laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טראמפ מודל

טראמפ מודל (באנגלית: Trump Model Management) הייתה סוכנות דוגמנות. מטעם ארגון טראמפ. הסוכנות הוקמה בשנת 1999 והייתה בבעלותו של נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ עד לסיומה פעילותה בשנת 2017. בין הדוגמניות שחתמו בסוכנות היו קרול אלט, טרישה הלפר, קסימנה נברט, טטיאנה פטיץ, פאולינה וגה, פריס הילטון, אגבאני דארגו, אלי מק'גרו ואף מלאניה קנאוּס שתהיה לימים אשתו של טראמפ והגברת הראשונה של ארצות הברית. באוקטובר 2014 נתבעה החברה על ידי הדוגמנית אלכסיה פאלמר. פאלמר טענה כי 80% משכר העבודה שלה נלקח ממנה בטענה כי אלו היו "הוצאות" וכי שולם לה פחות מ-4000 דולר במשך שנתיים. התביעה נדחתה במרץ 2016. ביולי 2015 דווח כי טראמפ מודל ביקשה לתת אשרות אמריקאיות לכמעט 250 דוגמניות אופנה מרחבי העולם. באוגוסט 2016, דוגמניות שעבדו בחברה טענו כי עבדו בסוכנות מבלי שהחברה סיפקה להן אשרות עבודה. בספטמבר 2016, הסנאטורית ברברה בוקסר הורתה לשירותי ההגירה והאזרחות של ארצות הברית (באנגלית נקראים גם USCIS) לחקור את הטענות. באפריל 2017, כמה חודשים לאחר שטראמפ הושבע כנשיא ארצות הברית, הוכרז כי הסוכנות תיסגר. מיס ארצות הברית מיס יוניברס מדיה וקבצים בנושא טראמפ מודל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טראמפ מודל (באנגלית) TIME The New Revolutionaries: An Inside Look at the Rebels and Reformers Running for the White House. Time Inc. Books. 15 ינו' 2016. ISBN 9781618934543. 1999: Founded Trump Model Management, extending a brand eventually attached to... {{cite book}}: (עזרה) Kranish, Michael; Fisher, Marc (23 אוג' 2016). Trump Revealed: An American Journey of Ambition, Ego, Money, and Power. Simon and Schuster. ISBN 9781508226758. His new agency, originally conceived as Trump Models Inc., ended up with the name T Models... {{cite book}}: (עזרה) Cam, Deniz (2016-03-23). "Trump Model Management Lawsuit Dismissed By Federal Judge". Forbes. נבדק ב-2017-07-25. "Exclusive: Donald Trump's companies have sought visas to import at..." 1 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Donald Trump modeling agency 'encouraged models to work in US illegally'". The Independent (באנגלית בריטית). 2016-08-30. נבדק ב-2017-02-08. Deena Zaru. "Former model: Trump agency skirted visa laws". CNN. נבדק ב-2017-02-08. James West (2016-08-30). "Former Models for Donald Trump's Agency Say They Violated Immigration Rules and Worked Illegally". Mother Jones. נבדק ב-2016-09-05. Nelson, Louis (2016-09-07). "Sen. Boxer calls for probe into Trump Model Management". Politico. נבדק ב-2017-07-25. Sommerfeldt, Chris. "President Trump's embattled modeling agency will reportedly shut down amid immigration controversy - NY Daily News". nydailynews.com. "Trump's Controversial Modeling Agency Is Shutting Down". Time. נבדק ב-2017-04-11. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ינה זולטאן

