laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קולאודקטילוס נאטאלנסיס

קולאודקטילוס נאטאלנסיס (שם מדעי: Coleodactylus natalensis) היא מין של שממית ממשפחת הספארוקטיליים החיה ביערות הגשם של אמריקה הדרומית. היא קרויה גם "שממית ננסית נאטאלית" על שם העיר נאטאל, בירת ריו גראנדה דו נורטה שבצפון-מזרח ברזיל, שם היא התגלתה לראשונה ועליה קרוי השם המדעי של המין (natalensis). השממית אנדמית לשטחי היער האטלנטי של ברזיל וייתכן שהיא מצויה בסכנה עקב כך, אם כי לא הוכח. שממית זו היא קרובת משפחה של שממית ננסית ברזילאית והיא אחת הלטאות הקטנות בעולם, קטנה יותר מ-35 מילימטרים. הנקבות מטילות כנראה רק ביצה אחת והצאצא בבקיעתו מגיע לאורך של 11 מילימטרים בלבד. לטאה זו פעילה במשך היום, והיא ציידת של חרקים קטנים, אחריהם היא משחרת בינות הרקבובית ונשורת העלים של היער. עורה של שממית זו בעלת מבנה אטום למים, מה שעוזר לה להימנע מטביעה בעת הצפה או אף בירידת גשמים עזה. מדיה וקבצים בנושא קולאודקטילוס נאטאלנסיס בוויקישיתוף קולאודקטילוס נאטאלנסיס, באתר ITIS (באנגלית) קולאודקטילוס נאטאלנסיס, באתר NCBI (באנגלית) קולאודקטילוס נאטאלנסיס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קולאודקטילוס נאטאלנסיס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קולאודקטילוס נאטאלנסיס, באתר GBIF (באנגלית) קולאודקטילוס נאטאלנסיס באתר הרשימה האדומה של IUCN
שאריות של החיים

שאריות של החיים הוא סינגל של הפרויקט של עידן רייכל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אמיר דדון. השיר יצא לאור ב-15 בינואר 2009, כסינגל הרביעי מתוך האלבום "בין קירות ביתי", על ידי חברת התקליטים הליקון. השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הוא בסגנון הרוק אשר משלב בתוכו את סגנון המוזיקת עולם. הסינגל כולל בתוכו את הבי-סייד "Ôdjus Fitxadu" אשר בוצע על ידי הזמרת הכף ורדיאנית מיירה אנדרדה, ונכלל גם כן באלבום. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר, בוים על ידי גל קציר והועלה לערוץ היוטיוב של עידן רייכל ב-4 באוגוסט 2011. נכון למאי 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-16 מיליון. השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של רשת ג' ומדיה פורסט. במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג', דורג השיר במקום החמישי. במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ דורג השיר במקום השישי. על פי נתוני מדיה פורסט, השיר היה לשיר המושמע ביותר ברדיו בישראל לשנת 2009. נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-2 מיליון. ב-2015 הקליטה הזמרת יובל דיין גרסת כיסוי לשיר. השיר נכלל באלבומה, "לאסוף" כרצועת בונוס. ב-2017 הקליט הזמר היווני ניקוס ורטיס גרסת כיסוי לשיר בשם "Erotevmenos" (בתרגום לעברית: מאוהב). השיר נכלל באלבומו התשיעי של ורטיס הנושא את אותו שם. ב-2017, הוציא רייכל את אלבום ההופעה "רייכל - פסנתר - שירים", בו נכללה גרסת פסנתר לשיר. ב-2019 הקליט הזמר לי בירן גרסת כיסוי לשיר עבור סדרת הטלוויזיה המוזיקלית "פוראבר", בה מככב. המוזיקה לשירים הולחנה על ידי עידן רייכל. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית The Idan Raichel Project - הפרויקט של עידן רייכל - שאריות של החיים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:03) niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group המצעד השנתי הישראלי תשס"ט, באתר גלגלצ מצעד ההשמעות השנתי, 2009, באתר ‏מאקו‏, 3 בינואר 2010 She'eriot Shel Ha'Chaim (Scraps of Life), נבדק ב-2020-04-06 יובל דיין - שאריות של החיים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:13) רן בוקר, צפו: עידן רייכל וניקוס ורטיס שרים ביוונית, באתר ynet, 28 ביולי 2016 לי בירן - שאריות של החיים | פוראבר 🎵 השירים | טין ניק, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:45)
