laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיטר גילמור

ג'ון פיטר גילמור (באנגלית: John Peter Gilmore; ‏ 25 באוגוסט 1931 - 3 בפברואר 2013) הידוע בשם פיטר גילמור היה שחקן אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד קפטן ג'יימס אונידין בסדרת הדרמה התקופתית של ה-BBC "קו אונידין" (1971–1980) שיצר סיריל אברהם (אנ'). גילמור נולד בלייפציג שבגרמניה וגדל בנאנתורפ שבנורת' ריידינג ביורקשייר. אחרי שעזב את בית הספר בגיל 14 רצה לממש את חלומו ולהיות שחקן. הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) זמן קצר עד שסולק. כשהתגייס לצבא גילה שיש לו כישרון לשירה ולאחר שחרורו מהצבא הצטרף ללהקת זמרים בשם "זמרי ג'ורג' מיטשל". הם הופיעו במחזות אחדים, אך לא זכו להצלחה לה קיוו. עד מהרה ויתר גילמור על הרצון לשיר והמשיך בקריירת משחק. הוא שיחק באחד עשר סרטים מסדרת סרטי "Carry On". והופיע בסרטי קולנוע בריטיים רבים נוספים כמו "The Great St Trinian's Train Robbery" (מ-1966), "הו, איזו מלחמה נחמדה" (1969), "ד"ר פייבס" (1971) ו-"Warlords of Atlantis" (מ-1978). בתחילת הקריירה שלו הופיע על הבמה במחזות זמר כמו בהן המחזמר "Lock Up Your Daughters". בשנת 1960 הוציא סינגל בשם "Follow That Girl". אחרי שזכה להצלחה בתפקיד ג'יימס אונידין, חש גילמור כי הוא הופך להיות מזוהה עם הדמות של קפטן קשוח באונייה. ב-1984 הופיע גילמור בסדרה "דוקטור הו" במיני-סדרה "Frontios" בדמות ברייזן. עוד השתתף בסדרה "Heartbeat" בפרק "The Frighteners" בתקופתו של ניק ברי (אנ'). אשתו השלישית אן סטליבראס שיחקה בתפקיד קבוע בסדרה. גילמור התחתן שלוש פעמים: לשחקנית אונה סטאבס היה נשוי מ-1958 ועד 1969. השניים אימצו ילד. לג'אן ווטרס היה נשוי מ-1970 ועד 1976, ולאן סטליבראס, ששיחקה לצדו בסדרה "קו אונידין" היה נשוי מ-1987 ועד למותו ב-2013. פיטר גילמור נפטר בלונדון ב-3 בפברואר 2013 בגיל 81. הוא הותיר אחריו את אשתו השלישית (סטליבראס) ובן בשם ג'ייסון, שאימץ במהלך נישואיו הראשונים. (1961) Bomb in the High Street (1963) Carry On Cabby (1963) Carry On Jack (1964) Master Spy (1964) Carry On Cleo (1965) Every Day's a Holiday (1965) I've Gotta Horse (1965) Carry On Cowboy (1966) Doctor in Clover (1966) Don't Lose Your Head (1966) The Great St. Trinian's Train Robbery (1967) The Jokers (1967) Follow That Camel (1967) Carry On Doctor (1968) Carry On... Up the Khyber הו, איזו מלחמה נחמדה (1969) Oh! What a Lovely War (1969) Carry On Again Doctor (1970) My Lover My Son ד"ר פייבס (1971) The Abominable Dr. Phibes (1971) Carry On Henry (1971) Freelance קו אונידין (1971–1980) The Onedin Line (1978) Warlords of Atlantis איש ללא חת (1979) A Man Called Intrepid (1987) The Lonely Passion of Judith Hearne סמוך על קולומבוס (1992) Carry On Columbus אתר האינטרנט הרשמי של פיטר גילמור פיטר גילמור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיטר גילמור, באתר AllMovie (באנגלית) פיטר גילמור, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פיטר גילמור, באתר MusicBrainz (באנגלית) פיטר גילמור, באתר Discogs (באנגלית) Stuart Jeffries (6 February 2013) Peter Gilmore obituary, The Guardian Onedin Line star Peter Gilmore dies aged 81, The Telegraph, 7 February 2013 Obituary in The Times, 8 February 2013; accessed 9 February 2013
תאווה לחיים (סרט)

