laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בודוג שילר

בודוג שילר (בהונגרית: Schiller Bódog;‏ פוז'ון, 7 בפברואר 1877 – בודפשט, 29 בינואר 1914) היה משפטן ועורך דין יהודי-הונגרי, היסטוריון משפטי, פרופסור באוניברסיטה, מזכיר ורשם בית משפט, שופט. בודוג שילר נולד במשפחה יהודית כבנם של חייט הנשים וסוחר אופנת נשים ברטולד שילר, ושל רוזה רוט. את לימודיו התיכוניים סיים בעיר הולדתו. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה המלכותית למשפטים בברטיסלבה ובאוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), הוא קיבל דוקטורט במשפטים ב-1900. בסתיו 1901, הוא נסע אל מחוץ להונגריה במלגה ממלכתית ובילה שני סמסטרים באוניברסיטת הומבולדט של ברלין, ולאחר שחזר הביתה ניגש לבחינת לשכת עורכי הדין. משנת 1904 מונה רשם בית משפט, ולאחר מכן שופט ומשנת 1912 הרצה כפרופסור באוניברסיטת בודפשט. בנוסף למחקרי ההיסטוריה המשפטית שלו, תרגם לגרמנית ב-1904 את עבודתו של פרופסור אקוש טימון בשם "היסטוריה חוקתית ומשפטית של הונגריה ביחס להתפתחות מדינות המערב". מאמריו וחלק ממחקריו פורסמו בכתבי העת ועיתונים: המאה העשרים (Huszadik Század) עלון מדעי המשפט (Jogtudományi Közlöny) פסטר לויד מדינת חוק (Jogállam) ב-Zeitschrift für ungarisches öffentliches und Privatrecht הוא היה עורך בלקסיקון המשפטי ההונגרי (Magyar jogi lexikon) אשתו הייתה פרידריקה שילר (1886–?), בתם של ז'יגמונד שילר ושל אנה שטיין, איתה התחתן ב-5 בנובמבר 1907 בבודפשט. הוא נפטר ממחלת לב. מקור האצולה הגבוהה שעוברת בירושה בהונגריה. פרופסור אקוש טימון כתב הקדמה. (בודפשט, 1900) מקורות משפטיים של שלושת הספרים (בודפשט, 1902) ה-pragmatica sanctio והחוקים המקומיים (בודפשט, 1903) Ungarische Verfassungs- und Rechtsgeschichte mit Bezug auf die Rechtsentwickelung der westlichen Staaten von Ákos von Timon. Aus der 2. Auflage übersetzt (Berlin, 1904) לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II . עורכת ראשית. אגנש קניירש. בודפשט, הוצאה לאור אקדמית, 1967-1969. לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. בודפשט, 1929. גישה מקוונת יוז'ף סינאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, 1891-1914. Viktor Hornyánszky גישה מקוונת מדיה וקבצים בנושא בודוג שילר בוויקישיתוף "Születési bejegyzése a pozsonyi neológ izraelita hitközség születési akv. 153/1877. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-19. "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 41/1914. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-17. Elhunyt Schiller Bódog (1914. január 30.) Világ, 5. évfolyam, 26. szám "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 511/1907. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-17. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "בודוג שילר".
ג'וניור פלמינגס

ג'וניור פלמינגס (באנגלית: Junior Flemmings; נולד ב-16 בינואר 1996 בקינגסטון שבג'מייקה) הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת טולוז מליגת העל הצרפתית ובנבחרת ג'מייקה. ג'וניור פלמינגס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'וניור פלמינגס, ברשת החברתית אינסטגרם ג'וניור פלמינגס, באתר Transfermarkt ג'וניור פלמינגס, באתר Soccerway ג'וניור פלמינגס, באתר BDFutbol ג'וניור פלמינגס, באתר WorldFootball.net ג'וניור פלמינגס, באתר National Football Teams ג'וניור פלמינגס, באתר FootballDatabase.eu ג'וניור פלמינגס, באתר ESPN
סואלטרי

הסואלטרי (בלטינית: Suelteri) היו שבט גאלי ששכן בסמוך לחוף הים התיכון, בין יֶר (אנ') המודרנית לבין מפרץ סן טרופה, בתקופת הברזל ובתקופת האימפריה הרומית. שבט הסואלטרי מתועד כ-Suelteri על ידי פליניוס הזקן (המאה הראשונה לספירה) וכ-Selteri על מפת פויטינגר (המאה ה-5 לספירה). השם הגאלי Suelteri עשוי לנבוע מהשורש הקלטי suel - ('סיבוב; פרק זמן', chwel 'סיבוב; מהלך; מהומה'). פליניוס מתאר את הטריטוריה של הסואלטרי כממוקמת ליד הקמקטוליקי (טולון) והוורוקיני. מפת פויטינגר מאתר את הסואלטרי בין הים התיכון לבין הנהר דוראן. נראה שהם חיו ב"מאסיף דה מור" (אנ') ובאזור זה המשתרע מאולביה (Hyères) עד מפרץ סן טרופה, המקביל לקו החוף של מחוז Diocèse de Fréjus המאוחר יותר. על פי ההיסטוריון גאי בארוול (אנ'), הם היו חלק מהקונפדרציה הסלובית. Barruol, Guy (1969). Les Peuples préromains du Sud-Est de la Gaule: étude de géographie historique. E. de Boccard. OCLC 3279201. Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236. Pliny. Naturalis Historia, 3:34. Falileyev 2010, s.v. Suelteri. Barruol 1969, pp. 211–212. Barruol 1969, pp. 187–188.
