laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עמית

האם התכוונתם ל... עמית הוא שם עברי, המשמש כשם פרטי (הן לגברים והן לנשים). משמעות השם היא "חבר, ידיד". פירושה המקורי היה "שותף לעימות", דהיינו מסייע או אויב. בעברית מודרנית מקובל להשתמש בה במשמעות של שותף לעבודה. עמית הוראה – דרגת סגל אקדמי זוטר בישראל עמית מחקר עמית לעמית – רשת תקשורת בה כל אחד מהקצוות מתפקד הן כלקוח והן כשרת זיהוי עמית-טורף – מערכת אלקטרונית משולבת דו צדדית המאפשרת לזהות כלי טיס ידידותי אישים: אבי עמית – עיתונאי אורי עמית – ראש עיריית רמת גן אילן עמית – מתמטיקאי אילן עמית – סופר אריה עמית – ניצב במשטרת ישראל גלילה רון־פדר-עמית – סופרת ילדים, נוער ומבוגרים גלעד עמית – קצין צה"ל, מפקד חטיבת שומרון דוד עמית – ארכאולוג, חוקר ארץ ישראל דורון עמית – שחקן דניאל עמית – פיזיקאי זלמן עמית – פרופסור לפסיכולוגיה ישראלי-קנדי חנה עמית – עורכת ספרות, אשתו של דוד עמית יעל עמית – שחקנית תמר עמית יוסף – שחקנית ומדבבת, בתה של יעל עמית יצחק עמית – שופט מאיר עמית – אלוף בצה"ל, ראש "המוסד" ושר בממשלת ישראל מיקי עמית – מאייר, צייר ומעצב גרפי ישראלי משה עמית – פרופסור להיסטוריה משולם עמית – ניצב במשטרת ישראל, בעלה של גלילה רון־פדר-עמית עידן עמית – במאי ומחזאי רויטל עמית – שדרנית ב"קול ישראל" אישים ששמם הפרטי הוא עמית
עיצוב עירוני

עיצוב עירוני (באנגלית: Urban design) הוא נדבך בתחום התכנון העירוני שעיקרו הוא התוויית המראה של הנוף העירוני המתוכנן וגם מירווח ואופי הנפח בין חללי הרחוב ובין רחוב אל רחוב. בעוד התכנון העירוני הכולל יוצר מערכת פיזית (רשת הרחובות, השבילים והכבישים, חלוקת המגרשים וקווי בניין ועוד) ופונקציונלית (הגדרת שימושיהם של המבנים – מגורים, מסחר, תעשייה קלה או כבדה וכדומה) של העיר או של מרקם עירוני מסוים, העיצוב העירוני מגדיר מאפיינים של אדריכלות, אדריכלות נוף, אדריכלות נוף עירוני, ועיצוב תעשייתי שתפקידם ליצור אופי ברור ורצוי של החלל העירוני ומראהו. בהיעדר עיצוב עירוני, מתפתחת הרקמה העירונית על פי ההגדרות הפיזיות והפונקציונליות של התכנון אך האדריכלות של כל מבנה בעיר יכולה להיות שונה. דוגמאות מובהקות לעיצוב עירוני נוקשה הן הערים פריז ואמסטרדם. תוכנית אוסמן להתחדשות פריז, לדוגמה, הגדירה קווים מנחים ברורים ונוקשים לעיצוב חזיתות הבניינים שתוכננו כל אחד על ידי יזם ואדריכל אחרים. בתי המגורים האופייניים של אמסטרדם לדוגמה שומרים על קו עיצוב מוגדר עם אפשרויות להבדלים שהופכות כל מבנה לשונה, אך משמרות אופי כולל זהה לבניינים. דוגמה קיצונית להיעדר עיצוב עירוני ומתן אפשרות לאדריכלות חופשית לחלוטין להתפתח היא הסטריפ של לאס וגאס שבו כל מבנה עוצב בצורה ייחודית ושונה מהאחרים. העיצוב העירוני הוא נקודת המפגש המיידית בין אדריכלות כאמנות הבנייה לבין התכנון העירוני, שנעשה לרוב על ידי מתכננים שהם אדריכלים בהכשרתם. עיצוב אופיו של החלל העירוני בא לידי ביטוי בעיצוב החזיתות של המבנים הפונות אל הרחוב, יחסי חלל ומסה בתכנון האדריכלי וחומרי הגמר בהם משתמשים בבנייה. בירושלים, לדוגמה, חוק העזר העירוני המחייב גם את כל תוכניות בניין העיר בשטחה להשתמש באבן ירושלמית, או חיפוי הקירות באבן זו, יוצר אופי מסוים הנובע מחומרי הגמר. דוגמה אחרת היא תוכנית גדס בתל אביב, שהגדירה קווי בניין ומרווחים מדויקים בין הבתים, כפעולת עיצוב עירונית שהתוותה את אופיו של המרקם העירוני של מרכז וצפון תל אביב הישן. תחום העיצוב העירוני העוסק גם בעיצוב פני הרחוב וסביבתו (לעיתים גם בשילוב של עיצוב תעשייתי) עוסק גם לפעמים בתכנון הרחוב וצורתו (מורפולוגיה עירונית ואזורית) כגון: רחוב סימטרי בעל צורה דומה בשני צדדיו או ברחוב אי-סימטרי שבו שני צדדיו אינם דומים אחד אל השני וגם נפח החללים ביניהם. מורפולוגיה עירונית ואזורית המעבדה לעיצוב עירוני הקונגרס הבינלאומי לעיצוב עירוני תוכנית אוסמן להתחדשות פריז הביאנלה של שנג'ן - הונג קונג לאורבניזם ואדריכלות מדיה וקבצים בנושא עיצוב עירוני בוויקישיתוף LCUD המעבדה לעיצוב עירוני – אוניברסיטת תל אביב (באנגלית) אורבנולוגיה – בלוג המעבדה לעיצוב עירוני פורטל בנושא עיצוב עירוני מאמרים בנושא ריהוט רחוב וגן – מתוך אל גליל ריהוט רחוב וגן
הייסנס

