laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משמרת ידעיה

משמרת ידעיה היא המשמרת השנייה מבין עשרים וארבע משמרות הכהונה שסידרו דוד המלך וצדוק הכהן על פי גורל בתקופה שקדמה לבניית בית המקדש הראשון. המשמרת מוזכרת בתנ"ך בספר דברי הימים; ”וַיֵּצֵא הַגּוֹרָל הָרִאשׁוֹן לִיהוֹיָרִיב לִידַעְיָה הַשֵּׁנִי” (דברי הימים א כד ז). לפי פירוש הרב חיים קניבסקי, משמרת ידעיה היא אחת משש עשרה משמרות מזרעו של אלעזר הכהן, במקביל לשמונה משמרות שהם מבני איתמר הכהן, ויש מפרשני התורה שמייחסים את הכהנים הגדולים יהושע בן יהוצדק (וכן את בן משפחתו עזרא הסופר) כבאים מבני משמרת ידעיה. לפי המלבי"ם, משמרת ידעיה הייתה מצאצאי איתמר. על פי חז"ל, בתחילת ימי שיבת ציון משמרת זו הייתה הראשונה מארבעת משמרות הכהונה שעלו מן הגולה בתחילת תקופת בית שני. מארבע משמרות אלו ייסדו שוב עשרים וארבע משמרות כהונה. על פי החלטת הנביאים של אותה תקופה, אפילו אם תעלה משמרת יהויריב (שפעלה כראש המשמרות בבית ראשון), היא תהיה טפילה למשמרת ידעיה שעלו בראשונה. בלוח השנה במגילות קומראן, משמרת ידעיה משרתת בתחילת השנה השנייה במחזור ששת השנים בתלמוד הירושלמי (תענית ד, ה) מובאים דברי רבי ברכיה, האומר שמשמרת ידעיה גלתה צפונה לעיר ציפורי, משום ש"ידע יה" את העצה העמוקה (הלא טובה) שבלבם והגלם לציפורי. לפי דעתו של החוקר שמואל קליין, בעקבות חורבן בית שני כל עשרים וארבע משמרות הכהונה עברו לעיירות בגליל. לפיו, גם בעת פטירת רבי יהודה הנשיא היו בני משמרת ידעיה מקובצים בעיר ציפורי ובבית הכנסת של העיר. רבי אלעזר הקליר מקונן על ביטול משמרה זו בקינה איכה ישבה חבצלת השרון באומרו "נדו כצפרים כהני צפורים". יהושע בן יהוצדק "מדרש הביאור" (סעדיה אלדמארי) להפטרת פרשת אמור https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=47653&pgnum=105 בעזרא ב, לו: "הכהנים בני ידעיה לבית ישוע תשע מאות שבעים ושלושה", ופירשו ב'דעת מקרא' שהכוונה ליהושע הכהן הגדול, והיה מיוחס לבני ידעיה s:מלבי"ם על דברי הימים א כד תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ז, עמוד ב'. תלמוד ירושלמי, מסכת תענית, פרק ד', הלכה א'. מגילה 4Q321 ומגילה 4Q328. ספר "ארץ הגליל", דף ס"ה
מגדל נוה נוף

מגדל נוה נוף (בעבר מגדל נוה) הוא גורד שחקים בדרום בת ים המיועד למגורים. המגדל כולל 42 קומות ומתנשא לגובה של 158.5 מטרים. בנייתו הסתיימה בשנת 2013, אז נהיה למגדל המגורים הגבוה בישראל. הוא החזיק בתואר זה עד תחילת שנת 2022, עת הגעתו של מגדל Hi Tower בגבעתיים לגובהו הסופי. תכנון המגדל החל בשנת 2006 על ידי משרדי האדריכלים גל מרום וישר וביוזמת חברת נוה, במסגרת פיתוח אזור דרום בת ים. תחילה אמור היה המגדל להתנשא לגובה של 25 קומות, אך ב-2010, בטרם החלו עבודות הבנייה, שונתה התוכנית. שטח המגרש עליו בנוי המגדל הוא כחמישה דונם והוא כולל 162 דירות, רובן פונות לים התיכון, שמרוחק כ-350 מטר מהמגדל. במגדל כלול לובי עם בר וחדר כושר. בצמוד אליו נמצא פארק עירוני גדול, הטיילת העירונית ומספר בתי מלון. חלק ניכר מהדירות במגדל נרכש בידי תושבי חוץ, בעיקר אזרחי צרפת וארצות הברית. גורדי שחקים בישראל אתר נכסים ובניין אתר המגדל מגדל נוה נוף, באתר גורדי השחקים העולמי (באנגלית) דף המיזם האתר החברה היזמית על פי התשריט של תב"ע בי/142/‏3/ב, באתר משרד הפנים, מנהל תכנון הילה ציאון, בת ים על הגובה: אין נמל, אבל בונים מגדלור, באתר ynet, 5 בנובמבר 2012 רפי ברבירו, ynet - כלכלה - בקרוב בבת ים: מגדל המגורים הגבוה בארץ, באתר ynet, 19 בנובמבר 2010