ג'סמין פאוליני

ג'סמין פאוליני (באיטלקית: Jasmine Paolini; נולדה ב-4 בינואר 1996) היא שחקנית טניס מקצוענית מאיטליה. נכון ליולי 2024, מדורגת במקום השביעי בעולם בדירוג ה-WTA, דירוג השיא שלה. הישג השיא שלה הוא הגעה פעמיים למשחק גמר טורניר גראנד סלאם, באליפות צרפת (2024) ובאליפות וימבלדון (2024). פאוליני נולדה בקסטלנואובו די גארפאניינה וגדלה בין קרארה לפורטה דיי מארמי, בטוסקנה אביה, אוגו, הוא איטלקי ואמה, ג'קלין, היא ממוצא פולני וגנאי, במקור מלודז'. סבתה מצד אמה, המתגוררת בלודז', היא פולנייה וסבה מצד אמה, המתגורר בקופנהגן, הוא גנאי. אחיה, ויליאם, אף הוא טניסאי. היא משחקת טניס מגיל 5 והתאמנה במועדון הטניס בבני די לוקה. בגיל 15 עברה להתאמן בטירניה. באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר היא הפסידה בסיבוב הרביעי לאנה קלינסקאיה מרוסיה בשתי מערכות (4–6, 2–6). באליפות דובאי בטניס שנערכה בפברואר היא זכתה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על אנה קלינסקאיה ב-3 מערכות (4–6, 7–5, 7–5). בסיבוב השלישי היא ניצחה את מריה סקארי מייוון (דורגה 8 בטורניר) בשתי מערכות (6–4, 6–2). באליפות צרפת שנערכה ביוני היא הגיעה לראשונה בקריירה שלה למשחק גמר בטורניר גראנד סלאם שבו הפסידה במשחק הגמר לאיגה שוויונטק מפולין (1 בעולם) בשתי מערכות (2–6, 1–6). בסיבוב השלישי היא ניצחה את ביאנקה אנדרסקו מקנדה ב-3 מערכות (6–1, 3–6, 6–0), בסיבוב הרביעי היא ניצחה את אלינה אוונסיאן מרוסיה ב-3 מערכות (4–6, 6–0, 6–1), בשלב רבע הגמר היא ניצחה את ילנה ריבאקינה מקזחסטן (4 בעולם) ב-3 מערכות (6–2, 4–6, 6–4) ובשלב חצי הגמר היא ניצחה את מירה אנדרייבה מרוסיה בשתי מערכות (6–3, 6–1). נוסף לכך, היא הגיעה למשחק הגמר בטורניר לזוגות נשים ביחד עם שרה אראני מאיטליה שבו הפסידה לקוקו גוף מארצות הברית וקטרינה סיניאקובה מצ'כיה בשתי מערכות (6–7(5–7), 3–6). באליפות וימבלדון היא הגיעה למשחק הגמר לראשונה בקריירה שלה שבו הפסידה במשחק הגמר לברבורה קרייצ'יקובה מצ'כיה (31 בעולם) ב-3 מערכות (2–6, 6–2, 4–6). בסיבוב הרביעי היא ניצחה את מדיסון קיז מארצות הברית (14 בעולם) ב-3 מערכות (6–3, 6–7(6–8), 5–5, קיז פרשה), בשלב רבע הגמר היא ניצחה את אמה נבארו מארצות הברית (19 בעולם) בשתי מערכות (6–2, 6–1) ובשלב חצי הגמר היא ניצחה את דונה וקיץ' מקרואטיה ב-3 מערכות (2–6, 6–4, 7–6(10–8)). בשלב הגמר הפסידה לברבורה קרייצ׳יקובה ב-3 מערכות (6-2, 2-6, 6-4). בבאולימפיאדת פריז זכתה פאוליני במדליית הזהב במסגרת טורניר זוגות הנשים ביחד עם שרה אראני לאחר ניצחון בשלוש מערכות על מירה אנדריבה ודיאנה שניידר מספורטאים אינדיבידואלים ניטרליים. מדיה וקבצים בנושא ג'סמין פאוליני בוויקישיתוף ג'סמין פאוליני, ברשת החברתית אינסטגרם ג'סמין פאוליני, באתר olympedia.org ג'סמין פאוליני, באתר ה-WTA ג'סמין פאוליני, באתר ה-ITF ג'סמין פאוליני, באתר גביע הפדרציה איתמר קציר, בדרך לתואר בווימבלדון, קרייצ'קובה הרסה את סיפור הסינדרלה המושלם, באתר הארץ, 13 ביולי 2024
מיכל אהרוני

