laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סנדרה די

סנדרה די (באנגלית: Sandra Dee;‏ 23 באפריל 1942 – 20 בפברואר 2005) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית. היא נולדה בניו ג'רזי בשם אלכסנדרה זאק להורים ממוצא רוסי שהתגרשו בהיותה בת חמש. כבר כילדה הופיעה בתצוגות אופנה ובתשדירי פרסומת בטלוויזיה. ב-1957 עברה להוליווד ושיחקה לראשונה בסרט "עד שירימו עוגן" לצד שחקנים כג'ואן פונטיין, ג'ין סימונס ופול ניומן שזיכה אותה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית חדשה. מכאן החלה הקריירה שלה לפרוח. ב-1958 השתתפה לצד רקס הריסון, ג'ון סקסון ואנג'לה לאנסברי בסרט "בנות ה-17 מבלות" של הבמאי וינסנט מינלי על פי תסריט של ג'וליוס אפשטיין. עם ג'ון סקסון הופיעה גם בסרטים "השנים הסוערות (1958) ו"דיוקן בשחור" (1960). ב-1959 השתתפה בשתי מלודרמות מוצלחות שהפכו אותה לשחקנית הפופולרית ביותר בארצות הברית: חיקוי לחיים (Imitation of Life), בה הופיעה כבתה של לנה טרנר. נווה קיץ (A Summer Place), בה הופיעה כבת זוגו של אליל הנוער דאז, טרוי דונהיו. בסרטים אלה התגבש הדימוי שלה עם בת הנעורים האמריקאית האידיאלית עם השיער בצבע בלונדי-פלטינה. בהמשך הופיעה בקומדיית הנעורים "גידג'ט" ובשני סרטים שבהם גילמה את דמותה הנאיבית של בת הכפר תמי, אותה גילמה לראשונה דבי ריינולדס. סרטים אלה זכו לפחות הצלחה. ב-1959 השתתפה בסרט "אלמוני בזרועותי" לצדם של ג'ף צ'נדלר וג'ון אליסון ובסרט "הפראים והתמימים" לצידו של אודי מרפי. ב-1960 השתתפה בסרט "בבוא ספטמבר" (Come September), לצד רוק הדסון וג'ינה לולובריג'ידה. בסרט זה הכירה את בובי דארין. הם התאהבו ונישאו בדצמבר 1960, והיו לזוג הצעירים הפופולרי ביותר בארצות הברית. שני סרטים שבהם כיכבו - "שיעור בנישואין" (1962) ו"דירת הפגישות" (1965), לא זכו להצלחה. נישואיהם עלו על שרטון, וב-1967 הם התגרשו. נולד להם בן אחד, דוד דארין. ב-1961 השתתפה בסרטו של פיטר יוסטינוב, "רומנוף וג'ולייט" לצידו של ג'ון גאווין שכיכב אתה שוב באותה השנה בסרט "נשיקתה הראשונה של תמי". היא כיכבה גם בסרט ההמשך "תמי והדוקטור" לצדו של פיטר פונדה (1963) ובאותה שנה גם ב"קח אותה, היא שלי" לצידו של ג'יימס סטיוארט. ב-1964 כיכבה בקומדיה הרומנטית "הכלה העשירה ביותר בעולם" לצידו של מוריס שבלייה. ב-1966 שיחקה בסרט "שליחות סודית בליסבון" וב-1967 שיחקה בסרט רוזי! לצידה של רוזלינד ראסל ובסרט "שלושה מתחת לחופה". הקריירה של די התרסקה במהירות. היא הייתה גרושה וכבר לא גילמה את הדמות הנאיבית שהקהל אהב. היא הופיעה במספר סרטי טלוויזיה זניחים. היא סבלה מבעיות רפואיות: אנורקסיה, דיכאון, אלכוהוליזם התמכרות לתרופות ומחלת כליות, שהביאו לבסוף למותה בגיל 63. היא נשכחה, אבל במחזמר גריז הופיע השיר: Look at me I'm Sandra Dee, אשר לעג לתדמיתה התמימה והחזיר אותה לתודעת הדורות שלא הכירו אותה. ב-1994 פרסם בנה דוד את הספר: Dream Lover (כשם שיר ידוע של בובי דארין), ובו תיאר את היחסים המורכבים בין הוריו. ב-2004 הופק סרט בשם "מעבר לים" - Beyond The Sea‏, בכיכובם של קווין ספייסי וקייט בוסוורת', על חייהם של די ודארין. מדיה וקבצים בנושא סנדרה די בוויקישיתוף סנדרה די, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סנדרה די, באתר AllMovie (באנגלית) סנדרה די, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סנדרה די, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סנדרה די, באתר MusicBrainz (באנגלית) סנדרה די, באתר golden website סנדרה די, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לפי שירו של שארל טרנה La Mer. השיר בגרסתו האנגלית הושר על ידי בובי דארין וזכה להצלחה עצומה.
אל-שריעה (ספינה)

