laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ריינר הנקל

ריינר הנקל (בגרמנית: Rainer Henkel; נולד ב-27 בפברואר 1964) הוא שחיין עבר מערב גרמני. הוא אלוף עולם במשחים ל-400 מטר חופשי ול-1500 מטר חופשי. בעל שתי מדליות אולימפיות ושיאן עולם במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. הנקל נולד באופלדן, שבנורדריין-וסטפאליה. באליפות העולם בשחייה שנערכה בגואיאקיל, שבאקוודור בשנת 1982 זכה הנקל במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:25.46 דקות, אחרי ארצות הברית (7:21.09 דקות) וברית המועצות (7:24.91 דקות). באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה הנקל במדליית כסף לאחר ששחה בשלב המוקדמות במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. התוצאה שקבע כשחיין ראשון הייתה, 1:52.94 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:20.03 דקות, המנצח במשחה היה מייק אובראיין מארצות הברית (15:05.20 דקות). באליפות אירופה בשחייה, שנערכה בסופיה שבבולגריה בשנת 1985, זכה הנקל בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:10.34 דקות, אחרי אובה דאסלר ממזרח גרמניה (15:08.56 דקות) ולפני בן ארצו שטפן פייפר (15:20.67 דקות) ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:51.79 דקות, אחרי דסלר (3:51.52 דקות) וסבן לודז'ייבסקי (3:51.54 דקות). באליפות העולם בשחייה שנערכה במדריד, שבספרד בשנת 1986 זכה הנקל ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא תחרות חדש של 3:50.05 דקות, לפני דאסלר (3:51.26 דקות) ודניאל יורגנסן מארצות הברית (3:51.33 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:05.31 דקות, לפני סטפאנו באטיסטלי מאיטליה (15:14.80 דקות) ויורגנסן (15:16.23 דקות). מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.96 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא תחרות חדש של 7:15.91 דקות ולפני ארצות הברית (7:18.29 דקות). באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשטרסבורג שבצרפת בשנת 1987, זכה הנקל ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת. מדליות זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:02.23 דקות, לפני דסלר (15:02.30 דקות) ופייפר (15:03.06 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 7:13.10 דקות, לפני מזרח גרמניה (7:14.27 דקות) ושוודיה (7:21.31 דקות). מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:49.28 דקות, אחרי דסלר (3:48.95 דקות) ולפני בן ארצו תומאס פרנר (3:49.82 דקות). באולימפיאדת סיאול (1988) זכה הנקל במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:14.35 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 7:12.51 דקות ומזרח גרמניה (7:13.68 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:18.19 דקות, המנצח במשחה היה ולדימיר סלניקוב מברית המועצות (15:00.40 דקות), בשלב המוקדמות הנקל קבע תוצאה של 15:14.64 דקות. במשחה ל-400 מטר חופשי הוא קבע את התוצאה העשירית בטיבה, 3:51.50 דקות, אך נמחק ממשחה גמר ב' ולכן דורג במקום 17. בשנים 1989–2001 היה נשוי הנקל להייקה הנקל, אלופת העולם (טוקיו 1991) ואלופה האולימפית (ברצלונה 1992) בקפיצה לגובה. ריינר הנקל, באתר olympedia.org ריינר הנקל, באתר Sports123 (באנגלית)
השתקעות (מציאות מדומה)