המונח "הייסנס" מפנה לכאן. לערך העוסק בחברה ישראלית למוצרי תינוקות, ראו הייסנס (מוצרי תינוקות). קבוצת הייסנס (באנגלית: Hisense Group, בסינית: 海信集团, פין-יין: Hǎixìn jítuán) או חברת הייסנס בע"מ (באנגלית: Hisense Co., Ltd.; בסינית: 海信有限公司, פין-יין: Hǎixìn yǒuxiàn gōngsī) היא חברת אלקטרוניקה סינית רב-לאומית. החברה נוסדה ב-1969, הכנסותיה בשנת 2008 הסתכמו מעל ל-7 מיליארד דולר. בנוסף לסין, לחברה מפעלי ייצור בדרום אפריקה, צרפת, הונגריה והיא מייצאת ליותר מ-100 מדינות. החברה פתחה מטות בבלגיה ובארצות הברית על-מנת להעמיק את חדירתה לשוק האירופאי והאמריקאי. המטה הראשי של החברה ממוקם בעיר צ'ינגדאו. הייסנס מייצרת מוצרים כגון: טלוויזיות, מקררים, מזגנים, ממירי טלוויזיה, ציוד טלוויזיה דיגיטלית, טלפונים, מודולים אלחוטיים, כרטיסי מחשב אלחוטיים ורכיבים אופטיים עבור טלקומוניקציה ותקשורת נתונים. כמו כן מספקת החברה מגוון שירותי ניהול נכסים, שירותי טכנולוגיית מידע, תכנון ועיצוב שבלונה של המוצר, דפוס ביצוע ועיבוד שבלונת הייצור. הייסנס היא גם יצרנית ציוד מקורי שחלק מהמוצרים שלה נמכרים במפעלים אחרים ונושאים את שם המותג שאינו קשור להייסנס כגון Carrefour's. החברה מוכרת תחת חמישה מותגים: Kelon, Ronshen, Savor, Hisense, Hitachi. בנובמבר 2017 פורסם כי החברה רכשה 95% ממניות Toshiba Visual Solutions, חברה בת של טושיבה המייצרת טלוויזיות, תמורת כ-113 מיליון דולר. מדיה וקבצים בנושא הייסנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הייסנס (באנגלית) הייסנס, ברשת החברתית פייסבוק הייסנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הייסנס, ברשת החברתית אינסטגרם הייסנס, סרטונים בערוץ היוטיוב מייקי לוי, צ'ינגדאו‏, "הגאווה הלאומית של הסינים": ביקרנו במפעל של הייסנס, באתר וואלה, 16 באפריל 2018 ג'וש דקרקר, עוד מותג עובר לידיים סיניות: Hisense קונה את הטלוויזיות של טושיבה, גאדג'טי, 16 בנובמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליס

האם התכוונתם ל... מקומות אֵליס (יוון) (Ηλεία, Elis) – יחידה אזורית ביוון אליס איילנד (Ellis Island) – אי מלאכותי בשפך נהר הדסון, ניו יורק, ארצות הברית איי אליס (Ellice Islands) – איי חסות של בריטניה באוקיינוס השקט, קיבלו את עצמאותם בשנת 1978 וכיום שוכנת בהם מדינת טובאלו "האליס" או "אליס" (Άλυς, Halys, Alis) – שמו ביוונית של הנהר הטורקי קיזילאירמאק אישים אליס, נסיכת הממלכה המאוחדת (Alice;‏ 1843–1878) – בתה השלישית של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת אליס, נסיכת באטנברג (Alice;‏ 1885–1969) – נינתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ואמו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו אלטון אליס (Ellis;‏ 1938–2008) – זמר רגאיי ג'מייקני הרב אליס (Ellis;‏ 1921–2010) – גיטריסט ג'אז אמריקאי שמואל אליס (יליד 1947) – פרופסור לניהול והתנהגות ארגונית באוניברסיטת תל אביב ספרות, קולנוע ומוזיקה (Alice) הרפתקאות אליס בארץ הפלאות – ספר ילדים פופולרי מאת לואיס קרול משנת 1865 אליס (סרט, 1990) – סרט קולנוע מאת וודי אלן אליס (סרט, 2012) – סרט דרמה ישראלי א.ל.י.ס. – "אגודה להגנת יצירות סינמטוגרפיות", אגודה ישראלית שאיגדה מספר גופי הפצת קולנוע ונסגרה אליס אין צ'יינס – להקת גראנג' אמריקאית, פועלת באופן לא רצוף משנת 1987 מחשוב וקריפטוגרפיה (Alice) אליס (סביבת פיתוח) – סביבת פיתוח תלת־ממדית שפותחה באוניברסיטת קרנגי מלון בארצות הברית בשיתוף חברת סאן מיקרוסיסטמס אליס ובוב – שמות מוסכמים בקריפטוגרפיה לדמויות המוסרות או מקבלות מידע אחר אוויאיישן אליס (Alice) – מטוס חשמלי המפותח בישראל אישים ששמם הפרטי הוא אליס אליסה (פירושונים) אליזה (פירושונים)
אל-קודס (עיתון)

אל-קודס (בערבית: القدس; תעתיק מדויק: אלקדס, ומילולית: ירושלים) הוא יומון פלסטיני ערבי, הנפוץ ביותר בשטחים, היוצא לאור בירושלים ונוסד בשנת 1967 כתוצאה ממיזוג של שני העיתונים הפלסטיניים "א-דיפאע" ו"אל-ג'יהאד". המייסד של עיתון "אל-ג'יהאד", מחמוד אבו זלף היה לבעלי העיתון הממוזג, וכן גם שימש כעורכו עד מותו בשנת 2005. כיום עורך אותו בנו, ואליד אבו זלף. העיתון יוצא בפורמט ברואדשיט ומופץ בכ-20,000 עותקים. בנוסף להפצה זו מפורסם העיתון באינטרנט בפורמט HTML ו-PDF. החל משנת 2008 מפרסם אתר האינטרנט של העיתון גם בפרסית. עד לשנת 1985 ביטא העיתון עמדות פרו-ירדניות, אז החל לתמוך בקו המדיני של אש"ף והפת"ח. העיתון היה נתון להשפעה ישירה של יאסר ערפאת שנהג להעביר מדי חודש תמיכה לעיתון של כ-55,000 דולר. אבו זלף עצמו שימש כיועץ תקשורת של ערפאת במהלך שנות ה-90. הפוליטיקאי הפלסטיני, זיאד אבו זיאד הוא בעל טור בעיתון. העיתון מתפרסם בירושלים ומשום כך הוא חייב לקבל את אישור הצנזורה הצבאית בלשכת העיתונות הממשלתית של ישראל על בסיס יומי. לפי סקר הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה נקרא העיתון על ידי 81.1% מן הקוראים מעל גיל 18, והוא הפופולרי שבעיתונים הפלסטיניים. באוקטובר 2016, התראיין שר הביטחון אביגדור ליברמן לעיתון, ואמר כי הוא תומך בפתרון שתי המדינות וכי ישראל תהיה מוכנה להסיר את המצור מרצועת עזה ולפעול לשיקומה, בתנאי שחמאס יוותר על התוכנית הצבאית שלו. באפריל 2023 החל העיתון לפרסם מהדורה בעברית. אתר האינטרנט הרשמי של אל-קודס (בערבית, בעברית ובאנגלית) קרולינה לנדסמן, איך זה להיות עיתונאי פלסטיני? ראיון עם עורך בכיר ב"אל־קודס", באתר הארץ, 8 בדצמבר 2016 העיתון "א-דיפאע", באתר הספרייה הלאומית "קניית השפעה" בתקשורת הפלסטינית: דיווח הביטחון המסכל אודות הקצאת 55,000 $ לחודש מלשכת ערפאת עבור מחמוד קאסם אבו זלף כתמיכה בעיתונו ("אלקדס"), המרכז למורשת המודיעין בג"ץ 281/11 ראש מועצת בית איכסא ואח' נ' שר הביטחון ואח', ניתן ב־6 בספטמבר 2011, סעיף 17 ג'קי חורי, ליברמן לעיתון פלסטיני: אם חמאס יפסיק להתחמש ולחפור מנהרות, נסכים לשדה תעופה בעזה, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2016 ניר חסון, העיתון הפלסטיני הפופולרי ביותר התחיל לפרסם מהדורה בשפה העברית, באתר הארץ, 17 באפריל 2023
ויקיציטוט