מכתש איגל

מכתש איגל הוא מכתש קטן באזור מישור מרידיאני שבאדמת כוכב הלכת מאדים. השם איגל (באנגלית: עיט) ניתן לכבודה של ארצות הברית אשר סמלה הוא העיט. רוחבו של המכתש הוא 22 מטרים ועומקו 3 מטרים. הוא נחקר בשנת 2004 על ידי הגשושית אופורטוניטי שנחתה לידו בראשית מסעה על אדמת המאדים. תוצאות המחקר על סלעי המכתש והרכבם הכימי לימדו כי ייתכן ואזור מישור מרידיאני אשר על פני המאדים, היה בעברו קרקעית אוקיינית. מדיה וקבצים בנושא מכתש איגל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נזק מוחי

נזק מוחי הוא מצב פתולוגי של התנוונות או הרס של רקמת תאי עצב במוח. נזק מוחי גורם להפרעה במערכת העצבים. מכלול הנזקים המוחיים מתחלק לשתי קבוצות: נזק היפוקסי (או אנוקסי) הוא נזק מוחי הנגרם בעקבות מחסור באספקת חמצן למוח. נזק כרוני מאפיין חולה השרוי בנזק מוחי מתמשך (יותר משלושה חודשים) כתוצאה ממצבים שונים. מכלול הגורמים לנזק מוחי (נרכשים או מולדים) הוא רב. מומים, מחלות ופציעות שונות, הפוגעות ברקמת המוח או שמובילות לפגיעה ברקמת המוח, הם חלק מהגורמים היכולים להוביל לנזק מוחי. היפוקסיה מתמשכת היא גורם ישיר שכיח. פציעת טראומה שיכולה להוביל להיפוקסיה מתמשכת היא גורם עקיף לנזק מוחי. להלן כמה מן הגורמים לנזק מוחי: פגיעה מוחית טראומתית (TBI) טראומה שבץ מוחי זיהום מחלה עצבית מפרצת נזק יאטרוגני בנזק מוחי נפגעת רקמה במערכת העצבים המרכזית. פגיעה זו מובילה ללקות ומכאן מכלול הסימנים והתסמינים הוא רחב. ביטוי הלקות משתנה בהתאם לחומרת הפגיעה. הופעתם של התסמינים והסימנים עשויה להיות איטית או מיידית בהתאם למשך הפגיעה. להלן כמה מן התסמינים והתסמינים לנזק מוחי: הזיות סחרחורות הפרעת אישיות פיגור נכות תרדמת אופן הטיפול באדם עם נזק מוחי משתנה בהתאם לפגיעה, אם כי לא כל המקרים הם הפיכים וברי טיפול. התייחסות מוקדמת למצב החולה, עשויה למזער את חומרת הפגיעה ולכן איבחון מוקדם ונכון של מקור הפגיעה הוא קריטי ועשוי למנוע סיבוכים והחמרה במצב החולה. בפגיעה מוחית טראומתית מירב המאמצים נסוב סביב העשרת חמצן, איזון לחץ דם ובמקרים מסוימים הסרת הגורם הפוגע או ניקוז נוזלים מהאזור הנפגע וכך גם בפגיעות הגורמות לנזק מוחי כגון התפוצצות כלי דם במוח (כתוצאה מלחץ דם גבוה), שבץ וכו'. במקרים של מחלות זיהומיות של מערכת העצבים, הטיפול הוא תרופתי. כיום עומדים אמצעי טיפול מגוונים ורבים העשויים לשפר את מצב החולה. להלן חלק מאופני הטיפול הקיימים: שתלים עצביים בקליפת המוח הם חלופה לגירויים עצביים (לדוגמה שתל לגירוי עצב הראיה, גירוי עצב הואגוס). "קוצב מוחי" (Brain pacemakers) הם שתלים לטיפול בנזק מוחי מתמשך הנגרם בעקבות אפילפסיה ומחלת פרקינסון. מניטול היא תרופה המסיעת בהורדת נפיחות ולחץ תוך-גולגולתי. התרופה מסיעת לחולים שסבלו משבץ או פגיעה טראומתית. שיקום נוירופסיכולוגי מתמקד בשיקום קוגניטיבי מעשי פסיכותרפיה נוירוגנזה פגיעה מוחית אקסונלית דיפוזית מדיה וקבצים בנושא נזק מוחי בוויקישיתוף איתי אילנאי, "משאירים אותנו באוויר", באתר "ידיעות אחרונות", 16 במרץ 2019 מונחים רפואיים פגיעה מוחית טראומתית גירוי עצב הואגוס קוצב מוחי במחלת פרקינסון מניטול הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פיליפ דימיטרוב

