חידושי הריטב"א

חידושי הריטב"א הוא חיבורו של רבי יום טוב בן אברהם אַשֵּׂבִילִי על התלמוד הבבלי. חיבור זה הוא מהבולטים שבמפרשי הש"ס, ונחשב כספר יסוד בלימוד התלמוד בעיון. חידושי הריטב"א נכתבו על מסכתות רבות מהתלמוד, אך לא נשמרו והודפסו בצורה מסודרת. הריטב"א עצמו כתב שתי מהדורות שונות לחיבורו, וברוב המסכתות לא שרדה אלא אחת מהן, פעמים זו ופעמים זו. בחיבורו הוא מביא דברים רבים מראשונים שקדמו לו, ובפרט מרבו הרא"ה וכן מרבו הרשב"א. הדפסת חידושי הריטב"א החלה בראשית המאה ה-17, והשלמתם במתכונת הקיימת כיום הושלמה רק בראשית המאה ה-21. חידושי הריטב"א כוללים פירושים וחידושים, הן פירושים שהוא מביא בשם רבותיו, הן פירושים של ראשונים נוספים שהוא מצטט, והן חידושים שלו עצמו. כל אלו מעורבים ושזורים יחד כפירוש רציף ואחיד על התלמוד. בשל אופי ומבנה זה נתן רבי יהושע בועז העדפה לחידושי הריטב"א על פני ראשונים אחרים. בשונה מרבותיו ומחידושים של ראשונים שקדמו לו, שהתמקדו רק בשאלות העיקריות העולות בסוגיא, ולא פרשו אותה כמהלכה, חידושי הריטב"א דומים יותר לפירוש שוטף על הסוגיה, שאינו מתעלם גם מהשלבים המרכזיים פחות בסוגיא או מקושיות מקומיות, ולמרות שהוא מקדיש את עיקר עיסוקו לשאלות העקרוניות בסוגיא, הוא אינו מדלג על שלבי הביניים במסגרת חידושיו, ומפרש גם אותם, גם אם בקיצור. פעמים רבות לאחר שהריטב"א מביא מדברי ראשונים שקדמו לו, הוא מביא את פירוש חדש ועצמאי לדברי התלמוד. חידושיו מאופיינים בסגנון שונה במעט משאר הראשונים, והם מצטיינים במקוריותם. לרוב מופיעות המילים "כן נראה לי" בסיום חידושיו העצמאיים, אך לפעמים כלל אינו מזכיר שהם חידושיו. בסוגיות תלמודיות סבוכות, מציין הריטב"א בדרך כלל את דעתו להלכה עם פתיחת התיבות "ולעניין פסק", כדרכו של רבו הרשב"א. מאפיין ייחודי נוסף, בחידושי הריטב"א לעומת חידושי קודמיו, הוא התעניינותו גם בתחומי האגדה והמחשבה (לרבות תורת הסוד). אף שגם הוא כקודמיו, מדלג בדרך כלל על סוגיות אגדיות ארוכות בכתיבת חידושיו, בקטעי אגדה קצרים הוא נוטה לדון גם בדברי האגדה, שלא כקודמיו. בכעשרים מקומות בחידושיו הוא מזכיר נושאים מתורת הקבלה, נושא שחידושי קודמיו התעלמו ממנו לגמרי. לעיתים הוא רומז גם לשאלות מתחום הפילוסופיה היהודית, ומשלב שיקולים לוגיים (שבתקופה זו נחשבו כחלק מלימוד הפילוסופיה) כחלק מהכרעת ההלכה. הריטב"א כתב הקדמה לחיבורו, ובה ביאר את דרכו בכתיבת החידושים, אך זו לא שרדה. קיימות סתירות רבות בין חידושי הריטב"א לבין תשובותיו, ולדעת הרב יוסף קאפח הדבר נובע מכך שבחידושיו כתב הריטב"א את מה שהיה נראה לו לנכון, ואילו בתשובותיו נמנע מלהורות למעשה נגד דעת רבו הרא"ה. פירוש רש"י לתלמוד משמש כפירוש בסיס בחידושי הריטב"א, ורש"י מופיע בו בשמו או בתואר "מרן ז"ל". פירוש רש"י לתלמוד נכתב על ידי רש"י במספר מהדורות שונות, ופעמים רבות דברי רש"י המובאים בריטב"א הם ממהדורה שונה מהמהדורה הקיימת כיום. בדבריו הוא מזכיר גם הרבה מהתוספות, ומדבריו נראה שהיו בידיו מספר מהדורות של התוספות. התוספות המוזכרים בדבריו הם לרוב אינם דברי התוספות שלפנינו, והם קיימים אצלנו בתוך תוספות אחרים, כמו תוספות שאנץ, תוספות הרא"ש, או תוספות טוך ועוד. דברי הרי"ף, המכונה על ידו בשם "רבנו אלפסי", מובאים בחיבור בדרך קבע, ובדרך כלל הוא נוקט להלכה כדבריו. הריטב"א בחידושיו מביא הרבה בשם רבותיו, ודבריהם מהווים בסיס לחידושיו. בעיקר מביא הוא מרבו המובהק הרא"ה (המכונה לרוב: "מורי", "רבינו"; פעמים רבות בתוספת תארים, כמו "נר"ו"), שאת דבריו שמע ממנו או שראה אותם בחיבורו. הריטב"א מביא גם בשם רבו הרשב"א (המכונה לרוב: "רבותי", "יש אומרים", ולפעמים גם "מורי" עם הזכרת שמו), מדברים ששמע ממנו או שראה אותם בחיבורו ובתשובותיו, אם כי לא באותה הכמות בה הוא מביא מדברי הרא"ה. לעיתים הוא מביא מדברי הרשב"א בלא לציין שהוא מקור הדברים. התייחסות רחבה קיימת גם לרמב"ן (המכונה גם בתארים "רבינו הגדול" או "אדוננו הרמב"ן"), שהיה רבם של רבותיו הרא"ה והרשב"א. הריטב"א מזכיר בחיבורו רבות את "מורי הר"ם" או "מורי המובהק (מ"ה) הר"ם". זיהוי "הר"ם" זה אינו ברור, והועלו