laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיר אל-אסד

דֵיר אֶל-אַסַד (בערבית: دير الأسد - בתרגום לעברית: מנזר האריה) היא מועצה מקומית ערבית במחוז הצפון בישראל. דיר אל-אסד יושבת בבקעת בית כרם (בקעת שגור) בלב הגליל, בקרבת העיר כרמיאל, בצמוד ומעל בענה לכיוון צפון, ומטפסת במעלה המדרון התלול שמצפון לבקעה, אל תחילת הגליל העליון. שטח השיפוט של המועצה משתרע על פני 4,759 דונם. הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1975. כלל תושבי דיר אל-אסד הם ערבים-מוסלמים. בתקופת הצלבנים היה במקום יישוב נוצרי בשם לָה בֶּנָה, וסמוך אליו מנזר על שם סנט ג'ורג'. בתקופה העות'מאנית גורשו הנוצרים מהכפר על ידי הסולטאן סולימאן הראשון, וצאצאיהם הקימו מאוחר יותר את בענה הסמוכה. את שטח הכפר ואדמות המנזר מסר הסולטאן לידי שייח' אל-אסד א-צפה מצפת, שייסד את היישוב הנוכחי. במפקד האוכלוסין של 1922 היו בכפר 749 תושבים, כולם מוסלמים. בשנת 1961 הופקעו חלק מאדמות הכפר (בעיקר אלו שלא היו ראויות לעיבוד חקלאי) לצורך הקמת העיר כרמיאל. בשנת 2003 אוחדו היישובים בענה, דיר אל-אסד ומג'ד אל-כרום תחת מועצה מקומית משותפת בשם שגור. בשנת 2005 הוכרז היישוב כעיר. בנובמבר 2008 אישרה הכנסת חוק המבטל את האיחוד, החל מ-1 בדצמבר 2008, ומשיב את המצב לקדמותו. לפי חוק זה, נערכו בחירות חדשות למועצות המקומיות הנפרדות ב-18 באוגוסט 2009. עד אז, נוהלה העירייה המאוחדת בידי ועדה קרואה. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים בדיר אל-אסד 13,320 תושבים (מקום 155 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.0%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 80.9%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 8,452 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח). אשכול יישובי בית הכרם מדיה וקבצים בנושא דיר אל-אסד בוויקישיתוף פרופיל דיר אל-אסד נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס אהרן ליש, ‏הקדש והתנחלות דרווישים בארץ-ישראל בראשית התקופה העות'מאנית, קתדרה 35, אפריל 1985, עמ' 52-17 דיר אל-אסד (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית תוצאות הבחירות המקומיות 2024 — סיבוב שני, באתר TheMarker‏, 10 במרץ 2024 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. לטבלת הדירוג המלא. מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה המקומית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן). הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 קובץ הרשויות המקומיות בישראל - 2019, באתר www.cbs.gov.il מפקד האוכלוסין 1922, מחוז עכו, עמוד 37 זאב וילנאי, הכביש החדש עכו-צפת, הארץ, 9 בינואר 1928 דן הורביץ, ועדת הכספים אישרה הפקעות, דבר, 30 באוקטובר 1962 שמואל שגב, נוטרי האיבה בכרמיאל, מעריב, 8 בפברואר 1963 חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (מס' 2), התשס"ג-2003 חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד אל כרום, דיר אל אסד ובענה), התשס"ט-2008, ס"ח 2193 מיום 19.11.2008 פרופיל דיר אל-אסד באתר הלמ"ס
סטלאריום