פיליפ דימיטרוב דימיטרוב (בבולגרית: Филип Димитров Димитров; ‏נולד ב-31 במרץ 1955, סופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית) הוא פוליטיקאי, דיפלומט ועורך דין ממוצא יהודי, אשר בין 1991 ל-1992 כיהן כראש ממשלת בולגריה. דימיטרוב נולד בסופיה בירת בולגריה לאם יהודייה ולאב בולגרי. ב-1977 הוסמך למשפטים באוניברסיטת סופיה. בין 1979 ל-1990 עסק בעריכת דין וב-1989 מונה למזכיר איגוד עורכי הדין והיה פעיל במפלגת איחוד הכוחות הדמוקרטיים שהוקמה כאופוזיציה לשלטונה של המפלגה הקומוניסטית הבולגרית. ב-1990 מונה ליושב ראש המפלגה, תפקיד שמילא עד 1994. לאחר התפטרותו של דימיטר פופוב עלה בידי דימיטרוב להקים ממשלה שנסמכה על קואליציית מיעוט בפרלמנט הבולגרי. ממשלו של דימיטרוב פעל בתחום האחדת זכויות האזרח בקרב כל השכבות האתניות באוכלוסייה הבולגרית, תוך יצירת מנגנוני פיקוח על גורמי האכיפה. דימיטרוב גילה זיקה למערב מתוך שאיפה להיות חלק מהאיחוד האירופי וממשלו הכיר בעצמאות מקדוניה. דימיטרוב יישם רפורמות כלכליות שבהן החל קודמו במטרה לייצב כלכלת שוק במשק הבולגרי. רפורמות אלו, שהיו משמעותיות ויושמו בקצב מהיר, הביאו לפגיעה קשה בענף החקלאות בבולגריה שלא היה ערוך לתנאי תחרות מודרניים וכפועל יוצא מכך תנובת הענף ירדה באופן ניכר ונרשמה הגירה פנימית מאזורים כפריים לערים הגדולות במדינה והגירת עבודה אל מחוץ לבולגריה. בתקופת כהונתו הותר מתן אזרחות בולגרית ליהודים שהיגרו מהמדינה. בשלהי 1992 נפלה ממשלתו של דימיטרוב בהצבעת אי-אמון. ב-1997 מונה לשגריר בולגריה לאו"ם ומאוגוסט 1998 עד ינואר 2002 כיהן כשגריר בולגריה לארצות הברית. בה בעת הועסק דימיטרוב באוניברסיטה האמריקאית בבולגריה, שבה הרצה בתחומי מדע המדינה. בהמשך, כיהן דימיטרוב כחבר הפרלמנט הבולגרי וב-2005 נבחר לסגן היושב-ראש. ב-2007 כיהן כחבר הפרלמנט האירופי. ב-2008 הודיע דימיטרוב על פרישתו מהחיים הפוליטיים ובהמשך קיבל משרת מרצה אורח באוניברסיטת ניופורט ניוז שבווירג'יניה. ב-15 בספטמבר 2010 מונה לשגריר האיחוד האירופי בגאורגיה, וכיהן עד 2014. בין השנים 2015–2024 כיהן כשופט בבית המשפט החוקתי של בולגריה (אנ'). מדיה וקבצים בנושא פיליפ דימיטרוב בוויקישיתוף פיליפ דימיטרוב, באתר jewprom.50webs.com (באנגלית). הודעת מינויו לשגריר האיחוד האירופי לגאורגיה, באתר consilium.europa.eu, אוחזר ב-22 בספטמבר 2011 (באנגלית) .
תומאס וייאט

סר תומאס וייאט (Thomas Wyatt;‏ 1503 - 11 באוקטובר 1542) היה משורר אנגלי. תרגומיו לסונטות של פטררקה מלטינית לאנגלית ויצירותיו המקוריות הקנו לו את הכינוי "אבי הסונטה האנגלית". בנוסף להיותו משורר היה גם שגריר ושליח של הנרי השמיני ושמו נקשר בשמה של אן בולין כאחד ממאהביה. שיריו לא פורסמו במהלך חייו. בנו, תומאס וייאט הצעיר, הנהיג מרד כנגד מרי הראשונה, מלכת אנגליה ב-1554. וייאט נולד בטירת אלינגטון במחוז קנט. אביו היה איש חצרו של הנרי השביעי, מלך אנגליה. וייאט למד בקולג' סנט ג'ון באוניברסיטת קיימברידג'. ב-1520 נשא לאשה את אליזבת ברוק, בנישואין ללא אהבה. ב-1524 נכנס לשירות כפקיד באוצר המלך וב-1525 החל לשרת כשגריר, משרה שפירושה באותה תקופה הייתה שליחויות דיפלומטיות קצרות יחסית וממוקדות-מטרה. ב-1526 נשלח לצרפת וב-1527 היה