laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר

פרס האוסקר לעיצוב תלבושות הטוב ביותר (באנגלית: Academy Award for Best Costume Design) הוא אחד מפרסי האוסקר שניתן על ידי האקדמיה האמריקאית לקולנוע וניתן בכל שנה לסרט המצטיין בעיצוב תלבושות. פרס האוסקר בקטגוריית עיצוב התלבושות ניתן לראשונה בטקס פרסי האקדמיה ה-21 שהתקיים ב-24 במרץ 1949. בתחילה, הפרס חולק לשתי קטגוריות: אחת לסרטים בשחור-לבן ואחד לסרטים בצבע. בטקס פרסי האקדמיה ה-30, שנערך בשנת 1958, שתי הקטגוריות אוחדו (איחוד זה בא כתוצאה ממהלך של איחוד הקגוריות באוסקר מ-30 ל-24 קטגוריות), אך בשנת 1959 הקטגוריה פוצלה מחדש. הפיצול המשיך עד שנת 1967, שבה אוחדו הקטגוריות סופית. בשנים שבהן הפרס היה מפוצל (1949–1966), הפרסים בקטגוריית סרטים שחור לבן ניתנו לרוב לסרט "עכשוויים" בנושאים מודרניים. מן הצד השני, אפוסים, פנטסיות ומחזות זמר שלטו בקטגוריית הצבע. מאז המיזוג, סרטים עכשוויים זכו רק פעמיים (למרות שהיוו רוב במועמדויות). הכי הרבה פרסים - אדית הד - 8 פרסים הכי הרבה מועמדויות - אדית הד - 35 מועמדויות מדיה וקבצים בנושא פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (באנגלית)
אל-ח'נקה א-צלאחיה

אל-ח'נקה א-צלאחיה (בערבית: الخانقاه الصلاحيه; מילולית: אכסניית הדרווישים של צלאח א-דין) הוא מתחם מבני דת מוסלמים ברובע הנוצרי בעיר העתיקה בירושלים. המתחם כולל מגורים, מסגד ובתי ספר דתיים לבנים ולבנות. המתחם נמצא מצפון לכנסיית הקבר וצמוד אליה, בפינת רחוב הנוצרים ורחוב הח'נקה, הקרוי על שמו. בלב המתחם חצר פנימית. במקורו המבנה הוקם בתקופה הצלבנית כארמונו של הפטריארך הלטיני (קתולי-אירופאי) של ירושלים וכלל מעבר פרטי לכנסיית הקבר. ב-1187 הורה צלאח א-דין להפוך את המקום למשכן דרווישים סופים. בנוסף, אטם את המעבר מהמבנה לכנסיית הקבר. כדי לכלכל את הדרווישים שהקדישו עצמם ללימודי קודש, מסר להם צלאח א-דין את כל שטח האדמה שמדרום-מערב לעיר העתיקה, הידוע בשם שכונת בקעה. ב-1341, בימי הסולטאן מוחמד בן קלאון, הורחב המסגד ונבנו הצריח והמחראב. המבנה מנוהל על ידי הווקף של ירושלים. זאב וילנאי, ירושלים העתיקה ב', 1972 עמ' 75-74 בנימין זאב קדר (עורך), פרקים בתולדות ירושלים בימי הביניים, יד יצחק בן-צבי, תשל"ט עמ' 160 ,163 מדיה וקבצים בנושא אל-ח'נקה א-צלאחיה בוויקישיתוף סיור מצולם במתחם, סרטון באתר יוטיוב מובא אצל ר' קרק וש' לנדמן במאמרם "היציאה המוסלמית מחוץ לחומות ירושלים בשלהי התקופה העות'מאנית", בתוך פרקים בתולדות ירושלים, ספר הרצוג 1981, עמ' 171 זאב וילנאי, ירושלים העתיקה ב', 1972 עמ' 75
עדנאן בדראן

עדנאן בדראן (בערבית: عدنان بدران; נולד ב-15 בדצמבר 1935) הוא פוליטיקאי ואיש אקדמיה ירדני. בעבר כיהן כראש ממשלת ירדן. בדראן נולד בג'רש שבעבר הירדן ב-15 בדצמבר 1935. הוא למד לתואר ראשון במדעים באוניברסיטת אוקלהומה, וסיים אותם בשנת 1959. ב-1961 קיבל תואר שני במדעים מאוניברסיטת מישיגן, והשלים לימודי דוקטורט באותו מוסד בשנת 1963. הוא חזר לירדן וכיהן משנת 1966 כפרופסור לביולוגיה בכמה אוניברסיטאות במדינה. במקביל לעבודתו האקדמאית פרסם בדראן שורה של מאמרים וספרי לימוד, שעסקו בעיקר בתולדות ההתפתחות המדעית בעולם הערבי. בשנת 1987 מונה בדראן למזכיר המועצה העליונה של ירדן לענייני מדע וטכנולוגיה, שבראשה עמד הנסיך חסן בן טלאל. בסוף שנות ה-80 שימש