אל-שריעה (בטורקית עות'מאנית: الشريعة) הייתה ספינת קיטור עות'מאנית ששייטה בכנרת כמעבורת בקו טבריה-סמח'. היא טובעה בספטמבר 1918 על ידי מטוסי חיל האוויר הבריטי במסגרת המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. מטוסי בריסטול בריטיים חגו מעל הספינה, הפציצו והטביעו אותה בדרכה לצפון הכנרת. מסופר שבספינה, בעת שטבעה, היה בה ארגז מטבעות זהב שהעות'מאנים העבירו מתחנת הרכבת סמח' בנסיגתם צפונה. הבריטים הטביעו ספינה עות'מאנית נוספת באמצעות אש מקלעים מהחוף. הספינה אותרה לראשונה על ידי דייגים מקומיים מעין גב וגינוסר אשר דיווחו על מכשול תת-ימי בעומק של כ-15 מטרים סמוך לבטיחה. מידע זה הוביל לסקר ראשוני מטעם אוניברסיטת חיפה בשנת 1957. באותה תקופה הגישה לאתר הייתה כרוכה בסיכון רב עקב הקרבה לגבול עם סוריה. בשנות ה-80 של המאה ה-20, צוות נוסף של אוניברסיטת חיפה, בראשות הארכאולוג הימי פרופסור אבנר רבן חקר וחילץ לוח עם שם הספינה וחרבות. בשנת 2012, איתרה חברת "ים יפוא" מחדש את שרידי הספינה ומצאה שרובה שקוע בבוץ ובסחף. אוצר המטבעות המזוהה עם כלי השיט לא נמצא. עדי חשמונאי, בעקבות האוצר בקרקעית הכנרת, באתר ישראל היום, 23 בנובמבר 2017 אלי אשכנזי‏, זהב שוכב בכנרת: הישראלים שצללו לספינת האוצר שטובעה לפני 100 שנה, באתר וואלה, 20 בספטמבר 2018 * יפתח קוז'יק, ספינת האוצר בכנרת – משלחת ים יפוא שריעה 2012, באתר "שבעת הימים", 15 ביולי 2012
קניגס ווסטרהאוזן

קניגס ווסטרהאוזן (בגרמנית: Königs Wusterhausen) היא עיר במחוז דאמה-שפרהוולד, אשר במדינת ברנדנבורג, גרמניה. העיר ממוקמת על הנהר דאמה, דרומית-מזרחית לעיר הבירה ברלין, ומחולקת ל-7 אזורים. אזור העיר והארמון שלידה מוזכרים לראשונה בשנת 1320, ועד שנת 1718 נקראה פשוט "ווסטרהאוזן", אז קיבלה את שמה הנוכחי. בשנת 1920 הוקם בעיר מגדל שידור הרדיו הראשון בגרמניה. בשנת 1935 קיבלה קניגס ווסטרהאוזן מעמד של עיר. במהלך מלחמת העולם השנייה נבנה באזור תחנת הרכבת של העיר מחנה ריכוז, אשר אכלס יהודים ופולנים. מסוף המלחמה ועד שנת 1990 העיר הייתה בשטח גרמניה המזרחית. בעיר ממוקם מטה של חברת אופנה גרמנית ת'ור שטיינר. טרם השואה מנתה הקהילה היהודית מספר אלפי נפשות. בזמן השואה נשלחו כל יהודי העיר למחנות ההשמדה. כיום מונה הקהילה היהודית כ- 40 נפשות. מוזיאון לרדיו ושידור בית הציד והגן אשר היו אהובים במיוחד על מלך פרוסיה, פרידריך וילהלם הראשון. כנסיית הצלב "הטחנה החדשה" - תא שיט על תעלת נוטה, העוברת דרך העיר. תחנת שידור רדיו, גובהה 210 מטרים. בעיר קיימת תחנה סופית של קו S46 של הרכבת העירונית המהירה של ברלין, וכמו כן תחנה של הרכבת הפרברית. גרמניה שטגליץ-צלנדורף, ברלין, גרמניה. צ'כיה פרשיבראם, צ'כיה. ארצות הברית ג'רמנטאון, טנסי, ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא קניגס ווסטרהאוזן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קניגס ווסטרהאוזן (בגרמנית) ההיסטוריה של תחנת השידור הראשונה בגרמניה, אשר הוקמה בעיר (בעברית) קניגס ווסטרהאוזן, ברשת החברתית פייסבוק קניגס ווסטרהאוזן, ברשת החברתית אינסטגרם
בשבח האבירות החדשה

