laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חוק חניה לנכים

חוק חניה לנכים, התשנ"ד-1993 הוא חוק במדינת ישראל, שנחקק בשנת 1993, על מנת להעניק מעמד חוקי לתג נכה, אשר מונפק לנכים על ידי רשות הרישוי במשרד התחבורה, ולקבוע את זכויות החניה שתג מעניק לבעליו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בעלי נכות 60% ומעלה מביטוח לאומי בעלי תעודת עיוור נכות ילדים כל אדם שיש לו מגבלה רפואית יכול להגיש בקשה. סעיפים 2 ו-3 לחוק מתירים לנכה להחנות את רכבו במקום שאין החניה מותרת בו בתנאי שכל התנאים הבאים מתקיימים: "בסמוך למקום האמור אין מקום חניה מוסדר לנכים או שהוא לא היה פנוי בזמן החניה" "בסמוך למקום האמור לא מצוי מקום אחר שהחניה בו מותרת או שהוא לא היה פנוי בזמן החניה" "החניה נעשית באופן שאין בה סיכון לעוברי דרך ואין היא מונעת מעבר חופשי להולכי רגל, לעגלות ילדים או לעגלות נכים" "החניה אינה גורמת להפרעה ממשית לתנועה" בית המשפט העליון קבע שגם חניה במקום המיועד לפריקה ולטעינה בלבד כפופה לדרישות אלו. סעיף 4ב לחוק, אשר נחקק בשנת 2005, מעניק לבעל תג נכה החונה במקום ציבורי, פטור מתשלום בשני תנאים: הגישה הנגישה היחידה למקום הציבורי לאדם עם מוגבלות, היא דרך חניה במקום הציבורי הכרוכה בתשלום, נדרש לאדם עם המוגבלות מקום חניה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. על רשות תימרור מקומית לסמן מקומות חניה לכלי רכב הנושאים תג נכה, בשטח פריקה וטעינה, במועדים שאינם מיועדים לפריקה ולטעינה, ובלבד ששטח הפריקה והטעינה אינו נתיב נסיעה; מספר מקומות החניה שיסומנו כאמור יהיה לפי הגבוה מבין אלה: (1) מקום חניה אחד; (2) מספר מקומות החניה שניתן לכלול במחצית משטח הפריקה והטעינה. על אף האמור בחוק בנוגע לרשות לנעול או לגרור רכבים על ידי המוסמכים לכך, אסור לשוטר או גורר מורשה, כך כלפי גלגלי רכב הנושא תג נכה גם אם הרכב חונה בניגוד להוראות סעיף 0א לחוק התעבורה, אולם רשאים הם להזיז את הרכב, ובמידת הצורך גם לגררו, אם אופן חנייתו מסכן עוברי דרך או גורם הפרעה ממשית לתנועה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בפברואר 2024 פורסם כי ישנן חברות המוכרות תגי נכה. התגים מאפשרים הנחה גדולה באגרת הרישוי לרכב וכן חניה בתנאים מיטיבים מיוחדים. בכתבה הוצגה פרסומת המבטיחה תג לכל אזרח שישלם. קורה לא אחת שלרכב עם כיסא גלגלים אין מקום חניה, כי כל המקומות תפוסים וגם על המדרכה הנכה אינו יכול לעבור, כי היא חסומה על ידי מכוניות חונות. עד כה ניתנו 613,000 תגים. קשה לבדוק האם ברכב החונה אכן נסע נכה. ממשרד התחבורה נמסר כי הוקמו ועדות. בינתיים הוחלט לבטל את האישור האוטומטי לשני תגים לכל נכה. ניידות (נגישות) נגישות תחבורה חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות חוק חניה לנכים, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של חוק חניה לנכים, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת הסבר על הליך קבלה וחידוש תג חניה לנכה באתר משרד התחבורה תקנות והנחיות להצבת תמרורים, מעמ' 208, 2022, משרד התחבורה. דברי ההסבר להצעת חוק חניה לנכים, התשנ"ג-1993 תג חנייה לנכה, באתר הביטוח הלאומי הגשת בקשה לתג נכה: מה ניתן לעשות אם הבקשה נדחתה?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏16 בנובמבר 2023 תג חניה לנכה ולקרוב המסיע בוגר או ילד נכה, באתר כל זכות רע"פ 604/10 לביא נ' מדינת ישראל, ניתן ב־10 במאי 2010 דניאל שמיל, תמורת כמה אלפי שקלים למאכערים, גם אתם תוכלו לקבל תג נכה ולחנות על מדרכות, באתר הארץ, 21 בפברואר 2024
ג'יי. סי. צ'נדור