דיוויזיית השריון השנייה (ארצות הברית)

דיוויזיית השריון השנייה של צבא ארצות הברית (באנגלית: 2nd Armored Division) הייתה דיוויזיית שריון אמריקאית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית. הדיוויזיה הוקמה ב-15 ביולי 1940, וכמפקדה הראשון מונה ג'ורג' פטון. ביולי 1942 מונה ארנסט הרמון למפקד הדיוויזיה, ואימן אותה לקראת הקרבות הצפויים. בנובמבר אותה שנה נשלחו חלק מיחידות הדיוויזיה לאלג'יריה במסגרת מבצע לפיד, ובפברואר 1943 סייעה הדיוויזיה לייצב את הקו בתוניסיה לאחר הכישלון בקרב מעבר קסרין. הדיוויזיה השתתפה במבצע האסקי, ולאחר מכן נשלחה בחזרה לאנגליה. ב-9 ביוני 1944 נחתה הדיוויזיה בחופי נורמנדי, ולאחר המערכה בנורמנדי, ובכלל זה מבצע קוברה, היא השתתפה בשחרור בלגיה. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בלחימה בחזית המערבית, ואף מילאה תפקיד חשוב במהלך הקרב על הבליטה. בהמשך לחמה הדיוויזיה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה עד סוף המלחמה, ולאחר זמן קצר כחיל כיבוש חזרה לטקסס. הדיוויזיה הופעלה מחדש במערב גרמניה כחלק מהמלחמה הקרה בשנים 1951–1957, במהלכה השתתפה בתרגילים רבים של נאט"ו. כמה מיחידות הדיוויזיה שירתו במהלך מלחמת וייטנאם. בשנת 1990, במהלך מלחמת המפרץ, השתתפה הדיוויזיה במהלך מבצע סופה במדבר, ובשנת 1995 פורקה הדיוויזיה. מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית השריון השנייה בוויקישיתוף דיוויזיית השריון ה-2 (באנגלית)
הצהרת הריבונות הממלכתית של רוסיה הסובייטית

הצהרת הריבונות הממלכתית של רוסיה הסובייטית (ברוסית: Декларация о государственном суверенитете РСФСР) היה צו פוליטי של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, שהייתה אז חלק מברית המועצות, שסימנה את תחילתה של הרפורמה החוקתית ברוסיה. ההצהרה אומצה על ידי הקונגרס הראשון של צירי העם של רוסיה ב-12 ביוני 1990. היא הכריזה על ריבונות רוסיה ועל הכוונה להקים מדינה חוקתית דמוקרטית בתוך ברית המועצות. ההצהרה קובעת גם את הדברים הבאים: עדיפות לחוקה וחוקי רוסיה על פני חקיקה של ברית המועצות (עקרון הריבונות). הזדמנויות משפטיות שוות לכלל האזרחים, המפלגות הפוליטיות והארגונים הציבוריים (עקרון השוויון בפני החוק). עקרון הפרדת רשויות החקיקה, הביצוע והשיפוט; הצורך להרחיב משמעותית את זכויות הרפובליקות, האזורים, המחוזות, שטחי רוסיה האוטונומיות (עקרון הפדרליזם). על ההצהרה חתם יו"ר הנשיאות של הסובייט העליון, בוריס ילצין. יום ההכרזה, 12 ביוני, נחגג כיום רוסיה, החג הלאומי בפדרציה הרוסית, מאז 1992. פירוק ברית המועצות חוקת רוסיה המשבר החוקתי הרוסי משנת 1993 הצהרת הריבונות הממלכתית של הרפובליקה הסוציאליסטית הפדרטיבית הסובייטית הרוסית (אנגלית) 17 רגעים בארכיון ההיסטוריה הסובייטית, אוניברסיטת מדינת מישיגן . Постановление Верховного Совета Российской Федерации от 11 июня 1992 г. N 2981-I «О праздничном дне 12 июня» (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-3 ביוני 2011. נבדק ב-14 ביוני 2009. {{cite web}}: (עזרה)
בית החולים סיינט תומאס

בית החולים סיינט תומאס (באנגלית: St Thomas' Hospital) הוא בית חולים אוניברסיטאי גדול של שירות הבריאות הלאומי במרכז לונדון, אנגליה. מצויות בו 840 מיטות אשפוז. זהו אחד המוסדות המרכיבים את מרכז הבריאות האקדמי.