לתקופה קצרה כשר החקלאות וכשר החינוך בממשלת ירדן. בשנות ה-90 התמנה לנשיאות האקדמיה הערבית למדעים. בשנים 1990–1993 שימש כיועץ לענייני מדעים בארגון אונסק"ו, ובשנים 1993–1998 כיהן בתפקיד סמנכ"ל כללי של הארגון. בשנים 1998–2005 שימש כנשיא אוניברסיטת פילדלפיה של ירדן. ב-7 באפריל 2005 מונה בדראן בידי המלך עבדאללה לראש ממשלת ירדן ולשר ההגנה. בדראן החליף את פייסל אל-פאיז בתקווה שיצליח להאיץ את הרפורמות בממלכה. אולם, לאחר מספר חודשים התפטרה ממשלתו של בדראן לאחר שכשלה בהאצת הרפורמות ובעקבות הפיגועים בעמאן ב-9 בנובמבר 2005. בדראן פרש מתפקידו ב-27 בנובמבר 2005, והוחלף בידי מערוף אל-בח'ית. בשנים 2005–2010 היה בדראן בסנאט הירדני. כיום משמש בדראן כנשיא אוניברסיטת פטרה שבעמאן בירת ירדן. עדנאן הוא אחיו של מודר בדראן, גם הוא כיהן בעבר כראש ממשלת ירדן. מדיה וקבצים בנושא עדנאן בדראן בוויקישיתוף עדנאן בדראן באתר הסנאט הירדני Index Ba Michigan State University دولة الدكتور عدنان بدران | The Jordanian Senate Arab Academy of Sciences
דריג'את

דֻרַיְגַ'את (דְרֵיגַ'את) (בערבית: دريجات או الدريجات א-דריג'את) הוא יישוב ערבי בצפון הנגב בקרבת תל ערד. החל מנובמבר 2012 נכלל היישוב במועצה האזורית החדשה אל קסום. לפני כן נכלל היישוב בתחומי המועצה האזורית אבו בסמה, שפורקה לשתי מועצות אזוריות נפרדות. היישוב הוקם על ידי פלאחים מדרום הר חברון, שהגיעו לאזור באמצע המאה ה-19, והוא היישוב היחיד של פלאחים באזור הנגב. תושבי דריג'את אינם בדואים והם נבדלים מהם במנהגיהם בתרבותם וכן מבחינה חברתית. לבני דריג'את קשרי מסחר בלבד עם הבדואים שסביבם, והם אינם נוהגים להתחתן או אף להתרועע עמם. התושבים הביאו עמם את תרבות החיים במערות בצלע ההר, המקובלת גם כיום בדרום הר חברון, ורק לאחר הקמת המדינה החלו לבנות מבני קבע. בכפר ניתן לראות את שלושת שלבי הבניה שהוא עבר: השלב הקדום - מגורים במערות אשר חצבו התושבים הראשונים (חלקן משמשות כיום לתיירות); שלב הביניים - בתי אבן אשר יש כאלו שעדיין מתגוררים בהם; והשלב השלישי בתים הבנויים באופן מודרני. הפרנסה בכפר התבססה באופן מסורתי על חקלאות ובעיקר רעיית עזים וכבשים, אך כיום מתפרנסים רבים מן התושבים ממקצועות חופשיים ומתיירות. בקרב תושבי הכפר לא קיימת אבטלה ורבים מבני ובנות הכפר ממשיכים את לימודיהם במוסדות אקדמאיים בישראל ומחוצה לה. לאורך כל שנות קיומו של הכפר מאז המאה ה-19, לא עזב מעולם בן דריג'את את ביתו לצמיתות, ותמיד חזרו אליו בני הכפר להקים בו את ביתם. ביישוב כ-1,300 תושבים, כולם צאצאיו של מייסד הכפר מן המאה ה-19 ונשותיו. משך שנים לא הוכר הכפר על ידי המדינה, לא סופקו לו שירותים והבנייה בו נחשבה לא-חוקית. תושבי היישוב נאבקו על הכרת המדינה בהם, לצד כפרים בדואים בנגב. תחילה תכננה המדינה לצרף את היישוב ליישובים בדואים סמוכים, אך בעקבות לחץ מהתושבים והכרה בהבדלים שבין האוכלוסיות, זכה לבסוף הכפר למעמד של יישוב מוכר עצמאי ב-2004. ככפר בלתי מוכר לא היה היישוב מחובר לרשת החשמל הארצית, ואספקת החשמל הגיעה בעבר מגנרטורים שהופעלו מספר שעות ביום. ב-2006 הוחל בתוכנית נסיונית לאספקת חשמל שמקורו באנרגיה סולארית, הנקלטת בקולטי שמש בכפר, לבתים, לעמודי תאורה ולמבני ציבור. כיום חלק מבתי הכפר זוכים לאספקת חשמל ממקור סולארי ואף ניתן למצוא בו את המסגד הראשון והיחיד במזרח התיכון הפועל באופן