תאווה לחיים (באנגלית: Lust for Life) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 1956 בבימויו של וינסנט מינלי המבוסס על ספר בשם דומה משנת 1934 מאת אירווינג סטון. הספר והסרט מספרים על חייו של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך ויחסיו עם חברו, הצייר פול גוגן. קירק דאגלס, המופיע בתפקיד הראשי, צבע את שערו לאדמדם וטיפח את תספורתו וזקנו עד שנראה כמעט זהה לדמותו של ואן גוך כפי שמופיעה בציורים שלו. יוצרי הסרט שיבצו ציורים רבים של ואן גוך תוך השוואתם לנוף האמיתי. בתחילת הסרט הם מודים למוזיאונים הרבים שהסכימו להראות את תמונותיו של ואן גוך שנמצאות ברשותם. אנתוני קווין זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1956. קירק דאגלאס היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר אך הפסיד אותו ליול ברינר בסרט המלך ואני. הוא זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה לשנת 1957. וינסנט ואן גוך (קירק דאגלס) הוא בנו של כומר בעיירה קטנה בהולנד. הוא שאף להמשיך את עיסוקו של אביו ונשלח לשמש ככומר מטיף בעיירת כורים קשי יום בבלגיה. הוא מגיע למסקנה שהטפותיו הדתיות לכורים אינן עושות רושם ומחליט ללמוד את תנאי חייהם בתחילת במקום להטיף להם. הוא יורד למכרה פחם, עובד ומתבונן בעבודת הפרך המסוכנת שהם עובדים, מבוגרים ונערים קטנים. הוא גם התארח בבתיהם ותיאר אותם לאחר מכן בתמונה המפורסמת אוכלי תפוחי האדמה. כשבאים נציגי הכנסייה לבקר אותו הם מוצאים אותו שחור מפחם עם בגדים מלוכלכים וקרועים ומפטרים אותו כי לדעתם הוא מבייש את הכנסייה וכך לא צריך להיראות כומר. וינסנט חוזר למשפחתו המסתייגת מהתנהגותו פרט לאחיו תיאו (ג'יימס דונלד) שתומך בו כל הזמן, נפשית ופיזית. הוא מבקש את ידה של דודניתו האלמנה קיי אך נדחה על ידה. הוא מתחיל לצייר בשחור אך לא מצליח לבטא בהם את רגשותיו. הוא מתוודע לקריסטין, אם חד-הורית קשת יום וחי אתה ועם ילדה. את רוב הכסף ששולח לו תיאו הוא מוציא על בדים וצבעים ולבסוף, לאחר ריב קשה, היא עוזבת אותו. תיאו מביא אותו לפריז בה הוא עובד בחברה ליצירות אמנות. וינסנט נפגש שם עם טובי הציירים שאינם מבינים אותו ומזלזלים בציוריו פרט לפול גוגן (אנתוני קווין) המבחין בכישרונו. וינסנט נשלח לפי בקשתו לארל בדרום צרפת שם מושכים אותו השדות המבהיקים באור השמש עם עובדי האדמה. הוא שוכר בית (הבית הצהוב) ומקווה להקים במקום מושבת אמנים אך אף אחד לא מגיע. תיאו משכנע את גוגן להגיע לארל ולעבוד עם וינסנט, דבר שיועיל לשניהם. וינסנט מקבל את גוגן בשמחה ובתקווה שנוכחותו תעזור לו בשיפור ציוריו. כעבור זמן מתפתחים ויכוחים אמנותיים ביניהם שהולכים ומחריפים עד שגוגן מחליט לעזוב אותו. וינסנט נכנס לדיכאון ופוגע בעצמו על ידי חיתוך אזנו. הוא מבקש מתיאו שיעזור לו להתקבל למוסד לחולי נפש בסאן-רמי כדי להתאושש. שם מתחדשת אצלו חדוות היצירה והוא מצייר ציורי נוף רבים. תיאו מודיע לו שהצליח למכור תמונה אחת שלו בארבע מאות פרנק. לאחר האשפוז עובר וינסנט לגור באזור כפרי בעיירה אובר-סור-אוּאז, שם הוא נמצא בהשגחה על ידי דוקטור גאשה (אברט סלואן) המעריך את עבודתו ומעודד אותו. וינסנט ממשיך לצייר אבל ההתקפים של מחלת הנפש שלו מתגברים. הוא מרגיש שאינו יכול להעביר את מה שהוא רואה בטבע, אל בד הקנבס ובאחת הפעמים בעת ציור בשדה, הוא יורה בעצמו ומת כעבור זמן קצר כשתיאו לידי מיטתו. מדיה וקבצים בנושא תאווה לחיים בוויקישיתוף "תאווה לחיים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תאווה לחיים", באתר AllMovie (באנגלית) "תאווה לחיים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תאווה לחיים", באתר אידיבי "תאווה לחיים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תאווה לחיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קדימון לסרט "תאווה לחיים", באתר YouTube
גילמור