ג'פרי "ג'יי. סי." מקדונלד צ'נדור (באנגלית: Jeffrey McDonald "J. C." Chandor; נולד ב-24 בנובמבר 1973) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי. כתב וביים את הסרטים "התמוטטות", "הכל אבוד", "שנה קשוחה מאוד" ו"משולש הגבולות". צ'נדור נולד וגדל בניו ג'רזי ובלונדון, אביו היה בנקאי השקעות בחברת מריל לינץ' ואמו יועצת אמנות. ב-1996 סיים תואר ראשון בלימודי תרבות וקולנוע במכללת ווסטר באוהיו, תואר שבנה בעצמו הוא למד הפקת קולנוע באוניברסיטת ניו יורק. עבד בצילום פרסומות טלוויזיה וסרטים דוקומנטריים, בהם סדרה בת שישה חלקים המתעדת הופעות של הזמרים סטינג, אלטון ג'ון, רד הוט צ'ילי פפרז. כמו כן עבד כמתווך נדל"ן ובחברת אנרגיית רוח. ב-2004 כתב, הפיק וביים את הסרט הקצר Despacito. הוא כתב וביים את הסרט "התמוטטות" שיצא ב-2011. הסרט עוסק בעובדים בבנק השקעות במהלך המשבר הכלכלי העולמי. בסרט הופיעו שחקנים מנוסים בהם קווין ספייסי, ג'רמי איירונס, פול בטאני, דמי מור, סיימון בייקר, פן בדג'לי, מרי מקדונל, סטנלי טוצ'י וזאכרי קווינטו. הסרט התאפיין בכך שהתנהל בעיקר באמצעות שיחות בין גיבוריו. צ'נדור היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר וזכה בפרסים לסרט הבכורה הטוב ביותר מטעם איגוד מבקרי הקולנוע ואינדפנדנט ספיריט. סרטו הבא שכתב וביים, "הכל אבוד", היה שונה בתכלית. הסרט שיצא ב-2013 בכיכובו של רוברט רדפורד, כלל רק שחקן אחד וכלל לא הכיל דיאלוגים. הסרט זכה לשבחים, היה מועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט לסרט הטוב ביותר וצ'נדור היה מועמד לפרס הבמאי הטוב ביותר. ב-2014 יצא סרטו השלישי שכתב וביים, "שנה קשוחה מאוד", סרט פשע בכיכובם של אוסקר אייזק וג'סיקה צ'סטיין. הסרט זכה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע. בשנת 2018 הפיק את הסרט "הבריטים באים" שביים וכתב ג'יימס אוקלי ומככבים בו אומה תורמן, טים רות' וסופיה ורגרה. הוא החל לכתוב ולביים סרט העוסק בשעות האחרונות של עובדי אסדת הקידוח Deepwater Horizon לפני שקיעתה במצולות, אך עזב את ההפקה בטרם הושלמה. ב-2019 ייצא לאקרנים סרט הפשע "משולש הגבולות" שבבימויו, שיופץ בשיתוף פעולה עם נטפליקס. בסוף 2024 עתיד לצאת סרטו "קרייבן הצייד"; סרט גיבורי על המבוסס על דמות באותו שם מבית מארוול קומיקס. ג'יי. סי. צ'נדור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יי. סי. צ'נדור, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ג'יי. סי. צ'נדור, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יי. סי. צ'נדור, באתר Box Office Mojo (באנגלית) ג'יי. סי. צ'נדור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Another Movie Means Another Crisis, הניו יורק טיימס, 30 באוקטובר 2014 J.C. Chandor באתר פרס אינדפנדנט ספיריט שירית גל, "למוח שלי יש יכולות של גיבור על", באתר ynet, 24 במרץ 2015 J.C. Chandor '96 אורי קליין, התמוטטות: מצמרר ואפקטיבי, באתר הארץ, 27 בינואר 2012 אורון שמיר, עכבר העיר, "התמוטטות": יש מישהו עם תואר בכלכלה באולם?, באתר הארץ, 19 בינואר 2012 אורון שמיר, עכבר העיר, "הכל אבוד": הפאדיחה של רוברט רדפורד, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2013 אורי קליין, "שנה קשוחה מאוד" חושף את קרביה של השיטה הקפיטליסטית, באתר הארץ, 26 במרץ 2015 Peter Berg In Talks To Replace JC Chandor On ‘Deepwater Horizon’ – Update, אתר deadline.com‏ 30 בינואר 2015 אור סיגולי, ‏"משולש הגבולות" מספק את האקשן הוא הטוב ביותר שראינו מאז "משימה בלתי אפשרית: התרסקות", באתר גלובס, 29 במרץ 2019
אוותנדיל צ'קואסלי

