laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כנף 7

כנף 7 היא כנף כוחות האוויר המיוחדים של חיל האוויר הישראלי. בראש הכנף עומד קצין בדרגת אלוף-משנה הכפוף ישירות למפקד חיל האוויר. בסיס הקבע של הכנף הוא בבסיס פלמחים (בח"א 30). עם הקמת הכנף ביולי 2020, בוטלה מפקדת כוחות האוויר המיוחדים (מכא"מ) שפעלה במפקדת חיל האוויר, והוקמו ענף כא"ם במחלקת התקפה ומדור אימוני כא"ם בענף אימונים משולבים במטה החיל. הכנף הוקמה מתוך צורך מבצעי להתמודד עם אתגרי הליבה של חיל האוויר, ולייצר פתרונות יצירתיים ורלוונטיים, והיא חלק ממהלך כולל שמטרתו - התעצמות לצד התייעלות. הכנף תהווה מרכיב משלים וייחודי לפעילות חיל האוויר באמצעות מבצעים מיוחדים בעומק, בשגרה ובחירום, לביצוע משימות הזרוע. משימות הכנף העיקריות כוללות: סיור מיוחד בקרת אוויר טקטית חילוץ קרבי הפעלת מנחתים ושדות תעופה קדמיים עד להקמת כנף 7 היו יחידות הכנף כפופות פיקודית לבסיסי חיל האוויר השונים וההכוונה המקצועית הייתה באחריות מפקדת כוחות אוויר מיוחדים (מכא"ם) (למעט יחידת שלדג שהייתה כפופה גם פיקודית וגם מקצועית למפקדת כוחות האוויר המיוחדים). עם הקמת הכנף, עברו כל היחידות לכפיפות פיקודית מלאה של הכנף. כנף המבצעים המיוחדים ה-24 של חיל האוויר האמריקאי כוחות מיוחדים שירות האוויר המיוחד SAS טייסות טקטיות מיוחדות בחיל האוויר האמריקאי מדיה וקבצים בנושא כנף 7 בוויקישיתוף סרטון בערוץ היוטיוב של חיל האוויר כוחות אוויר מיוחדים בחיל האוויר האמריקאי (en) סופה על פני הקרקע, באתר חיל האוויר הישראלי ברוכים הבאים לכנף 7 - הבית החדש של כוחות האוויר המיוחדים, באתר צה"ל, 12 ביולי 2020, מאורכב בארכיון האינטרנט רוני קולמן, ‏סופה על פני הקרקע, באתר חיל האוויר הישראלי שבתי בנדט‏, האיש שלעולם לא אמר "אחריי" - אלא קם והוביל, באתר וואלה, 5 במאי 2014 אל"מ ב' - מפקד כוחות אוויר מיוחדים, באתר "IsraelDefense‏", 28 בינואר 2013 קובי פינקלר, החלפת פיקוד ראשונה בכנף כוחות האוויר המיוחדים: "צבא מוסרי, ממושמע, צבא מנצח", באתר ערוץ 7, 4 בדצמבר 2022
אנקת גבהים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אנקת גבהים – רומן מאת אמילי ברונטה עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה אנקת גבהים (סרט, 1920) – סרט אילם שביים א. ו. בראמבל אנקת גבהים (סרט, 1939) – סרט קולנוע, עיבוד לרומן, בכיכובם של לורנס אוליבייה ומרלה אוברון אנקת גבהים (סרט, 1948) – סרט טלוויזיה בריטי אנקת גבהים (סרט, 1953) – סרט של ה-BBC בכיכובם של איבון מיטשל וריצ'רד טוד אנקת גבהים (סרט, 1954) – סרטו של לואיס בוניואל (Abismos de pasión) אנקת גבהים (סרט, 1962) – עיבוד לטלוויזיה בכיכובם של קית' מיטשל וקלייר בלום אנקת גבהים (סדרה, 1967) – סדרת טלוויזיה בכיכובו של איאן מקשיין אנקת גבהים (סרט, 1970) – סרט קולנוע בכיכובם של טימותי דלטון ואנה קלדר-מרשל אנקת גבהים (סדרה, 1978) – סדרת טלוויזיה עם קן האצ'יסון, קיי אדשיד, פט הייווד וג'ון דאטין אנקת גבהים (סרט, 1985) – סרט קולנוע צרפתי אנקת גבהים (סרט, 1988) – סרט קולנוע יפני אנקת גבהים (סרט, 1992) – סרט קולנוע בכיכובם של ז'ולייט בינוש ורייף פיינס אנקת גבהים (סרט, 1998) – סרט טלוויזיה בכיכובם של רוברט קוואנה, אורלה בריידי, קריספין בונהם-קרטר ומת'יו מקפדיין אנקת גבהים (סרט, 2003) – סרט טלוויזיה, עיבוד מודרני לרומן, עם מייק ווגל ואריקה כריסטנסן אנקת גבהים (סדרה, 2009) – סרט טלוויזיה של ITV בכיכובם של טום הארדי ושרלוט ריילי אנקת גבהים (סרט, 2011) – סרט קולנוע בכיכובם של קאיה סקודלריו וג'יימס הוסון בתפקיד הית'קליף עיבודים נוספים אנקת גבהים (אופרה, 1951) – אופרה מאת ברנרד הרמן אנקת גבהים (אופרה, 1958) – אופרה מאת קרלייל פלויד אנקת גבהים (מחזמר) – מחזמר אופראי מאת ברנרד ג'. טיילור Wuthering Heights – שיר של קייט בוש
אלוברוגים

