laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'יימס בלושי

ג'יימס אדם "ג'ים" בלושי (אנגלית: James Adam "Jim" Belushi; נולד ב-15 ביוני 1954) הוא שחקן אמריקאי. בלושי נולד בשיקגו שבארצות הברית למשפחת מהגרים מאלבניה. כמו אחיו הגדול השחקן המנוח ג'ון בלושי, עבד בשנים 1977 ועד 1980 בקבוצת התיאטרון של שיקגו "העיר השנייה" (אנ'). בשנת 1978 הופיע ג'יימס בסדרת הטלוויזיה "מי שומר על הילדים?" (Who's Watching the Kids?), ובנוסף בתוכנית הקומית הידועה "סאטרדיי נייט לייב". בשנת 1986 הופיע ג'יימס בסרט הקולנוע המוזיקלי "חנות קטנה ומטריפה" לצדו של סטיב מרטין ובסרט "סלבדור" לצידו של ג'יימס וודס ובשנת 1988 בסרט הפעולה "מפגש לוהט" (Red Heat) לצדו של ארנולד שוורצנגר. בשנת 1991 שיחק בדרמה "יומן של רוצח שכיר" בכיכובו של פורסט ויטאקר וב"נוכלת ושמה סו" בבימויו של ג'ון יוז. ב-1995 שיחק בדרמה "חיים נפרדים" לצד לינדה המילטון. ב-2004 התארח בסדרה "פחות ממושלמת". בשנת 2006 שיחק בסרט "מאחורי החיוך" לצד מרלון ויינס. בשנת 2008 שיחק בסרט הילדים "חברים בשלג" לצד וופי גולדברג. לג'יימס קריירה ארוכה של סרטים וסדרות, שיחק בסדרה הקומית "החיים על פי ג'ים" (According to Jim) לצדה של השחקנית קורטני תורן סמית. ב-2010 שיחק בסדרת הדרמה המשפטית "הסנגורים" ברשת CBS, כפרקליט בלאס וגאס לצדו של ג'רי אוקונל, והסדרה ירדה מהאוויר לאחר עונה אחת. בשנת 2011 השתתף בסרט "נמרות בע"מ" לצד דניס ריצ'רדס. בשנת 2015 שיחק בסרט "אין כמו בגיהנום"(אנ'), קומדיה שחורה בכיכובם של פטריק וילסון וקתרין הייגל. בשנת 2016 שיחק במותחן "כל האמת" לצד קיאנו ריבס, בסרט הפשע "הולופוינט" לצידם של לין קולינס וג'ון לגוויזאמו, בסרט "קייטי אומרת להתראות" לצד אוליביה קוק ובסרטו של ג'וזף מאזלו "Undrafted". בשנת 2017 השתתף בסרטו של וודי אלן "גלגל ענק", ובסרט "שינוי של הלב". בשנת 2022 גילם את דן, אביו של הדמות הראשית בדרמת ההתבגרות "ג'יגי ונייט" (אנ'). מדיה וקבצים בנושא ג'יימס בלושי בוויקישיתוף ג'יימס בלושי, ברשת החברתית פייסבוק ג'יימס בלושי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יימס בלושי, ברשת החברתית אינסטגרם ג'יימס בלושי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יימס בלושי, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יימס בלושי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'יימס בלושי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'יימס בלושי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'יימס בלושי, באתר Discogs (באנגלית) ג'יימס בלושי, באתר Songkick (באנגלית) ג'יימס בלושי, באתר בילבורד (באנגלית)
רוברט אנדרסון

רוברט אנדרסון (באנגלית: Robert Anderson‏; 14 ביוני 1805 – 26 באוקטובר 1871) היה קצין בצבא ארצות הברית. הוא נודע בכך שפיקד על פורט סאמטר במהלך קרב פורט סאמטר, אשר פתח את מלחמת האזרחים האמריקנית. אנדרסון נולד בעיירה ליד לואיוויל במדינת קנטקי שבארצות הברית. הוא התחנך בווסט פוינט, שם סיים את לימודיו בשנת 1825, ואז הוצב בדרגת ייצוג של לוטננט משנה ברגימנט הארטילריה ה-2 של צבא ארצות הברית. במהלך המלחמה בשבטי האינדיאנים בשנת 1832 שירת כקולונל במסגרת גדודי המתנדבים של אילינוי (אחד מפקודיו שם היה קפטן אברהם לינקולן, לימים נשיא ארצות הברית). בשנת 1833 חזר לצבא הקבע בדרגת קבע של לוטננט. בתקופת מלחמת סמינול השנייה בשנים 1835–1842 שירת כקצין מטה במטהו של