חבר המשלחת הגורלית שנשלחה לותיקן לבקש מן האפיפיור קלמנס השביעי לבטל את נישואיו של הנרי השמיני לקתרין מאראגון ולאפשר לו לשאת לאשה את אן בולין, משלחת שכשלונה הוביל לפרישת אנגליה מהכנסייה הקתולית וליצירת הכנסייה האנגליקנית. ב-1535 הוכתר לאביר. במאי 1536 הואשם על ידי צ'ארלס ברנדון, הדוכס הראשון מסאפוק, יחד עם אן בולין וחמישה גברים נוספים בניאוף ונכלא במצודת לונדון. אולם, בשל קרבתו לתומאס קרומוול, אחד האישים בעלי ההשפעה בחצר המלך, זכה לחנינה. הוא ראה את הוצאתה של בולין ושל הנאשמים האחרים מחלון תאו וכתב על כך את הסונטה הידועה בשם הלטיני, הלקוח מתוך מחזה של פטררקה, Circa Regna Tonat (ברעם מתוך הממלכות). וייאט חזר לחצר וזכה לרהביליטציה אולם ב-1541 הואשם שוב בבגידה במלכות, במקרה זה ניצל בזכות התערבותה של קתרין הווארד, אשתו החמישית של הנרי השמיני ובת דודתה של אשתו השנייה אן בוליין. וייאט נפטר בן כ-39 ונקבר בשרבורן שבמחוז דורסט. מתוך כתביו של וייאט נשמרו 156 סונטות שהן בוודאות פרי עטו, מתוכן 123 בקונטרס אגרטון, חלקן בכתב ידו ממש ו-96 באוסף טוטל מ-1557 שבספרייה הבודליאנית באוקספורד (33 מתוכן אינן נמצאות בקונטרס אגרטון), בזכות אוסף זה קנה וייאט את תהילתו כמשורר. בנוסף לכך מצויות עוד 129 סונטות שהדעות עליהן חלוקות, מתוכן כ-30 ככל הנראה משל וייאט עצמו. Joost Daalder (Ed.) Sir Thomas Wyatt, Collected Poems. Oxford University Press, London, 1975. ISBN 978-0-19-281155-4 Shulman, Nicola (2011). Graven With Diamonds: The Many Lives of Thomas Wyatt: Courtier, Poet, Assassin, Spy. Short Books. ISBN 978-1906021115 -- ביקורת על הספר באקונומיסט, 5 במאי 2011 Josephine Wilkinson, The Early Loves of Anne Boleyn, ISBN 978-1848684300 מדיה וקבצים בנושא תומאס וייאט בוויקישיתוף תומאס וייאט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תומאס וייאט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) תומאס וייאט, באתר MusicBrainz (באנגלית) תומאס וייאט, באתר Discogs (באנגלית) תומאס וייאט, אבי השירה האנגלית "תיק אן בולין" (באנגלית) טקסט הסונטה והערות Egerton Manuscript 2711,British Museum Tottel's Miscellany,ed Richard Tottel, Bodeleian Library 13860, Oxford, 1557 הספר The Canon of Sir Thomas Wyatt's Poetry מאת Richard Harrier ‏(1975) דן בנושא ייחוס הסונטות לווייאט באריכות
אזור התעשייה מעלות

אזור התעשייה מעלות (הנקרא גם פארק קורן) הוקם בשנת 1976, על שטח "מעברת מעלות" משנות ה-50, לסייע בתעסוקה לתושבי האזור, ישנם כיום כ-70 מפעלים, המעסיקים יחד כ-3,500 עובדים מיישובי הסביבה, בין העובדים ישנם יהודים, נוצרים, דרוזים ומוסלמים. בשטח שותפות שתי מועצות, מועצה אזורית מעלה יוסף ועיריית מעלות-תרשיחא. במקום קיימות תעשיות מסורתיות ותעשיות היי-טק יצרני המיועדות בחלקן לייצוא. בין השאר ישנם מפעלי חשמל ואלקטרוניקה, מיזוג אוויר, נירוסטה, מתכות, פלסטיקה, מכשור רפואי, מזון, וכלים מדויקים. אזור התעשייה משתרע על שטח של כ-600 דונם, בתוכו 150,000 מ"ר בנוי בתפוסה של כ-96%, ונחשב כאזור עדיפות א' הנותן הטבות מס נרחבות. מחזור המכירות של המפעלים הסתכם בשנת 2005 מעל למיליארד שקל מתוכם כ-350 מיליון ₪ ליצוא. אתר האינטרנט הרשמי של אזור התעשייה מעלות אזור התעשייה באתר המועצה המקומית מעלות ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכת כינים

