laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יקב יתיר

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] יקב יתיר הוא יקב ישראלי המצוי בדרום הרי יהודה בלב יער יתיר. יקב יתיר נוסד בשנת 2000 כמיזם משותף של כורמי הסביבה ויקבי כרמל, הוא בבעלות כרמל מזרחי אך זוכה לעצמאות מלאה. היינן הוא ערן גולדווסר שהשתלם באוסטרליה. ליקב שתי סדרות יינות: יער יתיר ויתיר. היינות הראשונים של היקב ששווקו הם מבציר 2001. היקב מייצר כ-150,000 בקבוקים בשנה. במדריך רוגוב ליינות ישראל 2011 דירג מבקר היינות דניאל רוגוב את יקב יתיר כיקב השני בטיבו בישראל. בטעימות שונות זכו יינות היקב להימנות בין היינות הישראליים שקיבלו את הציונים הגבוהים ביותר ממבקר היינות מארק סקוויארס, שעובד עבור רוברט פארקר. דניאל רוגוב, תרגום: עמית יריב, מדריך רוגוב ליינות ישראל 2011, טובי, 2011, עמ' 23, 184-179 אליעזר זקס, יין ישראלי: מבחר יינות ישראל, תל אביב: קורדינטה, ספטמבר 2011, עמ' 213-212 אליעזר זקס וירון גולדפישר, שביל היין: טיול ביקבי ישראל, תל אביב: קורדינטה, 2007, עמ' 255-254 אתר האינטרנט הרשמי של יקב יתיר אופירה בירון, סוד ההצלחה של יקב יתיר, IsraelWines, אפריל 2007 רוברמן גיתית, יקב יתיר - מועדף הגרמנים! שגיא קופר, יקב יתיר - בין אינטימיות למסחריות, באתר ynet, 9 במאי 2007 שלמה פפירבלט, יקב יתיר: שיעור בתנ"ך, באתר כלכליסט, 5 ביולי 2009 הילה איל, טעימת עשרת הטובים על פי רוגוב, IsraelWines, ‏1 בפברואר 2010 דניאל רוגוב, עכבר העיר אונליין, יינות כרמל ויתיר מתמודדים בכבוד, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2010 דניאל רוגוב, עכבר העיר אונליין, יינות מיקב יתיר ולוינסון וברנדי משובח של כרמל, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2010 מני פאר, לידיעת הקורא ד. רוגוב, באתר nrg‏, 25 בפברואר 2008 הסיפור של יתיר, באתר יקב יתיר
אינגריד ואנג ניימן

אינגריד ואנג ניימן (בדנית: Ingrid Vang Nyman;‏ 21 באוגוסט 1916 – 13 בדצמבר 1959) הייתה מאיירת דנית, הידועה באיוריה לספר בילבי מאת אסטריד לינדגרן. ואנג ניימן נולדה בדנמרק וב-1935 החלה בלימודי אומנות באקדמיה המלכותית לאומנות בקופנהגן, אך אלו לא היו לרוחה והיא לא סיימה אותם. בשנת 1940 נישאה לארנו ניימן, אך הנישואים לא עלו יפה, ולאחר לידת בנם התגרשו, והיא עברה עם בנה לסטוקהולם שם התפרנסה מאיור ספרי ילדים. בשנת 1945 איירה את הספר בילבי מאת אסטריד לינדגרן. איוריה הפכו לאיורים המזוהים עם הספר, והופיעו במהדורותיו הרבות ברחבי העולם. בשנותיה האחרונות הידרדר מצב בריאותה, והיא נאלצה לגור עם קרובי משפחה בדנמרק. בשנת 1959 התאבדה. בנה פדר היה גם הוא למאייר. מדיה וקבצים בנושא אינגריד ואנג ניימן בוויקישיתוף אינגריד ואנג ניימן באתר אסטריד לינדגרן.
שניי גריימס

