המכביה השלישית

המכביה השלישית, המכונה גם מכביית ראשית הגאולה, התקיימה בתקופת חג סוכות תשי"א, מ-27 בספטמבר ועד 8 באוקטובר 1950. היה זה מפגן הספורט הבינלאומי הראשון שנערך במדינת ישראל. הייתה זו גם המכביה הראשונה שנערכה במדינת ישראל, מדינה יהודית ועצמאית. מפגשם של הספורטאים היהודים המצטיינים מכל העולם וחידוש מפעל המכביה לאחר 15 שנות הפסקה, היו ציון דרך משמעותי בחיי העם היהודי, לאחר מוראות השואה והקזת הדם במלחמת העצמאות. במכביה זו בלטו בהיעדרם הספורטאים היהודים ממדינות מזרח אירופה - רובם נרצחו בשואה, ועל הנותרים נאסרה ההשתתפות על ידי המשטרים הקומוניסטיים בארצותיהם. למכביה השלישית, כמו ליתר המכביות, הייתה תרומה למפעל הציוני, חיזוק הקשר של הספורטאים היהודים והמלווים שלהם למדינת ישראל והזדמנות להכירה. במהלך השנים רבים מהספורטאים שבאו להתחרות במכביה עלו לישראל. המכביה השלישית הייתה אמורה להתקיים שלוש שנים לאחר המכביה השנייה, כלומר ב-1938. ההכנות למכביה כבר החלו, למשל פתיחת התחרות לציור הכרזה, ואורחים נכבדים, דוגמת הרב הראשי של יהדות רומניה, יעקב יצחק נימירובר, הגיעו לארץ לשם כך, אך קיום האירוע לא התאפשר בגלל האווירה בארץ ישראל המנדטורית, בתקופת המרד הערבי הגדול. המכביה לא התקיימה גם בשנים הבאות בשל מלחמת העולם השנייה, ובהמשך בשל המאבק בשלטונות הבריטיים ומלחמת העצמאות. בדצמבר 1948, בתקופת מלחמת העצמאות, התנהל בתל אביב הקונגרס העולמי העשירי של "מכבי", ובמהלכו נקבע מועדה של המכביה השלישית. באותו כינוס הוחלט גם שהתחרויות לא ייערכו בימי שבת וחג. מדינת ישראל שאך זה קמה ורק סיימה את מלחמת העצמאות, הייתה נתונה בשנת 1950 בקשיים כלכליים ועסוקה בקליטת העלייה ההמונית. ממשלת ישראל התגייסה לתמיכה במפעל המכביה, ותקצבה את המכביה השלישית ב-25,000 לירות ישראליות; משרד החוץ הורה לקונסוליות להקל ככל האפשר על באי המכביה ולפטור את הספורטאים מתשלום עבור ויזה; משרד האוצר פטר מתשלום מכס את הציוד הספורטיבי, שהובא לצורכי המכביה. משרד האספקה והקיצוב סיפק מזון נוסף עבור הספורטאים (פעמיים ביום בשר ועוד), חריגה משמעותית ממדיניות הקיצוב. במחנה יונה שבתל אביב אורגן מקום אכסון לספורטאים הזרים ולישראלים הגרים רחוק, והמקום קיבל את השם "כפר המכביה". באירוח התחרויות לקחו חלק הערים ירושלים, תל אביב, חיפה, רמת גן, רחובות, פתח תקווה, ראשון לציון ונתניה. הביטוח הרפואי אורגן על ידי קופת חולים מכבי. הקריקטוריסט יוסף בס לקח על עצמו להכין ספר קריקטורות של הספורטאים המתחרים במכביה. לקראת פתיחת התחרויות הופק "מדריך המכביה" כרך א', חוברת עם תוכנית כל הופעות המכביה והסברים על מבנה השלטון בישראל ועל המוסדות