הגנרל וינפילד סקוט. במלחמת ארצות הברית–מקסיקו נפצע קשה במהלך קרב מולינו דל ריי וקודם עקב כך לדרגת מייג'ור. ב-5 באוקטובר 1857 הוצב ברגימנט הארטילריה ה-1. בשנת 1839 פרסם ספר בשם "הוראות הפעלת ארטילריית השדה, סוסים ורגלים". כשמדינות הדרום החלו בפרישתן מארצות הברית, נותר אנדרסון, תומך עבדות ובעל עבדים בעברו, נאמן לאיחוד. הוא הוצב כמפקד חיל המצב אשר החזיק במצודות מפרץ צ'ארלסטון בקרוליינה הדרומית ובפרט בפורט סאמטר. הוא היה מפקד המבצר בעת הפגזתו על ידי כוחות הקונפדרציה, בפיקודו של בריגדיר גנרל פ.ג.ט. בורגארד (שהיה חניכו של אנדרסון בווסט פוינט) בתחילת המלחמה. ההפגזה, אשר החלה ב-12 באפריל 1861, הסתיימה לאחר 34 שעות עם כניעתו של אנדרסון ופינוי חיל המצב מהמצודה. עמידתו של אנדרסון במצור ובהפגזה הפכוהו לגיבור בצפון. הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל והשתתף במצעדים ובעצרות בהניפו את הדגל אשר הביא עמו מהמצודה. ב-28 במאי הוצב אנדרסון בתפקיד פוליטי רגיש - מפקד ארמיית הקמברלנד, עד אשר חלה והוחלף בבריגדיר גנרל ויליאם שרמן ב-6 באוקטובר באותה השנה. לאחר שהבריא הוצב כמפקד פורט אדמס אשר ברוד איילנד. הוא פרש משירות צבאי סדיר ב-27 באוקטובר 1863. ב-3 בפברואר 1865 קודם אנדרסון לדרגת כבוד של מייג'ור גנרל. מספר ימים לאחר כניעת מפקד צבא הדרום, הגנרל רוברט לי, הגיע אנדרסון לצ'ארלסטון. הוא הביא עמו את הדגל אשר הוריד מתורן פורט סאמטר 4 שנים קודם לכן והשתתף בטקס הנפת הדגל על חורבות המצודה לאחר איושן על ידי כוחות צבא האיחוד. אנדרסון נפטר ב-26 באוקטובר 1871, בגיל 66, בעת ששהה בניס שבצרפת. גופתו נקברה בבית הקברות וסט פוינט. Eicher, John H., and Eicher, David J., Civil War High Commands, Stanford University Press, 2001, ISBN 0-8047-3641-3. Lawton, Eba Anderson, Major Robert Anderson and Fort Sumter, 1861 (New York, 1911). Warner, Ezra J., Generals in Blue: Lives of the Union Commanders, Louisiana State University Press, 1964, ISBN 0-8071-0822-7. "Robert Anderson Biography". נבדק ב-2006-10-01. מדיה וקבצים בנושא רוברט אנדרסון בוויקישיתוף רוברט אנדרסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ישיבת מקור חיים (ירושלים)

ישיבת מקור חיים היא ישיבה שהתקיימה בשכונת מקור חיים בירושלים בין השנים ת"ש (1940) - תשכ"ב (1962), אז הפכה לכולל אברכים. הישיבה נוסדה על ידי רב השכונה רבי ברוך יצחק לוין, יחד עם גיסו רבי משה טיקוצ'ינסקי. הישיבה נקראת כן על שם הקיווי והצפיה לה' שהוא מקור החיים ומקורו מהפסוק בספר תהלים (תהלים לו, י); כִּֽי־עִ֭מְּךָ מְק֣וֹר חַיִּ֑ים בְּ֝אוֹרְךָ֗ נִרְאֶה־אֽוֹר. הישיבה הוקמה בשנת ת"ש. באוגוסט 1944 הונחה אבן פינה לפנימיית הישיבה בהשתתפות הרב הראשי לישראל הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הרב מלצר והרב זלמן סורוצקין ובאפריל 1945 נחנכה הפנימייה. רבי משה טיקוצ'ינסקי כיהן בראשות הישיבה עד שעבר בשנת תש"ז לכהן כמנהל רוחני בישיבת סלבודקה בבני ברק. כמשגיח בישיבה כיהן רבי גדליה אייזמן, שהיה אז בחור. בתקופה זו למדו בישיבה בין היתר הרב אפרים גרינבלאט, הרב יעקב חיים סרנא, הרב ישראל בן שלום מראשי ישיבת פוניבז' לצעירים והרב יצחק זילברשטיין. בשנת תש"ח התפזרה הישיבה עקב קרבת השכונה לאזורי הקרבות. עקב העלייה הגדולה של בני עדות המזרח לארץ עם קום המדינה והמחסור במקומות לימוד תורניים עבורם, פתחו ראשי הישיבה את שעריה