האלוברוגים היו שבט גאלי שחי בעת העתיקה באזור שבין נהר הרון ואגם ז'נבה וכן בהרי האלפים. בירתם הייתה ויין בדרום מזרח צרפת. האזכור הראשון של האלוברוגים מגיע מההיסטוריון היווני פוליביוס. הוא מתאר כיצד בספטמבר של שנת 218 לפנה"ס, החל המצביא הקרתגי חניבעל ברקה להעפיל על הרי האלפים, האלוברוגים הבחינו בו, והחלו לתכנן התקפה על השיירה שלו. הציוד הרב שחניבעל נשא עמו סנוור את עיניהם, וכאשר חניבעל הגיע לאזור קשה שאותו הם הכירו טוב ממנו, מיהרו ראשי השבטים וגייסו צבא גדול מכל הכפרים. הם תפסו עמדות אסטרטגיות שחניבעל היה מוכרח לעבור בהן, אולם הם לא טרחו להסתיר את כוונותיהם וכך ראה אותם חניבעל וזמם תחבולה. הוא המתין לרגלי המעבר, ושלח מרגלים לבדוק את הביצורים האלוברוגים. הוא גילה שביום ישנה שמירה הדוקה, אולם בלילה נותרת שמירה קלושה ומרבית החיילים חוזרים לכפריהם. על כן הוא המתין ללילה הבא, והורה להבעיר את המדורות במחנה כרגיל. לאחר מכן עם כוח מובחר שעליו פיקד בעצמו, השתלט על העמדות והורה לשאר השיירה להתחיל להתקדם. עם אור השחר הבחינו האלוברוגים שעמדותיהם נכבשו, אולם הם הבחינו בסרבול הרב של השיירה שהעפילה אל המעבר. הם תקפו בבת אחת במקומות רבים, ויצרו אנדרלמוסיה. חיילים ובהמות מסע צנחו לתהום, מבהילים בכך את הבהמות האחרות ואת פילי הקרב. חניבעל מיהר ועם הכוח המובחר שלו תקף את התוקפים, שנאלצו לסגת באבדות כבדות. לאחר מכן אסף את חייליו והתקיף את כפריהם העיקריים של האלוברוגים, הוא מצא בהם אספקה בשפע וכן סוסים ושאר בהמות מסע. וגם הטיל מורא בליבות השבטים האחרים. בשנת 123 לפנה"ס העניקו האלוברוגים מקלט לראש שבט הסאלים, שנמלט מפני הרפובליקה הרומית. הם סירבו להסגיר אותו ושנתיים לאחר מכן צבא רומאי בפיקודו של קווינטוס פאביוס מאקסימוס כבש את ארצם. על הישג זה הוענק למאקסימוס התואר "אלוברוגיקוס". מאקסימוס שבה אלוברוגים רבים, שנמכרו כעבדים ברומא, אחד מהם קריקסוס, הנהיג בשנת 73 לפנה"ס יחד עם ספרטקוס ואנומאנוס את מרד העבדים השלישי נגד רומא. האלוברוגים היו אלו שהצילו את רומא, מקשר קטילינה המפורסם. בשנת 63 לפנה"ס, הציע לוקיוס סרגיוס קטילינה שזמם קשר להפלת המשטר הרומאי, למנהיגי האלוברוגים הקלה מהעול הרומאי, אם ישתפו עמו פעולה. האלוברוגים פעלו בדיוק ההפך והסגירו את המכתבים לידי אויבו של קטילינה קיקרו שהקריא אותם למחרת בסנאט וכך עצר את המזימה. האלוברוגים מרדו פעם נוספת בשנת 61 לפנה"ס, אולם גם מרידה זו דוכאה באכזריות. הם הצטרפו אל יוליוס קיסר במהלך מלחמת גאליה, וקיסר הכיר להם תודה ונתן לכמה ממנהיגיהם תפקידים בכירים בצבאו. אוגוסטוס כלל את ארצם בתוך הפרובינקיה גאליה נארבוננסיס. הם נטמעו בהדרגה בשבטים האחרים. מדיה וקבצים בנושא אלוברוגים בוויקישיתוף אלוברוגים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גינטר שבובסקי

