laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נחשים ארסיים

נחשים ארסיים הם מיני זוחלים מתת־סדרת הנחשים המסוגלים לייצר ארס, שבו הם משתמשים להריגת טרף, להגנה ולסיוע בעיכול טרפם. רק כ-36% מכלל מיני הנחשים בעולם הם ארסיים. הארס מועבר לרוב על ידי הזרקה באמצעות ניבים חלולים או מחורצים (ישנם כמה נחשים ארסיים שאינם בעלי ניבים מפותחים). נחשים ארסיים נפוצים מונים מינים ממשפחות הפתניים (הקטלניים ביותר), הצפעיים, הצפעוניים וכמה מהזעמניים. רעילות הארס מסומנת לרוב כך: LD50, ראשי התיבות "Lethal Dose,50%", ("מינון קטלני,50%"). ארס הנחש עשוי להיות בעל תכונות נוירוטוקסיות (פגיעה במערכת העצבים) והמוטוקסיות (פגיעה במערכת הדם). רמת הסיכון הפוטנציאלי לבני האדם תלויה במספר גורמים: רמת התוקפנות של הנחש, אשר משפיעה על הסבירות שהנחש אכן יכיש אדם כמות ארס המוזרקת בעת ההכשה, יעילות מעבר הארס בגוף האדם ומיקום הנשיכה בגוף. רמת הרעילות של הארס ישנם נחשים תת-ארסיים, שהם בעלי זוג שיניים מוגדלות ומעוקלות אחורנית הנמצאות בחלק הפנימי של הלסת העליונה. השיניים מחורצות בתעלה דרכה זורם הארס אל פצע הנשיכה. לצורך העברת ארס לטרף, על הנחש להכניס חלק מגוף הטרף אל עומק פיו ואז לחדור לתוכו, ומכאן הקושי שלהם להכיש טרף גדול, אף שהנחש מסוגל להעביר את איבר הטרף (או אצבעו של אדם) למיקום הנדרש במהירות יחסית. ארסם של רוב הנחשים המכונים חצי-ארסיים או תת-ארסיים חלש מכדי לסכן אדם (למעט אנשים שאלרגיים לארס), אך ישנם מקרים יוצאי דופן - כגון נחש העפאים ונחש זרדים - שנחשבים קטלניים. רוב הנחשים התת-ארסיים מצויים במשפחת הזעמניים, המונה מינים רבים שאינם ארסיים כלל, כמו זעמן שחור. בהודו ישנם מינים ארסיים רבים. הקטלניים מביניהם המכונים "4 הגדולים" (אנ') הם: קוברה הודית, קרייט מצוי, צפע הודי (או צפע ראסל) ואפעה קריני. ערך מורחב – נחשים ארסיים בישראל בישראל, מתוך 41 מיני נחשים, ישנם 9 מינים ארסיים, ו9 מינים תת-ארסיים אשר לרוב לאנשים אינם מסוכנים: הערכה המבוססת על דיווחים חלקיים מצביעה כי מדי שנה מתרחשים בין 200–300 מקרי הכשה כאשר כ–95% ממקרים אלו הן הכשות של צפע מצוי. רוב המקרים מתרחשים בין אפריל לספטמבר. נחשים ארסיים בישראל הכשת נחש אבולוציה של ארס נחשים מדיה וקבצים בנושא נחשים ארסיים בוויקישיתוף אברהם ארבל, דרך נחש, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח מדריך קל לזיהוי נחשים בישראל נחשים ארסיים, דף שער בספרייה הלאומית דף מידע - הכשת נחש, באתר הפורטל הישראלי לחקלאות טבע וסביבה Some pharmacological studies of venom from the inland taipan (Oxyuranus microlepidotus) מאתר sciencedirect.com נחשים ארסיים בישראל, באתר SNAKER נחשים תת ארסיים בישראל, באתר SNAKER
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-72

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-72 הידוע בשם טקס הבאפט"א נערך ב-10 בפברואר 2019 ברויאל אלברט הול שבלונדון להענקת פרסים לסרטי הקולנוע הבריטיים והזרים של שנת 2018. את הפרסים מעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה לסרט הקולנוע וסרט התעודה הטובים ביותר שהוקרנו בבתי הקולנוע בבריטניה. הדרמה הקומית "המועדפת" זכתה למספר המועמדויות הגדול ביותר, 12, מהם זכתה ב-7 פרסים. השחקנית האנגלייה ג'ואנה לאמלי הנחתה את הטקס שנה שנייה ברציפות. שמות המועמדים פורסמו ב-9 בינואר 