על פי המסופר בספר שמות, מַכַּת כִּנִּים היא המכה השלישית מבין עשר המכות שאלוהים הנחית על ארץ מצרים, עקב סירובו של פרעה מלך מצרים, לשלח את בני ישראל מארצו, בניגוד לציוויו של האל, שנמסר לו על ידי משה. במהלך מכה זו, מלאה הארץ בכינים והן רחשו על עפר הארץ, ועל האדם והבהמה. ויאמר ה' אל משה אמר אל אהרן נטה את מטך והך את עפר הארץ והיה לכנם בכל ארץ מצרים. ויעשו כן ויט אהרן את ידו במטהו ויך את עפר הארץ, ותהי הכנם באדם ובבהמה כל עפר הארץ היה כנים בכל ארץ מצרים. ויעשו כן החרטמים בלטיהם להוציא את הכנים ולא יכלו ותהי הכנם באדם ובבהמה. ויאמרו החרטמים אל פרעה אצבע אלהים הוא ויחזק לב פרעה ולא שמע אלהם כאשר דבר ה'. — ספר שמות, פרק ח', פסוקים י"ב–ט"ו   לדעת רבי אברהם אבן עזרא, פשוטם של המקראות מורה כי המכות הראשונות: דם, צפרדע וכינים, וכן מכת שחין ומכת ארבה פגעו במידה דומה בין במצרים ובין בעברים. אך הרמב"ם חולק על דעתו וסבור כי פשוטם של המקראות מורה שגם במכות דם וצפרדע, שחין וארבה, לקו המצרים בלבד ולא העברים. לגבי מכת כינים, נוקט הרמב"ם שגם במושבות העברים הופיעו הכינים אך לא ציערו אותם. חז"ל ביארו את הטעם להבאת המכות על מצרים מידה כנגד מידה, ועל מכת כינים אמרו: לפי ששמו ישראל מכבדי חוצות ושוקים, לפיכך נהפך עפרם לכנים, וחופרין אמה על אמה ולא היה שם עפר, שנאמר: כל עפר הארץ היה כנים. — מדרש רבה במדרש מופיעה דעת רבי אלעזר שהטעם שלא יכלו חרטומי מצרים להפוך גם הם עפר לכינים, הוא שאין השד יכול לברוא פחות מכשעורה. רש"י מביא מהמדרש שיעקב אבינו ביקש שלא להיקבר במצרים, כיוון שצפה שהארץ עתידה ללקות במכת כינים. מדיה וקבצים בנושא מכת כינים בוויקישיתוף ראו: אבן עזרא (הארוך), שמות ז, כד. דבריו אלו עומדים בסתירה למדרשי חז"ל במספר מקומות, והם זכו להתייחסות שלילית עוד בתקופת הראשונים, ראו על כך אצל: י"ל קרינסקי, קרני אור על ה"אבן עזרא", בחומש "מחוקקי יהודה". רמב"ם, פירוש המשניות למסכת אבות פרק חמישי, משנה ד.
מכת דבר

על פי המסופר בספר שמות, מַכַּת דֶּבֶר היא המכה החמישית מבין עשר המכות שאלוהים הנחית על מצרים, עקב סירובו של פרעה מלך מצרים, לפקודת האלוהים על ידי משה, לשלח את בני ישראל מארצו. במכה זו מתו כל הבהמות של המצרים באחת, סוסים, חמורים, גמלים, בקר וצאן. לעומת זאת, בהמותיהם של ישראל לא ניזוקו כלל. במכה מתו רק הבהמות שהיו בשדה, ובלשון הפסוק באזהרה על המכה: "במקנך אשר בשדה". והיראים הכניסו את הבהמות שלהם לבית כדי שלא ימותו, ואלה קיבלו את מכת שחין בה נאמר: "ויהי שחין אבעבועות פורח באדם ובבהמה". ויאמר ה' אל משה בא אל פרעה ודברת אליו כה אמר ה' אלהי העברים שלח את עמי ויעבדני. כי אם מאן אתה לשלח ועודך מחזיק בם. הנה יד ה' הויה במקנך אשר בשדה בסוסים בחמרים בגמלים בבקר ובצאן דבר כבד מאד. והפלה ה' בין מקנה ישראל ובין מקנה מצרים ולא ימות מכל לבני ישראל דבר. וישם ה' מועד לאמר מחר יעשה ה' הדבר הזה בארץ. ויעש ה' את הדבר הזה ממחרת וימת כל מקנה מצרים וממקנה בני ישראל לא מת אחד. וישלח פרעה והנה לא מת ממקנה ישראל עד אחד ויכבד לב פרעה ולא שלח את העם. — ספר שמות, פרק ט', פסוקים א'–ז' במדרש נכתב: למה הביא להן דבר? לפי ששמו את ישראל רועי בקר ורועי צאן וכל בהמה, בהרים ובמדברות, כדי שלא יפרו וירבו, אמר