laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת 1979/1980 בלה ליגה

עונת 1979/1980 הייתה העונה ה-49 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-8 בספטמבר 1979 והסתיימה ב-18 במאי 1980. הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה. מליגת המשנה עלו ריאל בטיס, מאלגה ואלמריה. ריאל מדריד זכתה בתואר, בפעם ה-20 בתולדות המועדון ועונה שלישית ברציפות. בנוסף המועדון זכה גם בגביע המלך. סלטה ויגו, בורגוס ומאלגה ירדו לליגת משנה בסוף העונה. "פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק: קיני (ספרד ספרד), ספורטינג חיחון, שכבש 24 שערים ב-24 משחקים. הוא זכה בתואר בפעם השלישית בקריירה. "פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק: לואיס ארקונדה (ספרד ספרד), ריאל סוסיאדד, שספג 29 שערים ב-34 משחקים. פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון: הספרדי המצטיין: רפאל גורדיו (ספרד ספרד) הזר המצטיין: אולי שטיליקה (גרמניה גרמניה) מאמן העונה: לואיס מולוני (ספרד ספרד) מלאגה לא התייבצה למשחק נגד אלמירה שנערך באצטדיון חלופי. בהתאם להחלטת הנהלת הליגה, מלאגה קיבלה עונש של הורדת 3 נקודות ומלאגה קיבלה ניצחון טכני לאחר סיום העונה, הנהלת הליגה החליטה לבטל תוצאות המשחק עם מלאגה ולהוריד לסלמנקה שתי נקודות. ב-8 במאי 1981 החלטה זו בוטלה נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
זרון סוף

זרון סוף (שם מדעי: Circus aeruginosus) הוא עוף דורס ממשפחת הנציים, מתת משפחת הזרונים ומהסוג זרון. עוף זה חי גם בישראל. תפוצתו היא ביבשות אסיה, אירופה וחלקים מוגבלים ביבשת אפריקה. זרון סוף הוא דורס בגודל בינוני. אורך גופו מגיע ל-55 ס"מ. אורך מוטת כנפיו הוא 130 ס"מ. פרט בוגר מגיע למשקל 700 גרם. תזונתו מבוססת על טריפת יונקים קטנים (בעיקר מכרסמים) ועופות, ובמידה פחותה גם זוחלים, דגים ודו-חיים. לפעמים ניזון זרון סוף גם מפגרים. מעופו אטי ושקט. ארכו של הזרון כ-55 סנטימטר, מהראש עד לזנב, צבעו לרוב חום. אצל הזכר, . מוטת כנפיו של זרון בוגר היא כ-130 סנטימטר. ומשקלו כ־700 גרם. הזרון הוא עוף דורס בינוני בגודלו. זרוני סוף הם עופות דורסים דקי גזרה, בעלי גוון כללי חום. לזרון הזכר ראש וצוואר בהירים - תכולים או לבנים - ולבטנם גוון ערמוני בהיר. קצות הכנפיים אצל הזכר עשויים להיות בצבע שחור. הנקבה כהה יותר, בעלת כיפה וסנטר בצבע בז' או קרם. הזרון הצעיר דומה מאוד לנקבה, אך קל להבחין ביניהם בשעת המעוף. רגליהם חשופות (מכוסות נוצות מעטות בלבד), צהובות וארוכות. הן דקות ומותאמות ללכידת הטרף ותפיסתו. כשהם עומדים, קל להבחין במבנה ראשם המיוחד. מיקום העיניים בחזית הראש מזכיר את מבנה ראשו של הינשוף. אפשר למצוא את זרון הסוף בכל רחבי אירופה, מרכז אסיה, במזרח התיכון (בכלל זה בישראל) ועד צפון מערב אפריקה. זרון סוף מקנן עיקר באזורי מים וביצה. כל פרט חי לבדו רוב השנה, אך בעונת הרבייה חיים הזרונים בזוגות. הנקבה דוגרת והזכר מביא אוכל לגוזלים. במאה ה-18 וה-19 קרסה אוכלוסייתם עקב ייבוש בתי גידול, ציד והרעלות עופרת. זרונים שאכלו בשר שועלים שנורו בידי אדם, אכלו גם את הקליעים העשויים עופרת והורעלו. כיום, אוכלוסייתם יציבה ואין חשש לעתיד המין. זרון הסוף בישראל הוא חולף מצוי, אך נצפו בעבר זוגות מקננים בארץ באזור עמק החולה. זהו הזרון הגדול ביותר בארץ, והוא מצוי בעיקר ליד מאגרי מים ובריכות דגים בצפון הארץ ובשפלה. שלושה רבעים מכלל זרוני הסוף שנראים בארץ הם נקבות או צעירים. בעת שהוא צד מזון הזרון עף בשקט וצולל אל טרפו. בעונת הרבייה, כאשר יש גוזלים, הזכר מביא לגוזלים אוכל והנקבה דוגרת. זרוני סוף זכרים מציגים מעופי חיזור יפהפיים - הם עפים במעגלים בגובה עצום מעל אזור הרבייה. אם הזכר מוצא חן בעיני הנקבה, היא מצטרפת אליו. הם משלבים את רגליהם יחד (אחד תופס את שוק השני), ושניהם צונחים יחד תוך כדי סחרור מהיר לעבר הקרקע. ההפרדות מתרחשת בשנייה האחרונה, ממש לפני שהם פוגעים בקרקע. הזרון ניזון בדרך כלל מטרף שצד בעצמו, ולא מפגרי בעלי חיים. הזכר והנקבה מעדיפים תזונה שונה. הנקבה מעדיפה עופות ביצה ומים, והזכר מעדיף ציפורי שיר. גם הזכר וגם הנקבה ניזונים ממכרסמים. תעופתו השקטה של הזרון מאפשרת לו להתקרב אל טרפו בשקט, ואז לצלול מהאוויר ולתפוס אותו. כמו רוב הדורסים, בעת שהוא צד מזון מעדיף הזרון לדאות באוויר ולא לעוף, מלבד נפנופי כנפיים קלים מפעם לפעם, כדי להחזיק את עצמו באוויר. מדיה וקבצים בנושא זרון סוף בוויקישיתוף זרון סוף, באתר ITIS (באנגלית) זרון סוף, באתר NCBI (באנגלית) זרון סוף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זרון סוף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זרון סוף, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) זרון סוף, באתר GBIF (באנגלית) זרון סוף באתר הרשימה האדומה של IUCN זרון סוף, באתר דיסקוס הגליל זרון סוף - Circus aeruginosus, באתר הצפרות הישראלי זרון סוף - Circus aeruginosus, באתר הצפרות הישראלי זרון סוף - Circus aeruginosus, באתר הצפרות הישראלי זרון סוף, באתר דיסקוס הגליל זרון סוף - Circus aeruginosus, באתר הצפרות הישראלי
T-X