שניי גריימס-ביץ' (באנגלית: Shenae Grimes-Beech; נולדה ב-24 באוקטובר 1989) היא שחקנית קנדית, אשר התפרסמה תחילה בשל תפקידה בתור דארסי אדוארדס בסדרת הנעורים "דגראסי: הדור הבא" (2004–2008) ולאחר מכן בתור אנני וילסון בסדרה "90210" (2008–2013), ולאחרונה בתור הבלשית ג'קלין "ג'קי" קופר בסדרה המשטרתית "חוקרות בשטח" (2018). שניי גריימס נולדה ב-24 באוקטובר 1989 בטורונטו, אונטריו, קנדה. יש לה שלושה אחים; איידן, ליאם ומאיה. היא למדה תחילה בתיכון פורסט היל (אנ'), ולאחר מכן עברה ללמוד ב-"City Academy", בית ספר פרטי בשנתיים האחרונות שלה בתיכון. למדה באותו בית ספר יחד עם הראפר דרייק, מי שלימים כיכב לצדה בסדרה דגראסי - הדור הבא. בשנת 2004 הצטרפה לצוות השחקנים בעונה הרביעית של סדרת הנוער הקנדית "דגראסי - הדור הבא", כדארסי אדוורדס, ובשנת 2006 נהייתה לשחקנית ראשית בסדרה. ב-2008 היא עזבה את הסדרה ואת קנדה למען גילום הדמות אנני וילסון בסדרה האמריקאית של רשת CW ‏"90210", הספין אוף של "בברלי הילס 90210". כמו כן, בשנת 2008 הופיעה בסרטי הטלוויזיה "דמיין את זה" ברשת ABC Family ו"כוכבת בתיכון" בערוץ לייפטיים. ב-2009 דורגה על ידי מגזין פיפל במקום הראשון ברשימת "הנשים היפות ביותר ללא איפור". בנוסף, הופיעה בקליפ לשיר "All You Did Was Save My Life" של להקת הרוק Our Lady Peace. בשנת 2010 גריימס כתבה, שרה וערכה את הקליפ לשירה "my self and I", בו מופיע ראיין אגולד ששיחק לצדה ב-90210. כמו כן הופיעה בווידאו קליפ של פרדי וונג, "Gun Size Matters". ב-2011 הופיעה בסרט האימה "צעקה 4", ולקחה שישה שבועות התמחות במגזין Teen Vogue, שפועל בניו יורק. סיפרה שתמיד חלמה להיות עורכת מגזין אופנה. ביימה את הקליפ לשיר "?Are You Happy Now" היוצא נגד בריונות. בשנת 2013 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "Sugar", העוסק בחייה של דוגמנית המתגוררת בלוס אנג'לס. בשנת 2018 כיכבה בתפקיד הראשי בתור הבלשית ג'קלין "ג'קי" קופר בסדרת הדרמה המשטרתית "חוקרות בשטח" מבית רשת הטלוויזיה הקנדית CTV. במאי 2012 גריימס החלה לצאת עם הדוגמן והמוזיקאי האנגלי ג'וש ביץ׳ (אנ'). בדצמבר 2012, הודיעה גריימס שהיא וביץ' מאורסים. הם נישאו ב-10 במאי 2013 בעיירה אשפורד אנ'), קנט, אנגליה. בתם הראשונה נולדה בספטמבר 2018. בנם השני, נולד באוגוסט 2021. ב-20 בדצמבר 2019, גריימס הודיעה בעמוד האינסטגרם שלה שהיא הפכה לאזרחית אמריקאית, וכעת היא מחזיקה באזרחות קנדית-אמריקאית כפולה. גריימס היא אתאיסטית. שהתה ביפן בזמן שהתרחשו שם צונאמי ורעידות אדמה. בעקבות האירועים היא החלה בקמפיין Spread The Heart שמטרתו לתמוך בשורדי רעידת האדמה והצונאמי בסנדאי. מדיה וקבצים בנושא שנה גריימס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שניי גריימס (באנגלית) שניי גריימס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שניי גריימס, ברשת החברתית אינסטגרם שניי גריימס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שניי גריימס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי שניי גריימס, באתר AllMovie (באנגלית) שניי גריימס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) שניי גריימס, באתר Metacritic (באנגלית) שניי גריימס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שניי גריימס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) שניי גריימס, באתר Last.fm (באנגלית)
המוזיאון היהודי העכשווי