גילמור (באנגלית: Gilmour או Gilmore) הוא שם משפחה אנגלי. האם התכוונתם ל... ארטיס גילמור – כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק ב-NBA ג'ארד ס. גילמור – שחקן אמריקאי שמנודע כהנרי מילס בסדרה עד עצם היום הזה דייוויד גילמור – גיטריסט וזמר אנגלי וחבר פעיל בלהקת פינק פלויד פיטר גילמור – שחקן אנגלי שנודע בשל תפקידו בסדרה קו אונידין
מדג'ידיה

מדג'ידיה (ברומנית: Medgidia) היא עיר נמל על תעלת דנובה–הים השחור בחבל דוברוג'ה, רומניה. היישוב נוסד ב-1848, כאשר השולטן אבדילמג'יט הראשון הושיב במקום, שהיה יריד דגנים, טטרים יוצאי חצי האי קרים - שם היישוב נגזר משמו של השולטן, לפי דרך הביטוי שלו ברומנית. ב-1878 החבל עבר לשלטון רומני לאחר קונגרס ברלין. ב-17 בפברואר 1968 הוענק ליישוב מעמד של עיר. מדג'ידיה נמצאת במרחק של 41 קילומטרים מקונסטנצה, אליה היא מחוברת בכביש, במסילת ברזל וגם בדרך שיט, באמצעות תעלת דנובה–הים השחור. לפי נתוני 2010 חיים בעיר 44,034 תושבים. מרבית תושבי המקום, יותר מ-72% הם נוצרים אורתודוקסים ורק כ-17% מוסלמים (טטרים וטורקים). בעיר יש מסגד וכנסייה מהמאה ה-19. מדיה וקבצים בנושא מדג'ידיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדג'ידיה Medgidia באתר של אנציקלופדיה של רומניה
רולנד בירז'י

רולנד בירז'י (בצרפתית: Rolande Birgy; ‏1913, פריז – 2002, ליוקור (Lieucourt) שבמזרח צרפת) הייתה חסידת אומות העולם מצרפת. בשנת 1928 הצטרפה בירז'י לארגון "עובדים נוצרים צעירים" (אנ'). בשנות השלושים הייתה בירז'י חברה במספר תנועות פוליטיות ואידאולוגיות קתוליות וסוציאליסטיות, בהן Le Sillon ו"הקונפדרציה הצרפתית של עובדים נוצריים" (צר'). מתוך נאמנות לעקרונותיה, התפטרה ממקום עבודתה כשמעסיקה החל לעבוד עבור הגרמנים, בשנת 1940. בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, החלה בירז'י לעבוד עבור ארגון אוז"ה בניסיון לסייע לילדים יהודים נרדפים. בירז'י הייתה חברה בסניף של ארגון "עובדים נוצרים צעירים" באנסי (אנ'), ליד גבול שווייץ, וחלק ממחתרתו של ז'ורז' גארל. בירז'י סיכנה את חייה כדי להעביר יהודים מתחומי משטר וישי, שנשלט על ידי צרפתים משתפי פעולה עם גרמניה הנאצית, לשווייץ. בירז'י השתייכה לרשת מחתרת שנוסדה על ידי תנועת הצופים היהודיים בצרפת, רשת "השישית" בראשות רובר גמזון. בירז'י ליוותה לגבול שווייץ מאות משפחות יהודיות. במקרה אחד לפחות החביאה את היהודים לפני המעבר, למשך מספר שעות, בביתו של כומר כפרי, לפני חציית הגבול. שם המחתרת שלה היה "הברט הכחול" (Béret bleu). בשנת 1942 נעצרה בירז'י על ידי הגרמנים בחשד שהיא מסייעת ליהודים לעבור את הגבול לשווייץ, אך שוחררה לאחר חודש ומיד שבה לפעילותה המחתרתית. לאחר המלחמה תמכה בירז'י בתנועה הרפובליקנית העממית. כמו כן הפכה למתנגדת של הפלות מסיבות דתיות. כאות הוקרה על פעולותיה הוענק לבירז'י אות ההוקרה של ההתנגדות (Croix du combattant volontaire de la Résistance) ובשנת 1983 הוכרה בירז'י על ידי יד ושם בתור חסידת אומות העולם. עם מותה, ביום הבחירות לנשיאות בצרפת (אנ'), הזכיר אותה ז'אן מארי לה פן בנאומו בתור לוחמת תנועת ההתנגדות הצרפתית. פעילותה של בירז'י להצלת יהודים, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רולנד בירז'י".
מיני

האם התכוונתם ל... מיני - קשור למיניות מיני - תחילית המבטאת קוטן יחסי, למשל מיני סדרה או מיני אלבום מיני (מותג מכוניות) – מותג מכוניות קטנות בריטי חצאית מיני – חצאית המסתיימת מעל הברך שמלת מיני – שמלה המסתיימת מעל הברך מיני מאוס – דמות מצוירת בסרטי וולט דיסני אישים: קווין מיני (אנ') – כדורגלן אירי קווין ג'רארד מיני (אנ') – סטנדאפיסט ושחקן אמריקאי קולם מיני – שחקן אירי מיני (אנ') – זמרת דרום קוריאנית, חברה בלהקת הבנות (G)I-dle מינימום (פירושונים)
קורן איזוטרופי