2019. הזוכים הוכרזו ב-10 בפברואר 2019. ב -6 בפברואר 2019, BAFTA הודיעו כי הם היו משהים את מועמדותו של בריאן סינגר מרפסודיה בוהמית ממועמדות לפרס הסרט הבריטי הטוב ביותר לאחר האשמות נגד סינגר לגבי תקיפה מינית. אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-72 טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-72, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "The full list of nominations for the Baftas 2019". The Guardian. 9 בינואר 2019. נבדק ב-9 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "EE British Academy Film Awards Nominees in 2019". British Academy of Film and Television Arts. 9 בינואר 2019. נבדק ב-9 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "EE British Academy Film Awards: Venue and host announced for 2019". British Academy of Film and Television Arts. 2 בינואר 2019. נבדק ב-2 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Clarke, Stewart (6 בפברואר 2019). "BAFTA Suspends Bryan Singer's Nomination for 'Bohemian Rhapsody'". Variety. נבדק ב-6 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) French, Alex; Potter, Maximillian (23 בינואר 2019). "'Nobody Is Going to Believe You'". The Atlantic. נבדק ב-6 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
I'm a Mess

"I'm a Mess" (בעברית: "אני בלגן") הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית ביבי רקסה, מתוך אלבום הבכורה שלה, Expectations. אלבום הבכורה יצא לאור ב-15 ביוני 2018, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר. לדבריה של הזמרת, השיר הוא על קבלת הפגמים שלך. השיר הפך לשירה הראשון של רקסה אשר הצליח להיכנס אל הטופ 40 של מצעד הבילבורד הוט 100. ביבי רקסה הופיעה עם השיר בתוכנית של ג'ימי פאלון, "The Tonight Show Starring Jimmy Fallon", בטקס פרסי בחירת הנוער, בתצוגת אופנה של ויקטוריה סיקרט, בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה ובנוסף הופיעה בפסטיבל המוזיקה של ה-iHeartRadio, ביחד עם השיר "Meant to Be". בין היתר, הופיעה רקסה עם השיר בתוכנית הטלוויזיה "האח הגדול" וב-"גוט טאלנט אמריקה". הווידאו קליפ הרשמי של השיר בוים על ידי סופי מולר. מידע על הסינגל "I'm a Mess" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "I'm a Mess" באתר AllMusic מידע על היצירה "I'm a Mess" באתר Discogs מילות השיר "I'm a Mess" באתר Genius סרטון השיר "I'm a Mess" באתר יוטיוב Bebe Rexha, [https://twitter.com/BebeRexha/status/1004519488115507200 I’M A MESS JUNE 15, 2018], @BebeRexha, ‏2018T17:24 (באנגלית)
כריסטיאן אוגוסט הראשון, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג

כריסטיאן אוגוסט הראשון, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (בגרמנית: Christian August I von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg;‏ 4 באוגוסט 1696 – 20 בינואר 1754) היה דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג בין השנים 1731–1754. כריסטיאן אוגוסט נולד ב-4 באוגוסט 1696, והיה בנם של פרדריק וילהלם, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג וסופיה אמליה, רוזנת אהלפלד-לנגלאנד, בתם של פרידריך, רוזן אהלפלד-לנגלאנד