השתקעות (על פי האקדמיה ללשון העברית: אֲפִיפוּת; באנגלית: Immersion) הוא מצב תודעה בו האדם תופש את קיומו המוחשי בעולם שאינו פיזי, במהלך חשיפתו לסביבה שמקיפה את כל חושיו, לרוב מלאכותית. המושג נמצא בשימוש רב בתיאור מצב המשתמש במציאות מדומה, במיצבים, במשחקי וידאו ובקולנוע. ג'נט מארי מתארת את ההשתקעות כחוויה הפיזית של שקיעה מוחלטת במים וטוענת שזוהי חוויית מעבר למרחב דמיוני מפותח ושהיא מהנה כשלעצמה וללא קשר לתוכן. לפי ארנסט אדמס, יוצר ויועץ בעיצוב משחקים, אפשר לחלק את ההשתקעות לשלוש קטגוריות ראשיות: השתקעות טקטית השתקעות טקטית נוצרת כאשר מבצעים פעולות טקטיות שדורשות מיומנות ולרוב זה יופיע במשחקי פעולה מהירים. השחקן מרגיש שהוא "לגמרי במשחק" בזמן שהוא מבצע פעולות שתוצאתן מוצלחת. השתקעות אסטרטגית השתקעות אסטרטגית היא יותר מחושבת והיא משויכת עם אתגרים מנטליים. שחקני שחמט חווים השתקעות אסטרטגית כאשר הם בוחרים את המהלך הנכון מתוך מגוון פעולות נרחב. השתקעות נרטיבית השתקעות נרטיבית מתרחשת כאשר השחקן מושקע בסיפור והיא דומה לחוויה שנוצרת מקריאת ספר או מצפייה בסרט. סטפן ביורק וג'וסי הולופניין ב Patterns In Game Design, ‏ מחלקים את ההשתקעות לקטגוריות דומות, אך קוראים להן השתקעות חושית-מוטורית, השתקעות קוגניטיבית והשתקעות רגשית, בהתאמה. בנוסף לאלה, הם מוסיפים קטגוריה חדשה: השתקעות מרחבית השתקעות מרחבית נוצרת כאשר השחקן חש שהעולם המלאכותי אמין. השחקן מרגיש שהוא באמת "שם" ושהעולם המלאכותי נראה ומרגיש "אמיתי". מיצב וידאו מציאות וירטואלית משחק מציאות חלופית Cave Automatic Virtual Environment Ernest Adams Janet Murray מדיה וקבצים בנושא השתקעות בוויקישיתוף ADSIP Research Centre - University of Lancashire Immersion by USC Institute for Creative Technologies Annual Summit on Immersive Technology pdf download of Joseph Nechvatal's text book: Immersive Ideals / Critical Distances. LAP Lambert Academic Publishing. 2009 Audio and Game Immersion PhD thesis about game audio and immersion. אֲפִיפוּת, באתר האקדמיה ללשון העברית Joseph Nechvatal, "Immersive Ideals / Critical Distances", 1999 Planetary Collegium Murray, Janet (1997). Hamlet on the Holodeck: The Future of Narrative in Cyberspace. Free Press. p. 98. ISBN 0684827239, 9780684827230. Adams, Ernest (9 ביולי 2004). "Postmodernism and the Three Types of Immersion". Gamasutra. נבדק ב-2011-07-31. {{cite web}}: (עזרה) Björk, Staffan; Jussi Holopainen (2004). Patterns In Game Design. Charles River Media. p. 206. ISBN 1584503548.
חנן לסקין

חנן לסקין (נולד בשנת 1935) הוא חתן פרס א.מ.ת לשנת 2011 ומייסד מחלקת הצילום בבצלאל. פרופסור חנן לסקין נולד בתל אביב ולאחר שירותו הצבאי עבר לאוסטרליה, שבה שהה עשר שנים למטרות עבודה ולימודים. לאחר סיום לימודי צילום ואמנות באוניברסיטת RMIT במלבורן (המכון הטכנולוגי המלכותי) התחיל את עבודתו בסטודיו לצילום פרסומת ובמקביל התמקד בהצגת עבודותיו בכתבי עת ובמקומות ציבור ובגלריות מקומיות. בעת ביקור בלונדון הוצע לו על ידי ארגון ויצו לעמוד בראש המחלקה לצילום בתיכון ויצו בחיפה וכך החלה דרכו בתחום הוראת הצילום. במרוצת השנים קידם את הוראת הצילום במוסדות שונים, בין היתר בוויצו חיפה (תיכון ומכללה), המדרשה למורים לאמנות, מכללת הדסה בירושלים, בצלאל ומכללת שנקר. הוא יזם והכין תוכניות לימוד בצילום לרמת בגרות בתיכון, ללימודי טכנאי והנדסאי צילום, ולתואר ראשון ושני בצילום. בתחילת שנות השמונים הקים את המחלקה לצילום בבצלאל, הראשונה שזכתה להכרה אקדמית