המוזיאון היהודי העכשווי (באנגלית: Contemporary Jewish Museum) הוקם ב-1984 בסן פרנסיסקו, קליפורניה במטרה להעניק פרספקטיבה מודרנית ועכשווית לתרבות, היסטוריה, אמנות ורעיונות יהודיים. ביוני 2008 העתיק המוזיאון את משכנו לאזור SOMA‏ (South of Market), לבניין חדיש שעוצב על ידי האדריכל דניאל ליבסקינד. המוזיאון החל את דרכו ב-1984 כמוזיאון קהילתי יהודי, והיה ממוקם במרכז העסקים של סן פרנסיסקו. עשר שנים לאחר מכן, החליט הוועד המנהל של המוזיאון להעביר את מקום מושבו לרחוב מישן (Mission), מול מתחם Yerba Buena Gardens. הארכיטקט פיטר אייזנמן הציע תוכנית לעיצובו של המבנה החדש, אך בעלי המוזיאון והתושבים המקומיים התנגדו לכך. ב-1998 שכר המוזיאון את שירותיו של דניאל ליבסקינד לטובת עיצוב המבנה החדש והבניה החלה ב-2006. המוזיאון לא מחזיק בתערוכות ובאוספים קבועים, והוא מארח ומציג תצוגות ותערוכות משתנות. מנהל המוזיאון החל משנת 1999 הוא קוני וולף, שהיה בעבר אוצר מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית. המבנה, שנפרש על פני כ-5,900 מטרים רבועיים, מבוסס ברובו על מבנה תחנת הכוח שניצב במקום מאז 1907. כהרחבה למבנה העתיק, עיצב ליבסקינד קובייה חלולה מפלדת אל חלד בצבע כחול-כהה אשר משקפת את מערכת היחסים בין העבר להווה. עיצוב המוזיאון שימר את האפיון והצביון של הבניין העתיק, ושימר במלואן את חזית הבניין הבנויה לבנים אדומות. על גגו של המבנה העתיק ממוקם מבנה מלבני מוטה ממתכת, אשר מאכלס את הלובי, מרכז לימודי וחלק מן הגלריות של הקומה השנייה. 36 חלונות בצורת מעוין מאירים את הקומה העליונה של קוביית המתכת, אשר מאכלסת בעיקר מיצגים הכוללים הופעות ומוזיקה חיה. כמו כן, כולל מבנה המוזיאון אולם לאירועים, אודיטוריום, בית קפה וחנות מזכרות. בדומה למוזיאון היהודי הדני בקופנהגן, שילב ליבסקינד במוזיאון היהודי העכשווי כתובות עבריות כחלק מעיצוב המבנה. ליבסקינד טען כי מבני המתכת הגדולים מבוססים בצורתם על האותיות חי"ת (המבנה המלבני) ויו"ד (הקובייה), ויוצרים יחד את המילה "חי". כמו כן, במבואת הכניסה למבנה מוטבעת המילה פרדס על הקיר. בניית המוזיאון הושלמה בשנת 2008, ועלותה מוערכת ב-47.5 מיליון דולרים. מדיה וקבצים בנושא המוזיאון היהודי העכשווי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון היהודי העכשווי (באנגלית) כתבה אודות הקמתו של המבנה החדש (באנגלית) המוזיאון היהודי העכשווי, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון היהודי העכשווי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המוזיאון היהודי העכשווי, ברשת החברתית אינסטגרם
ארווידאס סאבוניס

ארווידאס רומאס סאבוניס (ליטאית: Arvydas Romas Sabonis; נולד ב-19 בדצמבר 1964 בליטא) הוא כדורסלן עבר ליטאי, הידוע כאחד מהסנטרים הטובים בהיסטוריית של הכדורסל האירופי. היה ידוע גם בשל גובהו הרם, 2.21 מטרים. סאבוניס החל את הקריירה שלו בז'לגיריס קובנה ב-1984, אותה הוביל באותה שנה לאליפות ברית המועצות. ב-1985 נבחר בדראפט על ידי אטלנטה הוקס אבל לא עבר לשחק בליגת ה-NBA בגלל שטרם הגיע לגיל 21. שנה לאחר מכן נבחר על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס אבל סירב שוב. ב-1989 עבר לשחק בוואיאדוליד ובריאל מדריד. ב-1995 החל לשחק ב-NBA בפורטלנד. ב-2003 לאחר שביסס את עצמו כאחד הסנטרים הגדולים בהיסטוריה חזר לשחק בקבוצת נעוריו. משחקו האחרון בקריירה במסגרת הליגה האירופאית היה נגד מכבי תל אביב ביד אליהו. המשחק זכה לשם "נס ז'לגיריס", לאחר שבשניות הסיום קלע דריק שארפ שלשה שכפתה הארכה, שבסיומה ניצחה מכבי והעפילה לפיינל פור. לאחר שפרש מהכדורסל כיהן בתפקיד נשיא ז'לגיריס קובנה. ב-2011 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל. ב-27 בספטמבר 2011 לקה בהתקף לב, אושפז בבית חולים, אולם עד מהרה דווח כי לא נשקפת סכנה לחייו. החל מאוקטובר 2011 הוא מכהן כנשיא איגוד הכדורסל הליטאי. ב-2014 מספר 11 הופרש על ידי ז'לגיריס קובנה. סאבוניס נשוי לאינגרידה ויש להם 4 ילדים, בהם דומנטאס סאבוניס, אף הוא כדורסלן. סאבוניס דובר חמש שפות: ליטאית, פולנית, רוסית, ספרדית ואנגלית. מדליית ארד עם נבחרת ברית המועצות באליפות אירופה (1983). מדליית זהב עם נבחרת ברית המועצות באליפות אירופה (1985). 3 אליפויות ברית המועצות עם ז'לגיריס קובנה (1985-1987). מדליית זהב עם נבחרת ברית המועצות באולימפיאדת סיאול (1988). מדליית ארד עם נבחרת ליטא באולימפיאדת ברצלונה (1992). מדליית ארד עם נבחרת ליטא באולימפיאדת אטלנטה (1996). 2 אליפויות ספרד עם ריאל מדריד (1993, 1994). אליפות אירופה לקבוצות עם ריאל מדריד (1995). 4 פעמים שחקן השנה באירופה. MVP של היורוליג (2004). 50 השחקנים הגדולים בתולדות פיב"א (1991). מדיה וקבצים בנושא ארווידאס סאבוניס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
אטרופולה