ומריה אליזבת, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג. הוא שימש כמנהל סניף בקתדרלת המבורג. מאוחר יותר, הוא הפך למושל האי הדני אלס, לגנרל חיל הרגלים ולקולונל של המשמר המלכותי בדנמרק. בשנת 1731 מת דודו ארנסט אוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ללא ילדים, וכריסטיאן אוגוסט ירש את נחלותיו ותאריו. ב-20 בינואר 1754 מת כריסטיאן אוגוסט, ובנו פרידריך כריסטיאן הראשון, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ירש את נחלותיו ותאריו. ב-21 ביולי 1720 התחתן כריסטיאן אוגוסט עם פרדריקה לואיזה, רוזנת דנסקאולד-סמסו, בתם של כריסטיאן גילדלווה, רוזן סמסו ושרלוטה אמליה, רוזנת דנסקאולד-לאובריג, ממנה נולדו לו תשעה ילדים: פרידריך כריסטיאן הראשון, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1721–1794) אמיל אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1722–1786), לוטננט גנרל בצבא הדני כריסטיאן אולריך, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1723) סופיה שרלוטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1725–1752) כריסטינה אולריקה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1727–1794) סופיה מגדלנה מריה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1731–1799) בן מת (1732) שרלוטה אמליה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1736–1815) בן מת (1736) מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן אוגוסט הראשון, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג בוויקישיתוף בנו הבלתי חוקי של כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק
דביר שרייבר

דביר שרייבר (נולד בח' באייר תשל"ג - 10 במאי 1973) הוא מחזאי, במאי יוצר תיאטרון ובעל טור ישראלי. נולד וגדל בנתניה. למד בישיבת בני עקיבא בנתניה ולאחר מכן בישיבת ההסדר במעלות. שירת בצבא כלוחם בחיל התותחנים. נשוי לסיגלית ואב לחמישה. החל משנת 1998 מתגורר בבית שמש. בין השנים 1997–2000 למד משחק ותיאטרון בבית הספר לתקשורת מעלה. ראש המגמה היה שולי רנד. בשנת 2000 היה בין מקימי תיאטרון תאיר שפעל עד שנת 2012. במסגרת התיאטרון שיחק בהצגות רבות, ביניהן: בדרך למעלה, מחכים לכבודו, טופל'ה טוטוריטו, יודפת ועוד. כתב וביים מספר הצגות לתיאטרון תאיר, ביניהן: חבר מרחוב אחר, בעקבות המנורה האבודה, היתקלות ועוד. בהפקה עצמאית כתב וביים את המחזמר "אביהם של ישראל" על הרב מרדכי אליהו. כתב מספר הצגות לתיאטרון אספקלריא, ביניהן: סוף הדרך, ארבעה אבות, מעורבות, יוצא מן הכלל ועוד. כמו כן כתב מחזות נוספים לתיאטראות קטנים (פרינג'). בשנת 2012 הקים עם ישי מאיר ואייל ניידורף את תיאטרון מפתח הלב, המתמחה בהצגות ילדים. ב-2017 העלה יחד עם ד"ר עליזה בלוך את המופע "לבנות את הגשר הזה" על פי ספר באותו שם שבלוך כתבה על חוויותיה כמנהלת בית הספר ברנקו וייס בית שמש. שיחק בין השאר בסרט ' עבודה בעיניים' כפקיד בחירות (סרט דתי קומי) החל את דרכו העיתונאית ככתב נוער בביטאון בני עקיבא "זרעים", בעריכתו ובהדרכתו של אורי אורבך. כתב גם כמה כתבות בעיתון "נקודה". בין השנים 1997 ל-2001 עבד ככתב חדשות במקומון "תמורה" בבית שמש. בשנת 2001 החל לעבוד ככתב מגזין וכעורך חדשות במקור ראשון. מ-2002 ועד 2018 כתב בעיתון "נשים" טור הומוריסטי קבוע שעסק בזוגיות ומשפחה. בין השנים 2008 ל-2012 כתב לסירוגין גם טור במוסף דיוקן. בשנת 2016 החל לכתוב טור במוסף אתנחתא של בשבע, שהחליף את הטור הוותיק של אבי סגל שפרש. בשנת 2020 הפסיק למשך כשנה וחצי, ולאחר מכן חזר לכתוב. החל משנת 2019 מכהן כמנהל תחום תוכן וקריאייטיב במשרד הפרסום "פאסי.