אוותַנדיל צ'קוּאסֵלי (בגאורגית: ავთანდილ ჭკუასელი, ברוסית: Автандил Ноевич Чкуасели‏; 31 בדצמבר 1931 - 12 בספטמבר 1994) היה כדורגלן גאורגי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת חלוץ; אחרי סיום קריירת המשחק היה מנהל בוועד הספורט של גאורגיה הסובייטית, וכן מרצה ומנהל קתדרה במכון לחינוך גופני. אוותנדיל צ'קואסלי נולד בשנת 1931 בטביליסי, בירת גאורגיה הסובייטית; בשנת 1946 הוא סיים את לימודיו בבית הספר לכדורגל מס' 35 של טביליסי. בשנת 1949 צ'קואסלי החל לשחק בקבוצת דינמו טביליסי ונשאר בה עד סוף קריירת המשחק בשנת 1959; בשנים 1951 ו-1953 הוא זכה עם הקבוצה במדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות. בשנת 1952 צ'קואסלי הוכר כחלוץ שמאלי קיצוני השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (נכלל ברשימת 33 מצטייני העונה כסגן שני של החלוץ השמאלי הקיצוני שבין 11 המצטיינים); בסך הכול, צ'קואסלי הופיע במדי הקבוצה ב-84 משחקים והבקיע 29 שערים לזכותה. ב-18 ביוני 1952 צ'קואסלי ערך את משחק הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק ידידות מול נבחרת בולגריה, שהסתיים בתיקו 2:2; ב-22 ביולי הוא ערך את הופעתו השנייה והאחרונה בנבחרת - הפעם במשחק רשמי במסגרת אולימפיאדת הלסינקי, שבו הסובייטים נוצחו בתוצאה 3:1 על ידי נבחרת יוגוסלביה. בשנת 1955, באמצע קריירת המשחק שלו בדינמו טביליסי, צ'קואסלי הושאל לקבוצת לוקומוטיב טביליסי; הוא הופיע במדי הקבוצה השנייה בשבעה משחקים והבקיע שער יחיד לזכותה. בשנת 1956 צ'קואסלי זכה עם נבחרת הכדורגל של גאורגיה הסובייטית במדליית כסף בספַּרטַקיאדת עמֵי ברית המועצות (אליפות הנבחרות של הרפובליקות הסובייטיות). עם סיום קריירת המשחק שלו בשנת 1959, צ'קואסלי פתח בקריירת ניהול, שבשיאה הגיע אל צמרת מִנהלת הכדורגל בוועד הספורט הממלכתי של גאורגיה הסובייטית - מאוקטובר 1974 עד מרץ 1976 שימש כסגן יו"ר המִנהלת, ואילו בהמשך עמד בראשה (בין אפריל 1976 לפברואר 1984, ושוב מפברואר 1987 עד נובמבר 1988). בשנת 1976 צ'קואסלי זכה בתואר מאמן נכבד של גאורגיה הסובייטית. בשנים 1984 - 1994 צ'קואסלי ניהל את הקתדרה לכדורגל במכון הממלכתי לחינוך גופני של גאורגיה הסובייטית, ושימש גם כמרצה (לא ברציפות). אוותנדיל צ'קואסלי מת בשנת 1994 בטביליסי. דינמו טביליסי שתי מדליות כסף על סגנות אליפות ברית המועצות: 1951, 1953 שתי מדליות ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות: 1950, 1959 אוותנדיל צ'קואסלי, באתר Transfermarkt אוותנדיל צ'קואסלי, באתר WorldFootball.net אוותנדיל צ'קואסלי, באתר National Football Teams
אמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות

האמנה בדבר זכויות אנשים עם מוגבלויות (באנגלית: Convention on the Rights of Persons with Disabilities - CRPD) היא אמנה בין-לאומית לזכויות אדם שנועדה להגן על זכויותיהם וכבודם של אנשים עם מוגבלות. המדינות שהן צדדים לאמנה נדרשות לקדם את ההנאה המלאה והשווה של אנשים עם מוגבלות מזכויות האדם וחירויות היסוד, להגן עליה ולהבטיחה, ולוודא כי הם נהנים משוויון מלא לפי חוק. האמנה היא חלק מהמגמה העולמית לשינוי התפיסה של אנשים עם מוגבלות כאובייקטים של צדקה, טיפול רפואי והגנה סוציאלית, להבנה כי הם חברים מלאים ושווים בחברה, בעלי זכויות אדם. האמנה היא היחידה מבין אמנות האו"ם לזכויות אדם, אשר כוללת במפורש ממד של פיתוח בר-קיימא. האמנה הייתה לאמנת זכויות האדם הראשונה של המאה ה-21. נוסח האמנה אומץ על ידי העצרת הכללית של האו"ם ב-13 בדצמבר 2006, והאמנה נפתחה לחתימה ב-30 במרץ 2007. בעקבות אשרורה על ידי עשרים מדינות, נכנסה האמנה לתוקף ב-3 במאי 2008. נכון לחודש ינואר 2015, ישנן 159 מדינות שחתומות על האמנה ו-151 מדינות שהן צדדים לה, כולל האיחוד האירופי (שאשרר אותה ככל