היה ינה זולטאן, (במקור עד 2015 רוזנברגר, בהונגרית: Zoltán Jenő; אוראדיה, 1891 – אחרי 1939) היה עורך דין ועיתונאי יהודי-הונגרי. בשנת 1915, כמתמחה בעריכת דין, הוא שינה את שם משפחתו מרוזנברגר לזולטאן. לאחר סיום לימודיו הפך לעיתונאי. בשנת 1920 הוא קיבל על עצמו את עריכת "עיתון אוראדיה הטרי". הוא כתב מאמרים פוליטיים והיה העורך האחראי של העיתון עד 1924. לפני כן היה כתב של היומון "חרות" ו"יומן אוראדיה". ביולי 1914, במקום שכונה "מרתף הקרח" באוראדיה, ניהל אנטל דו-קרב עם קארוי ר. רונאי, סגן העורך של העיתון סבדשאג (Szabadság-החרות), תחילה באקדחים ולאחר מכן בחרבות. שאנדור אנטל היה אז העורך האחראי של יומן נאג'ווארד, וינה זולטאן ובלה אוטווש, היו עובדי העיתון. רונאי לחם תחילה בדו-קרב אקדח עם שאנדור אנטל. הדו-קרב הסתיים ללא פציעה. בדו-קרב לאחר מכן רונאי פצע את ינה זולטאן בזרועו בדו-קרב בחרב, ובסוף בדו-קרב אקדחים בשתי יריות עם בלה אטווש ממרחק 25 צעדים אף צד לא נפגע. לאחר מכן בדו-קרב בחרבות הוא פצע את אטווש בפניו כך שנזקק לטיפול רפואי בבית חולים. הסיבה לדו-קרב הייתה ויכוח. לקסיקון יהודי הונגרי. ינה זולטאן. "Zoltán Jenő". Petőfi Irodalmi Múzeum. נבדק ב-2015-07-09. לקסיקון טרנסילבני. העורך:דר' קלמן אושבאט. אוראדיה-נאג'ווארד, Szabadsajtó Könyv- és Lapkiadó Rt., 1928. דפי בראשוב, 24 במאי 1939 A Belügyminisztérium 1915. évi 117156. sz. rendelete. Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 117156/1915. Forrás: MNL-OL 30809. mikrofilm 883. kép 1. karton. Pécsi Napló, 1914. július 17.
ספידי קלקסטון

קרייג אליוט "ספידי" קלקסטון (באנגלית: Craig Elliot "Speedy" Claxton; נולד ב-8 במאי 1978) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2001–2009. בעונת 2002/2003 זכה באליפות ה-NBA כשחקן סן אנטוניו ספרס, ולאורך 7 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 9.3 נקודות, 4.3 אסיסטים, 2.5 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק. קלקסטון נולד וגדל בעיר המפסטד שבלונג איילנד, ניו יורק, ובשנת 1996 החל ללמוד באוניברסיטת הופסטרה אשר בהמפסטד. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1999/2000, הוביל אותה להעפלתה השלישית אי פעם לטורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 22.8 נקודות, 6.0 אסיסטים, 5.4 ריבאונדים ו-3.3 חטיפות למשחק. במשחק הראשון של הטורניר הפסידה הופסטרה לאוניברסיטת המדינה של אוקלהומה, בתוצאה 66–86. בדראפט ה-NBA‏ 2000 נבחר קלקסטון בבחירה ה-20, על ידי פילדלפיה 76'. בשל פציעה בברכו החמיץ את כל עונת 2000/2001, בה העפילה פילדלפיה לגמר ה-NBA. בתחילת עונתו הראשונה בליגה, 2001/2002, "ניצל" קלקסטון את פציעתו של כוכב הקבוצה אלן אייברסון, והצטיין עם 20 נקודות במשחק הראשון, 22 נקודות במשחק השלישי ו-23 נקודות במשחק הרביעי. בהמשך שימש כמחליפו של אייברסון מהספסל, ועד לסיום אותה עונה רשם ממוצעים של 7.2 נקודות ו-3.0 אסיסטים למשחק. לקראת עונת 2002/2003 הועבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס, תמורת ג'ון סלמונס ומארק בראיינט. בסיום פלייאוף 2003 זכה עם הספרס באליפות ה-NBA השנייה של המועדון, כמחליפו מהספסל של טוני פארקר. לאורך הפלייאוף