קורן איזוטרופי או אנטנה איזוטרופית (באנגלית: Isotropic radiator או Isotropic antenna) הוא מקור קרינה אלקטרומגנטית (או גלים אחרים כמו גלי קול) נקודתי תאורטי הקורן באופן אחיד בעצמה קבועה לכל כוון. לקורן איזוטרופי אין כוון מועדף של קרינה שבו יהיה שבח אנטנה ביחס לכוונים אחרים אלא הקרינה אחידה בכל נקודה על ספירה שמרכזה נקודת הקורן. קורנים איזוטרופיים משמשים באופן נרחב כמקור השוואה עבור קורנים מעשיים לצורך ביטוי מתמטי של אותם קורנים. קורן אינו חייב להיות למברטי (היינו המציית לחוק למברט) כדי להיות איזוטרופי. כקורן, גוף שחור כדורי מקיים את שניהם, לעומת גוף שחור שטוח שהוא למברטי ולא איזוטרופי. לעומת זאת השמש היא בקירוב איזוטרופית אך לא למברטית (מכיוון שיש לה תכונות של האפלת שפה). בפיזיקה, קורן איזוטרופי הוא מקור נקודתי של קרינה או קול. במרחק, השמש היא קורן איזוטרופי של קרינה אלקטרומגנטית. בתאוריות מודרניות, המפץ הגדול הוא דוגמה נוספת של קרינה איזוטרופית - קרינת הרקע הקוסמית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בתורת האנטנות, אנטנה איזוטרופית היא אנטנה היפותטית הקורנת גלי רדיו בכל הכוונים בעצמה זהה. לכן, נאמר שהיא בעלת כווניות של 0dBi (כלומר dB ביחס לאיזוטרופית) בכל כוון. בפועל, ניתן להוכיח כי קורן קוהרנטי איזוטרופי אינו קיים. שדה הקרינה שלו אינו מסוגל להיות תואם את משוואת הלמהולץ בכל הכוונים באופן סימולטני. בתחום המדידה של שדות אלקטרומגנטיים, מקלט איזוטרופי או אנטנה איזוטרופית הוא מכשיר מדידה אשר יקלוט את השדה המלא ללא תלות בסידור הצירים התלת־ממדי שנבחר עבורו. בפועל מקלט קוואזי-אידיאלי איזוטרופי (כמעט איזוטרופי) מושג על ידי שימוש בשלוש אנטנות אורתוגונליות עם דיאגרמת קרינה סינוסיאלית, כמו זו של דיפול קצר ואנטנות לולאה קטנה. הפרמטר המשמש להגדרת הדיוק של אנטנה כזו נקרא "הסטייה האיזוטרופית". באופטיקה, קורן איזוטרופי הוא מקור אור נקודתי. השמש ניתנת לתיאור כמקור אור נקודתי בקירוב, עבור מרחקים גדולים. סוגי תחמושות כגון מוץ ונור, בעלי תכונות של קורן איזוטרופי. קורן איזוטרופי יהיה רמקול "מושלם" אשר פולט גלי קול בווליום זהה בכל כוון. עקום קרינה חיים מצנר וקירק מקדונלד, Isotropic Radiators, המכון הטכנולוגי חולון (HIT) ואוניברסיטת פרינסטון
המלאך

האם התכוונתם ל... "המלאך" – כינוי של אשרף מרואן בקרב "המוסד" המלאך (ספר) – ספר על אודות אשרף מרואן מאת פרופ' אורי בר-יוסף המלאך (סדרת ספרים) – סדרת ספרים מאת לסלי צ'רטריס, שתארה את הרפתקאותיו של סיימון טמפלר, המכונה "The Saint" (בעברית "המלאך") המלאך (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה בכיכובו של רוג'ר מור, ששודרה בשנים 1962-1969 המלאך (סרט, 1997) – בכיכובו של ואל קילמר משנת 1997 המלאך (סרט, 2018) (אנ') – ארגנטינאי-ספרדי משנת 2018 המלאך (ספר ילדים) – ספר ילדים מאת אפרים סידון המלאך (אגדה) – אגדה מאת הנס כריסטיאן אנדרסן רבי אברהם המלאך – בנו ואחד מתלמידיו של המגיד ממזריטש כינויו של הרב אברהם דובער לוין, מייסד פלג "המלאכים" כינויו של הרב יצחק גינזבורג, חסיד חב"ד, נשיא ישיבת עוד יוסף חי ביצהר, ראש ארגון "גל עיני" וראש תנועת "דרך חיים" מלאכים שונים הידועים בשם פרטי ספר רזיאל המלאך – תוכנו מיוחס למלאך בשם רזיאל מלאך (פירושונים)
יעקב מלץ (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יעקב מלץ – שופט בית המשפט העליון ומבקר המדינה הרביעי של מדינת ישראל יעקב מלץ (בן פישל) – ראש התנועות הציוניות-סוציאליסטיות "צעירי ציון" ו"פועלי ציון" בעיר פיוטרקוב טריבונלסקי שבפולין בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 פיטר יעקב מלץ – אמן ישראלי יליד אנגליה
נורברט הופר