הספורטיביים. המכביה השלישית הייתה גם מקור משיכה למבקרים רמי מעלה, דוגמת קאמיל הויסמנס, לשעבר ראש ממשלת בלגיה ומראשי התנועה הסוציאל-דמוקרטית. התכנסות הספורטאים היהודים מכל העולם היוותה הזדמנות למחות נגד סירוב הוועד האולימפי הבינלאומי לאפשר את השתתפותה של ישראל באולימפיאדת הלסינקי בשנת 1952. לקראת כינוס המכביה השלישית נבנה אצטדיון רמת גן, ובו התקיים טקס הפתיחה של המכביה השלישית ב-27 בספטמבר 1950 בנוכחות ארבעים וחמישה אלף צופים, מחציתם ישבו ביציעים ומחציתם על הדשא. המנון המכביה, שחיבר יגאל כספי, נוגן בטקס הפתיחה בעיבודו של מרק לברי, ואברהם ברוידס חיבר לו מילים. טקס הפתיחה של המכביה השלישית התחיל בתהלוכה של משתתפיה. פרופ' ברודצקי, נשיא ההסתדרות העולמית "מכבי", נשא ברכה, וממלא מקום נשיא המדינה, יושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק, הכריז על פתיחת אירועי המכביה. במכביה זו הונף לראשונה דגל המכביה, תרומת יהודית ויוסף יקותיאלי (הוגה רעיון המכביה ומגשימו), לזכר בנם אמנון, מפקד כיתה בפלמ"ח, שנפל במלחמת העצמאות. אות פתיחת הטקס ניתן ב-12 יריות תותחים והפרחת 500 יונים. בהמשך הושבעו הספורטאים על ידי האצן יהודה גבאי ונכנס לאצטדיון רץ, שהביא לפיד בוער שהודלק יום קודם לכן בסמוך לקברות המכבים. נערך טקס יזכור לחללי מלחמת העצמאות ואחרי כן הוצג קטע התעמלות המונית של חברי מכבי הצעיר. הטקס הסתיים במפקד סיום. לכבוד פתיחת המכביה השלישית השיק דואר ישראל, ב-1 באוקטובר 1950, סדרת בולים בנושא. למכביה זו הגיעו משלחות מכ-20 ארצות, שכללו שמונה מאות ספורטאים. הארצות מהן הגיעו המשלחות, וגודל המשלחות, נתנו ביטוי לשינוי הדרסטי שחל בעולם היהודי בעקבות השואה. הגיעו משלחות מאוסטרליה, הודו, דרום אפריקה, טורקיה, לוב, אוסטריה, הממלכה המאוחדת, אירלנד, שווייץ, ארצות הברית, ארגנטינה, קנדה, צרפת, הולנד, בלגיה, דנמרק, פינלנד, צ'ילה, ברזיל, חבל הסאר וישראל. עבור המשלחות מארגנטינה, קנדה, הודו, לוב ושוודיה הייתה זו השתתפות ראשונה במשחקי המכביה. המשלחת הישראלית כללה 240 ספורטאים, שנבחרו על ידי ועדה פריטטית והמרכז שלהם היה קורט מרקס. קביעת הרכב המשלחת הישראלית נדחתה עד הרגע האחרון כמעט, בגלל מחלוקות בין מרכזי הפועל ומכבי. מתוך 15 ענפי ספורט, רק על שניים, כדורעף ושחייה, הושגה הסכמה מוקדמת. על 12 ענפים נוספים הושגה הסכמה רק שבוע לפני התחרויות, ועל הענף האחרון, הכדורגל, ההסכמה הושגה רק יומיים לפני פתיחת המכביה. עיכוב קביעת הנבחרות מנע אימונים משותפים וכך הגיעו הנבחרות הישראליות למכביה, כשהספורטאים לא הוכנו כראוי. מחוץ לארץ הגיעו כ-400 ספורטאים וכ-3,000 אורחים. במשלחות שהגיעו מחו"ל, שולבו ספורטאים