[דרושה הבהרה] מבחינה אדמיניסטרטיבית מהווה חלק מנאמנות קרן NHS של גאי וסיינט תומאס, יחד עם בית החולים של גאי (Guy's Hiospital) ובית החולים של קינגס קולג' הוא מספק את לימודי הרפואה המתקדמים של בית הספר לחינוך רפואי בלונדון של קינגס קולג' ומתמחים בו עובדי רפואה רבים. בית החולים מספק שירותי רפואה מאז המאה ה-12. בעבר פעל ברובע סאת'ק, ומאז 1871 ממוקם ברובע למבת'. זהו אחד מבתי החולים המפורסמים ביותר בלונדון, הקשורים לשמות כמו אסטלי קופר, ויליאם צ'סלדן, פלורנס נייטינגייל, לינדה ריצ'רדס, אדמונד מונטגומרי, אגנס אליזבת ג'ונס וסר הרולד רידלי. בית החולים מהווה נקודת ציון בולטת בלונדון בשל מיקומו בגדה הדרומית של נהר התמזה מנגד לבניין הפרלמנט. ניתן להגיע אל בית החולים מתחנת הרכבת התחתית ווסטמינסטר (בהליכה של 10 דקות מגשר ווסטמינסטר), תחנת ווטרלו (תחנת הרכבת התחתית והרכבת הלאומית, גם במרחק הליכה של 10 דקות) ותחנת הרכבת התחתית למבת' צפון (עוד 10 דקות הליכה). ב-6 באפריל 2020 אושפז ביחידה לטיפול נמרץ, ראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון, שנדבק בקורונה במהלך התפרצות נגיף הקורונה בבריטניה ומצבו הוחמר. "מוזיאון פלורנס נייטינגייל", המנציח את פועלה של מייסדת מקצוע הסיעוד המודרני ומפתחת הסטטיסטיקה, ממוקם בשטח בית החולים, באזור שממול לכניסה אליו. פסל/מזרקה קינטית "Revolving Torsion" מאת נאום גייבו פסל של מרי סיקול בבית החולים סיינט תומאס, מאת מרטין ג'נינגס הכניסה הראשית להולכי רגל מכביש גשר ווסטמינסטר שלט המידע על בית החולים מדיה וקבצים בנושא בית החולים סיינט תומאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית החולים סיינט תומאס קרן גאי וסיינט תומאס היסטוריה של הנספח של סנט תומאס בגודאלמינג סארי קטעים מהביוגרפיה של סר הרולד רידלי מאת דייוויד ג'יי אפל עם קצת היסטוריה של בית החולים המודרני קינגס קולג' לונדון
נייט הגדול: מכה שנית

נייט הגדול: מכה שנית (באנגלית: Big Nate: Strikes Again) הוא הספר השני בסדרת נייט הגדול, אשר נכתב ואויר על ידי לינקולן פירס. הספר מתחיל בכך שנייט, טדי ופרנסיס עומדים במסדרון מול לוח תמונות של כל התלמידים כתינוקות, לאחר שנייט חושב שהתמונה של ג'נה היא התמונה של ג'ני, נוצרת אצלו מבוכה גדולה. בפרק השני, גברת גודפרי נותנת לכיתה משימה בזוגות, שנבחרים בהגרלה. למרבה הצער של שניהם, נייט וג'ינה מוגרלים כבני הצוות אחד של השנייה וצריכים לשתף פעולה בעבודה על בן פרנקלין. לאחר מכן, נייט מגלה שהוא נבחר להיות הקפטן לקבוצת הפומפונים באירוע ספורט שנקרא מסיב"ה, שמורכב מענפי ספורט מאולתרים. אך גם רנדי בטאנקורט נבחר להיות הקפטן בענף שונה ומתגרה בנייט על כך, שבתגובה לכך, "קובר" אותו בערמת החפצים בלוקר שלו. בפרק ארבע, נייט מגלה שהוא לא הולך לשתף פעולה עם ג'ינה רק בתחום הלימודים, אלא גם בתחום הספורט, כשהוא מגלה שהיא תהיה חלק מקבוצת הפומפונים, לה הוא מחליט לקרוא "הכלבים הפסיכיים" לאחר שקיבל השראה משפיצי בפרק חמש. אך בפרק שש, נייט שוכח לומר את השם למאמן, אך ג'ינה לא, אך היא בוחרת את השם "החתלתולים החמודים" במקום. הוא מתכנן פעולת נקם בג'ינה עקב כך, לשפוך עליה סלט ביצים מהקפטריה. הוא מצליח לשפוך, אך על ג'ני. המשחק הראשון של "החתלתולים החמודים" נגד "הדבורים הקטלניות" נגמר רע עבור הקבוצה של נייט, כאשר הם מפסידים 9:8 במשחק הבייסבול, לאחר שנייט פספס את החבטה האחרונה שלו. בפרק שמונה, ג'ינה, שהופיעה בביתו של נייט, ונייט עצמו, קובעים עסקה. שג'ינה תעשה בעצמה את העבודה על בן פרנקלין ללא הפרעות של נייט ובלי הקומיקס שצייר, והיא בתמורה לכך תצא מקבוצות "החתלתולים החמודים". בפרק תשע, נייט מחליט שהעבודה שבזבז על זמן ציור הקומיקס שצייר במסגרת העבודה על בן פרנקלין לא יהיה לחינם, ומחליט לנסות למכור עותקים שלו, אך המנהל ניקולס מונע ממנו את זה לפני שמכר עותק אחד. בעוד שטדי ונייט סוחבים בחזרה את השולחן עליו נייט שם את הקומיקס, רנדי מתנגש בו ומאשים את נייט, אך המסקנה של גברת קלרק הייתה שנייט נתן לעצמו אגרוף בראש כדי להאשים את נייט. לאחר מכן, זמן הגשת העבודה על בן פרנקלין הגיע עבור ג'ינה ונייט, אך גברת גודפרי אומרת שבגלל שהעבודה לא כללה ערכים חזותיים הם עלולים לקבל ציון נכשל, ברגע