קראוס". מדיה וקבצים בנושא דביר שרייבר בוויקישיתוף טוריו בעיתון בשבע, הובא באתר ערוץ 7. מקצת מטוריו במוסף דיוקן ובמגזין נשים מבית מקור ראשון, הובא באתר מחלקה ראשונה דביר שרייבר, ‏גבר מחפש עצמאות: דביר שרייבר בטור אישי, באתר ‏מאקו‏, 24 באפריל 2017 ראיון בכיפתרבות עם דביר שרייבר, אתר כיפה מהירחון לשבועון - יש מחליף לאבי סגל, באתר ערוץ 7. מי יחליף את אבי סגל בעיתון 'בשבע'?, באתר כיפה שלושה בטיפול אחד - ביקורת תיאטרון, באתר ערוץ 7 ש. כהן (2023-04-07), סרט דתי עבודה בעיניים חלק ב, נבדק ב-2024-09-28
מקסימיליאן אגשטיין

מקסימיליאן אגשטיין (בגרמנית: Maximilian Eggestein; נולד ב-8 בדצמבר 1996 בהאנובר שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בפרייבורג בעמדת הקשר. מקסימיליאן אגשטיין הוא אחיו הגדול של יוהנס אגשטיין, אף הוא כדורגלן. אגשטיין הצטרף לנוער של ורדר ברמן בשנת 2011 כאשר היה בן 15, ובשנת 2014 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, בה שיחק שלוש שנים. במקביל, השתייך אגשטיין גם לסגל של הקבוצה הבכירה, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בנובמבר 2014, כשנכנס כמחליף בניצחון 0–4 על פאדרבורן 07. בעונה זו ערך אגשטיין שתי הופעות ליגה בלבד, ובעונת 2015/16 ערך שבע הופעות. אגשטיין תפס מקום חשוב בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן החל מעונת 2016/17, בה ערך 15 הופעות והבקיע שער אחד. בסיום עונה זו האריך אגשטיין את חוזהו במועדון. בעונת 2017/18 אגשטיין כבר ערך 33 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, כשהוא משתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם תומאס דילייני, יסחק בלפודיל, פין ברטלס ומקס קרוזה, ומסייע לורדר ברמן לסיים במקום ה-11 בליגה. בעונת 2018/19 אגשטיין הבקיע חמישה שערי ליגה, וסייע לברמן לסיים במקום השמיני בליגה. גם בעונת 2019/20 אגשטיין המשיך להיות שחקן מרכזי בקבוצה, אך שקע עמה בתחתית הבונדסליגה, והקבוצה ניצלה רק לאחר צמד משחקי מבחן מול היידנהיים. ב-18 באוגוסט 2021 אגשטיין עזב לאחר 10 שנים את ורדר ברמן וחתם בפרייבורג. ב-5 בדצמבר כבש שער בכורה בניצחון 0–6 על בורוסיה מנשנגלדבאך. אגשטיין שיחק בכמה מנבחרות הצעירים של גרמניה, ולזכותו 16 הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. מדיה וקבצים בנושא מקסימיליאן אגשטיין בוויקישיתוף מקסימיליאן אגשטיין, באתר Transfermarkt מקסימיליאן אגשטיין, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מקסימיליאן אגשטיין, באתר Soccerway מקסימיליאן אגשטיין, באתר WorldFootball.net מקסימיליאן אגשטיין, באתר FootballDatabase.eu
קיינוגנתוס