יהודים מפורסמים, שהחזיקו בשיאים של מדינותיהם ואף בתארים אולימפיים. במשלחת של יהדות ארצות הברית השתתפו האצן איירה קפלן (Ira Kaplan), המתאבק הכבד הנרי ויטנברג ומרים המשקולות פרנק ספלמן, שני האחרונים בעלי מדליות זהב מאולימפיאדת לונדון (1948). במשלחת של יהדות דרום אפריקה בלטו הטניסאים סיד לוי, השלישי בדירוגו בדרום אפריקה וחבר נבחרת הדייוויס שלה ונביל קאצן בן ה-16, שהגיע לחצי הגמר של תחרויות הנוער בווימבלדון. בראש משלחת יהדות קנדה הגיע המתאבק פרד אוברלנדר, שהיה אלוף בריטניה, אך שנתיים לפני המכביה היגר לקנדה והקים שם שלוחה של מכבי. במשלחת הבריטית שותף גם האצן היהודי שחור העור מטרינידאד, פרינס אלברט ג'ייקובס. במכביה השלישית שותפו לראשונה ספורטאים יהודים, שלא היו חברי מכבי (חברי הפועל, בית"ר ואליצור), לאחר שהוחלט לאפשר השתתפות לכל ספורטאי יהודי מתאים. היריבות הישנה בין הפועל למכבי לא נעלמה לגמרי, והיה צורך במאמצים מיוחדים כדי להתגבר על תקריות שנבעו ממנה. במרוץ האופניים לאורך חמישים קילומטרים, שנערך בדרום הארץ, הייתה תחרות צמודה בין הרוכבים הישראלים והרוכבים מהולנד ומאנגליה. בסיום המרוץ, שהשתתפו בו 9 רוכבי אופניים, ניצח ההולנדי מרטין ואן-כלדר(אנ') בתוצאה של 1:20.35 שעות, לפני הישראלי משה וישגרודסקי (1:20.40 שעות). בתחרות האגרוף התחרו ספורטאים מישראל, אנגליה, אירלנד, קנדה, דרום אפריקה, הודו והולנד. הישראלים בלטו וניצחו ב-5 תחרויות. בתחרות האתלטיקה התמודדו 56 ישראלים (40 גברים ו-16 נשים), 17 בריטים (15 גברים ושתי נשים), 10 אמריקאים, 7 אוסטרים, 7 דרום אפריקאים (6 אתלטים ו-1 אתלטית), 6 שווייצרים, 4 בלגים, 2 שוודים ומתחרים יחידים מטורקיה, ארגנטינה והולנד (אתלטית). אתלטים אלה התחרו ב-29 תחומים של גברים ו-8 תחומים של נשים. האתלטים מישראל זכו במרב מדליות הזהב (10), אך לעומתם בלטו באיכותם האתלטים מארצות הברית, שזכו ב-9 מדליות זהב וקבעו 7 שיאים ישראליים בינלאומיים חדשים, וגם ששת האתלטים מדרום אפריקה שזכו ב-9 מדליות זהב ושברו 3 שיאים ישראליים בינלאומיים. בריצת 100 מטר ניצח איירה קפלן מניו יורק בתוצאה של 10.6 שניות ולמקום השני הגיע דייב סנדלר מדרום אפריקה בתוצאה של 10.7 שניות, צ'רנוק בריצת 200 מטר משוכות, בהקדימו בעשירית השנייה את ספילקין מדרום אפריקה, סטן למפרט בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל, מרטין קוריק בקפיצה במוט ובקרב עשר, תוך כדי כך קבע בקפיצה במוט שיא מכביה ושיא ישראלי בינלאומי חדש בתוצאה של 4 מטר לפני זאב כספי מישראל, הנרי לסקאו בהליכה תחרותית שהמשיך וזכה במכביות נוספות, בריצת שליחים 4x100 מטר בשיא ישראלי בינלאומי ושיא מכביה חדש של 43.3 שניות, ובריצת