על ידי המועצה להשכלה גבוהה, ועל פי הנחייתו הוכנסו לסילבוס גם לימודי מחשב ווידאו. כמו כן הוא הראשון בתחום הצילום, שהוענקה לו דרגת פרופסור חבר ובהמשך פרופסור מן המניין על סמך עבודתו ופעילותו בצילום ובאקדמיה. בהמשך דרכו כיהן כדיקאן הפקולטה לעיצוב במכללת שנקר, וכנשיא המרכז האקדמי ויצו חיפה, שירת במועצה לתרבות ואמנות, במוזיאונים, חבר בשתי ועדות להענקת פרס ישראל באמנות ועיצוב ובמשך שנים פרופסור אורח באוניברסיטת ברייטון באנגליה. במשך השנים הוא זכה בפרסים רבים ומלגות על סמך עבודותיו הרבות. בין הפרסים בהם זכה: פרס הסטודנט הבוגר המצטיין (מלבורן, אוסטרליה), מלגת השתלמות לאומנים (קרן תרבות אמריקה ישראל), פרס מטעם מוזיאון ישראל ע״ש אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום, ומלגת השתלמות באנגליה מטעם המועצה הבריטית, מלבד הפרסים הנ"ל הוא זכה גם בפרס א.מ.ת לשנת 2011. בנימוקי הוועדה נכתב כי פרופ׳ לסקין זכה בפרס על "יוזמתו החלוצית ופורצת הדרך בתחום הוראת הצילום, אשר אפשרה את ייסודה וביסוסה כדיסציפלינה בעולם האקדמיה ויצרה את התשתית המחקרית לצילום”. אחיו, סגן בני לסקין נפל בתעלת סואץ במלחמת ההתשה. מדיה וקבצים בנושא חנן לסקין בוויקישיתוף חנן לסקין, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל פרס א.מ.ת - חנן לסקין בקטגוריה תרבות ואמנות בתחום צילום (2011) יד לבני תיכון עירוני ה' שנפלו במערכות ישראל, באתר www.izkor.gov.il ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאיר סרוסי

יאיר סרוסי (נולד ב-27 בנובמבר 1955) הוא כלכלן ישראלי, כיהן במספר תפקידי מפתח בסקטור הפיננסי הישראלי. שימש בשנים 2009–2016 כיו"ר דירקטוריון בנק הפועלים. החל מ-15.10.20 משמש כיו"ר הדירקטוריון של חברת צים. סרוסי הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה מאוניברסיטה העברית בירושלים. מ-1981 עד 1992 מילא שורה של תפקידים באגף התקציבים של משרד האוצר והיה מנהל משלחת האוצר בארצות הברית ומנהל משלחת הקומודיטיס של המדינה. היה חבר מרכז ההשקעות וקרן המדען הראשי. בשנים 2001 עד 2009 ניהל את פעילות מורגן סטנלי בישראל. בשנים 1997 עד 2002 כיהן כדירקטור ויו"ר ועדת ביקורת של בנק הפועלים. סרוסי היה שותף מייסד של קרן המזנין מוסטנג, ויו"ר מייסד משותף של חברת הנדל"ן יורופורט. בשנים 2003 עד 2009 כיהן כיו"ר ועדת השקעות של קרן הפנסיה מבטחים, וכן כיהן כדירקטור בחברה לישראל וחברת פרוטרום. באוגוסט 2009 מונה סרוסי לתפקיד יו"ר דירקטוריון בנק הפועלים. סרוסי כיהן כיו"ר פועלים שוקי הון בע"מ, פועלים שוקי הון והשקעות אחזקות בע"מ ופועלים שוקי הון – בית השקעות בע"מ, וחבר בדירקטוריון בחברה הטכנולוגית "די.אס.פי. גרופ". הוא התפטר מתפקידו בבנק הפועלים על רקע פרשת המנכ"ל ציון קינן שהואשם בתקיפה מינית של עובדת, תלונה שסרוסי נמנע מלדווח עליה לבנק ישראל ולדירקטוריון. סרוסי חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית, חבר הוועדה המייעצת של "מרכז קיסריה" ויו"ר עמותת "פועלים בקהילה". נשוי לפרופ' ורד ויניצקי-סרוסי, דיקנית הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטה העברית לשעבר, ואב לשתי בנות. מדיה וקבצים בנושא יאיר סרוסי בוויקישיתוף יאיר סרוסי, באתר בנק הפועלים שלומית לן ורון שטיין, ‏המשימות של יו"ר הפועלים החדש, יאיר סרוסי: לרכוש את אמון אריסון בלי לאבד עצמאות ולהחזיר הבנק למובילות; האם יצליח?, באתר גלובס, 5 ביוני 2009 דיאנה בחור ניר, "סבי השפיע על הצבעת אורוגוואי באו"ם בעד הקמת מדינת ישראל", באתר