סולארי בלבד. שאר בתי הכפר לא חוברו לרשת החשמל הארצית והם אינם זוכים לאספקת חשמל סדירה, אלא על בסיס גנרטורים בלבד. וילה מפוארת בדריג'את פתח מערה בה חיו עד לשנות ה-70' של המאה ה-20 מערת מגורים בדריג'את המשמשת כיום לביקורי תיירים אתר הכפר ניר חסון, כפר הפלאחים קיבל הכרה. הממשלה דווקא התנגדה, באתר הארץ, 20 במאי 2004 אלמוג בוקר, מעריב, הכפר הירוק, באתר nrg‏, 14 באפריל 2007 דורון סולומונס, ‏הכירו: אחד היישובים האיכותיים בישראל, באתר ‏מאקו‏, 8 ביולי 2011 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
סמסונג גלקסי נוט 3

Samsung Galaxy Note 3 הוא פאבלט המיוצר ומשווק על ידי חברת סמסונג. המכשיר משתמש במערכת ההפעלה אנדרואיד בגרסת ג'לי בין 4.3 עם ממשק ה-TouchWiz מבית סמסונג, הכולל את עט ה-S PEN שהממשק מותאם לו וכולל פונקציות מיוחדים עבור העט. ה-Galaxy Note 3 הוכרז באירוע מקדים לתערוכת IFA 2013 בברלין ב-4 בספטמבר 2013, והושק במספר מדינות באותו החודש. בישראל הושק המכשיר בתאריך ה-9 בספטמבר 2013. למכשיר עיצוב דק מקודמו, עם גב דמוי עור חדש. בחודשיים הראשונים להפצתו, נמכרו כ-10 מיליון יחידות של המכשיר. בסקר שנערך בארצות הברית של השוואה בין אייפון לגלקסי זכה הגלקסי ביתרון של 54 נקודות מול האייפון והגלקסי note 3 בהפרש 66 נקודות מהגלקסי הרגיל ולפיכך ניתן להסיק כי ה-note הוא גרסה משופרת וטובה של הגלקסי ובין המכשירים הטובים בשוק, נכון למועד הכרזתו. למרות כל היתרונות שלו וההישגים המרשימים שלו, הוא מכשיר המתאפיין במשקל רב יותר, ויש המתקשים להשתמש בו. ה-Galaxy Note 3 עשוי פוליקרבונט כמו מכשירים אחרים של סמסונג מאותה שנה, אך עם גב דמוי עור (לא עור אמיתי, הכל מפלסטיק). עם עובי של 8.3mm הוא דק יותר מהמכשיר הקודם בסדרה, גם מעט קל יותר. גרסת ה-LTE (דור רביעי) כוללת את מעבד ה-Snapdragon 800 הכולל מעבד מרובע ליבות במהירות 2.3GHz, בעוד גרסת הדור השלישי כוללת את פלטפורמת ה-Exynos 5420 הכוללת מעבד מרובע ליבות במהירות 1.9GHz עבור ביצועים כבדים ומעבד ארבע ליבות במהירות 1.3GHz עבור ביצועים חלשים. למכשיר יש מצלמה אחורית 13MP עם פלאש LED יחיד ומצלמה קדמית 2.1MP. המצלמה האחורית יכולה לצלם וידאו ב-HD 1080P ואף בגרסת ה-LTE ניתן לצלם ב-4K. המכשיר כולל 3GB של זיכרון RAM, הראשון בפלאפון סלולרי. למכשיר מסך 5.7 אינץ' ברזולוציית HD מלאה, 1080X1920 בטכנולוגיית SUPAR AMOLED. למכשיר סוללת 3200mAh וחיבור USB 3.0 (הראשון בטלפון סלולרי) המאפשר סנכרון מהיר יותר עם המחשב וטעינה מהירה יותר. המכשיר מגיע בשני נפחי אחסון: 32GB (נפח האחסון היחיד הנמכר על ידי היבואנית בישראל, סאני תקשורת) או 64GB הניתן להרחבה באמצעות כרטיס micro SD עד 64GB. המכשיר כולל את עט ה-s pen שכולל אפשרויות חדשות. Galaxy Note 3 זמין בישראל בשני צבעים: שחור ולבן, שתי האפשרויות הנוספות, ורוד, ואדום-זהוב לא זמינות בישראל ביבוא רשמי. Galaxy Note 3 מגיע עם מערכת ההפעלה אנדרואיד בגרסת 4.3 "ג'לי בין", הכולל את ממשק ה-TouchWiz (אנ') מבית סמסונג. למכשיר יש תכונות חדשות לעט ה-s pen והוא כולל "גלגל" חדש הנותן את התכונות החדשות: צילום חדש וכתיבה עליו, קיצור דרך ליישום ה-memo, חלונות "קופצים" הניתן לשנות את גודלם וחיפוש במכשיר. גם יישום ה-memo עודכן וכרגע ניתן לכתוב מספר או כתובת אינטרנט או משפט ביישום והיישום מזהה את הכתוב וכאשר המשתמש