ג'וזף קוק

סר ג'וזף קוק (באנגלית: Joseph Cook, נולד כ-Joseph Cooke ; ‏ 7 בדצמבר 1860 – 30 ביולי 1947) היה מדינאי אוסטרלי שכיהן כראש ממשלת אוסטרליה השישי. בראשית חייו הוא עבד במכרות הפחם שבסילברדייל, סטפורדשייר, אנגליה ובסוף שנות השמונים של המאה ה-19 הוא היגר ללית'גאו שבניו סאות' ויילס ונהיה למזכיר הראשי של התאחדות הכורים המערבית ב-1887. כאחד מהחברים המייסדים של מפלגת הלייבור האוסטרלית, נבחר קוק לאספת הנבחרים של ניו סאות' ויילס ב-3 ביולי 1891. מאוחר יותר עבר קוק למפלגת הסחר החופשי והתמנה להיות שר בממשלתו של ראש ממשלת ניו סאות' ויילס, ג'ורג' רייד בין השנים 1894 – 1899. הוא מילא את תפקיד המנהל הכללי של הדאר. בבחירות הראשונות לפרלמנט האוסטרלי ב-1901 נבחר קוק ללא מתחרים מטעם מחוז הבחירה של פאראמטה ושירת כסגנו של רייד ולאחר מכן של אלפרד דיקין, בעקבות הקמתה של המפלגה הליברלית. כמנהיגה של המפלגה הליברלית, נבחר קוק להיות ראש ממשלת אוסטרליה לאחר הבחירות של 1913, אך הרוב שעליו הוא נשען בבית התחתון של הפרלמנט היה רק של מושב אחד ובסנאט לא היה לו רוב כלל. כתוצאה ממצב זה הוא שאף כמה פעמים להשיג פיזור של שני בתי הפרלמנט. פרוץ מלחמת העולם הראשונה במהלך מערכת הבחירות של ספטמבר 1914, הובילה לניצחון של הלייבור בבחירות. בעקבות פילוג במפלגה הליברלית ב-1916, הצטרף קוק למפלגה הלאומית בהנהגתו של בילי יוז. ב-1921 התפטר קוק מהפרלמנט ומונה להיות הנציב העליון של אוסטרליה בלונדון. ג'וזף קוק נולד בסילברדייל, עיירת כורים קטנה ליד ניוקאסל-אנדר-ליים שבאנגליה, כבנם של ויליאם ומרגרט קוק. הוא לא זכה לחינוך פורמלי ועבד במכרות פחם מאז היותו בן תשע. בעקבות חקיקתו של חוק החינוך היסודי של 1870 הוא החל ללמוד בבית ספר. ניסיונו הקצר בעבודת הכרייה לימדו אותו את החשיבות שברכישת השכלה. בגיל 12 הוא עזב שוב את ספסל הלימודים ושב לעבודת הכרייה. עם זאת, בזכות תשומת הלב של מנהל בית הספר שלו ושל הוריו, הייתה לו שאיפה חזקה לשפר את מעמדו. שאיפה זו נהייתה למאפיין החזק ביותר שלו ומאוחר יותר הביאה להצלחתו בפוליטיקה. בשנות נעוריו הוא אימץ את האמונה המתודיסטית והשמיט את האות e משם משפחתו. ב-1885 הוא נשא לאישה את מרי טרנר. לזוג נולדו חמישה בנים ושלוש בנות. זמן קצר לאחר נישואיהם הם היגרו לניו סאות' ויילס. המשפחה התיישבה בלית'גאו וקוק הועסק במכרות הפחם שם. ב-1887 הוא נבחר להיות המזכיר הכללי של התאחדות הכורים המערבית (Western Miners Association). ב-1888 הוא השתתף בהפגנות כנגד הגירת סינים הוא היה גם פעיל במפלגה שדגלה באיחוד כל סוגי המיסים והיה בין החברים המייסדים של מפלגת הלייבור האוסטרלית ב-1891. קוק נבחר לאספה המחוקקת של ניו סאות' ויילס ב-1891 במערכת בחירות שהייתה הפריצה הראשונה של מפלגת הלייבור לפוליטיקה האוסטרלית. עם זאת, ב-1894 היה קוק מנהיגם של קבוצת חברי פרלמנט שסירבו לקבל את החלטת המפלגה לחתום על התחייבות להיות כבולים על ידי התכתיבים של המפלגה. מחאתו של קוק הייתה על בסיס התנגדותה של מפלגת הלייבור לפרוטקשוניזם, וההבנה שסוגיית המחירים היא מרכזית ביחסים עם בריטניה. במשך שנים סומן קוק כבוגד בערכים של מפלגת הלייבור בסוף אותה שנה הוא נהייה לתומך של מפלגת הסחר החופשי בהנהגתו של ג'ורג' רייד. בין השנים 1894 – 1899 הוא היה שר בממשלתו של רייד. קוק תוגמל על המעבר שלו לאמונה בכלכלה ליברלית כשהוא מונה להיות המנהל הכללי של הדואר של ניו סאות' ויילס. הוא נהייה לבעל ברית נאמן של רייד למרות שלשניים הייתה אישיות שונה. בבחירות הראשונות לפרלמנט הפדרלי ב-1901 נבחר קוק מטעם מחוז הבחירה של פאראמטה מבלי שאף אחד יתמודד מולו. מחוז בחירה זה כלל גם את עיר מגוריו. באותה תקופה נותר מעט מאוד משורשיו של קוק במפלגת הלייבור. הוא נבחר להיות סגן מנהיג מפלגת הסחר החופשי, אך לא כיהן כשר בממשלתו של רייד, בעיקר