laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האח

האח הוא שבועון הילדים החרדי הראשון. יצא לאור על ידי חסידות חב"ד ברוסיה מה'תרע"א (1910) עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה בה'תרע"ד (1914). העיתון יצא לאור מדי שבוע בכ-6,000 עותקים על ידי ישיבת תומכי תמימים בלובביץ' והופץ ברחבי רוסיה, פולין, ליטא, לטביה, וגרמניה - ויש הטוענים כי היה מופץ בקביעות גם בארצות הברית. העיתון נערך על ידי הרב משה רוזנבלום, בפיקוחם של אדמו"רי חב"ד הרש"ב והריי"צ. מקור שמו של העיתון הוא בכינויים של ילדי החסידים, כ'אחים' ל'תמימים' - בחורי ישיבות חב"ד. העיתון נכתב בלשון הקודש, עברית ישנה וביידיש והכיל חומר יהודי דתי, סיפורים, חדשות, שעשועונים ועוד, וקטעים ממנו הועתקו לספרי לימוד ועיתוני נוער אחרים. העיתון נכתב מדי שבוע בפיקוחם של האדמו"ר הרש"ב ובנו הריי"ץ ומקובל כי הם היו מגיהים מדי שבוע את החומר שהוכנס לעיתון וחלקים גדולים ממנו נכתבו בהשראתם. לימים, נמצאו בין שמות הילדים פותרי החידות בכמה מהגליונות שמותיהם של רבי מנחם מנדל שניאורסון ואשתו הרבנית חיה מושקא שניאורסון. בנוסף נמנו על קוראי העיתון בילדותם קרובי משפחתו של רבי מנחם מנדל - המשוררים אברהם שלונסקי וורדינה שלונסקי. העיתון נחשב לנכס היסטורי נדיר בחשיבותו בחסידות חב"ד, ושנים רבות הוא נותר בגדר אגדה. מחלקם של הגליונות לא נותרו עותקים, אך ממרבית הגליונות נותר עותק אחד שנמצאו ברשות הרב דוד רסקין והובאו לארצות הברית באמצעות אביו, ובתשע"ב (2012) הוציא לאור מכון "אהלי שם" בראשות הרב אליהו יוחנן גוראריה ספר בשם 'האח' ובו הוצגו לציבור כל הגליונות שנותרו בתוספת סקירות ומאמרים על השבועון ועל כותבו מאת יהושע מונדשיין, הרב טוביה בלוי ועוד. ספר האח, בהוצאת 'מכון אהלי שם - ליובאוויטש' תשע"ב, כפר חב"ד משה רוזנבלום (עורך), האח, הוצאה מחודשת בתוספת תולדות "האח" ומשה רוזנבלום (מאת שניאור זלמן ברגר), כפר חב"ד: "אהלי שם" – ליובאוויטש, תשע"ב, באתר אוצר החכמה 100 שנים חלפו - עיתון "האח" במהדורה מחודשת, הקדמת הספר וצילומים מהגיליונות המקוריים - אתר חב"ד אינפו הרב יהושע מונדשיין, מה"אח" עד "כפר חב"ד סקירה ומבט על עיתוני חב"ד בעבר ובהווה, באתר שטורעם ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2005/2006 בליגת האלופות