גינטר שבובסקי (בגרמנית: Günter Schabowski;‏ 4 בינואר 1929 – 1 בנובמבר 2015) היה פוליטיקאי מזרח גרמני, חבר מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. עיקר פרסומו ממסיבת עיתונאים שקיים ב־9 בנובמבר 1989, שבעקבותיה נפתח הגבול הפנים-גרמני, והופלה חומת ברלין. שבובסקי נולד באנקלם שבפומרניה (כיום במדינת מקלנבורג-מערב פומרניה). הוא למד עיתונאות באוניברסיטת לייפציג, ולאחר מכן החל לעבוד כעורך במגזין של איגודים מקצועיים בשם Tribüne ("טריבינה"). ב-1952 הוא הצטרף למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. בין השנים 1967–1968 למד באקדמיה של המפלגה הקומוניסטית. ב-1978 הוא מונה לעורך הראשי של העיתון Neues Deutschland (גרמניה החדשה - נויס דויטשלנד), העיתון הרשמי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטית והעיתון המוביל במזרח גרמניה. ב-1981 צורף למועצה הראשית של המפלגה. ב-1985 התפטר מתפקידו בעיתון, ומונה למזכיר של סניף המפלגה במזרח ברלין וצורף לפוליטביורו של המפלגה. בין השנים 1981–1990 כיהן כחבר בפולקסקאמר. באוקטובר 1989 עזר שבובסקי, יחד עם מספר חברים אחרים בפוליטביורו להדיח את אריך הונקר לאחר כהונה ארוכה כמנהיג מזרח גרמניה ולהחליפו באגון קרנץ. במסגרת השינויים שנעשו, וכחלק מתפקידו כשר המידע במדינה, מונה שבובסקי לדובר הלא רשמי של המפלגה, ובמסגרת תפקיד זה כינס מסיבות עיתונאים רבות, על מנת לעדכן על השינויים במדינה. ב-9 בנובמבר 1989, בבוקר לפני שכינס מסיבת עיתונאים נוספת, קיבל טיוטת תקנות לפיהן מזרח גרמניים יוכלו לעבור את הגבול בין שתי הגרמניות לאחר קבלת אישורים, אך לא קרא את הטיוטה לפני מסיבת העיתונאים. התקנות החדשות היו אמורים לחול אך ורק ביום למחרת, לאחר תאום עם שומרי הגבול. בסוף מסיבת העיתונאים הקריא שבובסקי בקול רם חלק מהתקנות החדשות. אחד העיתונאים שאל אותו מתי ייכנסו לתוקף השינויים, ואף על פי שלא ידע את התשובה, ענה שבובסקי ש"למיטב ידיעתי - מיד." (בגרמנית: Sofort, unverzüglich). לאחר מספר שאלות מהעיתונאים הוא אמר שההחלטה כוללת גם מעבר למזרח ברלין. אמירה זאת גרמה להסתערות של אזרחים על חומת ברלין והריסתה. מדיה וקבצים בנושא גינטר שבובסקי בוויקישיתוף גינטר שבובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גינטר שבובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גינטר שבובסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) סוכנויות הידיעות, מת האיש שפתח בטעות את חומת ברלין, באתר ynet, 1 בנובמבר 2015.
מלחמות הבננה

מלחמות הבננה (באנגלית: Banana Wars) הוא מושג לציון ההתערבות האלימה של ארצות הברית באמריקה המרכזית ובקריביים בתקופה מ-1898 ועד 1934. ההתערבות של ארצות הברית כללה התקפות צבאיות, כיבוש ופעילויות שיטור. הכינוי "מלחמות הבננה" ניתן בשל העובדה שהיה מדובר באינטרסים כלכליים של ארצות הברית, ובעיקר באינטרסים של United Fruit Company. "מלחמות הבננה" החלו ב-1898 עם חתימת "הסכם פריז" שסיים את מלחמת ארצות הברית–ספרד והעביר את האזור לתחום ההשפעה של ארצות הברית. התקופה הסתיימה ב-1934 עם פינוי הכוחות של ארצות הברית מהאיטי בהוראת הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט. הפעילות הצבאית בוצעה בעיקרה על ידי חיל הנחתים של ארצות הברית, ונעשתה בהאיטי, הונדורס, מקסיקו, ניקרגואה, פנמה וברפובליקה הדומיניקנית. רפובליקת בננות מדיה וקבצים בנושא מלחמות הבננה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה צבאית ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ייקובסון

