laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פישמניה

פישמניה (בטורקית: Pişmaniye; בבוסנית: Ćetenija) הוא ממתק טורקי ובוסני של חוטים עדינים המיוצר על ידי ערבוב קמח קלוי בחמאה לסוכר משוך. לפעמים מקשטים אותו בפיסטוק טחון. על אף שלעיתים משווים אותו לצמר גפן מתוק, גם המרכיבים וגם אופן ההכנה שונים באופן משמעותי. עד לאחרונה נהגו להכין את הפישמניה בבית ברוב אזורי טורקיה, אך מסורת זו נעלמת כעת במהירות. כיום תהליך הייצור ממוכן חלקית. ישנם שמות טורקיים רבים ושונים למאכל הזה, המשמשים במחוזות שונים, כשהנפוצים ביותר הם: tel helva çekme helva tel tel tepme helva keten helva ההתייחסות הטורקית המוקדמת ביותר לפישמניה היא מתכון מאת Şirvani, רופא שכתב במהלך שנות ה-30 של המאה ה-14. הצורה הפרסית pashmak, הקשורה ל-paşmīna ול-paşm, מקור השם הטורקי pişmaniye, מופיע בשירתו של המשורר האיראני אֶבו אישאק, המכונה גם בושאק (נפטר ב-1423 או ב-1427). "פַּשְם" בפרסית פירושו צמר, ו"פשמק" פירושו דמוי צמר. תיאוריה נוספת היא שייתכן שהוא ממקור קופטי מהמלים "ⲡⲏⲥ-pis", שפירושה "לערבב קמח עם שומן", ו"ⲛⲏⲓⲛⲓ: נאני או מאני", שפירושו "דבש". הממתק היה נפוץ במצריים, שם קראו לו "halawat sha'ar" "حلاوة شعر", שפירושו "ממתק שיער". סוטרפני סואן פאדי, ממתק הודי דומה פשמק ממתק "זקן הדרקון" מדיה וקבצים בנושא פישמניה בוויקישיתוף סרטון של טכניקה מסורתית בעבודת יד שצולמה בבזאר הדגמה של ציוד ממוכן מודרני בייצור פיסמניה Üçer, Müjgan (1992). Sivas Halk Mutfağı. Sivas, 71-72 Yıldırım, Renan, "Ağızda Dağılan Lezzet Pişmaniye", Skylife, February 2003 Şirvani, Muhammed bin Mahmud, 15. Yüzyıl Osmanlı Mutfağı, eds. Mustafa Argunşah and Müjgan Çakır, Istanbul:Gökkubbe Yayınları, 2005, 126-127; Priscilla Mary Işın, Gülbeşeker, Türk Tatlıları Tarihi, İstanbul:Yapı Kredi Yayınları, 2008, 191-192 "Nişanyan Sözlük - pişmaniye" [Nişanyan Dictionary - pişmaniye]. Nişanyan Sözlük (בטורקית). נבדק ב-22 בספטמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Ahmed Cavid, Tercüme-i Kenzü'l-İştiha, eds. Seyit Ali Kahraman, Priscilla Mary Işın, İstanbul:Kitap Yayınevi, 2006, 22, 98 Moawad Dawood Coptic dictionary, P:293b Moawad Dawood Coptic dictionary, P:206a
Sweet Caroline

"Sweet Caroline" (בעברית: "קרוליין המתוקה") הוא שיר שנכתב והולחן על ידי הזמר האמריקני ניל דיאמונד. השיר פורסם לראשונה בחודש מאי 1969. בראיונות שהעניק במשך השנים טען דיאמונד כי את ההשראה לכתיבת השיר קיבל מתמונתה של קרוליין, ביתו של ג'ון קנדי שהייתה בת 11 שנים באותה העת, שהופיעה בלווית הוריה על שער מגזין כאשר היא רוכבת על סוס. דיאמונד אף ביצע את השיר לכבודה בחגיגות יום הולדתה החמישים. לעומת זאת ובהזדמנות אחרת טען כי השיר נכתב על אשתו באותה העת מרסיה, אך הוא השתמש בשם אחר על מנת להתאימו ללחן. מייד לאחר פרסומו הגיע השיר למקום הרביעי ברשימת מאה השירים הגדולים של המגזין בילבורד וזמן קצר לאחר מכן למעמד של סינגל זהב לאחר שהגיע למכירות של מיליון עותקים. בנוסף לצלחתו המסחרית זכה השיר גם לשבחי הביקורת. הוא כונה על ידי המבקרים "בלדת אהבה חושנית המתנחשלת בגלים של חום ועוצמה". במהלך השנים זכה השיר לגרסאות כיסוי רבות מהן ליריות שקטות או בלווי תזמורות גדולות ובביצועם של גדולי האומנים ובהם פרנק סינטרה, אלוויס פרסלי, רובי ויליאמס ואחרים. במהלך השנים ובעיקר מתחילת המאה ה-21, רכש לו השיר מעמד מיוחד כאשר החל להיות מושמע ומושר באירועי ספורט המוניים ובהשתתפות פעילה ונלהבת של קהל הצופים. קבוצת הפוטבול קרוליינה פנתרס ההחלה להשמיע את השיר לכבוד ניצחונות הבית שבהן זכתה משנת 1996. קבוצת הבייסבול בוסטון רד סוקס החלה להשמיע את השיר במשחקיה החל משנת 1997. קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת איווה משמיעה את השיר לכבוד ניצחונותיה החל משנת 2006 קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת פיטסבורג משמיעה את השיר כעידוד בין הרבע השלישי לרביעי במשחקי הבית שלה החל משנת 2008. בשנת 2020 