כלכליסט, 6 באוקטובר 2011 "לא ביקורת, פעילות אלימה", באתר ‏מאקו‏, 20 ביוני 2015 משה גורלי ורוני זינגר, "זה כמו הלאמת שכר על ידי חקיקה", באתר כלכליסט, 27 במרץ 2016 מירי ריילי, מורגן סטנלי יפתח נציגות בת"א, באתר הארץ, 5 במאי 2001 מתן ברניר, ‏פרוטרום הסתבכה? לא נורא, בית המשפט יעזור לה לצאת מזה בזול, באתר גלובס, 12 באוגוסט 2019 שרון שפורר, רם דגן, היו"ר הבא: יאיר סרוסי, באתר הארץ, 1 ביוני 2009 שלומית לן ורון שטיין, ‏המשימות של יו"ר הפועלים החדש, יאיר סרוסי: לרכוש את אמון אריסון בלי לאבד עצמאות ולהחזיר הבנק למובילות; האם יצליח?, באתר גלובס, 5 ביוני 2009 שירי חביב ולדהורן, ‏יאיר סרוסי מממש מניות DSPG ברווח של כ-66 אלף דולר, באתר גלובס, 8 בנובמבר 2018 עירית אבישר, ‏עכשיו זה רשמי: יאיר סרוסי מתפטר ועוזב את תפקיד יו"ר בנק הפועלים, באתר גלובס, 29 בנובמבר 2016
נארה (קבוצה אתנית)

נארה היא קבוצה אתנית נילוטית החיה בדרום-מערב אריתריאה והמונה כ-1% מאוכלוסייתה ואחת מהקבוצות העתיקות ביותר באריתריאה. השם ההיסטורי לקבוצה הוא הכינוי החבשי "ברייה" המגיע משמו של אחד משבטי הנארה. החבשים השתמשו בבני השבט כעבדים כפי שעשו לשאר עמי השנקלה עד אשר המילה ברייה הפכה להיות לא לפני המאה ה-17 כפירוש ומקבילה למילה "עבד", כיום המילה ברייה היא כינוי גנאי. הסברה היא שלנארה ולקונמה ישנו מוצא משותף. לפי המסורת החבשית הם התושבים המקורים של חבש אשר נושלו מאוחר יותר על ידי העמים הכושים והשמיים ומקורם אינו ידוע. הנארה מזוהים בכתבי הגאוגרפים מהיוונים והרומיים בשמות מאגבררי ואדיברי אשר אוכלים בשר פילים. לפי ההשערה שמו של נהר העטברה (במקור עסטברוס) הוא מצירוף המילים "עסט" (נהר) ו"ברוס" (ברייה) ומכאן נהר הברייה. האזכור הראשון של הנארה תחת השם ברייה בכתובות אקסומיות הוא מהמאה ה-4 מתקופתו של עזנה. כיום הנארה הם ברובם מוסלמים וחלקם עדיין שומר על דתם המקורית. שפתם היא הנארה שהיא שפה נילו-סהרית. "Nara" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: He-N, Otto Harrassowitz Verlag, 2007, ISBN 9783447056076 Richard Pankhurst, The Ethiopian borderlands: essays in regional history from ancient times to the end of the 18th century, The Red Sea Press, 1997, ISBN 9780932415196 Taddesses Tamrat, Church and State in Ethiopia, 1270-1527, Clarendon Press, 1972 Eritrea: The Nara People Nara, Joshua Project "Nara" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: He-N, Otto Harrassowitz Verlag, 2007, p. 1144 Taddesses Tamrat, Church and State in Ethiopia, 1270-1527, Clarendon Press, 1972, p. 8 Richard Pankhurst, The Ethiopian borderlands: essays in regional history from ancient times to the end of the 18th century, The Red Sea Press, 1997, p. 26-27
ברייה

ברייה (בגעז: ባርያ) הוא מונח אתיופי שמשמעותו עבד. לאחר שהעבדות נאסרה באתיופיה, המונח הפך לכינוי גנאי לאנשים בעלי עור שחור כהה. במקור המונח ברייה הוא אחד מהשמות של קבוצה אתנית בשם נארה שהאתיופים שברמה השתמשו בהם כמקור לעבדים ושהיו אחת מהקבוצות שכונו שנקלה. מאוחר יותר השם ברייה היה למילה בשפות האתיו-שמיות שמשמעותו עבד והניגוד למונח צ'ווה ("בן חורין"). ההבדלים בין צ'ווה לברייה מובאים במונחים של צבע עור. הברייה נחשבים כבעלי עור שחור (אמהרית: ጥቑር - טקור) לעיתים ללא קשר לצבע עורם במציאות, בעוד שהצ'ווה הם בעלי צבע עור חום-אדמדם (ቀይ - קיי). מבחינת אלו המזוהים עם צבע העור חום-אדמדם הצבע שחור