עבור בחורים אלה. חלקם ברחו או והוברחו לשם כך ממחנות עליית הנוער, מה שגרם למעצרו של ראש הישיבה רבי ברוך יצחק לוין[דרוש מקור]. הישיבה הספרדית הייתה ישיבה גבוהה, ונקראה גם בשם בית מדרש גבוה לבני עדות המזרח. במקביל התקיימה גם ישיבה לבחורים צעירים יותר מעולי תימן. באותה עת הצטרפו לצוות הישיבה רבי משה שמעון וינטרוב, רבי עזרא ברזל, רבי שלום שבדרון, ורבי יוסף קרביץ. תקופה מסוימת לימד בישיבה רבי עובדיה יוסף. בתקופה זו למדו בישיבה הרב שלמה קורח; הרב צבי סימן טוב - רב העדה האפגנית והרב יוסף בר שלום - הרב הראשי של בת ים. בשנת תשכ"ב הפכה הישיבה לכולל אברכים, שבו למדו בין היתר הרב חיים וולקין - מנהל רוחני בישיבת עטרת ישראל והרב שמואל יעקב בורנשטיין - ראש ישיבת חברון-גאולה וישיבת קריית מלך. כיום הישיבה שוכנת ברחוב חיי אדם בירושלים. בראשה עומד הרב אברהם דב לוין, אב"ד בירושלים ובנו של הרב ברוך יצחק לוין. ספר היובל לישיבת מקור חיים ואלה תולדות יצחק, קורות חייו של רבי ברוך יצחק לוין רבבות אפרים חלק ו' הקדמה שלישית. על קשריו עם הישיבה ראו גם ברבבות אפרים, שם. הנחת אבן פינה לבנין פנימיה לישיבה, הצופה, 25 באוגוסט 1944 פתיחת הפנימייה לישיבת מקור חיים, הצופה, 5 באפריל 1945 רבבות אפרים חלק ו' הקדמה שלישית. האם מנצלים את כל מקומות הקליטה?, הצופה, 15 בדצמבר 1949 דב שובל, לאחר התערבות המשטרה הוחזרו 15 ילדי עולים, על המשמר, 16 בינואר 1950
תובל גבירצמן

תובל "תולי" גְבִירְצְמן (26 ביוני 1959 – 4 באוגוסט 1982) היה מפקד פלוגה בחטיבה 188 של חיל השריון שנהרג במבצע שלום הגליל. זכה בצל"ש אלוף פיקוד הצפון לאחר מותו, על גילוי אומץ לב, מסירות נפש וכושר מנהיגות. גבירצמן נולד בחדרה לחיותה ויעקב גבירצמן, ונצר למשפחות גבירצמן והוכברג, מוותיקי חדרה. אביו נפטר כשמלאו לו שש שנים. הוא למד בבית-הספר היסודי ע"ש אחד העם בחדרה, המשיך את לימודיו בבית-הספר התיכון העיוני בחדרה וסיים את לימודיו במגמה ביולוגית. בצבא הוא החל את שירותו בשריון כמפקד טנק, ואחר-כך סיים קורס קצינים. ביולי 1981 התמנה למפקד פלוגה מ'-"מחץ" בחטיבה 188 בגדוד 71. ב-21 ביולי 1982 הטנקים של פלוגה מ' בפיקודו פגעו ב-18 טנקים ו-4 נגמ"שים סוריים, וזאת ללא נפגעים כלל בפלוגתו. תולי נהרג בשדה התעופה של ביירות ביום רביעי, ט״ו באב, בפגיעה ישירה מפגז, כאשר רץ תחת אש כבדה ובידו מטף כיבוי, לעבר נגמ"ש בוער שנלכדו בו לוחמים פצועים. מספר שעות לפני מותו, הספיק לתת ראיון מצולם לרון בן ישי משדה התעופה. על גילוי אומץ לב, מסירות נפש וכושר מנהיגות, הוא זכה בצל"ש אלוף מטעם אלוף פיקוד הצפון אמיר דרורי. הוא הובא למנוחת עולמים בבית הקברות הצבאי בחדרה. לאחר מותו הועלה לדרגת רב-סרן. "טוּלִיק" הוא שיר שנכתב על ידי רמה סמסונוב בהשראתו של גבירצמן בהיותו ילד. השיר הולחן על ידי נפתלי אלטר ובוצע על ידי אושיק לוי בפסטיבל שירי הילדים מס' 9, בשנת 1978. לאחר הפסטיבל היה לשיר מושמע ברדיו. השיר נמנה עם השירים שהופיעו באלבומה היחיד של רמה סמסונוב. בריאיון לעיתון "לאישה" בשנת 1976 סיפרה רמה סמסונוב, כותבת השיר, על מילותיו: ”פעם, כשבני היה קטן, ישבתי איתו על שפת הים. היה שם ילד אחד משגע בשם טוליק, שאחז בידו אשכול ענבים. ילדה קטנה חיזרה אחריו וביקשה רק עינב אחד, וכשלא רצה לתת לה, הלכה והותירה אותו בודד ועצוב. בשבילי סימלה סיטואציה זו יותר מכל את המקרה של הגבר האגואיסטי, יפה-התואר, שמרוב אהבה עצמית נשאר לבסוף לבדו.