פופול וו

Popol Vuh (גם Pop Vuh או Pop Vuj) הוא טקסט המגולל את המיתולוגיה וההיסטוריה של אנשי הקצ'ה בגואטמלה, אחד מעמי המאיה המאכלסים גם את מדינות מקסיקו צ'יאפס, קמפצ'ה, יוקטן וקינטנה רו, כמו גם אזורים של בליז, הונדורס ואל סלבדור. הפופול וו הוא נרטיב מקודש יסודי של אנשי קצ'ה הרבה לפני הכיבוש הספרדי של המאיה. הוא כולל את מיתוס הבריאה של המאיה, את מעללי תאומי הגיבורים Hunahpú ו-Xbalanqué, וכרוניקה של אנשי קצ'ה. השם "פופול וו" מתורגם כ"ספר הקהילה" או "ספר העצות" (מילולית "ספר הנוגע למחצלת", שכן מחצלת ארוגה שימשה ככס מלכות בחברה הקדומה וסימלה את אחדות הקהילה). הוא נשמר במקור באמצעות מסורת שבעל פה עד לשנת 1550, אז הוא תועד בכתב. התיעוד והתרגום, ששרד, מיוחס לנזיר הדומיניקני הספרדי בן המאה ה-18 פרנסיסקו חימנז, שהכין כתב יד עם תמלול בקצ'ה באותיות לטיניות וטורים מקבילים עם תרגומים לספרדית. כמו ה-Chilam Balam וטקסטים דומים, לפופול וו יש חשיבות מיוחדת בהתחשב במיעוט המידע העוסק במיתולוגיות ממרכז אמריקה. לאחר הכיבוש הספרדי, מיסיונרים ומתיישבים השמידו מסמכים רבים. בשנת 1701, פרנסיסקו חימנז, כומר מהמסדר הדומיניקני, הגיע לסנטו טומאס צ'יצ'יקסטננגו (הידוע גם בשם סנטו תומאס צ'וילה). עיירה זו הייתה בטריטוריית הקצ'ה וככל הנראה המקום בו שימר חימנז לראשונה את הטכסטים. הוא תמלל ותרגם את הטכסט, ועימד בכתב היד שלו טורים מקבילים של קצ'ה וספרדית. (הוא ייצג את שפת הקצ'ה באופן פונטי באותיות לטיניות) בשנת 1714 חימנז שילב את התוכן הספרדי בספר הראשון, פרקים 2–21 של Historia de la provincia de San Vicente de Chiapa y Guatemala de la orden de predicadores. כתבי היד של חימנז הוחזקו לאחר מותו על ידי המסדר הדומיניקני עד שהגנרל פרנסיסקו מורזאן גירש את אנשי הדת מגואטמלה בשנים 1829–30. באותה תקופה מסמכי המסדר נשמרו בעיקר על ידי אוניברסיטת סן קרלוס בגואטמלה. מ-1852 עד 1855 נסעו מוריץ וגנר וקארל שרצר, חוקרים גרמניים, במרכז אמריקה, והגיעו לגואטמלה סיטי בתחילת מאי 1854. שרצר מצא את כתביו של חימנז בספריית האוניברסיטה. בסיוע ההיסטוריון הגוואטמלי חואן גווארטה, שרצר העתיק את התרגום הספרדי מהמחצית האחרונה של כתב היד, אותו פרסם עם שובו לאירופה. בשנת 1855, נתקל גם אב המנזר הצרפתי שארל אטיין בראסור דה בורבורג בכתב היד של חימנז בספריית האוניברסיטה. עם זאת, בעוד שרצר העתיק את כתב היד, בראסור כנראה גנב את כרך האוניברסיטה ולקח אותו לצרפת. לאחר מותו של בראסור ב-1874, האוסף של מקסיקו-גואטמליאן, המכיל את פופול וו, עבר לאלפונס פינאר, שדרכו נמכר לאדוארד אי. אייר. בשנת 1897, אייר החליט לתרום את 17,000 היצירות שלו לספריית ניוברי בשיקגו. התעתיק-תרגום של האב חימנז לפופול וו היה בין הפריטים שנתרמו על ידי אייר. כתב היד של הכומר חימנז נשכח עד שאדריאן רצ'ינוס, היסטוריון גואטמלי, גילה אותו מחדש ב-1941. לרצ'ינוס מיוחסים בדרך כלל מציאת כתב היד והוצאת המהדורה הראשונה מאז שרצר. אבל מונרו אדמונסון וקרלוס לופס מייחסים את הגילוי המחודש הראשון לוולטר להמן ב-1928. המומחים אלן כריסטנסון, נסטור קיראוה, רוזה הלנה צ'ינצ'ילה מזאריגוס, ג'ון וודרף וקרלוס לופז, כולם מחשיבים את כרך ניוברי כ"מקורי" האחד והיחיד של חימנז. 