בשבח האבירות החדשה (בלטינית: De Laude Novae Militiae) או בשמו המלא: ספר למען חיילי המקדש בשבח [של] האבירות החדשה (לטינית: Liber ad milites Templi de laude novae militiae), הוא חיבור בן 5 פרקים מאת ברנאר מקלרבו, שפורסם בשנת 1128, ובו הוא מהלל את האבירים המחרפים נפשם למען האל. התפיסה של ברנאר על פי החיבור היא שלא המלחמה היא העיקר, אלא עצם היציאה למסע צלב, והמוכנות של האביר להקריב את חייו למען ישו. יהושע פראוור מסיק מחיבורו של ברנאר כי: ”קידוש-השם היא המטרה העליונה של האביר, ומסדר הטמפלרים הוא אגודה של אבירים מקדשי-השם”. החיבור נכתב בעקבות הקמתו של מסדר הטמפלרים בשנת 1118, אשר מטרת הקמתם הייתה להגן על העולים לרגל בממלכת הצלבנים. פרסומו של החיבור בא בעקבות האישור שנתן האפיפיור, הונוריוס השני, לתקנון המסדר הטמפלרי, באותה שנה. החיבור הוקדש לאיג מפאיין (אנ'), מי שהיה ראש המסדר בשנת 1119. מטרתו הייתה לקרוא לכל האבירים להקדיש את חייהם לקידוש שם האל. פרולוג 1. מילת המלצה למען אבירי ההיכל 2. על האבירות הגשמית 3. על האבירות החדשה 4. על סגנון החיים של אבירי ההיכל 5. המקדש של ירושלים ברנאר מקלרבו ציסטרציאנים מסדר אבירי היכל שלמה סופיה מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים - אידאולוגיה ופוליטיקה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה. תרגום החיבור לאנגלית באתר ORB Online Encyclopedia הטמפלרים. יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ-ישראל, כרך א', מוסד ביאליק: 1971, עמ' 258. סופיה מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים, כרך א', האוניברסיטה הפתוחה: 2006 עמ' 253 - 254. Bernard, In Praise of the New Knighthood, history.hanover.edu ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קני גבריאל

קני בנארד גבריאל (באנגלית: Kenny Benard Gabriel; נולד ב-3 ביולי 1989 בשארלוט שבקרוליינה הצפונית) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בטורק טלקום. גובהו הוא 2.05. גבריאל החל את קריירת המשחק שלו בכדורסל המכללות בפאריס ג'וניור קולג' בה שיחק עונה אחת ומשם עבר לשחק שלוש שנים באוניברסיטת אובורן החל משנת 2009. בעונתו האחרונה שם תרם גבריאל 11.6 נקודות ו-5.7 ריבאונדים ב-27 דקות משחק. בעונתו האחרונה (2012) השתתף בתחרות ההטבעות של אליפות המכללות בכדורסל, וזכה במקום השני. לאחר שניסה את מזלו בדראפט ה-NBA ובליגת הקיץ במדי הסקרמנטו קינגס, חתם גבריאל על חוזה עם מכבי אשדוד, בחודש אוגוסט 2012 לפני תחילת המשחקים של עונת 2012/13. באמצע חודש נובמבר עזב את הקבוצה בעקבות ההסלמה במצב הביטחוני במהלך מבצע עמוד ענן. קני גבריאל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר היורוליג אור שקדי‏, מכבי אשדוד: קני גבריאל חתם לעונה אחת, באתר וואלה, 10 באוגוסט 2012 קני גבריאל באתר "NBA.com" פרופיל השחקן באתר מכללת אובורן ΓΚΑΜΠΡΙΕΛ Κένι | HEIGHT 2.05. GABRIEL KENNY | Height 2.05. Kenny Gabriel Height: 6’9″ Weight: 218 lbs.
דאמה (נהר)

דאמה (בגרמנית: Dahme) הוא נהר הזורם במדינות ברנדנבורג וברלין שבגרמניה. הדאמה הוא אחד היובלים של נהר השפרה. אורך הנהר הוא 95 ק"מ, והוא זורם דרום-מזרחית לבירת גרמניה, ברלין. מוצאו של הנהר הוא באזור העיר דאמה, אשר במחוז טלטו-פלמינג. הוא זורם דרך הערים גולסן, מרקיש בוכהולץ וקניגס ווסטרהאוזן, ונשפך לתוך נהר השפרה בתחום רובע קפניק אשר בברלין. ישנן מספרת גרסאות למקור שמו של הנהר. אחת הגרסאות גורסת כי השם הגיעה מהמילה Dembrowa - עץ האלון. לפי גרסה אחרת, השם מגיע משפות גרמאניות, ומשמעותו "נהר אפל". מדיה וקבצים בנושא דאמה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גרמניה ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאמה

דאמה (Dahme) הוא שמם של מספר מקומות בגרמניה. האם התכוונתם ל... דאמה (נהר) – נהר במדינות ברנדנבורג וברלין, גרמניה; יובל של נהר השפרה דאמה-שפרהוולד – מחוז במדינת ברנדנבורג, גרמניה דאמה (מארק) – עיר במדינת ברנדנבורג, גרמניה דאמה-האיידזהן – פארק לאומי דרומית-מזרחית לברלין דאמה (הולשטיין) – ישוב במדינת שלזוויג-הולשטיין, גרמניה דמה דאם
אורלק

