מרי גאודרון

מרי ג'נבייב גאודרון (באנגלית: Mary Genevieve Gaudron; נולדה ב-5 בינואר 1943) היא עורכת דין ושופטת אוסטרלית שהייתה השופטת הראשונה של בית המשפט העליון באוסטרליה. גאודרון הייתה התובעת הכללית של ניו סאות' ויילס (1981-1987) לפני מינויה לבית המשפט העליון. לאחר פרישתה ב-2002, היא הצטרפה לארגון העבודה הבינלאומי, וכיהנה כנשיאת בית הדין המנהלי שלו בשנים 2011–2014. גאודרון נולדה ב-1943 במורי, בצפון כפרי ניו סאות' ויילס, להורים ממעמד הפועלים, אדוארד וגרייס גאודרון. מאוחר יותר במהלך חייה, היא החלה לדבר על הגזענות העזה כלפי ילידי אוסטרליה, שהיוותה חלק גדול מחיי היומיום במורי, וכיצד הדבר השפיע על התנגדותה העזה לכל צורות האפליה. בשנת 1951 שופט בבית המשפט העליון באוסטרליה הרברט ורה אוואט עבר דרך מורי כדי לקדם תיק שהתרחש באותה תקופה שבו ניסתה הממשלה הליברלית של מנזיס לשנות את חוקת אוסטרליה כדי לאסור את המפלגה הקומוניסטית האוסטרלית. אוואט פנה לקהל קטן ושוחח איתם על משאל העם הקרוב והחוקה. באחת הפגישות התפתחה שיחה בינו לבין גאודרון במהלכה היא שאלה "בבקשה אדוני, מהי חוקה?" אוואט הסביר שזה "החוקים שעל פיהם נשלטו הפרלמנטים". גאודרון שאלה האם זה דומה לעשרת הדיברות ואוואט השיב כי "אפשר לקרוא לזה עשרת הדיברות של השלטון". לאחר מכן ביקשה גאודרון עותק של החוקה, ואוואט שלח לה בדואר עותק של החוקה. אירוע זה השפיע עליה מאוחר יותר כשבחרה לעסוק במשפטים.[דרוש מקור] גאודרון התחנכה במכללת סנט אורסולה בארמידייל. בשנת 1961 היא החלה ללמוד לתואר ראשון במשפטים וסיימה את לימודיה בשנת 1965 עם תואר ראשון במשפטים. גאודרון הייתה המצטיינת בכיתתה וגם קיבלה מדליית הצטיינות מהאוניברסיטה. גאודרון הייתה האשה השנייה שזכתה במדליה זו, אחרי אליזבת אוואט. בשנת 1988 הוענק לגאודרון תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים מאוניברסיטת מקווארי ובהמשך מאוניברסיטת סידני בשנת 1999. באוקטובר 1968 גאודרון התקבלה ללשכת עורכי הדין בניו סאות' ויילס, לאחר שסיימה את ההתמחות שלה והחלה לעסוק בעריכת דין. כאשר ניסתה לרכוש לעצמה חדר באחד מחדרי עורכי הדין בסידני נדחתה באופן קבוע בגלל היותה אישה. כאשר חבר בית המשפט העליון לעתיד, מייקל מקיו, ניסה למכור את חדרו, שאר חברי הלשכה שלו לא נתנו לגאודרון לקנות אותו, אף על פי שלא היו קונים אחרים. בסופו של דבר היא חלקה חדר עם ג'נט קומבס, שהייתה אף היא אשה עורכת דין פורצת דרך. גאודרון טענה בקביעות בפני בית המשפט העליון של ניו סאות' ויילס ובית המשפט העליון בתחילת שנות ה-70, במיוחד בתחום המשפט התעשייתי. ב-1972 היא הפכה לאישה הראשונה שמונתה למועצה של הלשכה של ניו סאות' ויילס. פריצת הדרך הגדולה הראשונה של גאודרון הייתה ב-1970, עם המקרה של אושונסי נגד מירור עיתונים בע"מ. כאשר, כעורכת דין זוטרה בת 27 היא דנה וטענה את העניין בהצלחה לבדה בפני בית המשפט העליון. התובע, פיטר אושונסי, אפילו פיטר את היועץ הבכיר שלו, קלייב אוואט, והעדיף את יכולתה של גאודרון על פני יכולתו. לדברי אושונסי, "היא דמות חזקה ואמיצה, היא עמדה ללא תמיכה, לגמרי לבדה וטענה בהצלחה את התיק. ברור שהם התרשמו מהאומץ שלה, מהאלגנטיות שלה, מהאינטלקט הבוהק