מזוהה עבדות. בקרב החברה הנוצרית האתיופית הברייה אינו מאמץ את דת אדונו וזאת משום שלנוצרים אסור להיות עבדים. אצל ביתא ישראל, לא היה, אך מעמדם נשאר כפי שהוא ואינו משתנה. נישואים בין ברייה לצ'ווה אסורים, ברוב המקרים נישואים של ברייה עם צ'ווה מתרחשים כאשר מעמדו החברתי של הצ'ווה הוא נמוך. ברייה שמשתייכים לקבוצות דת שונות אסורים בנישואי בניהם. צאצאי עבדים ומעורבים נחשבים גם הם לברייה כאשר הזיכרון הגנאלוגי משמש ככלי לזיהוי. שנקלה טוקריר כושי Timothy Fernyhough, "Slavry and Slave Trade in Southern Ethiopia in the 19th Century" in William Gervase Clarence Smith (Editor), The Economics of the Indian Ocean slave trade in the nineteenth century, Routledge, 1989, ISBN 0714633593, pp. 103-130 Hagar Salamon, "Reflectiotrs of Ethiopian Cultural Patterns on the Beta Israel Absorption in Israel: The "Barya" case" in Steven Kaplan, Tudor Parfitt & Emnuela Trevisan Semi (Editors), Between Africa and Zion: Proceeding of the First International Congress of the Society for the Study of Ethiopian Jewry, Ben-Zvi Institute, 1995, ISBN 9789652350589, pp. 126-130 אלי אשד, העבדים של יהודי אתיופיה, המולטי יקום של אלי אשד Hagar Salamon, "Barya" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: A-C, Otto Harrassowitz Verlag, 2003, ISBN 3447047461, p. 489-490 כאשר למילה ברייה נוספת מילה נוספת היא אינה בעלת אותה משמעות לדוגמה "יא-ברייה מוסא" (עבד משה) או "יא-ברייה אגזאבחר" (עבד האל) וכן הלאה. Steven Kaplan, "Can the Ethiopian Change His Skin? The Beta Israel (Ethiopian Jews) and Racial Discourse", African Affairs, Vol. 98, No. 393 (Oct., 1999), p. 537 הגר סלמון, 'ביתא ישראל' ושכניהם הנוצרים באתיופיה: ניתוח תפיסות מרכזיות ברמות שונות של גילום תרבותי, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, האוניברסיטה העברית, 1993, עמ' 119 סלמון, עמ' 120-121
מדיח

האם התכוונתם ל... מדיח כלים – מכשיר חשמלי לניקיון כלים בהלכה, מדיח הוא אדם שהביא תושבי עיר לעבוד עבודה זרה, ובכך הביא את העיר למצב של עיר הנידחת הדחה מסית
מועצה אזורית חוף עזה

מועצה אזורית חוף עזה הייתה מועצה אזורית שריכזה תחתיה את כל ההתנחלויות שהוקמו בשטחי רצועת עזה. המועצה פורקה במסגרת תוכנית ההתנתקות, במהלכה פונו כל התנחלויות המועצה. כוונה להקים מועצה אזורית עבור התנחלויות ברצועת עזה וסיני עלתה עוד בראשית ימי הקמת היאחזויות הנח"ל באזור, אולם היא ירדה מהפרק לאחר שהובהר שמשרד הפנים לא יוכל לעבוד עם מועצה בשטחים ומשרד הביטחון לא רצה לשאת בעלויות. המועצה האזורית הוקמה במאי 1979 על פי צו של מפקד אזור חבל עזה בצה"ל. בראש המועצה הועמד ראובן רוזנבלט ומזכיר המועצה היה צבי הנדל. במועצה הוכללו אז המושבים קטיף, גני טל ונצר חזני וכן מורג וכפר דרום. בשנת 1988, הנדל נבחר לראש המועצה במקום רוזנבלט. בשנת 1996, עם בחירתו של הנדל לכנסת מטעם המפד"ל, נבחר אהרן (ארל'ה) צור לראשות המועצה. בשנת 2001 נבחר לראשות המועצה אבנר שמעוני, שכיהן בתפקידו עד לפירוק המועצה ב-2005. כרבנים אזוריים כיהנו: הרב יגאל קמינצקי והרב יוסף אלנקווה. המועצה פעלה עד קיץ 2005. בחוק יישום תוכנית ההתנתקות (התשס"ה – 2005) קבעה הכנסת כי ביום פינויו של היישוב האחרון מחבל עזה תחדל המועצה האזורית לפעול. בפועל חדלה המועצה לפעול ב-15 באוגוסט 2005, עם פינוי היישוב הראשון. משרדי המועצה מוקמו בנוה