אֶטְרוֹפּוֹלֶה (בבולגרית: Етрополе) היא עיר במערב בולגריה, בשטח מחוז סופיה, הממוקמת בסמיכות למדרונות הרי הבלקן ומרוחקת 87 קילומטרים מהבירה סופיה. האזור יושב על ידי שבטים תראקים במהלך תקופת הברונזה המאוחרת. בסמיכות לעיר נמצאו שרידים ארכאולוגיים מהמאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. מיקומה האסטרטגי של העיר בסמוך למעברי הבלקן הפך אותה ליעד צבאי חשוב ובעת העתיקה נכבש האזור על ידי פליפוס השני, בהמשך על ידי אלכסנדר הגדול, שבטים קלטים ובמהלך המאה ה-1 הפך לפרובינציה של האימפריה הרומית. לאחר הפיצול באימפריה הרומית נשלט האזור על ידי האימפריה הביזנטית ובהמשך על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה. במהלך המאה ה-14 נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה העות'מאנית והפך בהדרגה למרכז אומנות בעיקר בתחום הצורפות והנפחות. ב-24 בנובמבר 1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרוסית ובהמשך הפך חלק מנסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. סמוך לאטרופולה פועל מכרה לכריית עפרה. עוד פועל בעיר מפעל לעיבוד עץ, מחלבה, עיבוד עור ומפעל טקסטיל. התחבורה הציבורית לאטרופולה מתבצעת באמצעות אוטובוסים. באטרופולה שורר אקלים ממוזג והעיר מאופיינת בחורפים ארוכים וקרים יחסית ובקייצים קרירים יחסית. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13oc. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 650 מילימטרים. אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון, בשל שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה ובשל שיעור הגירה שלילי, בעיקר הגירת עבודה. בין 2002 ל-2010 קטנה אוכלוסיית אטרופולה בשיעור של 6.85 אחוזים. מבחינת התמהיל המגדרי של האוכלוסייה עולה כי מחציתה גברים ומחציתה נשים. יוון פרס, יוון. מדיה וקבצים בנושא העיר אטרופולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אטרופולה העיר אטרופולה, באתר bulgaria.domino.bg (באנגלית).
אלמר פאד

אלמר ג'יי. פאד (אנגלית: Elmer J. Fudd) הוא דמות בדיונית של צייד מה"לוני טונס", סדרה בהשתתפות הארנב המצויר באגס באני אשר נוצרה על ידי האחים וורנר. מטרתו של אלמר לצוד ארנבים, אך הוא אף פעם לא מגשים מטרה זו. יש לו מבטא יוצא דופן, שבו הוא ממיר את העיצורים R ו-L ב-W. דוגמה: "תהיו מאוד, מאוד בשקט. אני צד אוְּנבים". בסרטון "The Old Grey Hare" משנת 1944 הוא אף ביטא את שמו "המל פאד". יש לו גם צחוק מתגלגל, שמרגיז לעיתים דמויות אחרות ומהווה מושא לבדיחות. לעיתים מוצג אלמר בסרטונים אחרים כבעל מקצועות שונים כגון: עורך-דין ומנהל בית מלון. לעיתים הנחה גם ספיישלים כגון: "חיים שכאלה" לבאגס באני שבו על הדרך הוא ויוסמיטי סאם ניסו לנקום בבאגס על ידי שהביאו לו פצצה בתוך חבילה. בדרך כלל מככב אלמר פאד לצד באגס באני או דאפי דאק ולעיתים גם עם סילבסטר. הסרטונים הידועים ביותר שבהם הופיע הם הסרטונים של צ'אק ג'ונס "What's Opera, Doc?", "Rabbit of Seville" ו-"!Duck! Rabbit! Duck". בסרטון "rabbit, fire" הודה פאד שהוא עוסק בציד בשביל הספורט בלבד בגלל היותו צמחוני. ב"תעלומות סילבסטר וטוויטי" הוצג קרוב משפחה שלו בשם "סם פאד" העובד כבלש. במספר סרטונים הוא מוצג בתור מישהו שחי לבד ואף נהנה מבדידותו, שאף את יום הולדתו הוא חוגג לבד באין מפריע. ארתור קיו. בריאן (עד מותו בשנת 1959) מל בלאנק (1980-1948) האל סמית' (1961-1960) ג'ף ברגמן (1993-1989) גרג בורסון (1995-1990) פרנק ולקר (1995) בילי וסט (מ-1996 עד היום) שמעון כהן (1991) יהויכין פרידלנדר (לסירוגין עם שמעון כהן, 1991) יוני חן (1996-1993) שמחה ברבירו (2003-1996, 2021) עמי מנדלמן (1997, 2008) אלי לולאי (2012) מדיה וקבצים בנושא אלמר פאד בוויקישיתוף אלמר פאד, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלמר פאד, באתר Discogs (באנגלית) בדיבוב של הקלטות שיצאו בשנות התשעים מכונה "אולמר פאד" באנגלית: Shhh. Be vewy vewy quiet, I'm hunting wabbits
דיפתונג

