laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דוד חזוני

דוד חזוני (נולד ב-1969) הוא סופר, עורך עיתונות ופובליציסט ישראלי אמריקאי. היה העורך הראשי של "תכלת", בהוצאת מרכז שלם וחבר בכיר בארגון ההסברה הפרויקט הישראלי. עורך כיום את המגזין The Tower ומכהן גם כעורך משנה ב-Forward. חזוני נולד בעיירה פרינסטון בארצות הברית להורים ישראלים. אחיו הוא יורם חזוני, מייסדו של מרכז שלם ונשיאו הראשון. במהלך לימודיו באוניברסיטת קולומביה חזר חזוני בתשובה ועבר ללמוד בישיבה יוניברסיטי, שם סיים תואר ראשון ושני במחשבת ישראל. לאחר מכן סיים תואר שלישי בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית. בשנת 1994 עלה לארץ ושירת בצה"ל. ב-1996 היה אחד מארבעת מייסדי כתב העת תכלת ובשנים 2004-2007 אף כיהן כעורכו הראשי. אחריו, ועד סגירת "תכלת" ב-2012, כיהן בתפקיד זה אסף שגיב. בשנים הללו גם ערך חזוני וסייע בהוצאת כתביו של הרב פרופסור אליעזר ברקוביץ, אשר עליהם התבססה עבודת הדוקטורט שלו. חזוני הוא כיום העורך של המגזין The Tower ובנוסף לכך גם כותב דרך קבע על דת ופוליטיקה בכתבי עת ובאתרי אינטרנט שונים. מאמריו מופיעים בין השאר גם באתר האינטרנט של CNN, ובכתבי העת והעיתונים קומנטרי, Moment, Jerusalem Post, New York Sun, Jewish Ideas Daily, ניו ריפבליק, ופורוורד. בכתב העת האחרון הוא מכהן כיום גם כאחד העורכים. בשנת 2007 תרגם חזוני לאנגלית את ספרה של אמונה אלון, שמחה גדולה בשמים. בספטמבר 2010 יצא לאור בהוצאת סיימון אנד שוסטר ספרו, "עשרת הדיברות: מה יש לטקסט בן יותר משלושת אלפים שנה להציע לכל אחד מאיתנו". הספר תורגם לעברית ויצא בתחילת יוני 2011 בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר . הספר מציע מבט חדש על עשרת הדיברות תוך שהוא משלב פרשנות מקראית בסיפורי חז"ל, והגות מקורית בסיפורים אישיים. בספר סוקר חזוני כל דיבר ודיבר בנפרד ומנסה להעניק הסבר חדש לטקסט הקדום תוך שהוא חושף את החזון האנושי העומד מאחוריהם. "עשרת הדיברות" היה ברשימת המועמדים הסופיים לפרס הספר היהודי הלאומי, בקטגוריה "הגות יהודית מודרנית" לשנת 2010. הוצאת שלם אתר האינטרנט הרשמי של דוד חזוני מאמריו של חזוני באתר תכלת ביקורת על הספר "עשרת הדיברות" מתוך אתר האינטרנט של הוושינגטון טיימס פרק לדוגמה מ"עשרת הדיברות" (באנגלית) המלצתו של ספנסר ביילי מהדיילי ביסט על "עשרת הדיברות" (באנגלית) אריאל הורוביץ, להפסיק בגאווה, ריאיון עם דוד חזוני על כתב העת 'תכלת' במוסף שבת של מקור ראשון רשימת הפרסומים של דוד חזוני, בקטלוג הספרייה הלאומית דוד חזוני, דף שער בספרייה הלאומית http://catalog.simonandschuster.com/TitleDetails/TitleDetails.aspx?cid=1305&FilterBy=24&FilterVal=September+2010&pn=&showcart=&ob=10&ed=&isbn=9781416562351&find=&a= http://www.kinbooks.co.il/HTMLs/page_11062.aspx?c0=22948&bsp=13753
הגנה (צורת קרב)