'Popol Vuh' מאוית גם כ'Popol Vuj', הצליל שלו בשימוש בספרדית קרוב למונח הגרמני ל'ספר': 'buch', בתרגום של משמעות הכותרת מאת אדריאן רצ'ינוס, הן הפונטיקה והן האטימולוגיה מתחברים ל-'People's ספר', בשורה של 'אנשים' המשמשת כמילה נרדפת לכל העם או השבט, כמו ב'תנ"ך, ספר עם ה'. נהוג לחשוב שחימנז הסתמך על מקור בכתב יד פונטי לתרגום שלו, אם כי נסטור קירואה מציין ש"כתב יד כזה מעולם לא נמצא, ולפיכך עבודתו של חימנז מייצגת את המקור היחיד למחקרים אקדמיים". מסמך זה היה עיבוד פונטי של דקלום בעל פה שבוצע בסנטה קרוז דל קישה או בסביבותיה זמן קצר לאחר כיבושו של פדרו דה אלווארדו, שליט גואטמלה, ב-1524. על ידי השוואת אילן היוחסין בסוף פופול וו עם תיעוד קולוניאלי מתוארך, אדריאן רצ'ינוס ודניס טדלוק מציעים תאריך בין 1554 ל-1558. אך במידה שהטקסט מדבר על מסמך "כתוב", וודרוף מזהיר כי "נראה שהמבקרים לקחו את הטקסט של הפוליו רקטו הראשון כערך נקוב מדי בהסקת מסקנות לגבי הישרדותו של פופול וו". אם היה מסמך מוקדם לאחר הכיבוש, תיאוריה אחת (הוצעה לראשונה על ידי רודולף שולר) מייחסת את המתרגם לשפה הפונטית לדייגו ריינסו, אחד החותמים על ה-Título de Totonicapán. מחבר אפשרי נוסף יכול היה להיות דון כריסטובל ולסקו, שגם ב-Titulo de Totonicapán, רשום בתור "נים צ'וקו קאבק" ("הדייל הגדול של הקאווק"). בכל מקרה, הנוכחות הקולוניאלית ברורה בהקדמה של פופול וו: "זה נכתב עכשיו תחת חוק האל והנצרות; עכשיו לא ניתן לראות את הפופול וו, כפי שהוא מכונה, עוד, שבו נראו הבאות מהצד השני של הים וסיפור הערפול שלנו, וחיינו נראו בבירור." בהתאם לכך, הצורך "לשמר" את התוכן מניח היעלמות קרובה של התוכן, ולכן, אדמונסון תיארה קודקס גליפי לפני הכיבוש. עדיין לא נמצאה עדות לקודקס כזה. כיום מצויים כמאתיים נוסחים של הפופול וו בשפות שונות. ואלפי מחקרים. חלק מהנוסחים הם מחקרים מדעיים וחלקם נוסחים ספרותיים המיועדים להביא לקורא את הסיפורים בשפתו. מיעוט, לעומת זאת, חולק על קיומם של טקסטים שלפני חימנז על אותו בסיס המשמש לטענת קיומם. שתי העמדות מבוססות על שתי הצהרות של חימנז. הראשונה מגיעה מהיסטוריה דה לה פרובינציה, שם חימנז כותב שהוא מצא טקסטים שונים במהלך אוצרותו של Santo Tomás Chichicastenango, שנשמרו בסודיות כזו "שאפילו שמץ ממנו לא נחשף בקרב השרים המבוגרים" למרות ש"כמעט כולם מהם שיננו את זה". הקטע השני, המשמש לטענת טקסטים שלפני חימנז מגיע מהתוספת שלו ל-Popol Vuh. שם הוא קובע שרבים מהנוהגים של הילידים ניתן "לראות בספר שיש להם, משהו כמו נבואה, מתחילת ימיהם [הקדם-נוצריים], שם יש להם את כל החודשים והסימנים המתאימים לכל יום, אחד מהם יש לי ברשותי". שרצר מסביר בהערת שוליים שמה שחימנז מתכוון אליו "הוא רק לוח שנה סודי" וכי הוא עצמו "מצא את הלוח הכפרי הזה בעבר בעיירות ילידים שונות ברמות גואטמלה" במהלך מסעותיו עם וגנר. זה מציג סתירה מכיוון שהפריט שיש לחימנז אינו Popol Vuh, וסביר להניח שפריט שמור בקפידה לא היה זמין בקלות. מלבד זאת, וודרוף משער שמכיוון ש"חימנז מעולם לא חשף את המקור שלו, במקום זאת מזמין את הקוראים להסיק מה שהם רוצים [...], סביר להניח שלא הייתה עריכה אלפביתית כזו בקרב האינדיאנים. האלטרנטיבה המשתמעת היא שהוא או מיסיונר אחר הכין את הטקסט הכתוב הראשון מתוך