחה מהיר ועצבני. בסרט מככבים פול ווקר, טייריס גיבסון, אווה מנדס, קול האוזר ולודקריס. הסרט יצא לאקרנים ב-3 בינואר 2003 וזכה להצלחה קופתית גדולה כשהכניס 236 מיליון דולר, אך גם לביקורות מעורבות וקיבל 36% מפי מבקרי קולנוע באתר Rotten Tomatoes. במבוא לסרט השני, אוקונר עוזב את לוס אנג'לס לפני שלמשטרת לוס אנג'לס תהיה הזדמנות לעצור אותו. בשעה שה-FBI מנהל אחריו מצוד ארצי, אוקונר מגיע למקומות כמו אריזונה, ניו מקסיקו וטקסס ומנצח בכל מרוץ רחוב בו הוא משתתף. אולם, הוא נאלץ לנטוש את מכוניתו מאחור כאשר למשטרה נודע דבר מיקומו. הוא תופס טרמפ ומגיע לחניון מכוניות משומשות. אוקונר קונה ניסאן סקייליין משומשת ומשדרג אותה. בעזרתה הוא מנצח במרוצי רחוב נוספים. הוא נוסע מזרחה לאטלנטה, ג'ורג'יה בדרכו למיאמי, פלורידה - נקודת הפתיחה של הסרט השני. בסרט השני, בריאן אוקונר כעת במנוסה, לאחר שנתן לדומיניק לחמוק מידי המשטרה. הוא מגיע למיאמי כדי לפתוח בחיים חדשים, אך עד מהרה הוא שוב מדרדר לעולם מרוצי הרחוב הבלתי חוקיים. סוכני שירותי המכס עוצרים אותו ומציעים לו עסקה שתסיר את האישומים כנגדו אם יבצע עבודה נוספת כסוכן סמוי. בריאן מסכים ומגייס לעזרה חבר ילדות בשם רומן פירס, פושע לשעבר. השניים מבצעים משלוחי כסף שחור עבור ברון סמים עשיר בשם קרטר ורון, ועובדים יחד עם סוכנת שירותי המכס מוניקה פואנטז כדי להפילו. פול ווקר - בריאן אוקונר טייריס גיבסון - רומן פירס אווה מנדס - מוניקה פואנטס קול האוזר - קרטר ורון, ברון סמים, האנטגוניסט הראשי של הסרט לודקריס - טאג' פארקר דבון אוקי - סוקי דרו סידורה - בוסטס ג'יימס רימר - מארהאן טום ברי - בילקינס גינג איונג - ג'ימי מארק בון - ויטורט מדיה וקבצים בנושא מהיר ועצבני 2 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מהיר ועצבני 2 "מהיר ועצבני 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מהיר ועצבני 2", באתר נטפליקס "מהיר ועצבני 2", באתר AllMovie (באנגלית) "מהיר ועצבני 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מהיר ועצבני 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מהיר ועצבני 2", באתר Metacritic (באנגלית) "מהיר ועצבני 2", באתר אידיבי "מהיר ועצבני 2", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "מהיר ועצבני 2", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "מהיר ועצבני 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מהיר ועצבני 2, קדימון הסרט באתר יוטיוב
מליסה גילברט