מיכל אהרוני היא מחזאית, עיתונאית ומנהלת קמפיינים. אהרוני היא בוגרת החוג לתיאטרון בסמינר הקיבוצים בתל אביב ובעלת תואר שני בתיאטרון מאוניברסיטת מידלסקס בלונדון. שירתה כדוברת של שרת הקליטה יולי תמיר והייתה חלק מצוות התקשורת בזמן המשא ומתן בקמפ דייוויד. עבדה כדוברת של חברי הכנסת שאול מופז, אראל מרגלית ואחמד טיבי. אנגינה פקטוריס – סאטירה בכיכובו של דב גליקמן ובהפקת צוותא. בימוי ציון אשכנזי. שבת בבוקר – מחזה על 15 הדקות האחרונות בחייו של שלמה רון מקיבוץ בארי, במשחקו של שלמה בראבא. בימוי שמר גאון. בראבא המשחק את שלמה רון אמר לידיעות אחרונות שזה "הפרויקט המשמעותי בחיי". ורסאצ'ה שם זמני דרמה בבימויו של אלון טיראן. משחקים בלב – מחזמר לילדים בהפקת בימת הנוער ברחובות בבימויו של ז'אק זרביב. חמדת אבות – סאטירה בהפקת צוותא בבימויו של אלון אופיר. לסמן וי – פסטיבל תיאטרון קצר בבימוי אוהד שחר סבון – פסטיבל תיאטרון קצר בבימויו של משה קפטן מתחת לכרית – פסטיבל תיאטרון קצר בבימויו של דייוויד בילנקה כתם – פסטיבל תיאטרונטו בבימוי מעין אבן נשואה לעיתונאי שלומי אלדר ולהם שני בנים. מאיה נחום שחל, המחזאית מיכל אהרוני: "סיפור ההקרבה לא עזב אותי", באתר כלכליסט, 26 ביוני 2024 מאיה נחום שחל, לא הולכת על ביצים: מיכל אהרוני חוזרת לצוותא עם סאטירה פרועה, באתר כלכליסט, 24 בנובמבר 2019 הטור של מיכל אהרוני, בעמוד הדעות של ישראל היום חבצלת דמארי, "הפרויקט המשמעותי בחיי", באתר ynet, 24 באפריל 2024 מיכאל הנדלזלץ, לא צריך להציב את עבודת השחקנים במרכז. בלעדיהם פשוט אי אפשר, באתר הארץ, 7 בפברואר 2017 יונתן ריגר, הנהלת התיאטרון: יצונזר עירום בהצגה ב"הבימה", באתר חדשות 13, 6 ביוני 2017
ויניקונקה

הר ויניקונקה (ספרדית: Vinicunca או Winikunka) הנקרא גם Montaña de Siete Colores (מילולית: הר שבעת הצבעים), Montaña de Colores (הר הצבעים) או Montaña Arcoíris (הר הקשת בענן), הוא הר בהרי האנדים בפרו בגובה של 5,200 מטר מעל פני הים. הוא ממוקם על הכביש להר האאוסנגטה, באזור קוסקו. עד לשנת 2013 ההר היה מכוסה שלג, ולאחר שזה נמס נחשף ההר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ההסבר לא מסביר כלום. מראהו של ההר הוא תוצאה של אינטראקציה של מינרלים ומשקעים[דרושה הבהרה] במשך מיליוני שנים - המינרלים שבקרקע נשחקו ונישאו על גבי המים. עם הזמן, המינרלים נערמו זה על זה ויצרו שכבות בצבעים שונים המסודרות לפי משקל כל מינרל. תנועות טקטוניות דחפו את השכבות האלו כלפי מעלה. גשמים חזקים, שלג בלתי פוסק, רוחות וטמפרטורות קיצוניות הובילו לבליה של שכבות המינרלים החשופות של ההר וחמצון המינרלים הוביל ליצירת הצבעים החזקים בהר. מחקרים שנעשו על דגימות שנלקחו מההר מצביעים על כך שהצבעים בהר נובעים מהרכב המינרלים הבא: ורוד: תערובת של חימר אדום, אבן בוץ וחול. לבן: אבן חול ואבן גיר. סגול או לבנדר: חוואר (תערובת של חימר וסידן פחמתי) וסיליקטים. אדום: ארגיליטים וחרסיות. ירוק: חרסיות עשירות במינרלים פרו-מגנזיים (תערובת של ברזל ומגנזיום) ותחמוצת נחושת. חום צהבהב, חרדל או זהוב: לימוניטים, אבני חול גירניות עשירות במינרלי גופרית. חום אדמה: פנגלומרטים המורכבים מסלעי מנגן המתוארכים לתקופה הרבעונית. ההר ממוקם מדרום מזרח לעיר קוסקו, וניתן להגיע אליו מקוסקו בשני מסלולים: הראשון הוא דרך סיירה דל סור הפרואנית (PE-3s) לכיוון העיירה צ'קאקופה, ובהמשך לעיירה פיטומרקה, שנמצאת כשעתיים