כותב, לדוגמה, מספר, אז יש למשתמש אפשרות לחפש במנוע החיפוש או להתקשר למספר זה או לשמור אותו כאיש קשר ועוד. פיצ'ר חדש נוסף הוא עדכון לשני החלונות במקביל וכרגע ניתן את אותו יישום בשני חלונות שונים. בנוסף, סמסונג בשיתוף פעולה עם flipboard יצרה את "my magazine" (בתרגום: המגזין שלי) המאפשר להוסיף מקורות הן מרשימת אתרי חדשות והן מן הרשתות החברתיות. מדיה וקבצים בנושא סמסונג גלקסי נוט 3 בוויקישיתוף הוכרז: Samsung Galaxy Note 3 – מסך 5.7 אינץ’ Full HD וריענון לעט ה-S-Pen, באתר www.gadgety.co.il, ‏2013-09-04 סמסונג משיקה בישראל את מכשיר ה-Galaxy Note 3 ואת השעון החכם ה-Galaxy Gear, באתר www.gadgety.co.il, ‏2013-10-09 סמסונג: מכרנו 10 מיליון יחידות של Galaxy Note 3 במשך חודשיים, באתר www.gadgety.co.il, ‏2013-12-11
דידיום

דידיום (באנגלית: Didiom) הייתה חברת הזנק אמריקאית, שפיתחה מערכות תוכנה להזרמת מוזיקה וקובצי שמע אחרים, כגון פודקאסטים וספרים מוקלטים, ישירות ממחשבים ביתיים לטלפונים חכמים, על גבי רשתות אינטרנט סלולריות ורשתות Wi-Fi. מוצר הדגל של החברה, שהושק בשלהי שנת 2008 על בסיס טכנולוגיות הזרמת מדיה ועמית לעמית, ביטל את הצורך בכבלים ובכרטיסי זיכרון לצורך העתקה ואחסון של קובצי שמע אל הטלפון הנייד. אפליקציות המובייל של דידיום שווקו בחנויות היישומים של אפל, סמסונג, מיקרוסופט, בלקברי, אורנג' בריטניה, ורייזון ו-AT&T, והשירות היה זמין לשימוש בכל העולם. חברת דידיום, שנוסדה על ידי רן אסף בשנת 2005, השיקה בתחילת שנת 2007, יחד עם ספקי תוכן מכל העולם, שירות ראשון מסוגו לרכישה ולהורדה של מוזיקה ממאגר של 2 מיליון שירים ישירות לטלפונים חכמים. השירות איפשר ללקוחות לקבוע את המחיר שישלמו עבור רכישת שירים ואלבומים, תוך קבלת משוב מיידי על הצעות מחיר, ומתן אפשרות לרכישה במחיר מוזל דרך האפליקציה של דידיום. בשנת 2011 נרכשה חברת דידיום על ידי חברת תוכנה ומחשוב ענן אמריקאית, שנקראת כיום SnapOne. דידיום זכתה לכיסוי תקשורתי אוהד ברחבי העולם, לרבות במדורי הטכנולוגיה של הניו יורק טיימס, הגארדיאן ובילבורד. בשנת 2008 היא הייתה החברה הראשונה שזכתה בפרס הצטיינות על אפליקציית מובייל ממותגת ב-One Show, תחרות בינלאומית יוקרתית של תעשיית הפרסום, שנערכת מדי שנה בניו יורק. בשנת 2010 נבחרה דידיום בתחרות היוקרתית של מגזין הטכנולוגיה הבינלאומי, רד-הרינג, כאחת מחברות הטכנולוגיה המבטיחות בעולם. האתר הרשמי של חברת .SnapOne, Inc שרכשה את דידיום הודעות לעיתונות של דידיום פרסומות של דידיום סרטון הדגמה של אפליקציית דידיום גיא גרימלנד, Didiom Pro: מדיה מהמחשב האישי לטלפונים חכמים, באתר TheMarker‏, 14 בפברואר 2010 גיא גרימלנד, תוכנת "דידיום" תשולב במכשירי בלקברי, באתר TheMarker‏, 6 באוגוסט 2009 גיא גרימלנד, דידיום מציעה: להוריד שירים לטלפון הסלולרי החכם, באתר TheMarker‏, 15 באוגוסט 2007 גיא גרימלנד, איך להקים סטארט-אפ בארה"ב - ולהפוך למיליונר, באתר הארץ, 1 במרץ 2011 No More Syncing: Didiom Streams Music to Your iPhone From Anywhere, ניו יורק טיימס, 30 בנובמבר 2010 Elevator Pitch: Didiom plays your desktop music collection through your mobile (הגארדיאן, 12 ביוני 2009) Finetunes Strikes Didiom Deal, מגזין בילבורד, 23 באוקטובר 2009 גד פרץ, ‏הסטארט-אפ דידיום יוצא לניסוי שיווקי להפצת מוזיקה למכשירים סלולריים, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2008 Red Herring 100 Global, רד-הרינג, 2010