הקדוש ברוך הוא אני אביא עליכם רועה יפה, שנאמר: הנה יד ה' הויה וכו'. מכך שנכתב "ולא ימות מכל לבני ישראל דבר" דרשו חז"ל: אפילו בהמה, שהייתה ביד מצרי והיה לו לישראל תרעומות עליה שיש לו חלק בה, הייתה ניצולת, ובכך ידעו דינן של ישראל. מדיה וקבצים בנושא מכת דבר בוויקישיתוף במחקר המודרני שוררת הסברה לפיה המכה החמישית לא הייתה דֶבֶר הבקר, מכיוון שעם בעלי-החיים שנפגעו ממנה, על פי ספר שמות, נמנו גם סוסים, חמורים וגמלים, שאינם נדבקים ואינם חולים בדֶבֶר הבקר רש"י בפרק ט, פסוק י ד"ה "באדם ובבהמה" שמות ט, פסוק י
מכת שחין

על פי המסופר בספר שמות, מַכַּת שְׁחִין היא המכה השישית מבין עשר המכות שהנחית אלוהים, על מצרים, עקב סירובו של פרעה מלך מצרים, לשלח את בני ישראל מארצו, למרות פקודתו החוזרת ונשנית, שנמסרה לו על ידי משה. במכה זו ציווה ה' על משה ואהרון לקחת פיח כבשן מלוא חופניהם. בדרך נס כמות פיח של 4 חופנים 2 של משה ו2 של אהרון נכנסו לתוך כף יד אחת של משה, משה זורק את הכמות של פיח הכבשן לכיוון השמים לעיני פרעה, בצורה ניסית הפיח מתפשט על כל ארץ מצרים, וגורם לפצעים ושלפוחיות על גופם של המצרים ועל בהמותיהם. למעשה שחין במקרא הוא שם קיבוצי לנגעי עור שונים. במכה הקודמת מכת דבר מתו כל הבהמות שהיו בשדה, אך היראים הכניסו את בהמותיהם לביתם ובהמות אלו לא ניזקו, במכה זו מכת שחין קיבלו בהמות אלו את המכה. במקרא לא מבואר מפורשות שמכת שחין פגעה במצרים בלבד, הדבר עורר מחלוקת בין פרשני המקרא וחכמים נוספים: לדעת רבי אברהם אבן עזרא, פשוטם של המקראות מורה כי המכות הראשונות: דם, צפרדע וכינים, וכן מכת שחין ומכת ארבה, פגעו במידה דומה בין במצרים ובין בעברים. אך הרמב"ם חולק על דעתו וסבור כי פשוטם של המקראות מורה שגם במכת דם ובמכת צפרדע, לקו המצרים בלבד ולא העברים. לגבי מכת כינים, נוקט הרמב"ם שגם במושבות העברים הופיעו הכינים אך לא ציערו אותם. המקרא מתאר: "ולא יכלו החרטומים לעמוד לפני משה מפני השחין, כי היה השחין בחרטומים ובכל מצרים" לפי ה"אבן עזרא" החרטומים לא לקו במכת צפרדע ובמכת ערוב שחכמתם עמדה להם, אבל במכת שחין גם הם לקו. לפי הרמב"ן כוונת הדברים שהחרטומים התביישו ולא יכלו להגיע להיכל המלך ולהיראות בפני משה מפני הבושה שלא עמדו בפני השחין והיו מסוגרים בבתיהם. למה הביא עליהן? מפני ששמו את ישראל לחום להם חמין, ולצנן להם את הצונן, לפיכך לקו בשחין, כדי שלא יוכלו ליגע בגופן. — מדרש רבה ממכה זו ואילך מופיע במקרא, שהשם חיזק את לב פרעה, וכך אמרו במדרש: ויחזק ה' את לב פרעה, כיוון שראה הקדוש ברוך הוא, שלא חזר בו מחמש מכות ראשונות, מכאן ואילך, אמר הקדוש ברוך הוא, אפילו אם ירצה לשוב, אני מחזק לבו, כדי שאפרע כל הדין ממנו, שכן כתיב (שמות ז, ג): ואני אקשה את לב פרעה. מדיה וקבצים בנושא מכת שחין בוויקישיתוף פירוש רש"י לתורה, פרק ט, פסוק ח ד"ה "וזרקו משה". ראה פירוש רש"י לתורה, פרק ט, פסוק ח ד"ה "וזרקו משה", ובשמות רבה יא, ה. זהר עמר, מהו שחין בלשון חז"ל, אסיא יט, ג-ד, תשס"ה, עמ' 69-65 ראה רש"י פרק ט, פסוק י ד"ה "באדם ובבהמה". ראו: אבן עזרא (הארוך), שמות ז, כד. דבריו אלו עומדים בסתירה למדרשי חז"ל במספר מקומות, והם זכו להתייחסות שלילית עוד בתקופת הראשונים, ראו על כך אצל: י"ל קרינסקי, קרני אור על ה"אבן עזרא", בחומש "מחוקקי יהודה". רמב"ם, פירוש המשניות למסכת אבות פרק חמישי, משנה ד.