אורלק (בסלובנית: Orlek) היא להקה סלובנית. הלהקה מנגנת בסגנון המשלב פולק, פּאנק, פולקה ורוק. לצד כלי נגינה מסורתיים של רוק, חברים בלהקה נגנים המנגנים בכלי נשיפה ובאקורדיון, כלים המקנים לשירים נופך אתני. מקורה של הלהקה בעיירת החוצבים הסלובנית Zagorje ob Savi, והטקסטים של שיריה שואבים השראה ואלמנטים מחייו של החוצב. שמה לקוח משמה של גבעה בקצה העיירה. אלבומם "Adijo knapi" ("להתראות לחוצבים") זכה בפרסים שונים, ובהם פרס הציפור המוזהבת מטעם האקדמיה הליברלית של סלובניה. אלבומם זה והאלבום "Melodije smoga in premoga" ("נעימות של עשן ופחם") היו מועמדים לפרס "גראמי הסלובני", התרנגול המוזהב. אלבומם "Salamurca" והנעימה "Na Kum" זכו בפרס התרנגול המוזהב. לאחר אלבומה "Orlek Express" הייתה הפוגה מסוימת בהוצאת האלבומים, ותחת זאת המשיכה הלהקה בהופעות בסלובניה ומחוץ לה. ב-2009 חגגה הלהקה יובל 20 שנה לפעילותה עם אלבומה "Anduht". הלהקה עורכת סיבובי הופעות בעולם ומופיעה בפסטיבלי מוזיקה. חברי הלהקה הם: ולדו פורדוש (Vlado Poredoš) - שירה, גיטרה יור טורי (Jure Tori) - אקורדיון, קלידים בויאן ברגנט (Bojan Bergant) - גיטרה מאטיי פלה (Matej Fele) - גיטרה מיטיה טורי (Mitja Tori) - גיטרה בס, גיטרה בס כפולה סאשו מארן (Sašo Marn) - תופים קריסטיאן אדמלי (Kristijan Adamlje) - סקסופון אקו מטקו (Ečo Matko) - טרומבון יאן אדאמק (Jan Adamek) - חצוצרה מדיה וקבצים בנושא אורלק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אורלק אורלק, באתר MusicBrainz (באנגלית) אורלק, באתר Discogs (באנגלית) על הלהקה בשפות שונות באתר הלהקה
מאט דראדג'

מת'יו ניית'ן "מאט" דראדג' (נולד ב-27 באוקטובר 1966) הוא היוצר והעורך של אתר החדשות האמריקאי "דראדג' ריפורט" (אנ'). באתר פורסמו לראשונה מספר סיפורים חדשותיים חשובים, כגון פרשת מוניקה לווינסקי,. דראדג' מגדיר את עצמו כשמרן וכפופוליסט. כמו כן, דראדג' הנחה תוכניות רדיו וטלוויזיה ואף הוציא לאור ספר. דראדג' פגש את אנדרו ברייטברט בשנות ה-90 בלוס אנג'לס והפך למורה הרוחני של ברייטברט, שעזר לדראדג' בניהול האתר. דראדג' כתב עם ג'וליה פיליפס את הספר דראדג' מניפסט שיצא לאור בשנת 2000. הספר היה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. הספר כולל תמליל של שאלות ותשובות שנערכו במועדון העיתונות הלאומי ב -2 ביונים 1998, שפורש את סיבת פועלו של דראדג' בתחום החדשות. הספר מכיל גם עותקים של הודעות דואר אלקטרוני שנשלחו לדראדג' על ידי קוראיו, תיאור מקיף של מסיבות בהן דראדג' נכח וכן האופן שבו הסלבריטאים במסיבות הללו הגיבו אליו. בביקורת על הספר בוושינגטון פוסט נאמר ש "אכן, בעוד שאורכו של הספר הוא 247 עמודים ... מה שמשאיר, בסופו של דבר, 112 דפים של מידע חדש, כולל תשעה דפים של שירה". Drudge Manifesto מדיה וקבצים בנושא מאט דראדג' בוויקישיתוף מאט דראדג', ברשת החברתית אקס (טוויטר) מאט דראדג', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צח יוקד, "כשמאט דראדג' פרסם את הסיפור הזה הוא שינה את פני התקשורת לנצח", באתר הארץ, 9 באוגוסט 2020 "Newsweek Kills Story On White House Intern" DrudgeReportArchives 1998
FN Minimi