הגנה היא צורת קרב שמטרתה החזקת שטח ומניעת התקדמות האויב. ההגנה היא צורת הקרב החזקה לפי מספר הוגי דעות, ביניהם קרל פון קלאוזביץ, למרות שלרוב ההגנה כשלעצמה אינה מובילה להכרעה. לקרב ההגנה 4 מטרות עיקריות: להגן על השטחים החיוניים. כלומר, להגן על שטחים שהוגדרו על ידי הרמה הממונה כשטחים קריטיים להשגת הרעיון המבצעי שלה. למנוע מהאויב להגיע לחלקה האחורי של הגזרה, דהיינו להגיע לגבול השטח שהרמה הממונה הקצתה לכוח המגן כגזרתו. להתיש, לשחוק ולהשמיד אויב, ולפגוע בציוד הלחימה שלו, בכוחותיו וברוח הלחימה שלו. לשאוף להשיב את המצב לקדמותו, כלומר, להיערך להתקפת נגד ולהשיב שטחים שאבדו. הנחת היסוד בהגנה היא כי למגן יש (בדרך כלל) זמן להיערך להגנה. לכן, הנחת מוצא חשובה היא כי המגן מכיר את השטח טוב יותר. זהו יתרון חשוב, והמגן ישאף לנצלו על ידי סיורי שטח, פריסה מוקדמת של יחידות משנה, הכנת השטח על ידי פריסת שדות מוקשים וחפירת תעלות נ"ט כיפת ברזל וכדומה. הנחה מקובלת היא כי ניצול הקרקע ואש מדויקת הם מאושיות היסוד בהגנה והן המפתח להתגברות על תוקף עדיף. הנחה חשובה היא כי קו המגע, כלומר קו הגבול בין כוחות התוקף והמגן, ייפרץ. בנקודה מסוימת, בזמן מסוים, יצליח התוקף לחצות את הקו. חצייה זו היא נסבלת, כל עוד היא אינה פוגעת בשטחים חיוניים והיא הפיכה. בעבר הייתה נהוגה בצה"ל ההנחה ההפוכה, כי אסור לאפשר לקו המגע להיפרץ לעולם. הנחה זו הוכחה כטעות והיא הוסרה מתורת הלחימה של צה"ל. הערכות המגן צריכה למנוע את הכרעתו ולאו דווקא כיבוש של תא שטח מסוים או פגיעה בכוח מסוים. יתרון ההפתעה עומד לרוב לזכות התוקף, והוא מתבטא במיקום ותיזמון ההתקפה, אך לא מעצם קיומה, אליה מודע המגן. התמודדות עם מיקום ההתקפה מתאפשרת לאויב על ידי ניתוח השטח והכנתו. להגנה מספר יתרונות משמעותיים: לרוב, קווי האספקה של המגן קצרים יותר, ההתקפה מתישה את הכוח ולכן לרוב, פועל הזמן לזכות המגן. לרוב עשוי כוח קטן יותר לגבור על כוח גדול יותר ולכן סביר כי בהינתן בחירה, יבחר כוח קטן בהגנה. עם זאת פעמים רבות יאלץ המגן לפרוס את כוחותיו לאורך קו המגע מכיוון שהוא אינו מודע למיקום וזמן ההתקפה והיכולת לרכז המאמץ עומדת ליתרון התוקף. ההגנה סובלת פעמים רבות מרוח לחימה נמוכה. עם זאת, רוח הלחימה היא מרכיב המושפע ממספר רב של גורמים. הגנה הנתפסת כהגנה על הבית מעלה את רוח הלחימה, ולטענת באזיל לידל הארט, אופיו של העם משפיע גם הוא. נהוג לחלק את המאמצים בהגנה לשלושה מאמצים עיקריים: תפקידו של מאמץ זה הוא לאתר את מאמצי האויב, לחשוף את תוכניתו ולהתריע בפני הרמה הממונה על כוונותיו. בנוסף, משימותיו הם שחיקה והשהייה של האויב, אך לא עצירתו. מאמץ זה אינו אמור לעצור את התוקף, אלא לעזור בתיעולו אל תאי שטח שהוכנו ונותחו מראש. זהו המאמץ המרכזי בהגנה ותפקידו הוא לעצור את התוקף, למנוע ממנו לכבוש תאי שטח, להשמידו ולהכריעו. למאמץ זה שני תפקידים עיקריים: להנחית את התקפת הנגד במקרה שבו מאמץ ההחזקה מצליח, או להוות עתודה למרחב כושל. בהגנה, העתודה תופעל לתגבור המאמץ הכושל, לעומת המצב ההפוך בהתקפה, בו תוטל העתודה למאמץ המצליח. התקפה (צורת קרב) יהושפט הרכבי, מלחמה ואסטרטגיה, הוצאת מערכות, 1990. מדיה וקבצים בנושא הגנה בוויקישיתוף אבי דהן, ‏ההגנה בעידן העימות המוגבל, מערכות 402, 2005 מקור עיקרי לערך, ולטענה זו, ספרו של הרכבי המפורט תחת הכותרת לקריאה נוספת, עמוד 407 ואילך