דיפתונג (בעברית: דו־תנועה) הוא מונח בפונטיקה, שמתייחס לרצף של שתי תנועות הנהגות כהברה אחת. דיפתונג מתאפיין בתנועה רציפה של הלשון ממיקום אחד בחלל הפה למיקום אחר, לדוגמה: בצורת הרבים של כינוי הקניין לגוף ראשון יחיד (יְלָדַי, סוּסַי) הלשון נעה מ-[a] ל-[i] באופן רציף. מקור המילה הוא מיוונית: diphthongos) δίφθογγος) ופירושו "עם שני צלילים" או "עם שני טונים". נהוג להבחין בין דיפתונגים על פי מידת הצליליות של רכיבי הדיפתונג: דיפתונג עולה הוא דיפתונג שבו הרכיב הראשון הוא חצי תנועה והרכיב השני תנועה מלאה (למשל: /wu/ ,/yi/). דיפתונג יורד הוא דיפתונג שרכיבו הראשון הוא תנועה מלאה והשני הוא חצי תנועה (למשל: /ay/, /aw/). הבחנה נוספת מבוססת על איכות התנועות המרכיבות את הדיפתונג: דיפתונג הומוגני הוא דיפתונג ששני מרכיביו הם מאותה איכות תנועתית (למשל: /uw/, /yi/). דיפתונג הטרוגני הוא דיפתונג שמרכיביו נבדלים זה מזה באיכותם (למשל: /aw/). בשפות רבות מתרחשים במרוצת הזמן תהליכים של כיווץ דיפתונג או של דיפתונגיזציה. כיווץ דיפתונג משמעו הפיכת הדיפתונג לתנועה רגילה. למשל, הפועל העברי "הוּרַד" כלל במקור את הדיפתונג /uw/‏ (huwrad על משקל hutrad). במקרה זה קרה כיווץ דיפתונג בו /uw/ ---> /ū/, וכך התקבלה הצורה "הוּרַד". דיפתונגיזציה משמעה הפיכת תנועה רגילה לדיפתונג. כך, למשל, קרה בהגייה האשכנזית של המילים "ביצה", "ביתו" וכדומה. הגייתן המקורית של מילים אלה הייתה בצירה מלא (beto, betsa), אך בעברית האשכנזית נעתקה תנועת הצירה לדיפתונג /ey/ (ככה: beysoy, beytso). כיום, חלק מדוברי העברית הישראלית הוגים את הצירה במילים אלה כדיפתונג (beyto, beytsa) בהשפעת ההגייה האשכנזית או הכתוב (הופעת האות יו"ד במילה). בעברית המקראית התרחש תהליך נוסף, המכונה פירוק דיפתונג, כלומר פירוק של רצף התנועות לשתי הברות נפרדות. כך, למשל, אירע בצורות הנפרד של השמות המלעליים שאות השורש השנייה שלהם היא יו"ד (בית, זית, יין וכדומה). שמות אלה כללו במקור דיפתונג /ay/‏ (bayt, zayt, yayn), אך במרוצת הדורות התפרקו הדיפתונגים לשתי הברות על ידי החדרת תנועה נוספת ([i]) אחרי חצי התנועה [y] ‏ (bayit, zayit, yayin). לעומת זאת, בצורת הנסמך של מילים אלה, חל כיווץ דיפתונג רגיל (בֵּית-ספר, יֵין-קודש). בעברית קיימים ארבעה סוגים של דיפתונג אותם ניתן לכווץ: פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש שפות שהדיפתונג הוא משמעותי בהן, אנגלית למשל.. תנועה ורשימת התנועות דיגרף היאטוס ישי נוימן, מוצאה של הדו-תנועה -ֵי בעברית בת-זמננו והגורמים המתנים את תפוצתה, העברית שפה חיה ו, תשע"ג, עמ' 237–260. Yishai Neuman, The Emergence of the Masculine Plural Construct Morpheme in Modern Hebrew, Hebrew Studies 59, 2018, עמ' 277–300 doi: 10.1353/hbr.2018.0014 (באנגלית). דיפתונג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית). ראו דוגמה מספר 2 לכיווץ דיפתונג בשפה העברית, בערך זה. דּוּ־תְּנוּעָה במילון דקדוק [בלשנות] (תרצ"ו, תרצ"ז, תש"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית
בקינגהאם