נורברט גרוואלד הופר (בגרמנית: Norbert Gerwald Hofer;‏ נולד ב-2 במרץ 1971) הוא פוליטיקאי אוסטרי, לשעבר מנהיג מפלגת החירות (FPÖ). בעבר כיהן כשר התחבורה של אוסטריה וכנשיא השלישי של המועצה הלאומית. הופר נולד ב-1971 בפוראו שבמזרח אוסטריה, גדל בפינקפלד, במדינת המחוז בורגנלנד. קיבל תואר ראשון בהנדסה אווירונאוטית מהמכון הטכני לתעופה באייזנשטט. שירת בצבא אוסטריה כחייל והוצב בגבול הונגריה. מ-1991 עד 1994 עבד כמהנדס מערכות במחלקת ההנדסה של חברת התעופה לאודה אייר. בשנים 1996–2007 כיהן כמזכיר המפלגה המחוזי של FPÖ בורגנלנד. משנת 2006 מכהן כסגן יו"ר המפלגה במחוז. לאחר תאונה קשה שעבר עם מצנח רחיפה בשנת 2003 עבר שיקום במשך כחצי שנה, והוא מסתייע במקל הליכה. הוא הצטרף כחבר לארגונים הפילנתרופיים "המועצה האוסטרית להתנדבות" ו"המועצה המייעצת הפדרלית לנכות". באוקטובר 2013 מונה לנשיא השלישי של המועצה הלאומית של אוסטריה, והחליף בתפקיד את מרטין גראף. בינואר 2016 הציגה אותו מפלגת החירות של אוסטריה כמועמד לבחירות לנשיאות מטעמה. הוא זכה בסיבוב הראשון, שנערך ב-24 באפריל, עם הישג לא צפוי של 36% מהקולות, והתמודד בסיבוב השני מול אלכסנדר ון דר בלן, שזכה ב-21% מהקולות. עקב האשמות בהתבטאויות אנטישמיות, הקהילה היהודית באוסטריה התנגדה למועמדותו, והמליצה על ון דר בלן. זו הייתה הפעם ראשונה בתולדותיה שהקהילה היהודית באוסטריה יוצאת בהמלצה פומבית על מועמד לנשיאות. בסיבוב השני ניצח ון דר בלן, שקיבל 50.2% מהקולות, לעומת 49.8% להופר. בעקבות טענות של מפלגת החירות לאי-סדרים בוטלו תוצאותיהן על ידי בית המשפט העליון. נקבעו בחירות חוזרות, ובדצמבר 2016 הפסיד הופר לון דר בלן (ון דר בלן קיבל 53.8% מהקולות לעומת 46.2% להופר). לאחר בחירות 2017 הוקמה קואליציה של מפלגת החירות ומפלגת העם האוסטרית בראשותו של סבסטיאן קורץ והופר מונה לשר התחבורה, החדשנות והטכנולוגיה. במאי 2019 התפוצצה פרשת איביזה, בעקבות חשיפת קלטת בה נשמע מנהיג מפלגת החירות היינץ כריסטיאן שטראכה רוקם עסקת שוחד. בעקבות הפרשה שטראכה התפטר, הקואליציה פורקה והופר מונה למנהיג המפלגה לקראת הבחירות החדשות שהוכרזו לפרלמנט בבחירות עצמם נחלה מפלגתו של הופר מפלה וזכתה לכ-16 אחוזים בלבד מקולות הבוחרים, ירידה של כעשרה אחוזים מבחירות 2017. ב-1 ביוני 2021 פרש מראשות מפלגת החירות והוחלף על ידי הרברט קיקל. הופר מתגורר בבורגנלנד. הוא נשוי בשנית, ולו ארבעה ילדים. הוא דובר גרמנית ואנגלית. מדיה וקבצים בנושא נורברט הופר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נורברט הופר (בגרמנית אוסטרית) נורברט הופר, ברשת החברתית פייסבוק נורברט הופר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נורברט הופר, ברשת החברתית אינסטגרם נורברט הופר, ברשת החברתית טיקטוק לראשונה: המלצה יהודית למועמד בבחירות, באתר ערוץ 7, 30 בנובמבר 2016 בתום קרב צמוד: מועמד הימין הקיצוני הפסיד בבחירות לנשיאות אוסטריה, באתר וואלה, 23 במאי 2016
דולפי פישר