רשת מלונות רימונים

רשת מלונות רימונים היא רשת מלונות בבעלות פורת ניהול מלונות בע"מ. לרשת כיום 3 בתי מלון הממוקמים בירושלים, נהריה ורגבה. בתחילת שנות ה-60 פנו גורמים ממשלתיים לחברת "הכשרת הישוב" וביקשו ממנה להשתלב בענף המלונאות המתפתח בארץ. בעקבות זאת הוקמה חברת "מלונות הכשרת היישוב" ובשנת 1964 רכשה החברה את השליטה במלון השרון הרצליה, שהיו בו אז 146 חדרים. לאחר מכן הקימה מגדל ובו 132 יחידות שחלקן נמכרו לתושבי חוץ כיחידות של מלון דירות. בראשיתה נקראה רשת המלונות "מ.נ.י. - מלונות נופש ישראל". ב-1997 התקשרה החברה בהסכם זכיינות עם רשת המלונות האמריקאית הווארד ג'ונסון, במטרה למתג את המלונות כחלק מרשת בינלאומית וליהנות מתמיכה וגיבוי של מערכת הזמנות בינלאומית. בעקבות התקשרות זו צורף לשמות כל מלונות החברה שם המותג "הווארד ג'ונסון". ההתקשרות לא הוכיחה עצמה, ומשהתברר כי עלות התגמולים המשולמים לרשת הבינלאומית עולה על הערך המוסף שבהתקשרות זו החליטה ב-2001 הכשרת היישוב להפסיק את השימוש בשם הווארד ג'ונסון ולהסירו משמות המלונות. בשנים האחרונות ערכה חברת מלונות הכשרת היישוב, המנהלת את רשת מלונות רימונים, שיפוצים בבתי המלון שברשותה ורכשה נוספים. עד שנת 2018 היו לרשת 9 בתי מלון, מהם ארבעה שנרכשו ב-2010, ובהם בסך הכל כ-1,000 חדרים. לקראת סוף 2019, במקביל למכירת המלונות השונים ברשת, רובם למלונות דן, רכשה פורת ניהול מלונות בע"מ בבעלותו של איש העסקים עמית פורת המחזיק גם ברשת מלונות אוליב את המותג והקניין הרוחני של רשת מלונות רימונים וכיום מחזיקה פורת ניהול מלונות בשתי הרשתות במקביל. באוקטובר 2023 הוציא בית המשפט המחוזי בחיפה צו עיכוב הליכים לרשת המלונות "אוליב רימונים" מקבוצת פורת מלונות 2022, לאחר שנקלעו לחובות של בין 30 ל-35 מיליון שקל. במהלך דיון, בבית המשפט בחודש נובמבר 2023, טען עו"ד ארז חבר נאמן הרשת כי יש אינדיקציות להונאת נושים. בית המשפט אישר להפעיל שלושה בתי מלון ולפתוח בהליכי חדלות פירעון נגד בעל השליטה עמית פורת. רימונים מדיסון נהריה רימונים אקוודוקט – רגבה גליל מערבי רימונים סיטי סנטר ירושלים אתר האינטרנט הרשמי של רשת מלונות רימונים רשת מלונות רימונים, ברשת החברתית פייסבוק רשת מלונות רימונים, ברשת החברתית פייסבוק אביבה קרול, ‏מלונות הכשרת הישוב התקשרה עם רשת הווארד ג'ונסון מקבוצת HFS, באתר גלובס, 27 בפברואר 1997 אביבה קרול, ‏גורמים בענף התיירות: רשת הווארד ג'ונסון נכשלה בפעילותה במלונות הכשרת הישוב, באתר גלובס, 15 בפברואר 2000 הכשרת היישוב מפסיקה השימוש במותג הווארד ג'ונסון, באתר ynet, 22 בפברואר 2001 ליטל דוברוביצקי, חובות של 35 מיליון שקל: ברשת המלונות "אוליב רימונים" מבקשים עיכוב הליכים, באתר ynet, 22 באוקטובר 2023 ליטל דוברוביצקי, חובות של 35 מיליון שקל: צו עיכוב הליכים לרשת המלונות "אוליב רימונים", באתר כלכליסט, 22 באוקטובר 2023 מערכת אתר PassportNews, נאמני רשת מלונות אוליב רימונים: "יש אינדיקציות קשות להונאת נושים", PassportNews, נובמבר 2023