שהתחייבויותיהן של המדינות החברות בו הועברו לאיחוד האירופי). ליישום האמנה הוקמה ועדת האו"ם לזכויות אנשים עם מוגבלות. בין העקרונות הכלליים המנויים באמנה ניתן לציין כבוד טבוע, אוטונומיה פרטית, חופש בחירה, אי הפליה, השתלבות והכלה בחברה, כבוד לשונות, שוויון הזדמנויות, נגישות, שוויון בין גברים לנשים, וכבוד לילדים עם מוגבלות. בנוסף, האמנה מגינה על שורה ארוכה של זכויות אדם קונקרטיות של אנשים עם מוגבלות, בהן: הזכות לנגישות, הזכות לחיים, הגנה בשעת חירום, הכרה שווה בפני החוק, כשרות משפטית שווה, נגישות לצדק, חירות וביטחון אישי, חופש מעינויים, חופש מהתעללות, שלמות אישית, חופש תנועה ואזרחות, מגורים בקהילה, ניידות אישית, חופש הביטוי, נגישות למידע, כבוד לפרטיות, נישואין, הורות, חינוך, בריאות, שיקום, עבודה, ביטחון סוציאלי, הזכות לבחור ולהיבחר, פנאי, נופש וספורט. האמנה מחייבת את המדינות החברות לנקוט צעדים שונים כדי לוודא שאנשים עם מוגבלות אכן נהנים מהזכויות האמורות, כגון חקיקה, העלאת מודעות ציבורית, ואיסוף נתונים סטטיסטיים. ישראל חתמה על האמנה ב-30 במרץ 2007 ואשררה אותה ב-28 בספטמבר 2012, בהסתייגות מהסעיף אשר מאפשר חופש נישואים ומציינת כי חופש זה מוגבל לדינים הנהוגים בין בני העדות השונות במדינת ישראל. החלטת הממשלה שאשררה את האמנה מינתה את נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות לשמש כגורם מרכז ומנגנון תיאום לעניין האמנה, וכן כמסגרת לקידום האמנה, הגנה עליה ופיקוח על יישומה. אתר האינטרנט הרשמי של אמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות נוסח האמנה בעברית באתר נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות נוסח האמנה באתר האו"ם (באנגלית) מאמר בנושא האמנה באתר נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות מדריך לציבור בנושא האמנה מאת נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות הסבר על האמנה באתר האו"ם (באנגלית) תרגום הניוזלטר של מזכירות האו"ם ליישום אמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות. ספטמבר; אוקטובר הסבר באתר ארגון של אנשים עם מוגבלות שכלית ובני משפחותיהם באירופה החלטת ממשלה מס' 5100 מיום 10.09.2012 מאמר על תפקידה של נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ביישום האמנה
פלייד קמרי

פְּלַייְד קָמְרִי (בוולשית: Plaid Cymru, "המפלגה הוולשית"; באנגלית: Plaid Cymru - The Party of Wales) היא מפלגה ולשית הקוראת למתן עצמאות לוויילס ולחיזוק השפה והתרבות המקומיות. היא קמה ב-1925 וזכתה במושב הראשון שלה בבית הנבחרים הבריטי בבחירות 1966. בבחירות הכלליות בבריטניה (2017) היא קיבלה ארבעה מושבים (ו-164,466 קולות) בבית הנבחרים, מתוך ארבעים מחוזות הבחירה הוולשיים. יש לה עשרה מתוך שישים בפרלמנט הוולשי. כמו כן, יש לה שני נציגים בבית הלורדים. המנהיגה הנוכחית, מאז 2012, היא ליאן ווד. המצע של פלייד קמרי קורא לחיזוק המוסדות המקומיים הוולשיים ולקבלת עצמאות הדרגתית, כחברה מלאה באו"ם, תוך היוותרות באיחוד האירופאי; לכלכלת רווחה המבוססת על גישה סוציאל-דמוקרטית מתונה; ולשימור וחיזוק השפה והתרבות הוולשיות, תוך שאיפה לדו-לשוניות מלאה, בפועל ולא רק מכח חוק, עם האנגלית השלטת. המפלגה הוקמה ב-5 באוגוסט 1925 מאיחוד שתי תנועות לאומיות, "התנועה הוולשית" ו"הצבא לשלטון עצמי לוויילס". המזכיר הכללי הראשון היה יו רוברט-ג'ונס, והנשיא היה לואיס ולנטיין. דמות בולטת נוספת לצדם הייתה המשורר והמחזאי הוולשי סאונדרס לואיס. הם היו סיעה זעירה וכמעט ולא גרפו קולות בנסיונותיהם המועטים להיכנס לפרלמנט. בנשיאותו של גווינבר אוואנס, שנכנס לתפקיד ב-1945, הפכה פלייד לכח משמעותי יחסית בזירה