שותף בכל 24 משחקי קבוצתו, וקלע 5.2 נקודות בממוצע למשחק. בקיץ 2003 חתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס. בתקופתו עם הווריורס פתח במרבית המשחקים, ותרם 11.7 נקודות ו-5.2 אסיסטים בממוצע למשחק. בפברואר 2004, לאחר כעונה וחצי בגולדן סטייט, הועבר עם דייל דייוויס בטרייד לניו אורלינס הורנטס, בתמורה לבארון דייוויס. עד לסיום עונת 2004/2005 קלע 11.3 נקודות ומסר 4.9 אסיסטים למשחק עבור ההורנטס. ביולי 2006 חתם באטלנטה הוקס על חוזה ל-4 שנים, עבור כ-25 מיליון דולר. בגין פציעות שונות בברך ובשרירי מיתר הברך, שותף קלקסטון ב-44 משחקים בלבד (מתוך 246) לאורך 3 עונותיו עם ההוקס. ביוני 2009 הועבר בטרייד לגולדן סטייט, ובפברואר 2010 שוחרר מהקבוצה מבלי ששיחק במדיה, ולמעשה פרש ממשחק, בגיל 31. מדיה וקבצים בנושא ספידי קלקסטון בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA הסטטיסטיקות של קלקסטון בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com הסטטיסטיקות של קלקסטון בליגת המכללות, באתר sports-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין הופסטרה לאוקלהומה סטייט, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 2000, באתר basketball-reference.com קלקסטון נשלח בטרייד לסן אנטוניו, באתר realgm.com,‏ 27 ביוני 2002 קלקסטון חותם על חוזה בגולדן סטייט, באתר upi.com,‏ 23 ביולי 2003 גולדן סטייט מצרפת את בארון דייוויס, באתר הקבוצה, 24 בפברואר 2005 קלקסטון חותם על חוזה באטלנטה, באתר הקבוצה, 12 ביולי 2006 לארי ריילי מסביר את שחרורו של קלקסטון, באתר mercurynews.com,‏ 6 בפברואר 2010
אשת הבישוף

אשת הבישוף (באנגלית The Bishop's Wife) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1947 בבימויו של הנרי קוסטר, עם לורטה יאנג, דייוויד ניבן וקרי גרנט בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הרומן "אשת הבישוף" מאת רוברט נתן (אנ') משנת 1928. ב-1996 הופק רימייק לסרט בשם "אשת המטיף" עם דנזל וושינגטון ווויטני יוסטון. הסרט לא הצליח בהקרנות ראשונות כי היה בעל תכנים דתיים למדי. המפיק גייס כותבים נוספים ששכתבו את התסריט וביניהם בילי ווילדר כן שינו את שם הסרט בכמה מקומות ל"קרי גרנט ואשת הבישוף" דבר שהעלה את מספר המבקרים ב-25%. הסרט שייך ל"סרטי חג המולד". הנרי בורהם (דייוויד ניבן) הוא בישוף של קתדרלה בניו יורק ועסוק בהשגת תרומות כדי להקים שם קתדרלה גדולה. בזה הוא משקיע את כל מרצו על חשבון יחסיו עם אשתו ג'וליה (לורטה יאנג) ובתו דבי (קרולין גרימס). בערב חג המולד מתהלך ברחובות מר דדלי (קרי גרנט) ועושה טובות לאנשים - עוזר לעיוור לחצות כביש, מונע דריסת עגלת תינוק ועוד. הוא נפגש עם ג'וליה שמספרת לו על בעלה ועם פרופסור וורטרידג' (מונטי וולי) שעורך מחקר היסטורי ודדלי עוזר לו. הנרי נמצא במתח נפשי, התורמת העיקרית שלו, גב' המילטון (גלדיס קופר) מתנה את תרומתה בכך שבמקום מכובד בקתדרלה יהיה אתר הנצחה לבעלה. הנרי מסתייג מזה ופונה לאלוהים בבקשת עזרה. לפתע הוא רואה בחדרו את דדלי שמציג את עצמו בתור מלאך ורוצה לעזור לו. הנרי בתחילה מסתייג ממנו ולא מאמין לו אך עם הזמן יוצא דדלי לבלות עם ג'וליה, סועד אתה במסעדה, מחליק אתה על הקרח ביחד עם נהג המונית שמסיע אותם (ג'יימס גליסון), קונה לה כובע שחפצה בו. ג'וליה מקבלת כל מה שבעלה לא נתן לה בגלל התעסקותו בקתדרלה. דדלי מתידד גם עם הבת דבי ועוזר לה להתקבל על ידי ילדי השכונה. הוא עושה נסים - מקשט בתנועת ידיים את עץ האשוח וזוכה להערצת המשרתת מתילדה (אלזה לנצ'סטר) ומזכירתו של הבישוף, גב' קסווי (שרה הדן). רק הבישוף שונא אותו וחושד ביחסיו עם ג'וליה. דדלי "מכתיב" למכונת הכתיבה את הנאום של הנרי ויוצא לפגישה עם גב' המילטון. שם הוא מצא תווים של השיר "אפריל האבוד" שכתב לה אהוב שהעדיפה עליו דווקא את מר המילטון המליונר. דדלי פורט את המנגינה על נבל וגב' המילטון מתרככת ומסכימה להצעת דדלי לתרום את הכסף לחלוקה לעניים ונצרכים במקום לבניית קתדרלה גדולה. הנרי מבקש מדדלי הסבר מדוע התוכניותיו לבניית הקתדרלה בוטלו ודדלי משיב לו כי הוא כאן כדי להתוות לו דרך ולא כדי להתעסק בבנייה. לבסוף דדלי מתאהב בג'וליה ורוצה להישאר על הארץ כבן תמותה אך היא מבקשת ממנו לעזוב והיחסים בינה להנרי חוזרים לקדמותם. הנרי מקריא בכנסייה את הנאום שכתב דדלי במחשבה שהוא כתב אותו. דדלי מאזין בחיוך מרחוק ומרומה כי מלאכתו הושלמה. פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (הנרי קוסטר) מועמד לפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (סמואל גולדווין) מדיה וקבצים בנושא אשת הבישוף בוויקישיתוף "אשת הבישוף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אשת הבישוף", באתר נטפליקס "אשת הבישוף", באתר AllMovie (באנגלית) "אשת הבישוף", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אשת הבישוף", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אשת הבישוף", באתר Metacritic (באנגלית) "אשת הבישוף", באתר אידיבי "אשת הבישוף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לאשת הבישוף, באתר יוטיוב
איפה היית

איפה היית הוא שיר של להקת בית הבובות שיצא בשנת 2013 כחלק מהאלבום הרביעי של הלהקה, רני. השיר נכתב והולחן על ידי אמיר אטיאס, ועבר עיבוד על ידי איתי בן מרגי. לשיר בוצעה גם גרסת דואט עם יסמין לוי. סולן הלהקה, אמיר אטיאס, אמר על השיר לאתר וואלה! NEWS כי הוא "נכתב לבתי הבכורה, כיום בת 4.5, כאות אזהרה לגיל ההתבגרות, שמבחינתי התחיל כבר. כשהפכתי לאב נוספו לי תכונות אופי שמעולם לא היו לי, כמו דאגנות, חששנות, הרצון להתביית ולהגן וכל מה שנובע משורש חרדה". לשיר בוצע גם קליפ בכיכובה של שירלי בוגנים. בסיקורו את השיר השווה יוסי חרסונסקי את אטיאס לדודו טסה, וכן התייחס ל"כאב המזוקק, האפטר שוק של אחרי" שראה בשיר, ולמימד האמינות שטען שהמוזיקה מוסיפה לשיר. מילות השיר "איפה היית" באתר שירונט לדף השיר באתר הספרייה הלאומית איפה היית, באתר "פזמונט" אמיר אטיאס, בית הבובות‏, הלו בובה: הסיפורים שמאחורי הלהיטים של בית הבובות, באתר וואלה, 29 במרץ 2016 "בית הבובות" ושירלי בוגנים בקליפ חדש, באתר ynet, 19 בנובמבר 2013 איפה היית?/בית הבובות, מתוך האתר של יוסי חרסונסקי השיר הגיע למקום הראשון בשבוע 20.2.2014. המידע נלקח מארכיון המצעדים באתר גלגלצ ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Can We Pretend