פיטר פיליפס

פיטר מארק אנדרו פיליפס (באנגלית: Peter Mark Andrew Phillips, נולד ב-15 בנובמבר 1977) הוא הנכד הראשון של המלכה אליזבת השנייה, ומספר 18 בסדר הירושה לכתר הבריטי. פיליפס נולד בבית החולים סנט מרי בפדינגטון, לונדון, כבנם הבכור של אן, הנסיכה המלכותית ושל בעלה לשעבר, קפטן מארק פיליפס. אחותו, זארה פיליפס, נולדה 4 שנים אחריו. לפיליפס שתי אחיות נוספות שנולדו לאביו משתי נשים שונות. בתור נכדה של המלכה מצד בתה (ולא בנה), פיליפס אינו נושא כל תואר מלכותי. בילדותו אף ביקשה אמו שלא יינתנו לילדיה תארים וחובות מלכותיים. בדומה לאחותו, פיליפס למד באוניברסיטת אקסטר. כשסיים את לימודיו בשנת 2000, עבד בקנדה עבור מותג המרוצים Williams F1, שם פגש את מי שעתידה להיות אשתו, השחקנית אוטום קלי. לאחר שקלי המירה את דתה והפכה מנצרות קתולית לאנגליקנית, השניים נישאו בארמון וינדזור ב-17 במאי 2008. פיליפס עובד כמנהל בבנק המלכותי של סקוטלנד. במסגרת עבודתו התגוררו בני הזוג בהונג קונג, וכיום הם חיים בלונדון. ב-29 בדצמבר 2010 נולדה בתו הבכורה של פיליפס ונינתה הראשונה של המלכה אליזבת, סוואנה פיליפס. היא הוטבלה ב-23 באפריל, ימים ספורים לפני חתונתם של הנסיך ויליאם וקייט מידלטון. ב-2012 נולדה בתו השנייה, אילה (Isla). הם התגרשו ב-14 ביוני 2021. מדיה וקבצים בנושא פיטר פיליפס בוויקישיתוף פיטר פיליפס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
רימון

האם התכוונתם ל... רימון מצוי – פרי למאכל, מרובה גרעינים. הפרי אדום ובעל מעין "כתר" בראשו רימון סוקוטרי (שם מדעי: Punica protopunica) – מין של צמח בסוג רימון, זה המין הנוסף היחידי בסוג רימון לצד הרימון המצוי (ראו ערכים) רימון (סוג) – (Punica) סוג של צמח ממשפחת הכופריים רימון יד – סוג של פצצה קטנה רימון עשן – סוג של רימון יד המשמש כמכשיר איתות, יעד או מכשיר סימון משטח נחיתה, או כמיסוך עשן לתנועות כוחות. רימון (שבועון) – שבועון שיצא לאור בישראל בשנות החמישים רימון בית ספר למוסיקה – בית ספר גבוה לג'אז ולמוזיקה עכשווית רימון (אתר מקראי) – בנגב הצפוני מדרום לקיבוץ, נמצאו בו שרידי בית כנסת עתיק אינטרנט רימון – ספק אינטרנט בית רימון – קיבוץ בתחומי המועצה אזורית הגליל התחתון גת רימון – מושב בבקעת אונו השייך למועצה אזורית דרום השרון יחידת רימון (1970) – יחידת מסתערבים של צה"ל שפעלה בתחילת שנות השבעים ברצועת עזה יחידת רימון (2010) – יחידת של צה"ל שהוקמה בשנת 2010 בפיקוד הדרום יחידת רימון (מג"ב) – יחידת משמר הגבול שהקימה ממשלת ישראל בשנת 2003, למטרת הגבלת הברחה וסחר בנשים בגבול מצרים רימון 20 – קרב אווירי שהתרחש במהלך מלחמת ההתשה רימון שירותי ייעוץ וניהול – חברת נדל"ן ישראלית אישים ששמם רימון דוד רימון – פעיל בהגנה, ממייסדי המשטרה הצבאית וסופר ישראלי; בנו של יוסף צבי רימון כושי רימון – בעל פונדק ה-101 בכביש הערבה יוסף צבי רימון – משורר וסופר עברי דתי; אביו של דוד רימון יוסף צבי רימון (רב) – רב המועצה האזורית גוש עציון יעקב רימון – משורר וסופר עברי דתי-לאומי רמון (פירושונים) גרנדה (פירושונים) סלע הרימון (אתר מקראי בנחלת שבט בנימין)