הוולשית. ב-1959 היא התמודדה על רוב המושבים במדינה וזכתה ב-5.2% מהקולות (77,571 מצביעים); ב-1966 הצליח אוואנס עצמו להיבחר לפרלמנט בבחירות חוזרות, לאחר שנכשל בכלליות, והיה לחבר הראשון מטעמה בווסטמינסטר. ב-1970 העמידה פלייד מועמדים בכל המחוזות הוולשיים וגרפה 11.5% מהמצביעים (175,016 איש, המספר הגבוה ביותר עד 2001). בבחירות הכלליות בפברואר 1974 הכניסה לראשונה נבחרים ישירות לבית הנבחרים, שני מושבים. כשנערך סיבוב נוסף כעבור שמונה חודשים, עקב השוויון בין הלייבור והשמרנים, זכתה בשלושה. המפלגה ספגה מהלומה כשהציבור דחה ברוב גדול את ההצעה להקמת אספה לאומית במשאל-עם ב-1979. אוואנס הוחלף ב-1981 ופלייד קמרי ערכה בחינה-מחדש של יעדיה, שהתבטאה גם באימוץ מצע סוציאליסטי מתון במהלך העשור. בבחירות 1992 הגיעה המפלגה לשיא כוחה, ארבעה מושבים, הישג שהצליחה לשמר בסיבובים של 1997 ו-2001. באחרון הגיעה למספר הגבוה ביותר של קולות אי-פעם, 195,893. ב-1997 הושג רוב דחוק של 50.3% במשאל עם נוסף על הקמת אספה לאומית, ובבחירות הראשונות אליה הייתה פלייד קמרי לשנייה בגודלה אחרי הלייבור, עם 17 מושבים. ב-1999 הצליחה - לאחר שנכשלה בכך מאז 1979 - להיכנס לפרלמנט האירופי וזכתה בשני מקומות מהחמישה השמורים לוויילס. כוחה באספה הלאומית פחת ל-12 בבחירות 2003, עלה ל-15 ב-2007. בבחירות ב-2011 היא התדרדרה ל-11 מושבים ולמעמד השלישית בגודלה בלבד. היא חברה בקבוצת "הברית האירופאית החופשית", המקדמת מיעוטים לאומיים שונים בפרלמנט האירופי. מדיה וקבצים בנושא פלייד קמרי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלייד קמרי פלייד קמרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פלייד קמרי, באתר פליקר פלייד קמרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מסטלאן

מסטלאן (בספרדית: Mazatlán ‏האזנה‏Ⓘ‏) היא עיר במדינת סינלואה במקסיקו. מסטלאן נמצאת בדרום סינלואה, בחוף האוקיינוס השקט. ספרד כבשה את אזור מסטלאן ב-1531, אך הוא ננטש על ידי הספרדים כעבור זמן קצר. ב-1576 ספרד שוב השתלטה על האזור. בשלב מסוים במאות שלאחר מכן מסטלאן נוסדה ככפר דייגים קטן. ב-1821 הוחלט להקים במסטלאן נמל. באזור 1830 הגיע לאזור בנקאי בשם חואן נפומוסנו מצ'דו אשר השקיע בנמל ובמסטלאן. בעקבות פעולותיו נמל מסטלאן הפך לאחד החשובים בחוף המערבי של מקסיקו ומסלטאן גדלה לכדי עיירה. ב-1847, במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, צבא ארצות הברית כבש את מסטלאן והחזיק בה עד 1848. ב-1864, במהלך ניסיון ההשתלטות של צרפת על מקסיקו, צבא צרפת כבש את מסטלאן תוך הפצצה כבדה על העיר שגרמה לנזקים רבים. המקסיקנים כבשו בחזרה את מסטלאן ב-13 בנובמבר 1866. ב-1914, במהלך המהפכה המקסיקנית, ונוסטיאנו קרנסה השתלט על העיר. במהלך ההשתלטות קרנסה שלח מטוס כדי להפציץ את העיר ומסטלאן הייתה אחת הערים הראשונות בהיסטוריה שהופצצו על ידי מטוס. כלכלת מסטלאן מתבססת כיום בעיקר על תיירות ודיג. ארצות הברית מקיימת סוכנות קונסולרית בעיר, בנוסף לשגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל רפאל בואלנה, המציע טיסות ליעדים בתוך מקסיקו וכן ליעדים בארצות הברית וקנדה. גרמניה האם, גרמניה ארצות הברית סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית מקסיקו טיחואנה, באחה קליפורניה, מקסיקו מדיה וקבצים בנושא מסטלאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מסטלאן מסטלאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קונסוליות ארצות הברית במקסיקו Locations". U.S. Department of State, United States Diplomatic Mission to Italy. Archived from the original on 18 June 2015. Retrieved 20 June 2015.
