גרודז'יסק מזובייצקי

גרודז'יסק מזובייצקי (בפולנית: ‏Grodzisk Mazowiecki‏Ⓘ‏) היא עיירה בפרובינציית מזוביה בפולין, בירת המחוז גרודז'יסק. העיירה נמצאת כ-30 ק"מ דרומית-מערבית לוורשה ומהווה חלק מהאזור המטרופוליני של ורשה. היישובים הסלביים הראשונים במקום קמו במאות ה-11–13. היישוב המבוצר הראשון נוסד במאה ה-12, וזו הייתה גם משמעותו של שם העיר grodzisko - "יישוב מבוצר". היישוב מוזכר לראשונה במסמך אותנטי בשנת 1355 כשתומאש גרודז'יסקי בנה במקום כנסייה. את ההכרה הרשמית כעיר קיבלה גרודז'יסק מזובייצקי מידי זיגמונד הראשון, מלך פולין ב-22 ביולי 1522. באותם הימים הייתה העיר שייכת למשפחת אוקון (Okuń). ב-1540 נהרסה העיירה בשריפה. ב-1623 היא עברה לבעלות משפחת מוקרוניובסקי. פעמיים נחרב היישוב על ידי הפולשים השוודים - ב-1655 וב-1708. ב-1708 הוכתה העיירה על ידי מגפת הכולרה. בשנת 1795 סופחה גרודז'יסק מזובייצקי לפרוסיה ובין השנים 1807–1815 הייתה חלק מהדוכסות של ורשה, מדינת חסות של צרפת הנפוליאונית. לאחר תבוסת נפוליאון ב-1815 נכללה העיר בפולין הקונגרסאית, "ממלכת פולין" ללא מלך שנשלטה למעשה על ידי האימפריה הרוסית. ב-14 ביוני 1845 קושרה העיר על ידי קווי רכבת עם ורשה ועם וינה. למרות זאת, בשנת 1870 איבדה גרודז'יסק מזובייצקי את מעמדה כעיר. בשנת 1881 הוקם בית החרושת הראשון במקום, ובשנת 1884 הוקם ביורדנוביצה הסמוכה אתר מרחצאות להידרותרפיה. בימי מלחמת העולם הראשונה העיירה ניזוקה קשות. בשנת 1915 הוחזר לה המעמד של עיר. וכעבור שלוש שנים נכנסה גרודז'יסק לתחום הרפובליקה הפולנית העצמאית המחודשת. בתקופת מלחמת העולם השנייה איבדה העיירה כ-5000 מתושביה, רובם יהודים שנרצחו בשואה. בין השנים 1975–1998 הייתה שייכת למחוז ורשה. החל משנת 1999 היא חלק מהמחוז מזוביה. כנסית חנה הקדושה משנת 1687, בסגנון הבארוק המאוחר קפלת הצלב הקדוש שנת 1713 וילת "פוקזאל" משנת 1845 ארמון מוקרוניובסקי - בסגנון בארוק קלאסי. משמש כבית ספר למוזיקה בית העלמין היהודי, שמצבותיו הראשונות הוקמו ב-1780 אתר המרחצאות הישן משנת 1884 תחנת הרכבת משנת 1928 - תוכננה על ידי האדריכל רומואלד מילר אתר ארכאולוגי במאה ה-15 התיישבו בעיירה היהודים הראשונים. בשנת 1765 חיו בה 157 יהודים. בשנת 1865 מספרם הגיע ל-760. בשנת 1897 כבר מנתה האוכלוסייה היהודית 2,154 אנשים. בשלהי המאה ה-19 הייתה גרודז'יסק למרכז חסידים חשוב, הודות לפעילותו של רבי אלימלך שפירא מגרודז'יסק (1824 - 1892). עד למלחמת העולם הראשונה כיהן כאדמו"ר בעיירה רבי ישראל שפירא, נכדו של רבי אלימלך. בנו של ר' אלימלך, אף הוא יליד גרודזיסק (בשנת 1889), הפך לרבי מפורסם לא פחות: רבי קלונימוס קלמיש שפירא (האדמו"ר מפיאסצ'נא). במיפקד ב-1921 נמצאו בעיירה 2,756 יהודים ובשנת 1939 מנתה הקהילה 3,255 אנשים. בשנת 1939 נכבש המקום על ידי גרמניה הנאצית. בסתיו 1940 ריכזו הנאצים כ-6,000 יהודים מהעיירה ומהסביבה לתוך גטו, ובנובמבר 1941 גורשו משם היהודים לגטו ורשה. משם הובלו בשנת 1942 לטרבלינקה. רוב יהודי העיירה נספו בשואה. הגרמנים הרסו גם את בית העלמין היהודי. 70 מצבות שנותרו שופצו לאחר המלחמה. עם הבנים המפורסמים של הקהילה היהודית מגרודז'יסק נמנו הרב לוי יצחק בנדר (1897-1987) מגדולי חסידי ברסלב במאה העשרים, השחמטאי מיגל ניידורף (1910 - 1997), היחיד במשפחתו שהצליח להימלט מפני הנאצים והתאזרח בארגנטינה, והצייר וולף קיבל (1903 - 1938). על שמו של ניידורף נקראת תחרות המתקיימת בעיר על ידי הפדרציה לשחמט של מזוביה, וכן נקרא על שמו מועדון השחמט בגרודז'יסק. מדיה וקבצים בנושא גרודז'יסק מזובייצקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גרודז'יסק מזובייצקי "גרודז'יסק מזובייצקי", באתר JewishGen (באנגלית) גרודז'יסק, אתר מרכז מורשת יהדות פולין גרודז'יסק (Grodzisk), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "גרודז'יסק מזובייצקי", באתר השטעטל הווירטואלי שטפן לנשטדט (גר'), גרודז'יסק מזובייצקי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 375–376), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) הגטאות הקטנים בפולין