דקלום בעל פה." גרסאות רבות של האגדה על התאומים הגיבורים Hunahpú ו-Xbalanqué נפוצו בעמי המאיה[דרוש מקור], אך הסיפור ששרד נשמר על ידי הכומר הדומיניקני פרנסיסקו חימנז שתרגם את המסמך בין 1700 ל-1715. אלוהויות מאיה בקודים הפוסט-קלאסיים שונים מהגרסאות המוקדמות שתוארו בתקופה הקלאסית המוקדמת. במיתולוגיה של המאיה Hunahpú ו-Xbalanqué הם זוג התאומים השני מתוך שלושה, שקדמו להם הונ-הונאפו ואחיו ווקוב-הונהפו, ומבשרים לזוג התאומים השלישי, הון באץ והון צ'ואן. ב-Popol Vuh, זוג התאומים הראשון, Hun-Hunahpú ו-Vucub-Hanahpú, הוזמן לעולם התחתון של המאיה, שיבלבה, לשחק משחק כדור עם אדוני השאול. בעולם התחתון התאומים עמדו בפני ניסיונות רבים מלאים בתחבולות; בסופו של דבר הם נכשלים ומומתים. התאומים הגיבורים, Hunahpú ו-Xbalanqué, נוצרים בצורה קסומה לאחר מותו של אביהם, Hun-Hunahpú, ועם הזמן הם חוזרים לשיבלבה, כדי לנקום את מותם של אביהם ודודם על ידי ניצחון על אדוני השאול. הספר מקיף מגוון של נושאים הכוללים בריאה, מוצא, היסטוריה וקוסמולוגיה. אין חטיבות תוכן בהולוגרף של ספריית ניוברי, אבל מהדורות פופולריות אימצו את הארגון שנכפה על ידי בראסיור דה בובורג ב-1861 כדי להקל על מחקרים השוואתיים. למרות שחלק מהווריאציות נבדקו על ידי דניס טדלוק ואלן כריסטנסון, מהדורות בדרך כלל לובשות את הצורה הבאה: הַקדָמָה הקדמה ליצירה שמציגה את Xpiyacoc ו-Xmucane, המטרה לכתיבת הפופול וו ומדידה של כדור הארץ. ספר ראשון תיאור בריאת יצורים חיים. בעלי חיים נוצרו תחילה, ואחריהם בני אדם. בני האדם הראשונים היו עשויים מאדמה ובוץ, אך התפוררו. בני האדם השניים נוצרו מעץ, אך הם לא תפקדו היטב ונשטפו בשיטפון ונהרגו על ידי בעלי חיים. Vucub-Caquix, העוף המרושע שהתאומים הביסו, עולה. ספר שני התאומים הגיבורים מתכננים להרוג את וקוב-קאקיקס ובניו, זיפקנה וקברקן. הם מצליחים, "להחזיר את הסדר והאיזון לעולם". ספר שלישי האב והדוד של התאומים הגיבורים, הון הונהפו ו - וקוב הונהפו, בניהם של Xmucane ו-Xpiacoc, נרצחים במשחק כדור בשיבלבה. ראשה של הון הונאפו מונח על שיח דלעת, שם הוא יורק בידה של Xquiq, ומכניס אותה להריון. היא עוזבת את העולם התחתון כדי להיות עם חמותה, Xmucane. בניה קוראים תיגר על אדוני השאול שהרגו את אביהם ודודם, הצליחו והפכו לשמש ולירח. ספר רביעי בני אדם נוצרים בהצלחה מתירס. האלים מעניקים להם מוסר על מנת לשמור עליהם נאמנים. מאוחר יותר, הם נותנים לבני האדם נשים כדי לגרום להם להיות שמחים. ספר זה מתאר גם את תנועת הקצ'ה וכולל את הצגת גוקומץ (אל הרוח והגשם). השוואה ויזואלית של שני חלקים של הפופול וו מוצגת להלן וכוללת את כיתוב הקצ'ה המקורי, תרגום מילולי לאנגלית ותרגום לאנגלית מודרנית כפי שהוצג על ידי אלן כריסטנסון. מאז המהדורות הראשונות של בראסור ושרצר, תורגם הטקסט לשפות רבות אחרות מלבד הקאצ'ה המקורית. המהדורה הספרדית מאת אדריאן רצ'ינוס היא עדיין אזכור מרכזי, וכך גם התרגום לאנגלית של רצ'ינוס מאת דיליה גץ. תרגומים נוספים לאנגלית כוללים את אלה של ויקטור מונטג'ו, מונרו אדמונסון (1985), ודניס טדלוק (1985, 1996). הגרסה של טדלוק בולטת משום שהיא מתבססת על פרשנות ופרשנות של שומר היום של קצ'ה מודרני, אנדרס שילוי. אוגוסטין אסטרדה מונרוי פרסם