בכך כמה השערות: יש שכתב שהוא היה רב נוסף של הריטב"א מלבד הרא"ה והרשב"א, ורבי מלאכי הכהן אכן זיהה אותו עם הרמ"ה, ויש מי שזיהה אותו עם הרמב"ן, ויש מי שכתב שלפעמים הכוונה לרא"ה ולפעמים לרמ"ה, ויש מי שזיהה אותו כתואר לרא"ה, כשהוא נע בין "הריני כפרת משכבו" (הכ"מ, וכך היא הגרסה בכמה מקומות, ויש גם שהגרסה היא "הרכ"מ"), לבין מילת תואר מלשון רוממות וחשיבות. יש ראשונים המופיעים באופן עקבי לאורך החיבור, ויש מהם שמופיעים רק במסכתות מסוימות. כמו כן המשקל שניתן לדברי ראשונים מסוימים משתנה ממסכת למסכת, כך שבסופו של דבר כל מסכת בחידושי הריטב"א היא חטיבה נפרדת. למרות שהחיבור לא היה מצוי באופן נרחב אצל הראשונים, הוא הוזכר רבות בתוך דברי ראשונים אחרים, ובכך הוא נחשב בולט בין הפוסקים הראשונים. כך גם הוא מובא מאות פעמים בחיבורו של רבי יוסף קארו "בית יוסף", ולדבר השלכה על הפסיקה בשולחן ערוך. מעמדו זה היה קיים גם אצל האחרונים, והתייחסות זהה קיימת גם לדבריו שהודפסו ופורסמו בתקופה מאוחרת יותר, שאף עליהם הסתמכו אחרונים לקבוע הלכה; וכך הוא מופיע מאות פעמים בחיבורו של רבי ישראל מאיר הכהן "משנה ברורה", שנותן משקל הלכתי גם לחיבורים שהודפסו לראשונה בתקופתו. חידושי הריטב"א על הש"ס מהווים חלק מרכזי ובסיסי מלימוד התלמוד בעיון, לצד חידושי ראשונים אחרים כמו התוספות, הרמב"ן, הרשב"א והר"ן. החיבור הודפס במספר מהדורות המקיפות חלק גדול מהתלמוד, ומפורסמת בהן המהדורה המוערת של מוסד הרב קוק. החיבור נחשב כחובה בכל ספרייה תורנית של ישיבה או בית מדרש, וכן כספר בסיס לסקירת סוגיה או ניתוחה, כמו בשיעור כללי. הריטב"א כתב תחילה את חיבורו ב"מהדורה קמא", שנכתבה עוד בחיי רבו הרא"ה, ואולי אף בעת לימודיו בישיבתו של הרא"ה. מהדורה זו ארוכה היא מהמהדורה השנייה שנכתבה לאחריה, וכן היא מכונה לפעמים בחידושי הריטב"א בשם "חידושים הארוכים". התפשטות חיבורו בין תלמידי הישיבות ברחבי ספרד הביאה את הריטב"א לערוך מחדש את החיבור במהדורה שנייה, המכונה "מהדורה בתרא". מהדורה זו היא קיצור ותמצות של מהדורה קמא, תוך עיבוד של עיקר החומר שבה. קיצור זה מורגש באופן בולט בכך שבמהדורה השנייה אין פירוט וביאור של כל השיטות בסוגיה, ושלא כפי שנהג במהדורה קמא. מלבד זאת, פעמים רבות אף חזר בו הריטב"א במהדורתו השנייה ממה שכתב במהדורתו הראשונה. לעומת מהדורה קמא, במהדורה בתרא הריטב"א עצמאי יותר ביחס לרבותיו, ועומד יותר על פירושו שלו. בכתיבת המהדורה השנייה לא התכוון הריטב"א להחליף את מהדורה קמא, ופעמים רבות הוא מפנה ממנה לדבריו הארוכים יותר במהדורה הראשונה. מטרת כתיבת המהדורה המקוצרת הייתה להקל על הלומדים שביקשו תמצית של החידוש בלא האריכות שבמשא ומתן, וכמו כן, היא אפשרה לריטב"א לחזור בו מדברים שכתב בצעירותו או לתקן את ניסוחיו המוקדמים. קיימת השערה כי "מהדורה בתרא" זו נכתבה לאחר פטירת הרא"ה - לעת זקנתו של הריטב"א. על מסכת נדרים ערך הריטב"א שלוש מהדורות. ידוע על קיום שתי מהדורות אלו במסכתות רבות, אך בדרך כלל לא שרדה אלא מהדורה אחת, לרוב היא מהדורה בתרא. מסכת שבועות היא המסכת היחידה ששרדו ממנה שתי המהדורות. החידושים המודפסים על מסכת זו, הם ממהדורה בתרא. אמנם יש המפקפקים על ייחוסה של המהדורה קמא לריטב"א. במסכת קידושין נמצא וזוהה בראשית המאה ה-21 חיבור ממהדורה אחרת, אך מדובר בחיבור מוקדם למהדורה קמא (בהוצאת מוסד הרב קוק נקרא "מהדורה ב'"). במסכתות מסוימות נראה שהמהדורות שולבו זו בזו על ידי הריטב"א (כמו מסכת שבת, מסכת מועד קטן ומסכת חולין). הדפסת החידושים על המסכתות השונות מתפרסת על פני מאות שנים, החל מאמצע המאה ה-16, שבהן התגלו כתבי יד המכילים חלקים מהחיבור, וכלה בראשית המאה ה-21, כשעדיין ייתכן שיתווספו הדפסות נוספות על פי כתבי יד שטרם התגלו. על מסכתות מסוימות קיימים מספר העתקים והחיבור קיים במלואו, ועל אחרות קיימים רק העתקים מקוטעים וחלקיים. חלקים רחבים מהחיבור לא היו מצויים אצל חלק גדול מהאחרונים. חלקים מסוימים מהחיבור היו מיוחסים בעבר לראשונים אחרים, וכמו כן חידושים מראשונים אחרים היו לעיתים מיוחסים לריטב"א. גם כיום קיימים חידושים שייחוסם לריטב"א