סטלאריום (Stellarium) היא תוכנת אסטרונומיה חופשית המדמה את שמי הלילה וגרמי השמים בדיוק ויזואלי גבוה. התוכנה אשר מופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו היא תוכנה חינמית המומלצת בשל איכותה ופשטות הפעלתה על ידי גופי חינוך רבים ככלי עזר להכרת השמים ולהוראת אסטרונומיה. סטלאריום זמינה בגרסאות למערכות ההפעלה חלונות, OS-X ולינוקס. התוכנה מסוגלת לבצע סימולציה מציאותית למדי של הירח, כוכבי הלכת, ערפיליות, שביל החלב וקרוב ל־600,000 כוכבים בהתאם למיקום של הצופה (התוכנה מאפשרת להזין את הקואורדינטות) והזמן בהווה או לאורך ההיסטוריה, תוך כדי מתן מידע מפורט על אלפי גופים שמימיים. כמו כן, התוכנה מסוגלת לבצע סימולציות של תופעות אסטרונומיות כמו מטאורים או ליקויי ירח ושמש. ב־2004 התוכנה הופצה לראשונה לקהל הרחב על ידי המתכנת הצרפתי פאביאן שרו (Fabien Chéreau), לאחר תהליך פיתוח שנמשך שלוש שנים. הפיתוח מתקדם כפרויקט קוד פתוח ומתכנתים, אמנים וחובבי אסטרונומיה רבים שותפים מאז ועד עתה בשכלול התוכנה, עיצובה הגרפי הייחודי והתאמתה לשפות רבות, כולל עברית. כאמור, היכולת המרכזית של התוכנה היא להציג מראה ריאליסטי של שמי הלילה. לשם כך התוכנה מסתמכת על מסד נתונים מפרויקט היפרכוס ומקורות נוספים, הכולל 600,000 כוכבים. ניתן להוסיף או להוריד מההדמיה פרטים רבים: שמות כוכבים וקבוצות כוכבים, כוכבי לכת, גרמי שמים עמוקים – ערפליות, צבירים וגלאקסיות ופרטים רבים נוספים. ניתן לבצע תקריב ממראה כולל של כל כיפת השמים ועד הגדלה פי מאות מונים השקולה למראה בטלסקופ. כמו כן, ניתן להאיץ את קצב מעבר הזמן בסימולציה וגם להפוך את כיוונו. לסטלאריום שני מצבים המיועדים להקרנה בפלנטריום, ויכולת לשלוט (על ידי תוכנת תוסף) בטלסקופים רובוטיים. החל מגרסה 0.91 תומכת סטלאריום בממשק עברי, בתחילה התמיכה הייתה בעייתית, וכללה מקרים רבים של היפוך סדר האותיות (במקום "שלום" מופיע "םולש"). בהמשך תוקנו רוב הבעיות, אך חלקן קיימות עדיין, כמו היפוך האותיות ברוחות השמיים. בשל בעיות אלו הומלץ למשתמש מן השורה להסתפק בגרסה 0.90 הן בשל היותה נטולת ממשק עברי הדורש טיפול מומחה והן בשל דרישות החומרה המאמירות של גרסאות התוכנה האחרונות. הדמיית ציורי קבוצות הכוכבים, גרסה 0.6.2 סטלאריום בגרסת הג'אווה, גרסה 0.8.2 גרסה 0.8.0, ממשק בשפה הגרמנית גרסה 0.9.0, ממשק בשפה היוונית מדיה וקבצים בנושא סטלאריום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטלאריום (באנגלית) אתר הבית של סטלאריום (הורדת גרסה 0.13.3 לחצו כאן) סרטון הדרכה בעברית על תוכנת סטלאריום סטלאריום, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
יאנג מאני

Young Money Entertainment היא חברת תקליטים אמריקאית, אותה ייסד הראפר ליל ויין. חברה זו היא חברת בת של קאש מאני רקורדס (Cash Money Records). החברה יוסדה באוקטובר 2007 וליל ווין היה נשיאה הראשון, כיום מאק מיין מכהן כנשיא החברה. גאדה גאדה דרייק טי סטריטס יורו (אנ') כריסטינה מילאן ליל ויין ליל טוויסט (אנ') מאק מיין (אנ') ניקי מינאז' קורי גאנז (אנ') שאנל שורט דאג אומאריון (אנ') אוסטין מאהון בו ג'ה מילז (אנ') די ג'יי חאלד טייגה ליל צ'אקי קורנסי (אנ') קיד קיד (אנ') שאנל וסט קואסט אתר האינטרנט הרשמי של יאנג מאני יאנג מאני, ברשת החברתית פייסבוק יאנג מאני, ברשת החברתית אינסטגרם
אלכסיי פיודורוביץ' אורלוב