דקלים, ההתנחלות הגדולה ביותר בגוש קטיף ובמועצה כולה, שם פעל גם המתנ"ס האזורי. המועצה בשיאה (ערב הפינוי) כללה 8,900 תושבים ב-22 התנחלויות. מרבית התושבים עבדו בתחומי החקלאות, התעשייה והחינוך. צפון הרצועה (התוחמת הצפונית): אלי סיני דוגית ניסנית מרכז הרצועה: נצרים כפר דרום דרום הרצועה (גוש קטיף): נוה דקלים נצר חזני פאת שדה קטיף רפיח ים שירת הים שליו תל קטיפא בדולח עצמונה גדיד גן אור גני טל כפר ים כרם עצמונה מורג מעוז הים דגל המועצה האזורית היה דומה בצורתו לדגלי רוב המועצות האזוריות בארץ, כלומר – סמל המועצה על רקע צבעוני כלשהו ובמקרה זה כתום. עם תחילת המחאה נגד תוכנית ההתנתקות נעשה בו שימוש תכוף עד כדי כך שהרקע הכתום שלו הפך לסמל המחאה ושימש את המתנגדים לתוכנית גם בדגלים אחרים, בשלטים, בצמידים ואף בסרטים כתומים שנתלו על מכוניות ועמודים ברחבי הארץ. גוש קטיף התנחלויות תוכנית ההתנתקות עבודה בנושא ההתפתחות של גוש קטיף בין השנים 1967-1992 באתר קטיף.נט חוף עזה (ישראל: מועצה אזורית), דף שער בספרייה הלאומית דני צדקוני, בוטלה תכנית ליסד מועצה אזורית להתנחלות ברצועה, דבר, 15 באוגוסט 1972 עזרא ינוב, הוקמה המועצה אזורית קטיף בחבל עזה, מעריב, 10 במאי 1979 עזרא ינוב, פרחים עולים במרחבי החול, מעריב, 24 במאי 1979 דוח שנתי 58א לשנת 2007 של מבקר המדינה דף המועצה באתר מועצת יש"ע
Sega Saturn

Sega Saturn (סגה סאטורן) היא קונסולת משחקי וידאו שהושקה על ידי SEGA לראשונה ביפן ב-22 בנובמבר 1994, ובאירופה ב-11 במאי 1995 כיורשת של ה-Sega Megadrive/Genesis המצליחה. ייצור המערכת הופסק בשנת 1998 בצפון אמריקה, באירופה, באוסטרליה ובאסיה. ובשנת 2000 ביפן. למרות פופולריות הקונסולה ביפן, היא לא זכתה בנתח שוק דומה בצפון אמריקה ובאירופה לעומת הסוני פלייסטיישן והנינטנדו 64, המתחרות העיקריות שלה. אחת לסיבות כישלונה היה המשחק Sonic X-treme, שבוטל בעקבות בעיות בחברה ובגלל ביטולו, יצאה גרסת סאטורן למשחק המגה דרייב Sonic 3D Blast כמו גם המשחק Sonic R לסגה סאטורן. חלק גדול מספריית המשחקים של הסאטורן הגיע מפורטים של משחקי ארקייד, ביניהם ניתן למצוא את Daytona USA, The House of the Dead, Sega Rally, Fighting Vipers, משחקי סדרת Virtua Fighter, סדרת Virtua Cop ועוד. מלבד אלו, הפורטים של משחקי המכות הדו-ממדיים של Capcom כמו Darkstalkers 3, Marvel Super Heroes, X-Men vs. Street Fighter ו-Street Fighter Alpha 3, היו ידועים באיכותם ונאמנותם למקור. משחקים אקסקלוסיביים פופולריים אחרים לסאטורן כוללים את Panzer Dragoon Saga, Guardian Heroes, Nights Into Dreams, Shining Force III, Burning Rangers, Radiant Silvergun ו-Saturn Bomberman. משחקים רבים שעשו את הקונסולה פופולרית ביפן לא קיבלו הוצאה גם במערב, כמו Grandia, Lunar: Silver Star Story Complete, Policenauts, סדרת Sakura Wars ועוד. מדיה וקבצים בנושא Sega Saturn בוויקישיתוף אתר SegaSaturn.co.uk (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מונצה