האם התכוונתם ל... בקינגהאם (עיר) – עיר באנגליה אוניברסיטת בקינגהאם – אוניברסיטה בעיר בקינגהאם שבאנגליה ארמון בקינגהאם – ארמון המלוכה הבריטי בלונדון הדוכס מבקינגהם – תואר אצולה מזרקת בקינגהאם – מזרקת מים בשיקגו משפט פאי של בקינגהאם – כלל בפיזיקה אישים: ג'יימס סילק בקינגהאם – סופר אנגלי ותייר בן המאה ה-19 שכתב ספרי מסעות על סיוריו במזרח התיכון לינדזי בקינגהאם – מוזיקאי אמריקאי, מפיק תקליטים והגיטריסט הראשי והסולן הראשי של להקת הרוק פליטווד מק
פלק

האם התכוונתם ל... אישים: אבנר פלק – פסיכולוג קליני ישראלי זאב פלק – פרופסור ישראלי למשפטים יהושע פלק כץ – רב ופרשן הלכתי יעקב יהושע פלק – רב ופרשן תלמוד לודוויק פלק – ביולוג וסוציולוג של המדע רוברט פלק – צייר רוסי רומה פלק – פרופסור לפסיכולוגיה ישראלית רני פלק – טייס קרב ישראלי אחר: מצר פלק – מצר בין הודו וסרי לנקה סורת אל-פלק – סורה בקוראן פאלק פולק
לטיפונדיה

לטיפונדיה (ביחיד latifundium, מלטינית lātus שמשמעו רחב ידיים, מרווח ו- fundus שמשמעו אחוזה), היא נכס קרקעי המשתרע על פני שטח גדול. הלטיפונדיות הרומיות היו נחלות חקלאיות, אחוזות שכללו קרקעות ניתנות לעיבוד ולעיתים כללו גם בתי מלאכה ומתקנים לעיבוד תוצרת חקלאית כמו בית בד, טחנת קמח, יקב או גת. כאשר כבשו הרומאים חבלי ארץ נוספים היו אלו מוכרזים כשטח המדינה (Ager publicu). כאדמות ציבור הוכרזו גם שליש מהאדמות של מחוזות שהרומאים השתלטו עליהם. אדמות אלו חולקו למצביאים ולוחמים, אותם רצו לתגמל. לטיפונדיות היו נפוצות ביוון הגדולה, סיציליה, מצרים, צפון אפריקה והיספניה בייטיקה. הן היו הדבר הקרוב ביותר לחקלאות מתועשת בעולם העתיק והתבססו לרוב על עבודת עבדים, וכשהתמעטו העבדים התמסד מעמד הקולונאט שעיבדו את אדמות אדוני האחוזה. לטיפונדיות שהיו מחוץ לאזור העירוני נקראו גם וילה ובמרכזן עמדה וילה כפרית רומית בה התגורר אדון הלטיפונדיה, לעיתים בקביעות ולעיתים היה לו בית מגורים עיקרי בעיר והיה מגיע לאחוזתו רק בחופשות או בתקופות בהן סר חנו. בתקופה הקולוניאלית נעשה בדרום אמריקה שימוש במונח לטיפונדיה או פונדו (fundo) במקביל למונחים בעלי משמעות זהה: בספרדית: אסיינדה (hacienda), כשמה של נחלה שהוענקה למתיישב אירופאי ובפורטוגזית: פזיינדה (Fazenda), שהיו מטעי קפה נרחבים. מנסוס פרקריה לטיפונדיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
וינסנט קרטיזר