אלכסיי פיודורוביץ' אורלוב (ברוסית: Алексей Фёдорович Орлов) ‏(19 באוקטובר 1786 - 2 ביוני 1862) היה מדינאי רוסי, נסיך. אלכסיי אורלוב היה בן מחוץ לנישואים של פיודור אורלוב, אחד מהאחים אורלוב שעזרו ליקטרינה הגדולה לתפוס את השלטון. בהתאם לצו קיסרי, "בני בית" של פיודור קיבלו מעמד אציל ואת שם המשפחה "אורלוב". כמו אביו, אלכסיי בחר בקריירה צבאית. הוא השתתף בכל המלחמות עם נפולאון כולל קרב אוסטרליץ וקרב בורודינו. במהלך הקריירה הצבאית הוא התקדם לדרגת אלוף. במהלך מרד הדקבריסטים הוא הוביל יחידת פרשים למתקפה נגד המורדים. כתוצאה מכך, כבר למחרת ניקולאי הראשון העניק לו תואר רוזן. בנוסף לכך, הקיסר הסכים לתת חנינה לאחיו של אלכסיי - דבר שהיה יוצא דופן במיוחד. הקיסר הסכים לתת לאח של אלכסיי עונש קל יחסית - גלות לאחוזה משפחתית. מנת בשר "עגל אורלוב" נוצרה לראשונה על ידי בטבח שלו. תחילת הפעילות הדיפלומטית של אלכסיי אורלוב קשורה לחתימת הסכם אדריאנופול. המשא ומתן על החוזה התנהל בתנאים קשים. באירופה חששו שבמקום חתימת חוזה שלום, כוחות האימפריה הרוסית ימשיכו בתנועה לכיוון קונסטנטינופול והדבר עלול להביא לקריסה של האימפריה העות'מאנית. בסופו של דבר תומכי חתימת חוזה שלום בחצר הקיסר הרוסי שכנעו את הקיסר שלרוסיה אין יתרון בקריסת הטורקים ורצוי לסיים את המלחמה. אלכסיי אורלוב נשלח לאיוואן דיביץ' עם הנחיות לסכם את תנאי החוזה. לאחר משא ומתן קשה, ההסכם נחתם ב-2 בספטמבר 1823. במטרה לשפר את היחסים עם האימפריה העות'מאנית לקונסטנטינופול נשלחה משלחת נוספת בראשות אלכסיי אורלוב. במהלך השהות בעיר אורלוב הצליח להתקרב לסולטאן ולחמם את היחסים בין המדינות. שליחות נוספת לאימפריה העות'מאנית התרחשה בשנת 1833. התוצאה של נסיעה זו הייתה חתימת הסכם נוסף. בהתאם לתנאי ההסכם הרוסים הבטיחו לעות'מאנים מתן עזרה צבאית במידת הצורך. הטורקים מצדם הבטיחו לסגור את המיצרים בזמן המלחמה. עבור התוצאות היפות של השליחות, אלכסיי אורלוב קודם לדרגת אלוף בחיל הפרשים. בשנת 1844 הוא התמנה הן למפקד הז'נדרמריה הרוסית ולמנהל המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר, מחלקה שהייתה אחראית על ענייני ביטחון המדינה. הקריירה של אורלוב בשנות ה-40 של המאה ה-19 הייתה בשיאה. הוא היה שותף לכל הוועדות החשובות שהוקמו על ידי הממשל. במשך כל תקופת שלטונו של אלכסנדר הראשון הוא היה מאוד מקורב לקיסר. בתחילת שלטון של אלכסנדר השני נשלח אורלוב לפריז לסכם את התנאים לסיום מלחמת קרים. בשנת 1856 הוא התמנה לתפקיד יו"ר המועצה המדינית וראש הממשלה והיה בתפקידים אלו עד לשנת 1861. בשנת 1857 הוא מונה לוועדה לבחינת ביטול מעמד הצמית ברוסיה. דעותיו היו נגד שחרור האיכרים והוא השתתף בפעילות הוועדה ללא התלהבות. מדיה וקבצים בנושא אלכסיי פיודורוביץ' אורלוב בוויקישיתוף קורות חיים
אריה על מיתר סול

אריה על מיתר סול (בגרמנית Air auf der G-Saite) היא יצירה מוזיקלית לפסנתר ולכינור אשר עובדה על ידי הכנר הגרמני אוגוסט וילהלמי מפרק האֵר (air) בסוויטה השלישית לתזמורת ברה מז'ור, רי"ב 1068 של יוהאן סבסטיאן באך. היצירה היא מהמוכרות ביותר של באך, ובמוזיקה הקלאסית בכלל. השם "אריה על מיתר סול" איננו מדויק, אך התקבל עם השנים. אריה ואר הן למעשה מילים נרדפות, הואיל ונוסף לאריה המוכרת לקול סולו, קיימת גם אריה אינסטרומנטלית, כמו במקרה זה. באך כתב את הסוויטה בזמן שירותו בקתן, בחצרו של לאופולד, נסיך אנהלט-קתן בין השנים 1717 ל-1723. היא כתובה לתזמורת הכוללת אבובים, חצוצרות, טימפני, כלי קשת ובאסו קונטינואו, אם כי בפרק האריה משתתפים כלי הקשת והבאסו קונטינואו בלבד. האריה עובדה בסוף המאה ה-19 על ידי וילהלמי לפסנתר וכינור. על ידי שינוי הסולם מרה מז'ור המקורי לדו מז'ור, והורדת המלודיה באוקטבה