מהדורת פקסימיליה בשנות ה-70 ולאוניברסיטת אוהיו סטייט יש גרסה דיגיטלית ותמלול מקוון. תרגומים ותעתיקים מודרניים של הטקסט של קאצ'ה פורסמו, בין היתר, על ידי סם קולופ (1999) ואלן ג'יי כריסטנסון (2004). בשנת 2018, ה"ניו יורק טיימס" הציב את התרגום החדש של מייקל באזט כאחד מעשרת ספרי השירה הטובים ביותר של 2018. הסיפור על Hunahpu ו-Xbalanque הוצג גם כסרט אנימציה בן שעה על ידי פטרישיה אמלין. הפופול וו ממשיך להיות חלק חשוב במערכת האמונות של קצ'ה רבים. למרות שהקתוליות נתפסת בדרך כלל כדת השלטת, יש הסבורים שילידים רבים נוהגים בשילוב סינקרטי של אמונות נוצריות ואמונות ילידים. כמה סיפורים מהפופול וו המשיכו להיות מסופרים על ידי בני המאיה המודרניים כאגדות עם; חלק מהסיפורים שתועדו על ידי אנתרופולוגים במאה ה-20 עשויים לשמר חלקים מהסיפורים העתיקים בפירוט רב יותר מאשר כתב היד של חימנז. ב-22 באוגוסט 2012, הוכרז הקודקס למורשת תרבותית בלתי מוחשית של גואטמלה על ידי משרד התרבות של גואטמלה. מאז גילויו מחדש על ידי האירופאים במאה התשע-עשרה, משך הפופול וו את תשומת לבם של יוצרים רבים של יצירות תרבות. צייר הקיר המקסיקני דייגו ריברה הפיק סדרה של צבעי מים בשנת 1931 כאיורים לספר. בשנת 1934, המלחין הפרנקו-אמריקאי האוונגרדי המוקדם אדגר וארזה כתב את ה-Ecuatorial שלו, עיבוד של מילים מהפופול וו ועיטור מוזיקלי לסולן בס ולכלים שונים. כוכב הלכת קמזוץ בסרט "קמט בזמן" של מדלן ל'אנגל (1962) נקרא על שם האל-עטלף של סיפור התאומים הגיבורים. בשנת 1969 במינכן, גרמניה, הקים הקלידן פלוריאן פריקה - בזמנו חבוי במיתוס המאיה - להקה בשם Popol Vuh עם נגן הסינת' פרנק פידלר ונגן כלי ההקשה הולגר טרולש. אלבום הבכורה שלהם מ-1970, Affenstunde, שיקף את החיבור הרוחני הזה. להקה נוספת בשם זהה, זו ממוצא נורווגי, הוקמה בערך באותה תקופה, גם שמה בהשראת כתבי קצ'ה. הטקסט שימש את במאי הקולנוע הגרמני ורנר הרצוג כרקע לפרק הראשון בסרטו "פאטה מורגנה" (1971). הרצוג ופלוריאן פריקה היו חברים כל חייהם. המלחין הארגנטינאי אלברטו ג'ינסטרה החל לכתוב את יצירתו הסימפונית Popol Vuh ב-1975, אך נטש את השלמת היצירה לפני מותו ב-1983. המיתוסים והאגדות הכלולים ברומן של לואי ל'אמור The Haunted Mesa (1987) מבוססים ברובם על ה-Popol Vuh. ה-Popol Vuh מוזכר בכל תוכנית הטלוויזיה של רוברט רודריגז מ-From Dusk to Dawn: The Series (2014). במיוחד, מתייחסים לגיבורים האחים גקו, סת' וריצ'י, כאל התגלמותם של Hunahpú ו-Xbalanqué, התאומים הגיבורים, מהפופול וו. ארכאולוגים בני זמננו (קודם כל מייקל ד. קו) מצאו תיאורים של דמויות ופרקים מהפופול וו על קרמיקה של המאיה וחפצי אמנות אחרים (למשל, התאומים הגיבורים, הניסיון הפגיעה ב־Vucub-Caquix וכפי שרבים מאמינים, שיקום אביהם המת של התאומים, הון הונהפו). הקטעים הנלווים של הטקסט ההירוגליפי יכולים, אם כן, באופן תאורטי, להתייחס לקטעים ממנו. ריצ'רד ד. הנסן מצא אפריז טיח המתאר שתי דמויות צפות שעשויות להיות התאומים הגיבורים באתר אל מיראדור. בעקבות הנרטיב של גיבור התאומים, האנושות מעוצבת מתירס לבן וצהוב, מה שמוכיח את חשיבותו הטרנסצנדנטית של היבול בתרבות המאיה. לבני המאיה של התקופה הקלאסית, הון הונהפו אולי ייצג את אל התירס. למרות שב - Popol