אדולף (דולפי) פישר (1909 - ?) היה כדורגלן בקבוצות הכח וינה ו"הכח ריגה" ומאמן כדורגל אוסטרי-ישראלי יהודי שאימן בין היתר בקבוצת בית"ר ירושלים. פישר נולד בשנת 1909 בעיר וינה שבאוסטריה, ושיחק החל מגיל צעיר בקבוצת הפאר האוסטרית-יהודית, הכח וינה, בתפקיד קיצוני שמאלי במשך כ-6 שנים. לאחר מכן עבר לצ'כוסלובקיה ושיחק בקבוצת "פרוסטאוף" מהליגה הראשונה. כעבור 3 שנים הגיע לפינלנד שם אימן את קבוצת "הלסינקי אינטרציונל קלוב". בשנת 1939 ניסה לחזור למולדתו, וינה, אך המלחמה באזור גרמה לו לעזוב ללטביה, שם אימן וגם שיחק בקבוצת "הכח ריגה". ב-1941, לאחר ששוטרים רוסים גילו אי-דיוקים בדרכונו, הוגלה לסיביר לתקופה של כ-6 שנים, שם אף המשיך לשחק במספר קבוצות מקומיות. לאחר סיום המלחמה שב למולדתו, וינה, ואימן בקבוצות "נוישטאט" ו"זיגינדורף" מליגת המשנה של וינה. בשנת 1958 הוזמן לאמן באגודת בית"ר, תחילה כמאמן במבחן של קבוצת הנוער של בית"ר ירושלים. בסוף דצמבר 1958 מונה למאמן הקבוצה הבוגרת של בית"ר ירושלים ואימן אותה עד להחלפתו ביצחק שניאור בסוף העונה. יצחק י. היללי, מהכח וינה לבית"ר ירושלים, חרות, תאריך: 28.12.1958 דולפי פישר מוצע כמאמן בית"ר ירושלים, חרות, תאריך: 10.12.1958 י. פינקלסטון, דולפי פישר - מאמן בית"ר ירושלים, מעריב, תאריך: 21.12.1958 א. אבי-אסף, שניאור יאמן את בית"ר ירושלים, חרות, תאריך: 09.08.1959
דגל ניו יורק

דגל מדינת ניו יורק הוא דגל כחול המוטען בסמל מדינת ניו יורק. השלט כולל שתי דמויות התומכות במגן, משמאל - אלת החירות הנושאת בידה מטה, ועליו מצנפת פריגית. רגלה השמאלית של חירות דורכת על כתר. מימין תומכת במגן האבירים אלת הצדק, שעיניה מכוסות והיא מחזיקה בידה מאזניים וחרב. על המגן מתואר נהר ההדסון ומעל המגון מתואר גלובוס המציג את חצי הכדור המערבי, ועליו עומד עיטם לבן-ראש - סמל ארצות הברית. שתי הספינות השטות בנהר מייצגות הן מסחר פנים מדינתי והן מסחר בינלאומי. מתחת המגן כתוב מוטו המדינה: "אקסלסיור" (Excelsior) מקורו במילה הלטינית שמשמעה - "גבוה יותר". מדיה וקבצים בנושא דגל ניו יורק בוויקישיתוף דגל ניו יורק, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל ניו יורק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וס מורגן