"Can We Pretend" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית-יהודיה, פינק, בשיתוף הלהקה האמריקאית, קאש קאש. השיר נכתב על ידי פינק, ראיין טדר וקאש קאש, והופק על ידי ראיין טדר וקאש קאש. מידע על הסינגל "Can We Pretend" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Can We Pretend" באתר יוטיוב ARIA Accreditations Documents, Dropbox (באנגלית) "Most Added: P!NK is no pretender at Aussie radio". The Music Network. 23 במאי 2019. ארכיון מ-2019-05-27. נבדק ב-18 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) "P!nk feat. Cash Cash — Can We Pretend". Tophit. "New Singles to Radio 1237". 18 במאי 2019. נבדק ב-18 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) "P!NK "Can we pretend" (Radio Date:21-06-2019)". ארכיון מ-2020-02-24. נבדק ב-22 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) "BBC Radio 1 Playlist". ארכיון מ-2020-05-22. נבדק ב-28 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Can We Pretend (feat. Cash Cash) (Sigala Remix) on Spotify". ארכיון מ-2019-08-26. נבדק ב-28 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Hot/Modern/AC Future Releases". ארכיון מ-2018-05-23. נבדק ב-10 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מה יש בזה

מה יש בזה הוא פודקאסט ישראלי העוסק בסיפורי שוליים היסטוריים המועברים בצורה קומית, ומוגש אחת לשבוע על ידי צמד המנחים קובי מלמד ואלעד יצחקיאן החל משנת 2018. הוא נבחר לפודאקסט השנה בקטגוריית הקומדיה של אתר Geektime שלוש שנים ברציפות ובמעריב בשנת 2020. שיר הנושא שלהם הוא "Knights Out" של להקת Miseryslims הקנדית. מלמד ויצחקיאן הכירו בתקופת שירותם הצבאי בשנת 2006. בשנים 2015–2017 הגיש מלמד פודקאסט בשם "האוס שואו", יחד עם עידן בן טובים, בו דיברו השניים על היאבקות. באחד הפרקים הוזמן יצחקיאן לפודקאסט בתור אורח, שם ראה מלמד את יכולתו של יצחקיאן להגיב לסיפורים גם כאשר אינו מכיר אותם, וזיהה את הפוטנציאל המשותף של השניים. זמן קצר לאחר מכן החליטו ליצור פודקאסט משלהם. מקור ההשראה ל"מה יש בזה" הוא בפודקאסט האמריקאי "The Dollop", שגם הוא עוסק בסיפורים מן ההיסטוריה שנשמעים מופרכים אף על פי שהם אמיתיים לחלוטין. בעוד ש"מה יש בזה" עוסק בסיפורים מכל רחבי העולם, "The Dollop" עוסק רק בסיפורים מן ההיסטוריה האמריקאית. לאחר שקיבל מלמד את ברכתם של יוצרי "The Dollop", התחילו השניים להקליט את "מה יש בזה". ביולי 2023 הודיעו כי פרק 277 יהיה האחרון שלהם כפודקאסט עצמאי, ולאחר מכן מוזגו לשירות סטרימינג רלוונט. בכל פרק, מלמד מציג סיפור אמיתי שקרה במציאות אך נשמע מופרך, יצחקיאן לא מכיר את הסיפור ושומע אותו יחד עם המאזינים בפעם הראשונה. השניים לא עורכים את ההקלטה והכל נעשה בטייק אחד. החל מפרק 34 יצחקיאן קורא את חוקי הפורמט. יגאל עדיקא הוא דמות מפתח בעולם הפודקאסט, ומלמד ויצחקיאן מרבים להזכירו. מנחי כדורגל שפל (פרק 33) דין נעים (פרק 100) דורון פישלר (פרק 132) מנחות בואי נדבר רצח (פרק 163) דור כאהן (פרק 171) לילך ברנע לשם (פרק 180) אוריאל דסקל (פרק 183) שמנדריק למאר (פרק 193) מיה דגן (פרק 199) אורן ברזילי (פרק 242) שני נחשוני (פרק 5 ברלוונט) טס השילוני רודמן (פרק 9 ברלוונט) שיר ראובן (פרק 18 ברלוונט) ליאת בר-און (פרק 22 ברלוונט) רחלי רוטנר (פרק 38 ברלוונט) אתר האינטרנט הרשמי של מה יש בזה "מה יש בזה", באתר אפל פודקאסטים "מה יש בזה", באתר pod.link (באנגלית) "מה יש בזה", באתר Spotify מה יש בזה - המפה, מפת מיקומי כל הפרקים בגוגל מפות מה יש בזה, ברשת החברתית פייסבוק מה יש בזה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מה יש בזה, ביישום טלגרם מה יש בזה, ברשת החברתית אינסטגרם צוף ישראלי, ‏ככה זה כשיש שניים: הפודקאסטיה עם פודקאסטי הזוגות המומלצים ביותר, באתר מעריב אונליין, 9 בספטמבר 2020 אתם בחרתם: אלו הפודקאסטים הטובים ביותר לשנת 2019, באתר גיקטיים, ‏31 בדצמבר 2019 אתם בחרתם: אלו הפודקאסטים הטובים ביותר לשנת 2020, באתר גיקטיים, ‏6 בינואר 2021 אתם בחרתם: אלו הפודקאסטים הטובים ביותר לשנת 2021, באתר גיקטיים, ‏11 בינואר 2022 צוף ישראלי, ‏אתם קבעתם: הפודקאסטים הטובים ביותר לשנת 2020 – תוצאות המצעד, באתר מעריב אונליין, 1 בינואר 2021 האוס שואו - פודקאסט בהגשת קובי מלמד, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי הסיפורים ההזויים האלה קרו באמת ואתם חייבים לשמוע אותם, באתר גיקטיים, ‏25 באוגוסט 2018 בפרקים 275 ו-276 מה יש בזה - פרק 34 - האגדה על ג'ון דילינג'ר, סרטון באתר יוטיוב
בריאנסק (מפעל רכבים)

BAZ, או מפעל הרכבים של בריאנסק (ברוסית: БАЗ או Брянский автомоби́льный заво́д) היא יצרנית רוסית של כלי רכב צבאיים הממוקמת בבריאנסק, רוסיה. היא הוקמה בשנת 1958 כחברה בת של ZiL. זהו אחד מיצרני הציוד הצבאי הרוסי המובילים במדינה. כמו כן מייצר רכבי שטח ורכבים כבדים עם יכולת קיבולת של 14 עד 40 טון. מפעל הרכב של בריאנסק נוסד ב-4 ביוני 1958 כסניף של מפעל ZIL המוסקבאי לייצור רכיבים למכוניות ZIL-131. הבסיס ליצירת עסק חדש היה מפעל הפלדה המקומי. כבר בשנת 1959 הועבר מהמפעל במוסקבה האגף לייצור של כלי רכב צבאיים ובשנת 1960 הוקמה לשכת עיצוב סגורה מיוחדת ובעלת יכולת ייצור עצמאית. בשנת 1961 נבדק הפיתוח הראשון של המפעל, רכב BAZ-930, אך הסדרה לא יצאה לפועל, ובמקום זאת החל המפעל בשינויי ייצור עבור דגמי ZIL-135L: ZIL-135LM, עם תיבת הילוכים ידנית, BAZ-135MB ו-135MBK. באמצע שנות השישים במפעל לעצב שלדות צפות עם הנעת לארבעה גלגלים. פס הייצור התבסס על עקרונות תכנון שנלקחו ממפעל ZIL. התוצאה הייתה תכנון של משפחת כלי הרכב BAZ-5937 / 5938/5939 ומנועים, שהפכו לבסיס של מכונות SAM Osa ו-BAZ-5921/5922. החל ממרץ 1971, בהוראת משרד ההגנה, החלה לשכת העיצוב לתכנן סדרה חדשה של ארבע-שלדות סטנדרטיות, שקיבלה את השם "בסיס". במסגרת פיתוח זה נוצרו כמה דגמים עבור הצבא. BAZ ידועה בעיקר בכלי הרכב הצבאיים שלה. BAZ פיתחה וייצרה פלטפורמות שונות של מערכות נשק סובייטיות ורוסיות כגון 9K33 Osa ו-S-400. BTR-152 V1 (1958-1962) ZIL-485 A (1958-1962) BAZ-930 ZIL-135 LM (1964-1994) BAZ-135MB (1965-1996) שישה גלגלים אמפיביים BAZ-5937 (1969-1990) ו-BAZ-5921 (1971-1990) "בסיס" / "שעווה" רכב אמפיבי BAZ-6944 (1979-1989) ו-BAZ-6948 לא אמפיבי (1986–1989) BAZ-6950 / 69501/69502/69506 (1976-1999) BAZ-6953 BAZ-9А331М המפעל ייצר טרקטורים ומנופים לשוק האזרחי. BAZ-8027 עם יכולת נשיאה של 32 טון BAZ-8029 BAZ-6909.8 - יכולת נשיאה של 