שליחים 4x400 מטר. דייב סנדלר בריצת 200 מטר, אחיו, סול סנדלר, בריצת 400 מטר ובריצת 800 מטר, לוינסון בריצת 1500 מטר, מייק רובינוביץ' בריצת 5000 מטר ובריצת 10000 מטר, ספילקין בריצת 110 מטר משוכות ובקפיצה משולשת ועדנה פרידמן בריצת 60 מטר משוכות. יעקב קובלנץ בקפיצה לרוחק ובקפיצה לגובה, זאב כספי בהטלת כידון, פנחס פולונסקי ביידוי פטיש, רות הרשלר בריצת 80 מטר משוכות, אהובה קריביצקי בקפיצה לגובה, לאה זמרי (הורביץ) בקפיצה לרוחק, פרידה ליכטבלאו בזריקת דיסקוס ורעיה ברונשטיין בהטלת כידון ובהדיפת כדור ברזל. איירין לדרמן מבריטניה ניצחה בריצת 100 מטר לפני עדנה פרידמן מדרום אפריקה. לדרמן ניצחה במקצוע זה גם במכביה הרביעית. רות הרשלר קבעה בריצת 80 מטר משוכות שיא ישראלי חדש של 13.8 שניות. א. האקר קבע בריצת 5000 מטר שיא ישראלי חדש של 16:13.4 דקות. צבי ינובר קבע בקפיצה במוט שיא ישראלי חדש של 3.42 מטר. בטורניר ההוקי שדה השתתפו רק שתי נבחרות, ישראל והודו. ישראל ניצחה את הנבחרת ההודית בשני משחקים, בתוצאות 3 - 2 ו-3 - 0. המנצחים בהיאבקות בסגנון יווני-רומי בתחרות השתתף האלוף האולימפי (לונדון 1948) הנרי ויטנברג מארצות הברית. המנצחים בהיאבקות בסגנון חופשי בתחרות השתתף האלוף האולימפי (לונדון 1948) פרנק ספלמן מארצות הברית. המנצחים בתחרות הרמת משקולות. בסוגריים (לחיצה, הנפה, דחיקה) תחרויות ההתעמלות נערכו באולם מכבי בחיפה. נשים - ג'ני שפרוט ישראל ישראל 93.65 נקודות - דבורה הירש ישראל ישראל 88.70 נקודות - רות לנצר ישראל ישראל 85.0 נקודות גברים - ו. שחרל ישראל ישראל 150.90 נקודות - אליעזר מאיו ישראל ישראל 150.25 נקודות - ח. רם ישראל ישראל 148.10 נקודות תחרויות הטניס עמדו בסימן השליטה הבלתי מעורערת של המשלחת הדרום אפריקאית - כל ארבעת העולים לגמר היו חברי משלחת זו. נשים יחידות - גרטרוד קורנפלד (ישראל ישראל) - קאופמן (שווייץ שווייץ) זוגות נשים - לואיס וקרול לוי (בריטניה בריטניה) גברים יחידים - א. רבינסקי דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה - נ. קצן דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה - מ. שניידר דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה זוגות גברים - א. סגל וא. רבינסקי דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה - - נ. קצן ומ. שניידר דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה זוגות מעורבים - גרטרוד קורנפלד ואריה אבידן-וייס (ישראל ישראל) - תחרויות היחידים בטניס שולחן נערכו בתל אביב, בבית הספר ביל"ו, בהשתתפותם של טניסאים משמונה מדינות, הולנד, שוודיה, ארגנטינה, אנגליה, אוסטריה, בלגיה, דרום אפריקה וישראל. עליזה