[...] לפני שנה הייתי עם בני על החוף, ופתאום הוא אומר לי: אני רוצה להראות לך משהו. והוא מצביע על נער יפהפה בן 16 ואומר: זה טוליק”. ספר לזכרו: אורית ברום (גבירצמן) (עורכת), תולי, גבעתיים: מפעלי דפוס פלאי, 1986 באוקטובר 2011 נחנכה "כיכר תולי" בחדרה, העיר בה נולד, בצומת של שדרות רוטשילד וז'בוטינסקי. בכיכר משולבים צריח טנק שוט ופרחי הצבעוני ("טוליפ"), שחלקם חלולים לציון מה שלא הספיק תולי בחייו הקצרים. גדוד תובל של שבט להבות של הצופים הדתיים בירושלים נקרא על שמו. מילות השיר "טוליק" באתר שירונט קורות החיים של סרן תובל (תולי) גבירצמן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון סרן תובל גבירצמן, באתר הגבורה תולי גבירצמן, באתר "יד לשריון" מיכל מרגלית, מת בט"ו באב. העיניים מאחורי השיר "טוליק", באתר ynet, 4 במאי 2014 דלית גבירצמן לזכרו של תולי גבירצמן: מילים שלא תאמרנה לעולם, באתר בעניינים, 12 באפריל 2018 ניר גורלי, טוליק - אושיק לוי, בפודקאסט "שיר אחד", 3 במאי 2022 תובל גבירצמן - על הטנק הראשון שנכנס ללבנון, מעריב, 6 באוגוסט 1982 תרבות מוזיקה, רק השיר נשאר, באתר nrg‏, 10 במאי 2005 הסוד בעיניים של טוליק: מה עומד מאחורי "העיניים של טוליק"?, כתבה של סמדר פלד בדף הפייסבוק של אושיק לוי העיניים של תוליק - 30 שנה למלחמת לבנון, באתר של עפר גביש סרן תובל גבירצמן, באתר הגבורה על השיר תוליק, בדף הפייסבוק שיר ישראלי - זוכרים בשירים כיכר תולי בחדרה, פסלי טוליפים, באתר גלריה "נתיש" של ישראל פרימו
מגרש

האם התכוונתם ל... מִגְרָשׁ: מגרש (מקרקעין) – יחידת קרקע שנקבעה בתוכנית כתוצאה מפעולת חלוקה (פרצלציה) או איחוד של יחידות קרקע, בדרך כלל מיועדת לבנייה מגרש משחקים – אזור המיועד למשחקי ילדים הכרוכים בפעילות גופנית מגרש כדורגל – מגרש כדורסל, מגרש טניס - שטח שעליו מתקיימים מקצועות ספורט שונים מגרש חניה – שטח המשמש לחניית כלי רכב מגרש הרוסים – מתחם במרכז ירושלים מגרש ביתי – סדרת דרמה אמריקנית מְגָרֵשׁ: מגרש השדים – סרט אימה אמריקני גירושים
אנה צ'פמן

אנה ואסילייבנה צ'פמן (ברוסית: А́нна Васи́льевна Ча́пман; נולדה ב-23 בפברואר 1982 בוולגוגרד, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) היא מרגלת רוסייה שריגלה בארצות הברית עבור רוסיה מטעם סוכנות הביון הרוסית. נעצרה על ידי ה-FBI ב-27 ביוני 2010, ושוחררה ב-8 ביולי 2010 בעסקת חילופי עצירים בין רוסיה לארצות הברית במסגרת פרשת המרגלים שנחשפה באותה שנה, כאשר נתגלתה רשת ריגול רוסית בארצות הברית. צ'פמן נולדה לדיפלומט וסילי קושצ'נקו, ששירת בשגרירות הרוסית בניירובי, קניה. לדעת בעלה הבריטי לשעבר של אנה, אביה היה קצין קג"ב בכיר. אנה היא בוגרת החוג לכלכלה של אוניברסיטת מוסקבה. בשנים 2000–2001 עברה להתגורר בלונדון. היא עבדה בכמה חברות בריטיות (NetJets, Barclays). בלונדון פגשה את אלכס צ'פמן, וזמן קצר לאחר מכן השניים נישאו במוסקבה. כתוצאה מכך השיגה אזרחות ודרכון בריטי. בשנים 2006–2010 עבדה עבור כמה חברות פיננסיות בניו יורק, ארצות הברית. לאחר שהוסגרה עם קבוצת מרגלים על ידי אלכסנדר פוטייב לארצות הברית ולאחר דיון לשחרורם, היא שוחררה במסגרת עסקת חילופי המרגלים ושבה לרוסיה. היא זכתה לפרסום רב לאחר שחרורה, והפכה לאייקון תרבות ברוסיה וברחבי העולם. בדצמבר 2010 מונתה למועצה הציבורית של המשמרת הצעירה של רוסיה המאוחדת וב-21 בינואר 2011 החלה לארח תוכנית טלוויזיה שבועית בשם "רזי העולם", בערוץ הטלוויזיה REN TV. באוקטובר 2010 הצטלמה