50 טון לטיפול בסחורות מסוכנות CS-8973 - עד 100 טון למנוף KS-8973 טרקטור BAZ-6403 טרקטור BAZ-64031 עם נגרר מדגם BAZ-9049 טרקטור BAZ-64022 כלי רכב מדגם BAZ אזרחיים משמשים לתעשיות הנפט והבנייה במתקני קידוח ניידים ותיקונים כמכלים, שסתומים, משאבות והתקנת מלט. רכב ABS-40 עם תותח מים לפיזור הפגנות, מורכב על שלדת BAZ-6953. מערכת הרקטות אוראגן BM-27 על בסיס ZIK-135LPM דגם BAZ-135MB עם מל"ט טופולב Tu-143 דגם 9K33 Osa-AKM על שלדת BAZ-5937 ‏S-400 על שלדת BAZ-64022 משגר הרקטות 9P71 על שלדת БАZ-6944 מדיה וקבצים בנושא בריאנסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בריאנסק (ברוסית)
Yarovit Motors

חברת Yarovit Motors (ברוסית: Яровит Моторс) הייתה חברה רוסית שמושבה בסנקט פטרבורג, רוסיה העוסקת בהרכבת רכבים, משאיות וטרקטורים עבור חברת המשאיות ההולנדית טרברג. החברה נוצרה בשנת 2003 כאשר חברת Yarovit Holdings רכשה את מפעל המתכות הלנינגרדי. רכבי החברה ממותגים כמשאיות להובלת סחורות בתנאי כביש ומזג אוויר קשים. משאיות YAROVIT שייכות לקטגוריות המשאיות שמשקלן הכולל נע בין 20.0 ל-40.0 טון ויותר מ-40 טון, בהתאמה. על פי סיווג הרכבים, שאומץ על ידי UNECE, משאיות YAROVIT שייכות לקטגוריה N3 - כלי רכב הכוללים משאיות, מכוניות, טרקטורים, רכבים מיוחדים שמשקלם ברוטו עולה על 12 טון. על פי סיווג המשאיות, שאומץ על ידי ארצות הברית, המכונית שייכת למחלקה של משאיות כבדות (Heavy Duty), עם משקל כולל של יותר מ-15 טון. מגוון המשאיות של YAROVIT מבוסס על השלדה של טרברג 6x6, 8x8, 10x8. השלדות הללו מהוות בסיס לפיתוח של שלוש משפחות רכבים: GLOROS‏ DOGMUS ,ORDEX. בנוסף Yarovit מייצרת מגוון משאיות ייעודיות כמו משאיות זבל, טרקטורים, להובלות עצים, מערבלי בטון ועוד. בשנת 2018 הוכרז על פשיטת רגל של המפעל ונגד מנהליו נפתחה חקירה פלילית. באפריל 2010 הציגה "YAROVIT Motors" את הרעיון של מכונית עירונית רוסית היברידית יו מובייל במחיר סביר, שתומכת בפיתוח של נשיא אונקסים מיכאיל פרוחורוב. ההנחה היא כי המכונית תהיה סדרה היברידית מעגלית. בתוכנית זו, מייצרים חשמל על סיפון הרכב על ידי גנרטור המונע על ידי מנוע בעירה - מנוע בנזין, מנוע דיזל או מונע בגז. משקל - לא יותר מ-700 ק"ג מהירות מקסימלית - 130 קמ"ש טווח - 11,00 ק"מ צריכת דלק - 3.5 ליטר ל-100 ק"מ בהמשך מיכאיל פרוחורוב נטש את התמיכה בפרויקט ומכר אותו לידי מכון NAMI. עותק בארכיון (ארכיון) https://www.trucksplanet.com/catalog/model.php?id=506%257Caccessdate=14 http://bcpl.by/ Belkarplastik (רוסית) https://m.fontanka.ru/2018/07/28/024/
לחזור הביתה (שיר)

לחזור הביתה הוא סינגל של להקת התקווה 6, שיצא לאור ב-5 באוגוסט 2020, מתוך אלבום האולפן השביעי של הלהקה, "מפה לשם". השיר נכתב והולחן על ידי סולן הלהקה עמרי גליקמן והופק על ידי פילוני. השיר, שיצא במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל, נכתב לפני פרוץ המגפה ומתאר את הגעגוע של הדובר אל ביתו ומשפחתו כאשר נמצא בעת סיבוב הופעות. על השיר אמר גליקמן: השיר החדש נכתב בתקופה שלפני פרוץ המגיפה, בימים אינטנסיביים של עומס וסבב הופעות דחוס. תוך כדי העבודה והריחוק מהמשפחה נוצר הגעגוע לביתיות ולרגעים