עונת 2005/2006 בליגת האלופות הייתה העונה ה-51 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל וה-14 במסגרת ליגת האלופות. היא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-12 ביולי 2005 ותחרות הסתיימה ב-17 במאי 2006. בתחרות השתתפו 74 קבוצות. משחק הגמר נערך בסטאד דה פראנס, סן-דני. התחרות הסתיימה בניצחון של ברצלונה בפעם השנייה בתולדות המועדון. עונת 2005/2006 שלב הנוקאאוט   באיירן מינכן + ארסנל ורדר ברמן צ'לסי אייאקס אינטר גלאזגו ריינז'רס מילאן יובנטוס + ויאריאל ליון פ.ס.וו. אינדהובן ברצלונה ריאל מדריד + ליברפול בנפיקה ליסבון בתחרות השתתפו 74 קבוצות. על מספר הקבוצות מכל מדינה הוחלט על בסיס דירוג אופ"א לשנים 2000–2004. מ-15 מדינות השתתפו יותר מנציג אחד: 4 - ספרד, איטליה, אנגליה (5) (מהם שני נציגים לא השתתפו בשלבים המוקדמים) 3 - גרמניה, צרפת, פורטוגל (מהם שני נציגים לא השתתפו בשלבים המוקדמים) 2 - יוון, הולנד, צ'כיה (ממדינות אלו מנצחת אליפות המדינה העפיל ישירות לשלב הבתים), טורקיה, שווייץ, סקוטלנד, בלגיה, נורווגיה, אוקראינה בעיה מיוחדת נוצרה עקב כך שליברפול, הייתה המנצחת של העונה הקודמת, אך סיימה את העונה רק במקום החמישי. זאת במקביל לכלל של אופ"א שרק 4 קבוצות יכולות לייצג מדינה. בסופו של דבר, לאחר מספר דיונים הוחלט לתת לליברפול הזדמנות חד-פעמית, אך היא התחילה את העונה משלב המקודמות השלישי. יתר הקבוצות השתתפו ב-3 סיבובים המוקדמים. לאחר הסיבובים המוקדמים, הקבוצות חולקו ל-8 בתים. לאחר מכך 16 קבוצות החלו במשחקי שמינית הגמר. כל המשחקים למעט משחק הגמר היו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשלבי ההמשך. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין. למנצחת במשחק הוענקו שלוש נקודות. הסיבוב הראשון נערך ב-12 וב-13 ביולי והסיבוב השני נערך ב-19 וב-20 ביולי 2005. הסיבוב הראשון נערך ב-26 וב-27 ביולי והסיבוב השני נערך ב-2 וב-3 באוגוסט 2005. הסיבוב הראשון נערך ב-9 וב-10 באוגוסט והסיבוב השני נערך ב-23 וב-24 באוגוסט 2005. משחקי הבתים שלב א' נערכו בין 13 בספטמבר לבין 7 בדצמבר 2005. בשלב זה השתתפו 16 קבוצות שעברו את השלבים המוקדמים ו-16 קבוצות שהעפילו ישירות לשלב זה. הקבוצות שסיימו במקום הראשון והשני העפילו לשלב שמינית הגמר, הקבוצות שסיימו במקום השלישי בבית, הועברו לגביע אופ"א. ערך מורחב – גמר ליגת האלופות 2006 מכבי חיפה הייתה הקבוצה הישראלית שהשתתפה בתחרות. הקבוצה התחילה בשלב המוקדמות השני בו הפסידה לקבוצת מאלמה משוודיה ולא עברה לשלב המוקדמות השלישי. אתר האינטרנט הרשמי של עונת 2005/2006 בליגת האלופות (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא עונת 2005/2006 בליגת אלופות בוויקישיתוף עונת 2005/2006 בליגת האלופות באתר אופ"א נתוני דירוג המדינות לפי אופ"א
צרת השחר

צֶרֶת הַשַּׁחַר, היא עיר מקראית אשר מיקומה בעבר הירדן המזרחי, העיר היא חלק מנחלת שבט ראובן. שמה מופיע פעם אחת במקרא בספר יהושע, פרק י"ג, פסוק י"ט. הכתוב מציין את מקומה ב"הַר הָעֵמֶק". המקום בו נמצאת צרת השחר, בהר העמק מופיע אף הוא פעם אחת במקרא. בתיאור נחלת שבט גד משמש העמק לזיהוי המקום בבקעת הירדן המזרחית. לכן יש הסוברים כי "הר העמק" הוא אחד מההרים הנמצאים מעל בקעת הירדן. גרשון גליל מזהה את צרת השחר לפי רשימת ערי ראובן, בח'רבת אל מחת, מערבית לעיר חשבון. במקום נמצאו חרסים מתקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל. יחזקאל קויפמן, מזהה את המקום בהר מכור, בו היה ממוקם מבצר מכור מימי החשמונאים. בקרבת מקום נמצא הר הגעש חמת אז-זארה ומעיינות החמים אז-זארה, היא קַלִירוהֵי מימי החשמונאים. ברשימת היחס של יהודה בספר דברי הימים א', פרק ד', פסוקים ה'–ז' מופיע השם "צֶרֶת" כצאצא של חלאה אשת אשחור. פירוש השם אינו ברור אך יש שקשרו אותו למשפחה מהמקום 'צרת השחר'. לפי זיהוי זה צֶרֶת הוא שיבוש השם אשחור. ייתכן ששמה של משפחה זו מתכוון לנדידה של משפחות משבט יהודה לאזור עבר הירדן המזרחי, אך זוהי השערה בלבד. גרשון גליל, עולם התנ"ך: יהושע, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 132 יחזקאל קויפמן, ספר יהושע, ירושלים, קריית ספר, 1963, עמ' 168. גרשון גליל, עולם התנ"ך: דברי הימים א' , תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 69
פרס היצירה

האם התכוונתם ל... פרס היצירה לסופרים ומשוררים פרס היצירה בתחום הציונות פרס היצירה לקומפוזיטורים פרס ספיר ליצירה צעירה פרס עידוד היצירה האמנותית בין מדענים
פרס אלימה ריטה לאמנות ההדפס