Vuh נאמר באופן חד משמעי כי ראשו הכרות הפך לדלעת, ישנם חוקרים המאמינים שהדלעת ניתנת להחלפה עם תרמיל קקאו או קלח תירס. בשורה זו עריפת ראשים והקרבה תואמים את קציר התירס והקורבנות הנלווים לנטיעה ולקטיף. שתילה וקציר קשורים גם לאסטרונומיה וללוח השנה של מאיה, שכן מחזורי הירח והשמש קבעו את עונות היבול. Hart, Thomas (2008). The Ancient Spirituality of the Modern Maya (באנגלית). UNM Press. ISBN 978-0-8263-4350-5. Christenson, Allen J. (2007). Popol vuh : the sacred book of the Maya (Oklahoma ed.). Norman: University of Oklahoma Press. pp. 26–31. ISBN 978-0-8061-3839-8. נבדק ב-29 בספטמבר 2017. {{cite book}}: (עזרה) Junajpu and Xbʼalanke in Modern Kʼicheʼ spelling Christenson, Allen J. (2007). Popol Vuh: the sacred book of the Maya (Oklahoma ed.). Norman: University of Oklahoma Press. p. 64. ISBN 978-0-8061-3839-8. נבדק ב-3 בנובמבר 2017. {{cite book}}: (עזרה) "Popol Vuh AHA". www.historians.org (באנגלית). American Historical Association. נבדק ב-3 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Popol Vuh - The Sacred Book of The Mayas". www.vopus.org (באנגלית). VOPUS. נבדק ב-3 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) According to Allen Christenson, the mat was a common Maya metaphor for kingship (such as "throne" in English) and national unity. Christenson, Allen J. (2007). Popol Vuh : the sacred book of the Maya (Oklahoma ed.). Norman: University of Oklahoma Press. p. 21. ISBN 978-0-8061-3839-8. נבדק ב-3 בנובמבר 2017. {{cite book}}: (עזרה) Ximénez's title page reads in part, "cvra doctrinero por el real patronato del pveblo de Sto. Tomas Chvila" ('doctrinal priest of the district of Santo Tomás Chuilá'). Woodruff 2009 Scherzer also published a detailed inventory of the contents in an 1857 edition that coincides with the Ayer ms. Scherzer's copyscript and edition beginning at the third internal title: 1) Arte de las tres lengvas Kakchiqvel, Qvíche y Zvtvhil, 2) Tratado segvndo de todo lo qve deve saber vn mínístro para la buena admínístraçíon de estos natvrales, 3) Empiezan las historias del origen de los indíos de esta provinçia de Gvatemala, 4) Escolíos a las hístorías de el orígen de los indios [note: spelling is that of Ximénez, but capitalization is modified here for stylistic reasons]. Woodruff 2009 pp. 46–47. Brasseur mentions Ximénez's Popol Vuh manuscript in three different works from 1857–1871, but never cites the library document as the source of his 1861 French edition. See Histoire des nations civilisées du Mexique et de l'Amérique-Centrale (1857), Popol vuh. Le livre sacré (1861), and Bibliothèque Mexico-Guatémalienne (1871). It was not until fifteen years after his return to Europe that Brasseur suggested a specific provenance of his source material; he said that it had come from Ignacio Coloche in Rabinal. The inconsistency