רוזבאד

האם התכוונתם ל... "מקגאפין" אשר נעשה בו שימוש בסרט "האזרח קיין" רוזבאד (סרט) – סרט קולנוע משנת 1975 בבימויו של אוטו פרמינגר רוזבאד (אתר אינטרנט) – אתר אינטרנט לביקורת סרטים שם קוד שהעניק השירות החשאי של ארצות הברית לסשה, בתו הצעירה של ברק אובמה
מחלת סירופ מייפל

מחלת סירופ מייפל (באנגלית: Maple Syrup Urine Disease - MSUD) היא מחלה תורשתית רצסיבית קשה שסימניה הם הידרדרות נוירולוגית, חמצת מטבולית ושתן בעל ריח הדומה לסירופ מייפל, או חילבה (חומר הריח הוא סוטולון, sotolon). חומצות אמינו מסועפות שרשרת (Branched-chain amino acid; BCAA) הן חומצות אמינו עם שייר צד אליפטי מסועף (אטום פחמן הקשור ליותר משני אטומי פחמן). בין חומצות האמינו הנפוצות ישנן שלוש חומצות אמינו מסועפות שרשרת: לאוצין, איזולאוצין וואלין.. חומצות אמינו מסועפות שרשרת הן בין חומצות האמינו החיוניות לאדם שאותן הגוף לא מסוגל לסנתז בעצמו והן מושגות על ידי פירוק חלבונים מהמזון (כדוגמת חלב, בשר וביצים). המחלה נגרמת כתוצאה מפגם גנטי בקומפלקס חלבונים מפרקי חומצות α-קטו מסועפות שרשרת (Branched-chain alpha-keto acid dehydrogenase complex; BCKDC). הפגם הגנטי עשוי להיות באחד מהגנים הבאים: BCKDHA ‏(OMIM: 608348) BCKDHB‏ (OMIM: 248611) DBT‏ (OMIM: 248610) DLD‏ (OMIM: 238331) כאשר קומפלקס מפרקי חומצות α-קטו מסועפות שרשרת לא מתפקד או מתפקד באופן פגום, עשויה להיות הצטברות רעילה של חומצות אמינו מסועפות שרשרת (לאוצין, איזולאוצין, ואלין) בדם ובשתן. ריכוזים גבוהים של חומצות אמינו אלו רעילים ועשויים לפגוע במוח ובאיברים נוספים. שכיחות תינוק עם מחלה מסוג זה אחד מ-180,000 לידות. אולם המחלה שכיחה יותר בקרב יהודים, מנוניטים ואמיש, בין היתר בגלל אפקט המייסדים. שכיחות המוטציה הנבדקת היא 1:113 ביהודים ממוצא אשכנזי. יכולה להימצא מוטציה לא אשכנזית אצל אשכנזים. ניתן לבצע בדיקת סקר גנטית לבדיקת נשאות סמויה למחלה. בדיקת PKU שמתבצעת ביציאה מבית החולים לתינוק ממפה את המחלה. הידרדרות במצב התינוק יכולה להתרחש כבר בימים הראשונים עקב משטר דיאטה שגוי - האכלה בחלב אם או בתרכובת מזון לתינוקות. במקרה של האכלה שגויה מצטברות בגוף התינוק חומצות אמינו מסועפות שרשרת, שגופו אינו מסוגל לפרק. לדבר יכולות להיות השלכות הרות אסון, עד כדי מוות. ללא טיפול, הילדים מתים כבר בגיל חודש. דיאטה דלה בחומצות אמינו מסוימות מצליחה לעצור את התקדמות המחלה, אבל לא לרפא נזק שכבר נגרם. סימנים למחלה: שתן בעל ריח מייפל או חילבה, הקאות, חוסר רצון לאכול, עייפות, פרכוסים, תרדמת, הידרדרות נוירולוגית ועוד. מחלת סירופ מייפל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Sowers, Strakie. "A Primer On Branched Chain Amino Acids" (PDF). Huntington College of Health Sciences. נבדק ב-22 במרץ 2011. {{cite web}}: (עזרה) http://rarediseases.about.com/od/rarediseases1/a/062004.htm About.com: Rare diseases - June 2004. Maple syrup urine disease by Mary Kugler, R.N.