מליסה אלן גילברט (באנגלית: Melissa Ellen Gilbert; נולדה ב-8 במאי 1964) היא שחקנית, סופרת ובמאית יהודייה-אמריקאית; ידועה בעיקר בשל תפקידה הראשי כלורה אינגלס בסדרת הדרמה בית קטן בערבה. גילברט נולדה בלוס אנג'לס קליפורניה לקתי ווד ודייוויד דרלינגטון ויום לאחר מכן אומצה על ידי השחקן פול גילברט ואשתו השחקנית והרקדנית היהודייה ברברה קריין. כתוצאה מהאימוץ היא גדלה על-פי דתה של אמה המאמצת. אחותה מהמשפחה המאמצת היא השחקנית שרה גילברט. גילברט החלה את הקריירה שלה עוד כילדת פלא בסוף שנות השישים כשהופיעה בפרסומות וכשחקנית אורחת בסדרות טלוויזיה. התפרסמה בשל תפקידה הראשי כלורה אינגלס בסדרה בית קטן בערבה בשנים 1974–1983. שיחקה גם בסרטי קולנוע וטלוויזיה רבים, ביניהם שבועת דם בשנת 1987, משפחה של זרים בשנת 1993 ונמל מבטחים בשנת 2007. השתתפה בסדרות נוספות רבות כמו בגבולות המסתורין ובאטמן. גילברט נבחרה פעמיים לתפקיד נשיאת גילדת שחקני המסך, וכיהנה בתפקידה בין השנים 2001-2005. באוגוסט 2015 הודיעה על כוונתה להתמודד מטעם המפלגה הדמוקרטית על נציגות מחוז הבחירה ה-8 של מדינת מישיגן, בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית בנובמבר 2016, היא זכתה במועמדות המפלגה אך פרשה לפני הבחירות הכלליות מסיבות בריאותיות. מדיה וקבצים בנושא מליסה גילברט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מליסה גילברט מליסה גילברט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מליסה גילברט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מליסה גילברט, באתר AllMovie (באנגלית) מליסה גילברט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מליסה גילברט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Gilbert re-elected for two more years as SAG president, web.archive.org, ‏2007-10-13 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משגר GX

ה־GX תוכנן להיות משגר לוויינים שישמש לשיגור לוויינים מסחריים. המשגר תוכנן על ידי חברת Galaxy Express Corporation, שהייתה איחוד של מספר חברות, בהן IHI Corporation, הסוכנות היפנית לחקר החלל, ULA, לוקהיד מרטין ומספר חברות יפניות נוספות. השלב הראשון של המשגר יועד להיות אותו שלב ראשון המשמש את הטיל אטלס 5 (בתחילה תכננו להשתמש בשלב ראשון של אטלס 3) שסופק על ידי ULA, והשלב השני היה אמור להיות שלב חדש לגמרי שיבנה על ידי חברת IHI. את הטיל תכננו לשגר החל מ־2012 מבסיס חיל האוויר ונדנברג בקליפורניה, אבל הממשלה היפנית פרשה מהתוכנית בדצמבר 2009 וחברת גלקסי אקספרס התפרקה בסביבות מרץ 2010. הסוכנות היפנית לחקר החלל
Lulu

Lulu הוא אלבום אולפן משותף של להקת המטאל מטאליקה וגיטריסט הרוק לו ריד. האלבום יצא לאור ב-31 באוקטובר 2011 והיה אלבום האולפן האחרון בו השתתף ריד, ואלבום האולפן ה-10 של מטאליקה. הרעיון לשיתוף הפעולה הגיע כשמטאליקה ולו ריד ניגנו יחד בטקס לציון 25 שנים להיכל התהילה של הרוק אנד רול. בפברואר 2011 פרסם גיטריסט הלהקה, קירק האמט, שהלהקה מתחילה לעבוד על פרויקט חדש, "שלא יהיה מאה אחוז אלבום של מטאליקה". ביוני 2011 פרסמה הלהקה שהיא הקליטה אלבום עם לו ריד. ריד חיבר אוסף של שירים למחזה בשם "לולו", הפקה תיאטרלית של סיפורים שנכתבו במקור על ידי המחזאי הגרמני