הושמע השיר לכבוד ניצחונו של טייסון פיורי בקרב האיגרוף בו ניצח בנוק אאוט את דאונטי וילדר. נבחרת צפון אירלנד בכדורגל משתמשת בשיר כהמנון לא רשמי שלה החל משנת 2005. משנות העשרה של המאה ה-21 השתמשו בשיר לעידוד הקהל קבוצות רבות בליגת הכדורגל האנגלית ומשנת 2021 החלו גם נבחרות הגברים והנשים של אנגליה בכדורגל להשמיע אותו כשיר עידוד במשחקיהן. מתחילת העשור השני של המאה ה-21 הפך השיר לפופולרי כמעט בכל אירוע ספורט המוני בעולם ובעיקר במשחקי כדורגל וטניס שבה הושמע לראשונה לכבודה של הטניסאית קרוליין ווזניאקי לאחר ניצחונה באליפות אוסטרליה בשנת 2018. השיר הוא אחד האהובים והמושמעים בהשתתפות פעילה של הקהל בפסטיבל האוקטוברפסט במינכן. בשנת 2019 הוכר השיר כנכס תרבותי היסטורי ראוי לציון ושימור על ידי ספריית הקונגרס. מידע על היצירה "Sweet Caroline" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Sweet Caroline" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Sweet Caroline" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Sweet Caroline" באתר יוטיוב הגרסה המקורית לשיר https://www.theguardian.com/world/2007/nov/21/usa.musicnews https://www.songfacts.com/facts/neil-diamond/sweet-caroline
דינא קעוואר

דינא קעוואר (בערבית: دينا قعوار, נולדה ב־1962) היא דיפלומטית ירדנית. מאז יוני 2016 משמשת כשגרירת ירדן בארצות הברית. קעוואר בעלת תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ממכללת מילס (1983) תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת קולומביה (1985) שניהם בארצות הברית. היא למדה במרכז ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת הרווארד בין השנים 1986 ל-1987. בין השנים 1985 ל-1990, מונתה קעוואר לראש משרדו של הנסיך חסן בן טלאל בעמאן, ירדן. בשנת 1991 הגיעה לצרפת כראש משרדו של הנסיך אל חסן בפריז, במטרה להקים רשת במגזר הכלכלי, הפוליטי והתקשורתי. משנת 2000 היא הייתה אחראית על משרדו הפרטי של מלך ירדן עבדאללה השני בצרפת. בשנת 2001 מונתה לשגרירת ירדן בצרפת. היא שימשה כשגרירת ירדן בצרפת בין השנים 2001–2013, עם הסמכה במקביל לארגון החינוך, המדע והתרבות של האו"ם (UNESCO) ושל הכס הקדוש מ-2002. היא גם כיהנה במקביל גם כשגרירת ירדן בפורטוגל מ-2005 עד 2013. קעוואר מונתה לנציגה הקבוע של ירדן באו"ם באוגוסט 2014, במקום הנסיך זייד בן ראעד שהפך לנציב העליון של משרד האו"ם לזכויות אדם. היא הובילה את המשלחת הירדנית במהלך חברותה הלא קבועה של ירדן במועצת הביטחון של האו"ם בין 2014 ל-2015, והפכה לאישה הערבייה הראשונה ולנוצרית הערבייה הראשונה שעמדה אי פעם בראש המועצה. בפברואר 2016 היא מונתה על ידי נשיא האספה הכללית כמנחה שותפה לפגישה באספה הכללית בנושא התנועה הגדולה של פליטים ומהגרים שהתקיימה בספטמבר 2016. מאז 27 ביוני 2016 - משמשת שגרירת ירדן בארצות הברית. קעוואר נשואה לצרפתי וינסנט קורטס. היא דוברת ערבית, צרפתית ואנגלית. ירדן ירדן: Grand Master of the Order of Independence (2003) הכס הקדוש הכס הקדוש Grand Officer of the Order of St. Gregory the Great (2004) פורטוגל פורטוגל Grand Master of the Medalha de D. Afonso Henriques (2009) צרפת צרפת: Grand Master of the Legion of Honour medal (2013) מדיה וקבצים בנושא דינא קעוואר בוויקישיתוף דינא קעוואר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שגרירות הממלכה ההאשמית של ירדן וושינגטון הבירה: השגרירה דינה קוואר New Permanent Representative of Jordan Presents Credentials | UN Press, press.un.org קייס, רועי (2014-10-21). "ירדן במתקפה על ישראל: "תצית סכסוך דתי"". Ynet. נבדק ב-2024-02-07. "Arab woman presides for the first time the UN Security Council". Ocean Press. אורכב מ-המקור ב-21 באוגוסט 2016. נבדק ב-19 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "بروفايل: دينا قعوار.. أول امرأة عربية ترأس مجلس الأمن". dotmsr. dotmsr. 2015-04-22. נבדק ב-2016-05-11. "Kawar appointed envoy at UN". The Jordan Times. The Jordan Times. 2014-06-04. נבדק ב-2016-05-11.