ג'ייקובסון (Jacobson) הוא ההגייה האנגלית לשם משפחה שמקורו בשוודית ומשמעותו בן יעקב. האם התכוונתם ל... אדי ג'ייקובסון (יעקובסון) – חברו לנשק ושותפו לעסקים של נשיא ארצות הברית הארי טרומן. אדמונד ג'ייקובסון – רופא-פסיכיאטר ופיזיולוג אמריקאי ישראל ג'ייקובסון – עסקן חב"ד בארצות הברית נתן ג'ייקובסון – מתמטיקאי יהודי-אמריקאי גרשון ג'ייקובסון – עיתונאי אמריקאי, מייסד ועורך העיתון אלגעמיינער זשורנאל סימון ג'ייקובסון – סופר ומוציא לאור של עיתון אלגעמיינער זשורנאל יוסף יצחק ג'ייקובסון – מרצה חרדי אמריקאי בולט ועורך עיתון אלגעמיינער זשורנאל לואיזה ג'ייקובסון – שחקנים אמריקאית והבת של מריל סטריפ פיטר ג'ייקובסון – שחקן יהודי-אמריקאי יעקבסון
ורסור

וֶרְסוֹר (באנגלית: Versor) הוא ייצוג פרמטרי של סיבובים. באלגברת קווטרניונים (Quaternion) קלאסית, ורסור הוא קווטרניון עם נורמה 1 (קווטרניון היחידה). כל ורסור הוא מהצורה: q = exp ⁡ ( a r ) = cos ⁡ a + r sin ⁡ a , r 2 = − 1 , a ∈ [ 0 , π ] , {\displaystyle q=\exp(a\mathbf {r} )=\cos a+\mathbf {r} \sin a,\quad \mathbf {r} ^{2}=-1,\quad a\in [0,\pi ],} כאשר r2 = −1 פירושו ש-r הוא וקטור יחידה תלת-ממדי. במקרה ש a = π/2, הוורסור נקרא "ורסור ימני". ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק הכסל המשותף

עוֹרֵק הַכֶּסֶל הַמְּשֻׁתָּף (TA: arteria ilica communis) הוא עורק בגו המתפצל מסופו של אבי העורקים בגובה החוליה המותנית הרביעית. סופו של העורק הוא בפיצולו, קדמית למפרק העצה והכסל, אל עורק הכסל החיצון המספק דם לגפיים התחתונות ועורק הכסל הפנימי המספק דם לאיברי האגן. אורכו של עורק הכסל המשותף הוא כ-4 סנטימטרים במבוגרים, וקוטרו למעלה מסנטימטר. מנקודת הפיצול שלו מאבי העורקים הוא נע מטה והצדה, לאורך הגבול התיכון של שריר הכסל והמותניים לעבר נקודת פיצולו באגן, קדמית למפרק העצה והכסל. עורק הכסל המשותף מלווה לאורכו בווריד הכסל המשותף, הנמצא אחורית לו ומימינו. קדמית לפיצולו של העורק חוצה אותו השופכן. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חבורת הסיבוב (3)SO