ויקיציטוט (באנגלית: Wikiquote) הוא מיזם-אחות של ויקיפדיה, שמשתמש בתוכנת מדיה-ויקי ומנוהל על ידי קרן ויקימדיה. האתר הוא ויקי, ומבוסס על רעיונו של דניאל אלטסון, שמומש במקור על ידי בריאון ויבר. מטרת המיזם היא לבסס מאגר רחב של ציטוטים חופשיים ממקורות שונים. המיזם החל את דרכו ב-27 ביוני 2003 באנגלית. אחריו נוספו מיזמים בשפות אחרות. בכל מיזמי ויקיציטוט נכון לאוגוסט 2023 נכתבו למעלה מ-302,000 דפים ב-72 מהדורות בשפות שונות. הגרסה העברית של ויקיציטוט החלה לפעול ב-30 ביולי 2004. נכון לאוגוסט 2023 ויקיציטוט העברי הוא במקום ה־9 בעולם במספר דפי הציטוט (למעלה מ־8600) ובמקום ה־10 בעולם במספר העריכות (202 אלף). מדיה וקבצים בנושא ויקיציטוט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויקיציטוט (בשפות מרובות) ויקיציטוט העברי ויקיציטוט, ברשת החברתית אינסטגרם פירוט סטטיסטיקת מיזמי ויקיציטוט באתר מטא-ויקי ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
אל-קודס

האם התכוונתם ל... שמה הערבי של ירושלים אל-קודס (עיתון) – עיתון יומי פלסטיני כוח אל-קודס – כוח העילית של משמרות המהפכה האיראניים אל-קודס אל-ערבי – עיתון ערבי היוצא לאור בלונדון אוניברסיטת אל-קודס – אוניברסיטה ערבית במזרח ירושלים נפת אל-קודס בית החולים אל-קודס – בית חולים בעיר עזה
ג'ואן הולנד

ג'ואן הולנד (באנגלית: Joan Holland; ‏ 1380 לערך - 12 באפריל 1434), המכונה גם ג'ואן דה הולנד (Joan de Holland) נשאה את התואר דוכסית יורק בשל נישואיה לאדמונד מלאנגלי, דוכס יורק. ג'ואן הייתה בתם של תומאס הולנד, רוזן קנט ושל אליס פיצאלן (Alice FitzAlan). ג'ואן נישאה ארבע פעמים: ב-4 בנובמבר 1393 לערך, נישאה ג'ואן לבן דודה, אדמונד מלאנגלי, בנו של המלך אדוארד השלישי ושל פיליפה מהיינולט. בעקבות נישואים אלה זכתה ג'ואן לתואר "דוכסית יורק". לאחר מותו של לאנגלי, בשנת 1402, נישאה ג'ואן (קודם ל-9 באוגוסט 1404 לוויליאם דה וילוגבי (William de Willoughby) לורד דה ארסבי (Lord Willoughby de Eresby). לאחר מותו של וילוגבי, נישאה להנרי לה סקופ, ברון סקרופ ממאשם (בתאריך המאוחר ל-9 בספטמבר 1410). בתאריך הקודם ל-27 באפריל 1416 נישאה בפעם הרביעית להנרי ברומפלט, לורד ווסי. בשנת 1399 הוענק לג'ואן התואר ליידי במסדר הבירית. ג'ואן נפטרה ב-12 באפריל 1434. קורות חיים באתר ancestry.com קורות חיים באתר thepeerage.com
דיסקין

האם התכוונתם ל... משפחת דיסקין אישים: אברהם דיסקין – פרופסור למדע המדינה בנימין דיסקין – רב ופוסק הלכה ליטאי, אביו של מהרי"ל דיסקין יהושע ליב דיסקין (מהרי"ל) - רב ופוסק נודע, בעשורים האחרונים לחייו הנהיג את הקנאים בירושלים שרה סוניה דיסקין ("הרבנית דיסקין") - אשתו השנייה של מהרי"ל דיסקין יצחק ירוחם דיסקין – בנו של המהרי"ל דיסקין, ומגדולי התורה של ירושלים אחריו נח יצחק דיסקין – רב ליטאי-פולני, רבה של לומז'ה, בנו של הרב בנימין דיסקין יובל דיסקין – ראש השב"כ לשעבר פיליפ דיסקין – במאי תיאטרון ישראלי-אמריקאי שמעון משה דיסקין (לכוביץ') – רב העיר לכוביץ', ומחבר הספר "מדרש שמעוני" שמעון משה דיסקין (סימוניק) - ראש ישיבת קול תורה, ונכדו של שמעון משה דיסקין מלכוביץ' חיים שלמה דיסקין – רבה הראשי האשכנזי של קריית אתא אחר: בית היתומים דיסקין – בית יתומים ירושלמי (נקרא על שמו של המהרי"ל דיסקין) חצר דיסקין – מתחם יהודי ברחוב הסאריה סמוך לשוק הכותנה ברובע המוסלמי שבעיר העתיקה בירושלים.
ויטורינו אנטונש