Cyanide & Happiness

Cyanide & Happiness (תרגום מילולי מאנגלית: "ציאניד ושמחה") הוא קומיקס יומי שמועלה באתר אקספלוסם (explosm.net). הקומיקס נכתב על ידי ארבעה כותבים קבועים, ולעיתים גם על ידי "כותבים אורחים". הקומיקס מאופיין בהומור שחור, משחקי מילים, בדיחות קרש, ובדיחות היגיון. בנוסף, הקומיקס מאופיין באנטי הומור, לעיתים קרובות רצועות הקומיקס הן חסרות פאנץ' ליין במכוון. הקומיקס פופולרי מאוד, וזוכה לכמיליון כניסות מדי יום. נכון ליוני 2011, הוא ממוקם במקום ה-2,216 בדירוג הפופולריות של אלכסה. מקור השם הוא מרצועת הקומיקס שפורסמה באתר ב-15 באפריל 2005. ברצועה זו מישהו מציע למישהו אחר לקנות צמר גפן מתוק. הקונה שואל מה הרכיבים, והמוכר עונה "ציאניד ושמחה". הקונה קורא מייד: "שמחה? מעולה! תביא לי ארבעה כאלה!" הקומיקס מצויר בסגנון פשוט מאוד, כאשר כל הדמויות מצוירות כדמויות גפרורים בעלות עיניים ופה בלבד. כמעט כל הגברים קירחים, כשהם נבדלים רק בצבע החולצה, או פריטי לבוש נוספים. לנשים יש שיער. רוב הרצועות הן באורך של ארבעה ריבועים, אך יש גם רצועות ארוכות יותר. בנוסף לרצועות הקומיקס, באתר מפורסמים גם סרטונים רבים, שעשויים באותו הסגנון. הבדיחות בקומיקס מאופיינות בהומור שחור, כאשר חלקן נועדו לזעזע ולא רק להצחיק. יש גם שימוש נרחב במשחקי מילים, ובפארודיות על משחקי מילים. לעיתים קרובות הדמויות שוברות את הקיר הרביעי ומתייחסות לקוראים או להיותם מצוירים. ארבעת הכותבים נבדלים זה מזה בסגנון הציור וסגנון הבדיחות, אולם יש דמיון רב בין ארבעתם. אחת לכמה זמן נכתבות רצועות על ידי כותבים אורחים, המנסים לחקות את סגנון הציור והכתיבה של הכותבים. אחת לכמה זמן, הכותבים מחליטים על "שבוע קומיקס מדכא", שבו הבדיחות הן "שחורות" באופן יוצא דופן, ולעיתים אף אינן מנסות להצחיק. האתר "אקספלוסם" (explosm.net) הוא האתר שבו מתפרסם הקומיקס. האתר הוקם על ידי רוב דנבלייקר, דייב מקאלפטריק ומאט מלווין (שלושה מהכותבים) עוד לפני שהקומיקס החל להתפרסם במתכונת הנוכחית. הוא עסק בקומיקס, אך גם באמנות באופן כללי. האתר תפס תאוצה עם הצטרפותו של קריס וילסון (הכותב הרביעי) והתחלת פרסום הקומיקס. כיום האתר משמש בעיקר כבמה לפרסום הקומיקס, אך יש בו גם פורומים שעוסקים במגוון נושאים, וחנות אינטרנט שבה מוכרים מוצרים הקשורים לקומיקס. מרבית ה"כותבים האורחים" הם חברי הפורומים, והם מפרסמים את הרצועות שהם כותבים בפורום לפני פרסומם כחלק מהקומיקס. בשנת 2010 הכותב דייב מקאלפטריק, תושב אירלנד, רצה לנסוע לארצות הברית לתקופה מסוימת כדי לעבוד במשותף עם הכותבים האחרים, אך הוא לא קיבל ויזת אומנים (ויזה הניתנת לרוב לאומני במה שרוצים להופיע בארצות הברית וכדומה). הכותבים החליטו לפתוח עצומה תחת הכותרת "תנו לדייב להיכנס לאמריקה" (let dave into america) ולפרסמה באתר הקומיקס. העצומה צברה יותר ממאה אלף חתימות בשלושה שבועות, ובחודש ספטמבר דייב קיבל ויזת אומנים ונסע לארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא Cyanide & Happiness בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Cyanide & Happiness Cyanide & Happiness, סרטונים בערוץ היוטיוב
הסייח השחור