פרנק ודקינד. ריד שיתף את חברי מטאליקה ברעיונותיו, וביקש את עזרתם בקידום הנושא. ב-27 בספטמבר יצא השיר "The View" בתור סינגל ראשון מהאלבום. לו ריד - שירה, גיטרה, סינתיסייזרים ג'יימס הטפילד - שירה, גיטרת ליווי, עיבודים קירק האמט - גיטרת סולו, עיבודים רוברט טרוחיו - גיטרה בס, עיבודים לארס אולריך - תופים, עיבודים אורחים סארת' קלהון - קלידים ומחשב ג'ני שיינמן - כינור, ויולה, עיבוד למיתרים גייב ויצ'ר - כינור מייגן גולד - כינור רון לורנס - ויולה מאריקה יוז - צ'לו אולריך מייס - צ'לו ("Little Dog" ו"Frustration") רוב וסרמן - קונטרבס חשמלי ("Junior Dad") ג'סיקה טרוי - ויולה ("Junior Dad") הפקה ועיצוב אנטון קורביין - צילום עטיפה סטן מוסילק - צילום עטיפה גרג פידלמן - הפקה מוזיקלית, טכנאי הקלטה, מיקסים האל וילנר - הפקה מוזיקלית ולאדו מלר - מאסטרינג אתר האינטרנט הרשמי של Lulu מידע על האלבום Lulu באתר MusicBrainz מידע על האלבום Lulu באתר AllMusic האלבום Lulu באתר Discogs Metallica Working on a Project That Is 'Not 100 Percent a Metallica Record',‏ 15 בפברואר 2011
ולדימיר יאקובלב

ולדימיר אנאטולייביץ' יאקובלב (ברוסית Владимир Анатольевич Яковлев; יליד אוליוקמינסק, יקוטיה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות, נולד ב-25 בנובמבר 1944) הוא מדינאי רוסי ממוצא פיני, שכיהן בעבר כמושל סנקט פטרבורג הראשון, והיה השר לפיתוח אזורי (2004–2007). יאקובלב נולד בעיירה קטנה ביקוטיה, שאליה הוגלתה אמו. ב-1974 הוא סיים את לימודיו במכון הפוליטכני הצפון-מערבי בלנינגרד ועבד בחברות בנייה שונות השייכות לעיריית לנינגרד. ולדימיר יאקובלב הוא בעל תואר שלישי למדעי הכלכלה, פרופסור המחלקה לפיתוח עירוני של האוניברסיטה הטכנית של סנקט פטרבורג, והיה לדוקטור כבוד של אוניברסיטת סנקט פטרבורג הממלכתית לכלכלה ופיננסים, וחבר באקדמיה הבינלאומית להנדסה. ב-1969 היה לחבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. באוקטובר 1993 היה לסגן ראש עיריית סנקט פטרבורג אנטולי סובצ'ק וראש הוועדה למשק עירוני של העירייה. בשנת 1994 קודם לתפקיד הסגן הראשון. באותה תקופה ולדימיר פוטין היה אחד מסגניו של ראש העיר. ב-2 ביוני 1996 ניצח בבחירות למושל העיר וזכה בסיבוב השני עפ 47.5% אחוזי תמיכה, כשיריבו אנאטולי סובצ'אק, ראש העיר הקודם, מפסיד בפער קטן מאוד (45.8%). בבחירות 1999 הוא נבחר לדומה כאחד מראשי התנועה מולדת – רוסיה כולה. הוא ויתר על מושבו כי רצה להמשיך להיות מושל העיר. במאי 2000 זכה בקדנציה שנייה רצופה כמושל סנקט פטרבורג, לאחר שניצח כבר בסיבוב הראשון תוך זכייה ב-72% מהקולות. ביוני 2003 התפטר מתפקיד המושל ומונה לסגן ראש הממשלה, והיה ממונה על פרויקטים לאומיים לבינוי ושיכון ואחראי על עבודות התשתית והתחבורה. ב-24 בפברואר 2004 פוזרה הממשלה בראשות מיכאיל קסיאנוב, וב-9 במרץ אותה שנה מונה לנציג