אמילי בלאנט

אמילי אוליביה לורה בלאנט (באנגלית: Emily Olivia Laura Blunt; נולדה ב-23 בפברואר 1983) היא שחקנית בריטית-אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב על משחקה בתפקיד נטאשה בסרט הטלוויזיה "בתו של גדעון" (2005). הופעתה המשמעותית הראשונה הייתה בסרט הבריטי "אהבה של קיץ" (2004). פריצתה הגדולה הייתה בסרט "השטן לובשת פראדה" (2006) שזיכה אותה במועמדויות לפרסי גלובוס הזהב ובאפט"א. בנוסף, היא שיחקה בסרטים "מלחמתו של צ'ארלי וילסון" (2007), "ויקטוריה הצעירה" (2009), "איש הזאב" (2010), "כנגד כל הסיכויים" (2011), "לופר" (2012), "קצה המחר" (2014), "סיקאריו "(2015) "מרי פופינס חוזרת" (2018), "מקום שקט" (2018), "מקום שקט 2" (2021) ו״אופנהיימר״ (2023) עליו הייתה מועמדת לפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בלאנט נולדה בלונדון. אביה פרקליט ואמה מורה. יש לה שלושה אחים: פליסיטי, סבסטיאן וסוזנה. מגיל 7 עד 14, סבלה בלאנט מגמגום. המורה למשחק בבית הספר סייעה לה להתגבר על הגמגום דרך משחק. את הופעת הבכורה שלה עשתה בלאנט ב-2001 במחזה התיאטרון "The Royal Family" (אנ'). פריצתה הייתה בשנת 2004 בסרט "קיץ של אהבה" (אנ'), בו שיחקה בתפקיד טמזין. הסרט מגולל את סיפור אהבתן של שתי נערות: מונה, בת מעמד העובדים, וטמזין, בת המעמד הגבוה. היא חלקה עם שותפתה לסרט, נאטלי פרס, מועמדות לפרס פריצת השנה בסרט הבריטי העצמאי. באותה שנה התארחה בפרק בסדרה "פוארו". ב-2005 זכתה בלאנט בפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט הטלוויזיה "בתו של גדעון". ב-2006 היא גילמה בסרט "השטן לובשת פראדה" את אמילי, העוזרת הראשונה של מירנדה פריסלי, לצד מריל סטריפ ואן האת'וויי. על תפקידה זה קיבלה בלאנט מועמדות נוספת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע. בשנת 2007 שיחקה בלאנט לצד טום הנקס וג'וליה רוברטס בסרט המועמד לפרס אוסקר "מלחמתו של צ'ארלי וילסון", ובשנת 2008 שיחקה שוב לצד הנקס בדרמה הקומית "באק האוורד הגדול". בשנת 2009 שיחקה בסרט "ויקטוריה הצעירה" בו היא מגלמת את המלכה ויקטוריה בצעירותה, תפקיד שהביא לה מועמדות שלישית לפרס גלובוס הזהב. בנוסף, היא שיחקה בסרט "מטרה פראית" בו היא מגלמת את רוז, אישה המתאהבת במתנקש שנשכר להרוג אותה. באותה שנה היא דיבבה את ג'ולייט בסדרה "משפחת סימפסון". בתחילת 2010 שיחקה בלאנט בסרט "איש הזאב" לצד בניסיו דל טורו ואנתוני הופקינס. הסרט נחל אכזבה בקופות אך זכה בפרס אוסקר בקטגוריית האיפור. באותה שנה היא שיחקה בסרט "מסעות גוליבר" שלטובתו היא ויתרה על תפקיד בסרט "איירון מן 2". בשנת 2011 היא שיחקה בסרטים: "החבובות" ו"נגד כל הסיכויים" ודיבבה את דמותה של יוליה בסרט ההנפשה "נומיאו ויוליה". בשנת 2012, היא כיכבה בסרטים: "עד החתונה זה יעבור", "לופר", "לדוג סלמון בתימן", "האחות של אחותך" ו"ארתור ניומן". ב-2014 שיחקה בלאנט בסרטים "קצה המחר" ו"אל תוך היער" ודיבבה את דמותה של נאוקו בגרסה האנגלית לסרט "הרוח העולה". בשנת 2016 שיחקה בלאנט בתפקיד ראשי במותחן "הבחורה על הרכבת", תפקיד עליו קיבלה מועמדות לפרס גילדת שחקני המסך. בשנת 2018 הופיעה בתפקיד הראשי בסרט האימה "מקום שקט", לצד בעלה ג'ון קרסינסקי, שגם ביים את הסרט. על תפקידה בסרט זכתה בפרס גילדת שחקני המסך. בשנת 2018 בלנאט שיחקה בסרט: ״מרי פופינס חוזרת״ סרט ההמשך לסרט: ״מרי פופינס", בסרט זה שיחקה בתפקידה של מרי פופינס. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. בשנת 2023 שיחקה בסרטו של כריסטופר נולאן "אופנהיימר" בתפקיד קתרין אופנהיימר. על תפקידה קיבלה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע ומועמדות לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה ומועמדות בפרס גילדת שחקני המסך. בלאנט חיה בלונדון ובוונקובר לסירוגין. ב-2005 היא הכירה את הזמר הקנדי מייקל בובלה בטקס פרסי הטלוויזיה האוסטרלים במלבורן, ואף השתתפה באלבומו "Call Me Irresponsible". הם נפרדו ב-2008, ובנובמבר באותה שנה התחילה בלאנט לצאת עם השחקן האמריקאי ג'ון קרסינסקי. הם התארסו באוגוסט 2009 ונישאו ביולי 2010. לזוג שתי בנות: הייזל, שנולדה ב 2014, ובשנת 2016 נולדה בתם השנייה, ויולט. ב-2015 בלאנט התאזרחה כאמריקאית בנוסף על אזרחותה הבריטית, והיא בעלת אזרחות כפולה. השחקן סטנלי טוצ'י נשוי לאחותה של בלאנט, פליסיטי. אתר האינטרנט הרשמי של אמילי בלאנט (באנגלית) אמילי בלאנט, ברשת החברתית פייסבוק אמילי בלאנט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמילי בלאנט, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אמילי בלאנט, באתר AllMovie (באנגלית) אמילי בלאנט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אמילי בלאנט, באתר Box Office Mojo (באנגלית) אמילי בלאנט, באתר Metacritic (באנגלית) אמילי בלאנט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמילי בלאנט, באתר Last.fm (באנגלית) אמילי בלאנט, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמילי בלאנט, באתר Discogs (באנגלית) דף הפייסבוק הרשמי של אמילי בלאנט. שירית גל, באה בקלות, באתר ynet, 5 בינואר 2011 שירית גל, "אשמח לעשות עוד אקשן - אבל בלי השריון", באתר ynet, 29 במאי 2014 אמיר בוגן, "זוגיות מושלמת זה לא בלתי אפשרי", באתר ynet, 10 באוקטובר 2016 אמילי בלאנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Blistein, Jon (11 בדצמבר 2023). "'Barbie' and 'Succession' Dominate 2024 Golden Globe Nominations". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-11 בדצמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Brent Lang,Jordan Moreau, Brent Lang, Jordan Moreau, Golden Globes: ‘Oppenheimer’ Leads With Five Wins, ‘Succession’ Tops TV With Four (Complete Winners List), Variety, ‏2024-01-08 (באנגלית אמריקאית) Critics Choice Awards 2024: All the Winners, TIME, ‏2024-01-15 (באנגלית) Hipes, Patrick (6 בדצמבר 2023). "Avatar: The Way Of Water, Oppenheimer, Star Trek Series Lead Nominations For Genre-Focused Saturn Awards". Deadline Hollywood. ארכיון מ-6 בדצמבר 2023. נבדק ב-7 בדצמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) film, Guardian (2024-02-18). "Baftas 2024: the complete list of winners". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-02-19. Alli Rosenbloom, Lisa Respers France, SAG Awards 2024: Winners list, CNN, ‏2024-02-25 (באנגלית) Matt Neglia, The 2023 Satellite Award (IPA) Winners, Next Best Picture, ‏2024-03-04 (באנגלית אמריקאית) Hilary Lewis,Kimberly Nordyke, Hilary Lewis, Kimberly Nordyke, Oscars: Full List of Nominations, The Hollywood Reporter, ‏2024-01-23 (באנגלית אמריקאית) הזוכה הגדול של אוסקר 2024: "אופנהיימר", באתר כלכליסט, 11 במרץ 2024