לשער המגזין הרוסי של Maxim, שסיווג אותה כאחת מ-100 הנשים הסקסיות ביותר ברוסיה. ב-1 באוקטובר 2010 מונתה ליועצת ההשקעות של נשיא בנק שירותי הקרן (FundserviceBank), בנק מוסקבאי המחזיק בהשקעות של מיזמים וחברות פרטיות וממשלתיות בתחום האוויר והחלל. באפריל 2011 התמודדה כדוגמנית במגזין "שבוע האופנה" (Fashion Week). היא הופיעה בהופעת קמע ככתבת חדשות בסרט הקולנוע "הגבול הבלקני". מדיה וקבצים בנושא אנה צ'פמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנה צ'פמן אנה צ'פמן, ברשת החברתית פייסבוק אנה צ'פמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנה צ'פמן, ביישום טלגרם אנה צ'פמן, ברשת החברתית אינסטגרם אנה צ'פמן, ברשת החברתית VK אנה צ'פמן, סרטונים בערוץ היוטיוב Associated Press ו-ynet, צ'פמן, אנה צ'פמן. סיפורה של המרגלת הלוהטת, באתר ynet, 30 ביוני 2010 ניוזוויק ואולגה ויניאר, "אנה צ'פמן בע"מ": המרגלת שכבשה את עולם העסקים, באתר כלכליסט, 22 בפברואר 2011 ה-FBI מציג: רשת הריגול של אנה צ'פמן בפעולה, באתר וואלה, 1 בנובמבר 2011 Associated Press, המרגלת לובשת פראדה- אנה צ'פמן דגמנה בתצוגת אופנה בטורקיה, באתר הארץ, 13 ביוני 2012 AP, מרגלת בטורקיה: אנה צ'פמן על המסלול. צפו, באתר ynet, 13 ביוני 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כיאונה (בת בוריאס)

כיאונה (יוונית עתיקה: Xιώνη נגזר מ-χιών - "שלג") היא אלת השלג והקרח במיתולוגיה היוונית. כיאונה הייתה בתו של בוריאס, אל רוח הצפון במיתולוגיה היוונית, ושל אורת'יה, נסיכה אתונאית בת ארכתאוס, מלך אתונה, אותה בוריאס חטף. כיאונה הייתה אחותם של קלאופטרה, אשת פינאוס, וקלאיס וזטס, שהיו מהארגונאוטים. על פי סיפור מאוחר, אם כי מקובל בדרך כלל, כיאונה הייתה אמו של אומולפוס מפוסידון, אותו השליכה לים מחשש לתגובת אביה. עם זאת, אומולפוס ניצל וגודל על ידי פוסידון. חוץ מסיפורים אלו, כיאונה כמעט אינה נזכרת במיתולוגיה היוונית, מפני שביוון העתיקה לא ירד שלג רב וברוב מסעות הגיבורים לא היה שלג. כיאונה ידועה בקור רוחה ובמבט המקפיא שלה. בספרות המודרנית, מופיעה כיאונה כדמות בספרו של ריק ריירדן, "הגיבור האבוד". היא מתוארת כנערה יפת תואר ואחת מהדמויות המרושעות אשר שולטת בקרח והובסה על ידי ליאו, חברו הטוב של הגיבור הראשי, וזאת אפילו שליאו התאהב בה בפגישתם הראשונה. גם בספר הרביעי של אותה הסדרה, "בית האדס", מתואר שכיאונה ואחיה מגיעים לספינה של שבעת החצויים מהנבואה, ובזכותה של פייפר, בת אפרודיטה, הם הפסידו בקרב, וככל הנראה נהרגו בזמן שפייפר (חברתו של ג'ייסון גרייס) העירה את פסטוס, דרקון הארד באמצעות דיבור ההקסמה שלה. סקאד'י Liddell, Henry George; Scott, Robert (1846). A Greek–English Lexicon. Harper & brothers. s.v. χιών אפולודורוס, ביבליותקה, 1.9.21, 3.15.4 פאוסניאס, תיאור יוון, 1.38.2 היגינוס, פאבולות, עמ' 157 ריק ריירדן, תרגום: יעל אכמון, הגיבור האבוד, עמ' 219
היענות תרופתית

ברפואה, המונח היענות תרופתית מתאר את המידה בה אדם מבצע את הוראות רופאו המטפל. בדרך כלל מדובר בהיענות בלקיחת תרופות אך גם מתאר שימוש באביזרים רפואיים כגון משאפים לחולי אסתמה וכדומה. גם המטופל וגם הגוף המטפל הם גורמים המשפיעים על מידת ההיענות התרופתית, אולם גם למחירי תרופות גבוהים יש השפעה מכרעת. חולים, הענות, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחל חמדל