"פרס אלימה ריטה לאמנות ההדפס" הוא פרס המוענק לאמן ישראלי להשלמת פרויקט בתחום ההדפס. "פרס אלימה ריטה לאמנות ההדפס" הוא פרס המחולק אחת לשנתיים על ידי המשכן לאמנות ע"ש חיים אתר בעין חרוד. הפרס נוצר מכספי העיזבון של האמנית אלימה ריטה, והוא נקרא על שמה. כספי הפרס מועברים לאחת מסדנאות ההדפס בישראל ומשמשים את האמן או האמנית להשלמת פרויקט בתחום ההדפס. 2014 סיגל צברי 2016 אלינה ספשילוב 2018 עינת אמיר 2020 טלי בן בסט, מרב סודאי 2022 שי זילברמן אתר האינטרנט הרשמי של פרס אלימה ריטה לאמנות ההדפס עינת אמיר זוכת פרס אלימה לאמנות ההדפס, ערב רב, 7 ביוני 2018
תל מנורה

תל מנורה הוא אתר ארכאולוגי הסמוך לכניסה לקיבוץ טירת צבי, שבעמק בית שאן. שמו הערבי הוא תל אבו-פאראג'. בתל אותרו ממצאים החל מתקופת הברונזה הקדומה ועד התקופה הביזנטית, הכוללים חרסים רבים, כלי בישול שלמים, בורות ושרידי מבנים וקירות. ב1956 נחשפו כ-50 מטר ממערב לתל שרידי מבנה בן ארבע יחידות מהתקופה הישראלית, ומעליו שרידי בית כנסת מן המאה השישית לספירה, ובו רצפת פסיפס עם עיטור של מנורת שבעת הקנים ושופר. קטע הפסיפס עם המנורה והשופר מוצב כיום בפתח בית הכנסת שבטירת צבי. במהלך מלחמת העצמאות התבצרו בתל גייסותיו של קאוקג'י, בניסיונם להתקיף את טירת צבי הסמוכה. אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל - בתי כנסת בגליל ובגולן, גיליון 52, מאי 1987. כל מקום ואתר, הוצאת משרד הביטחון, 2005, עמ' 325. גילויים חדשים בתל מנורה באתר רשות העתיקות
ואל פיץ'

ואל לוגסדון פיץ' (אנגלית: Val Logsdon Fitch‏; 10 במרץ 1923 - 5 בפברואר 2015) היה פיזיקאי גרעין אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1980. פיץ' נולד בחווה חקלאית במרימן, נברסקה שבארצות הברית, הצעיר משלושת ילדיהם של פרד, מגדל בקר, ופרנסס, מורה. זמן קצר לאחד לידתו, אביו נפצע קשה בתאונת רכיבה על סוסים וכבר לא היה יכול לעבוד בחווה, וכתוצאה מכך עברה המשפחה לעיירה הסמוכה גורדון, שם נכנס אביו לעסקי הביטוח. פיץ' סיים את לימודיו התיכוניים בגורדון בשנת 1940. ב-1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, התגייס פיץ' לצבא ארצות הברית ועבד על פרויקט מנהטן במעבדת לוס אלמוס שבניו מקסיקו. לאחר מכן למד באוניברסיטת מקגיל, ובשנת 1954 השלים את הדוקטורט שלו בפיזיקה מטעם אוניברסיטת קולומביה. משנה זו ועד לפרישתו ב-2005, היה חבר סגל באוניברסיטת פרינסטון. בשנת 1958 הביא את ג'יימס קרונין לאוניברסיטת פרינסטון וביחד הם גילו הפרה של עקרונות סימטריה בסיסיים בהתפרקות של מזוני K נייטרליים בשנת 1964. גילוי זה תרם לתאוריה של המפץ הגדול וזיכה אותם בפרס נובל לפיזיקה, לשנת 1980. בשנים 1988–1989 שימש כנשיא האגודה האמריקאית לפיזיקה. ב-1993 זכה במדליה הלאומית למדעים. פיץ' נפטר בביתו בפרינסטון, ניו ג'רזי, ב-5 בפברואר 2015. מדיה וקבצים בנושא ואל פיץ' בוויקישיתוף ואל פיץ', באתר פרס נובל (באנגלית) ואל פיץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית) ואל פיץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מדענים מהטכניון וחתני פרס נובל חוקרים "ראי היקום", מעריב, 27 באוקטובר 1980 בריטי קיבל פרס נובל לכימיה בפעם השניה, מעריב, 15 באוקטובר 1980
פול טראנק