לייפניק (ישראל ישראל), זכתה במדליית זהב ליחידות בולגאר (שוודיה שוודיה), זכה במדליית זהב ליחידים פיינברג וקראוס (ישראל ישראל), זכו במדליית זהב לזוגות גברים עליזה לייפניק ושמחה פינקלשטיין (ישראל ישראל), זכו במדליית זהב לזוגות מעורבים בתחרות הקבוצתית זכתה אנגליה עם 6 נקודות ואחריה ישראל עם 5 נקודות. בטורניר הכדורגל השתתפו 5 נבחרות, נבחרות מכבי מאנגליה, מדרום אפריקה, מצרפת משווייץ ונבחרת ישראל. בטורניר זכתה נבחרת ישראל, שניצחה בכל משחקיה. משחקים אלה אינם מוכרים על ידי ההתאחדות לכדורגל כמשחקים רשמיים של הנבחרת הלאומית. ישראל - אנגליה (2 - 1) ישראל: חודורוב, מלמד, וייס, גלזר, שמילוביץ', שניאור, גמבש, ישראלי, שפיגל, סטודינקסי, מרימוביץ'. ישראל - צרפת (5 - 2) ישראל: חודורוב, וייס, גלזר, נוימן, שמילוביץ', שניאור, ישראלי, אלמליח, שפיגל, סטודינקסי, מרטין. אנגליה - שווייץ (3 - 2) שווייץ - צרפת (5 - 4) ישראל - דרום אפריקה (3 - 1) דרום אפריקה - צרפת (8 - 1) ישראל - שווייץ (9 - 1) דרום אפריקה - אנגליה (6 - 1) בטורניר הכדוריד השתתפו 5 נבחרות, אוסטריה, דנמרק, שוודיה, שווייץ וישראל. טורניר הכדורמים נערך בבריכת בת גלים בחיפה. בטורניר השתתפו נבחרות אוסטריה, בלגיה, בריטניה, דרום אפריקה, הודו ומישראל. - דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה - ישראל ישראל ישראל ישראל 16 - 3 אוסטריה אוסטריה דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה 6 - 4 הודו הודו ישראל ישראל 18 - 1 בלגיה בלגיה (שערים - ישראל: פ. בק - 10, רוזנבלום - 6, ג'רבי - 1) ישראל ישראל 7 - 6 בריטניה בריטניה הודו הודו 9 - 0 בלגיה בלגיה דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה 11 - 1 אוסטריה אוסטריה הודו הודו 10 - 2 אוסטריה אוסטריה דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה 7 - 2 בריטניה בריטניה בריטניה בריטניה 7 - 1 בלגיה בלגיה ישראל ישראל 10 - 5 הודו הודו (שערים - ישראל: בק - 7, וודש - 2, וג'רבי - 1, הודו: אייזק מנסור - 5) דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה 8 - 4 ישראל ישראל בטורניר הכדורסל השתתפו 6 נבחרות, ארגנטינה, ארצות הברית, בריטניה, טורקיה, קנדה וישראל. בטורניר הכדורעף השתתפו 3 נבחרות, ארצות הברית, הודו וישראל. ישראל ניצחה את ארצות הברית בתוצאה של 2–0. ישראל ניצחה את הודו בתוצאה של 2–0. ארצות הברית ניצחה את הודו בתוצאה של 2–0. בחיפה נערכה תחרות הסיף של המכביה. נשים יחידות - דקר - קרזבאום (ישראל ישראל) - (ישראל ישראל) - (ישראל ישראל) גברים יחידים - דקר - אלן ג'יי (בריטניה בריטניה) - נורמן (שווייץ שווייץ) - יחידים - רומח - דניאל בוקנץ (ארצות הברית