שלמה, ניתן היה לנגן את היצירה כולה על מיתר אחד בכינור, מיתר סול. יצירה זו הייתה היצירה הראשונה של באך שהוקלטה. על פי מיתוס אחד, הכינוי "על מיתר סול" ניתן לפרק בזמן קונצרט של פגניני כאשר פקעו מיתריו של הכנר בזמן ביצוע היצירה בזה אחר זה, והוא נותר עם מיתר סול לבדו (המיתר הנמוך ביותר בכינור), עליו ניגן את האריה. על פי מיתוס אחר, מלכתחילה הפרק הזה נוגן רק על מיתר סול. היצירה היא מהמוכרות ביותר של באך, ובמוזיקה הקלאסית בכלל. היא סומפלה עבור פסקול הסרט צוללת צהובה והשפיעה על הלהיט של פרוקול הארום A Whiter Shade of Pale, שנבחר על ידי מבקרי מוזיקה ב-1977 לסינגל הטוב ביותר מאז 1952. הסינגל Everything's Gonna Be Alright של Sweetbox שיצא ב-1997 התבסס על האריה על מיתר סול, והגיע לצמרת המצעדים במדינות רבות ובכללן בריטניה, צרפת, גרמניה, ספרד, הולנד וישראל. בעונה הרביעית של הסדרה האישה הטובה רוקדים פיטר ואלישה פלורק לצלילי האריה על מיתר סול בנשף המסורתי של יום סנט פטריק בשיקגו. מדיה וקבצים בנושא אריה על מיתר סול בוויקישיתוף מידע על היצירה "אריה על מיתר סול" באתר מיוזיק בריינז אריה על מיתר סול באתר פרויקט ספריית התווים הבין-לאומי (באנגלית) אריה על מיתר סול בביצועו של הצ'לן ג'וליאן לויד ובר באתר יוטיוב אריה על מיתר סול בעיבוד לחליל ולתזמורת בפורמט MP3 למעשה, המילה "אריה" מטעה בהקשר הזה - air - אֵר - הוא שיר, פרק נגינה אטי ושקט (מילון למוזיקה/מנשה רבינא, הוצאת יבנה 1988) ואילו "אריה", aria - לפי אותו מילון, היא פרק זמרתי או נגינתי, מלא הבעה. במילון אוקספורד אנגלי-אנגלי: air (mus.) - a tune or melody, a melodious composition. aria - a long accompanied song for solo voice in an opera, oratoria ect August Wilhelmj באתר אנציקלופדיה בריטניקה Recordings of Bach Cantatas
פישמן

האם התכוונתם ל... אליעזר פישמן – איש עסקים ישראלי קבוצת פישמן – חברת השקעות בשליטת אליעזר פישמן אלכס פישמן – עיתונאי ישראלי אסנת פישמן – שחקנית תיאטרון ישראלית דני פישמן – סוחר יהלומים תמיר פישמן – בית השקעות ישראלי שהוקם על ידי אלדד תמיר ודני פישמן זכריה פישמן – סופר, ספרן וביבליוגרף ארץ-ישראלי יהודה לייב פישמן מימון – רב ופוליטיקאי ישראלי יחזקאל משה פישמן – רב יליד בוהמיה, כיהן כאב"ד מישקולץ ורוזנות בורשוד פטר פישמן – צייר ופסל רוסי ממוצא יהודי שרגא פייש פישמן – רב ודרשן הונגרי, בנו של הרב יחזקאל משה
טריגליף ומטופה

טריגליף ומטופה הם מושגים באדריכלות האם התכוונתם ל... טריגליף מטופה
צלב פאטה

צלב פאטה (בצרפתית: Croix pattée) הוא צלב אשר זרועותיו צרות בנקודת החיבור ומתרחבות אל עבר שוליו. שמו של הצלב מגיע מהשפה הצרפתית שכן כל זרוע מזכירה בצורתה כף רגל. עיצובו של הצלב השתנה לאורך ההיסטוריה והוא משמש כאלמנט בכתרים מלכותיים וכמטען הרלדי נפוץ. קווי המתאר של הזרועות קעורים - צלב הברזל וסמלו של שירות האוויר הגרמני משנת 1915 קווי מתאר קעורים פחות - סמלו של שירות האוויר הגרמני עד 1918 והבסיס לסמלו של הבונדסוור (צבא גרמניה) המודרני עם קווי מתאר קעורים ומעוגלים; (בצרפתית: croix pattée alésée arrondie) זרועות משולשים היוצרים צורת ריבוע לצלב כולו עם זרועות משולשים אשר אינם יוצרים ריבוע שלם, לעיתים צורה זאת נחשבת כגרסה של צלב מלטה עם זרועות ישרות ההופכות למשולשים, נחשב לעיתים כגרסה לצלב פאטה מדיה וקבצים בנושא צלב פאטה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טריגליף