פול טראנק (באנגלית: Full Trunk) היא להקת בלוז רוק ישראלית, שחברים בה גל ניסמן, עופר ויינר, יותם אלעזרי ואריאל קשת. הלהקה הוציאה ארבעה אלבומים ומיני-אלבום. הלהקה שרה בעיקר בעברית, פרט לאלבומה השני בו בוצעו מרבית השירים באנגלית. ב-2010 הקים ניסמן יחד עם ויינר ואלעזרי את ההרכב "גל ניסמן טריו". במקביל לחברות בלהקה, עסקו כל אחד מהשלושה בפרויקטים צדדיים: ניסמן הקליט אלבום סולו והופיע ברחבי הארץ עם פרויקט מחווה לאריק קלפטון, אלעזרי היה חבר בלהקת "טררם" וויינר ניגן בלהקת הקאברים "ריטלין". לאחר הצטרפות הקלידן אריאל קשת, שינתה הלהקה את שמה ל-"Full Trunk" והחלה לעבוד על אלבום הבכורה, שיצא בפברואר 2014 ואשר נושא את שמה. האלבום, שכולל שלושה שירים באנגלית והיתר בעברית, מושפע רבות מסגנון בלוז רוק של שנות ה-60 וה-70 האופייני ללהקה. האלבום זכה להשמעות רבות בישראל ומחוצה לה (צרפת, קנדה ושווייץ) ואף נבחר על ידי "עמותת הבלוז הישראלית" כ"אלבום הבלוז הישראלי הטוב ביותר לשנת 2014". באותה שנה יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בישראל, אשר כללו שיתופי פעולה (מרסדס בנד, גיא מזיג, אפרים שמיר, לוסיל קרו, גל דה פז, איתי פרל, דיאנה גולבי ועוד). במאי 2015 יצא אלבומה השני "Time For Us To Move", אשר לווה בהופעת השקה מיוחדת במועדון הבארבי בתל אביב. האלבום הופק על ידי אריאל קשת וכולל שירים באנגלית בלבד. באלבום שילבה הלהקה בין מקצבים מעולם המזרח וצלילים מעולם הבלוז-רוק המערבי. בדומה לאלבום הראשון, גם הפקתו של אלבום זה מומנה באמצעות פרויקט מימון ההמונים הדסטארט. בנובמבר 2017 הוציאה הלהקה מיני-אלבום בשם "Show Us What You Got". ביוני 2020 הוציאה הלהקה את "עוד יום", שיר הנושא של העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "תאג"ד". סולן הלהקה גל ניסמן מופיע בסוף העונה בתפקיד משנה כנמרוד חכים, אחיו הנעדר של עומר. בפברואר 2022 הוציאה הלהקה אלבום בשם "ממותה" בהם שירים בשיתוף פעולה עם ג'ימבו ג'יי וגאיה אלבז, שיר הנושא "ממותה" הגיע במהרה למיליון השמעות. השיר "סתלבט בקיבוץ" שהוציאו עם ג'ימבו ג'יי זכה להצלחה רבה ולהשמעות בכל תחנות הרדיו, ואף זכה בתואר שיר השנה של גלגלצ, 102FM וכאן 88. ב-22 במאי 2024 הלהקה הוציאה שיר ראשון מאלבומה החמישי ששמו "שובר במות". השיר נקרא "אין לזה לאן". את "אין לזה לאן" כתב גל ניסמן והלחין אותו יחד עם זוהר ברזילי, מתופף הלהקה, יחד עם אריאל קשת. ניסמן סיפר על השיר: ”התחלתי לכתוב את השיר הזה, לפני כמעט שנתיים. הוא היה הראשון מתוך כל השירים באלבום, הרגשתי שזה הולך להיות הדבר האחרון שיש לי להגיד בשרשרת השירים שלי שעוסקים בחוויות, מחשבות ושאלות על פוסט לחימה ושאני רוצה לסיים להגיד את כל מה שיש לי על הלב בנושא ולפנות מקום בלב ובנפש לנושאים אחרים שגם בהם רציתי לגעת, לחקור ולכתוב. [...] אז כמו שכתבתי אותו ראשון, הרגשתי שהוא גם צריך להיות הראשון שיוצא מתוך "שובר במות".”. 2014: Full Trunk 2015: Time For Us To Move 2022: ממותה 2024: שובר במות 2017: Show Us What You Got פול טראנק, באתר ספוטיפיי פול טראנק, באתר MusicBrainz (באנגלית) פול טראנק, באתר בנדקמפ אתר האינטרנט הרשמי של הלהקה רז ישראלי, האם גל ניסמן טריו הם הדבר הבא ברוקנרול הישראלי?, באתר nrg‏, 7 ביוני 2012 איילת קליין כהן, Full Trunk בפול גז: הבלוז הישראלי מכוון לחול, באתר nrg‏, 16 בפברואר 2015 Full trunk bio, fulltrunk.com דף הפרויקט, באתר הדסטארט יובל אראל‏, פול טראנק – אין לזה לאן, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 22 במאי 2024
ג'ני ברויאר