מוֹנְצָה (באיטלקית: Monza) היא עיר באיטליה, במחוז מילאנו שבלומברדיה, בירת נפת מונצה-בריאנצה. העיר שוכנת על נהר לאמברו, 15 ק"מ צפונית מזרחית למילאנו, שאליה היא מחוברת בכביש ובמסילת ברזל. מונצה היא פרבר של מילאנו והעיר השלישית בגודלה במחוז לומברדיה. מונצה ידועה בתעשייתה, המייצרת כובעי לבד, שטיחים, רהיטים, זכוכית, צבעים, מוצרי פלסטיק וטקסטיל. מדי שנה בחודש ספטמבר נערך בה הגרנד פרי האיטלקי, אחד מהוותיקים והקבועים שבמרוצי סבב הפורמולה 1. מטה קבוצת הפורמולה 1 סקודריה פרארי נמצא במונצה וגם קבוצת העבר אלפא רומיאו קבעה בה את ביתה. במונצה נמצא גם הפארק המגודר הגדול ביותר באירופה, ששטחו כ-7,000 דונמים ובתוכו עובר מסלול המרוצים המפורסם. במונצה נמצאת קתדרלה מהמאה ה-6 שבנתה המלכה תיאודלינדה, אשר הורחבה ושופצה במאה ה-13, ובה שמור כתר הברזל המפורסם של מלכי לומברדיה, שעל פי המסורת משולב בו מסמר מהצליבה של ישו. ב1951, האדריכל גואלטיירו גלמניני, זוכה מדליית הזהב לאדריכלות איטלקית, כמפתח עירוני יישם את תוכנית האב עבור מונצה, אשר עיצבה את העיר כפי שהיא כיום. ביוני 2004 הפכה מונצה לבירתה הרשמית של פרובינציית מונצה ובריאנצה. אתר האינטרנט הרשמי של מונצה מונצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מונזה (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריק דיין

אריק ויליאם דיין (באנגלית: Eric William Dane; נולד ב-9 בנובמבר 1972) הוא שחקן אמריקאי ממוצא יהודי. הוא מוכר בעיקר בזכות תפקידו הטלוויזיוני כמנתח הפלסטי ורופא האף אוזן גרון מארק סלואן בסדרה "האנטומיה של גריי" של רשת ABC. בין השאר, שיחק בסרטים "מארלי ואני", "X-מן 3: המפלט האחרון", "יום האהבה" ו"בורלסק". נולד בשם אריק ט. מלבין (Eric T. Melvin) בסן פרנסיסקו, קליפורניה שבארצות הברית. אמו ליאה (לבית כהן) היא עקרת בית ממשפחה יהודית-אשכנזית ונוצרית-פינית, ואביו ויליאם מלבין ממשפחה נוצרית. אביו היה לוחם ימי ולאחר זמן מה עזב והפך למעצב פנים ואדריכל. כשאריק היה בן 7 מת אביו הביולוגי מפציעת ירי. דיין גדל כיהודי בשל דתם של אמו ושל אביו החורג, ואף חגג בר מצווה ונימול. לו אח צעיר אחד. דיין היה אתלט בתיכון, אך החליט לפתח קריירה בתחום המשחק לאחר שהשתתף בהופעה של בית הספר שלו בתפקיד ג'ו קלר במחזה "כולם היו בניי". ב-1993 עבר דיין ללוס אנג'לס שם שיחק בתפקידים קטנים בטלוויזיה, בסדרות "הצלצול הגואל", "שנות הקסם", רוזאן", "נשואים פלוס" ועוד כמה אחרים. בשנת 2000 הוא הוחתם על תפקיד חוזר ב-"מעבר גדעון" ושיחק בשתי עונות של "מכושפות". הסרט הראשון המשמעותי שבו שיחק דיין היה "הסל" משנת 1999. ב-2004 שיחק בדרמת הטלוויזיה של CBS "הלטר סקלטר", אותו חייו של צ'ארלס מנסון. בשנת 2005 הופיע דיין בפרק השמונה עשר בעונה השנייה של "האנטומיה של גריי". בשל התגובות החיוביות, ד"ר מארק סלואן הפך לדמות קבועה בסדרה, עד תחילת העונה התשיעית. שנה לאחר מכן, דיין שיחק את דמותו של המוטאנט ג'יימי מדרוקס בסרט הלייב אקשן "X-מן 3: המפלט האחרון". בשנת 2006 שיחק בסרט האימה הגרמני "לכודים בלב ים". בשנת 2008 השתתף בסרט "מארלי ואני". בשנת 2010 שיחק דיין בסרט "בורלסק" לצד כריסטינה אגילרה ושר. באותה שנה שיחק גם בסרט "יום האהבה". בשנים 2014–2017 שיחק דיין בסדרה "הספינה האחרונה" בתפקיד הראשי, בתור קפטן טום צ'נדלר. לאחר מכן ב-2015 כיכב בסדרה "The Fixer" שארכה פרקים בודדים. בשנת 2019 החל לגלם את קאל ג'ייקובס בסדרת הדרמה לנוער "אופוריה" ברשת HBO, גרסה אמריקאית לסדרה הישראלית באותו שם שיצרו רון לשם ודפנה לוין. בשנת 2022 שיחק בסרט "עד שתחפץ האהבה". דיין התחתן עם השחקנית רבקה גייהארט ב-29 באוקטובר 2004 לאחר שישבו במסעדה ונקלעו לשיחה על חתונה, דיין לקח את גייהארט משם במיידיות לחתונה בלאס וגאס. ילדתם הראשונה בילי ביאטריק שנקראה על שם אביו של אריק נולדה ב-3 במרץ 2010. ב-28 בדצמבר 2011 נולדה בתם השנייה, ג'ורג'יה ג'רלדין. דיין מתגורר בבוורלי הילס, לוס אנג'לס, קליפורניה. בתחילת 2018 דיין ואשתו רבקה התגרשו. מדיה וקבצים בנושא אריק דיין