המיוחד של הנשיא במחוז הפדרלי הדרומי במקום ויקטור קזאנצב. חלק מאמצעי התקשורת ראו בכך הורדה בתפקיד. צוין שכבר מזמן מקובל ברוסיה לשלוח את האנשים שלא הצליחו בבירה לקווקז. שנת 2004 התאפיינה בפעילות אקטיבית של המורדים הצ'צ'ינים באזור ומספר רב של פעולות טרור. ב-14 בספטמבר 2004 מונה לשר הראשון לפיתוח אזורי תוך הקמת משרד לפיתוח אזורי של רוסיה החדש. במהלך השנים 2005–2006 נמתחה ביקורת קשה על פעילותו בראש המשרד. ב-4 באפריל התקיים דיון רחב בדומה והתקבלה החלטה על הישגים דלים של יאקובלב בתפקיד. ב-24 בספטמבר 2007 הוא פוטר ויצא לפנסיה. מאז 28 באפריל 2009 הוא נשיא איגוד הבנאים הרוסי (Российский союз строителей). ולדימיר נשוי לאירינה ויש לו ממנה בן, איגור יאקובלב (נולד ב-1970). Яковлев, Владимир Анатольевич באתר לנטה-פדיה
אוויה סולושנז גרופ ארנה

אוויה סולושנז גרופ ארנה (בליטאית: Avia Solutions Group arena; עד נובמבר 2020 – סימנס ארנה) הוא אולם ספורט רב-תכליתי הנמצא בבירת ליטא, וילנה. המתקן הוא השני בגודלו בליטא, אחרי ז'לגיריס ארנה, ונחנך ב-30 באוקטובר 2004. האולם משמש גם כאולמה הביתי, בחלק מהמשחקים, של קבוצת הכדורסל המקומית, ריטאס וילנה. האולם הוא אחד המבנים החשובים מבחינת אירועי הספורט והתרבות בליטא. ב-2004 הוא נבחר למבנה הספורט הטוב ביותר של השנה בליטא, ובאותה השנה אף נבחר לארח חלק ממשחקי אליפות אירופה בכדורסל 2011. משחק כדורסל משחק הוקי קרח בהיכל אתר האינטרנט הרשמי של אוויה סולושנז גרופ ארנה ערך זה הוא קצרמר בנושא ליטא ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שפת לינקוס

שפת לינקוס (lincos) היא שפה בינארית המשמשת לקידוד מידע. השפה פותחה ותוארה בשנת 1960 על ידי המתמטיקאי הנס פרוידנטל כדי לשמש תשתית לתקשורת עם ציויליזציות חדשות, אם יתגלו עם הזמן. מקור שם השפה הוא קיצור המילים הלטיניות לינגואה קוסמיקה (שפה קוסמית). עם התקדמות יכולת האדם לתקשר עם החלל החיצון באמצעים שונים, עלתה הסוגיה כיצד יוכל האדם לתקשר עם חוצנים אם ימצאו כאלו, שכן קיימת סבירות נמוכה מאוד להתפתחות שפה על ידי החוצנים שתובן על ידי האדם ולהפך. מכיוון שכך הוצעו במהלך השנים פתרונות מגוונים לבעיה. רבים מן הפתרונות שהוצעו היו קשורים למדע המתמטיקה במידה כזו או אחרת, והדבר נבע מתוך הבנת יוצרי הפתרונות כי עקרונות המתמטיקה הם מוחלטים ותקפים בכל תרבות בעלת יכולת הבנה וניתוח מינימליים. שפת לינקוס אף היא מבוססת על עקרונות מתמטיים פשוטים, הדומים לשפות תכנות שונות, שם המידע מקודד לשני תוים בודדים בלבד. שפת לינקוס מעולם לא נוסתה בפועל, אך היוותה תשתית לרעיונות דומים נוספים, וביניהם תקשורת אלגוריתמית (תקשורת באמצעות תוכנת בינה מלאכותית הלומדת את שפות שני המשוחחים ומתרגמת ביניהם). פרויקט סט"י רן לוי, ‏הלו, זה בלומפילד? או, איך נתקשר עם חיים תבוניים אחרים ביקום., באתר "הידען", 9 בינואר 2008