אבי בלושטיין

אָבִי בְּלוּשְׁטֵין (נולד בשנת 1950) הוא איש ציבור ישראלי, לשעבר חבר מועצת העיר פתח תקווה ומנכ"ל משרד הדתות. נולד בישראל, בן למשפחת מייסדי העיר פתח תקווה. השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה. כיהן כמנכ"ל משרד הדתות וכן כסמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה. בוגר תוכנית טופז למנכ"לים מאוניברסיטת בר-אילן וכן בוגר תוכנית דירקטורים מאוניברסיטת בר-אילן. חבר הוועד המנהל וחבר ועדת קבע באוניברסיטת בר-אילן וחבר בהנהלת מכללת שערי משפט. כיהן כחבר מועצת עיריית פתח תקווה מטעם המפד"ל, וכסגן ראש עיריית פתח תקווה מטעם הבית היהודי, ראש אגף תרבות תורנית, יו"ר היכל התרבות ויו"ר ועדת מכרזים, עד להתפטרותו ביוני 2016 כחלק מהסכם רוטציה במפלגה. החל מ-2005 הוא כיהן כיו"ר ממונה של המועצה הדתית הוד השרון והמועצה הדתית כוכב יאיר - צור יגאל וסיים את תפקידו בהוד השרון ב-2022, שם הוחלף בידי אופיר טואיל. באותה שנה מונה על ידי השר מתן כהנא כיו"ר ממונה של המועצה הדתית בנהריה. בשנת 2019 קיבל אבי בלושטיין אות יקיר העיר פתח תקווה. בבעלותו עסק לרהיטים בפתח תקווה. גרוש ואב לשלושה. אשר אטדגי, יו"ר המועצה הדתית בהוד השרון עוזב: "כוכבי חושב שתקצוב ענייני דת זה בזבוז זמן וכסף", באתר mynet‏ הוד השרון, 21 במרץ 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלמוזאורוס

אלמוזאורוס (שם מדעי: Alamosaurus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מענף טיטאנוזאוריה ומשפחת האנטארקטוזאוריים. פירוש שמו הוא "לטאת אלמו" על שם תצורת אוחו אלמו בניו מקסיקו בה נתגלה. האלמוזאורוס נתגלה לראשונה ב-1922 בניו מקסיקו ותואר על ידי צ'ארלס ו. גילמור. ב-1946 נתגלה שלד שלם יותר של אלמוזאורוס, ואורכו הוערך ב-16 מטר. ב-2003 נתגלו מאובנים חדשים וענקיים של אלמוזאורוס שכללו מספר חוליות בודדות ועצמות גפיים, ואחרי מחקר ממושך, פרסמו ב-2011 פאולר ועמיתיו מאמר שהעריך את סדר גודלו של אלמוזאורוס כשווה לזה של ארגנטינוזאורוס, פוארטזאורוס ופוטאלונגקוזאורוס - הדינוזאורים הגדולים ביותר של אמריקה הדרומית. אורכו הוערך בכ-30 מטר או יותר ומשקלו כ-11 פילים או כ-70 טון. מאחר שהערכות אלה מתבססות על חומר מאובנים חלקי למדי (מספר חוליות בודדות ועצמות גפיים), הן אינן מדויקות, אך אם הן נכונות הן מציבות אותו כאחד הדינוזאורים הגדולים ביותר שחיו באמריקה הצפונית, כאשר הוא קצר במקצת מסופרזאורוס אך כבד ממנו. סקוט הארטמן בחן מאובנים אלה וגם הוא הסכים שמדובר בטיטאנוזאור מסיבי שקרוב לארגנטינוזאורוס במשקל אך קצר באורך, אך לא בטוח שמדובר באלמוזאורוס וייתכן שהמאובנים הנ"ל שייכים לסוג טקסונומי חדש. האלמוזאורוס חי בדרום אמריקה הצפונית בתקופת הקרטיקון ממש בשלהי עידן הדינוזאורים, במאסטריכט, כ-66–68 מיליון שנים לפני זמננו. אלמוזאורוס היה זאורופוד ענק, וכמו שאר הזאורופודים היה צמחוני. הוא היה נפוץ למדי בתחום מחייתו ושימש כטרף לטירנוזאורוס רקס, שהיה הטורף הגדול ביותר באמריקה הצפונית בשלהי הקרטיקון. שלד גדול של אלמוזאורוס מופיע במרכז המבקרים בפארק היורה לצד שלד של טירנוזאורוס. בהמשך השלד נהרס בידי הטירנוזאורוסית האמיתית (לעיתים השלד מיוחס בטעות לאפטוזאורוס או קמרזאורוס המופיעים בספר). הוא מוזכר