חבורת הסיבוב בשלושה ממדים, המכונה (SO(3 היא חבורת כל הסיבובים סביב ראשית צירים במרחב   R 3 {\displaystyle \ \mathbb {R} ^{3}} , תחת הרכבה. (SO(3 היא חבורת לי קומפקטית מממד 3. מנקודת מבט כללית יותר, (SO(3 היא החבורה האורתוגנלית המיוחדת של התבנית הריבועית   x 1 2 + x 2 2 + x 3 2 {\displaystyle \ x_{1}^{2}+x_{2}^{2}+x_{3}^{2}} . החבורה (SO(3 משמשת לתיאור כל סימטריות הסיבוב של גוף, כמו גם כל האוריינטציות האפשריות שלו במרחב. היא נמצאת בשימוש נרחב בחישובים פיזיקליים ובמיוחד בפיזיקה גרעינית כאשר מתארים חלקיקים אלמנטריים עם ספין שלם, וכן בתחומי התעופה, הטילאות ובכלל בכל מקום שנדרשת הדמיה של גופים נעים ומסתובבים במרחב. על פי הגדרה, סיבוב סביב ראשית הצירים הוא טרנספורמציה המשמרת את ראשית הצירים, את המרחק האוקלידי (ולכן היא איזומטריה), ואת האוריינטציה. כל סיבוב לא-טריוויאלי מוגדר על ידי ציר הסיבוב (קו העובר דרך ראשית הצירים) וזווית הסיבוב. פונקציית הזהות מקיימת את תנאי הסיבוב ולכן מהווה סיבוב בעצמה. לכל סיבוב ישנו ערך הופכי יחיד. לפי משפט הסיבובים של אוילר, הרכבה של שני סיבובים מוגדרת על ידי סיבוב שקול. סיבובים הם טרנספורמציות ליניאריות במרחב   R 3 {\displaystyle \ \mathbb {R} ^{3}} וניתנות לייצוג על ידי מטריצה לאחר שנבחר בסיס של   R 3 {\displaystyle \ \mathbb {R} ^{3}} . בפרט, אם נקבע בסיס אורתונורמלי של   R 3 {\displaystyle \ \mathbb {R} ^{3}} , כל סיבוב יהיה מיוצג על ידי מטריצה אורתוגונלית 3X3. החבורה (SO(3 יכולה איפה להיות מוגדרת על ידי חבורת המטריצות המתוארות לעיל תחת פעולת כפל מטריצות. מטריצות אלו מכונות "מטריצות אורתוגונליות מיוחדות" (Special Orthogonal Matrices), ולכן הסימון SO.
רוזנות הסן

רוזנות הסן הייתה מדינה באימפריה הרומית הקדושה, שהתפצלה מרוזנות תורינגיה בשנת 1264, והתקיימה עד שנת 1567, שאז חולקה בין בניו של פיליפ הראשון, רוזן הסן. בימי הביניים המוקדמים, היה השטח של רוזנות הסן חלקו הצפוני של דוכסות פרנקוניה. לאחר נישול השושלת הקרולינגית מהשלטון, תפסו את השליטה בפרנקוניה הריינית לודוויג הראשון, רוזן תורינגיה ויורשיו. לאחר מלחמת הירושה התורינגית שהחלה עם מותו של היינריך הרביעי, רוזן תורינגיה, ירשה אחייניתו סופיה, דוכסית בראבנט את שטחי הסן עבור בנה היינריך, ואילו את שטחי תורינגיה ירש היינריך השלישי, רוזן מייסן. בשנת 1264 נהיה היינריך הרוזן הראשון של הסן, ובשנת 1292 קיבל תואר נסיך מאדולף, מלך גרמניה. לאחר מותו של היינריך הראשון, רוזן הסן בשנת 1308, חולקה הרוזנות בין בניו אוטו הראשון, רוזן הסן ויוהאן, רוזן הסן התחתית, אך לאחר מותו של יוהאן בשנת 1311 חזר אוטו ואיחד את הרוזנות. בשנת 1458 שוב חולקה הרוזנות בין בניו של לודוויג הראשון, רוזן הסן - לודוויג השני, רוזן הסן התחתית והיינריך השלישי, רוזן הסן העילית, אך בשנת 1500 שוב התאחדה הרוזנות תחת שלטון וילהלם השני, רוזן הסן. בשנת 1526 עבר פיליפ הראשון, רוזן הסן לנצרות הפרוטסטנטית, והשתתף בברית ההגנה כנגד קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. לאחר מותו של פיליפ, חולקה נחלתו בין ארבעת בניו: וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל - רוזנות הסן-קאסל (1567–1866) לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג - רוזנות הסן-מרבורג (1567–1604) פיליפ השני, רוזן הסן-ריינפלס - רוזנות הסן-ריינפלס (1567–1583) גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט - רוזנות הסן-דרמשטאדט (1567–1918) שטחי רוזנות הסן נשארו מפוצלים בין הרוזנויות השונות, ולא אוחדו עד שנת 1945, שאז שולבו בהסן הגדולה ולאחר מכן במדינת הסן. מדיה וקבצים בנושא רוזנות הסן בוויקישיתוף מפה של הסן 1247 - 1567 בשנת 1803 שודרגה הרוזנות לנסיכות הבוחר מהסן, ובשנת 1866 סופחה לממלכת פרוסיה. חולקה בין רוזנות הסן-קאסל לרוזנות הסן-דרמשטאדט. חולקה בין רוזנות הסן-קאסל לרוזנות הסן-דרמשטאדט ורוזנות הסן-מרבורג. בשנת 1806 שודרגה הרוזנות לדוכסות הגדולה של הסן. מלבד שטחי הסן הריינית, ששולבו במדינת ריינלנד-פפאלץ.
פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן

פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן (בגרמנית: Friedrich Wilhelm, Kurfürst von Hessen;‏ 20 באוגוסט 1802 – 6 בינואר 1875), היה הנסיך הבוחר מהסן, ששלט בנסיכות בתקופת איחוד גרמניה, ואיבד את שלטונו עקב ניצחון פרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה. פרידריך וילהלם נולד ב-20 באוגוסט 1802 בהנאו לווילהלם, נסיך הסן-קאסל, שהיה מאוחר יותר הנסיך הבוחר מהסן, ולאוגוסטה, נסיכת פרוסיה, בתו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה. בתקופת הכיבוש הצרפתי של הנסיכות (1806–1813), שהה פרידריך וילהלם עם אמו בברלין. יחסיו של פרידריך וילהלם עם אביו היו רעים, עקב יחסיו של אביו עם פילגשיו. פרידריך התחנך במרבורג ובלייפציג, וב-26 ביוני 1831 התחתן עם גרטרוד פלקנשטיין (1803–1882). לאחר מהפכת יולי 1830 בפריז החלו מהומות בנסיכות, וב-6 בינואר 1831 חתם וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן על חוקה יותר ליברלית, וב-30 בספטמבר 1831 פרש להנאו, ופרידריך וילהלם מונה לשליט בפועל בנסיכות. גם תחת שלטונו של פרידריך המשיכו המחלוקות עם האופוזיציה, וחשודים פוליטיים נעצרו ונרדפו. ב-20 בנובמבר 1847 מת וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן, ופרידריך וילהלם עלה לשלטון באופן רשמי כפרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן. בשנת 1848 בעקבות אביב העמים נאלץ פרידריך וילהלם להסכים לרפורמה דמוקרטית, אולם לאחר התמוטטות האספה הלאומית של פרנקפורט וניצחון המשטרים הריאקציונרים, שונתה שוב המדיניות - הדיאט פורק, ומשטר צבאי הוכרז בנסיכות. ב-1 בנובמבר 1850 כוחות אוסטרים ובווארים צעדו לתוך הנסיכות, על פי החלטת האספה הפדרלית לסייע בדיכוי המרידות, אולם ללא הסכמת פרוסיה. הסיוע האוסטרו-בווארי לא התקבל בעין יפה על ידי פרוסיה, מכיוון שהדרכים למחוזות הריין הפרוסים עברו בשטחי הנסיכות, ובעקבות כך נכנסו כוחות פרוסיים לנסיכות, ולרגע היה נראה שהולכת לפרוץ מלחמה, אך לבסוף הכוחות הפרוסיים נסוגו, והכוחות האוסטרו-בווארים כבשו את שטחי הנסיכות ב-16 בדצמבר ושהו בנסיכות עד קיץ 1851. במרץ 1852 בוטלה החוקה של 1831 והרפורמות של 1848, ובאפריל נכנסה לתוקף חוקה חדשה שהשאירה סמכויות צרות מאוד לדיאט, ואסרה על בניית מפעלים ומסילות ברזל. ב-30 במאי 1860 לאחר תסיסה הולכת וגוברת בנסיכות, הוענקה חוקה חדשה שנתנה יותר זכויות לאזרחים. ב-14 במאי 1862 עקב חשש מכיבוש פרוסי, התקבלה מחדש החוקה של 1831, אולם הנסיך פרידריך וילהלם דאג לטרפדה. בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-20 ביולי נכבשה קאסל על ידי הכוחות הפרוסים, ושלושה ימים לאחר מכן נתפס פרידריך וילהלם ונכלא בשטטין. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה הנסיכות לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הסן-נסאו. אף לאחר איחוד גרמניה בשנת 1871, ניסה פרידריך וילהלם לחזור לשלטונו. ב-6 בינואר 1875 מת פרידריך וילהלם בפראג, שהייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. עקב נישואי פרידריך וילהלם בנישואים מורגנטיים, לא ירשו ילדיו את תאריו, והם עברו לפרידריך וילהלם, נסיך הסן-קאסל. מדיה וקבצים בנושא פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן בוויקישיתוף פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עורק הכסל החיצון