ארצות הברית) - אלן קורטלר(אנ') (ארצות הברית ארצות הברית) - רלף קופרמן(אנ') (בריטניה בריטניה) גברים מקפצה של 3 מטר (6 קפיצות) - מורלי שפירא (Morley Shapiro) (ארצות הברית ארצות הברית) - 81.8 נקודות - יואב רענן (ישראל ישראל) - 70.1 נקודות תחרויות השחייה, הכדורמים והקפיצה למים נערכו בבריכת בת גלים, בחיפה. השחיינית הבולטת הייתה סוזי נאדור-האלטר מבריטניה, ילידת הונגריה, שזכתה ב-4 מדליות זהב. המנצחים והמנצחות בתחרות השחייה. כחלק מאירועי המכביה השלישית תוכננה מסיבת ריקודים באצטדיון המכביה, בתל אביב, למוצאי שבת, 7 באוקטובר 1950, בין השעות 20.00 - 23.00. למסיבה תוכננו מחולות ישראליים, ריקודי עם, ריקודי חג וריקודי הופעה בהשתתפות קבוצות של מכבי וקבוצות של הפועל. הובטחו תאורה מיוחדת ותזמורת ליווי. הכרטיסים למסיבת הריקודים נמכרו מראש במהלך השבוע. במועד הנקוב התאורה הייתה לקויה מאוד ולא הייתה הגברה מתאימה למוזיקה, לכן נוצרה אנדרלמוסיה ובאי המסיבה יצאו ממנה מאוכזבים. מאוחר יותר פורסמה התנצלות בעיתונים. על פי הסכם בין הפועל ובין מכבי, טקס הסיום היה אמור להיות מוקדש למפגנים צבאיים, אך כוונתה של מכבי לשלב בטקס הסיום מפגן על טהרת חברי מכבי, יצרה מתיחות בין שני המרכזים עד שכוונה זו ירדה מהפרק. טקס הנעילה של המכביה השלישית נערך ביום 8 באוקטובר 1950 והתבסס על חיילי צה"ל. הטקס התחיל בשעה 15:00, לקול נגינת החצוצרה, בהנפת דגל המדינה והצבת משמר כבוד לדגל. מפקד המשמר העביר את הפיקוד לשר הביטחון וראש הממשלה, דוד בן-גוריון, והוא נתן את האות לפתיחת המפגן הצבאי. צה"ל ערך ביום שישי חזרה כללית לקראת מפגן הסיום ובמשך כל ימי השבוע מטוסי תובלה של צה"ל הצניחו בובות מעל האצטדיון. המפגן התחיל בתרגילי התעמלות של חיילים על קורות, ונמשך בתרגולי חיילים עם ציוד מלא כולל כובע פלדה ורובים (תרגילי סדר חמושים). בשלב הבא הוצגו קרבות פנים אל פנים של חיילות מצוידות במקל קצר ותרגילי טיפוס על חבלים. הצופים זכו למפגן צניחת ראווה, ראשון במינו בישראל, של כ-60 צנחנים מפלוגה א' של גדוד 890 ושתי צנחניות, יוכבד קאשי ומנוחה פידל, החיילות הראשונות שעברו קורס צניחה של צה"ל, ולאחר מכן למפגן של אקרובטיקה של מטוסים. בעת שבשמים נערך המפגן האווירי, על הקרקע הגישו לראש הממשלה חמשת הצנחנים הראשונים, שלושה חיילים ושתי חיילות, איגרת: ”"בהתמודדות הבאה נילחם על אדמת האוייב".” בו-זמנית קיפלו יתר הצנחנים את המצנחים והתארגנו לצעידת הצדעה מסביב לאצטדיון, כשבמרכז האצטדיון חיילים אחרים מדגימים קרבות קומנדו וג'ודו. לאחר תום המפגן הצבאי ונאום בן-גוריון בא תור המשלחות הספורטיביות, שצעדו אל הבמה, שם חולקו הפרסים (גביעים) למנצחים. ישראל, שהגיעה