משמעת מפלגתית

משמעת מפלגתית או משמעת סיעתית היא היכולת של סיעה ברשות המחוקקת לוודא כי חבריה יתמכו במדיניות של הנהגת מפלגתם. בדמוקרטיה ליברלית, משמעת מפלגתית מתייחסת לשליטה שיש למנהיגי המפלגה על חברי סיעתם בבית המחוקקים. במדינות בעלות שלטון מרקסיסטי-לניניסטי, משמעת מפלגתית מתייחסת לסנקציות מנהליות כמו קנסות או גירוש שהמפלגה הקומוניסטית יכולה לכפות על חבריה שביצעו פעולות כמו שחיתות או אי-הסכמה עם המפלגה. שבירת משמעת מפלגתית בעת הצבעה בבית המחוקקים יכולים להוביל למספר עונשים על החבר ששבר את המשמעת. עונשים אלה כוללים אי-קידום לתפקיד בכיר במפלגה או בבית המחוקקים, איבוד או השהייה של הטבות המוענקות לנבחר ציבור. המחלוקת של שוברי המשמעת המפלגתית עם מפלגתם יכולה להיות כל כך חזקה עד שהיא תוביל אותם לעבור למפלגה אחרת או לפרוש למעמד של סיעה עצמאית. בהרבה מערכות פוליטיות ממונה חבר במפלגה באופן רשמי לתפקיד שמטרתו לאכוף את המשמעת המפלגתית. בדמוקרטיה פרלמנטרית קיימת גם משמעת קואליציונית אשר זהה למשמעת סיעתית אבל חלה על כלל הסיעות החברות בקואליציה ולרוב מעוגנת בהסכמים קואליציוניים ונאכפת על ידי יושב ראש הקואליציה. משמעת אופוזיציונית חלה על כלל הסיעות החברות באופוזיציה ועל מנת לבצעה נדרשת הסכמה של כלל ראשי הסיעות הנמצאות באופוזיציה. משמעת מפלגתית נוטה להיות חזקה מאוד במדינות דמוקרטיות פרלמנטריות כמו בריטניה, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד והודו שבהן הצבעה של מחוקק כנגד הממשלה מובילה לפיזורה על בסיס הצעת אי-אמון. במצבים אלה, זה מאוד נדיר שחבר מפלגה יצביע כנגד רצונה של מפלגתו. מנהיגי מפלגה במדינות כאלה לעיתים קרובות בעלי סמכות לפטר חבר מפלגה המפר את הקו המפלגתי מתפקידו אבל לא מחברותו בבית הנבחרים. משמעת מפלגתית חלשה היא בדרך כלל יותר תכופה באסיפות נכבדים מאשר במפלגות פופוליסטיות. למפלגה הרדיקלית בצרפת לא הייתה משמעת מפלגתית, גם לא לאף אחת מהמפלגות הימניות בתקופת הרפובליקה הצרפתית השלישית (1871-1940). משמעת מפלגתית חלשה נמצאת גם במדינות דמוקרטיה נשיאותית כמו ארצות הברית. בבתי מחוקקים אלה, מצוי שאחד המחוקקים יחצה קווים מפלגתיים בעת הצבעה נתונה, בדרך כלל בעקבות אינטרס של האזור אותו הם מייצגים או בעקבות חברים אחרים בקבוצה גבולית בתוך מפלגתם. צנטרליזם דמוקרטי הצבעת מצפון תומר אביטל על משמעת קואליציונית, נבדק ב-2022-05-17
אריה לייב "הארוך" מקראקא