עוֹרֵק הַכֶּסֶל הַחִיצוֹן (TA: arteria ilica externa) הוא עורק באגן המתפצל מעורק הכסל המשותף, קדמית למפרק העצה והכסל, ומספק דם לרגל. ביציאתו מחגורת האגן העורק הופך לעורק הירך. ראשיתו של עורק הכסל החיצון בהתפצלותו של עורק הכסל המשותף לשני עורקים – עורק הכסל החיצון ועורק הכסל הפנימי – קדמית למפרק העצה והכסל. העורק יורד לפנים לאורך הגבול התיכון של שריר המותניים הגדול. בצאתו מחגורת האגן, מאחור ומתחת לרצועת המפשעה, העורק הופך לעורק הירך. מעורק הכסל החיצון מסתעפים שני ענפים בטרם הוא הופך לעורק הירך: עורק רום הבטן התחתון והעורק כותר הכסל העמוק. ענפים אלה מספקים דם לשרירים ולעור שבדופן הבטן התחתונה. בעוד עורק רום הבטן התחתון יוצר השקה עם עורק רום הבטן העליון שמוצאו מעורק החזה הפנימי, העורק כותר הכסל העמוק יוצא הצדה ומתקדם לאורך רכס הכסל של עצם האגן. בהשתלת כליה עורק הכסל החיצון הוא העורק שמחובר בדרך כלל לעורק הכליה המושתלת. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לורן

לורן או לורנה (בצרפתית: Lorraine; בגרמנית: Lothringen) היה אחד מ-27 החבלים בצרפת, בין 1972 לסוף שנת 2015. בירתו הייתה מץ. שטחו היה כ-23,547 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה ב-2004 כ-2,329,000 נפש. הוא כלל 4 מחוזות, 19 רבעים ו-157 קנטונים. בתחילת 2016 החבל אוחד עם החבלים אלזס ושמפאן-ארדן במסגרת רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית החבל המאוחד נקרא זמנית אלזס-שמפאן-ארדן-לורן ולאחר מכן קיבל את השם גראנד אסט. אלזס-לורן לותרינגיה נאנסי לונוויל מדיה וקבצים בנושא לורן בוויקישיתוף כרמית וייס, ‏טיול בחבל לורן וקפיצה קטנה לאלזס, באתר GoTravel לורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לורן (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית חוק מספר 29–2015 מה-16 בינואר 2015 מאתר החוקים הצרפתי ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוקדמות יורו 1964

מוקדמות יורו 1964 הוא טורניר כדורגל שנערך באירופה בין יוני 1962 למאי 1964, ובמסגרתו התמודדו 29 נבחרות לאומיות החברות באופ"א על ארבעה מקומות ביורו 1964 שנערך בספרד. טורניר המוקדמות כולו התנהל בשיטת בית-חוץ, ללא שימוש בחוק שערי חוץ. במקרה של שוויון בתום שני המפגשים, הוכרעה ההתמודדות במשחק שלישי ומכריע. הטורניר החל בסיבוב מוקדם, בו השתתפו כל הנבחרות למעט אוסטריה, לוקסמבורג וברית המועצות שזכו לכרטיס חופשי לשמינית הגמר. יוון פרשה מהטורניר לאחר הגרלת הסיבוב המוקדם, בה הוגרלה להיפגש עם אלבניה. נורווגיה נגד שוודיה דנמרק נגד מלטה אירלנד נגד איסלנד אנגליה נגד צרפת פולין נגד צפון אירלנד ספרד נגד רומניה יוגוסלביה נגד בלגיה בולגריה נגד פורטוגל הונגריה נגד ויילס הולנד נגד שווייץ גרמניה המזרחית נגד צ'כוסלובקיה איטליה נגד טורקיה ספרד נגד צפון אירלנד יוגוסלביה נגד שוודיה דנמרק נגד אלבניה הולנד נגד לוקסמבורג אוסטריה נגד אירלנד בולגריה נגד צרפת ברית המועצות נגד איטליה גרמניה המזרחית נגד הונגריה לוקסמבורג נגד דנמרק ספרד נגד אירלנד צרפת נגד הונגריה שוודיה נגד ברית המועצות 1 במודגש: זכתה בטורניר מדיה וקבצים בנושא מוקדמות יורו 1964 בוויקישיתוף מוקדמות יורו 1964 באתר RSSSF‏
גזע הבטן

גֶּזַע הַבֶּטֶן (TA: truncus coeliacus), או עוֹרֵק הַבֶּטֶן (arteria coeliaca), הוא עורק קצר בבטן, הענף הראשון של אבי העורקים הבטני, המספק דם לאיברי רום הבטן: הוושט הבטני, הקיבה, התריסריון, הכבד, כיס המרה, הלבלב והטחול. גזע הבטן יוצא אופקית לפנים מאבי העורקים בגובה החוליה השתים-עשרה של החזה. אורכו 1.25 ס"מ, ועד מהרה הוא מתפצל לשלושת ענפיו: עורק הקיבה השמאלי, עורק הכבד המשותף ועורק הטחול. לעיתים יוצאים מהגזע גם שני עורקי הסרעפת התחתונים. גזע הבטן מספק את המבנים אשר התפתחו במהלך ההתפתחות העוברית מהמעי הקדמי. מדיה וקבצים בנושא גזע הבטן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק הקיבה השמאלי