מהעיר קוסקו. מפיטומרקה, ניתן ללכת ברגל, במכונית או באופנוע לאורך שביל העובר דרך מספר קהילות כפריות, ביניהן פמפה צ'ירי, ומשם הליכה של 1.5 קילומטר לאורך מעבר וינינקונקה. המסלול השני הוא דרך העיירה קוסיפטה, ומשם הליכה של 3 ק"מ לאורך מסלול צ'יליהואני לאורך השביל, עד להגעה להר. הזמן המומלץ לביקור בהר הוא במהלך העונה היבשה בפרו, מאפריל עד ספטמבר, עם עדיפות לחודשים יוני–אוגוסט, בהם הראות טובה. בין החודשים אוקטובר למרץ, גשמים עונתיים חזקים יכולים לכסות את ההר כולו בשלג עבה, ובכך להקשות על הגישה להר. הטמפרטורות בהר בלילה הינן מתחת ל-0 מעלות. מדיה וקבצים בנושא ויניקונקה בוויקישיתוף מהו הר ויניקונקה הצבעוני בפרו?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה About Rainbow Mountain, Rainbow Mountain Peru (באנגלית) טרק האזנגטה - פרו, באתר מסע אחר Estudio sedimentológico, aplicada al geoturismo en las montañas de 7 colores Ausangate-Cusco., scholar.google.com How Was Rainbow Mountain Formed? - Peru's Colorful Mountain Explained, Rainbow Mountain Peru (באנגלית) Visiting Vinicunca Rainbow Mountain & Red Valley | Setours, ‏2024-03-14 (באנגלית אמריקאית) Monta?a Arco?ris, Cusco, BITÁCORAS DE VIAJE, ‏2016-10-11 (בספרדית) Complete guide to visit the Rainbow Mountain, www.ticketmachupicchu.com
בנג'מין וייד

בנג'מין פרנקלין וייד (באנגלית: Benjamin Franklin Wade;‏ 27 באוקטובר 1800 – 2 במרץ 1878) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי ששירת בסנאט של ארצות הברית מטעם אוהיו. הוא ידוע במעמדו הרם בקרב הרפובליקנים הרדיקלים. וייד נולד במסצ'וסטס ועבד כפועל בתעלת אירי. המפלגה הוויגית כיהן בסנאט של אוהיו (אנ') בין השנים 1837 ו-1842. ב-1851 הושבע לסנאט. בכהונתו בסנאט תמך בזכות בחירה לנשים, זכויות האיגודים המקצועיים ושוויון לאפרו-אמריקאים. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית מתח ביקורת רבה על מדיניותו של אברהם לינקולן, וטען שתוכניותיו לאחר המלחמה הן מפייסות מדי. הוא לא נבחר מחדש ב-1868 אך נשאר פעיל בפוליטיקה עד למותו ב-1878. מדיה וקבצים בנושא בנג'מין וייד בוויקישיתוף בנג'מין וייד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בנג'מין וייד, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Benjamin Wade, American Battlefield Trust
יסמין אל-ח'ודהירי

יסמין אל-ח'ודהירי (באנגלית: Yasmin Al-Khudhairi; נולדה לפני שנת 2000) היא שחקנית בריטית. ידועה בעיקר בזכות תפקידה בשתי העונות האחרונות של הדרמה הקומית של ערוץ 4 הבריטי "אקלי ברידג'"(אנ'). אל-ח'ודהירי נולדה בקינגסטון על התמזה, דרום מערב לונדון. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת מנצ'סטר בשנת 2016 עם תואר ראשון במדעי החברה באנתרופולוגיה חברתית. במהלך האוניברסיטה, היא התיידדה עם הבמאי והמחזאי רישי פלהם (Rishi Pelham) ונכנסה לאודישן לאחד ממחזותיו. היא עבדה איתו במספר פרויקטים של תיאטרון שוליים ובהמשך היא לוהקה לתפקיד איילה בסרט העצמאי שלו "הילדה" (Hilda) משנת 2019, שהיווה את הופעת הבכורה שלה בקולנוע. בשנת 2020 היא הופיעה בטלוויזיה עם הופעת אורח קטנה בפרק של