נַחַל חַמְדָּל הוא נחל אכזב באורך כ-6 ק"מ, בצפון מערב רמת הגולן, דרומית ליישוב גונן. הנחל זורם בסופו לירדן דרך תעלת ניקוז. הנחל הוא חלק משמורת טבע "שמורת נחל חמדל". סמוך לנחל נמצא המעיין "עין גונן". בנחל צומח השיח מלוח קיפח. בחלק התחתון יש קניון קטן בין אבני בזלת עם מפלים קטנים. באביב יש בצִדי הנחל פריחה מרהיבה. במצוקי הנחל מקננים עופות דורסים רבים. מסלולים, להתאהב בארץ מחדש- צפון בערך נחל חמדל. נחל חמדל באתר "מינהל הטיולים של משרד החינוך" נחל חמדל באתר "טבע ונופים בישראל" תמונה של ערוץ נחל חמדל באתר "מפה" ערך זה הוא קצרמר בנושא רמת הגולן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרזן קופר

צ'ארלס "טרזן" קופר (באנגלית: Charles "Tarzan" Cooper ; ‏ 30 באוגוסט 1907 - 19 בדצמבר 1980) היה כדורסלן אמריקאי מקצועני. הוא ידוע במיוחד בשל התקופה בה שיחק בקבוצת ניו יורק רנסאנס (1929–1941). קופר נולד בניוארק, דלאוור. אחרי ששיחק בקבוצת בית הספר התיכון "סנטרל פילדלפיה", נהפך קופר למקצועני בשנת 1925. הוא שיחק במדי "פידלפיה פנתרס" ו"פילדלפיה סיינטס" עד לשנת 1929, אז הצטרף לקבוצת "ניו יורק רנסאנס" הידועה גם בשמה "רנס", ושיחק בשורותיה במשך אחת עשרה עונות. כל הקבוצות הללו היו עצמאיות, מכיוון שהליגות המקצועניות קיבלו לשורותיהן בשנותיהן הראשונות רק שחקנים בעלי עור לבן. קופר, אשר התנשא לגובה של 1.93 סנטימטרים, כונה בידי ג'ו לאפצ'יק, שחקן הקבוצה היריבה הסלטיקס המקוריים, ה"סנטר הטוב ביותר אי פעם". הוא הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל בשנת 1977. בשנת 1980 הלך קופר לעולמו בפילדלפיה, פנסילבניה, בגיל 73. פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל "צ'ארלס ט. קופר בהיכל התהילה של הכדורסל
המודיעין הלובי

המודיעין הלובי מתייחס כיום לסוכנות הביון הממשלתית האחראית לאיסוף מודיעין חיצוני למען האינטרסים של לוב. כיום אין סוכנות ביון מוגדרת, ומועצת המעבר הלאומית פועלת להקמת גוף שכזה. עד פרוץ ההתקוממות בלוב פעלה מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה כארגון הביון והמשטרה החשאית של לוב, וזו חדלה להתקיים עם לכידתו בספטמבר 2011 של אבו זייד עומר דורדה בידי צבא השחרור הלאומי. מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה (בערבית: مخابرات الجماهيرية; מילולית: מודיעין הרפובליקה העממית) הוא שירות הביון של לוב שהוקם על ידי מנהיג ומדריך המהפכה של לוב, מועמר קדאפי לקראת סוף שנות ה-70. הארגון אינו מהווה חלק מצבא לוב. הארגון אינו בוחל באמצעים במאבקו כנגד דיסידנטים ואופוזיציונרים לוביים וידוע שביצע התנקשויות בכמה אישים לובים בכירים. הארגון מתנהל כמשטרה חשאית כל יכולה ואינו מסתפק באיסוף מודיעין בלבד ושולח ידו גם בפיקוח על אזרחי לוב וציתות. הארגון עוסק במודיעין אנושי, מודיעין אותות וביטחון פנים, סיכול ריגול וחתרנות. פיצוץ דיסקוטק בברלין, 1986 - ב-5 באפריל 1986, סוכני ביון לוביים החדירו חומרי נפץ לדיסקוטק פופולרי בקרב חיילים אמריקנים במערב ברלין. אישה טורקית ושלושה חיילים נהרגו. 