ג'ני (אסתר) ברויאר לבית אייזנמן (1892 – 1985), הייתה האשה הראשונה, ובמשך שנים היחידה, שעסקה בסחר ביהלומים בישראל. ברויאר מילאה תפקיד חשוב באספקת גלם לענף היהלומים הישראלי בראשית דרכו. ייחודה של ג'ני ברויאר במעבר שעשתה בגיל מבוגר, מכורח נסיבות חייה, מהיותה אשת איש ואם להיותה בעלת מקצוע ייחודית ומובילה בתחום גברי מובהק, ששעריו היו סגורים באותם הימים בפני נשים. ג'ני אסתר ברויאר נולדה באנטוורפן. אביה, יעקב אייזנמן, סוחר תבלינים מצליח, שלח אותה בהיותה בת 18 ללונדון, שם למדה אנגלית ומזכירות. מששבה לאנטוורפן עבדה כמזכירתו של אביה, עד לפטירתו ב-1914. מאביה למדה להתהלך כשווה בעולמם של גברים. ג'ני אייזנמן נישאה בפרנקפורט, גרמניה, לרב ד"ר יצחק ברויאר, עורך דין, הוגה דעות וממנהיגי אגודת ישראל. היא עלתה ארצה ב-1936, התיישבה עם משפחתה בירושלים, ופעלה בהתנדבות למען הקהילה, כשם שעשתה טרם עלותה ארצה. אולם, ב-1946, התאלמנה וכך, בהיותה בת 54, נאלצה לוותר על דירתה הנאה, ולחפש פרנסה עצמאית. ב-1948 הציע לה גיסה – סוחר יהלומי הגלם, הוגו לונצר, מלונדון, לנסות כוחה במסחר בגלם שישלח אליה. את הרישיון לעיסוק ביהלומים קיבלה מהמפקח הראשון על היהלומים – ד"ר יעקב ואן אמרונגן (לימים - ד"ר יעקב ארנון). ג'ני ברויאר התייצבה במשרדו ללא הודעה מוקדמת, ונתנה למזכירתו פתק, עליו חתמה בשם ברויאר-אייזנמן. ד"ר אמרונגן יצא מהמשרד ושאל: "את בתו של יעקב אייזנמן מאנטוורפן? לעולם לא אשכח מה שאביך עשה למען אבי. כל מה שתבקשי – אתן לך", ומייד נתן לה רישיון עיסוק ביהלומים. ברויאר עברה מירושלים לתל אביב, והחלה לעסוק בסחר בגלם. כיוון שהייתה ילידת אנטוורפן, וכיוון שנקלטה מהר מאוד בעולם המסחר ביהלומים, היו היהלומנים התל אביבים משוכנעים, שיש לה ניסיון קודם בענף היהלומים, וכך זכתה מהם ביחס של אמון. ברויאר הייתה חברה כבר במועדון יהלומים א"י, שפעל בשנות הארבעים. קבלתה של אשה, שאינה אלמנת חבר, כחברה במועדון היהלומים, הייתה צעד יוצא דופן. בדצמבר 1952 אושרה בקשתה של ג'ני ברויאר להתקבל כחברה בבורסת היהלומים הישראלית במהירות ללא שום התנגדות. בכך הייתה לאשה הראשונה, והיחידה במשך למעלה מ-30 השנים שלאחר מכן, עד שנות השמונים של המאה העשרים, שהתקבלה כחברה בבורסת היהלומים הישראלית. כשעברה בורסת היהלומים למשכנה ברחוב אחוזת בית 6, תל אביב, פתחה בו משרד ושימשה כנציגתו בישראל של סוחר הגלם מאנטוורפן – נייקרק. ברויאר פרשה מעבודתה בהיותה בת 76, עם המעבר של בורסת היהלומים הישראלית מתל אביב לרמת גן. בניהם של ג'ני ויצחק ברויאר הם ההיסטוריון פרופ' מרדכי ברויאר, והמשפטן יעקב בר-אור. על שמה של ג'ני ברויאר נקרא "רעות – בית ג'ני ברויאר" - בית דיור מוגן לאוכלוסייה המבוגרת מהציבור הדתי-לאומי, הממוקם בשכונת יד אליהו בתל אביב. קורות חייה המקצועיים של ג'ני ברויאר הונצחו בספר תולדות בורסת היהלומים הישראלית שיצא לאור במלאת 70 שנה לבורסה. רעות – בית ג'ני ברויאר. אתר בורסת היהלומים הישראלית שירה עמי, היהלום שבכתר - תולדות בורסת היהלומים הישראלית, בורסת היהלומים הישראלית, 2008
Side to Side