הסייח השחור (באנגלית: Black Beauty) הוא רומן של הסופרת האנגלייה אנה סואל משנת 1877. הוא מספר את קורותיו של סוס שחור בגוף ראשון, העובר בין בעלים שונים ומספר את חוויותיו בכפר ובעיר. במקור נכתב הספר למבוגרים, אך עם הזמן הפך לקלאסיקת ילדים ונוער. עם השנים נמכרו יותר מ-50 מיליון עותקים של הספר, מה שהופך את הספר לאחד מרבי המכר הגדולים של כל הזמנים. הספר מבקש לטפח יחס של חמלה כלפי סוסים, ויוצא בביקורת נגד העבדה של סוסים מעבר עד אפיסת כוחות, הצלפות מרובות, השימוש בסכי עיניים ובעיקר נגד השימוש ברסנון (check-rein), סוג של רסן המגביל את תנועת הצוואר של הסוסים ומאלץ את הסוסים להישאר בתנוחה זקופה, שהשימוש בו היה פופולרי מאוד בתקופה הוויקטוריאנית. מספר שנים לאחר פרסום הספר קמה באנגליה "התנועה נגד השימוש ברסנון", ומספר ארגונים שונים להגנת בעלי חיים פעלו למניעת השימוש בו. הספר עובד לקולנוע מספר רב של פעמים, החל מ-1917. בעקבות מעמדו כקלאסיקה לילדים ונוער, הופקו גם כמה סרטי הנפשה בעלי אותו שם, המבוססים על הספר. בשנת 1972 החלה הקרנה של סדרת טלוויזיה "הקסם השחור" שמבוססת על הספר. בשנת 1978 הופק סרט הנפשה לטלוויזיה על ידי אולפני האנה ברברה. בשנת 1987 הופק סרט הנפשה על ידי אולפני ההנפשה ברבנק, ובשנת 1995 הופק סרט הנפשה שהופץ ישירות לוידאו על ידי Jetlag Productions. בשנת 2020 עובד הספר לסרט שהוזרם לצפייה ישירה בדיסני+. בשנת 2011 הסרט עובד להצגה שעלתה באנגליה. הספר תורגם פעמים רבות לעברית, במספר שמות שונים. שחור ונאוה, הוצאת אמנות, תרגם ראובן גרוסמן, צייר נחום גוטמן, 263 עמודים, 1944 ו-1966 היפהפה השחור, לדורי, 1966 הקסם השחור, תרגמה דניאלה שליט, הוצאת זמורה ביתן, 209 עמודים, 1979 הקסם השחור (מהדורה מקוצרת), תרגם נעם רחמילביץ', הוצאת עופרים, 173 עמודים, 2002 הסיח השחור, תרגם אלון אלטרס, הוצאת מודן, 270 עמודים, 2011 הסייח השחור, באתר OCLC (באנגלית) אריאל צבל, יופי שחור: ספרה של אנה סואל, חיי סוס המנוצל בידי בני-אדם בספר ילדים פופולרי באתר אנימלס הסייח השחור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עיתון הטיימס Li, C. H. (2019). Mobilizing Traditions in the First Wave of the British Animal Defense Movement. Palgrave Macmillan UK שפרה הורן, "הסייח השחור" מאת אנה סואל - מפי הסוס, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2008
שמורת הקרנפים והאריות

שמורת הקרנפים והאריות או פארק הקרנפים והאריות (באנגלית: Rhino and Lion Nature Reserve או Rhino and Lion Park) היא שמורת טבע במחוז חאוטנג שבדרום אפריקה. השמורה משתרעת על פני שטח בן 12,000 דונם, והיא מהווה מקום מחיה של מגוון מיני בעלי חיים פראיים שניצודים בידי האדם ובעלי חיים הנתונים בסכנת הכחדה. השמורה ממוקמת כ-40 ק"מ צפונית-מערבית ליוהנסבורג, בירת דרום אפריקה, באזור האתרים הפרהיסטוריים המכונה בשם "ערש המין האנושי", שהוכרז כאתר מורשת עולמית ב-1999. השמורה, הנתונה בבעלות פרטית, הוקמה ב-1985, אז כללה רק שני פרטי קרנף רחב-שפה שחיו בתוך גבולותיה. ב-1990 נפתחה השמורה למבקרים. כיום חיים בגבולותיה מעל 600 מינים של בעלי חיים. תיירים המגיעים למקום יכולים לערוך סיור מודרך ברחבי השמורה, שמתקיים ברכב עם גג פתוח, ובו יכולים לחזות התיירים ביותר מ-30 מינים שונים המשתכנים בשמורה. עם בעלי החיים המצויים בשמורה נמנים אריות, נמרים, קרנפים, מיני תאו, ברדלסים, היפופוטמים, תנינים, מעל 20 מיני אנטילופה (בהם ראם הצבי), מעל 200 מיני ציפורים ועוד. בעקבות הצלחתה של תוכנית שיושמה בשמורה, לרבייה של מין הזאב הטלוא, המצוי בסכנת הכחדה, הורחבו מאמצי הרבייה לטיגריס הבנגלי ולטיגריס הסיבירי, שניהם מינים בסכנת הכחדה, וכן לאריה הלבן, שמהווה מוטציה גנטית נדירה. מבקרי השמורה יכולים לבקר גם באזור להאכלת החיות ובפינת ליטוף. כמו כן, ישנו בשמורה מתחם הקרוי "מסעדת הנשרים", בו נשרים מסביבתה יכולים לאכול פגרים שתורמים חקלאים מקומיים; עד 200 נשרים ניזונים בה בו-זמנית. השמורה אף כוללת אזורים נוספים לרווחת המבקרים, כגון בתי נופש, אזור פיקניק וברביקיו, מסעדות, אזורי משחקים ואולם כנסים. אתר השמורה (באנגלית) שמורת הקרנפים והאריות בחאוטנג, באתר שמורות הטבע של דרום אפריקה (באנגלית) שמורת הקרנפים והאריות (אורכב 13.07.2011 בארכיון Wayback Machine), באתר unwind.co.za (באנגלית) שמורת הקרנפים והאריות, באתר sa-venues.com (באנגלית) פארק האריה והקרנף, באתר injohannesburg.co.il