among his statements led Munro Edmonson (1971) to postulate that there had been multiple manuscripts in Guatemala. Edmonson 1971 p. viii; Lopez 2007 Quiroa, "Ideology" 282) Recinos 30–31 (1947); Goetz 22–23 (1950); Tedlock 56 (1996) Woodruff, "Ma(r)king Popol Vuh" 104 Recinos 34; Goetz 27; see also Akkeren 2003 and Tedlock 1996. Christenson 2004 Goetz 79–80 "y así determiné el trasuntar de verbo ad verbum todas sus historias como las traduje en nuestra lengua castellana de la lengua quiché, en que las hallé escritas desde el tiempo de la conquista, que entonces (como allí dicen), las redujeron de su modo de escribir al nuestro; pero fue con todo sigilo que conservó entre ellos con tanto secreto, que ni memoria se hacía entre los ministros antiguos de tal cosa, e indagando yo aqueste punto, estando en el curato de Santo Tomás Chichicastenango, hallé que era la doctrina que primero mamaban con la leche y que todos ellos casi lo tienen de memoria y descubrí que de aquestos libros tenían muchos entre sí [...]" (Ximenez 1999 p. 73; English translation by WP contributor) "Y esto lo ven en un libro que tienen como pronostico desde el tiempo de su gentilidad, donde tienen todos los meses y signos correspondientes á cada dia, que uno de ellos tengo en mi poder" (Scherzer 1857; English translation by WP contributor). This passage is found in Escolios a las historias as appearing on p. 160 of Scherzer's edition. "El libro que el padre Ximenez menciona, no es mas que una formula cabalistica, segun la cual los adivinos engañadores pretendían pronosticar y explicar ciertos eventos. Yo encontré este calendario gentilico ya en diversos pueblos de indios en los altos de Guatemala." Woodruff 104 "Popol Vuh Newberry". www.newberry.org (באנגלית). The Newberry Library. נבדק ב-3 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Recinos explains: "The original manuscript is not divided into parts or chapters; the text runs without interruption from the beginning until the end. In this translation I have followed the Brasseur de Bourbourg division into four parts, and each part into chapters, because the arrangement seems logical and conforms to the meaning and subject matter of the work. Since the version of the French Abbe is the best known, this will facilitate the work of those readers who may wish to make a comparative study of the various translations of the Popol Vuh" (Goetz xiv; Recinos 11–12; Brasseur, Popol Vuh, xv) Christenson, Allen J. (2007). Popol Vuh : The Sacred Book of the Maya. Norman, OK: University of Oklahoma Press. pp. 59–66. ISBN 978-0-8061-3839-8. נבדק ב-19 באוקטובר 2017. {{cite book}}: (עזרה) "Popol Vuh". World History Encyclopedia. נבדק ב-10 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Christenson, Allen J. "POPOL VUH: LITERAL