Side to Side (בעברית: מצד לצד) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה בהשתתפות הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז'. השיר יצא לאור ב-30 באוגוסט 2016 כסינגל השלישי מתוך האלבום השלישי של גרנדה Dangerous Woman. זהו שיתוף הפעולה השלישי של השתיים. הופעת הבכורה שלהן לשיר הייתה בטקס פרסי ה-VMA של MTV באותה השנה. הקליפ לשיר יצא באותו הערב, זכה להצלחה רבה וצבר למעלה ממיליארד צפיות, השיר הוא השני של גרנדה לעשות זאת, והוא הנצפה ביותר של אריאנה ומינאז'. השיר נחשב לאחד המצליחים בקריירה המוזיקלית של שתיהן. בנוסף לכך השיר זכה להצלחה גם במצעדים ונכנס לעשירייה הפותחת של יותר מ-20 מצעדים בעולם, בהם המצעד האמריקאי, הבריטי, האוסטרלי והקנדי. השיר מכר למעלה משלושה מיליון עותקים בארצות הברית. את הקליפ לשיר ביימה האנה לוקס דייוויס. מידע על הסינגל "Side to Side" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Side to Side" באתר AllMusic סרטון השיר "Side to Side" באתר יוטיוב מידע על Side to Side, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Side to Side, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Side to Side, באתר המצעד הגרמני מידע על Side to Side, באתר מצעד דנמרק מידע על Side to Side, באתר המצעד הנורווגי מידע על Side to Side, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Side to Side, באתר המצעד הספרדי מידע על Side to Side, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון מידע על Side to Side, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Side to Side, באתר המצעד השוודי
הסוטרה בת עשר השורות לאוולוקיטשוורה להארכת החיים

הסוטרה בת עשר השורות לאַוַולוֹקיטֶשוַורַה להארכת החיים (ביפנית: 延命十句観音経,‏ Enmei Jukku Kannon-Gyō; בסינית: 十句觀音經,‏ Kuan-yin ching) היא סוטרה קצרצרה בת 42 סימניות סיניות בלבד, בעשרה משפטים, המוקדשת לבודהיסטווה אַוַולוֹקיטֶשוַורַה (Avalokiteśvara; ביפנית: Kannon; בסינית: Kuan-yin), שנהוג לדקלם בזן בודהיזם. זוהי כנראה היצירה המפורסמת ביותר המונה את שבחיו/ה של הבודהיסטווה אַוַולוֹקיטֶשוַורַה, שהוא/היא התגלמות החמלה. היא מופיעה כסוטרה עצמאית, וכן כפרק העשרים וחמישה של סוטרת הלוטוס (אנ') החשובה. הסוטרה מופיעה ב"רשומות הבודהות והפטריארכים" (佛祖統紀,‏ בסינית: Fózǔ tǒngjì; ביפנית: Busso tōki), יצירה בודהיסטית סינית המתוארכת ל-1269, שלהי תקופת שושלת סונג הדרומית. ככל הנראה, היא נכנסה לשימוש כטקסט לדקלום ביפן במאה ה-18, בימיו של מורה הזן הַקוּאין (אנ'). מקובל לדקלם את הסוטרה מספר פעמים ברצף, כשבכל פעם מגבירים את הקצב והוגים את המילים בקול רם יותר. Wild Ivy: The Spiritual Autobiography of Zen Master Hakuin, translated by Norman Waddell, Boston: Shambhala, 1999, p. 126. (הספר בגוגל ספרים) James L Ford, Jōkei and Buddhist Devotion in Early Medieval Japan, Oxford – New York: Oxford University Press, 2006, p. 90. (הספר בגוגל ספרים) תרגומים לאנגלית: תרגום ועל הסוטרה, באתר Ancient Forest Zen, סן פרנסיסקו תרגום ופרשנות, באתר SotoZen-net תרגום(הקישור אינו פעיל) מאת ברני גלסמן (אנ'), באתר מסדר Zen Peacemakers תרגומים לאנגלית ולספרדית, באתר מרכז הזן של סן פרנסיסקו (אנ') תרגום מאת רוברט אייטקן (אנ'), באתר מרכז הזן של ברקלי (אנ') תרגום מאת איידו שימאנו (אנ'), באתר Internet Sacred Text Archive (אנ') זמרה: הסוטרה ביפנית; הסוטרה באנגלית, מתוך מזמורי זן במסגרת הספר Kazuaki Tanahashi, Thirty-Five Essential Texts with Commentary, בהוצאת שמבהלה הסוטרה ביפנית, סרטון באתר יוטיוב הסוטרה באנגלית; ביפנית, באתר מרכז הזן של טורונטו (אנ')
הממשלה הזמנית