FN Minimi הוא מקלע בלגי בקליבר 5.56x45 מ"מ נאט"ו מתוצרת חברת FN Herstal והוא האב טיפוס של המקלע M249. המקלע הוצג לראשונה בשנת 1974, והוא נכנס לצבאות של למעלה משלושים מדינות. למקלע FN Minimi יש 3 דגמים (לא כולל את מקלע M249): Standard model – ניתן לנשיאה על ידי כיתות של חיילים וקל בניידות. Para model – עבור צנחנים. FN Mk.46 – דגם מיוחד והכבד מכולם, מיועד לחיל רגלים ממוכן ולירי מתוך או על גבי כלי רכב. מותקן על רכבי שטח, HMMWV, טנקים וכו'. מקלע M249 הוא גרסה אמריקאית שפיתח צבא ארצות הברית למקלע המקורי. על המקלע נמתחה ביקורת: הוא היה לא אמין ונטה להיתקע בתדירות גבוהה בתנאי מדבר בגלל החול. בנוסף, מאחר שתוכנן כמעין מאג מוקטן, הנוקר שלו נטה להישבר. במלחמת עיראק (2003) מקלעים רבים נתבלו ונשברו, וחיילים העידו שחלקם הוחזקו באמצעות סרט בידוד ואמצעים מאולתרים אחרים. המינימי שירת תקופה מסוימת בהיקף מצומצם גם בצה"ל, בעיקר בגזרת דרום לבנון ורצועת הביטחון, אך הוחלף בשנת 1997 במקלע הנגב הישראלי שהפך למקלע הקל הסטנדרטי של חיל הרגלים. הנגב עלה על המינימי בביצועיו, אך בעיקר בעמידותו ואמינותו (אך גם בנגב היו לא מעט מעצורים). אוסטרליה אוסטרליה איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות – בשימוש הכוחות המזוינים של איחוד האמירויות הערביות איטליה איטליה אינדונזיה אינדונזיה – בשימוש הכוחות המזוינים של אינדונזיה אירלנד אירלנד אפגניסטן אפגניסטן – בשימוש צבא אפגניסטן בלבד ארצות הברית ארצות הברית – בשימוש הכוחות המזוינים של ארצות הברית בלגיה בלגיה – בשימוש הצבא הבלגי ברזיל ברזיל בריטניה בריטניה הולנד הולנד הונגריה הונגריה – בשימוש הכוחות המיוחדים של הונגריה הפיליפינים הפיליפינים יוון יוון יפן יפן לוקסמבורג לוקסמבורג לטביה לטביה מזרח טימור מזרח טימור מלזיה מלזיה – החליפו בצבא את המקלע הקלר וקוך 11A1 במקלע FN Minimi מרוקו מרוקו מצרים מצרים ניו זילנד ניו זילנד נפאל נפאל – נרכשו 5,500 יחידות בשנת 2002 הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין ספרד ספרד סלובניה סלובניה סרביה סרביה סרי לנקה סרי לנקה פולין פולין פפואה גינאה החדשה פפואה גינאה החדשה פקיסטן פקיסטן פרו פרו צרפת צרפת קנדה קנדה שוודיה שוודיה שווייץ שווייץ תאילנד תאילנד הרובה FN Minimi שני דגמים שונים של FN Minimi חייל צרפתי מכוון FN Minimi למטרה חייל אוסטרלי מחזיק FN Minimi M249 נגב מדיה וקבצים בנושא FN Minimi בוויקישיתוף הדף של הרובה באתר World Guns (באנגלית)
חיפה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חיפה – העיר השלישית בגודל אוכלוסייתה בישראל, המרכז העירוני של צפון ישראל עיריית חיפה – גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר חיפה מפרץ חיפה – מפרץ גדול בחוף הים התיכון של ארץ ישראל – מהר הכרמל ועד מפרץ עכו מחוז חיפה – אחד מששת מחוזותיה האדמיניסטרטיביים של מדינת ישראל, שמרכזו העיר חיפה מחוז חיפה (המנדט) – אחד מששת המחוזות האדמיניסטרטיביים של המנדט הבריטי, שמרכזו העיר חיפה נפת חיפה – נפה במחוז חיפה במדינת ישראל נפת חיפה (המנדט) – הייתה הנפה היחידה במחוז חיפה בתקופת המנדט הבריטי נמל חיפה – נמל ראשי בישראל, הממוקם במפרץ חיפה נמל התעופה חיפה – נמל תעופה השוכן בכניסה המזרחית לעיר חיפה, סמוך לנמל הקישון אוניברסיטת חיפה – אוניברסיטה השוכנת על הר הכרמל בחיפה תיאטרון חיפה – התיאטרון העירוני של העיר חיפה הפועל חיפה (פירושונים) מכבי חיפה (פירושונים)
חסיבה בולמרכה