ויטורינו גבריאל פאשקו אנטונש (פורטוגזית: Vitorino Gabriel Pacheco Antunes; נולד ב-1 באפריל 1987 בפרימונדה) הידוע כוויטורינו אנטונש, הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בקבוצת פאסוס די פריירה בעמדת המגן השמאלי. אנטונש החל את הקריירה שלו בפרימונדה. במהלך הקריירה שלו קיבל הצעות ממספר קבוצות, וב-29 באוגוסט 2007 הושאל זמנית, עם אפשרות לקנייה, לקבוצת רומא, ונקנה על ידה לבסוף ב-2 באפריל 2008 עבור 1,200,000 אירו. בקיץ של אותה שנה הושאל לקבוצת לצ'ה שם בילה את עונת 2008/2009. בשנת 2010 הושאל ללייקסוס וב-2011 הושאל לליבורנו. בינואר 2013 הושאל למאלגה כמחליפו של נאצ'ו מונראל שעזב לארסנל. ב-11 ביוני 2013 עזב את פאסוס די פריירה וחתם במלאגה ל-4 שנים. ב-2 בפברואר 2015 חתם בדינמו קייב עבור דמי העברה על סך 6 מיליון אירו. ב-22 ביולי 2017 הושאל לחטאפה. ב-2 ביולי 2018 חתם באופן קבוע בחטאפה. ב-15 באוגוסט 2020 חזר לפורטוגל וחתם בספורטינג ליסבון לשנתיים. לאנטונש 13 הופעות במדי נבחרת פורטוגל. מדיה וקבצים בנושא ויטורינו אנטונש בוויקישיתוף ויטורינו אנטונש, באתר Transfermarkt ויטורינו אנטונש, באתר Soccerway ויטורינו אנטונש, באתר BDFutbol ויטורינו אנטונש, באתר WorldFootball.net ויטורינו אנטונש, באתר National Football Teams ויטורינו אנטונש, באתר FootballDatabase.eu
ישראל יעקב פישר