מותחן ה-BBC "להרוג את איב". בשנת 2021 היא קיבלה את התפקיד הראשי הראשון שלה בטלוויזיה כשהצטרפה לצוות השחקנים של הדרמה הקומית של ערוץ 4 "אקלי ברידג'" בעונה הרביעית בתור פיזה אחטר. היא חזרה על תפקידה כפיזה בעונה החמישית והאחרונה של הסדרה בשנת 2022. בשנת 2023, אל-ח'ודהירי הופיעה בסרט הקומדיה הרומנטית "Rye Lane" והיה לה תפקיד חוזר בתור הנסיכה ידירה בעונה השלישית של המותחן הפוליטי של Sky Max "קוברה" (אנ') בתור הנסיכה יאדירה בנת זיאן אל-בילאל. ב-2024 הופיעה אל-ח'ודהירי בסדרה "המדריך לרצח לילדות טובות" בתפקיד נעמי וורד. יסמין אל-ח'ודהירי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Vanophem, Liselotte (26 בספטמבר 2019). "Filmmaker Rishi Pelham and actors Megan Purvis and Yasmin Al-Khudhairi Discuss Their Film "Hilda"". Big Picture Film Club. נבדק ב-9 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) White, Peter (16 בספטמבר 2019). "Tim Roth To Exec Produce British Dance Feature 'Hilda'; Premieres At Raindance Film Festival". Deadline Hollywood. נבדק ב-9 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Foreman, Polly (26 באפריל 2021). "Who plays Fizza in Ackley Bridge?". Heart. נבדק ב-9 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Gantzer, Olivia (11 ביולי 2022). "'She's changed' Ackley Bridge star opens up on Fizza Akhtar transformation". Digital Express. נבדק ב-9 בינואר 2024. {{cite journal}}: (עזרה) "Interview with Yasmin Al-Khudhairi, Ryan Dean, Megan Morgan who play Fizza, Johnny and Marina". Channel 4 Press. 5 ביולי 2022. נבדק ב-9 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Hibbs, James (12 באוקטובר 2023). "Meet the cast of COBRA: Rebellion". Radio Times. נבדק ב-9 בינואר 2024. {{cite journal}}: (עזרה) "Yasmin Al Khudhairi". spotlight.com. Spotlight. 2024. נבדק ב-10 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה)
לאונור ווטלינג

לאונור סבאיוס ווטלינג (באנגלית: Leonor Ceballos Watling; נולדה ב-28 ביולי 1975) היא שחקנית קולנוע וזמרת ספרדייה. ווטלינג נולדה במדריד, ספרד, והיא בת לאם בריטית. היא החלה את הקריירה שלה בתיאטרון והחלה להופיע בסרטים כבר בגיל 15, ומאז הופיעה בסרטים ובתוכניות בטלוויזיה הספרדית. בשנים 1998 ו-2002 הייתה ווטלינג מועמדת לפרס גויה, המקבילה הספרדית לפרס אוסקר, על תפקידיה הראשיים בסרטים "שעת האמיצים" (בספרדית "La hora de los valientes", ‏1998) ו-"אמא שלי אוהבת נשים" (בספרדית "A mi madre le gustan las mujeres", ‏2002). ווטלינג השתתפה בסרט זוכה האוסקר "דבר אליה", של פדרו אלמודובר (2002), בתפקיד אליסיה. ב-2005 דיבבה ווטלינג את כיפה אדומה בגרסה הספרדית של סרט האנימציה "כיפה אדומה: הסיפור האמיתי". בשנת 2007 שיחקה בסרט הביוגרפי "Teresa, el cuerpo de Cristo" בבימויו של ריי לוריגה. בשנת 2008 השתתפה בסרט המותחן הבריטי "רציחות באוקספורד". בשנת 2018 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "רשות לחיות", דרמת פשע על ברון סמים שעומד לפרוש, וסגנו זומם לגזול מהיורש אחריו את האימפריה. בשנת 