מגן אשכים

מגן אשכים (גם: מגן ביצים, ג'וקסטראפ) הוא בגד תחתון המשמש כתומך באיבר המין הזכרי במהלך פעילות ספורטיבית או גופנית נמרצת אחרת. הוא מורכב מחגורה (בדרך כלל גמישה) עם כיס תומך עבור האיברים המוצנעים ושתי רצועות גומי המחוברות לבסיס הכיס ומשני צדדיו אל חגורת מותן. חלק מהדגמים מכילים גם מגן מפלסטיק שמטרתו להגן על הפין או האשכים מפציעה ותקיפת מפשעה. מגן האשכים הומצא בשנת 1874 על ידי ס. פ. בנט שעבד בחברת שארפ & סמית' - חברה לציוד ספורט בשיקגו, כדי לספק נוחות ותמיכה עבור רוכבי אופניים לרכיבה ברחובותיה המרוצפים של בוסטון. בשנת 1897 בנט הקימה את החברה לאופניים בשם "Bike" שהוציאה פטנט והחלה בייצור המוני של מגני אשכים. ג'וקסטראפ נפוץ בקרב הומוסקסואלים, בעיקר כאביזר שמעשיר את חוויית יחסי המין. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדיניות הדלת הפתוחה

מדיניות הדלת הפתוחה הוא מושג בדיפלומטיה, המתייחס בדרך כלל למדיניות ארצות הברית שקודמה בשנים 1900-1899 על ידי מזכיר המדינה האמריקני, ג'ון היי, במטרה לאפשר לארצות הברית זכויות אימפריאליסטיות מסוימות בסין. האימפריליזם המודרני הוביל את המעצמות האירופאיות לסין, ארץ שהייתה סגורה עד אז למערב. עד מהרה פשטו המעצמות השונות (בהן: צרפת, גרמניה, יפן והממלכה המאוחדת) על סין מתוך מטרה לנצל את המשאבים הכלכליים שלה עד כמה שאפשר. אולם, ארצות הברית המחויבת לדוקטרינת מונרו ולדעת הקהל האנטי-אימפריליסטית ששלטה בה נותרה מחוץ לתמונה באזור סין. כשהחליטה לבסוף להשתלב אף היא במערכת האימפריליסטית שבסין התברר שכל השטחים תפוסים בעקבות מסע הפשיטה של המעצמות. מתוך מטרה לקבל זכויות לפריקת סחורה בנמלים, הציע ג'ון היי את מדיניות הדלת הפתוחה. הגעה להסכמה בינלאומית של המעצמות מתוך מטרה לשמור על שלימותה ועצמאותה של סין. הבטחת זכויות מסחר שוות לכל המעצמות השונות בסין בכל השווקים מדיניות זו התקבלה בחיוב בידי רב המעצמות וגרמה לבלימת ההסתערות על שטחי סין. רב המעצמות הגיעו לשיתוף פעולה חיובי באינטרסים הכלכליים שלהן בסין. בנוסף לכך, הקיסר הסיני היה מרוצה משום שהוא הצליח לעת עתה לשמור על עצמאותה של סין. למרות זאת, העם הסיני ברובו לא היה מרוצה משום שהאירופאים – סוחרים ומסיונרים – התחילו להגיע בכמויות גדולות יותר מבעבר, דבר שנגד את האינטרס הבדלני של סין. מדיניות זו הוא אחד הגורמים לפרוץ מרד הבוקסרים, שפרץ בסוף שנת 1899. מדיניות הדלת הפתוחה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Open Door policy, אנציקלופדיה בריטניקה
זאב חבר

זאב (זמביש) חֶבר (נולד ב-1954) הוא מראשי מועצת יש"ע ומזכ"ל אמנה, ממובילי ההתיישבות ביהודה ושומרון. היה חבר במחתרת היהודית והורשע בניסיון לגרימת חבלה. בין 1978 ל-1981 כיהן כראש מינהלת קריית ארבע (הגוף שקדם למועצה המקומית). נולד בשם זאב פרידמן וגדל ברמת גן. למד במדרשית נעם ובישיבת ההסדר בקריית ארבע וכיהן כראש מינהלת קריית ארבע. שירת בצה"ל כקצין בשריון. בראשית שנות ה-80 נמנה עם קבוצת המחתרת היהודית, וניסה להטמין מטען חבלה תחת מכוניתו של ד"ר אחמד נתשה, חבר הוועדה להכוונה לאומית. חבר נעצר ב-1984 ובהמשך הורשע בעסקת טיעון בניסיון לגרימת חבלה. בשל מצב בריאותו נגזרו עליו 11 חודשי מאסר בפועל. לאחר שהשתחרר מן הכלא כיהן כסגן ראש מועצת קריית ארבע. ב-1988 היה ממקימי ערוץ 7. מאז 1989 הוא מכהן כמזכ"ל אמנה – זרוע ההתיישבות של גוש אמונים ובתפקידו זה הוא ממובילי ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון. במסגרת תפקידו כמזכ"ל אמנה הוא חבר בהנהלת מועצת יש"ע. חבר מתרחק מפרסום בתקשורות. ב-2008 הפך מטרה להתנכלויות מצד פעילי ימין קיצוניים על רקע עמדה פשרנית שהציג בסוגיית המאחזים. חבר היה מקורב לאריאל שרון. הוא הפך למתנגד לו