וינסט פול קרטיזר (באנגלית: Vincent Paul Kartheiser; נולד ב-5 במאי 1979) הוא שחקן אמריקאי, אשר ידוע בשל תפקידו בתור קונור בסדרה "אנג'ל" ברשת The WB ובזכות הופעתו בתור פיט קמפבל בסדרה "מד מן" ברשת AMC. קרתייזר נולד במיניאפוליס, מינסוטה, בנם של ג'נט מארי (לבית גרוי), שניהלה משתלה, וג'יימס ראלף קרטיזר, בעל חנות לציוד בנייה. הוא הצעיר מבין שישה אחים, יש לו 4 אחיות, אנדראה, קולט, אליס ותרזה, ואח אחד, ניית'ן. הוא ממוצא לוקסמבורגי, גרמני ובמידה מסוימת פולני, פיני ושוודי. קרטיזר למד בבית הספר התיכון אפל ואלי בעיר אפל ואלי במינסוטה, אך נשר בגיל 15 כי הוא "רצה להרוויח כסף". קרטיזר החל להתנסות במשחק על במה כאשר השתתף בתיאטרון האזורי "Children's Theatre Company" שם שיחק במחזות "בילבי", "Rebecca of Sunnybrook Farm", "העיירה שלנו" ו"500 הכובעים של ברתולומאו קאבינס". ההופעה הראשונה של קרטיזר על המסך הייתה בשנת 1993 בסרט "לב אוהב" לצד מריסה טומיי וכריסטיאן סלייטר, ושלוש שנים לאחר מכן (1996) בסרט "אבודים באלסקה" שבו שיחק לצד ת'ורה ברץ' וצ'רלטון הסטון שבנו ביים את הסרט. השתתפות בסרט זה הובילה את קרטיזר להשתתף בסרט נוסף לצד פטריק סטיוארט. הסרט הבא שקרטיזר השתתף בו היה בסרטו של לארי קלארק "נולדו לרצח" ב-1998 בו שיחק נרקומן. עוד באותה שנה כיכב קרטיזר בסרט "החטא ועונשו בפרברים" לצד קירסטן דנסט. בשנת 2002 הצטרף קרטיזר כדמות חוזרת בעונה השלישית של סדרת הערפדים "אנג'ל" בה שיחק את קונור, בנם של שני ערפדים; שנה לאחר מכן שב לגלם את דמות זו כדמות ראשית בעונה הרביעית וכדמות אורחת בעונה החמישית. קרטייזר שיחק בתפקיד איש הפרסומות הצעיר והשאפתני פיט קמפבל בסדרת הטלוויזיה המצליחה "מד מן" (2007–2015). קרטיזר, יחד עם שאר צוות התוכנית, זכה בפרס גילדת שחקני המסך על הופעה יוצאת דופן של אנסמבל בסדרת דרמה בשנים 2009 ו-2010. קרטייזר יצא עם השחקנית רייצ'ל לי קוק במשך ארבעה חודשים בשנת 1998. הוא החל לצאת עם השחקנית אלכסיס בלדל באמצע 2012. הוא ובלדל הודיעו על אירוסיהם במרץ 2013, והתחתנו בקליפורניה ביוני 2014. יש להם בן אחד, יליד 2015. בני הזוג מכרו את הפנטהאוז שלהם בברוקלין תמורת 1.32 מיליון דולר במאי 2016. בשנת 2022 הזוג התגרש. מדיה וקבצים בנושא וינסנט קרטיזר בוויקישיתוף וינסנט קרטיזר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) וינסנט קרטיזר, באתר AllMovie (באנגלית) וינסנט קרטיזר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אילת יגיל, הגבר-גבר של שדרות מדיסון, באתר ynet, 28 במאי 2009 דודי כספי, לוס אנג'לס‏, "יש לי פרצוף דורש אגרוף": וינסנט קרת'ייזר מ"מד מן" מסביר את סוד ההצלחה. ראיון, באתר וואלה, 31 במאי 2013 עומר דניאל, אחרי 8 שנות נישואין: כוכבת "בנות גילמור" מתגרשת, באתר ynet, 18 באוגוסט 2022
אנתוני באקרידג'

אנתוני (מלקולם) באקרידג' (באנגלית: Anthony Malcolm Buckeridge‏; 20 ביוני 1912 – 28 ביוני 2004) היה סופר ומחזאי בריטי שכתב בעיקר סיפורים לילדים ולנוער. באקרידג' נולד בלונדון, כאשר אביו נהרג במלחמת העולם הראשונה. הוא למד בפנימייה בריטית טיפוסית ולימים גם לימד כמורה בפנימייה שכזו, והדבר שימש אחר כך כרקע למרבית יצירתו. בהיותו סטודנט (הוא לא סיים את לימודיו) הוא הפגין דעות סוציאליסטיות ואנטי מלחמתיות. במלחמת העולם השנייה, בעת "הקרב על בריטניה" בשנת 1940, שימש באקרידג' כבאי וגם דבר זה משתקף בחלק מיצירותיו. באקרידג' היה נשוי פעמיים. ולו שלושה ילדים. באקרידג' כתב עשרות ספרים לילדים ולנוער ואף מספר מחזות. הוא ידוע בעיקר בזכות סדרת הספרים "ג'נינגס", אשר הופיעה לראשונה כתסכית רדיו בשנת 1948. הספר הראשון בסדרה, "הרפתקאות ג'נינגס בבית הספר", יצא לאור בשנת 1950. הספר השני "ג'נינגס הבלש" יצא לאור בשנת 1951, ובאותה שנה הופיע גם "הבקתה הקטנה של ג'נינגס". הסדרה כללה בסופו של דבר 25 ספרים, וחלקם אף הוסרטו וזכו להצלחה מפתיעה דווקא בנורווגיה. הסדרה עוסקת בהרפתקאותיהם של ג'נינגס וחברו הטוב דארבישייר, בבית הספר היסודי "לינבורי" - פנימייה בריטית טיפוסית, בקשיי ההסתגלות שלהם בה ובאירועים שהם חווים למול דמויות שונות, בהם מוריהם וחבריהם לכיתה; הסדרה מתייחדת בהומור הרב המאפיין אותה. תשעה מתוך 25 ספרי הסדרה תורגמו לעברית, חלקם בשנות השישים וחלקם בשנות התשעים של המאה העשרים (כולם בהוצאת מ. מזרחי). באקרידג' כתב גם סדרת ספרים נוספת (חמישה ספרים), שגיבורה רקס מיליגן הוא אף הוא תלמיד בית ספר. סדרה זו לא תורגמה לעברית. אנטוני בקרידג' (1912-2004), דף שער בספרייה הלאומית אנתוני באקרידג', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנתוני באקרידג', באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנק אוז