הממשלה הזמנית של ישראל היא ממשלת ישראל שכיהנה החל מהקמת המדינה ב-14 במאי 1948 (ה' באייר ה'תש"ח), ועד ל-10 במרץ 1949 (ט' באדר ה'תש"ט), עת הוקמה הממשלה הראשונה, לאחר הבחירות לכנסת הראשונה. חבריה היו אנשי מנהלת העם, גוף אשר הוקם על פי החלטה של הוועד הפועל הציוני מ־12 באפריל, ובראשו עמד יושב ראש מנהלת העם, דוד בן-גוריון. הממשלה הזמנית הוקמה לאחר הכרזת העצמאות, ב-14 במאי 1948, מתוקף מגילת העצמאות. הרכב הממשלה היה זהה להרכבה של מנהלת העם, הגוף ששימש כהנהגת היישוב בימיו האחרונים של המנדט הבריטי. בן-גוריון רצה שגולדה מאיר תהיה חברה בממשלה, וראה חשיבות בכך שתהיה אשה בממשלה הראשונה: ”שיתוף אשה בממשלה יש בו משום דגל – דגל חרות האדם ושוויונו”. אולם דעתו לא התקבלה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מספר הנציגים החברים בקואליציה 30 חברים במשך כל תקופת הממשלה הזמנית (14 במאי 1948 – 10 במרץ 1949). הגיליון הראשון של "עיתון רשמי" הופיע ביום הכרזת העצמאות. כל גיליון היה מלווה במנשר אחד או יותר שתיקפו את הפרסום הממשלתי משפטית. בסך הכול יצאו 50 גיליונות של "עיתון רשמי", בתכיפות של לפחות אחת לשבוע עד לפברואר 1949, עת נבחרה האספה המכוננת שהכריזה על עצמה כנסת ופרסומיה נלקטו בעיתון המתעד של ישראל, רשומות. הממשלה הזמנית באתר משרד ראש הממשלה הממשלה הזמנית באתר הכנסת אניטה שפירא, בן-גוריון: דמותו של מנהיג, עמ' 133. ישראל הממשלה הזמנית, עיתון רשמי מס' 1, 14.5.1948, באתר נבו
Into You

Into You (בעברית: בקטע שלך) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה. השיר יצא לאור ב-6 במאי 2016 כסינגל השני מתוך האלבום השלישי של גרנדה Dangerous Woman. השיר זכה להצלחה גדולה באירופה, בינונית בארצות הברית והגיע למקום ה-13 בבילבורד הוט 100. גרנדה הופיעה עם השיר בטקס פרסי בילבורד 2016 והופיעה איתו גם בגמר "The Voice ארצות הברית", יחד עם הזמרת כריסטינה אגילרה. הווידאו קליפ לשיר יצא ב-24 במאי 2016 ובוים על ידי האנה לוקס דייוויס, הקליפ קיבל ביקורות חיוביות והיה מועמד לארבעה פרסי VMA של MTV (ביניהן "הקליפ הנשי הטוב ביותר") אך לבסוף לא זכה. הקליפ צבר למעלה מ-757 מיליון צפיות ב־YouTube. מידע על היצירה "Into You" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Into You" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Into You" באתר יוטיוב מידע על Into You, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Into You, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Into You, באתר המצעד הגרמני מידע על Into You, באתר מצעד דנמרק מידע על Into You, באתר המצעד הנורווגי מידע על Into You, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Into You, באתר המצעד הספרדי מידע על Into You, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון מידע על Into You, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Into You, באתר המצעד השוודי
עתודה (צבא)