רבי אריה לייב "הארוך" מקראקא (ביידיש: דער הויכער ר' לייב; נפטר ט"ו באייר תל"א, 25 באפריל 1671) היה רב פולני במאה ה-17, רבן של פשמישל וקראקא. מגדולי דורו, חותנם ומחותנם של אחדים מגדולי רבני פולין. נולד לרבי זכריה מענדל קלויזנער שכונה "ר' זכריה הנביא". למד אצל רבי יהושע העשיל בעל "מגיני שלמה" ו"שו"ת פני יהושע". נישא ליוטא בתו של רבי אפרים פישל רבה של לבוב, שימש כדיין ומו"ץ בקראקא, ואחר כך שימש ברבנות פשמישל עד פטירת ר' העשיל מקראקא בכ' בתשרי תכ"ד, 21 באוקטובר 1663. לאחר פטירתו ירש את מקומו והתמנה כרבה של קראקא, משרה בה החזיק עד פטירתו בט"ו באייר תל"א, 25 באפריל 1671. הוא לא הדפיס מחידושי תורתו, אולם כמה מחידושיו ומתשובותיו ההלכתיות שרדו בכתבי בני דורו. קונטרס ביידיש המכיל ליקוט של דברי מוסר, נדפס בשנת תכ"ו בשם "תיקוני תשובה ארץ צבי", שזכה להסכמתו יוחס בדיעבד לנתן העזתי. הוא נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב, על יד מחותנו הרב ר' העשיל מקראקא. משפחתו של רבי אריה לייב, הייתה ממשפחות הרבנים החשובות בפולין. אחיו היו: רבי צבי הירש קלויזנר ורבי דוד טביל מבריסק וגיסם היה רבי יהודה ב"ר ניסן (מהריב"ן), רבן של אולקוש, טומשוב לובלסקי, קאליש וערים נוספות. בנו, רבי זכריה מנדל, היה מחשובי רבני פולין שנודע בצדקותו, מחבר הספר "באר היטב" על יורה דעה וחושן משפט, ונקרא בפי ההמון "רבי זכריה הנשיא". מלבדו, ידועים בשמם שלושה בנים נוספים: אפרים פישל מלודמיר, אלעזר, וחיים מיברוב. שלוש בנותיו נישאו לרבנים חשובים: בתו גיטל נישאה לרבי שמואל מפיורדא, מחבר "בית שמואל" על שולחן ערוך אבן העזר. פעריל נישאה לרבי יחזקיה יהושע פייבל תאומים, רבן של פרמיסלה וברסלאו; ודבורה נישאה לרבי שאול, בנו של רבי השיל מקראקא. יצחק דוב פעלד, קונטרס חלקי אבנים, נספח לשו"ת נשאל דוד, חלק ג', ירושלים תשל"ה, עמ' רכב, באתר היברובוקס יצחק דוב פעלד, חלוקי אבנים, נספח לספר יש מנחילין מהרב פנחס קצנלנבוגן, ירושלים תשמ"ו, עמ' תל-תלא, באתר היברובוקס רפאל הלפרין, אטלס עץ חיים, בערכו. (חלק ז, בני ברק תשמ"ב, עמ' 123). מאיר וונדר, אלף מרגליות, ירושלים תשנ"ג. (מס. 666). עמ' 462–463. דוד הלחמי, רבי אריה ליב מקראקא (ר' ליב הגבוה), חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' פ"ב, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) נוסח מצבתו של ר' אריה לייב הארוך, אפיטף מועתק ע"י יחיאל מתתיהו צונץ בספר עיר הצדק: בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב, לבוב 1874. פריט כז, באתר היברובוקס אברהם מנחם הורוויץ, לתולדות הגאון ר' ארי' ליב הגבוה, ישורון כרך ל"ג, באתר הספרייה הלאומית מתורגם גם: הגבוה; כונה גם ר' אריה לייב ר' פישל'ס [=של ר' פישל], על שם חמיו רבה של לבוב. ראו על מהדורותיו של קונטרס זה: ישראל היילפרין, בית ישראל בפולין ח"ב, ירושלים תשי"ד, עמ' 41. יש שחשבו שהיה חתן בנו רבי זכריה מנדל (ראה: חיים נתן דמביצר בכלילת יופי עמוד קכ"ח) אך נראה יותר כמו שכתב בדעת קדושים (בהערה אחרונה) היות שהיה מבוגר ממנו.