האחרון, נייט מוסר לה את הקומיקס שצייר, גברת גודפרי משבחת אותו על העבודה. בינתיים, משחק האליפות של החתלתולים החמודים הגיע, והם מתמודדים נגד הקבוצה של רנדי, "ציפורי הטרף". במצב של 9:9, רנדי זוכה לנקמה שלו בכך שהוא בועט בנייט בדרך שנייט רץ לשמור על הבסיס. עקב כך, נייט לא יכול להמשיך לשחק וג'ינה מחליפה אותו. בחבטה האחרונה שלה, היא מצליחה להשיג "הום ראן" ובכך הקבוצה מנצחת את המשחק וזוכה בגביע. נייט רייט - ילד בן 11 והגיבור הראשי בספר. שותפה של ג'ינה לעבודה על בן פרנקלין וקפטן קבוצת החתלתולים החמודים. ג'ינה המפיל טומס - בת כיתתו של נייט, ארתור וטדי. שותפה של נייט לעבודה על בן פרנקלין ובקבוצת החתלתולים החמודים. רנדי בטאנקורט - יריבו של נייט, רב איתו לא מעט ומחפש לנקום בו על כך. פרנסיס באטבי פופ - חברו הטוב ביותר של נייט, אינטליגנט, חובב קריאה ולמידה. טדי אורטיז - חבר של נייט. בעל חוש הומור מפותח. גברת גודפרי - מחנכת הכיתה של נייט והמורה השנואה עליו ביותר. נייט חושב שהיא מענישה אותו בכוונה ועושה הכל בשביל להכשיל אותו. המנהל ניקולס - מנהל בית הספר ע"ש וושינגטון. ארתור פשקוב - בן זוגה של ג'ני. נחשב למוצלח בכל תחום ואהוב על כולם, חוץ מנייט. ג'ני ג'נקינס - בת זוגו של ארתור. נייט מאוהב בה ללא ידיעתה. הספרים של נייט הגדול: מכה שנית, באתר "סימניה" בספר הראשון, נקרא "רנדי בטאנקור"
גודריק רוז'ה

גודריק רוז'ה (בצרפתית: Gaudérique Roget;‏ 6 בספטמבר 1846 – 7 באפריל 1917) היה ז'נרל דה בריגדה בצבא צרפת אשר התפרסם בשל חלקו בניסיון ההפיכה ב-23 בפברואר 1899. רוז'ה נולד בעיר מייאס ב-6 בספטמבר 1846. באוקטובר 1864 הוא נכנס ללימודים באקדמיה הצבאית סן-סיר, ולאחר סיום לימודיו ב-1866 הוצב כלוטננט משנה בצבא צרפת. לאחר מכן למד בבית ספר לקצינים אותו סיים ב-1867. לאחר מכן הוא הוצב באלג'יריה, אולם עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה חזר לצרפת כדי להשתתף בקרבות. הוא השתתף בקרב גרבלוט ובמצור על מץ, ולאחר המצור נפל בשבי הפרוסי. הוא שוחרר עם סיום המלחמה וחזר לצרפת. למשך תקופה קצרה הוא היה מוצב בארמיית ורסאי, ובמהלך תקופה זו הועלה לדרגת קפטן וקיבל את אות לגיון הכבוד. ב-1871 הוא הפך לאביר לגיון הכבוד וב-1892 לקצין בלגיון הכבוד. ב-1875 הוא קיבל עיטור קצין במסדר הדקל האקדמי. ב-1883 מונה רוז'ה למפקד גדוד וב-1890 הועלה לדרגת לוטננט קולונל, והוחזר לאלג'יריה שם שירת בשש השנים הבאות. ב-1896 הוא הועלה לדרגת קולונל, ושנה לאחר מכן לדרגת ז'נרל דה בריגדה. בעקבות קידומו הוא הוצב במטה הכללי עד אוקטובר 1898, עת קיבל פיקוד על הבריגדה ה-17, שחנתה בפריז. במהלך פרשת דרייפוס היה רוז'ה מתנגד בולט לעריכת משפט חוזר לקצין היהודי אלפרד דרייפוס שהואשם בריגול. במהלך הלווייתו של נשיא צרפת פליקס פור ב-23 בפברואר 1899, השתתפו הרגימנטים ה-4 וה-82, אשר היו חלק מהבריגדה שלו, במסע ההלוויה של הנשיא. ללא ידיעתו של רוז'ה ניסו הליגות הלאומניות והאנטישמיות של פריז בהנהגת פול דרולד להוביל הפיכה צבאית, וקיוו לקבל את תמיכת הצבא. הלאומנים סיכמו עם ז'ורז'-גבריאל דה פלייה שיעשה זאת, אולם ברגע האחרון פלייה לא הגיע, ולפיכך הם החליטו לבקש את תמיכתו של רוז'ה. כאשר אנשיו של רוז'ה חזרו מהלוויה, דרולד ניגש אל רוז'ה המופתע וצעק: "רכב אחרינו, אדוני הגנרל, רחם על המולדת, הצל את צרפת ואת הרפובליקה. לארמון האליזה, אדוני הגנרל!". אנשי הליגות החלו לצעוק, וסוסו של רוז'ה נעמד על רגליו האחוריות. רוז'ה שלף את חרבו ופקד על אנשיו לסגת חזרה לקסרקטינים הסמוכים לכיכר. אנשיו של דרולד ניסו לחסום את הדרך, אולם רוז'ה הסתער עליהם בעצמו ופרץ את הדרך. דרולד רץ אל שער הקסרקטין וניסה לאחוז במושכות סוסו של רוז'ה. אנשיו של רוז'ה צעדו כולם אל תוך הקסרקטין, ודרולד מצא את עצמו אסיר בפנים יחד עם סגנו מרסל האבר. רוז'ה היה נבוך כליל ולא ידע מה