2020 כיכבה בתפקיד הראשי בסדרת הקומדיה "Nasdrovia" של רשת הטלוויזיה Movistar Plus+ לצד השחקן הישראלי מארק איווניר. בשנת 2021 שיחקה במיני-סדרה "Besos Al Aire", אשר עוקבת אחר מספר סיפורי אהבה במהלך הסגר בעקבות התפרצות נגיף הקורונה. בהמשך השנה שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה הרומנטית "הכרמים של לה טמפלאנזה" ברשת פריים וידאו. באותה שנה לוהקה לדמות ראשית בסרט הספרדי-בלגי "No mires a los ojos" המבוסס על הרומן "Cerbero son las sombras" מאת הסופר הספרדי חואן חוסה מייאס. בנוסף לעבודתה כשחקנית, חברה ווטלינג בלהקה הנקראת "Marl'ango". לאונור ווטלינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לאונור ווטלינג, ברשת החברתית אינסטגרם לאונור ווטלינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לאונור ווטלינג, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי לאונור ווטלינג, באתר AllMovie (באנגלית) לאונור ווטלינג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לאונור ווטלינג, באתר MusicBrainz (באנגלית) לאונור ווטלינג, באתר Yandex.Music (ברוסית) לאונור ווטלינג, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הודיה קבדה

הודיה קבדה (נולדה: 29 באוגוסט 2005) היא כדורסלנית ישראלית המשחקת בעמדת הפורוורדית בהפועל לב ירושלים ובנבחרת העתודה. קבדה היא בתו של הכדורגלן זיו קבדה, שעודד אצל ילדיו את האהבה לספורט תחרותי. בגיל שבע הגיעה לשחק כדורסל בקאנטרי קלאב אליו הייתה משפחתה מנויה, וכך החלה את קריירת הכדורסל שלה. בגיל 16 החלה לשחק בקבוצת הבוגרות של אליצור חולון, בה שיחקה במשך שתי עונות. בעונת 2021/2022 הוזמנה לשחק בקבוצת הבוגרות של אליצור חולון, המועדון בו גדלה. במסגרת הליגה השתתפה ב-12 משחקים בהם שיחקה 11 דקות בממוצע למשחק, וקלעה בממוצע 1.7 נקודות למשחק. במסגרת משחקי הגביע השתתפה בשני משחקים בהם שיחקה בממוצע 8.5 דקות וקלעה בממוצע 2 נקודות. בעונה הבאה המשיכה קבדה באליצור חולון, כשהפעם שותפה ב-18 משחקים בהם שיחקה בממוצע 17.5 דקות למשחק, וקלעה 3.9 נקודות למשחק. בעונת 2023/2024, אחרי שתי עונות בקבוצת הבוגרות של חולון, חתמה קבדה בהפועל לב ירושלים שעלתה באותה עונה לליגת העל. עונה זו היוותה את עונת הפריצה שלה, ובסופה זכתה עם הקבוצה בגביע המדינה, ובסגנות אליפות המדינה (הפסידו את האליפות לאליצור רמלה). בעונה זו שותפה קבדה ב-25 משחקים, בהם שיחקה בממוצע 28.3 דקות, וקלעה 9.6 נקודות למשחק. במסגרת הגביע בו זכתה עם קבוצתה השתתפה בשלושת משחקי הגביע בהם שיחקה בממוצע 25 דקות, וקלעה 10.3 נקודות. לקראת עונת 2024/2025 חתמה קבדה לעונה נוספת בהפועל לב ירושלים. קבדה הייתה חלק מנבחרת הנערות של ישראל, בה הייתה חלק מהחמישייה הפותחת. בשנת 2024 השתתפה קבדה כחלק מנבחרת העתודה באליפות אירופה עד גיל 20. הנבחרת סיימה במקום ה-9, ושמרה על מיקומה בדרג א'. פרופיל, באתר eurobasket פרופיל השחקנית באתר ספסל פרופיל השחקנית באתר פיב"א שילה משולם, ‏קודם ערכים, ואז ספורט: משפחת כבדה נפתחת, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2022 רענן וייס, בדרכה שלה: הכירו את בתו של שחקן הכדורגל המוכר שבחרה דווקא בכדורסל, 9 ביולי 2021, מיינט ראשון לציון