קיינוגנתוס (שם מדעי: Cynognathus; מיוונית: "לסתות כלב") הוא סוג תראפסיד מתור הטריאס אשר חי באזור דרום אפריקה, נמיביה וארגנטינה של ימינו ואף באנטארקטיקה (בהרים הטראנס-אנטארקטיים). הוא השתייך לקיינודונטיים שהיו מאבותיהם הקרובים ביותר ליונקים המודרניים. בסוג זה היה מין אחד – Cynognathus crateronotus. לקיינוגנתוס הייתה גולגולת גדולה באורך 30 ס"מ עם לסתות חזקות וניבים בולטים וחדים. הוא הגיע לאורך 1.2 מטר וככל הנראה היה טורף. בדומה ליונקים היה הקיינוגנתוס בעל צורות שיניים מותאמות כאשר הקדמיות מביניהם הותאמו לחתיכת בשר. יצור היה יכול לנוע ולנשום בעת ובעונה אחת אך הוא היה בעל גפיים הנוטות לצדדים, צורה נדירה אצל היונקים המפותחים. ממבנה תעלות לאורך העצמות, ייתכן שגופו כוסה בפרווה או שיער והוא היה בעל דם-חם. הוא נכחד לאורך אמצע הטריאס והוחלף בידי קיינודונטים קטנים יותר ודומים יותר ליונקים. יצור זה הופיע בסדרה פלאווורלד. מדיה וקבצים בנושא קיינוגנתוס בוויקישיתוף קיינוגנתוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קיינוגנתוס, באתר GBIF (באנגלית)
אילן גלבוע

אילן גלבוע הוא מלחין, מעבד ומנהל מוזיקלי ישראלי. מנהל מוזיקלית את הגבעטרון במשך למעלה מ-20 שנה ועבד עם אמנים רבים בהם שלמה ארצי, להקות צבאיות ופסטיבלי זמר. גלבוע גדל בצפון תל אביב לאם שעלתה עם משפחתה לישראל בגיל שנתיים מסלוניקי שביוון. אביו, צבי גולובוביץ', ממוצא רוסי נולד בישראל והיה אלוף הארץ בריצה לנוער. סביו, אהרון גולובוביץ היה מוזיקאי. הוא גדל בבית מוזיקלי וכבר בגיל 4 למד נגינה באקורדיון ובהמשך נגינה בפסנתר. למד מוזיקה במשך 4 שנים בבית הספר התיכון תלמה ילין בגבעתיים, בו למד נגינה בטרומבון. הוא ייסד את פסטיבל הזמר של בית הספר עם תזמורת מלאה שפעל בו במשך עשרות שנים. הוא קיבל אז הצעה ממנצח תזמורת חיל האוויר אריך טייך להצטרף לתזמורת אך הדבר לא יצא לפועל. גלבוע שהיה אז עדיין תלמיד תיכון, ליווה מוזיקלית חברה שהגיעה להבחן באודישנים ללהקה צבאית. רפי בן-משה שהיה אחד מהשופטים, זיהה את כישרונו והציע לו להמשיך וללוות את יתר הנבחנים באותו היום. לאחר מכן בן-משה צירף אותו כנגן טרומבון ללהקה חדשה שהקים בשם "מישראל באהבה" והורכבה מיוצאי להקות צבאיות והופיעה בסיבוב הופעות בישראל ובאירופה. הסיבוב נעצר בעקבות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן וגלבוע חזר לישראל. הוא גויס בינואר 1973 ושירת כטרומבוניסט בלהקת פיקוד הצפון. אמנון ברנזון בחר בו כאחד המעבדים של להקת הכל עובר חביבי וזו הייתה ההפקה הראשונה שלו כמעבד מוזיקלי. בשנות השמונים, ניהל גלבוע מוזיקלית את שלמה ארצי במשך מספר שנים, במהלכהן היה שותף להפקת 3 תקליטים: "שלמה ארצי שר ומספר לילדים על יאן הגמד", אלבום שירי המשוררים ביש לי אישה, ילדה ולמברטה ואני גר בתל אביב, ו"רומנסה ופיוט" כלל שירים שתורגמו מלאדינו. גלבוע ניגן בהופעות כפסנתרן וטרומבוניסט, השתתף בהפקת האלבומים, הלחין חלק מהשירים והיה שותף לעיבוד. באותה תקופה חידש ארצי את השיר אני נושא עמי. גלבוע ניהל מוזיקלית אמנים רבים בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20. בשנת 1976 הפיק את האלבום "טמבולינה" (אצבעונית) של ציפי שביט. בשנת 1978 ניהל מוזיקלית את המופע "מחכים לדודו" של דודו דותן שביים שייקה אופיר. הוא ניהל מוזיקלית גם מופעים ליוסי בנאי. הוא הפיק וניהל מוזיקלית אירועי זמר בהם פסטיבל הזמר החסידיים ומחזות זמר כמו פיטר פן בכיכובם של חנוך רוזן וחני נחמיאס בשנת 1989. בסוף שנת 1989, נענה גלבוע לפניית יואל פרנס שהיה מנהל להקת הגבעטרון לנהל מוזיקלית את הלהקה. הוא הפיק את כל מופעיה מאז ועיבד לה עשרות משיריה. מאז עובד גלבוע עם להקות זמר בהן צעירי תל אביב (לא כולל שירות), מנהל אומנותית את פסטיבל עין גב במשך שנים רבות, ומפיק את פסטיבל ערד. הוא מנהל מוזיקלית חברות זמר