לעשות. הוא הציע לדרולד והאבר לעזוב את הקרסקטין, אולם דרולד היה נחוש להפוך לקדוש מעונה ולפיכך הוא נשאר בפנים וצעק החוצה אל ז'ול גרן: "לך ואמור בפריז כי אני אסיר בידי הצבא!" רוז'ה ניסה להוציא אותם החוצה בכוח, אולם בסופו של דבר נכנע לבקשתם ואסר אותם. למרות הפגנת נאמנות זו, נראה כי עצם העובדה שהלאומנים פנו אליו החשידה את רוז'ה בעיני מפקדי הצבא. ביוני של אותה שנה הוא הועבר לאורליאן ובהמשך לבלפור, שם שימש כמפקד הבריגדה ה-28. הוא הבין שעתידו בצבא חסום, וב-1907 ביקש להתפטר. ב-1908 הוא הועבר לכוחות המילואים. הוא נפטר בביתו שבפריז ב-7 באפריל 1917 לאחר מחלה ממושכת, בגיל 70. הלווייתו נערכה בפריז, אולם הוא נקבר בעיר קסטלנודרי. ז'אן דניס ברדן, פרשת דרייפוס, עם עובד, 2003. ברברה טוכמן, המגדל הגאה, דביר, 1998. מדיה וקבצים בנושא גודריק רוז'ה בוויקישיתוף
מפלגת שלטון

מפלגת השלטון או מפלגה שלטת במערכת פרלמנטרית דמוקרטית היא המפלגה או הקואליציה הפוליטית הנוכחית של הרוב בפרלמנט, המנהלת את ענייני המדינה. במערכת פרלמנטרית, הרוב ברשות המחוקקת זהה עם מרכיבי הרשות המבצעת, הממשלה. ברפובליקה דמוקרטית מפלגת השלטון היא מפלגתו של הנשיא הנבחר הממונה על הרשות המבצעת של הממשלה. במערכת רפובליקנית ייתכן שמפלגת הנשיא תהיה במיעוט ברשות המחוקקת. מפלגת שלטון משמשת גם לתיאור מפלגתן של מדינות בעלות מפלגה אחת, כמו המפלגה הקומוניסטית של סין ברפובליקה העממית של סין. במניפסט הפוליטי שלו "הספר הירוק", תקף מנהיג לוב מועמר קדאפי את יכולתה של מפלגת השלטון. הוא השתמש בה כבסיס להתנגדותו לפוליטיקה החד מפלגתית. זוהי דוגמה לשיטות ורציונל שהדיקטטורות תומכות בהקמת חברה מונוליטית בלתי משתנה, שלטון רודני ואוטוקרטיה, ללא הזדמנויות של ממש להשתתפות האוכלוסייה בפוליטיקה. מפלגות שלטון בולטות הן רוסיה המאוחדת ברוסיה, החזית הסנדיניסטית בניקרגואה, המפלגה הסוציאליסטית המאוחדת של ונצואלה, המפלגה הליברלית-דמוקרטית ביפן, מפלגת הפעולה העממית בסינגפור, בעת' בסוריה, המפלגה הדמוקרטית העממית בטג'יקיסטן, המפלגה הדמוקרטית של טורקמניסטן, מפלגת אזרבייג'ן החדשה, נור אוטאן בקזחסטן, מפלגת הצדק והפיתוח בטורקיה, ופידס ההונגרית. בישראל, דוגמה למפלגת שלטון היא "מפא"י" שהייתה מפלגת השלטון במשך כשלושים שנה, מהקמת המדינה ב-1948 ועד 1977. מפלגת השלטון בישראל נכון לשנת 2024 היא מפלגת הליכוד, ששולטת משנת 1977 למעט שנים ספורות, ומאז 2009 למעט שנה וחצי. מערכת רב-מפלגתית
הליגה הדמוקרטית של סין

הליגה הדמוקרטית של סין היא אחת משמונה המפלגות הפוליטיות המוכרות כחוק ברפובליקה העממית של סין, לצד המפלגה הקומוניסטית של סין. בשנת 1997 אימצה המפלגה חוקה שקבעה כי היעד שלה הוא "לשאת את דגל הפטריוטיזם והסוציאליזם, ליישם את הקו הבסיסי לשלב הראשוני של הסוציאליזם, לשמור על היציבות בחברה, לחזק את השירותים לאחדות הלאומית ולחתור למען קידום מודרניזציה סוציאליסטית, הקמה ושיפור של כלכלת שוק, שיפור ארגון מחדש פוליטי ותרבות רוחנית סוציאליסטית, אמנציפציה ופיתוח כוחות יצרניים, ביסוס והרחבת החזית הפטריוטית המאוחדת, והגשמת המטרות הגדולות של הסוציאליזם הסיני". הליגה מורכבת בעיקר מאינטלקטואלים בינוניים ובכירים בתחומי תרבות, חינוך, מדע וטכנולוגיה. נכון לסוף 2012, היו במפלגה מעל ל-282,000 חברים. מתוכם 22.8% היו מתחום החינוך המתקדם, 30.2% היו מתחום חינוך חובה, 17.4% היו במדע וטכנולוגיה, 5.8% היו באמנות ובעיתונות. מדיה וקבצים בנושא הליגה הדמוקרטית של סין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הליגה הדמוקרטית של סין "Zhōngguó mínzhǔ tóngméng" 中国民主同盟 [China Democratic League]. Dem-league.org.cn (בסינית). נבדק ב-2018-08-15. "Zhōngguó mínzhǔ tóngméng jiǎnjiè" 中国民主同盟简介 [Introduction to China Democratic League] (בסינית). China Democratic League. נבדק ב-2017-12-22.