אינו ברור דיו. באופן כללי החיבור נחשב למוחזק בטעויות ועם לשונות משובשים, כתוצאה מהעתקות בלתי מדויקות ומתיקוני דפוס מוטעים. כיום, קיימים חידושי הריטב"א על יותר ממחצית מסכתות התלמוד, במהדורות חדשות, מוגהות ומוערות. לרשימת המסכתות, עם פירוט על החיבור, ההדפסות, זיהוי המחבר וחיבורים מקבילים - על כל אחת מהן, לחצו על "הצגה": במשך מאות שנים החיבור לא הודפס בסט מובנה אחיד, אלא באופן אקראי של מסכת בודדת או לפעמים כמה מסכתות יחד. הופעת החיבור בסט כולל התרחשה רק בראשית המאה ה-21. החיבור הודפס כסט על ידי מוסד הרב קוק, במשך עשרות שנים שהתפרסו החל משנת תשל"ה, ועד לשנת תשס"ט, במהדורה מדעית על פי כתבי יד, עם הערות ובתוספת מבואות על החיבור, אופיו וזיהוי מחברו. בין העורכים נמנו: רבי שילה רפאל, הרב יעקב דוד אילן, רבי משה הרשלר, רבי רפאל אהרן יפה'ן, הרב יחיאל מיכל שטרן, הרב יצחק רלב"ג, ועוד. מהדורה כוללת יצאה מחדש בירושלים תשס"ט. מהדורה זו נחשבת לפופולרית בעולם הישיבות. קיימת גם מהדורה נוספת שיצאה לאור על ידי ארז סלע (עורך ומהדיר), אור החכמה: ירושלים, תשס"ב, שמונה כרכים, עם הגהות "כור לזהב" מרבי צבי הירש בלייווייס, ובתוספת הערות וציונים מאת המהדיר. על פי העולה מאזכורים במספר מקומות בחיבור, נראה כי החיבור כולל גם חידושים על מסכת זבחים, שאינם מצויים כיום. החיד"א מעיד כי ראה כתב יד של חידושי הריטב"א על מסכת נזיר. ישראל משה תא-שמע, הספרות הפרשנית לתלמוד באירופה ובצפון אפריקה, חלק שני: 1200–1400, הוצאת מאגנס, ירושלים תשס"ד, עמ' 70–74. חידושי הריטב"א על הש"ס, באתר ויקיטקסט הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבת, מוסד הרב קוק, ירושלים תש"ן, עמ' 7–11, באתר אוצר החכמה הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עירובין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ה, עמ' 7–29, באתר אוצר החכמה הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת פסחים, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ג, עמ' 3–5, באתר אוצר החכמה הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת ראש השנה, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 5–12, באתר אוצר החכמה הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת יומא, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 5–7, באתר אוצר החכמה הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת סוכה, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 4–6, באתר אוצר החכמה הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת תענית, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 2–3, באתר אוצר החכמה הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת מגילה, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ו, עמ' 3–6, באתר אוצר החכמה הרב צבי הירשמן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת מועד קטן, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 3–6, באתר אוצר החכמה רבי רפאל אהרן יפה'ן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת יבמות, כרך א', מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ח, עמ' 11–17, באתר אוצר החכמה הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת כתובות, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 5–7, באתר אוצר החכמה רבי רפאל אהרן יפה'ן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת נדרים, פרק ב', סעיף 5, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ז, עמ' 7–35, באתר אוצר החכמה אברהם דינין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת קידושין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ה, עמ' 5–12, באתר אוצר החכמה הרב מרדכי פופוביץ, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת קידושין (מהדו"ב), מוסד הרב קוק, ירושלים תשע"ב, עמ' 7–10, באתר אוצר החכמה הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבועות, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 7–17, באתר אוצר החכמה רבי שילה רפאל, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת חולין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ב, עמ' 5–10, באתר אוצר החכמה הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עירובין, עמ' 20–21; הרב צבי הירשמן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת מועד קטן, עמ' 3. ישראל משה תא-שמע, הספרות הפרשנית לתלמוד, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים תש"ס, חלק ב, עמ' 71–72. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עירובין, עמ' 22–23 חריג בולט הוא פירושו האלגורי לאגדות רבה בר בר חנה במסכת בבא בתרא. תא-שמע, הספרות הפרשנית לתלמוד, עמ' 72–73. ראו הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עירובין, עמ' 20. הרב יוסף קאפח, שו"ת הריטב"א, הקדמה, מוסד הרב קוק, ירושלים תשי"ט, עמ' 11. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עירובין, עמ' 20–21; הרב צבי הירשמן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת מועד קטן, עמ' 3; אברהם דינין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת קידושין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ה, באתר אוצר החכמה, וראו שם לשימוש בתואר זה לעיתים גם אצל גאונים וראשונים אחרים. ראו לדוגמה: הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת ראש השנה, עמ' 10; הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבועות, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 10, באתר אוצר החכמה; הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת תענית, עמ' 2. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עירובין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ה, עמ' 21, באתר אוצר החכמה. ראו לדוגמה: הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת ראש השנה, עמ' 10; הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת תענית, עמ' 2. וראו עוד להלן. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת פסחים, עמ' 5. הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבועות, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 8–10, באתר אוצר החכמה. אברהם דינין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת קידושין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ה, באתר אוצר החכמה. ראו לדוגמה: הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבועות, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 11, באתר אוצר החכמה. ראו אצל הרב יהודה בלוי, חידושי הריטב"א, ניו יורק תשי"ב, עמ' ה'-ו'. וראו אצל החיד"א שסותר את דבריו, שכן אין "מובהק" אלא אחד, ושנשאר על כך בצריך עיון. ראו בספר כתונת פסים. וראו אצל רבי רפאל אהרן יפה'ן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת יבמות, כרך א', מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ח, עמ' 11, באתר אוצר החכמה, ששלל זאת מחמת שהרמב"ן לא היו רבו הישיר של הריטב"א, וכך הוא גם מצוין אצל הריטב"א כרב רבו. הרב גולדשטיין, במבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עירובין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ה, עמ' 12. וראו רבי רפאל אהרן יפה'ן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת יבמות, כרך א', מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ח, עמ' 12, באתר אוצר החכמה, שאינו רואה לכך ביסוס. רבי רפאל אהרן יפה'ן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת יבמות, כרך א', מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ח, עמ' 11–14, באתר אוצר החכמה. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עירובין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ה, עמ' 24–26, באתר אוצר החכמה. ראו לדוגמה ביאור הלכה, סימן קס"ג, סעיף א', ד"ה אם, וסימן תס"ג, סעיף ב', ד"ה משמן; שער הציון, סימן תל"ז, ס"ק י"ז. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עירובין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ה, עמ' 23 ואילך, באתר אוצר החכמה; הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת ראש השנה, עמ' 7. וראו הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבועות, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 8, באתר אוצר החכמה, על כך שבמהדורה בתרא של מסכת שבועות הריטב"א מאריך פעמים רבות, שלא כדרכו במהדורה זו. ישראל משה תא-שמע, הספרות הפרשנית לתלמוד, חלק שני: 1200–1400, הוצאת מאגנס, ירושלים תשס"ד, עמ' 70. ראו הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת יומא, עמ' 5. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבת, עמ' 9. חידושי הריטב"א <מוה"ק> - קידושין (מהדו"ב), מוסד הרב קוק, ירושלים תשע"ב, וראו שם במבוא מהרב מרדכי פופוביץ, עמ' 8–9, באתר אוצר החכמה. ראו להלן בפירוט על מסכתות אלו. ראו על כך אצל: רבי חיים הלר, ספר המצוות לרמב"ם, מוסד הרב קוק, ירושלים תש"ו, עמ' מ"ז; רבי שילה רפאל, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת חולין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ב, עמ' 8, באתר אוצר החכמה. אורי טיגר, דרך איש, פרק ב', אות י"ט ובשער הציון אות ס"ד, ירושלים תשע"ד, עמ' כ"ד, באתר אוצר החכמה, בשם רבי אברהם ישעיהו קרליץ ("החזון איש"), רבי חיים קנייבסקי ועוד (וראו שם, בעמוד כ"ה, ביאורים ד"ה שאינם מוגהים, סוף אות ג', בשם החזון איש, שאף על פי כן אין להגיה אותו אלא אם כן במקום שמוכח כן מלשון המחבר). יוסף תאשור, מוריה, גיליון קל"ז–קל"ח (שנה יב ה'-ו'), בשדה ספר - "חידושי הריטב"א - חולין", ירושלים תשמ"ג, עמ' צ"ח, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום). וראו במבוא שבחידושי הריטב"א על מסכת ברכות במהדורה זו, על זיהוי המחבר כריטב"א. הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבועות, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 15–16, באתר אוצר החכמה. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת פסחים, הע' 4. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבת, עמ' 9. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבת, עמ' 7–8. הזיהוי המוטעה התברר עוד לפני מציאת כתב היד של חידושי הריטב"א האמיתיים. כבר לאחר כשני עשורים מהדפסתו עמד על כך רבי בכור יצחק נאבארו ("פני מבין", סלוניקי תקפ"ו), ואחריו רבי חיים פאלאג'י, רבי אברהם בורנשטיין ורבי אלחנן וסרמן - ראו: הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבת, עמ' 9. וראו רבי אלחנן וסרמן, "ידיעות נכבדות", ד"ה חידושי מס', בתוך: (שו"ת הרשב"א ו)קובץ הערות על יבמות, וילנה תרצ"ו, באתר אוצר החכמה, שהביאו זאת בשם רבי רפאל שפירא, וכן שמביא את עדותו של רבי נפתלי זילברברג מוורשה שראה בירושלים את כתב היד של חידושי הריטב"א האמיתייים על מסכת זו. חידושים אחרים על מסכת זו שהתפרסמו כחידושי הר"ן, התבררו לאחר מכן שאינם מהר"ן אלא לאחד מהראשונים בני תקופתו. חידושים אלו כונו בהמשך בשם "שיטה להר"ן". ראו הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עירובין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ה, עמ' 27, באתר אוצר החכמה. ראו הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עירובין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ה, עמ' 28, באתר אוצר החכמה. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת פסחים. הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת ראש השנה, עמ' 7 ואילך. הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת ראש השנה, עמ' 5. הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת ראש השנה, עמ' 6. הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת סוכה. הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת תענית, עמ' 2. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת מגילה, עמ' 3. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת מגילה, עמ' 5. הרב משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת מגילה, עמ' 4. הרב צבי הירשמן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת מועד קטן, עמ' 4. הרב צבי הירשמן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת מועד קטן, עמ' 5. רבי רפאל אהרן יפה'ן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת יבמות, כרך א', מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ח, עמ' 16, באתר אוצר החכמה. משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת כתובות, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 5 ואילך, באתר אוצר החכמה. רבי רפאל אהרן יפה'ן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת נדרים, פרק ב', סעיף 5, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ז, עמ' 13–15 (וכן עמ' 28), באתר אוצר החכמה. רבי רפאל אהרן יפה'ן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת נדרים, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ז, עמ' 30 ובהע' 127, באתר אוצר החכמה. רבי רפאל אהרן יפה'ן, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת נדרים, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ז, עמ' 7–31, באתר אוצר החכמה. מלבד אלו המוזכרים לעיל אצל רר"א יפה'ן, ראו גם אצל: הרב דוד מצגר, "ריטב"א נדרים", בתוך: ברית אברהם (ספר זיכרון), ירושלים תשנ"ג, עמ' נ"ח ואילך, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום), שסבור שהוא ככל הנראה תלמיד הריטב"א. ראו אצל רבי שילה רפאל, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת חולין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ב, עמ' 6–8, באתר אוצר החכמה, שטוען כי החיבור הוא מהריטב"א. ראו במבוא של חידושי הריטב"א על מסכת גיטין במהדורת מוסד הרב קוק. וראו גם הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת ראש השנה, עמ' 11 ואילך; הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבועות, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 11–15, באתר אוצר החכמה, וראו שם שמפקפק אף בייחוסו לרבנו קרשקש. הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושים המיוחסים לריטב"א על מסכת גיטין, חלק א', מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 9, באתר אוצר החכמה. וראו בהקדמת המהדיר להוכחות על זיהוי החידושים עם רמ"ה אבולעפיה וראשונים נוספים, ועל כך שמפרק ד' ואילך החידושים הם בעיקר חידושי הרמ"ה. אברהם דינין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת קידושין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ה, באתר אוצר החכמה. הרב מרדכי פופוביץ, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת קידושין (מהדו"ב), מוסד הרב קוק, ירושלים תשע"ב, עמ' 8–9, באתר אוצר החכמה. אברהם דינין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת קידושין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ה, באתר אוצר החכמה. על שאלת זיהוי המחבר, ראו אצל ר' אלטר הלפרן, מבוא לחידושי הריטב"א החדשים, תשכ"ב. ראו: הרב יעקב דוד אילן (עורך), מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת בבא בתרא, בתוך: חידושי הריטב"א מוסד הרב קוק, בבא בתרא, עמוד 8, ירושלים תשס"ט, באתר אוצר החכמה. ראו: רבי משה גולדשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת עבודה זרה, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ח, באתר אוצר החכמה. הרב אליהו ליכטנשטיין, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת שבועות, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ט, עמ' 7, באתר אוצר החכמה. רבי שילה רפאל, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת חולין, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ב, עמ' 8–9, באתר אוצר החכמה. דוד מצגר, מבוא לחידושי הריטב"א על מסכת נדה, ירושלים תשל"ח, עמ' 8, באתר אוצר החכמה. על פירוט שנות ההדפסה, ראו לעיל בטבלה, וכן להלן בקישורים חיצוניים. חיד"א, שם הגדולים, מערכת גדולים, אות י', סעיף פ"ט - הריטב"א, ד"ה הריטב"א חיבר.