אהרל'ה ויסברג‏, "אני שמחה שבמדינה הבינו שנשים מסוגלות לעשות הכול", באתר וואלה, 28 בפברואר 2024 הודיה קבדה באתר איגוד הכדורסל הישראלי עוד שחקניות חיזוק: הודיה קבדה והדר מור יוסף חתמו בהפועל לב ירושלים, באתר וואלה, 24 ביולי 2023 "כשהזרות הגיעו, המשכנו באותו הקצב", 11 ביולי 2024, ספסל ‏הודיה קבדה תמשיך עונה נוספת בהפועל לב ירושלים, באתר ספורט1, 1 ביוני 2024 נשים: נבחרת העתודה ניצחה - והבטיחה הישארות בדרג א', באתר ynet, 12 ביולי 2024 נשים: העתודה סיימה במקום התשיעי באליפות אירופה, באתר ynet, 14 ביולי 2024
טגו קלדרון

טֶגוֹ קַלְדֶרוֹן (שם מלא Tegui Calderón Rosario) ידוע גם כ-Tego Calderón (נולד ב-1 בפברואר 1972 ב-Santurce, פוארטו ריקו) הוא ראפר ושחקן פוארטוריקני. נולד בסן חואן, פוארטו ריקו. בגיל צעיר עבר עם משפחתו למיאמי, פלורידה. אלבומו הראשון "El abayarde" שיצא בשנת 2002 התפרסם מהר מאוד והפך להצלחה מיידית. האלבום מכר 50,000 עותקים בחודש הראשון. לאחר הצלחתו של האלבום התפרסם קלדרון והפך לכוכב ראפר לטיני. שנתיים לאחר מכן, בשנת 2004, הוציא קלדרון עוד אלבום בשם El Enemy de los Guasibiri שלא הצליח לשחזר את הצלחת קודמו, אבל מכר היטב גם כן. ב-29 באוגוסט 2006 הוציא קלדרון את האלבום "The Underdog" (בשם המקורי "El Subestimado"). בשנת 2006 קלדרון השתתף בשיר אחד בפסקול הסרט מהיר ועצבני 3: טוקיו דריפט. שם השיר בו השתתף קלדרון נקרא "Bandaleros" והיה בשיתוף עם הראפר דון עומר. בשנת 2007 הקליט שיר במשותף עם הזמר הקולומביאני המצליח חואנס. ב-2007 שיחק בסרט "הצעה בלתי חוקית" לצידה של דניה רמירז. 2002: El abayarde 2006: The Underdog 2007: El Abayarde Contraataca 2015: El Que Sabe, Sabe The Original Gallo Del País - O.G. El Mixtape :2012 2004: El Enemy de los Guasibiri מדיה וקבצים בנושא טגו קלדרון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טגו קלדרון (בספרדית) טגו קלדרון, ברשת החברתית פייסבוק טגו קלדרון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טגו קלדרון, ברשת החברתית אינסטגרם טגו קלדרון, ברשת החברתית טיקטוק טגו קלדרון, סרטונים בערוץ היוטיוב טגו קלדרון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טגו קלדרון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) טגו קלדרון, באתר ספוטיפיי טגו קלדרון, באתר AllMusic (באנגלית) טגו קלדרון, באתר MusicBrainz (באנגלית) טגו קלדרון, באתר דיזר טגו קלדרון, באתר Discogs (באנגלית) טגו קלדרון, באתר Songkick (באנגלית) טגו קלדרון, באתר בילבורד (באנגלית) טגו קלדרון, באתר טיידל (באנגלית) תמונות מהופעה של קלדרון
אינגמר אריק קיבילו

אינגמר אריק קיבילו (באסטונית: Ingmar Erik Kiviloo; נולד ב-10 במרץ 2004), ידוע בשמו הפרטי בלבד, הוא זמר, פסנתרן, מתופף, גיטריסט ונגן עוגב אסטוני. ב-2018 הופיע בקונצרט מיוחד בשם "העולם שנשאר לנו", שהתקיים לזכר ההרוגים האוקראינים במלחמה המתמשכת מול רוסיה. בשנת 2022 סיים את לימודיו במכללת ונלינה בכיתת המוזיקה. באוגוסט אותה השנה החל ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה שבבוסטון. בנובמבר 2023 נמנה בין המשתתפים בקדם האסטוני לאירוויזיון 2024, Eesti Laul 2024, עם השיר "Dreaming".