רבי יוחנן בן החורני

רבי יוחנן בן החורני (ת) (לעיתים נקרא רבי יוחנן החורני) הוא תנא שחי בדור שבין תקופת הזוגות לתקופת התנאים. היה תלמידו של שמאי הזקן, אך למעשה כל ימיו עשה כדברי בית הלל. רבו של רבי אלעזר ברבי צדוק. הדעה המקובלת היא ששמו מעיד על כך שמקום מגוריו או מקום מגורי אחד מהוריו היה העיר חורן שבסוריה, אך יש הטוענים שהיה גר בבית חורון. במסכת סוכה נחלקו בית הלל ובית שמאי בעניין מי שראשו ורובו בסוכה, ושולחנו בתוך הבית. בית הלל מביאים ראיה לשיטתם שמותר לאכול בסוכה במצב כזה, ממעשה שאירע עם רבי יוחנן החורני, שזקני בית הלל וזקני בית שמאי באו לבקרו בסוכתו ומצאוהו יושב ראשו ורובו בסוכה ושולחנו בתוך הבית, ולא אמרו לו דבר. בית שמאי חלקו עליהם וטענו להפך, שהזקנים שביקרו בביתו אמרו לו: ”אם כן היית נוהג, לא קיימת מצות סוכה מימיך!”. בתוספתא על מסכת סוכה, מספר רבי אלעזר ברבי צדוק, שכאשר הוא למד אצל רבי יוחנן בן החורנית בשנת בצורת, רבי יוחנן אכל פת חרבה. רבי אלעזר אמר זאת לאביו, צדוק, ששלח אותו בחזרה לתת לרבי יוחנן זיתים. כשרבי יוחנן ראה שהזיתים לחים, הוא הבין שנלקחו מתוך חבית מלאה במוהל היוצא מן הזיתים, שלפי בית הלל נחשב כשמן ומכשיר את הזיתים לקבל טומאה, ולא הסכים לאוכלם מחשש שעם הארץ נגע בחבית וטימא את הזיתים. רבי אלעזר סיפר זאת לאביו, וזה שלח אותו להגיד לרבי יוחנן, שהחבית הייתה מנוקבת, ולכן גם לפי בית הלל לא נטמאו הזיתים שבה על ידי שנגע בהם עם הארץ. ומה שהזיתים היו לחים, זה מפני ששמרים סתמו את החור בחבית ומנעו מהמוהל לצאת. התוספתא לומדת ממעשה זה, שרבי יוחנן נהג לאכול את חוליו בטהרה, ושאף על פי שהיה מתלמידיו של שמאי הזקן, נהג כל ימיו כדברי בית הלל. הרב אהרן הימן, "רבי יוחנן בן החורני", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט משה יהודה בלוי (עורך), "רבי יוחנן בן החורנית", ערכי תנאים ואמוראים, ברוקלין תשנ"ד, כרך א', עמודים רע"ז - רפ"ב, באתר היברובוקס שמואל קליין, עבר הירדן היהודי, וינה תרפ"ה, עמ' 21, באתר אוצר החכמה מלאכת שלמה, מסכת סוכה, פרק ב', משנה ז' משנה, מסכת סוכה, פרק ב', משנה ז' מובא גם בתלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ט"ו, עמוד ב'
ראש ממשלת סינגפור

ראש ממשלת סינגפור הוא הדמות הפוליטית החזקה ביותר במדינה. נשיא סינגפור ממנה לתפקיד ראש הממשלה את חבר הפרלמנט שלטעמו הוא בעל הסיכויים הגבוהים ביותר להשיג רוב בפרלמנט. למעשה ראש הממשלה הוא לרוב ראש המפלגה הגדולה ברשות המחוקקת. על פי חוקת סינגפור הרשות המבצעת מקבלת את סמכויותיה מהנשיא, אך החוקה גם מעניקה לראש הממשלה ולקבינט את הסמכות לשליטה וניהול של הממשלה. הנשיא כמעט תמיד מחויב לפעול בעצתו של הקבינט או של שר המוסמך מטעמו. בשל כך למעשה רוב עבודת השלטון נעשית בידי ראש הממשלה והקבינט. תפקיד ראש הממשלה נוצר ב-1959 כאשר סינגפור קיבלה אוטונומיה מבריטניה והוא ניתן ללי קואן יו. התואר ראש ממשלה ניתן לראשונה רק לאחר הפרידה ממלזיה ועצמאות סינגפור ב-1965. לי קואן יו היה ראש הממשלה הראשון והוא כיהן בתפקיד מ-1959 עד 1990. את מקומו תפס גו צ'וק טונג. גו פרש מתפקידו ב-12 באוגוסט 2004 והוא הוחלף על ידי בנו של לי קואן יו, לי הסיין לונג. ב-15 במאי 2024 נכנס לתפקיד לורנס וונג. מדיה וקבצים בנושא ראש ממשלת סינגפור בוויקישיתוף Past and present leaders of Singapore | Infopedia, eresources.nlb.gov.sg Xinghui Kok, Singapore's new PM takes office pledging to lead his own way, Reuters, May 15, 2024