בעקבות תוכנית ההתנתקות, אך ספד לו עם פטירתו. חבר הוא תושב מאחז נתיב האבות שבסמוך לאלעזר שבגוש עציון, נשוי לרבקה ואב לשבעה, שאחד מהם, דביר, הוא קצין בדרגת אל"ם. מדיה וקבצים בנושא זאב חבר בוויקישיתוף שרה ליבוביץ-דר, מאחזי זמביש, באתר הארץ, 10 ביולי 2002 נדב שרגאי, הדור שלא ידע את זמביש, באתר הארץ, 22 ביולי 2008 חיים לוינסון, תחקיר - הארגון שבונה את המאחזים הבלתי חוקיים בשטחים נחשף, באתר הארץ, 9 במאי 2013 זאב חבר (זמביש) בנאום נדיר: לא נשתוק יותר, בערוץ YouTube של מועצת יש"ע יאיר פידל, נדב העצני, זמביש הורשע בבית, חדשות, 30 במאי 1985 יאיר נהוראי, אסיר המהחתרת זמביש מנכי'ל אמנה, חדשות, 5 בספטמבר 1989 אלירן אהרון, זמביש: מנסים להגיע לפתרון בעמונה, באתר ערוץ 7, 22 ביוני 2016 זמביש ויוסי דגן, מוצ"ש, מקור ראשון ראש מועצת יש"ע לשעבר על שרון: ההתנתקות מדרכך הייתה כואבת, באתר ynet, 13 בינואר 2014 יהושע בריינר‏, מכוניתו של בכיר במועצת יש"ע הושחתה בבית אל, באתר וואלה, 18 ביוני 2012 איתמר פליישמן, חשבון נפש במועצת יש"ע: לא נשתוק על האלימות, באתר ynet, 25 ביוני 2012 זמביש ספד לשרון: "התנתקותך מאיתנו הייתה כואבת וקשה", באתר "חדשות 2", 13 בינואר 2014 שבתי בנדט‏, הביקורת הסמויה בהספד המתון של נציג המתנחלים, באתר וואלה, 13 בינואר 2014 נתי טוקר, עיתון "בשבע" השמיד 100 אלף גיליונות כדי לצנזר טור ביקורתי על זמביש, באתר TheMarker‏, 19 בינואר 2014
פאי (מאפה)

פאי (על פי החלטת האקדמיה ללשון העברית: תַּמְלִיא) הוא מאפה העשוי מקלתית דקה ממולאת במילויים שונים, מלוחים או מתוקים, כגון בשר, דגים, ירקות, פירות, גבינה, קצפות, שוקולד, רפרפת, אגוזים ומרכיבים נוספים. הפאי יכול להיות לכלול שכבת בצק אחת, כלומר קלתית שעליה המילוי, או שתי שכבות בצק (העליונה מעט דקה יותר) שיוצרות כיסוי מלא או חלקי על המילוי. קלתית הפאי עשויה ברוב המקרים מבצק פריך או מבצק עלים. לעיתים נאפית קלתית הפאי לפני הוספת המלית (אפייה עיוורת) כדי שתשמור על פריכותה ולא תהפוך רטובה תחת המילוי, או כדי למנוע מהמלית להיחרך או להתייבש בזמן שהבצק נאפה. לאחר האפייה העיוורת ממלאים את הקלתית במלית ואופים עוד אפייה קצרה (אם יש צורך באפיית המלית). לרוב, יוגש פאי לשולחן כשאינו חתוך אלא בתוך תבנית, ולכן מקובל מאוד להכין פאי בתבניות זכוכית. צורת הגשה מוכרת של פאי מתוק היא פרוסת פאי קרה או חמה לצד גלידה - צורת הגשה זו מכונה בארצות הברית à la mode. באוסטרליה פאי הבשר הוא סמל תרבותי. בבריטניה חברות רבות מייצרות עוגות פאי "קנה וסע". מילויים כמו חזיר, בשר צלוי וכליות, בקר טחון, בצל ופטריות, פופולריים מאוד בבריטניה כחטיפי "קנה וסע" או מוגשים עם צ'יפס כתחליף ל"פיש אנד צ'יפס" (צ'יפס ודגים מגולגלים בעיתון). Mince pie הוא פאי מתוק מהמטבח הבריטי, הנאכל בעונת חג המולד. הוא ממולא ב-מינסמיט - מילולית "בשר קצוץ", אך כיום מכיל תערובת של פירות יבשים קצוצים, משקאות מזוקקים או ליקרים ותבלינים. בארצות הברית מפורסם מאוד ה"אמריקן פאי" (הפאי האמריקאי), כינוי נפוץ לפאי תפוחים, שהפך במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 לאחד מסמלי ארצות הברית. קיימים סוגים נוספים של פאי: פאי סטייק וכליות, בוסטון קרים פאי, בנופי פאי, פאי רועים. פאי דובדבנים מוגד ליום העצמאות. בצרפת פאי מקצפת לימון ידוע מהמאה ה-18. רבים חוגגים ברחבי העולם את יום הפאי ב-14 במרץ, על שם הקבוע המתמטי π, באכילת עוגות פאי. טארט קיש פשטידה ספר מתכונים - ויקיספר האנגלי מכיל מתכונים לסוגי פאי מגוונים אמריקן פאי - ארבעה מתכונים קלאסיים, באתר ynet, 4 בנובמבר 2008 פאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מילים טעימות, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏29 בינואר 2012