הרב ישראל יעקב פישר (1925 – 27 בפברואר 2003) היה רב שכונת זיכרון משה בירושלים, וראב"ד העדה החרדית בשנים 1996–2003. נולד בירושלים לדבורה ואהרן פישר. סבו הרב שלמה פישר, היה רבה של אלבה יוליה. אביו היה מאנשי ה"פרושים" בירושלים. לאחר פטירת האב נפוצו שמועות שהוא ירה במנהיג ההמון הערבי שבא לפרוע ביהודים במאורעות תרפ"ט, אך יש המפקפקים בשמועות אלה. אביו היה בן למשפחה רבנית, הסב רבי שלמה פישר היה רב קהילת הסטטוס קוו אנטה של קרלסבורג ותלמידם של הכתב סופר ורבי יצחק דב במברגר. הסבתא שרה גיטל פישר הייתה נינתו של רבי צבי הירש הלר מגדולי רבני הונגריה. אביו היה מקורב ליעקב ישראל דה-האן וקרא לבנו על שמו. בשנת ה'תש"ב, בהיותו כבן 17, נפטר אביו. בגידול בני המשפחה, סייע ידיד האב, הרב יחיאל מתתיהו דייוויס. ישראל יעקב נישא למלכה בת הרב ישראל אשר ולס, חתנו של הרב בן ציון ידלר. כאברך בישיבת עץ חיים, זכה בפרס משרד הדתות לבני ישיבות מצטיינים לשנת תשי"ג. בשנת ה'תש"ך (1960 לערך) התמנה על ידי הרב פנחס אפשטיין לרב שכונת בתי הורודנא הקטנה מטעם העדה החרדית . בשנת ה'תשכ"ג (1963 לערך) לאחר פטירת הרב מרדכי יהודה ליב זק"ש, מינוהו אנשי הנטורי קרתא כרב שכונת זיכרון משה בירושלים, בניגוד לדעת המתפללים, בתפקיד זה החזיק למשך כארבעים שנה, וכדיין בבד"צ העדה חרדית. בסוף ימיו נתמנה לראב"ד של הבד"צ. נחשב לאחד מחשובי הפוסקים בירושלים. פסיקותיו נאספו בתשעת כרכי שו"ת "אבן ישראל". מפסיקותיו הידועות: אישה בחודש התשיעי להריונה פטורה מלצום ביום הכיפורים והיתר לפתוח בשבת פקקים של בקבוקי פלסטיק וזכוכית. הרב פישר נהג להמליץ לאנשים המצויים במצוקה להתפלל בכותל המערבי. ידועה הנחייתו להתפלל 40 יום ברציפות בכותל. נפטר בכ"ה באדר א' ה'תשס"ג (27 בפברואר 2003) ונקבר בהר המנוחות בירושלים. חיבר סדרת ספרים בשם אבן ישראל חלקם שו"ת וחלקם חידושים על הרמב"ם. לאחר פטירתו יצאו מספר ספרים מתורתו: משנה ברורה עם פסקי אבן ישראל. הגדה של פסח "אבן ישראל" עם פסקיו וחידושיו. הליכות אבן ישראל על המועדים (שני כרכים). אבן ישראל - חידושי אגדה (מועדים, מהדורה ראשונה יצאה בחייו, מהדורה חדשה מתוקנת ירושלים תשס"ז). דרשות אבן ישראל (דרשות שנמסרו בציבור והספדים, תשע"א). אחיו: הרב אליעזר משה פישר - היה רבה של שכונת כנסת בירושלים הרב מאיר צבי פישר - היה מו"צ בשכונת הר נוף בירושלים הרב שלמה פישר - היה מראשי ישיבת איתרי ילדיו: הרב אהרן, ממלא מקומו ברבנות זיכרון משה ומו"צ של העדה החרדית הרב יהודה, חבר בד"ץ העדה החרדית הרב משה, ראש ישיבה קטנה רמ"א חנה אשת הרב משה ברוורמן, ראש ישיבת מאה שערים, מדריך חתנים ומרצה ידוע. אהרן פישר, רועה ישראל, שני חלקים. רבותינו שבירושלים: עובדות תולדות והנהגות, הוצאת שלהבת, ירושלים ה'תשס"ג. הרב יחיאל שטרנברג, פרקים מתולדות חייו של הראב"ד רבי ישראל יעקב פישר זצ"ל, מתוך ישורון כרך יג, עמ' שסג אב"ד הרב פישר - "שולחן ערוך החמישי" - הלך לעולמו, באתר ערוץ 7 ישראל יעקב בן אהרן פישר (1925-2003), דף שער בספרייה הלאומית הסיפור מופיע אצל שלמה זלמן זוננפלד, האיש על החומה, כרך ג' עמ' 315–316. וראה דיון בשמועה זו ובשמועות סותרות בספרו של הלל כהן, תרפ"ט - שנת האפס בסכסוך היהודי-ערבי, ירושלים: הוצאת כתר, 2013.[דרושה הבהרה] בניו מאשרים את נכונות השמועות[דרוש מקור]. אב"ד הרב פישר - "שולחן ערוך החמישי" - הלך לעולמו, באתר ערוץ 7 טקס חלוקת פרסים לבני ישיבות נערך אתמול ע"י משרד הדתות, שערים, 16 בפברואר 1953. "העדה" 1193, םרשת פקודי תשס"ג, עמ' יא ⁨"נטורי קרתא" ניסו לתפוס כםאו של הרב זק"ש ז"ל בזכרון משה ⁩ | ⁨הצפה⁩ | 27 מרץ 1963 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il למי אסור לצום
פיליפה דה מוהון

פיליפה דה מוהון (באנגלית: Philippa de Mohun;‏ 1376 לערך – 17 ביולי 1431) הייתה רעייתו של אדוארד מנוריץ', בשנת 1402 קיבל אדוארד את התואר "דוכס יורק" ובעקבותיו הפכה פיליפה ל"דוכסית יורק", תואר אותו נשאה עד נפילתו של בעלה בקרב אז'נקור בשנת 1415. תאריך הולדתה המדויק אינו ידוע, אולם היסטוריונים סבורים כי פיליפה נולדה לפני שנת 1376. פיליפה הייתה בתם של ג'ון דה מוהון, ברון מוהון, ושל ג'ואן בורג'רש. פיליפה התאלמנה פעמיים קודם לנישואיה לאדוארד מנוריץ'. היא נישאה לוולטר פיצוולטר, ולאחר פטירתו (ב-26 בספטמבר 1386), נישאה לסר ג'ון גולאפרה (נפטר ב-18 בנובמבר 1396). לפיליפה ולוולטר היה צאצא אחד - שנקרא אף הוא וולטר (נפטר בשנת 1432). בשנת 1390 הוכרזה כליידי מלווה של מסדר הבירית וב-10 בדצמבר 1415 הוענק לפיליפה התואר "ליידי האי וייט" (Lady of the Isle of Wight). פיליפה נפטרה ב-17 ביולי 1431 בטירת קאריסברוק שבאי וייט, ונקברה במנזר וסטמינסטר בלונדון שבאנגליה. פיליפה דה מוהון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הייסנס (מוצרי תינוקות)