גם במשחק Jurassic World Evolution. במיני-סדרה התנגשות הדינוזאורים והסדרה העוקבת לה, היום האחרון של הדינוזאורים נראה עדר אלמוזאורוסים. רובם הגדול נכחדים עם פגיעת מטאור ענק אך בסוף התכנית מתואר פרט בודד שבקע הרחק מאזור הפיצוץ וחי לבדו בעולם, כך שהסוג שלו נכחד עם מותו. בסדרה המסע לעמק החלומות מוזכר שסארו הוא אלמוזאורוס, אם כי הוא נפוץ יותר כאפטוזאורוס, כך שזו טעות של הסדרה. הוא נראה גם במספר פרקים של רכבת הדינוזאורים ובאחד מפרקי אוטובוס הקסמים. האלמוזאורוס היה אמור להופיע במשחק המחשב "Saurian", אך נחתך. שלד של אלמוזאורוס איור של עדר אלמוזאורים מאובני ההולוטייפ צוואר וגולגולת משוחזרת איור ישן מדיה וקבצים בנושא אלמוזאורוס בוויקישיתוף אלמוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אלמוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Alamosaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון) New study reveals North America's biggest dinosaur, אתר אוניברסיטת מונטנה, 2011 איור שלד של אלמוזאורוס מאת סקוט הארטמן BIBE 45854, the giant Alamosaurus cervical series from Big Bend, Texas, SVPOW, 9 March 2018 ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, נספח סוגי הדינוזאורים (הסברים), מעודכן לינואר 2012 - עמ' 36. New study reveals North America's biggest dinosaur, אתר אוניברסיטת מונטנה, 2011.
אורוגוואי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אורוגוואי – מדינה בדרום אמריקה אורוגוואי (נהר) – נהר באמריקה הדרומית המשמש גבול בין ארגנטינה לברזיל ובין ארגנטינה לאורוגוואי קונספסיון דל אורוגוואי – בירת דפרטמנטו אורוגוואי בפרובינציית אנטרה ריוס שבארגנטינה דפרטמנטו אורוגוואי – אחד מ-17 הדפרטמנטוס (יחיד: departamento – יחידה מנהלית משנית של הפרובינציה) של פרובינציית אנטרה ריוס שבארגנטינה אורוגוואי (מטרו בואנוס איירס) – תחנת מטרו ברכבת התחתית של בואנוס איירס המשרתת את הקו B (לחצו לצפייה בתרשים המערכת קו B בצבע אדום) ארא אורוגוואי (ספינה) (ARA Uruguay) – קורבטה מן המאה ה-19 שהייתה בשירות הצי הארגנטינאי (ARA), המשמשת כיום אוניית מוזיאון בבואנוס איירס שבארגנטינה כל הערכים המכילים את "אורוגוואי" בשמם
שלישייה

האם התכוונתם ל... שלישייה (לידה) – שלושה ילדים שנולדו בלידה אחת שלישייה (מיניות) – יחסי מין בין שלושה משתתפים מנאז' א-טרואה – מערכת יחסים בה שותפים שלושה אנשים טריומווירט – מילה לטינית לתיאור ממשל שבראשו עומדים שלושה אנשים (ברוסית: טרויקה) טריו (צורה מוזיקלית) – הלחנה המיועדת לשלושה תפקידים טריו (הרכב נגנים) – הרכב קאמרי של שלושה נגנים (שלישיית מיתרים, שלישיית פסנתר, שלישיית ג'אז) שלישייה - בפוקר - שלושה קלפים בעלי ערך זהה טריו
אום בטין

אום בטין (בערבית: أمّ بطين – אֻם בַּטִין, בפי תושבי המקום: אַם בַּטִין) הוא יישוב בדואי, שהוכר בשנת 2005 לפי החלטת ממשלה משנת 2003 על הקמת מספר יישובי קבע לבדואים בנגב. ביישוב שוכנים השבטים אבו עסא, אבו כף, אבו הדובה, אבו סבית ואבו נאדי והוא משתייך למועצה אזורית אל קסום. עד נובמבר 2012 נכלל היישוב בתחומי המועצה האזורית אבו בסמה שפורקה לשתי מועצות אזוריות. מקור השם: "בטין" פירושו הר בערבית בניב בדואי; אום בטין הוא אדמה ובה הר. היישוב הוא יישוב קדום, במקום נמצאים שרידי בניין עתיק ומספר בארות מלפני