טריגליף הוא איבר אדריכלי המשמש באדריכלות היוונית הקדומה. הוא מורכב משלושה פסים אנכיים (ירכיים) וחריצים ביניהם. זהו איבר החוזר על עצמו באפריז הדורי, כאשר בין כל שני טריגליפים מפריד לוח מלבני שהוא המטופה. האדריכל הרומי ויטרוביוס, בספרו "על אודות האדריכלות" (ספר רביעי, פרק ב', 4-1) משער שאיברים אלה הם חיקויים באבן למקדשים קדומים יותר שנבנו בעץ, כך שהטריגליפים הם הקצוות החיצוניים של קורות הקירוי של המקדש, ואילו המטופות אינם חיקוי לחלונות כלשהם אלא הם סגירה בלוחות עץ מנוסרים - של המרווחים שבין קורות הקירוי. במקדש היווני, בעיקר זה הבנוי לפי הסדר הדורי, הטריגליפים מסודרים באפריז כך שמעל כל מרכז עמוד המצוי מתחתיו, ממוקם מרכזו של טריגליף, טריגליף לעמוד. מספר יתר הטריגליפים הוא פועל יוצא של המרווחים שבין העמודים. ככל שהמרווח גדול יותר מצויים יותר טריגליפים. במקדש הדורי מצוי על-פי רוב טריגליף אחד מעל המרווח שבין העמודים. במבנים אחרים שבהם מצוי אפריז דורי, מצויים גם טריגליפים נוספים (שניים-שלושה), כאשר המטרה הייתה שלוחות המטופות שבין הטריגליפים, בין שהיו חלקים, בין שנשאו תבליטים, יהיו פחות או יותר במתאר רבוע. מיקום הטריגליפים שבקצות הבניין (שניים בכל אחד מצדדיו), היו יוצרים שארית של כחצי מטופה בקצוות האפריז, אילו טריגליף הפינה היה ממוקם מעל מרכז העמוד הצדדי. דבר זה נחשב לבלתי ראוי. למען המראה המושלם, שהיה ערך חשוב באדריכלות היוונית, דחקו את הטריגליף עד לקצה. דבר זה היה יוצר מטופה צדדי מאורך מדי. לפיכך, בה בעת, קירבו את העמודים הקיצוניים מעט פנימה. זהו אחד מתיקוני העיוותים שנהגו באדריכלות המקדשים היוונית. ויטרוביוס, בספרו 'על אודות האדריכלות' (ספר רביעי, פרק ג', 2-1), מגדיר את הבעיה הזו וגם מציע נוסחה מתמטית לפתרונה, כלומר באיזו מידה יש לקרב את העמוד הקיצוני אל זה הסמוך אליו, כדי להגיע לפתרון מושלם מבחינה אופטית. ערך זה שווה למחצית ההפרש שבין קוטר העמוד (בבסיסו) ורוחב הטריגליף. הבקתה הפרימיטיבית מדיה וקבצים בנושא טריגליף בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מטופה

מטופה הוא לוח מלבני הנמצא בין שני טריגליפים, והוא היה אלמנט חשוב באדריכלות יוון העתיקה. המטופה עשוי להיות חלק, או נושא עליו תבליט. כך למשל המטופות של החזיתות החיצוניות במקדש זאוס באולימפיה הם חלקים, ואילו כל אחד מן המטופות הפנימיים מציגים את אחת מן המטלות שהוטלו על הרקולס. האדריכל הרומי ויטרוביוס, בספרו "על אודות האדריכלות" (ספר רביעי, פרק ב', 4-1) משער שאיברים אלה הם חיקויים באבן למקדשים קדומים יותר שנבנו בעץ, כך שהטריגליפים הם הקצוות החיצוניים של קורות הקירוי של המקדש, ואילו המטופות אינם חיקוי לחלונות כלשהם אלא הם סגירה בלוחות עץ מנוסרים - של המרווחים שבין קורות הקירוי. מטופה (משמאל) וטריגליף (מימין) חתוכים מבלוק של סטראטוס לבנות טריגליף עם חריצים להכנסת מטופות במרמרייה בדלפי מטופות עשויות שיש מוכנסות לשקעי אפריז של סטואת בראורון חלק של אפריז מטופה ממקדש ליד פאסטום, מתוארך ל-510 לפנה"ס מטופות עם קישוטים מגולפים באפריז הדורי של אוצר האתונאים של דלפי האפריז של מקדש אפאיה עם טריגליפים עם שקעים למטופות האנטבלטורה של מקדש הפאיסטיון באתונה, המציג אפריז דורי עם מטופות מגולפות מטופה ששרדה מהפטולמאיון בלימירה, ליקיה, המאה ה-3 לפנה"ס מטופות אמריקניות מתחילת המאה ה-20 המשתמשות בביזון במקום בגולגולות פרה (בוקרניום) מדיה וקבצים בנושא מטופות בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוציולקט

בבלשנות, סוציולקט, דהיינו דיאלקט סוציאלי, הוא ניב של שפה המדובר על ידי מעמד חברתי מסוים, או קבוצה מקצועית, קבוצת גיל, תת-תרבות, או קבוצה חברתית אחרת בתוך חברה. הוא שונה מניב אזורי/גאוגרפי בהיותו מיוחד לקבוצת אנשים שמבודדת מקבוצות אחרות בנסיבות חברתיות ולא-גאוגרפיות. לדוגמה, הסוציולקט שבו מדברים ילדים של הורים משכילים יהיה בעל דקדוק קרוב יותר לזה הנחשב תקני, מאשר הסוציולקט שבו מדברים ילדיהם של הורים שאינם משכילים. הוא יכיל גם עוד מאפיינים של הדיאלקט של המשכילים. היצירות "לחנך את ריטה" ו"גברתי הנאוה" עוסקות ב"גמילה" מהסוציולקט של החברה חסרת ההשכלה, ולצד ההומור שבהן, הן מדגימות יפה את ההבדל בין הסוציולקטים. חלק מהסוציולקטים עשויים להיות ניבים של קבוצה הנחשבת בעלת מעמד רם או נחות, אם כי אין הדבר הכרחי. לדוגמה, החברה החרדית בישראל היא בעלת סוציולקט ייחודי לה. קיימים מספר מחקרים סוציולינגוויסטיים שבדקו היבטים לשוניים וחברתיים של החברה הנשית-חרדית בישראל. דוגמה אחרת לזה היא הסוציולקט של קהילת הלהט"ב בקליפורניה, שעליו מתבדח מדי פעם אדי מרפי (לצד הבדיחות הקבועות שלו, על הסוציולקט של החברה הלבנה והמשכילה). יש להבדיל בין הסוציולקט לאידיולקט, שהוא אופן השימוש בשפה של פרט מסוים (אדם מסוים נוהג להשתמש הרבה במילה מסוימת או להגות מילים מסוימות באופן ייחודי לו). יש להבדיל את הסוציולקט גם מן המשלב, שהוא אופן שימוש בשפה המתאים לנסיבות מסוימות. זאת משום שמרבית האנשים משתמשים במשלבים שונים בנסיבות שונות. לדוגמה, שופט ידבר באולם בית המשפט – במשלב אחד, עם עוזריו, בלשכתו – במשלב שני, ועם בני משפחתו, בביתו – במשלב שלישי. בלשנות חברתית ז'רגון עגה צה"לית דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "אידיולקט/סוציולקט", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות דיבור ומעמד חברתי, דף שער בספרייה הלאומית מבוא לבלשנות, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה שלוש, עמוד 140. דוגמה נוספת – קומדיית המצבים הבריטית "מישהו מטפל בך?". שם, שתי דמויות הנשים המרכזיות מגחיכות – האחת את הסוציולקט והמבטא של המעמד הגבוה, והשנייה את הסוציולקט והמבטא של המעמד הנמוך. דמותה של גברת סלוקומב, המגחיכה את הסוציולקט של המעמד הגבוה, מתעלמת בקביעות ממשמעויות גסות של מילים, שברורות לכול – אך אינן מופיעות במילונים. כך היא מספרת בכל פרק סיפור על החתולה שלה, שכמעט כל דובר אנגלית יפרש כסיפור על איבר מינה. ראו, למשל, את הסרטים "השוטר מבברלי הילס" ו"בגסות" של אדי מרפי ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיר חנא

דֵיר חַנָּא (בערבית: دير حنا, פירוש השם: המנזר של יוחנן) היא מועצה מקומית במחוז הצפון, בבקעת סכנין, בצפון הגליל התחתון המרכזי (לב הגליל), והיא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1975. יש מספר סברות לגבי מקור השם: על שם קדוש נוצרי שעל שמו היה קרוי מנזר במקום, על שם מפקד צבא צלבני שכבש את המקום, או גלגול שמו של היישובים היהודיים כפר חנון או כפר יוחנא מתקופת המשנה והתלמוד. בכפר יוחנא התיישבה משמרת הכהנים יכין ובכפר חנן פעלו מספר תנאים ואמוראים. על פי זאב וילנאי פירוש השם הוא מנזר חנה, על שם חנה הקדושה, סבתו של ישו. במרכז היישוב ישנו מבצר ברמת השתמרות בינונית, אשר