50 חיילים ו-180 אזרחים נפצעו. טיסת פאן אם 103, אסון לוקרבי - ב-21 בדצמבר 1988, לאחר כשעה באוויר, מטוס בואינג 747 של פאן אמריקן, התפוצץ בהיותו בגובה 31,000 רגל והתרסק. שברי המטוס נחתו בלוקרבי, כפר במחוז דומפריז וגלאוואי בדרום סקוטלנד. כל 259 האנשים במטוס (243 נוסעים ו-16 אנשי צוות) נהרגו, ו-11 תושבי לוקרבי נהרגו על הקרקע. בסך הכל מתו 270 אנשים מ-21 מדינות. בחקירת ההתרסקות נמצאו שרידי חומר נפץ פלסטי ונעצרו שני חשודים לוביים שהוסגרו על ידי הממשל הלובי שנטל אחריות למעשה ב-2003. טיסת UTA 772 - ב-19 בספטמבר 1989, סוכני מודיעין לוביים החדירו פצצה למטוס, כשזה התפוצץ מיד לאחר המראתו מנמל התעופה הבינלאומי של נג'מנה, צ'אד. הפיצוץ הביא למותם של 170 איש ולתמיכה צרפתית נרחבת בצ'אד במהלך הסכסוך בין לוב לצ'אד מ-1978 ועד 1987. מבין כל ההפגנות והמחאות ההמוניות בעולם הערבי, אלה שפרצו בלוב היו האלימות ביותר: מאות מפגינים נהרגו בידי כוחות הביטחון של לוב וסוכני מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה, המחופשים לאזרחים, שהחלו להכות בהם בכל הכוח מתוך ההמון. מבין כל גופי הממשל הלוביים, סוכנות הביון הממשלתית נותרה הנאמנה ביותר למשטר קדאפי. מוסא כוסא (1994-2009) אבו זייד עומר דורדה (2009-2011) מדיה וקבצים בנושא המודיעין הלובי בוויקישיתוף
יאסואו יאמאדה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא יאמאדה. יאסואו יאמאדה (ביפנית: 山田康雄; 10 בספטמבר 1932 – 19 במרץ 1995) היה שחקן, קומיקאי וסאייו יפני. נודע כמדבב דמותו של הגנב ארסן לופן השלישי מסדרת האנימה הפופולרית "לופן השלישי". יאמאדה, יליד טוקיו, עזב בצעירותו את הפקולטה לספרות באוניברסיטת ואסדה והחל לשחק בהצגות, בתוכניות טלוויזיה ובתוכניות רדיו. הוא דיבב את הדמות של לופן החל מעונתה הראשונה של הסדרה ב-1971, וכשהעונה השנייה שודרה ב-1977, שדרג את קולו של לופן תוך כדי שימוש באינטונציות ואלתורים משלו. כתוצאה מכך קיבלה הדמות של לופן השתקפות חזקה לאישיותו והסדרה צברה פופולריות. יאמאדה המשיך לדבב את לופן באותה דרך גם בעונה השלישית ב-1984, בשלושה סרטי קולנוע (1978, 1979 ו-1985), ולבסוף בספיישלים טלוויזיוניים מ-1989 עד 1994, אז מצבו הבריאותי החל להידרדר בין שנת 1993 לבין 1994. יאמאדה דיבב גם באנימה "סיפורי היער הירוק", ובסרטים זרים הוא נודע בתור קולם היפני של קלינט איסטווד וז'אן-פול בלמונדו. ב-1995, בזמן הפקת סרט האנימה של "לופן השלישי", "לופן השלישי: שלום, נוסטרמדוס" (ルパン三世 くたばれ!ノストラダムス), התמוטט יאמאדה ואיבד את הכרתו כתוצאה משטף דם במוח. הוא הובהל אל בית החולים, שם נפטר ב-19 במרץ. הסרט שהוקרן חודש לאחר מותו הציג בסופו הקדשה לזכרו. אחרי מותו קיבל הבדרן היפני קאניצ'י קוריטה את תפקיד הדיבוב של לופן, כפי שביקש יאמאדה עוד בחייו, ועד היום הוא מדבב את קולו של לופן. יאסואו יאמאדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יאסואו יאמאדה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) יאסואו יאמאדה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יאסואו יאמאדה, באתר Last.fm (באנגלית) יאסואו יאמאדה, באתר MusicBrainz (באנגלית) יאסואו יאמאדה, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יאסואו יאמאדה". ערך זה הוא קצרמר בנושא יפנים ובנושא שחקנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צוללות (חידה)