מהסיבה שרייד היה צריך למנות כשרים את שותפיו הקואליציוניים מהמפלגה הפרוטקשוניסטית. כאשר פרש רייד ממנהיגות המפלגה, הסכים קוק למזג את המפלגה האנטי-סוציאליסטית (שמה החדש של מפלגת הסחר החופשי החל מהבחירות של 1906) עם המפלגה הפרוטקשוניסטית בהנהגתו של אלפרד דיקין, כדי להוות משקל נגד של ממש כנגד הפופולריות של הלייבור. רייד נבחר להיות סגן מנהיג המפלגה הליברלית החדשה. קוק כיהן כשר ההגנה בממשלתו השלישית של דיקין בשנים 1909 – 1910, ואז ירש את דיקין כמנהיג המפלגה הליברלית כאשר היא הובסה על ידי הלייבור בבחירות של 1910. בשלב זה התנגדותו המוחלטת לסוציאליזם הייתה כבר מגובשת. בבחירות של 1913 זכתה המפלגה הליברלית ברוב של מושב אחד בפרלמנט וקוק נבחר להיות ראש ממשלת אוסטרליה השישי. עם זאת עדיין היה ללייבור רוב בסנאט. עקב הקשיים שלו למשול ביעילות מול סנאט עוין, החליט קוק לגרום לפיזור של שני בתי הפרלמנט על פי סעיף 57 לחוקה. הוא הגיש הצעת חוק לביטול ההעדפה של העסקתם של חברי איגודים מקצועיים בשירות הציבורי. כמצופה, הסנאט דחה את הצעת החוק ובכך הייתה לקוק סיבה לדרוש פיזורם של שני בית הפרלמנט. לרוע מזלו של קוק, פרצה מלחמת העולם הראשונה בעיצומה של מערכת הבחירות. מנהיג הלייבור, אנדרו פישר הזכיר לציבור הבוחרים שמפלגתו הייתה זו שדחפה להקמתם של כוחות ההגנה האוסטרלים העצמאיים, ושהשמרנים היו אלה שהתנגדו לכך. קוק הובס בהפרש של חמישה מושבים בפרלמנט ופישר שב להיות ראש הממשלה. ב-1916 חל פילוג בשורות מפלגת הלייבור, כאשר בילי יוז, שירש את פישר כראש הממשלה שנה קודם לכן, הגיש את חוק גיוס החובה. יוז זכה לתמיכה מצדו של קוק והמשיך לכהן כראש ממשלה למרות שמשאל העם על גיוס החובה נכשל. מאוחר יותר באותה שנה התמזגה מפלגת הלייבור הלאומית (National Labor Party) בהנהגתו של יוז עם המפלגה הליברלית והוקמה המפלגה הלאומית (Nationalist Party). למרות שעיקר השליטה במפלגה הייתה בידיהם של מנהיגי המפלגה הליברלית לשעבר, יוז נבחר להיות מנהיג המפלגה החדשה, כשקוק מכהן כסגנו. קוק מונה להיות שר הצי בממשלה החדשה שהרכיב יוז. בבחירות של 1917 ו-1919 נחלה המפלגה ניצחון והביסה את הלייבור. קוק היה אחד מחברי המשלחת האוסטרלית לועידת השלום בפריז ב-1919. הוא הגן על "המדיניות האוסטרלית הלבנה" (White Australia policy) ותמך בסיפוחה של גינאה החדשה הגרמנית. הוא ויתר על תיק הצי כדי להיות שר האוצר בשנים 1920 – 1921. קוק התפטר מהפרלמנט ב-1921 כדי להתמנות כנציב העליון אוסטרליה בלונדון ושירת בתפקיד זה עד ל-1927. בשנים 1928 ו-1929 הוא היה יושב הראש של ועדה מלכותית שבחנה את היחסים הכלכליים בין אוסטרליה הדרומית לבין הממשלה הפדרלית. ג'וזף קוק מת בסידני ב-1947 בגיל 86. קוק מונה להיות חבר המועצה המלכותית ב-16 ביולי 1914. ב-1918 הוענק לו התואר אביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. ב-1972 הנפיק הדואר האוסטרלי בול הנושא את דיוקנו. קוק היה ראש הממשלה היחיד באוסטרליה שלא נקרא על שמו מחוז בחירה, למרות שקיים מחוז בחירה בשם קוק הקרוי לא על שמו, אלא על שמו של קפטן ג'יימס קוק. כדי לפתור את הבעיה, הכריזה ב-2009 ועדת הבחירות המרכזית של אוסטרליה, במסגרת חלוקה מחדש של מחוזות הבחירה, שהמחוז ייקרא על שם שני האישים. מדיה וקבצים בנושא ג'וזף קוק בוויקישיתוף ג'וזף קוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Sir Joseph Cook (1860-1947)". Members of Parliament. Parliament of New South Wales. 7 October 2013. F.K. Crowley, 'Sir Joseph Cook, 1860-1947', ""Australian Dictionary of Biography"", MUP, 1981 "Joseph Cook profile at". Australia's Prime Ministers. National Archives of Australia. Retrieved 10 February 2010. "Australian postage stamp". Australian Stamp and Coin Company. Retrieved 10 February 2010.