הייסנס בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת במוצרי בריאות לתינוקות. מוצר הדגל של החברה נקרא בייביסנס (Babysense) - מוניטור תנועה ונשימה המתריע בפני חשד לתסמונת מוות בעריסה. החברה נוסדה בשנת 1991, וב-1992 פיתחה את הפטנט הראשון בעולם על מכשיר לזיהוי הפסקת נשימה אצל תינוקות. מכשירי החברה משווקים כיום ל-35 מדינות, ומותקנים במאות בתי חולים. החברה מייצרת גם אינטרקום לתינוקות (מכשיר המאפשר להורים לשמוע את הנעשה בחדר התינוק), סטריליזטורים לבקבוקי תינוקות, ומברשות לבקבוקים. מכשיר הדגל של החברה הוא הבייביסנס. המכשיר הוא משטח המונח מתחת למזרן עליו ישן התינוק, בו מותקנים חיישנים הקולטים את התזוזות הנגרמות כתוצאה מפעולת הנשימה. במקרה בו המכשיר מפסיק לזהות תזוזות או שקצב הנשימה יורד מתחת לסף המותר, מופעלת אזעקה קולית. המכשיר מיועד לתינוקות עד גיל שנה. גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "ההמצאה שמצאה את ייעודה", עמ' 214–217 אתר האינטרנט הרשמי של הייסנס בייביסנס: כן או לא באתר mako בייביסנס: שומרים על תינוקות ברחבי העולם, באתר "חדשנות ישראלית"
גבי לסט

גבריאל (גבי) לסט (נולד ב-9 בספטמבר 1946) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל. לסט, נולד בהיידלברג, גרמניה בן להורים ניצולי השואה. ב-1948 עלה עם משפחתו לישראל והתגורר ברמלה. התגייס לחטיבת הצנחנים בה שירת כלוחם וכקצין. לאחר מלחמת ששת הימים עבר לשרת במשמר הגבול. במלחמת ההתשה נפצע כשחילץ את פקודיו בתקרית ירי של מחבלים בעמק בית שאן בספטמבר 1969 וזכה לעיטור המופת. ב-1970 סיים קורס מפקדי פלוגות. הוא שימש מפקד מג"ב צפון, סגן מפקד משמר הגבול, וראש אגף מבצעים במטה הארצי. בשנים 1993–1997 שירת כמפקד מחוז תל אביב. לאחר מכן שימש סגן מפכ"ל המשטרה (תחת אסף חפץ). בשנת 1998 יצא לגמלאות ופנה למגזר העסקי, ומאותה שנה ועד 2001 היה מנכ"ל "איגוד חברות הביטוח בישראל". בשנת 1999 מונה כנציג ממשלת ישראל בדירקטוריון חברת "בזק" ושימש בתפקיד עד שנת 2003. בשנת 2001 הצטרף לקבוצת דלק כמנכ"ל הקבוצה. באותה שנה מונה ליו"ר "איגוד חברות הדלק". בספטמבר 2003 מונה לתפקיד יושב ראש הדירקטוריון של קבוצת דלק וחדל לכהן כמנכ"ל. לסט מונה באותה עת גם ליושב ראש "קרן דלק למדע, חינוך ותרבות", המנהלת את פעילות התרומה לחברה ולקהילה של הקבוצה. בשנת 2010 רכש כ–5% ממניותיה של חברת ביטוח בולגרית שהוקמה באותה עת, על ידי מפקד בכיר לשעבר במשטרת בולגריה. לסט נשוי ואב לשלושה. הוא בוגר תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בהצטיינות במדעי החברה ובמתמטיקה מאוניברסיטת חיפה. במהלך שנות שירותו במשטרת ישראל, בוגר קורס A.M.P ליד בית ספר לעסקים באוניברסיטת הרווארד וקורס פיקוד ומטה, חבר הנהלה בתיאטרון ע"ש אורנה פורת ויו"ר הוועד המנהל של תיאטרון יידישפיל. ויושב בחבר הנאמנים של המכללה האקדמית נתניה. אבי שאולי, ‏גבי לסט מכר מניות דלק אנרגיה ברווח של 35 מיליון שקל, באתר גלובס, 2 במאי 2012 יוסי לוי, סבב מינויים צפוי במשטרה, מעריב, 19 ביולי 1988 גבי לסט הועלה לדרגת ניצב, מעריב, 10 בדצמבר 1990 עמירם כהן, גבי לסט פרש מאיגוד לשכות הביטוח; יתמנה למנכ"ל קבוצת דלק, באתר הארץ, 30 במאי 2001 דוד חיון, ‏תשובה הציע לגבי לסט תפקיד בכיר בקבוצת דלק, באתר גלובס, 23 באפריל 2000 יצחק דנון, ‏בכירי בזק הגישו לביהמ"ש בקשה למחוק על הסף את התביעה בשל עיסקת פלאפון-שמרוק, באתר גלובס, 1 ביוני 2003 ניצב בדימוס גבי לסט יתמנה למנכ"ל קבוצת דלק, באתר גלובס, 29 במאי 2001 בן-ציון ציטרין, כנס סוכני הנסיעות ייערך בישראל, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2001 אלי דניאל, גבי לסט מונה ליו"ר דלק, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2003 ערן אזרן, הקים בית כנסת כדי "לפאר את שמו"? קרן התרומות - והתביעה נגד יצחק תשובה, באתר TheMarker‏, 29 בספטמבר 2020 שוקי שדה, יו"ר דלק, המניות בבולגריה וקצין המשטרה החשוד בהנהגת קבוצת מאפיה, באתר TheMarker‏, 6 ביולי 2015 והצגה טובה ביידישפיל, כבר ראיתם?, באתר TheMarker‏, 15 בנובמבר 2017 טלי חרותי-סובר, מה קורה במכללת נתניה? שכר מופרז, השתלמות עם בת הזוג וספקים בלי מכרז, באתר TheMarker‏, 19 במאי 2020
אוסקר לבנט