הרגילים. בימים של קורונה, השיר מקבל משמעות וזווית אחרת, אותה תמצאו גם בקליפ שיצרה קטיה בורינדין, יוצרת שמלווה את הלהקה בהופעות ומאחורי הקלעים כבר 5 שנים. — עמרי גליקמן לשיר הופק וידאו קליפ אשר פורסם בערוץ היוטיוב של התקווה 6 בסמוך לצאתו של הסינגל. הקליפ צולם ברחוב בו גדלו חברי הלהקה שברמת השרון, ומשלב בתוכו גם קטעים מהופעותם. בכתבתו במעריב אונליין, העניק דודי פטימר ביקורת חיובית לשיר: "המלודיה הפשוטה וקליטה יוצרת שיר מצוין וכיפי שמקבל משמעות איתנה בייחוד בימים טרופים אלה בהם עולם ההופעות כמעט משבת כליל ועולם התרבות שהכרנו קודם לכן, רחוק מרחק שנות אור מההווה". לדף השיר באתר הספרייה הלאומית התקווה 6 - לחזור הביתה, באתר ‏מאקו‏, 6 באוגוסט 2020 התקווה 6 - לחזור הביתה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:51) "לחזור הביתה": התקווה 6 בסינגל חדש ומרגש. צפו, באתר "סרוגים", 6 באוגוסט 2020 מערכת ישראל היום, צפו: התקווה 6 חוזרת הביתה, באתר ישראל היום, 6 באוגוסט 2020 דודי פטימר, ‏מלטף ועוצמתי: איתי לוי בבלדה מרגשת שכתב דידי הררי, באתר מעריב אונליין, 12 באוגוסט 2020 המצעד השבועי, שבוע 35, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, ‏20 בנובמבר 2023
קורשומלי אן

קורשומלי אן (במקדונית: Куршумли ан; באלבנית: Kurshumli hani; בטורקית: Kurşunlu han) הוא חאן עות'מאני בבזאר הישן של סקופיה. החאן, שנמצא ליד מוזיאון מקדוניה הצפונית (אנ'), שימש כפונדק וככלא. קורשומלי אן נבנה במאה ה-15 או ה-16, והכיל בעבר אורוות לכ-100 סוסים. הקירות של קורשומלי אן יוצרים ריבוע, אך הגג היה מורכב בעצם מכיפות בצורת פירמידה. כיפות אלו היו מכוסות במקור בעופרת ולכן החאן היה נקרא "הבזאר המוביל". קומת הקרקע שימשה בדרך כלל לאחסון והקומה עליונה שימשה בדרך כלל למגורי שינה. בתוך הבניין, היו גם חדרים מיוחדים לבעלי חיים. הבזאר הישן (סקופיה) סולי אן קפאן אן מדיה וקבצים בנושא קורשומלי אן בוויקישיתוף "Kursumli An". Archnet. 2015. ארכיון מ-2020-09-12. נבדק ב-1 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Kursumli-An". The place where I live - we investigate its past. ארכיון מ-2017-07-31. נבדק ב-1 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה)
טקס פרסי לורנס אוליבייה 1993

טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 1993 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד. ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים: 9: "קרוסל" 7: Crazy for You 6: "המפקח בא", "הנרי הרביעי, חלק ראשון" ו"עלייתה ונפילתה של ליטל ווייס" 5: "נשיקת אשת העכביש" 4: The Street of Crocodiles 3: "מתנקשים", Heartbreak House ו-No Man's Land 2: "בעל אידיאלי", "אנני אוקלי אשת לפידות", "מוות בוונציה", "ההולנדי המעופף", "גראנד הוטל", Hay Fever, "אבודים ביונקרס", "שש דרגות לקרבה", Stiffelio, "המלאך הכחול", "מלאך האש", The Gift of the Gorgon, "מסעותי עם דודתי", Trelawny of the Wells ו-Winnsboro Cotton Mill Blues ההפקות הבאות זכו במספר פרסים: 4: "המפקח בא" ו"קרוסל" 3: "עלייתה ונפילתה של ליטל ווייס" 2: Crazy for You, "הנרי הרביעי, חלק ראשון" ו"מסעותי עם דודתי" פרסי אוליבייה לשנת 1993