עוֹרֵק הַקֵּבָה הַשְּׂמָאלִי (TA: arteria gastrica sinistra) הוא עורק בבטן המסתעף מגזע הבטן ומספק דם לקיבה ולחלקו התחתון של הוושט. העורק מתקדם לאורך העקומה הקטנה של הקיבה ומשיק עם עורק הקיבה הימני. עורק הקיבה השמאלי עלול להיות מעורב בכיב פפטי, כאשר כיב חודר דרך רירית הקיבה אל אחד מסעיפי העורק. במקרים של יתר לחץ דם שערי, השקות עם ענפים ושטיים של עורק זה עלולים ליצור דליות ושט. שני מצבים אלה עלולים להתבטא בדימום מדרכי העיכול העליונות עד כדי סכנת חיים. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק הכבד המשותף

עוֹרֵק הַכָּבֵד הַמְשֻׁתָּף (TA: arteria hepatica communis) הוא עורק קצר בבטן המסתעף מגזע הבטן ומספק דם לכבד, כיס המרה, שוער הקיבה, התריסריון והלבלב. לעורק הכבד המשותף שלושה ענפים: עורק הכבד המיוחד, עורק הקיבה והתריסריון ועורק הקיבה הימני. עורק הכבד המיוחד מתפצל לשלושה ענפים: ימני, אמצעי ושמאלי, עורק הקיבה והתריסריון מתפצל לעורק הלבלב והתריסריון העליון האחורי, לעורק הקיבה והפדר הימני ולעורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי, ואילו עורק הקיבה הימני יוצר השקה עם עורק הקיבה השמאלי. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק הטחול

עוֹרֵק הַטְּחוֹל (TA: arteria splenica, arteria lienalis) הוא עורק בבטן המתפצל מגזע הבטן ומספק דם לקיבה, ללבלב ולטחול. העורק מתפצל מגזע הבטן ומתקדם מעל ללבלב בכיוון הטחול. בטרם הוא מגיע לטחול מתפצלים ממנו סעיפים לקיבה וללבלב. ענפי הלבלב, שהגדול שבהם הוא עורק הלבלב הגדול, יוצאים לאורך הגבול העליון של הלבלב. עורקי הקיבה הקצרים מספקים דם לחלק העליון של עקומה הגדולה של הקיבה ולקרקעית הקיבה. עורק הקיבה והפדר השמאלי מספק דם לחלקה האמצעי של העקומה הגדולה ועורק הקיבה האחורי מספק גם לאחורי הקיבה. לאורך מסלולו מלווה עורק הטחול בווריד הטחול אשר מתנקז אל וריד שער הכבד. מפרצות בעורק הטחול הן עניין נדיר, אך הן המפרצות השלישיות בשכיחותן בעורקי הבטן. הן עלולות להתרחש בנשים בהיריון בשליש השלישי, וקרע שלהן עלול לגרום לתמותה של האם ושל העובר. גורמי סיכון למפרצות אלה הם עישון ויתר לחץ דם. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המרכז ללימודי יהדות בשאנגחאי

המרכז ללימודי יהדות בשאנגחאי הוא מחלקה באקדמיה ללימודי חברה בשאנגחאי, העוסק בחקר היהדות ומדינת ישראל. המרכז הפך להיות למכון המחקר המשפיע ביותר בסין לחקר היהדות וישראל. הוא הוקם בשנת 1988, ומנוהל כיום על ידי פרופסור פאן גואנג. המרכז מתמקד בחקר ההיסטוריה של יהודי שאנגחאי, שרידי הקהילה היהודית בסין ובחקר הפוליטיקה של המזרח הקרוב. מבין הפרסומים של המרכז ניתן למנות את: "הציוויליזציה היהודית", "התחדשות העם היהודי", "היהודים בסין" (שתורגם לאנגלית, צרפתית וגרמנית), "היהודים בשאנגחאי", "היהודים בשאנגחאי לאורך חצי מאה" ו-"החברה הישראלית ותרבותה". בין האישים שביקרו במרכז נמנים יצחק רבין, אהוד אולמרט, אריאל שרון, גרהרד שרדר, הילרי קלינטון ותומאס קלסטיל. למרכז קשרים ענפים עם עמיתים בתחום ברחבי העולם, והוא משתף פעולה עם מוסדות אקדמיים בישראל. לימודי עברית וחקר היהדות בסין אתר המרכז ללימודי יהדות בשאנגחאי