ונסה פילו

ונסה פילו (בצרפתית: Vanessa Filho, נולדה ב-1980) היא במאית ותסריטאית קולנוע צרפתייה. פילו נולדה בשנת 1980. אביה היה במאי מסחרי ואמה הייתה מורה לספרות. היא הוקסמה מהקולנוע בגיל 13 כשצפתה בשלושת הצבעים: כחול (1993) של קשישטוף קישלובסקי . ב-2001 ביימה פילו את סרטה הראשון באורך בינוני, "Primitifs". מאוחר יותר היא ביימה כמה קליפים והשיקה קריירה מוזיקלית משלה כחלק מהצמד הנשי Smoking Smoking. הופעת הבכורה שלה בבימוי של סרט באורך מלא היה בסרט "פני מלאך"(אנ'), בכיכובה של מריון קוטיאר. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן 2018. ב-2019 התארחה עם הסרט בסינמטק ירושלים. סרטה העלילתי השני של פילו, "ההסכמה" (אנ'), המבוסס על רב המכר של ונסה ספרינגורה באותו שם, יצא ב-2023 והפך לשובר קופות בצרפת, ופילו הייתה מועמדת לפרס סזאר לשנת 2024 לעיבוד הטוב ביותר. ב-23 באוגוסט 2022, הוכרז שפילו תביים את הסרט "Trespassers", בכיכובן של ונסה פאראדי ונינה הוס. ונסה פילו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Vanessa Filho". Unifrance. נבדק ב-25 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Vanessa Filho". Cineuropa. נבדק ב-25 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Marion Cotillard to Star in French Feature Debut 'Gueule d'Ange'". Variety. 28 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) van Hoeij, Boyd (12 במאי 2018). "'Angel Face' ('Gueule d'ange'): Film Review | Cannes 2018". The Hollywood Reporter. {{cite web}}: (עזרה) אורחת הסינמטק: ונסה פילו, באתר Jerusalem Cinematheque – Israel Film Archive Facebook, www.facebook.com Stojiljković, Marko (15 בנובמבר 2023). "Review: Consent". Cineuropa. {{cite web}}: (עזרה) "AFM: 'Consent,' France's Buzzy Adaptation of Vanessa Springora's #MeToo Bestseller, Lures Major Distributors Around the World (EXCLUSIVE)". Variety. 4 בנובמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Leffler, Rebecca (17 בנובמבר 2023). "How TikTok helped reverse the box office fortunes for 'Consent' in France". Screen Daily. {{cite web}}: (עזרה) "Cesar Awards Nominations: Thomas Cailley's 'The Animal Kingdom,' Justine Triet's Oscar-Nominated 'Anatomy of a Fall' Lead the Way". Variety. 24 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Tabbara, Mona (23 באוגוסט 2022). "Vanessa Paradis, Nina Hoss set to star in Vanessa Filho's 'Trespassers' (exclusive)". Screen Daily. {{cite web}}: (עזרה)
טיר דבא

טַיְר דִ֫בַּא (בערבית: طير دبّا) הוא כפר שיעי בלבנון, ששייך לנפת צור במחוז הדרום בלבנון. הכפר שוכן כשבעה ק"מ ממזרח לעיר צור. בצידו המזרחי הוא נושק לעיירה מערכּה, ומצפון לו נמצאת העיירה עבאסיה. אדוארד הנרי פאלמר כותב שהפירוש המילולי של השם הוא "מבצר הדובים", אך מציין שראה הערה בספר בערבית, שהמילה "טיר" מתייחסת לשביל או חיץ בין גנים. הוא עצמו מייחס את המילה טיר למילה הארמית "טורא" שמשמעותה מצודה. בפי התושבים ישנן פרשנויות שונות לגבי המילה "דבא", כמו: ארץ עם הרבה חול, כלי קיבול לשמן, ויש הטוענים שמקור השם הוא יווני – "דיר דבא", כלומר מנזר על שמו של הנזיר דבא. בדו"ח של משלחת הסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל (1881) נכתב