TRANSLATION" (PDF). Mesoweb Publications. נבדק ב-19 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Christenson's edition is considered the most up-to-date version of the Popol Vuh. Christenson, Allen J. (2007). Popol vuh : the sacred book of the Maya (Oklahoma ed.). Norman: University of Oklahoma Press. p. 59. ISBN 978-0-8061-3839-8. נבדק ב-3 בנובמבר 2017. {{cite book}}: (עזרה) Bold and capitalized letters are taken directly from the source material. Christenson, Allen J. (2007). Popol Vuh : The Sacred Book of the Maya. Norman, OK: University of Oklahoma Press. p. 59. ISBN 978-0-8061-3839-8. נבדק ב-19 באוקטובר 2017. {{cite book}}: (עזרה) Text has been broken in logical places to parallel the poetic structure of the original text. Christenson, Allen J. (2007). Popol Vuh : The Sacred Book of the Maya. Norman, OK: University of Oklahoma Press. p. 67. ISBN 978-0-8061-3839-8. נבדק ב-19 באוקטובר 2017. {{cite book}}: (עזרה) Schultze Jena 1944 Low 1992 MultiCultural Review, Volume 9. GP Subscription Publications. 2000. p. 97. נבדק ב-17 במאי 2014. {{cite book}}: (עזרה) Dennis Tedlock (2013). Popol Vuh: The Mayan Book of the Dawn of Life. eBookIt.com. ISBN 978-1-4566-1303-7. נבדק ב-17 במאי 2014. {{cite book}}: (עזרה) Orr, David (10 בדצמבר 2018). "The Best Poetry of 2018". The New York Times. {{cite news}}: (עזרה) Amlin, Patricia (2004). Popol vuh. OCLC 56772917. Archived at Ghostarchive and the Wayback Machine: "The Popol Vuh". YouTube. נבדק ב-27 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Publinews (25 באוגוסט 2012). "Popol Vuh es declarado Patrimonio Cultural Intangible". {{cite web}}: (עזרה) Chinchilla Mazariegos 2003 "Authentic Maya". אורכב מ-המקור ב-2007-12-13. נבדק ב-2007-11-30. "Video News". cnn.com. 14 באוקטובר 2009. {{cite web}}: (עזרה) "Video News". cnn.com. 11 בנובמבר 2009. {{cite web}}: (עזרה) "Breaking News, Latest News and Videos". cnn.com. "El Mirador, the Lost City of the Maya". Heather Irene McKillop, The Ancient Maya: New Perspectives (London: W.W. Norton & Co., 2006), 214. McKillop, 214. 2018.The Popol Vuh: A New Verse Translation. Bazzett, Michael (trans.). Seedbank Books. 2018. ISBN 978-1-5713-1468-0.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: others (link) ציורי קיר עתיקים באל מיראדור, גואטמלה Popol Wuj Archives, בחסות המחלקה לספרדית ופורטוגזית באוניברסיטת אוהיו סטייט, קולומבוס, אוהיו, והמרכז ללימודי אמריקה הלטינית ב־OSU. פקסימיליה של כתב היד המוקדם ביותר שהשתמר, בקיצ'ה ובספרדית, מתארח בספריות אוניברסיטת אוהיו. למד עוד על פרויקט זה על ידי קריאת " שיטות מידע דה-קולוניאליות: החזרה וניהול של Popol Vuh באינטרנט". טקסט הקיש המקורי עם תרגום לאנגלית שורה אחר שורה מהדורת אלן ג'יי כריסטנסון תרגום לאנגלית מאת אלן ג'יי כריסטנסון. טקסט באנגלית קישור לקטעים מהתיאור המונפש מאת פטרישיה אמלין. יצירה (1931). מתוך האוספים בספריית הקונגרס