שונות, בהן "קולות גבעתיים" שהקים ראש העיר יצחק ירון בשנות ה-80 ומשתתפת בטקסי העיר מדי שנה וחבורת הזמר של ארגון המורים. גלבוע נשוי לויקי ואב לילדים. הם גרים ברמת השרון. אילן גלבוע, ברשת החברתית פייסבוק אילן גלבוע באתר פזמונט אילן גלבוע באתר "עמותת מיל"ה - מרכז ישראלי למקהלות וחבורות זמר" נעמי לבנון-קשת, "המוזיקה זורמת אצלו בדם", באתר Gplus - 'גבעתיים פלוס', ‏4 באוגוסט 2023 אילן גלבוע באתר הספרייה הלאומית דודו דותן מאז ועד עולם, באתר "מערכונים ישראלים", 17 באוגוסט 2019 תולדות הלהקה - להקת הגבעטרון, באתר להקת הגבעטרון, ‏15 באוגוסט 2017 חבורת הזמר באתר ארגון המורים
איראנים

העמים האיראניים (בפרסית: مردمان ایرانی‌تبار) הם קבוצה אתנית-לשונית (אנ') הודו-אירופית מגוונת, הכוללת עמים שונים שדוברים שפות איראניות. העמים האיראניים מתגוררים כיום בעיקר באזור המזרחי של המזרח התיכון, באזור מרכז אסיה, בקווקז ובחלקים של תת-היבשת ההודית. האיראנים הפכו לקבוצה נפרדת בסביבות אמצע האלף ה-2 לפנה"ס. בשיא ההתפשטות שלהם באמצע האלף ה-1 לפנה"ס הם שלטו על אזור נרחב, שהשתרע על פני כל הערבה האירואסית, מן המישור ההונגרי הגדול במערב ועד רמת אורדוס במזרח. האימפריות האיראניות המערביות בדרום כבשו חלק גדול מן העולם העתיק במהלך המאה ה-6 לפנה"ס, והותירו אחריהם מורשת תרבותית חשובה. האימפריות האיראניות המזרחיות מילאו תפקיד מכריע בפיתוח של דרך המשי. באלף ה-1 לפנה"ס הצטמצם השטח בו שלטו האימפריות האיראניות, כתוצאה מהתרחבויות של האזורים שהיו בשליטה סלאבית, גרמאנית, טורקית ומונגולית. העם האיראני הידוע ביותר כיום הם הפרסים, עמים איראניים מודרניים אחרים כוללים את הבלוצ'ים, הג'ילקים, ערבים איראנים ,הכורדים, הלורים, המאזנדאנים, האוסטים, הפאמירים, הפשטונים, הטג'יקים, הטלישים, הוואקים והיאגנובים. רובם נמצאים כיום באזור הרמה האיראנית, המשתרעת מן הקווקז שבצפון ועד המפרץ הפרסי שבדרום ומטורקיה במערב ועד שינג'יאנג במזרח. פרסים מדיה וקבצים בנושא איראנים בוויקישיתוף Waldman & Mason 2006, p. 692 "IRAN vi. IRANIAN LANGUAGES AND SCRIPTS". Encyclopædia Iranica. Vol. XIII. 29 במרץ 2012. pp. 344–377. {{cite encyclopedia}}: (עזרה) Annamoradnejad, Rahimberdi; Lotfi, Sedigheh (2010). "Demographic changes of nomadic communities in Iran (1956–2008)". Asian Population Studies. 6 (3): 335–345. doi:10.1080/17441730.2010.512764.
רעידת האדמה בסוריה (1170)

רעידת האדמה של שנת 1170 היא רעידת אדמה שהתרחשה בסוריה מוקדם בבוקר ב-29 ביוני 1170. על פי הערכה הרעש היה בעוצמה 7.7 בסולם מגניטודה לפי מומנט. רעידת האדמה גרמה לנזקים קשים מאנטיוכיה בצפון ועד טריפולי ובעלבכ בדרום. המצודה של קראק דה שבלייה נפגעה קשות ברעידת האדמה. ישנם עדויות על כך שמספר רעידת אדמה קטנות יותר אירעו באותו האזור לפני רעידת האדמה המרכזית. בנוסף לכך, ישנן גם עדויות על כך שבמשך שלושה חודשים לאחר רעידת האדמה המרכזית אירעו רעידות אדמה קטנות יותר באותו האזור (aftershocks). Ambraseys, Nicholas N. (2004). "The 12th century seismic paroxysm in the Middle East: a historical perspective" (PDF). Annals of Geophysics. Istituto Nazionale Geofisica e Vulcanologia. 47 (2–3): 733, 738, 745, 750. Mohamed Reda Sbeinati; Ryad Darawcheh; Mikhail Mouty (2005). "The historical earthquakes of Syria: an analysis of large and moderate earthquakes from 1365 B.C. to 1900 A.D." Annals of Geophysics, Vol. 48, N. 3, June 2005. pp. 381, 389–391, 410. אורכב מ-המקור ב-2015-04-09. נבדק ב-3 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה)