חסיבה בולמרכה (בערבית: حسيبة بولمرقة; נולדה ב-10 ביולי 1968) היא אתלטית עבר מאלג'יריה. היא אלופה אולימפית (ברצלונה 1992) ופעמיים אלופת עולם (טוקיו 1991 וגטבורג 1995) בריצת 1500 מטר. הייתה לספורטאית הראשונה מאלג'יריה שזכתה במדליית זהב אולימפית והאישה האפריקאית הראשונה שזכתה במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה. בולמרכה נולדה בקונסטנטין. היא החלה להתאמן בריצה בגיל 10. באולימפיאדת סיאול (1988) סיימה בולמרכה במקום 19 בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:03.33 דקות ובמקום 14 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:08.33 דקות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן זכתה בולמרכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:02.21 דקות, לפני אלופת העולם היוצאת טטיאנה דורובסקיך (4:02.58 דקות) ולודמילה רוגצ'בה (4:02.72 דקות) שתיהן מברית המועצות ובכך הייתה לאישה הראשונה מאפריקה שזכתה במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה. באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה בולמרכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא לאומי ואפריקה חדש של 3:55.30 דקות, לפני לודמילה רוגצ'בה (3:56.91 דקות) וקו יונשיאה מסין (3:57.08 דקות) ובכך הייתה לספורטאית הראשונה מאלג'יריה שזכתה במדליית זהב אולימפית. באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 זכתה בולמרכה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:04.29 דקות, אחרי ליו דונג מסין (4:00.50 דקות) וסוניה או'סאליבן מאירלנד (4:03.48 דקות) ולא הצליחה להגן על תוארה. באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה זכתה בולמרכה בפעם השנייה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:02.42 דקות, לפני קלי הולמס מבריטניה (4:03.04 דקות) וקרלה סקרמנטו מפורטוגל (4:03.79 דקות). באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה בולמרכה במקצה הראשון מתוך שניים בשלב חצי הגמר אחרונה ובמקום 23 הכללי בריצת 1500 מטר בתוצאה חלשה עבורה של 4:23.86 דקות ולא הצליחה להגן על תוארה. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4:09.96 דקות. כיום, בולמרכה היא אשת עסקים וחברה בוועד האולימפי הבינלאומי. ריצת 800 מטר: 1:58.72 דקות (1991) ריצת 1500 מטר: 3:55.30 דקות (1992) שיא אפריקה ריצת מייל: 4:20.79 דקות (1991) שיא אפריקה במשך כ-17 שנים עד שנת 2008 ריצת 3000 מטר: 8:56.16 דקות (1993) "Hassiba Boulmerka: Defying death threats to win gold". BBC News (באנגלית בריטית). 2012-02-11. נבדק ב-2021-10-29. חסיבה בולמרכה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי חסיבה בולמרכה, באתר olympedia.org חסיבה בולמרכה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית חסיבה בולמרכה, באתר Track and Field (נשים)
טרוי דונהיו

טרוי דונהיו (באנגלית: Troy Donahue‏; 27 בינואר 1936 - 2 בספטמבר 2001) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, אליל הנוער בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60. דונהיו נולד בניו יורק כמרל ג'ונסון הבן ולמד עיתונאות באוניברסיטת קולומביה לפני שהחליט להגיע להוליווד ולהיות שחקן, שם נפגש עם סוכנו של רוק הדסון, שהציע לו לשנות את שמו לטרוי דונהיו. לאחר שהופיע בתפקידים קטנים במספר סרטים, קיבל את תפקיד חייו בסרט "נווה קיץ" (A Summer Place), לצדה של סנדרה די. הסרט זכה להצלחה עצומה ודונהיו הפך לאליל הנוער האמריקאי. הוא היה גבוה, יפה תואר, בלונדיני עם עיניים כחולות, מושא הערצתם של בני גיל הטיפש-עשרה. הוא הוחתם על ידי חברת האחים וורנר והופיע בסרטים: "פאריש" (1961), "הכל אודות אהבה" (1962) והמערבון "על גבורה ואהבה" (A Distant Trumpet) ‏ (1964), שם שיחק עם סוזן פלאשט, שהייתה אשתו למשך מספר חודשים. בשיא הצלחתו הופיע בסדרת הטלוויזיה Surfside Six ברשת ABC. כאשר הסוגה הקולנועית של סרטי הנעורים דעכה, החלה גם הקריירה שלו לשקוע. ב-1965 הוא פוטר מ"האחים וורנר" והחל לשקוע בהתמכרות לסמים קשים ולאלכוהול. תקופה מסוימת היה חסר בית והתגורר בסנטרל פארק בניו יורק. לאחר תהליך גמילה, הופיע בתפקידים קטנים במספר סרטים. ב-1974 שיבץ אותו פרנסיס פורד קופולה בתפקיד קטן בסרט "הסנדק 2", שם גילם דמות בשם מרל ג'ונסון, שמו המקורי. ב- 1990 שיחק בסרט נער שוליים בתפקיד אביו של גיבור הסרט. נפטר מהתקף לב בגיל 65, ב-2001. מדיה וקבצים בנושא טרוי דונהיו בוויקישיתוף טרוי דונהיו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טרוי דונהיו, באתר AllMovie (באנגלית) טרוי דונהיו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טרוי דונהיו, באתר Discogs (באנגלית) טרוי דונהיו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מלכא