‏ הוא השתתף בחצי הגמר הראשון, וכשל בניסיון להעפיל לגמר. אינגמר אריק קיבילו, ברשת החברתית פייסבוק אינגמר אריק קיבילו, ברשת החברתית אינסטגרם אינגמר אריק קיבילו, ברשת החברתית טיקטוק אינגמר אריק קיבילו, סרטונים בערוץ היוטיוב אינגמר אריק קיבילו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אינגמר אריק קיבילו, באתר ספוטיפיי "Selgusid Eesti Laul 2024 poolfinalistid" [The semi-finalists of Eesti Laul 2024 have been announced]. err.ee (באסטונית). ERR. 2023-11-06. נבדק ב-2023-11-06. Carabaña Menéndez, Hugo (20 בינואר 2024). "Eesti Laul 2024: Ewert And The Two Dragons, OLLIE y 5MIINUST x Puuluup, Peter Põder y Anet Vaikmaa clasificados para la gran final de la preselección estonia" [Eesti Laul 2024: Ewert And The Two Dragons, OLLIE and 5MIINUST x Puuluup, Peter Põder and Anet Vaikmaa qualified for the grand final of the Estonian preselection]. ESCplus España (בEuropean Spanish). נבדק ב-20 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה)
המלכה השישית

המלכה השישית (באנגלית: Firebrand) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 2023 בבימויו של קארים אינוז (אנ'), עם אליסיה ויקנדר וג'וד לאו בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הרומן "גמביט המלכה" של אליזבת' פרמנטל משנת 2013 המתאר באופן רופף לאמת ההיסטורית את היחסים בין המלך הנרי השמיני לאשתו השישית והאחרונה, קתרין פאר. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן והבמאי היה מועמד לפרס דקל הזהב. קתרין פאר (אליסיה ויקנדר) היא אשתו השישית של הנרי השמיני לאחר שהתאלמנה פעמיים. המלך שנמצא בצרפת הפקיד בידיה את הממלכה והיא ממלאת זאת יפה ומשגיחה על ילדיהם של הנשים הקודמות - הנסיכה אליזבת (ג'וניה ריס), הנסיכה מרי (פטסי פראן) והנסיך אדוארד (פטריק בקלי). היא נוטה לצד הרפורמיסטים שהמלך ואנשיו מכנים "רדיקלים" ומסתכנת בזה שהיא הולכת לחברתה מילדות אן אסקיו (אנ') (ארין דוהרטי) מראשי ה"רדיקלים", מציעה לה לברוח ונותנת לה שרשרת יקרה למחייתה. המלך חוזר מוקדם מהצפוי בגלל כיבים כואבים ברגליו. הוא עצבני על רופאו ומוציא זאת על קתרין. היא נאלצת לשכב אתו, נכנסת להיריון ולאחר שהוא מכה אותה היא מפילה את העובר. הנרי מתגרה בכל האנשים האופפים אותו והם כנועים לו מפחד שיואשמו בכפירה/בגידה וייערפו/יישרפו. בכל בוחש הבישוף סטיבן גרדינר (אנ') (סיימון ראסל ביל). הבישוף לוחץ על האחים תומאס סימור (סם ריילי) ואדוארד סימור (אדי מארסן) ומאיים עליהם והם מוסרים לו את השרשרת שנתנה קתרין לאן אסקיו ושנמצאה אצלה לפני שעלתה על המוקד. הבישוף שמח, המלכה נעצרת וצפויה למיתה אך המלך החולה מבקש לראות אותה לפני שיחליט על גזר הדין. היא מובאת אליו ולבקשתו היא גוהרת עליו והוא נחנק ומת. מדיה וקבצים בנושא המלכה השישית בוויקישיתוף "המלכה השישית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המלכה השישית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המלכה השישית", באתר Metacritic (באנגלית) קדימון למלכה השישית, באתר יוטיוב קארים אינוז, ג'וד לאו ואליסיה ויקנדר משוחחים על הסרט, באתר יוטיוב