על הכפר: ”כפר עם בתי אבן, שבו גרים 250 מתואלים, ממוקם על רכס, מוקף זיתים ועצי תאנה ואדמה מעובדת. בכפר יש שלושה בורות מים”. הכפר נמצא בגובה ממוצע של כ-200 מ' מעל פני הים. מיקומו מאפשר להשקיף מערבה על הים התיכון. שטחו הכולל של הכפר הוא כ-5.5 קמ"ר. אוכלוסיית הכפר מונה כ-5,000 איש. המשפחות הגדולות הן: משפחת פקיה (آل فقيه) ומשפחת מורנייה או מוע'נייה (آل مغنية), המונות יחד כ-1,250 איש. עימאד מורנייה – (1962–2008) היה טרוריסט לבנוני, ראש הזרוע הצבאית ו"מספר 2" בארגון חזבאללה. נולד בכפר. Palmer, E.H., The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. ., Committee of the Palestine Exploration Fund, 1881, עמ' 11 Conder, C.R.; Kitchener, H.H., The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 1., London.: Committee of the Palestine Exploration Fund, עמ' 51
מת'יו ווהן

מת'יו ווהן (באנגלית: Matthew Vaughn; נולד ב-7 במרץ 1971) הוא במאי קולנוע בריטי. ווהן נולד בשכונת פדינגטון שבלונדון, הוא נסע ללוס אנג'לס שם החל לעבד כעוזר במאי, לאחר מכן חזר ללונדון ולמד ביוניברסיטי קולג' לונדון אנתרופולוגיה והיסטוריה של העת העתיקה אך עזב את הלימודים לאחר מספר שבועות. ב-1996 הפיק את סרט המתח דל התקציב "The Innocent Sleep", ב-1998 הפיק את סרטו של גאי ריצ'י לוק, סטוק ושני קנים מעשנים שזכה להצלחה, אחרי כן הפיק גם את סרטיו של ריצ'י סנאץ' ו-"Swept Away". ב-2004 יצא סרטו הראשון כבמאי "Layer Cake" בו שיחק דניאל קרייג, ב-2007 ביים את סרט הפנטזיה אבק כוכבים, ב-2010 ביים את סרט גיבורי העל קיק אס, ב-2011 ביים את הסרט החמישי בסדרת סרטי אקס מן, אקס-מן: ההתחלה. בשנת 2021, לקח חלק בהפקת הסרט "לילה אחרון" (אנ'). הוא נשוי לדוגמנית העל הגרמנייה קלאודיה שיפר. מדיה וקבצים בנושא מת'יו ווהן בוויקישיתוף מת'יו ווהן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מת'יו ווהן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מת'יו ווהן, באתר AllMovie (באנגלית) מת'יו ווהן, באתר Box Office Mojo (באנגלית) מת'יו ווהן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מת'יו ווהן, באתר MusicBrainz (באנגלית) מת'יו ווהן, באתר Discogs (באנגלית)
נו ג'אז

נו ג'אז (Nu jazz או Nü jazz), ג'אזטרוניקה (Jazztronica) או ג'אז עתידי (Future jazz) הוא ז'אנר המערב ג'אז יחד עם מוזיקה אלקטרונית, תוך שילוב אלמנטים של ג'אז עם סגנונות מוזיקליים אחרים כגון פאנק, מוזיקה אלקטרונית ומוזיקה מאולתרת (אנ')‏. ההבדל בין נו ג'אז לסגנון - האח אסיד ג'אז, הוא בכך שנו ג'אז מתאפיין יותר באלמנטים אלקטרוניים. כמו כן, נו ג'אז יכול להיות מאוד ניסיוני באופיו ולנוע בטווח רחב בצליל ובקונספט. בנוסף, הסאונד של נו ג'אז רחוק יותר משורשי הבלוז יחסית לאסיד ג'אז, משום שהוא מתאפיין בניסוי של צלילים אלקטרוניים ובניסיון ליצור ג'אז חושני יותר. תחילתו של הנו ג'אז היה עם תחילת השימוש בכלים אלקטרוניים בשנות ה-70, בתוספת השפעות משמעותיות של האמנים מיילס דייוויס, הרבי הנקוק ואורנט קולמן. לעבודתו של הרבי הנקוק בתחילת שנות ה-80, ובמיוחד לשיתוף הפעולה שלו עם ביל לאסוול באלבום Future Shock, היה חלק משמעותי בהגדרת הז'אנר, באמצעות כך ששילבו מקצבים של אלקטרו והיפ הופ בנו ג'אז. המגמה המשיכה, ועד סוף שנות ה-80 מוזיקאי היפ-הופ רבים שילבו ראפ יחד עם ג'אז, כולל להקות כמו א טרייב קולד קווסט גאנג