פרנק אוז (שם לידה: פרנק ריצ'רד אוזנוביץ'; נולד ב-25 במאי 1944) הוא שחקן, במאי קולנוע, מדבב, מפעיל ויוצר בובות בריטי-אמריקאי ממוצא יהודי. אוז מפורסם בגלל עבודתו בהפעלה, בדיבוב ויצירת בובות - הוא הפעיל בין היתר את יודה בסרטי "מלחמת הכוכבים", דיבב והפעיל את מיס פיגי ופוזי הדוב מ"החבובות", אותם גם יצר. בנוסף הפעיל ודיבב בובות ב"רחוב סומסום" ובסרטים "המבוך" ו"הקריסטל האפל". אוז נולד לאב יהודי (עם שורשים מקהילות יהדות הולנד ויהדות פולין) ואם קתולית בהרפורד שבאנגליה, לשם הוריו הגרו כדי לברוח מהשואה. כשאוז היה בן חמש המשפחה עברה לאוקלנד, שבקליפורניה. סרטים 1982 - הקריסטל השחור (לצד ג'ים הנסון) 1984 - החבובות כובשות את מנהטן 1986 - חנות קטנה ומטריפה 1988 - נוכלים עם סגנון 1991 - מה הסיפור שלך בוב? 1997 - אין ואאוט 1999 - שחק אותה סטאר 2001 - הפריצה 2004 - נשים מושלמות 2007 - למות מלוויה בלאדי מרי (1992) מדיה וקבצים בנושא פרנק אוז בוויקישיתוף פרנק אוז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרנק אוז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנק אוז, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי פרנק אוז, באתר AllMovie (באנגלית) פרנק אוז, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פרנק אוז, באתר Box Office Mojo (באנגלית) פרנק אוז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרנק אוז, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנק אוז, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספטמבר שלא נגמר

ספטמבר שלא נגמר (באנגלית: September that never ended או Eternal September) הוא כינוי, בפי משתמשים ותיקים ברשת האינטרנט, לתקופה שהחלה בספטמבר של שנת 1993. פרק זמן זה התאפיין בזרם של משתמשים חדשים ולא מנוסים שאינו נגמר ושמשפיע, לכאורה, לרעה על תרבות הדיון ועל ההרכב החברתי של המשתמשים ברשת. עד שנת 1993 הַגישה לאינטרנט הייתה מוגבלת בעיקר לסטודנטים וחוקרים ממוסדות אקדמיים, מחקריים וביטחוניים. עד אז, מדי חודש ספטמבר סטודנטים חדשים שהתחילו ללמוד באוניברסיטאות ובמכללות היו מקבלים גישה לרשת ומציפים את קבוצות הדיון בשאלות פשוטות על שימוש ברשת ובמחשבים בכלל ובלי התחשבות בנימוסי אינטרנט. בשנת 1993, ספקית האינטרנט הגדולה "אמריקה און ליין" נתנה ללקוחותיה גישה לרשת קבוצות הדיון Usenet בלי להסביר להם שמדובר ברשת חיצונית ותיקה בעלת תרבות דיון מגובשת. אם עד אז המשתמשים החדשים היו מגיעים בעיקר מהעולם האקדמי ואחרי זמן־מה בדרך כלל היו לומדים להשתמש ברשת והופכים למשתמשים מנוסים ומכובדים, הרי שעכשיו הרשת נפתחה לציבור הרחב ונראָה שלא יהיה סוף לשאלות של משתמשים חסרי ניסיון. הביטוי עצמו נטבע לראשונה על ידי משתמש Usenet דייב פישר (Dave Fischer) ב־26 בינואר 1994 בקבוצות הדיון alt.folklore.computers, העוסקת בתרבות האינטרנט – כשמישהו שאל אם יותר נכון למיין את "שרשורי ספטמבר" בתור "מתמשכים" או "חוזרים", פישר ענה: ”זה לא משנה עכשיו. ספטמבר 1993 ייכנס לתולדות הרשת כ'ספטמבר שלא נגמר'”. בעשור הראשון של המאה ה-21 ספקי אינטרנט רבים הפסיקו את שירות הגישה ל-Usenet דרך פרוטוקול news, כך שבמובן מסוים ספטמבר 1993 כן נגמר, אולם בתקופה הזאת מיליוני משתמשים חדשים ומגוונים הצטרפו לרשת האינטרנט ותרבות הרשת השתנתה לבלי הכר ממילא. The Year September Never Ended, net.wars, Wendy M. Grossman, NYU Press, 1998 September that never ended ב־Jargon File בעריכת אריק ס. ריימונד מדיה וקבצים בנושא ספטמבר שלא נגמר בוויקישיתוף בדיון "Weeks? hah!!"‏ – ברשת USENET‏, בארכיון קבוצות גוגל