בוויקישיתוף אריק דיין, ברשת החברתית פייסבוק אריק דיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריק דיין, ברשת החברתית אינסטגרם אריק דיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריק דיין, באתר AllMovie (באנגלית) אריק דיין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אריק דיין, באתר Metacritic (באנגלית) אריק דיין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אריק דיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) yes | עד שתחפץ האהבה, באתר www.yes.co.il
אסתטיקה קוגניטיבית

הגישה הקוגניטיבית, אסתטיקה קוגניטיבית או קוגניטיביזם אסתטי (באנגלית: Aesthetic cognitivism) היא תאוריה ומתודולוגיה בפילוסופיה של האמנות ובפסיכולוגיה של האמנות (אנ'), הנשענת על תובנות ועקרונות של הפסיכולוגיה הקוגניטיבית. המתודולוגיה היא מטבעה רב-תחומית, בשל הסתמכותה על מחקרים במדעי הרוח, מדעי החברה והמדעים המדויקים, וכוללת מספר רב של גישות ושיטות ניתוח. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הגישה הקוגניטיביות מהווה תגובת נגד למרבית המתודולוגיות ששלטו במחקרי אמנות, במיוחד בתורת הספרות ובתאוריה הקולנועית, שלא הסתמכו על מחקר מדעי. במחצית השנייה של המאה ה-20 חקר האמנות הסתמך לרוב על גישות ממדעי הרוח והחברה, בהן הגישות הפסיכואנליזה, סמיוטיקה, סטרוקטורליזם, פוסט-סטרוקטורליזם ומרקסיזם. הגישה הקוגניטיבית בתאוריה הקולנועית (Cognitive Film theory) הוצגה לראשונה באמצע שנות ה-80 בסדרה של מאמרים וספרים בנושא.[דרוש מקור] הכותבים החלו לנקוט בגישת מחקר שונה כלפי תאוריות קולנועיות ולימודי הקולנוע.[דרוש מקור] ב-1985 דייוויד בורדוול העלה את הפופולריות של הגישה עם ספריו Narration in the Fiction Film ועם The classic Hollywood cinema שנכתב יחד עם ג'נט סטייגר וקריסטין תומפסון. הספרים הללו השפיעו בצורה משמעותית על חקר הקולנוע ובעיקר על הפסיכולוגיה של הצופה, שהתבססה על פסיכולוגיה קוגניטיבית. במקביל, בזמן שבורדוול עסק בפיתוח מתודה חדשה בלימודי הקולנוע, הפילוסוף נואל קרול עסק בניסיון להפריך את התאוריות המקובלות. קרול יצא כנגד הגישה הפסיכוסמיוטית של סטפן הית' ומאוחר יותר ביקר את התאוריות של לאקאן, אלתוסר ובארת בספרו "מסטיפיקציית סרטים" (Mystifying Movies) משנת 1988. בורדוול וקרול ערכו יחד את האנתולוגיה "פוסט-תיאוריה: רקוסטרוקציה של לימודי קולנוע" (Post-Theory: Reconstructing Film Studies) ב-1996. תאוריה קולנועית תאוריה פנומנולוגית קולנועית Arnold, M. B. Emotion and personality. New York: Columbia University Press. 1960. 180-182. Caroll, Noël. "The Power of Movies". Daedalus, 114 (1985): 79-103. Aesthetics and Cognitive Science באתר האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד (באנגלית) Aesthetics and Cognitive Science באתר האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד (באנגלית) Bordwell, D. (1985). Narration in the Fiction Film. Madison, WI: University of Wisconsin Press. Bordwell, David; Janet Staiger; Kristin Thompson (1985). The Classical Hollywood Cinema: Film Style and Mode of Production to 1960. New York: Columbia University Press. Mystifying Movies: Fads and Fallacies in Contemporary Film Theory, New York, Columbia University Press, 1988. Post-Theory: Reconstructing Film Studies (edited with David Bordwell), Madison, University of Wisconsin Press, 1996.