אוסקר לבנט (באנגלית: Oscar Levant;‏ 27 בדצמבר 1906 - 14 באוגוסט 1972) היה שחקן קולנוע, פסנתרן, מלחין וקומיקאי יהודי-אמריקאי. התפרסם במיוחד בהופעותיו בתוכניות רדיו וטלוויזיה הומוריסטיות. נולד בפיטסבורג, פנסילבניה שבארצות הברית, להורים מהגרים יהודים-אורתודוקסים מרוסיה. ב-1922, לאחר מותו של אביו מקס, עבר עם אמו אנני לניו יורק. בניו יורק למד פסנתר אצל זיגמונט סטויובסקי וב-1924 הופיע באחד מן הסרטים המדברים הראשונים שהופקו בעיר, Ben Bernie and All the Lads עם שירים מאת אירווינג ברלין, אוסקר המרשטיין וחברו הטוב ג'ורג' גרשווין. ב-1928 עבר להוליווד שם הלחין מוזיקה ללמעלה מ-20 סרטים. שירו הידוע ביותר הוא Blame It on My Youth. ב-1932 ביקש ללמוד הלחנה באופן רציני יותר והפך לתלמידו של ארנולד שנברג. ב-1939 נשא לאשה את ג'ון גייל (June Gale, שהייתה חברה בלהקת האחיות לבית גייל עם אחיותיה Joan ,Jane ו-Jean). הם היו נשואים 33 שנים, עד מותו והיו להם שלושה ילדים. לבנט הפך מפורסם בשל מעני-הלשון השנונים שלו כשותף לתוכניות רדיו בשנות השלושים והארבעים בהם הגיש גם חידונים מוזיקליים, שבהם חשף רוחב ידיעות והשכלה רחבה. בשנת 1945 השתתף בסרט "רפסודיה בכחול" המגולל את סיפור חייו של גרשווין בתפקיד עצמו, יחד עם אל ג'ולסון, ששיחק אף הוא את עצמו והיה שותף של לבנט באחת מתוכניות הרדיו שלו. לבנט שיחק בסרט נוסף שצירו המרכזי הוא המוזיקה של גרשווין "אמריקאי בפריז" מ-1951.ב-1945 הקליט כסולן בפסנתר יחד עם המנצח יוג'ין אורמנדי והתזמורת הסימפונית של פילדלפיה את היצירה "רפסודיה בכחול" עבור חברת Columbia Records, הקלטה שנבחרה ב-1990 להכלל בהיכל התהילה של פרס גראמי. ב-1948 שיחק בסרט "רומן בלב ים" לצידה של דוריס דיי. ב-1953 שיחק בסרט קרון הלהקה לצידו של פרד אסטר. ב-1958 החל להגיש תוכנית ארוח בטלוויזיה בשם The Oscar Levant Show, בה שילב ראיונות משועשעים עם נגינה בפסנתר והסתבך לא אחת בפליטת פה. התוכנית שודרה עד 1960, עת הורדה מהשידור בעקבות הערה של לבנט לאחר התגיירותה של מרילין מונרו כדי להנשא לארתור מילר: "עתה, משמונרו כשרה, מילר יוכל לאכול אותה". לבנט היה מכור לתרופות הרגעה ואושפז לא אחת בבית חולים פסיכיאטרי, הוא העיר בהתייחס לנגינתו המופלאה בפסנתר: "יש קו דק בין גאונות ושיגעון. אני מחקתי את הקו הזה." Sam Kashner and Nancy Schoenberger, A Talent For Genius: the Life and Times of Oscar Levant. Silman-James Press. ISBN 1-879505-39-8 מדיה וקבצים בנושא אוסקר לבנט בוויקישיתוף אוסקר לבנט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוסקר לבנט, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אוסקר לבנט, באתר AllMovie (באנגלית) אוסקר לבנט, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוסקר לבנט, באתר Discogs (באנגלית) אוסקר לבנט, באתר SecondHandSongs על הסרט Ben Bernie and All the Lads (באנגלית) קטע מהסרט אמריקאי בפריז בנגינתו, סרטון באתר יוטיוב לבנט מנגן אטיוד של שופן אוסקר לבנט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)