רועי שנהר

רועי שנהר (נולד ב־10 במרץ 1971) הוא כימאי ישראלי, פרופסור מן המניין במחלקה לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. שנהר נולד בשנת 1971. את התואר הראשון בכימיה ומדעי המחשב קיבל בשנת 1995 מהאוניברסיטה העברית בירושלים, והמשיך במסלול הישיר לדוקטורט בכימיה. את הדוקטורט סיים בשנת 2002 בהנחייתם של פרופ' מרדכי רבינוביץ ופרופ' איתמר וילנר. נושא עבודת הדוקטורט היה "Anions of Special Aromatic Hydrocarbons: Electronic Structure, Electron Ejection, and Aggregation Phenomena". בשנים 2002–2004 שהה במחלקה לכימיה ובמחלקה להנדסה ומדע הפולימרים באוניברסיטת מסצ'וסטס במסגרת פוסט דוקטורט. בשנת 2005 המשיך לפוסט דוקטורט נוסף בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. לשנהר גם רישיון טיס פרטי מטעם מנהל התעופה הפדרלי של ארצות הברית. את הרישיון קיבל בשנת 2004. בשנת 2006 מונה שנהר למרצה בכיר במכון לכימיה באוניברסיטה העברית. בשנת 2012 מונה לפרופסור חבר, ובשנת 2023 כפרופסור מן המניין. כראש מעבדה הוא מתמחה בחקר פולימרים, בלוק-פולימרים ובחומרים בעלי תכונות תלויות מורפולוגיה. והעמיד תלמידים אשר חלקם התקדמו לסגל הבכיר באוניברסיטאות בישראל. בד בבד עם עיסוקו כחוקר הוא יו"ר ועדת ההיגוי של ההוראה הממוחשבת באוניברסיטה העברית. בנוסף שנהר חבר בהנהלת החברה הישראלית לפולימרים ופלסטיק. שנהר נשוי לקלאודיה, ד"ר למדעי המחשב, חוקרת AI, ולהם שני ילדים. Michman, E., Langenberg, M., Stenger, R., Oded, M., Schvartzman, M., Müller, M., & Shenhar, R. (2019). Controlled Spacing between Nanopatterned Regions in Block Copolymer Films Obtained by Utilizing Substrate Topography for Local Film Thickness Differentiation. ACS applied materials & interfaces, 11(38), 35247–35254 Aviv, Y., Altay, E., Fink, L., Raviv, U., Rzayev, J., & Shenhar, R. (2018). Quasi-two-dimensional assembly of bottlebrush block copolymers with nanoparticles in ultrathin films: combined effect of graft asymmetry and nanoparticle size. Macromolecules, 52(1), 196–207 Ploshnik, E., Salant, A., Banin, U., & Shenhar, R. (2010). Hierarchical Surface Patterns of Nanorods Obtained by Co‐Assembly with Block Copolymers in Ultrathin Films. Advanced Materials, 22(25), 2774–2779 אתר קבוצת המחקר של פרופ' רועי שנהר, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים ד"ר רועי שנהר – נושאי מחקר, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים רועי שנהר, באתר היחידה להוראה ולמידה של האוניברסיטה העברית בירושלים
גדר חשמלית