עתודה היא יחידה צבאית או משאב צבאי שמטרתם הארכת הקרב או חידושו וכן היערכות לבלתי צפוי. העתודה מאפשרת למפקד חופש פעולה וגמישות בניהול המשך הקרב בשל נגישותה המיידית אל גזרות שונות בהן מתקיים הקרב. העתודה קיימת ברמה הטקטית וברמה האסטרטגית. העתודה משמשת הן בקרבות הגנה והן בקרבות התקפה. מחד, כוח העתודה יכול להצטרף אל כוח שמצוי בעמדת נחיתות בקרב, זקוק לתגבור או שזקוק לחילוץ. מאידך, כוח העתודה יכול לשמש לניצול הצלחה בגזרה שבה הצד שכנגד הוכרע או עומד על סף הכרעה (למשל כאשר נפרצים בו קווי ההגנה של היריב), או לשמש להרחבת חזית הלחימה לגזרה חדשה, אם ליריב לא נותרו כוחות עתודה משלו להגן עליה. הקצאת חיילים לעתודה מקובלת מאז העת העתיקה, בקרב צבאות רבים. בצבא הרומי נעשה שימוש קבוע בעתודה - חלקים מהלגיון היו נשארים מחוץ למעגל הלוחמה והשתמשו בו ברגע הקריטי של הקרב כדי להנחית מכה מוחצת. לא כל העמים נהגו כך כי הקצאת חיילים לעתודה מקצרת את קו החזית ולכן מגדילה את סיכון האיגוף. בימי הביניים באירופה פעמים רבות לא הפרישו כוחות לעתודה, אך בעת החדשה המוקדמת הפך הדבר לשגרה. בתקופת המלחמות הנפוליאוניות פעמים רבות הייתה העתודה המפתח לניצחון בקרב. עתודה המשיכה לשמור על חשיבותה הטקטית במלחמות המאה ה-20. יעילות העתודה נובעת מהעובדה שיתר החיילים המעורבים בלוחמה המיידית אינם זמינים להתקפה נוספת או להגשת סיוע. הם עסוקים בטיפול באויב המיידי שנמצא מולם. ייתכן אומנם שהם יצליחו לשבור את שורות האויב בלי עזרת העתודה, אך הפעלת מספר גדול של חיילים בנקודה קריטית בקרב יכולה לסייע להבקעת הקו. שירות המילואים בישראל (מילואמניקים) קרל פון קלאוזביץ, על המלחמה, כרך 3, פרק 13 "עתודה אסטרטגית". Maj. David C. Callahan, Retention and Employment of Tactical Reserves, A thesis presented to the Faculty of the U.S. Army Command and General Staff College, 2002. אל"מ רם רון, ‏הקרב על גבעה 361 (העתודה בקרב-הגנה), מערכות 117, מרץ 1959, עמ' 25–30 מרדכי גיחון, ‏סודות ההצלחה של הצבא הרומאי על-פי מלחמת היהודים ליוסף בן-מתתיהו, קתדרה חוברת 21, תשרי תשמ"ב, אוקטובר 1981, עמ' 21-19 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורבאן

אורבאן (Orban או Urban) היה מזקק ברזל ויוצק תותחים הזכור במיוחד בגלל יצירת תותח-על, ששימש בכיבוש קונסטנטינופול. מוצאו של אורבאן מברשוב, אז בממלכת הונגריה ועל לאומיותו יש מחלוקת. מרבית המקורות רואים בו הונגרי, חלקם גרמני בגלל ריבוי המומחים הגרמנים באותה תקופה בצבא הונגריה ויש גם הרואים בו רומני בגלל תיאורו כ"בן דאקיה" באחד המסמכים ההיסטוריים. אורבאן הציע את שירותיו לקונסטנטינוס האחד עשר, קיסר האימפריה הביזנטית, אך לקיסר לא היו המשאבים הכספיים לתשלום שכרו ולא היו לו חומרי הגלם הדרושים. אורבאן עזב את קונסטנטינופול והתקרב לסולטאן האימפריה העות'מאנית מהמט השני והציע לו את שירותיו. מהמט קיבל את ההצעה והעמיד לשירותו את חומרי הגלם הדרושים. אורבאן יצר תותח-על, שכונה "באסיליק" (Basilik), אורכו היה יותר משמונה מטרים, קוטרו 75 סנטימטרים והיה מסוגל לשלח פגז במשקל של למעלה מחצי טון למרחק של כמעט ארבעה קילומטרים. נדרשו שישים שוורים, כדי להעביר את התותח מהמקום בו נוצק, באדריאנופול, עד לקונסטנטינופול. תותח זה נועד תחילה לירי על כלי שיט שינסו לעבור את המיצרים בלי לשלם מס לעות'מאנים, אך לאחר תחילת המצור על קונסטנטינופול השתמשו בו להריסת חומותיה. התותח לא היה מדויק, טעינתו דרשה לפחות שלוש שעות ומספר הפגזים היה מוגבל. לאחר שישה שבועות, התותח התפרק, בגלל הרתע העצמי. אורבאן יצק עבור העות'מאנים גם תותחי מצור קטנים יותר. אורבאן נהרג במצור, כנראה כתוצאה מהתפוצצות אחד התותחים, אירוע שכיח באותה תקופה. Tunul lui Orban dacul – pionierul artileriei moderne (אורכב 05.11.2016 בארכיון Wayback Machine) (ברומנית) Tunul lui Orban dacul – pionierul artileriei moderne (ברומנית)