מלכא הוא שם שפירושו בארמית הוא מלך. האם התכוונתם ל... אישים: אילן מלכא – איש צבא ישראלי יונתן מלכא – ספורטאי ישראלי עמוס מלכא – איש צבא ישראלי רון מלכא – כלכלן ושגריר ישראל בהודו שבור מלכא – מלך פרס מהשושלת הסאסאנית מרדכי מלכא – רבה הראשי הספרדי של אלעד אחר: טור מלכא – יישוב יהודי מתקופת חורבן בית שני מלכה
הקלר וקוך UMP

UMP הוא תת מקלע גרמני תוצרת הקלר וקוך, הרובה אומץ על ידי סוכנויות שונות וכוחות מיוחדים ויחידות לוחמה בטרור. לתת המקלע שלושה דגמים: UMP9 UMP40 UMP45 ארצות הברית ארצות הברית - דגמים: UMP40,UMP45 ישראל ישראל הימ"מ קנדה קנדה - דגמים: UMP40 רומניה רומניה - דגמים: UMP9 אוסטרליה אוסטרליה - דגמים: UMP40 מצרים מצרים - דגמים: UMP9 לטביה לטביה - דגמים: UMP9 ירדן ירדן גאורגיה גאורגיה - דגמים: UMP45 מלזיה מלזיה - דגמים: UMP9 מקסיקו מקסיקו תאילנד תאילנד - דגמים: UMP9 סרביה סרביה - דגמים: UMP9 סלובקיה סלובקיה כוחות מיוחדים בארצות הברית חמושות בתת-מקלע מדגם UMP40 חייל תאילנדי חמוש ב-UMP9 שני חיילים מלזים, החייל שכורע חמוש ב-UMP9 MP5 MP7 G36 מדיה וקבצים בנושא הקלר וקוך UMP בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הקלר וקוך UMP הדף של הרובה באתר World Guns (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויקרס ולינגטון

ויקרס ולינגטון (באנגלית: Vickers Wellington) היה מפציץ בינוני דו מנועי ארוך טווח מתוצרת בריטניה שתוכנן באמצע שנות ה-30 בידי חברת ויקרס-ארמסטרונגס. בתחילת מלחמת העולם השנייה שימש המטוס כמפציץ הלילה העיקרי ב-RAF, בטרם הוחלף במטוסים ארבעה-מנועיים כבדים יותר מסוג האוורו לנקסטר. המטוס המשיך בשירות במשימות אחרות, במיוחד ככלי לוחמה נגד צוללות. הוא היה המפציץ הבריטי היחיד שייצורו נמשך לאורך כל שנות המלחמה. הוולינגטון הוא אחד משני מפציצים בריטים מהתקופה אשר נקראו על שם ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, השני הוא הויקרס ולסלי. מדיה וקבצים בנושא ויקרס ולינגטון בוויקישיתוף ניצן סדן, המטוס בוער? החזיקו חזק, אני יוצא לכבות אותו, באתר כלכליסט, 12 בספטמבר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המשכוכית

המשכוכית (באנגלית: Bellwether) הוא רומן קומי דרמטי מאת קוני ויליס, שיצא לראשונה בשנת 1996. הרומן היה מועמד לפרס נבולה לרומן הטוב ביותר לשנת 1997. גיבורת הספר, ד"ר סנדרה פוסטר, חוקרת אופנות. החברה המעסיקה אותה, חברת "היי-טק", רוצה לדעת כיצד לחזות אופנות, וזאת על מנת ליצור אופנה בעצמה. בזמן שד"ר פוסטר לומדת ומנתחת אופנות בשיטתיות, חברת "היי-טק" בעצמה עוברת שטף של אופנות ניהול. במקביל, ההנהלה מעוניינת שאחד החוקרים בחברה יזכה ב"מענק נייבניץ" המסתורי - פרס דמיוני, המוענק ללא קריטריון ברור, בדומה למענק המצוינות של תוכנית עמיתי מקארתור. במקביל, על העובדים להאבק בכאוס שנוצר בעקבות גיוסה של "המזכירה מהגיהנום". החוקרים מבצעים ניסויים בכבשים, לאחר שלמדו שהן מובלות על ידי "משכוכיות". אלו הן כבשים שהן "בלתי ניתנות להבחנה משאר הכבשים שבעדר, אלא שהן מעט יותר חמדניות, מעט יותר מהירות, מעט יותר רעבות, מעט לפני העדר". באופן דומה, מי שמתחיל אופנות חדשות הם אנשים אשר, מבלי לדעת זאת, הם קצת לפני העדר. בספר זה ויליס נותנת גרסה משלה לסיפור של רוברט בראונינג בשם "Pippa Passes". בסיפורו של בראונינג, אשר מוזכר באופן מפורש ב"המשכוכית", פיפה, נערה חייכנית, עוברת ליד אנשים בכפר משפיעה על כולם לטובה. בסיפורה של ויליס, ה"מזכירה מהגיהנום" פליפ, משפיעה גם היא על כל הסובבים אותה, אם כי לא בשמחה ולא תמיד לטובה. המשכוכית, באתר OCLC (באנגלית) "1997 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-30.
PP-19 Bizon