סטאר דה רוטס, ונאז. במקביל, בשנות ה-80 מוזיקאי האוס רבים שאבו השראה מג'אז, בפרט מפוסט-בופ וג'אז-פאנק. באמצע שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 אמני דאון-טמפו רבים נכנסו באופן משמעותי לעולם הג'אז. בנוסף, יוצרים של מוזיקת דאנס אינטליגנטית ומוזיקת טכנו גילו עניין בנו - ג'אז. דמויות מסצנות ההארדקור והברייקקור יצרו גרסה קשוחה ורועשת יותר של נו ג'אז. עשור לאחר מכן, כמה מפיקי דאבסטפ, כמו Boxcutter, התנסו גם הם בג'אז אלקטרוני. הנו ג'אז יכול לשלב את האלמנטים המסורתיים של הג'אז. הפסנתרן Bugge Wesseltoft והחצוצרן Nils Petter Molvær ידועים באלתורים המוזיקליים שלהם בסגנון נו ג'אז, תוך שמירה על הצורות המסורתיות של הג'אז. הלהקה הבריטית "התזמורת הקולנועית" מוכרת בשילוב של אלמנטים מסורתיים של ג'אז ביצירותיה, יחד עם אלמנטים אלקטרוניים. Definition from Sergey Chernov, June 7, 2002, in The St. Petersburg Times (אורכב 18.09.2009 בארכיון Wayback Machine) [1] (אורכב 26.12.2007 בארכיון Wayback Machine) (en) John Bush, «  [archive] », sur AllMusic (consulté le 15 mars 2014). Lachaud Martine, «  [archive] », sur lexpress.fr, Archive, 13 September 2001
שלומי מלכה

שלומי מלכה (נולד ב-27 בנובמבר 1959) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר. מלכה התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הכדורגל המקומית של חצור הגלילית, הפועל חצור. כאשר היה בן 17 נסע במהלך חופשת החנוכה לירושלים לבקר את דודו ויקטור לוי כדורגלן בית"ר ירושלים שלקח אותו למתחם האימונים של המועדון. בהמלצתו של לוי, החליט דוד שווייצר לצרף אותו לאימון הקבוצה, ולאחר שהרשים אותו בכישרונו, חתם במועדון, תחילה שיחק בנוער ולאחר מכן עלה לבוגרים. בעונת 1980/1981 הבקיע 10 שערים, וסייע לבית"ר לעלות לליגה הלאומית אז הליגה הראשונה. היה שותף לתואר גביע המדינה השני של הקבוצה בעונת 1978/1979. במהלך עונת 1983/1984 הושאל למכבי רמת עמידר. לאחר שעזב את רמת עמידר, שוחרר מבית"ר כתוצאה מפיצוץ במשא ומתן וחתם בהפועל ירושלים. מלכה שיחק בקבוצה עד עונת 1990/1991 אחריה פרש מכדורגל. בית"ר ירושלים גביע המדינה: 1978/1979 שלומי מלכה, באתר Transfermarkt שלומי אהרוני, יומיים לדרבי הירושלמי: כוכבי בית"ר והפועל - נזכרים בהצגה הכי טובה בעיר, באתר mynet ירושלים, 24 בדצמבר 2021 ‏
בנימין בן שלמה הלוי

הרב בנימין בן שלמה הלוי (ה'תכ"ז, 1667 – ה'תפ"ד, 1724) היה דיין, פוסק, מקובל באיזמיר. מכונה בחכמי דורו "נשיא נשיאי הלוי". נולד לרבי שלמה הלוי, מחבר הספר "לב שלמה" (שאלוניקי, תקס"ח), שהיה בנו של רבי בנימין הלוי. והיה מחכמי איזמיר ולבתו של רבי יהונתן גלאנטי (השני) (בנו של ר' משה גלאנטי). בעיר צידון, וגדל באיזמיר. שם חותנו הוא ר' אהרן אלימלך. לא ידוע שנת לידתו, אבל נולד בערך בשנת תכ"ז, שכן זקנו רבי בנימין הלוי, כתב אגרת לנתן העזתי בשנת תכ"ה-תכ"ו, למה בנו רבי שלמה לא הוליד בן, והבטיח לו שיולד בן בתוך שנה. כבר בילדותו ניכר בו דרכי חסידות, ובהיותו בן י"א שנים הפציר באביו להניח תפילין. שימש כאב בית דין באיזמיר בימי ר' ישראל בנבנישתי, בנו של בעל "כנסת הגדולה". העמיד תלמידים הרבה, וביניהם הוא ר' אהרן אלפנדרי, בעל "יד אהרן", ומוזכר רבות בספריו של רבי אהרן. שלח כמה תשובות הלכתית לרבי אברהם חיים רודריגס מחבר "ארח לצדיק". ותשובותיו וחידושים שלו נמצא בספרו של אביו "לב