צוללות היא חידה המבוססת על המשחק "צוללות" ובה על הפותר לחשוף את מיקומן של צוללות בלוח משבצות 10x10 בעזרת מספרים. בחידה על הפותר לחשוף את מיקומן של צוללות המוחבאות בלוח (לפי אותם החוקים שבהם מציבים את הצוללות במשחק הרגיל). צי הצוללות הסטנדרטי הוא: צוללת אחת באורך 4 משבצות, שתי צוללות באורך 3, שלוש צוללות באורך 2 ו-4 צוללות באורך 1. הרמזים שמקבל הפותר הם מספרים במאוזן ובמאונך שמציינים את מספר המשבצות ה"מלאות" (שיש בהן חלק מצוללת) בשורה או בטור. כמו כן, לעיתים מביאים משבצות עם מים בתוכן, כלומר ידוע שהן ריקות, או חלקים מצוללת (ואז גם צורת החלק רומזת: עיגול הוא צוללת בודדת, חצי עיגול וחצי ריבוע הוא קצה של צוללת וריבוע הוא אמצע של צוללת). כדי לפתור את החידה מתחילים בדרך כלל מהמשכת צוללות שחלקים מהן ניתנו בהתחלה, סימון מים מסביבן, וסימון מים בשורות עם המספר 0 או שסומנו משבצות עם צוללות כמו המספר. אסטרטגיות נוספות הן חיפוש השורות שבהן יכולות להופיע הצוללות הגדולות, ולהסתכל על השורות או הטורים שכמעט מלאים, ולבדוק מה הן הדרכים להשלים אותן. לחידה קיימות מספר וריאציות, בהן: לוח גדול או קטן יותר (עם צי גדול או קטן יותר בהתאמה) ולוח משושים. שחור ופתור מדיה וקבצים בנושא צוללות בוויקישיתוף אתר עם הסברים וחידות "צוללות" (באנגלית)
צוללות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... צוללת – כלי שיט היכול לנוע מתחת לפני המים צוללת גרעינית – צוללת המונעת באמצעות כור גרעיני. באמצעי התקשורת בישראל משמש מושג זה, בטעות, לציון צוללת הנושאת חימוש גרעיני. שייטת הצוללות – יחידת עילית בחיל הים הישראלי, המפעילה את צי הצוללות של ישראל צוללות (משחק) – משחק שבו על הצדדים לנחש את מיקומן של "צוללות" שהוחבאו צוללות (חידה) – חידה המבוססת על המשחק צוללת צהובה (פירושונים)
קייט נאש

קייט מארי נאש (באנגלית: Kate Marie Nash; נולדה ב-6 ביולי 1987) היא שחקנית, זמרת ופזמונאית אנגלייה. ב-2007 הוציאה נאש את אלבום הבכורה שלה "Made of Bricks" שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי והגיע שם למעמד אלבום זהב. מכל שירי האלבום שיצאו כסינגלים הצליח השיר "Foundations" שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. ב-2008 הייתה נאש מועמדת לשלושה פרסים בטקס פרסי המוזיקה הבריטית של אותה שנה, וזכתה באחד מהם. באפריל 2010 הוציאה נאש את אלבומה השני "My Best Friend Is You". לאחר יציאת האלבום, במאי 2010 יצאה נאש לסיבוב הופעות שנמשך עד לסוף פברואר 2011. על פי התכנון, במהלך סיבוב ההופעות היא תופיע בסך הכל ב-13 מדינות. בשנת 2017 החלה לשחק בתפקיד משני של רונדה ריצ'רדסון בסדרת הדרמה-קומית "GLOW" המשודרת בנטפליקס בכיכובה של אליסון ברי. 2007: "Caroline's a Victim" 2007: "Foundations" 2007: "Mouthwash" 2007: "Pumpkin Soup" 2008: "Merry Happy" 2010: "Do-Wah-Doo" 2010: "Kiss That Grrrl" 2010: "Later On" 2013: "3AM" 2013: "OMYGOD!‎" 2013: "Fri-End?‎" 2014: "Sister" 2007: Made of Bricks 2010: My Best Friend Is You 2013: Girl Talk מדיה וקבצים בנושא קייט נאש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קייט נאש קייט נאש, ברשת החברתית פייסבוק קייט נאש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קייט נאש, ברשת החברתית אינסטגרם קייט נאש, ברשת החברתית טיקטוק קייט נאש, סרטונים בערוץ היוטיוב קייט נאש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קייט נאש, באתר AllMovie (באנגלית) קייט נאש, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קייט נאש, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קייט נאש, באתר ספוטיפיי קייט נאש, באתר Last.fm (באנגלית) קייט נאש, באתר AllMusic (באנגלית) קייט נאש, באתר MusicBrainz (באנגלית) קייט נאש, באתר דיזר קייט נאש, באתר Discogs (באנגלית) קייט נאש, באתר Songkick (באנגלית) קייט נאש, באתר בילבורד (באנגלית) קייט נאש, באתר טיידל (באנגלית)