PP-19 Bizon הוא תת מקלע רוסי שנוצר בחברת Izhmash. הפיתוח של הנשק התחיל בשנת 1990 על ידי ויקטור קלשניקוב (בנו של מיכאיל קלשניקוב) ועל ידי אלכסי דרגונוב (בנו של יבגני דרגונוב). PP-19 Bizon פותח לפי בקשת משרד הפנים הרוסי, והוא מיועד בעיקר ליחידה ללוחמה בטרור (ספצנאז) ויחידות לאכיפת חוק. המחסנית של הנשק הקנה של הנשק הנשק מצד שמאל PP-2000 MP5 מדיה וקבצים בנושא PP-19 בוויקישיתוף הדף של הרובה באתר World Guns (באנגלית)
פיקארדית

פיקארדית (בפיקארד: Picard, ‏האזנה‏Ⓘ‏) היא שפה קרובה מאוד לצרפתית, ונכללת בקבוצת השפות הרומאניות. שפה זו מדוברת באזור גבול צרפת-בלגיה; בחבל או-דה-פראנס ובמחוז ולוניה. פיקארדית ידועה במספר רב של שמות.תושבי חבל פיקרדי פשוט קוראים לה "פיקארד" ("Picard"), אבל באזור המאוכלס יותר של צפון פה-דה-קאלה היא נקראת שטי (ch'ti) או שטימי (ch'timi) ובמקומות אחרים השפה נקראת בשמות אחרים. ההבדלים העיקריים בדיבור בשפה באזורים השונים הוא המבטא. האיחוד של בלגיה הצרפתית מכיר בשפת פיקארד כשפה אזורית רשמית של האזורים הצרפתיים בבלגיה, כשם ששפות נוספות הנפוצות במקום מוכרות כשפות רשמיות (דוגמאות: ולונית, דיאלקט לוריין, גרמנית פרנקונית). דווקא צרפת, הרואה בשפה הצרפתית את שפת הלאום היחידה, אינה מכירה בפיקארד כשפה רשמית של צרפת, וצרפתים רבים מתנגדים להכרה כזו. פיקארד משתייכת לתת-המשפחה של השפות הגאלו-רומאניות, תת-משפחה של השפות הרומאניות. מילים וביטויים רבים בפיקארד זהים או דומים לביטויים בצרפתית, אך בכל זאת הרוב המכריע של המילים והביטויים בפיקארד הם ביטויים שאינם דומים כלל למקביליהם בצרפתית. הנה כמה ביטויים בפיקארד: .J'ai prins min louchet por mi aler fouir min gardin .J'ai pris ma bêche pour aller bêcher mon jardin "אני לוקח את המעדר שלי כדי לחפור בגינה שלי." .Mi, à quate heures, j'archine eune bonne tartine .Moi, à quatre heures, je mange une bonne tartine "בשעה ארבע, אני אוֹכַל חטיף." !Quind un Ch'ti mi i'est à l'agonie, savez vous bin che qui li rind la vie ? I bot un d'mi Quand un gas du Nord est à l'agonie, savez-vous bien ce qui lui rend la vie ? Il boit un! demi. "כשאיש מהצפון מת, אתה יודע מה מקים אותו לתחייה? כוס בירה!" פיקארד לא נלמדת בבתי-ספר צרפתיים (לא כולל קורסים וכיוצא בזה), ובדרך כלל כשמדובר בלימוד פיקארד מדובר בלימוד על ידי בני משפחה בלבד. אף על פי כן, פיקארד עדיין משמשת מושא למחקר באוניברסיטאות לִיל ואַמיֶין שבצרפת. מאחר שבימינו אנשים מסוגלים לעבור ממקום למקום בקלות רבה יותר מבעבר, קיימים דיאלקטים רבים ומגוונים לשפת פיקארד. למרות שרוב אנשי הצפון מבינים פיקארד, פחות ופחות דוברים אותה, ואנשים דוברי פיקארד כשפת אם הם נדירים יותר ויותר, בעיקר בקרב אנשים מתחת לגיל 50. כיום פיקארד היא בעיקר שפה מדוברת. שיטת הכתב של פיקארד נחשבת באופן כללי לוולונית. שפות הודו אירופיות