וסלי נתן "וס" מורגן (באנגלית: Westley Nathan "Wes" Morgan; נולד ב-21 בינואר 1984) הוא כדורגלן עבר אנגלי-ג'מייקני ששיחק בעמדת הבלם. מורגן התחיל את הקריירה שלו במחלקות הנוער של נוטס קאונטי ובדנקריק ובגיל 17 הגיע לזו של נוטינגהאם פורסט. בקיץ 2002 קידנמינסטר הארירס על מנת לצבור משחק. ב-12 באוגוסט 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד פורט ואלה. עונה לאחר מכן הפך לשחקן קבוע בהרכב הקבוצה. באוקטובר 2011 ערך את ההופעה ה-400 שלו במועדון בה הוא גם קיבל את סרט הקפטן. ב-30 בינואר 2012 חתם בלסטר סיטי ולקראת סיום העונה הפך לקפטן הקבוצה. בעונת 2013/2014 עלה עם המועדון לפרמייר ליג לראשונה מזה 10 שנים. ב-21 במרץ 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בלסטר בהפסד 3–4 לטוטנהאם הוטספר. בעונת 2015/2016 מורגן היה שותף לזכייה הראשונה של המועדון באליפות אנגליה. מורגן, הפך לשחקן השלישי בתולדות הפרמייר ליג שמשלים דקות משחק מלאות לאורך כל העונה אחרי גארי פליסטר וג'ון טרי. בנוסף, הוא נכלל בנבחרת העונה בפרמייר ליג ביחד עם חבריו לקבוצה אנגולו קאנטה, ריאד מחרז וג'יימי ורדי. ב-14 במרץ 2017 מורגן הבקיע בניצחון 0–2 נגד סביליה במסגרת ליגת האלופות ובזכות השער הפך לג'מייקני הראשון שמבקיע במפעל. מורגן זומן לסגל נבחרת ג'מייקה ב-1 בספטמבר 2013 וכעבור 6 ימים ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד פנמה. ב-9 בספטמבר 2014 ענד לראשונה את סרט הקפטן. מורגן השתתף עם הנבחרת בגביע הזהב 2015 (בו הגיעה ג'מייקה לגמר), קופה אמריקה 2015 וקופה אמריקה 2016. לסטר סיטי הפרמיירליג: 2015/2016 הגביע האנגלי: 2020/2021 פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2013/2014 אישיים נבחרת העונה בפרמייר ליג: 2015/2016 נבחרת העונה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2010/2011, 2012/2013, 2013/2014 נבחרת העשור בפוטבול ליג: 2005/2015 שחקן העונה של לסטר סיטי: 2012/2013 וס מורגן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וס מורגן, באתר Transfermarkt וס מורגן, באתר Soccerway וס מורגן, באתר BDFutbol וס מורגן, באתר WorldFootball.net וס מורגן, באתר National Football Teams וס מורגן, באתר FootballDatabase.eu
פייר בוקל

פייר בוקל (בצרפתית: Pierre Bockel; ‏1914, סנט-אמרין (צר')‏ שבצפון-מזרח צרפת – 1995, שטרסבורג) היה כומר קתולי, סופר ועיתונאי, פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית וחסיד אומות העולם מצרפת. בוקל למד בבית ספר ביישובו ולאחר מכן הצטרף לקהילה דתית בפריבור. הוא עבר לפריז, החל ללמוד ספרות והתרועע עם אישי תרבות, בהם מקס ז'אקוב ושארל דולן. בשנת 1937 החל ללמוד במכון הקתולי של פריז (צר'). לאחר מכן התגייס לצבא צרפת וב-22 ביוני 1940, עם חתימת הסכם כניעת צרפת לגרמניה הנאצית, נפל בשבי אך שוחרר לאחר מספר שבועות. בקיץ 1940 החל בוקל לארגן רשת מחתרת בשם Réseau Martial, במטרה לשחרר את חבל אלזס-לורן. בדצמבר 1940 גורשה משפחתו לאלג'יריה ובוקל עצמו החל ללמוד תאולוגיה בליון. במקביל המשיך בפעילותו המחתרתית והיה אחראי על פעילות קבוצת המחתרת באזור קלרמון פראן בפרט ובאזור משטר וישי בכלל. באפריל 1942 סייעה הרשת לבריחתו של אנרי ז'ירו מהשבי הגרמני. בוקל סייע להפצתו של עיתון מחתרתי שיצא לאור ביוזמתו של פייר שאייה בין השנים 1941–1943, עיתון בשם "מחברותיו של עד ראייה נוצרי" (Les Cahiers du Témoignage Chrétien) (צר'). הגיליון הראשון יצא ב-5,000 עותקים. באחת מכותרותיו הראשונות נכתב: "צרפת, היזהרי, פן תאבדי את נשמתך." הגליונות שיצאו ב-1942 יצאו ב-30,000 עותקים, ומהדורה חדשה של הגיליון הראשון יצאה שוב. העיתון דחה את האנטישמיות ואת מדיניותו האנטישמית של משטר וישי. כשלושים חוברות של עיתון זה יצאו במהלך מלחמת העולם השנייה. בוקל הוסמך לכמורה ביוני 1943 בבזיליקה של גברתנו הקדושה מפורווייר (Basilique Notre-Dame de Fourvière) בליון. הוא היה לוחם בקבוצת מאקי, באזור בו לחם גם אנדרה מאלרו. ביוני 1944 הצטרף לקבוצת מחתרת שביצעה מספר פעולות אנטי-נאציות במחוזות גארון עילית וגר (צר'). בין הפעולות היו תקיפת משלוחים צבאיים, חבלה ומארבים. ביולי 1943 הכיר את מאלרו ומאז היו השניים בקשר למשך כל יתר חייהם והתכתבו בשאלות של דת, אמונה ורוחניות. כששני בניו של מאלרו נהרגו בתאונת דרכים ב-1961, ערך בוקל מיסה לזכרם. בוקל כתב כעשרה ספרים, שלושה מהם - על מאלרו ועל קשריהם. בוקל השתתף בהצלת יהודים. החל בספטמבר 1942, מספר חודשים אחרי המצוד אחר יהודי פריז, ועד שחרור צרפת בסוף 1944, ארגן בוקל מסמכים מזויפים עבור מספר יהודים וכן מקומות מחבוא, ביניהם ביתו. כמו כן הביא לשחרורו של יהודי שנכלא, בעזרת קשריו עם פקידים במשטר וישי. בשנות החמישים והשישים היה בוקל כומר באוניברסיטת שטרסבורג. הוא ייסד את כתב העת "התנ"ך וארץ הקודש" (Bible et Terre sainte). עד שנות השמונים היה בישוף בקתדרלת שטרסבורג. פייר בוקל נקבר בתן (צר') שבמזרח צרפת. בשנת 1977 קיבל בוקל אות כבוד קתולי מהאפיפיור פאולוס השישי. בשנת 1988 הוכר בוקל על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. מדיה וקבצים בנושא פייר בוקל בוויקישיתוף על פייר בוקל, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פייר בוקל".
אדריין בותיה