מאות שנים. ביישוב פועלים שני בתי ספר יסודיים ותיכון אחד, כמו כן קיימת שם קופת חולים אחת (כללית) וסניף טיפת חלב. בשנת 2014 הותקנו ככפר מתקני חברת הומביוגז לייצור גז לשימוש התושבים. בדצמבר 2014 אושרה הקמתה של שכונת מגורים בצפון היישוב, על פי התוכנית יוקמו בה כ-2,035 יחידות דיור. ב-2016 אושרה תוכנית נוספת להקמת שכונה חדשה ביישוב, בשכונה יוקמו כ-780 דירות חדשות. מדיה וקבצים בנושא אום בטין בוויקישיתוף אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 יעל דראל, אושרה להפקדה תוכנית לכ-2,000 יחידות דיור ביישוב הבדואי אום בטין בנגב, באתר כלכליסט, 8 בדצמבר 2014 נמרוד בוסו, אושרו תוכניות להקמת שכונה ואזור תעסוקה ביישובי הפזורה הבדואית בנגב, באתר TheMarker‏, 9 באוקטובר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פג'ר (תפילה)

פג'ר (בערבית: فجر - מילולית "שחר") היא התפילה הראשונה ביום מבין חמש התפילות של המוסלמים אשר יחדיו מרכיבות את הצלאה, אחד מחמשת עמודי האסלאם. תפילת הפג'ר מוזכרת בשמה בקוראן ב-סורא 24 (סורת א-נור) פסוק 58. לפי חלק מהדעות חשיבותה עולה על חשיבות חייהם. חשיבות זאת מוסברת על ידי דרשה המופיעה בחדית' בכך שתפילה זאת חשובה לאללה כל-כך מכיוון ששאר בני האדם ישנים כאשר היא ניתנת. תפיסה זאת הפכה את תפילת הפג'ר לתפילה החשובה וההכרחית ביותר לתפילות קבוצתיות של מוסלמים במסגדים. זמן התפילה המקובל על כולם (סונים ושיעים) הוא בין דמדומי בוקר לזריחה (לפחות שעה עד שעה וחצי לפני הזריחה). כלומר מהרגע שבו ניתן להבחין בקו האור באופק בצורה ברורה ועד הרגע שבו צלמית השמש נראית בצורה מלאה וברורה. חשיבותה של התפילה בזמן הזריחה ניתן להבין מהציטוט הבא: "הוא שמתפלל פג'ר בקבוצה, ההיה כמתפלל כל הלילה" נהוג שבזמן המועט שבין תפילת הפג'ר לבין זריחה מלאה יושבים במקום התפילה ומשתמשים בזמן בצורה איכותית: הכנסת אורחים, זמן עם המשפחה או לימודי קודש. במקרה ולא ניתן לבצע את אחד משלושת אלה נהוג לא לדבר כלל. יש לציין כי אין איסור על שינה לאחר תפילת פג'ר ולפני תחילת היום ואף מצוין במספר מקומות שהשינה אפילו יכולה להועיל להמשך תפקוד תקין במהלך יום העבודה. מצוינים מספר מקרים של סוחרים מוסלמים שנהגו להתחיל את יומם מוקדם יותר בגלל קומם לתפילת הפג'ר ועקב כך הם התעשרו הרבה מעבר לעמיתיהם שלא קמו לתפילה זאת. הקריאה לתפילת פג'ר מסמלת בחודש הרמדאן את תחילת הצום. אחרי תפילה זאת באה תפילת הט'הר - תפילת הצהריים. מדיה וקבצים בנושא פג'ר בוויקישיתוף אתר הבית של IslamWay Radio ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיבי צייגר

טיבי צייגר (נולד ב-1981 בישראל) הוא קלרניתן ישראלי. טיבי צייגר למד בתיכון לאמנויות "תלמה ילין". הוא בוגר יחידת הנגנים הצעירים של המרכז למוזיקה ירושלים ושירת בצה"ל כמוזיקאי מצטיין. לאחר לימודים באוניברסיטת תל אביב יצא במלגה מיוחדת להמשיך את לימודיו בבית הספר ג'וליארד, ניו יורק והיה הקלרניתן הראשון שהתקבל מאז ומעולם למסלול היוקרתי של "תעודת אמן" בבית ספר זה. מוריו היו צ'ארלס ניידיק, יהודה גלעד, ריצ'רד לסר ויצחק קצפ. כסולן הופיע צייגר עם תזמורות שונות בישראל ומחוצה לה, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית אורפיאוס בניו יורק, תזמורת דיוואן מזרח-מערב בניצוח דניאל בארנבוים, התזמורת הקאמרית הישראלית ואחרות. כמו כן הוא מרבה להופיע בשידורים חיים