שלה שמוצא ביטוי בשפה נעימה, מהנימוסים הטובים שלה, מהקסם שלה. היא תעשה הכל למען ההצלחה, ואני חושב, שבזכותה הכל ייאמר וייעשה כמו שצריך". ב-1972 התרחש עוד אחד מהמקרים המשמעותיים של גאודרון, כאשר היא ייצגה בהצלחה את תיק השוויון בשכר עבור ממשלת הלייבור בפני ועדת הפשרה והבוררות. באפריל 1974, גאודרון מונתה לוועדת הפיוס והבוררות כסגנית נשיא, והפכה לשופטת הפדרלית הצעירה ביותר אי פעם. המקרה הבולט ביותר של גאודרון בוועדת הבוררות היה מקרה מבחן חשוב לחופשת לידה ב-1979. המקרה קבע סטנדרטים המאפשרים חופשה של שנה ללא תשלום לכל העובדים במשרה מלאה וקבועה במשרה חלקית. בשנים 1979–1980, גאודרון הייתה יושבת ראש ההשבעה של ועדת השירותים המשפטיים של ניו סאות' ויילס. גאודרון כיהנה בתפקיד סגנית הנשיא עד להתפטרותה במאי 1980. גאודרון הרצתה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו סאות' ויילס לזמן קצר, ואז בפברואר 1981 היא מונתה לתובעת הכללית של ניו סאות' ויילס, למעשה, הפרקליטה הבכירה ביותר שהייתה באוסטרליה. בתפקידה כפרקליטת כללית, גאודרון טענה למען ניו סאות' ויילס בתיקי בית משפט גבוהים כמו פרשת הסכרים הטסמניים. מ-1981 עד 1986 כיהנה במועצת אוניברסיטת מקווארי, ומ-1984 עד 1986, עמדה בראש מועצה מייעצת באוניברסיטת וולונגונג. מותו של השופט ליונל מרפי באוקטובר 1986 ופרישתו של השופט העליון הארי גיבס בפברואר 1987 גרמו לכך שיהיו שתי משרות פנויות בבית המשפט העליון. ב-6 בפברואר 1987, מונתה גאודרון יחד עם ג'ון טוהיי לשיפוט בבית המשפט העליון. בגיל 44 בלבד, גאודרון הייתה השופטת הרביעית בחשיבותה, אחרי אוואט, מקטיירנן ודיקסון, וגם, השופטת האישה הראשונה. כשופטת בית המשפט העליון, גאודרון תרמה להרבה תחומים במשפט האוסטרלי, בעיקר במשפט הפלילי, בפסקי דין שמשלבים שליטה טכנית עם נטייה להתעקש על הקפדה בסדרי הדין של ניהול המשפטים (למשל, הנחיית חברי המושבעים). גאודרון התנגדה באופן עקבי לכל צורות האפליה, עם פסקי דין בולטים ברוח זו, כולל ההחלטה בסעיף 117 לחוקת אוסטרליה. ב-1997 מונתה גאודרון לפטרון המייסד של עורכות דין אוסטרליות והמשיכה בתפקיד זה עד ל-20 בפברואר 2009. בשנת 2003 פרשה גאודרון מבית המשפט העליון. היא עזבה את בית המשפט בגיל 60 בלבד, עשר שנים לפני שהגיעה לגיל פרישה. מדיה וקבצים בנושא מרי גאודרון בוויקישיתוף Women Lawyers Association of SA Inc: Hon Mary Gaudron QC at the UNIFEM International Womens Day Breakfast, web.archive.org, ‏29-09-2007 Pamela Burton, From Moree to Mabo: The Mary Gaudron Story, 2010 Noreen O’Meara, O'Shaughnessy v Mirror Newspapers Ltd ("Othello case"), Law Trove, 2018-09 doi: 10.1093/he/9780191868313.003.0031 Peter O’Shaughnessy, web.archive.org, ‏2014-01-02 Paid Maternity Leave, web.archive.org, ‏2006-04-29 Blackshield, Tony; Coper, Michael; Williams, George (2001 Susan Kiefel becomes Australia's first female chief justice of the high court, the Guardian, ‏2017-01-30 (באנגלית) Castlemaine Tooheys Ltd v South Australia, High Court of Australia ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרי גאודרון".