אדריין בותיה (בצרפתית: Adrien Bouthier; ‏ 15 באוקטובר 1922 – 24 בדצמבר 2019) היה פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית וחסיד אומות העולם מצרפת. בותיה נולד בטראסון-לאווילדיו (צר')‏ שבדרום-מערב צרפת ולמד בבית הספר הטכני של חיל האוויר הצרפתי. בנובמבר 1942, בהיותו בן 20, נאלץ בותיה לפרוש מהלימודים ונצטווה להתגייס לעבודות כפייה בגרמניה (צר'). הוא סירב להתייצב ונאלץ לרדת למחתרת. הוא הצטרף לתנועת ההתנגדות הצרפתית והודות לאימוניו הצבאיים יכול היה להצטרף לכוחות הלוחמים ולהילחם ביעילות. ב-1944 שהה בותיה בכפרם של הוריו, שבנייק (Chavagnac) שבמחוז דורדון, כפר שהיה מעוז של המתנגדים למשטר וישי ולגרמניה הנאצית. הוא היה שותף בהצלת מספר יהודים, בהם שני יהודים שנמלטו מבלגיה לצרפת וביקשו מסתור מפני הגרמנים. במרץ 1944 תקפה תנועת ההתנגדות הצרפתית כלי רכב גרמנים באזור הכפר והרגה עשרה גרמנים. בתגובה שרפו הגרמנים מספר בתים על יושביהם וסרקו את האזור בחיפוש אחר חברי מחתרת. שני היהודים הבלגים נמלטו אל היער הסמוך. כששמע על כך רץ בותיה ליער בעקבותיהם, חיפש אותם, וכשמצא אותם השיבם לכפר ולביתו, למרות שהאזור, והוא עצמו בפרט, היו תחת אש גרמנית. עקב החשש לשלומם נאלץ להסתירם לאחר זמן מה בביתו של ז'ורז' ז'נגואן (Georges Guingouin), פעיל המחתרת באזור לימוזן - Maquis du Limousin (צר'). אחרי המלחמה הוענקו לבותיה מדליית ההתנגדות (אנ'), אות לגיון הכבוד הצרפתי ואותות הוקרה רבים נוספים. בשנת 1995 הוכר בותייה על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. נפטר ב-24 בדצמבר 2019. על אדריין בותייה, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Starz

Starz (מבוטא: סטארז) היא רשת טלוויזיה אמריקאית המשדרת בטלוויזיה בכבלים ובלוויין מאז פברואר 1994. עיקר שידוריה הם סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה מקוריות. מטה הרשת, ומטה חברת האם MoviePlex ממוקמים בעיירה מרידיאן, קולורדו. ביולי 2015 היו לחברת Starz מעל 30 מיליון מנויים, שהם 26.5% מכלל בתי האב המנויים לטלוויזיה הרב-ערוצית בארצות הברית. חלק מהם מקבלים לפחות את הערוץ המרכזי של הרשת, במסגרת המנוי שלהם לטלוויזיה הרב-ערוצית. Starz הושק ב־1 בפברואר 1994, ובתחילה הופץ באמצעות מערכות כבלים. שני הסרטים הראשונים ששודרו ברשת, סרטי דרמה שהיו כבני שנתיים באותה תקופה, היו "משחק הדמעות" ו"ניחוח אישה". הרשת החלה עם שישה ערוצים מקוריים, ובהמשך נוספו שבעה ערוצים. מדיה וקבצים בנושא Starz בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Starz (באנגלית) Starz, ברשת החברתית פייסבוק Starz, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Starz, ברשת החברתית אינסטגרם List of how many homes each cable network is in as of July 2015