דנקן מקארתור

דנקן מקארתור (באנגלית: Duncan McArthur;‏ 14 בינואר, או 14 ביוני 1772 - 29 באפריל 1839) היה קצין צבא ופוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, חבר המפלגה הפדרליסטית והמפלגה הלאומית-רפובליקנית, שכיהן כמושל אוהיו ה-11. דנקן מקארתור נולד למהגרים סקוטים במחוז דאצ'ס שבפרובינציית ניו יורק, וגדל במערב פנסילבניה ומאוחר יותר עבר לקנטקי, שם הוא הועסק כפקח לענייני האינדיאנים. ב-1790 התנדבו מקארתור וידידו אלכסנדר מקגאפי בפורט פיט להיות סיירים ולוחמים במשלחות נגד האינדיאנים במהלך מלחמת האינדיאנים הצפון-מערבית. ב-1793 הוא עבד אצל נתניאל מאסי ופעל יחד עמו במשלחות סקר בטריטוריה הצפון-מערבית. ב-1796 הוא פעם יחד עם מאסי לייסוד העיירה החדשה צ'יליקות'י, שב-1803 הייתה לבירתה של אוהיו. ב-1797 עבר מקארתור את נהר אוהיו אל צ'יליקות'י, שם הוא צבר עושר באמצעות עסקאות הקרקעות שביצע בטריטוריה הצפון-מערבית. עוד בעת שירותו במיליציה של אוהיו במלחמת 1812, נבחר מקארתור לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה השלישי של אוהיו. הוא לא אייש את מושבו, שכן הוא העדיף להמשיך בשירותו הצבאי. הוא מונה כקולונל של רגימנט המתנדבים של אוהיו והיה השני בסולם הפיקוד לאחר הגנרל ויליאם האל בפורט דטרויט. מקארתור וקולונל לואיס קאס לא נכחו בדטרויט כאשר האל נכנע, וזעמו זעם רב לשמוע שהאל כלל את שניהם במהלך הכניעה. כאשר הודיע לו קצין בריטי על הכניעה, נאמר על מקארתור שהוא תלש את כותפותיו ושבר את חרבו בחמת זעם, אם כי היסטוריונים מביאים סיפורים דומים על קצינים אחרים. הבריטים חננו אותו והוא שב לאוהיו. מקארתור מונה כבריגדיר גנרל בצבא ארצות הברית. זמן קצר לאחר מכן הוא קיבל את הפיקוד על ארמיית הצפון-מערב בעקבות התפטרותו של הריסון. לאחר מכן לא היה מקארתור טרוד בפעילות מבצעית רבה, אך הוא עסק בניהול משא ומתן על ההסכמים עם האינדיאנים. ב-1817 הוא היה אחד מהנציבים, יחד עם לואיס קאס, שניהלו את המשא ומתן על הסכם פורט מייגס, שנחתם ב-29 בספטמבר אותה שנה עם כמה משבטי האינדיאנים. לאחר מכן כיהן מקארתור לסירוגין בבית הנבחרים ובסנאט של אוהיו. ב-1823–1825 הוא נבחר לתקופת כהונה אחת בבית הנבחרים של ארצות הברית, וב-1830 הוא ניצח בבחירות למשרת מושל אוהיו. בתפקיד זה הוא כיהן תקופת כהונה אחת בלבד ולא ביקש להיבחר לתקופה נוספת. דנקן מקארתור נפטר ב-29 באפריל 1839 בצ'יליקות'י. הוא נטמן בבית הקברות גרנדוויו שבעיר. בצוואתו הוא הורה שקרקעותיו במחוז רוס יישארו בבעלות המשפחה, ובקשתם של חלק מהיורשים למכור אותן הייתה עילה לפסק הדין "מקארתור נגד סקוט" (McArthur v. Scott), שנדון בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית. הכפר מקארתור שבאוהיו, מקום מושב מחוז וינטון, קרוי על שמו. ב-1799 ייסד מקארתור את העיר גרינפילד שבאוהיו, ששוכנת במרחק של כ-34 ק"מ ממערב לצ'יליקות'י. שמו של הכביש המדינתי מספר 28, שמחבר את גרינפילד עם צ'יליקות'י, נקרא ב-1973 "כביש גנרל דנקן מקארתור", על פי חוק של מדינת אוהיו. מדיה וקבצים בנושא דנקן מקארתור בוויקישיתוף דנקן מקארתור, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) דנקן מקארתור באנציקלופדיית אפלטון לביוגרפיה אמריקאית (באנגלית) דנקן מקארתור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Spencer Tucker, The Encyclopedia of the War of 1812: A Political, Social, and Military History, ABC-CLIO, 2012, p. 455. Benson J. Lossing, Harper's Popular Cyclopedia of United States History, Harper & Bros., 1893, p. 821. דנקן מקארתור, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Harrison, William Henry, Messages and letters of William Henry Harrison Volume 2, Best Books on, 1922, p. 190. Skrabec, Quentin R. (2009). William McGuffey: Mentor to American Industry. Algora Publishing. p. 36. "Duncan McArthur". Ohio History Central. Cramer, C. H. (April 1937). "Duncan McArthur: The Military Phase". Ohio Archaeological and Historical Quarterly. Ohio Historical Society. 46 (2), p. 134. Cramer, C. H. (April 1937). "Duncan McArthur: The Military Phase". Ohio Archaeological and Historical Quarterly. Ohio Historical Society. 46 (2), p. 140.