ובהקלטות לקול המוסיקה ולתחנות רדיו שונות בארצות הברית. בתחום המוזיקה הקאמרית צייגר משתף פעולה עם הרכבים קאמריים רבים, נמנה עם מייסדי אנסמבל גרופיוס והוא מייסדו ומנהלו המוזיקלי של הפרויקט הקאמרי הישראלי. טיבי צייגר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טיבי צייגר, ברשת החברתית LinkedIn טיבי צייגר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אתר הבמה, "אמנים" אמיר מנדל, ריאיון עם טיבי צייגר, סרטון באתר יוטיוב ‏ 17 בדצמבר 2011 טיבי צייגר בארכיב תו-עת הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית, ירושלים
ריצ'רד לסר

ריצ'רד לסר (באנגלית: Richard Lesser) היה קלרניתן ומורה אמריקאי-ישראלי. לסר החל את לימודי המוזיקה בלוס אנג'לס והמשיך אותם במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, אותו סיים בשנת 1959. בראשית הקריירה שלו סייר עם בלט רוס דה מונטה קרלו ועם הבלט הלאומי של תזמורת קנדה, ולאחר זאת עבד כקלרניתן עצמאי. היה קלרניתן ראשון בתזמורת קולומביה בהקלטה שביצעה תחת שרביטו של איגור סטרווינסקי. לסר השתתף בארבע עונות קיץ של מוזיקה קאמרית בפסטיבל מרלבורו בוורמונט. בשנת 1966 הזמין אותו זובין מהטה להצטרף לתזמורת הפילהרמונית הישראלית וכעבור שנתיים היה לקלרניתן הראשון בתזמורת זו, בה המשיך לנגן 35 שנים תחת שרביטיהם של גדולי המנצחים, בהם ליאונרד ברנשטיין, שארל מינש, יוג'ין אורמנדי, גאורג שולטי ואחרים. בשנת 2002 פרש מן התזמורת הפילהרמונית הישראלית. לסר לימד בארצות הברית, במזרח הרחוק ובגרמניה ומשנת 1968 עד לפרישתו בשנת 2002 היה ראש מחלקת הקלרינט באוניברסיטת תל אביב. לסר נפטר ב-17 במרץ 2016 ריצ'רד לסר, ביוגרפיה ב"ימי הקלרינט", 2007 (באנגלית)
מצפה גדות

מצפה גדות הוא אתר הנצחה ומקום תצפית ברמת הגולן. עד למלחמת ששת הימים, שימש המקום כמוצב סורי הנקרא "(אל) מורתפע" (בעברית: "הנישא"). מוצב זה היה אחד מן המוצבים המבוצרים ביותר בגולן, בשטחו שרדו תעלות קשר ושדות מוקשים. המוצב שולט על הדרך הראשית העולה לגולן דרך גשר בנות יעקב. בפסגת המוצב, אנדרטת זיכרון לחטיבת "הגולן" (אלכסנדרוני), לחיילים שנפלו ממלחמת ששת הימים, ועד למבצע שלום הגליל. כיוונה של האנדרטה מסמל את צאתה של החטיבה להבקעה בגולן בעת מלחמת ששת הימים. את האנדרטה עיצב האמן עזרא אוריון. המצפה פונה מערבה אל עבר עמק החולה, ומדגים את היתרון האסטרטגי המשמעותי שהיה לסורים על העמק לפני המלחמה. השליטה של המוצב הסורי הייתה בעיקר על קיבוץ גדות, שסבל רבות מפגיעתו הרעה של מוצב "המורתפע". כשכבשו כוחות חטיבת אלכסנדרוני את המוצב במלחמת ששת הימים נדהמו החיילים מאופן שליטת המוצב על גדות ומפקד החטיבה, עמנואל שקד, שידר מהמוצב אל החברים במקלט בגדות את המילים: "מכאן אתם נראים גדולים שבעתיים". אמירה זו נחקקה באבן בזלת באתר ההנצחה. כוונתו הייתה שרק כאשר רואים את השליטה המוחלטת של המוצב על הקיבוץ אפשר להבין כמה קשה היה לאנשי הקיבוץ להחזיק מעמד מול ההפגזות מהמוצב. מדיה וקבצים בנושא מצפה גדות בוויקישיתוף מצפה גדות, בפורטל הגולן, 25 באוקטובר 2012 אנדרטת מצפה גדות לנופלי עוצבת הגולן באתר יזכור מיכאל יעקובסון: סיבוב באנדרטה לחללי חטיבת הגולן שיצר עזרא אוריון, באתר 'חלון אחורי', 6 במרץ 2020 מצפה גדות, באתר "נלך" מצפה גדות, בפורטל הגולן, 25 באוקטובר 2012 יעקב ארז, קצנח"ר עמנואל שקד, מעריב, 18 באוגוסט 1972