פיג'ו סוג 183

פיג'ו סוג 183 (בצרפתית: Peugeot Type 183, קרוי גם: Peugeot 12 CV Six) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1928–1932. סך הכול יוצרו 12,626 יחידות. דגמי "פיג'ו סוג 183" בתצורת סדאן שירתו כמוניות בפריז. "Type 183 A" (בדגם הורכב מנוע 1,996 סמ"ק מנוע המפיק 38 כ"ס). "Type 183 C" (בדגם הורכב מנוע 1,996 סמ"ק מנוע המפיק 42 כ"ס). "Type 183 D" (בדגם הורכב מנוע 1,996 סמ"ק המפיק 47 כ"ס, גרסאות 5 ו-7 מושבים, יוצרו משנת 1930). טורפדו Torpedo (car) (אנ'). סדאן. קופה. קבריולה. "פיג'ו סוג 183" "פיג'ו סוג 183" "פיג'ו סוג 183" דגם "183 C" פיג'ו פיג'ו סוג 190 מדיה וקבצים בנושא פיג'ו סוג 183 בוויקישיתוף דגמי פיג'ו בין השנים 1910-1949 web.archive.org/web/20080915090032 "פיג'ו סוג 183" autowp.ru/peugeot/type_183 "פיג'ו סוג 183" דגם "D", קבריולה, שנת 1932 encyclautomobile.fr/fr/encyclauto/automobile/peugeot/peugeot-type-183-d-cabriolet
נגרשט-אואש

נגרשט-אואש (ברומנית: Negrești-Oaș; בהונגרית: Avasfelsőfalu, אוואשפלשפלו; ביידיש: ניגרעשט או נעגרעשט) היא עיר במחוז סאטו מארה שברומניה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. יהודים החלו להתיישב בעיר בסוף המאה ה-18 ועיקרם היו חוכרים ומבשלי יי"ש שהגיעו מגליציה. עד סוף המאה ה-19 כבר הוקמו בקהילה בית כנסת, מקווה ובית עלמין. משנת 1897 פעלה במקום גם ישיבה שנקראה "ישיבת הרמה דק"ק נעגרעשט" בה למדו כ-50 תלמידים. במפקד קהילות הונגריה בשנת 1944 חיו בכפר 532 יהודים. בזמן מלחמת העולם השנייה הועברו יהודי הכפר לגטו בסאטו מארה ומשם הועברו ביוני 1944 למחנה ההשמדה אושוויץ. מעט מניצולי השואה של הקהילה ניסו לחזור לאחר מלחמת העולם השנייה ולשקם את הקהילה אך רובם עלו בסופו של דבר לארץ ישראל. פנקס הקהילות רומניה ב, עמוד 175–176 אואש-פאלשו-פאלו, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 10. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא נגרשט-אואש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נגרשט-אואש (ברומנית) "נגרשט-אואש", באתר JewishGen (באנגלית) דף קהילת Avasfelsőfalu במפקד הקהילות ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בארבו לאוטארו

בארבו לאוטארו (ברומנית: Barbu Lăutaru;‏ 1780 – 18 באוגוסט 1858) הוא כינוי בו נודע הלאוטאר הצועני המולדובני, ואסילה בארבו, מי שהיה סטרוסטה של הלאוטארים ביאשי, בירת נסיכות מולדובה במשך כארבעים שנה. לפי מקורות התקופה בארבו ניגן בקובזה, בכינור ובחליל וגם נתן קולו בשיר. בארבו נולד להסטרוסטה סטאן בארבו, במשפחת צוענים לאוטארים משועבדים לבויאר דראגוליץ'. ב-1847 ערך המלחין פרנץ ליסט מסע בנסיכות מולדובה והתעניין במוזיקה המקומית. ערב אחד, בהיותו בביתו של הבויאר אלקו באלש, יחד עם בויארים נוספים, כולל וסילה אלכסנדרי, הזמין באלש את הטאראף של בארבו לאוטארו, כדי שליסט יוכל להתרשם מהמוזיקה שלהם. לאחר שלאוטארו ולהקתו ניגנו מיני מוזיקה צוענית, הודה לו ליסט והחליט להשמיע לו גם את המוזיקה שלו וניגן במקום מרש הונגרי