ברוך שפיגל

ברוך שפיגל (נולד ב-1948) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, כיהן כמפקד חטיבת גולני וסגן מתאם פעולות הממשלה בשטחים. שפיגל נולד באיטליה התגייס לצה"ל ב-1966 לחטיבת גולני ושירת בסיירת החטיבתית. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס סיור, והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הסיירת והחטיבה. שפיגל לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים לחם כאיש מילואים בסיירת בקרב החרמון. לאחר המלחמה שב לשירות קבע, השלים קורס קציני חי"ר בהצטיינות ושירת כמפקד מחלקה, סמ"פ ומפקד פלוגה בגדוד 51, סגן מפקד גדוד 13 (גדעון) וקצין האג"ם של החטיבה. קודם לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 12 (ברק) והוביל אותו במלחמת לבנון הראשונה. לאחר המלחמה פיקד על בסיס האימונים החטיבתי. שירת כסגן מפקד חטיבת הנח"ל בשנים 1984–1985. ב-1985 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבה 408, חטיבת חי"ר במילואים וב-1986 מונה למפקד בית הספר למ"כים. ב-1988 מונה למפקד חטיבת גולני, פיקד על הכוחות בשטח במבצע כחול וחום. בהמשך שירותו פיקד על יחידת הקישור לכוחות זרים בשנים 1992 עד 1995 וכסגן מתאם פעולות הממשלה בשטחים בשנים 1995 עד 1998. לאחר שחרורו התבקש לחבר דו"ח לרמטכ"ל בנושא החיכוך בין הצבא, התושבים הפלסטינים והגורמים הבינלאומיים. וכן דו"ח בנושא מבצע חומת מגן ואירועי הקרב בג'נין 2002 על רקע הביקורת על ישראל. ב-2004 מונה לעוזר שר הביטחון ועמד בראש ועדה לבדיקת התנהלות צה"ל ומג"ב במחסומים בשטחים, בראש צוות לפתרון בעיות הומניטריות במרחב התפר וכאחראי למעקב אחר ההתנחלויות וקביעת גבולות התיחום והגידול הטבעי שלהם, בהתאם להבנות ממשלת ישראל עם ממשל ממשל ג'ורג' ווקר בוש. שפיגל שימש יועץ לקרן לשיתוף פעולה כלכלי וכיועץ לנשיא המדינה בנושא פרויקטים אזוריים. במהלך מבצע עופרת יצוקה מונה לעמוד בראש המטה ההומניטרי שמטרתו לענות על צורכי האוכלוסייה הפלסטינית. אהוד ערן, תמצית געגוע - סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון, ידיעות ספרים, 2007. שלמה פיוטרקובסקי, "בעזה אין משבר הומניטארי", באתר ערוץ 7, 11 ביולי 2010. ברוך שפיגל, באתר חטיבת גולני. מירב לוי, תא"ל (מיל.) ברוך שפיגל יעמוד בראש צוות לפתרון בעיות במרחב התפר, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 בינואר 2004. אורי בלאו, איור: דוד פולונסקי, חשיפה: הדו"ח הסודי של מערכת הביטחון על הבנייה הבלתי חוקית בהתנחלויות, באתר הארץ, 30 בינואר 2009. אמיר בוחבוט‏, מגדי התלמיד לאיזנקוט הרמטכ"ל: דרכו לפסגה של החייל מספר 1, באתר וואלה, 16 בפברואר 2015. מאיר שלו, "בחזרה לסיירת גולני", במחנה, 1988. טלי זלינגר, טירונים כבני-אדם, דבר, ‏ 1 ביולי 1983. ערן נבון, האב, הבן ורוח הקרב, באתר ישראל היום, 6 במרץ 2015. אביחי בקר, "ארז של לבנון", הארץ, ‏ 01.03.1999. דניאל אדלסון, סמח"ט גולני מול מג"ד רותם של חטיבת גבעתי, ביטאון ביבשה, גיליון 2, יוני 2007. אורי שגיא, "אורות בערפל". תל אביב, ידיעות אחרונות, 1998, עמודים 256-257. הטובים לקורס בכירים, אתר תיאום פעולות הממשלה בשטחים, ‏ 15.05.2011. אורי בלאו, איור: דוד פולונסקי, חשיפה: הדו"ח הסודי של מערכת הביטחון על הבנייה הבלתי חוקית בהתנחלויות, באתר הארץ, 30 בינואר 2009.