למקום הראשון בסיכום הנקודות, קיבלה על כך גביע, ועוד גביע הוענק לה על הזכייה בטורניר הכדורגל. המשלחת הבריטית קיבלה גביע על הגעתה למקום השני בסיכום הכללי, ועוד גביע על הישגיה בענף הרמת המשקולות. ארצות הברית קיבלה גביע על זכייתה בטורניר הכדורסל, דרום אפריקה על זכייתה בטורניר הכדורמים ושוודיה על זכייתה בטורניר הכדוריד. ספורטאיות ישראל קיבלו גביע על זכייתן בתחרות הטניס, גביע שנתרם על ידי אווה פרון. לקראת סוף הטקס נאם ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון. אחרי ראש הממשלה סיכם את הטקס משה שלוש, יושב ראש הנהלת מכבי העולמית, ונוגנה "התקווה". המפגש בין הספורטאים היהודים ממדינות שונות הוביל גם להיכרויות ואף לחתונות. ספורטאי אמריקאי וספורטאית אנגלייה החליטו להינשא וכך עשו גם ספורטאי טורקי וספורטאית ישראלית. יהודים וספורט יהודים במשחקים האולימפיים חיים ויין (1980). המכביות בארץ ישראל. הוצאת מכון וינגייט לחינוך גופני. עמ' 169 - 199. מודעה על פתיחת המכביה השלישית פוסטר המכביה השלישית טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965 ארץ קטנה גדולה: יהדות השרירים, סרטון המציג את טקס הפתיחה של המכביה השלישית דבר הספורט, דבר, 6 באוקטובר 1950 האתלטיקה הכבדה במכביה, דבר, 13 באוקטובר 1950, תמונה של פרנק ספלמן מרים משקולות נקודת הכובד ב"מכביה" השלישית, דבר, 13 באוקטובר 1950, תמונה של פרד אוברלנדר נאבק עם פייקין תצלום חמשת המתאבקים היהודים הדניים שזכו במדליות זהב במכביה השלישית נתן אקסלרוד, פתיחת המכביה השלישית (1950), אוסף יומני כרמל באתר YouTube ‏ נעילת המכביה השלישית, יומני כרמל אוקטובר 1950 (התחלה 4:30) RECORDS AND RESULTS OF SOUTH AFRICA AT THE MACCABI GAMES - 1950 3th MACCABIAH (באנגלית) המכביה השלישית, תרצ"ח, הכרזה על התחרות לציור פלאקט, דבר, 18 באוקטובר 1937 היום ייערך טקס נעילת המכביה ה-ג, על המשמר, 8 באוקטובר 1950 עזרת הממשלה למארגני ה'מכביה', דבר, 22 בספטמבר 1950 היום נפתחת המכביה, חרות, 27 בספטמבר 1950 הושלמו ההכנות האחרונות לפתיחת המכביה, חרות, 25 בספטמבר 1950 ספורטאי המכביה על אי שיתוף ישראל באולימפיאדה, חרות, 1 באוקטובר 1950 משחק הכדורגל הראשון באצטדיון רמת-גן באתר של ההתאחדות לכדורגל בישראל המילים של ההמנון היו: יותר מהר, יותר גבוה יותר מהר, יותר חזק היטב לרוץ, היטב לקלוע ולנצח במשחק מכל ארבע רוחות שמיים כולכם שלום כולכם אחיי אלפי ברכות, אלפי ידיים ועם ישראל חי! נשיא המדינה, חיים ויצמן, שהה באותו זמן בחוץ לארץ ושלח מברק ברכה מפריז. היום נפתחת ה'מכביה', דבר, 27 בספטמבר 1950 מידע על המכביה השלישית, באתר התאחדות בולאי ישראל יש מחלוקת