גדר חשמלית היא גדר אשר גורמת להתחשמלות הנוגע בה על מנת למנוע מבני אדם או מבעלי חיים לחצות אותה. עוצמת הזרם החשמלי אשר עובר בגדר נעה בין כזו הגורמת חוסר נוחות עד גדרות אשר גורמות למוות במגע עמן. מרב הגדרות החשמליות בימינו משמשות לחקלאות ולשליטה בבעלי חיים, אם כי יש גדרות חשמליות אשר ייעודן מניעת כניסה לאזורים ביטחוניים מסווגים, לבסיסי צבא, וכן למניעת יציאה ממקומות כמו מתקני מעצר ובתי סוהר. גדרות חשמליות מעוצבות כך שיסגרו מעגל חשמלי בשעה שבעלי חיים או בני אדם נוגעים בהן ובקרקע. מחולל יוצר חשמל ומשחרר פולסים של חשמל במתח גבוה בקצב של פולס בשנייה לאורך הגדר. פולס זה זורם ישירות לקרקע דרך מוט מוליך חשמל אשר מחובר לאדמה, בשעה שהזרם מופר על ידי יצור אשר נוגע הן בגדר והן בקרקע זרם עובר ישירות דרכו וסוגר מעגל. סגירת מעגל זו היא אשר יוצרת את האפקט של הגדר החשמלית. עצמת האפקט תלויה בעוצמת הפולס, במתח, במידת הנגיעה וכו'. מידת האפקט יכולה לנוע בספקטרום של כמעט וכלל לא חשים בזרם, דרך חוסר נוחות, כאב ובמקרה קיצון מוות. מדיה וקבצים בנושא גדר חשמלית בוויקישיתוף
אלפין סוג 100 מונו

אלפין סוג 100 מונו (באנגלית: Elfin Type 100 Mono) היא מכונית מרוץ חד-מושבית מתוצרת "Elfin Sports Cars" (אנ') האוסטרלית אשר יוצרה בין השנים 1964–1969 במטרה להשתתף ב"מרוצי פורמולה 1.5 ליטר" שנערכו באוסטרליה ("Australian 1½ Litre Formula" (אנ')) יוצרו 19 יחידות. השם "מונו" (מלשון "מונוקוק") ניתן לדגם בגלל מבנהו - "גוף אחיד". בשנת 1963 החל נהג ומעצב מכוניות המרוץ גארי קופר ("Garrie Cooper" (אנ')) לעבוד על תכנון "מונוקוק" מהפכני של מכונית שנועדה לשלוט בקבוצת המרוץ האוסטרלית של 1.5 ליטר ("Australian 1½ Litre Formula" (אנ')). יצרנית מכוניות "לוטוס" ("Lotus Cars" (אנ')) כבר בנו את המונוקוק של פורמולה 1 בניצוחו של קולין צ'פמן ("Colin Chapman" (אנ')) אך הרעיון היה עדיין בחיתוליו. מבנה המונוקוק הסיר את הצורך במארז מסגרת הצינור "Superleggera" (אנ') המסורתי, ורתם מסגרת פלדה קלילה מאוד, אליה חוברו לוחות אלומיניום למבנה נוקשה מאוד. המבנה המוגמר שקל בערך 80 ק"ג פחות מהצינור הממוסגר שהחליף. באופן ייחודי, החלק החלול של גוף הרכב היה אטום כדי לשמש כמכל הדלק. דגם ה"אלפין מונו" ערך את הופעת הבכורה שלו בתערוכת מכוניות המרוץ במלבורן באוגוסט 1964. מרוץ מכוניות אלפין MR5 אלפין סוג 600 אלפין סוג 3 קלאבמן מדיה וקבצים בנושא אלפין סוג 100 מונו בוויקישיתוף אלפין מכוניות ספורט shannons.com.au/library/events/ELFIN.PDF אלפין מכוניות ספורט / ראו : אלפין סוג 100 מונו shannons.com.au/library/events/ELFIN מונוקוק - המונח מונוקוק חל על כלי רכב שהגוף שלהם עשוי מקשה אחת ואינו משתמש במסגרות או בשלדה חיצונית, כדי להתנגד לכוחות המבניים אליהם הוא נתון. הבנייה מתבצעת לרוב על ידי ריתוך והנוקשות ניתנת על ידי הציפוי אשר משלב בתוכו נוקשות. מבנים מונוקוקים נמצאים בעיקר בענפי הרכב, התעופה והטילים. הבנייה המונוקוקית מאפשרת להפחית את מסת הרכב. במקור המילה "monocoque" היא מונח צרפתי ל"קליפה בודדת" (גוף אחיד) בדומה לקליפת ביצה. שימש לראשונה בסירות. מונוקוק אמיתי נושא כוחות מתיחה ויכולות דחיסה בתוך העור וניתן לזהות אותו בהיעדר מסגרת פנימית נושאת עומס Superleggera - היא טכנולוגיית בניית כלי רכב שפותחה על ידי פליצ'ה ביאנצ'י אנדרלוני, מחברת המכוניות האיטלקית "Carrozzeria Touring Superleggera" (אנ') ההיסטוריה של אלפין מונו מספר שלדה 6446 melbourneclassics.com/files/THREE_AUSTRALIAN "אלפין סוג 100 מונו" - היסטוריה forums.autosport.com/topic/133316-elfin-type-100-monocoque