נבנה במאה השמונה עשרה על ידי שליטי הגליל אז, משפחת זידאן - משפחתו של דאהר אל עומר. סעד אל עומר, אחיו של טאהר אל עומר בנה ביישוב את ארמונו ואת המסגד הצמוד ב 1732. טאהר שלח את בנו עותמן להתנקש באחיו סעד ובתמורה הבטיח לו את שפרעם. הבן עותמן חנק את דודו סעד אך ט'אהר אל עומר הפיץ שמועה שסעד מת מהכשת נחש ועותמן לא קיבל את שפרעם. עלי ועותמן בני ט'אהר לכדו את דיר חנא ומשם שלחו מסר לאביהם שיעמוד בהבטחתו. ט'אהר עלה על דיר חנא עם כל צבאו אבל תוך כדי המצור הסתבר שפחה דמשק עולה על הגליל. התייר קונסטאנטן פרנסואה וולני (Volney) מספר שט'אהר קרא לבניו וביקש מהם הפסקת אש וארוחת ערב משפחתית. בארוחה הוחלט לחבור ולהילחם נגד הפחה ואחר כך לשוב ולהתקוטט וכך הסתיים המרד. במשך תקופת שלטון המשפחה ישבו בארמון כמה מבניו של ט'אהר, אחמד, עותמן ועלי. את הארמון והחומות שהקיפו את הכפר הרס אויב המשפחה אחמד אל ג'אזר מושל עכו. עלי אל עומר ברח ללבנון ומשם לגולן ולבסוף נרצח על ידי חיילי פחה דמשק. בחצר הארמון מונחים כיום חלקי בית בד מודרני לתצוגה. שרידי חומות הארמון והמסגד עדיין בנויים אבנים צהובות ולבנות כפי שהיה במקור.כנסיית הכפר בנויה אף היא על שרידי הארמון. לפי מפקד אוכלוסין של 1931, היו בכפר 117 בתים נושבים ו-563 תושבים: 227 מוסלמים ו-136 נוצרים. לפי מפקד אוכלוסין של 1961 היו בכפר 1,665 תושבים. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים בדיר חנא 10,987 תושבים (מקום 170 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.8%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 89.1%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 8,324 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח). מדיה וקבצים בנושא דייר חנא בוויקישיתוף אתר המועצה המקומית פרופיל דיר חנא נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס משה גלעד, למה זה הזמן לבקר עכשיו בדיר חנא, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2014 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. לטבלת הדירוג המלא. מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה המקומית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן). הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ד"ר רבקה שפק ליסק, דיר חנא היא כפר חנון או כפר יוחנה היהודי, באתר אי-מאגו ספי בן יוסף, כמו אהובה רחוקה, ירושלים: כתר, 2002 זאב וילנאי, הערך "דיר חנה", אנציקלופדיה אריאל, עמ' 1697 פרופיל דיר חנא באתר הלמ"ס
אידיולקט

בבלשנות, אידיולקט (מיוונית, idio- פרטי ו־-lect לשון) הוא וריאנט שפה הייחודי לפרט מסוים. האידיולקט בולט בדפוסים של בחירת מילים ודקדוק, או מילים, ביטויים או ניבים לשוניים הייחודיים או אופייניים לפרט מסוים. לכל פרט יש אידיולקט, המאופיין בקיבוצים חוזרים ונשנים של מילים הייחודיים לו. אידיולקט עשוי לעיתים קרובות לכלול גם סוגים של אקולקט – דיאלקט הספציפי לבית או למשפחה מסוימת. לרוב, האידיולקט של אדם אינו כה בולט בחזרותיו עד כדי כך שאחרים מבחינים בו על נקלה, אך במקרים מסוימים ישנם אנשים המאמצים ביטויים וחוזרים עליהם פעמים רבות עד כדי כך שהם הופכים לחלק מכינוים. אידיולקטים יכולים להכיל חריגות קבועות מהכללים הרשמיים של השפה התקנית ללא שאיפה לתקן אותן. דוגמאות: דוד בן-גוריון מיעט להשתמש במילה "את". ארנסטו צ'ה גווארה, ששמו האמצעי, "צ'ה", הוא כינוי