על מספר הארצות, כי מחלק מהארצות המשלחת הייתה מצומצמת מאוד וקיימת השאלה האם חבל הסאר נחשב לארץ. 35 אלף איש בפתיחת המכביה, מעריב, 27 בספטמבר 1950 עם פתיחת "המכביה השלישית", דבר, 29 בספטמבר 1950 המכביה השלישית נולדה בסימן אזעקה, מעריב, 27 בספטמבר 1950 באותה תקופה, לפני התקינות הפוליטית, לא היססו להשתמש במילה "כושי". אורחינו במכביה, דבר, 29 בספטמבר 1950 מאמצים לחיסול הסכסוך עם "הפועל" במכביה, מעריב, 28 בספטמבר 1950 הועדה המארגנת של ה'מכביה' מתנצלת, דבר, 29 בספטמבר 1950 דבר הספורט, דבר, 6 באוקטובר 1950 שני שיאים בשחיה במכביה, על המשמר, 2 באוקטובר 1950 "שיא ישראלי בינלאומי", משמעו התוצאה הטובה ביותר שהושגה בישראל בתחום מסוים, אך לא בהכרח על ידי אזרח ישראלי. מ. מייזלס, המכביה שוברת שיאים, מעריב, 1 באוקטובר 1950 אליעזר רואי, טבלת האתלטיקה הקלה במכביה השלישית, דבר, 27 באוקטובר 1950 דבר הספורט - במכביה, דבר, 1 באוקטובר 1950 דוד טבק הגיע לגבורות שלל שיאים ב"מכביה", על המשמר, 4 באוקטובר 1950 נסתיימו התחרויות בסיוף, בטניס שולחן, בטניס, בהתאבקויות ובקרב העשר, חרות, 4 באוקטובר 1950 הליכה תחרותית 1950: הראשונה במדינת ישראל, דבר, 3 ביולי 1977 האתלטיקה הקלה במכביה, דבר, 20 באוקטובר 1950 אורות וצללים במכביה, דבר, 6 באוקטובר 1950 האתלטיקה הקלה במכביה, דבר, 20 באוקטובר 1950 בעמוד השני נבחרת ישראל יצאה בנצחון במשחק כדורעף במכביה, על המשמר, 5 באוקטובר 1950 המשך תולדות המכביות, דבר, 3 ביולי 1977 תוצאות המכביה, על המשמר, 4 באוקטובר 1950 נסתיימו התחרויות בהרמת משקולות, על המשמר, 8 באוקטובר 1950 היום טקס נעילת המכביה, חרות, 8 באוקטובר 1950 שלל שיאים ב"במכביה", על המשמר, 4 באוקטובר 1950 דבר הספורט, דבר, 8 באוקטובר 1950 ישעיהו פורת ומשה לרר (עורכים), ספורט 50 (1950), הוצאת אלפא תקשורת, ספטמבר 1998 דבר הספורט, דבר, 9 באוקטובר 1950 תנו לשחיינים שלכם אשראי לארבע שנים, מעריב, 15 ביולי 1973 החלו תחרויות השחיה בחיפה, באתר הארץ, 4 באוקטובר 1950 החלו תחרויות השחיה בחיפה, באתר הארץ, 4 באוקטובר 1950 גביעי הכדורגל והשחיה - לישראל, הַבֹּקֶר, 6 באוקטובר 1950 שחיה, מעריב, 27 באוגוסט 1961 רכוש את איגרות המלווה העממי, דבר, 5 באוקטובר 1950 ריקודים - שלא רקדו..., מעריב, 9 באוקטובר 1950 לידיעת הציבור, דבר, 9 באוקטובר 1950 טכס נעילת המכביה, מעריב, 8 באוקטובר 1950 הצנחנים - עשור ראשון באתר הצנחנים מפגן צה"ל בנעילת ה"מכביה", דבר, 13 באוקטובר 1950 "נלחם על אדמת האויב" הצהירו חיילי צה"ל, חרות, 9 באוקטובר 1950 שני הגביעים הראשונים לידי ספורטאי ישראל, חרות, 9 באוקטובר 1950 חתונות "מכביה", מעריב, 8 באוקטובר 1950