שלמה". יצא נגד נחמיה חיון וספריו. נפטר במגפה לפי מאיר בניהו בעשרה בתמוז ת"פ. ובספר לשון ערומים לרבי ברזילי יעבץ נמצא הספד שנשא בכפר בונגאר-באשי הסמוך לאיזמיר עליו. ולפי שלמה אברהם רוזאניס נפטר במגפה בשנת ת"צ. ולפי דוב בר וואכשטיין ויעקב שפיגל נפטר בשנת תפ"ד. שכן נספד על ידי רבי ישראל יעקב אלגאזי בספרו "שמע יעקב" פרשת משפטים בשנת "תפד"ה", שהוא כנראה שנת ה'תפ"ד. וכן נמצא הספד על ידי ר' יצחק פראנסיס, ב"פני יצחק", פרשת נצבים, דרוש שני, בשנת "תפד"ה". שלמה אברהם רוזאניס, קורות היהודים בטורקיה וארצות הקדם - חלק ד, עמ' 290. ישראל וינשטוק, טמירין, א, עמ' יג, הערה 25. מאיר בניהו, ספר זיכרון להרב יצחק נסים, ירושלים תשמ"ה, ד, עמ’ קמו-קנד. יעקב שפיגל, מוריה, שטז-שיח, תמוז תשס"ה, עמ' לב-לח. תשובה לו נמצא ב"לב שלמה", סימן ל"א. מאיר בניהו, התנועה השבתאית ביוון, עמ' תה. לב שלמה, סימן א, דף א ע"א. מאיר בניהו, התנועה השבתאית ביוון, עמ' קפה. מאיר בניהו (המצוין ב"לקריאה נוספת") כותב ת"פ, אבל ראו "מצבות רבני וחכמי אזמיר", בתוך: ענייני שבתי צבי, מאהרן פריימן, עמ' 143, שעל מצבת רבי בנימן הלוי כתוב ה'תפ"א. דרוש ט"ו, דף נח ע"ב. דוב בר וואכשטיין, תולדות חכמי ירושלים, מלואים לחלק שלישי, עמ' 33, באתר היברובוקס. מוריה, שטז-שיח, תמוז תשס"ה, עמ' לב-לח. ישראל יעקב אלגאזי, שמע יעקב, דף צד, ע"ד, באתר היברובוקס. יצחק פראנסיס, פני יצחק, דף קנח, ע"ג, באתר היברובוקס.
Ispace

ispace - חברה יפנית שמפתחת חלליות לא מאוישות בהתאם להזמנת לקוחות החברה. החברה הוקמה בשנת 2010 ומטה שלה ממוקם בטוקיו. החברה החלה את פעילותה כשופתה עם חברה אירופאית White Label Space שהשתתפה בתחרות גוגל לונאר אקס פרייז. באחריות הצוות היפני היה לפתח רכב למשימה. בשנת 2013 השותפים האירופאים פרשו מתחרות וזכויות השתתפות עברו ל-ispace. במאי 2013 החברה שינתה את שמה לשם הנוכחי. צוות שעסק בפרויקט פעל תחת שם "Hakuto". החברה לא הצליחה לעמוד ביעדים של התחרות אך בשנת 2018 הצליחה לגייס הון להמשך פעילותה. התכנון היה לבצע טיסה לכיוון הירח ללא נחיתה. לצורך כך הושכרו מ-SpaceX שני שיגורים בשנת 2020 ו-2021. באוקטובר 2018 בהובלת Draper Laboratory ובהשתתפות ispace, ג'נרל אטומיקס ו-Spaceflight Industries התגבשה קבוצה שהגישה הצעה לנאס"א לשיגורים לחקר הירח. בשנת 2022 נחתם חוזה עם נאס"א. לאחר זכייה בחוזה עם נאס"א תוכניות החברה הותאמו. הוחלט לא לבצע שיגורים ללא נחיתה וכבר בשיגור הראשון לבצע נחיתה על הירח. השיגור של המשימה הראשונה בוצע ב-11 בדצמבר 2022. בהתאם לתכנון נחתת במשקל 1,100 ק"ג הייתה צריכה להגיע לירח עם רכב Rashid שתוכנן באיחוד האמירויות הערביות. החללית הגיע לירח ב-25 באפריל 2023. בשלבים אחרונים של הנחיתה הקשר עם החללית אבד ונחיתה לא הצליחה. משימה נוספת מתוכננת לשנת 2024. בהמשך מתוכננות שיגורים נוספים. אתר האינטרנט הרשמי של Ispace (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של Ispace (ביפנית) Ispace, ברשת החברתית פייסבוק Ispace, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Ispace, ברשת החברתית אינסטגרם Ispace, ברשת החברתית LinkedIn Ispace, סרטונים בערוץ היוטיוב נתונים על משימה מס' 1 משימה 2
שון מונגוזה