ואימפרוביזציה שלו. לאוטארו הודה לו בתורו וביקש רשות ממנו לנגן בעצמו את מה שניגן ליסט. ליסט הסכים ולאוטארו ניגן את המוזיקה שלו תוך חזרה מדויקת, להפתעתו של ליסט. אירוע זה זכה לפרסום בכתב העת הצרפתי La Vie Parisienne, במספר 48 מיום 28 בנובמבר 1874. לבארבו היו שלושה בנים, גאורגה, יואן ווסילה, שלושתם נשאו את הכינוי "סקריפקאריול" (נגן ה"סקריפקה", כלי מיתר, כינור), שלושתם הלכו בעקבות אביהם וצברו די ממון, כדי לקנות את שחרורם מעבדות הצוענים ב-6 ביולי 1845. להנצחתו של בארבו לאוטארו נוסד ברומניה, ב-1949, האנסמבל הנושא את שמו והמתמקד במוזיקה עממית רומנית. ביאשי הוקם מרכז פולקלור על שם בארבו לאוטארו ובערים שונות ברחבי רומניה ורפובליקה מולדובה נקראו רחובות על שמו. מדיה וקבצים בנושא בארבו לאוטארו בוויקישיתוף Barbu Lăutaru (Vasile), cântăreţ, cobzar şi viorist (ברומנית) Barbu Lautarul, starostele si cobzarul - Documentar (ברומנית) Barbu Lautaru (The Fiddler) (באנגלית) Cântecul lui Barbu Lăutaru (ברומנית) Cum a reuşit să-l impresioneze Barbu Lăutaru pe marele compozitor Franz Liszt: „Dumnezeu te-a făcut artist şi tu eşti mai mare decât mine!“ (ברומנית)
מטריצה אלכסונית

מטריצה אלכסונית היא מטריצה ריבועית שבה כל האיברים שאינם באלכסון הראשי שווים לאפס. לדוגמה: [ λ 1 0 0 ⋯ 0 0 0 0 λ 2 0 ⋯ 0 0 0 0 0 ⋱ ⋮ ⋮ ⋮ ⋮ λ i ⋮ ⋮ ⋮ ⋮ ⋱ 0 0 0 0 0 ⋯ 0 λ n − 1 0 0 0 0 ⋯ 0 0 λ n ] {\displaystyle \left[{\begin{array}{ccccccc}\lambda _{1}&0&0&\cdots &0&0&0\\0&\lambda _{2}&0&\cdots &0&0&0\\0&0&\ddots &&&\vdots &\vdots \\\vdots &\vdots &&\lambda _{i}&&\vdots &\vdots \\\vdots &\vdots &&&\ddots &0&0\\0&0&0&\cdots &0&\lambda _{n-1}&0\\0&0&0&\cdots &0&0&\lambda _{n}\end{array}}\right]} ניתן גם לתאר מטריצה אלכסונית בקיצור, למשל, עבור המטריצה הנ"ל, הצורה המקוצרת תהיה d i a g ( λ 1 , λ 2 , ⋯ , λ n ) {\displaystyle diag(\lambda _{1},\lambda _{2},\cdots ,\lambda _{n})} (diag מלשון diagonal, אלכסוני באנגלית). מטריצה אלכסונית היא גם מטריצה משולשית עליונה ותחתונה, וגם מטריצה סימטרית. במקרה שכל האיברים באלכסון הראשי של המטריצה שווים, המטריצה נקראת מטריצה סקלרית. ניתן לקבל מטריצה אלכסונית על ידי סוג של חיבור מטריצות הנקרא סכום ישר. כפל מטריצות אלכסוניות פשוט ביותר, שכן התוצאה של הכפל היא מטריצה אלכסונית, שבה כל איבר באלכסון הראשי הוא כפל של שני האיברים המתאימים באלכסונים הראשיים של המטריצות הכופלות.   d i a g ( α 1 , α 2 , ⋯ , α n ) ⋅ d i a g ( β 1 , β 2 , ⋯ , β n ) = d i a g ( α 1 β 1 , α 2 β 2 , ⋯ , α n β n ) {\displaystyle \ diag(\alpha _{1},\alpha _{2},\cdots ,\alpha _{n})\cdot diag(\beta _{1},\beta _{2},\cdots ,\beta _{n})=diag(\alpha _{1}\beta _{1},\alpha _{2}\beta _{2},\cdots ,\alpha _{n}\beta _{n})} לעיתים משמש המונח "מטריצה אלכסונית" לתיאור "מטריצה אלכסונית מלבנית", שהיא מטריצה מממד m×n שבה רק הערכים di,i יכולים להיות שונים מאפס. למשל [ 1 0 0 0 4 0 0 0 − 3 0 0 0 ] {\displaystyle {\begin{bmatrix}1&0&0\\0&4&0\\0&0&-3\\0&0&0\\\end{bmatrix}}} או [ 1 0 0 0 0 0 4 0 0 0 0 0 − 3 0 0 ] {\displaystyle {\begin{bmatrix}1&0&0&0&0\\0&4&0&0&0\\0&0&-3&0&0\end{bmatrix}}} מטריצה לכסינה מטריצה אלכסונית, באתר MathWorld (באנגלית)