המבוסס על חיבתו לשימוש במילה "צ'ה" ("חבר" – בסלנג צבאי ארגנטינאי). שר האוצר לשעבר יגאל הורביץ, שהאידיולקט הבולט שלו, שהיה רצוף בתיאורים ציוריים ובעיקר במשלים לחוסר אחריותם של אלו הדורשים ממנו להוציא כספים, זיכה אותו בכינויי לוואי כגון "אין לי" ו"משוגעים, תרדו מהגג". יצחק רבין נהג לומר את המילה "פלסטינים" בפ"א דגושה. מרגלית צנעני משלבת בדיבורה העברי מילים מאנגלית (so am I), מערבית (אבו ענתר) ומשפות רבות אחרות. לעיתים קרובות היא גם משלבת אמרות שפר כאלה ויוצרת אמרות חדשות משלה. לדוגמה, את מחאת האוהלים היא כינתה "מהפכה דה לה שמאטע". גיבור הסרט "הערת שוליים" מבין שנימוקי ועדת פרס ישראל לתת לו את הפרס לא נכתבו כלל על ידי אותה ועדה – משום שהוא מזהה בנימוקים את האידיולקט של בנו, שאינו חבר בוועדה. סוציולקט משלב דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "אידיולקט/סוציולקט", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות
ג'ון פמברטון

ג'ון סתית' פּמברטון (באנגלית: John Stith Pemberton‏; 8 ביולי 1831 – 16 באוגוסט 1888) היה רוקח אמריקאי שנודע כממציא משקה הקוקה-קולה, אשר במהלך תקופת חייו שימש בעיקר למטרות רפואיות. ג'ון פמברטון נולד לג'יימס קליפורד פמברטון ולמרתה אל גאנט. הוא נולד בעיירה נוקסוויל שבג'ורג'יה, וכילד צעיר עבר לעיר קולומבוס, שנמצאת בקרבתה. כחייל בצבא הקונפדרציה נפצע פמברטון באפריל 1865 במהלך קרב קולומבוס, שנחשב כקרב הגדול האחרון במלחמת האזרחים האמריקנית. בדומה לפצועי מלחמה אחרים, התמכר למורפין, ובהיותו מודע לבעיה החל לעבוד כרוקח בחברת "Eagle Drug & Chemical Company" שבקולומבוס, ג'ורג'יה. הוא ניסה לחפש תרופה להתמכרותו, והחל לבצע ניסויים בצמח הקוקה וביינות מקוקה. לבסוף יצר משקה אלכוהולי, שלו קרא "יין צרפתי קוקה של פמברטון", ואותו הכין מקוקה, אגוז קולה וצמח הדמיאנה. באותו זמן היו יוצאי צבא רבים שסבלו מהתמכרות לתרופות, דיכאון ואלכוהוליזם, וכמו כן נשים רבות לקו בחולשת עצבים (נויראסתניה), ולפיכך שיווק פמברטון את הרקיחה כמועילה במיוחד לטיפול באפיסת כוחות ובאי-סדירויות בפעילות הקיבה, המעיים והכליות. בשנת 1885 הונהגו בבירת ג'ורג'יה, אטלנטה, ובמחוז פולטון (Fulton) שבו נמצאת העיר, חוקי יובש, ופמברטון נאלץ ליצור גרסה לא-אלכוהולית למשקה היין. השם שנבחר למשקה החדש היה "קוקה-קולה", על שמם של שני המרכיבים העיקריים של המשקה: צמח הקוקה ואגוז הקולה. גם לגבי גרסה זו של המשקה טען פמברטון לתכונות מרפא רבות ושונות, כגון ריפוי כאבי ראש, הקלת תחושות תשישות והרגעת עצבים, והוא שיווק אותו כמרענן, ממריץ וערב לחך. נטען שהמשקה המקורי כלל 8.46 מ"ג קוקאין, כשמנת סם ממוצעת של קוקאין מכילה בין 15 ל-35 מ"ג. עם זאת, השפעת עלי הקוקה התאזנה יחד עם נוכחות הקפאין אשר באגוז הקולה. משקה הקוקה-קולה פורסם תחילה כתרופה להתמכרות למורפין או לאופיום, יחד עם מגוון תכונות מרפא אחרות שיוחסו לו. ב-1888 רכש את העסק איש העסקים אסה קנדלר. ב-1894 שווק משקה הקוקה-קולה לראשונה בבקבוקים. במהלך מלחמת העולם השנייה הוקמו מפעלי קוקה-קולה באירופה, אפריקה ואיי האוקיינוס השקט. מדיה וקבצים בנושא ג'ון פמברטון בוויקישיתוף המצאת הקוקה-קולה, באתר קוקה-קולה הרשמי (באנגלית) ג'ון פמברטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מה יש בזה - פרק 89 - השיקויים של פמברטון, סרטון בערוץ "מה יש בזה פודקאסט", באתר יוטיוב (אורך: 44:10)