שאנסלה "שון" מונגוזה (נולד בשנת 1994) הוא שחקן ישראלי יליד קונגו. השחקן הראשי בסרט "לרוץ על החול" ובהצגה מחוברים לחיים. מונגוזה נולד וגדל בקונגו. בגיל 5 הגיע לישראל עם הוריו כמבקשי מקלט. בגיל 6 חווה אלימות קשה מאביו ועבר להתגורר בפנימיית הילד בתל אביב. בגיל 15 השתתף בפרויקט "קאמרי צעיר". בוגר משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב. בשנת 2019 שיחק בתיאטרון חיפה במחזה "של מי החיים האלה" ובתפקיד הראשי לצידו של שמואל וילוז'ני בהצגה מחוברים לחיים של אריק טולדנו אוליביה נקש ואלי ביז'אווי בתיאטרון הקאמרי בבימויו של אלון אופיר. בקיץ 2020 שיחק בתפקיד הראשי לצידה של נוגה כץ במחזה "הולנדי" בתרגומו של ערן צלגוב ובבימויה של מירב לחמן על במת סמינר הקיבוצים. בשנת 2021 שיחק בהצגה "פיטר פן", משותפת של התיאטרון הקאמרי ותיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער, בבימויו של גלעד קמחי. בשנת 2010 השתתף באודישנים של בעונה התשיעית של הכוכב נולד בהיותו בן 16. בשנת 2014 גילם בסדרת הטלוויזיה "מתים לרגע" בעונה הראושנה את פלה ובסדרת הטלוויזיה "בתולות" בעונות הראשונה והשנייה את פיליפוס, פצוע השוכב בבית החולים על ערש דווי. בשנת 2013 גילם בסדרת הטלוויזיה "אליפים" בעונה השלישית את מייק, עובד לא חוקי מגאנה, בן 17 ושיחק בסדרה "שחקן זר". בשנת 2016 גילם במיני סדרת הטלוויזיה הגרמנית "שרה שטיין" את דהיר. בשנת 2017 גילם בסדרת הטלוויזיה "כדברא" את גרי, סגנה של אריאנה. בשנת 2018 גילם בסדרת הטלוויזיה "מלכות" את ג'אמיל, בסדרת הטלוויזיה "משיח" את מאלק טומבה, מסתנן מסודאן שעובד כרוחץ כלים באורחן של משיח ללא היתר עבודה ובסדרת הטלוויזיה "עיר מקלט" את גבריאל קידנה, מבקש מקלט אפריקאי. בשנת 2020 גילם בסדרת הטלוויזיה "קיבוצניקים" את סיסאי זרמיצ'יל, גבר דו-מיני, פליט מדרפור בעל נימוסים שגאה במוצאו ובעקרונותיו. בנובמבר 2020 שודר ב"כאן 11" סרט תעודה "שאנסלה - השחור החדש", על חייו של מונגוזה בבמויו של בועז רוזנברג. ב-2023 גילם את אומארי/ג'ימי מיקל, פליט אריתראי, בתפקיד הראשי בסרט "לרוץ על החול". כתב את השיר "כמו חיה פצועה". השתתף כשחקן ראשי בקליפ לשיר "פרפרים בבטן" של ליעד מאיר ומורן מזור מונגוזה מתגורר בתל אביב. לאה היילו, בישראל, גם אם אתה שחקן מצליח אתה קודם כל שחור, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2020 סמדר שילוני, שון מונגוזה: "המצב של הפליטים נהיה רלוונטי, אין יותר מרחק, אין 'שלהם'", באתר ynet, 8 בדצמבר 2023 "אני מדבר עברית, אז מה שונה? הצבע": שון מונגוזה על הקשיים וההצלחה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 12:09) משחקים אותה מארחים את שון - ניו ייר ניו מי - פרק 1, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 46:15) הפליט מקונגו שמככב ב"מחוברים לחיים", פייסבוק צ'אנסלה השחור החדש | כאן דוקו, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 01:21:53) ליעד מאיר מארח את מורן מזור - פרפרים בבטן, 2024-08-04, נבדק ב-2024-08-27
משלחת מס' 17 לתחנת החלל הבין-לאומית

משלחת מס' 17 (באנגלית: Expedition 17) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-10 באפריל 2008 ועד ל-24 באוקטובר 2008. מפקד המשלחת היה סרגיי וולקוב מרוסיה. פעילות המשלחת נמשכה 196 ימים. ב-10 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-12 בפיקוד סרגיי וולקוב. החללית התחברה למודול "פירס". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 17 לתחנת החלל הבין-לאומית ואי סו-יון מקוריאה הדרומית לביקור קצר. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש. אי סו-יון החלה בביצוע תוכנית ניסויים שהוכנה עבורה בקוריאה הדרומית. ב-19 באפריל חללית סויוז TMA-11 עם משלחת מס' 16 בהרכבה המקורית ואי סו-יון עזבו את תחנת החלל ונחתו הבצלחה בכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 17 שכללה גם גארט רייזמן. ב-25 באפריל בעזרת מדחפים של חללית מטען ATV בוצע שינוי גובה של מסלול תחנת החלל. ב-14 במאי חללית מטען פרוגרס M-64 התחברה למודול "זאריה" של תחנת החלל. עם החללית הגיעו 2,361 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד ספטמבר 2008. ב-31 במאי לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל דיסקברי במשימה STS-124 בפיקוד מארק קלי. עם החללית הגיע גרג שמיטוף, חבר חדש במשלחת מס' 17. כמו כן הגיעו חלקים נוספים למודול קיבו. המעבורת התחברה למודול הרמוני. בעזרת זרוע רובוטי קנדארם2 מודול הועבר לתחנת החלל והחלה התקנתו. צוות המעבורת ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-20 שעות. במהלך פעילויות אלו בוצע התקנת מודול חדש ושילובו במערכות תחנת החלל, בוצעו תיקונים של ציודים שהותקנו על תחנת החלל. ב-14 ביוני מעבורת עזבה את תחנת החלל וגארט רייזמן על סיפונה. גרג שמיטוף הצטרף למשלחת מס' 17. ב-10 ביולי וולקוב וקונוננקו ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-6 שעות. במהלך פעילות בוצעו בדיקות של מערכות חיצוניות של חללית "סויוז TM-12". זאת בעקבות תקלות שהיו בנחיתות של חלליות קודמות. ב-15 ביולי וולקוב וקונוננקו ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-6 שעות. במהלך פעילות בוצעו הכנות לקליטת מודול "פואיסק" שהיה מתוכנן להגיע לתחנת החלל בשנת 2009. ב-1 בספטמבר חללית מטען פרוגרס M-64 התנתקה מתחנת החלל. היא פעלה באופן עצמאי כשבוע במהלכה בוצעו מספר ניסויים. בהמשך היא נשרפה בכניסה לאטמוספירה. ב-5 בספטמבר חללית מטען ATV-1 התנתקה מתחנת החלל. היא נשרפה בכניסה לאטמוספירה. ב-17 בספטמבר חללית מטען פרוגרס M-65 התחברה למודול "זבזדה" של תחנת החלל. עם החללית הגיעו 2,541 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד נובמבר 2008. ב-14 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-13 בפיקוד יורי לונצ'קוב. החללית התחברה למודול "זאריה". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 18 לתחנת החלל הבין-לאומית ותייר חלל ריצ'רד גריוט מארצות הברית. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש. ב-24 באוקטובר חללית סויוז TMA-11 עם משלחת מס' 17 בהרכבה המקורי וריצ'רד גאריוט עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ. במהלך פעילותה המשלחת ביצע מספר רב של ניסויים בתחומים שונים. אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 18 שכללה גם גרג שאמיטוף. אתר האינטרנט הרשמי של משלחת מס' 17 לתחנת החלל הבין-לאומית מדיה וקבצים בנושא משלחת מס' 17 לתחנת החלל הבין-לאומית בוויקישיתוף תיאור פעילות באתר רוסקוסמוס דיווח של נאס"א פעילות משלחת מס' 17 בתחנת החלל הבין-לאומית תיאור פעילות של הצוות הרוסי בתחנת החלל תיאור פעילות חללית אספקה פרוגרס M-64 תיאור פעילות חללית אספקה פרוגרס M-65 תיאור פעילות חללית מטען ATV-1
גרייט איסטרן

האם התכוונתם ל... גרייט איסטרן (אונייה) – אוניית קיטור טרנס-אוקיאנית עשויה ברזל ומונעת על ידי מדחף, משוטות ומפרשים, שהושקה ב-1858 גרייט איסטרן (רכבת) – רכבת בריטית