זכריה מנדל בן אריה לייב

רבי זכריה מנדל בן אריה לייב (נפטר תס"ו, 1706 בערך) היה רב, פרשן ה"שולחן ערוך", מחכמי יהדות פולין בתקופת האחרונים. רבה של בלז וראש הישיבה בה. מראשי ועד ארבע ארצות, מחבר הספר "באר היטב" על חלקי יורה דעה וחושן משפט שבשולחן ערוך. בנו בכורו של הרב אריה לייב בן זכריה מנדל, רבה של קראקא. סבו מצד אמו היה רבי פישל, רבה של קראקא. גיסיו היו רבנים נודעים: רבי שמואל מפיורדא, מחבר הספר "בית שמואל", רבי יחזקיה יהושע פייבל תאומים ורבי שאול בן רבי השיל מקראקא שנשאו את שלוש אחיותיו. לאחר פטירת אביו בט"ו באייר תל"א, 25 באפריל 1671, התמנה לרבו של בית הכנסת הגבוה של עדת בוהמיה בקראקא. מקראקא עבר לטורבין, ובשנת תמ"ט (1689) התמנה כרבה של בלז, משרה בה החזיק כשבע עשרה שנה עד פטירתו. מלבד יחוסו למשפחה רבנית מפורסמת, התפרסמו גם רבים מצאצאיו כמלומדים ומנהיגי ציבור. בניו ובנותיו חתניו וכלותיו היו: רבי משה בן זכריה מנדל, שמילא את מקומו כרבה של בלז לאחר פטירתו. רבי אריה לייב. רבי יצחק, רבה של סקול. ואשתו חנה בת הרב חיים מייזלש. מלכה. בנה היה הרב יששכר בר רמרז, רבה של סקול, חמיו של רבי שלום רוקח מייסד שושלת חסידות בעלז. פריידא. בתה הייתה רבקה הענא אמו של רבי שלום רוקח. פייגא. על מצבת בעלה רבי אייכל נכתב שהיה "ראש סנהדרי קטנה בפולין" מירל. בעלה היה רבי אריה ליב בן נתן נטע מחכמי פולין, רבה של טרנינגרד, ורבו של הרב אריה לייב הלוי אפשטיין "בעל הפרדס". ובניה: והרב נתן נטע בן אריה לייב, אב"ד ברודי, והרב יעקב בן אריה לייב, מחבר "כֹּכב יעקב" ורבה של לוצק, אביו של ר' משה יהושע ראביטש חתנו של ר' צבי הירש מטשורטקוב. לאחר כמה מאות שנים, גם צאצאיו נשואים לרבנים גדולים וחשובים, וביניהם הרב קנייבסקי רפאל הלפרין, אטלס עץ חיים, בערכו. (חלק ז, בני ברק תשמ"ב, עמ' 137). מאיר וונדר, אלף מרגליות, ירושלים תשנ"ג. (מס. 684). עמ' 476–477. זכריה מנדל בן אריה ליב מבלז, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ורבין

ורבין הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... יהושע ורבין (1911–1994) - ראש הממשל הצבאי על ערביי ישראל בשנים 1962–1966. בן ציון ורבין (1913–2009) – רופא ילדים, מנהל מחלקה בבית החולים הדסה בתל אביב, אחיו של יהושע ורבין משה ורבין (נולד 1943) – איש צבא ושלטון מקומי ישראלי, ראש המועצה השביעי של רמת השרון. בנו של יהושע ורבין נחום ורבין – כירורג ישראלי, רופא מוצב המזח במלחמת יום הכיפורים, בנו של בן ציון ורבין רנה ורבין – מתרגמת, עורכת, מבקרת ספרות, בעלת טור ושחקנית ישראלית; בתו של נחום ורבין ונכדתו של בן ציון ורבין איילת נחמיאס-ורבין – חברת הכנסת מטעם המחנה הציוני
דה מאיו

האם התכוונתם ל... סול דה מאיו – שמש מאי (בספרדית: Sol de Mayo) היא אחד הסמלים הלאומיים של ארגנטינה ושל אורוגוואי סינקו דה מאיו – חגיגה שנערכת ב-5 במאי בארצות הברית ובמקסיקו, בעיקר במדינת פואבלה קמפו דה מאיו (אנ') – מחנה עינויים גדול ליד בואנוס איירס, שפעל במלחמה המלוכלכת אישים דוד דה מאיו – אדריכל ומעצב פנים ישראלי. דה מאיו נולד בברצלונה שבספרד לזוג הורים ממוצא טורקי. את לימודי האדריכלות השלים בשוודיה, ולאחר מכן משה דמאיו – מנהל ספורט ישראלי נעמי לוי (דה-מאיו) – זמרת ישראלית שמעיה דמאיו – חבר פרלמנט בממלכת יוגוסלביה ונשיא הקהילה היהודית בבלגרד בתקופת בין המלחמות
גריסון

גריסון (באנגלית: Garrison, חיל מצב) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... ארווין גריסון – גיטריסט ג'אז אמריקאי ג'ים גאריסון – משפטן אמריקאי דייוויד גאריסון – שחקן אמריקאי ויליאם גריסון – גנרל בדימוס בצבא ארצות הברית
שקדי

שקדי הוא שם משפחה יהודי-עברי. האם התכוונתם ל... אורן שקדי – שחקן ובמאי טלוויזיה ותיאטרון ישראלי אליעזר שקדי – מפקדו ה-15 של חיל האוויר הישראלי ומנכ״ל אל על צבי שקדי – כימאי ישראלי אמריקאי שמואל שקדי – סגן ראש עיריית ירושלים