T-X הוא מחסל שתוכנן ויוצר על ידי סקיינט, הופיע בסרט שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות. להבדיל מכל המחסלים שיוצרו על ידי סקיינט, הבינה המלאכותית שהחליטה להשמיד את האנושות בסדרת סרטי שליחות קטלנית, המחסל מדגם T-X לובש צורה של אישה ולא צורה של גבר. ההסתננות לחברה האנושית מתבצעת אם כן על ידי אישה נאה וחטובה שמשתמשת ביכולות הפיתוי שלה כדי לחדור למקומות ולהשיג את מבוקשה. את דמות המחסלת גילמה השחקנית והדוגמנית ממוצא נורווגי קריסטנה לוקן. מחסלת זו שנשלחה אחורה בזמן לתאריך 23 ביולי 2004, יוצאת ממכונת הזמן כפי שאר המחסלים בכל הסדרה ערומה כביום היוולדה. האנדרואידית מאתרת חליפת עור אדומה שמתאימה למידותיה, ניגשת לאישה עשירה הנוסעת במכונית פאר, רוצחת אותה וגונבת את רכבה. היא ממהרת לאתר את ג'ון קונור בגילאי העשרים שלו וכן את הסגנים שלו לעתיד שיהוו חלק מן "המחתרת" האנושית המורדת במכונות. נסיעתה הפרועה ברחובות מעוררת את תשומת לבו של שוטר תנועה שרוצה לעצור אותה. בתוך רגעים ספורים היא מגדילה את שדיה והשוטר הנבוך מחייך ו"מוותר" לה על קנס. לאחר שהמחסל "הטוב" מסביר לג'ון על דגם זה הוא מתפלא ושואל: "היא מחסלת של מחסלים, אתה עובד עליי?". T-X מהווה קיצור של המילה באנגלית Terminatrix טרמינייטריקס. דגם מחסל זה מהווה למעשה שילוב בין המחסל הקלאסי T-800 (אותו גילם ארנולד שוורצנגר) והדגם T-1000 שהופיע בסרט השני בסדרה. במילים אחרות, מחסל זה מורכב מליבת מתכת נוקשה ובלתי שבירה וכן מסגסוגת של מתכת מיוחדת המסוגלת להתנזל, לשנות צורה ולהתמצק. שוב, הדגם מציג את יכולת הבינה המלאכותית החזקה של סקיינט לחשוב מחוץ לקופסה ולעשות הכלאה בין שני סוגי דגמים כדי ליצור דגם משופר. בגופה של מחסלת זו ישנו מצבור של כלי נשק שונים וביניהם להביור חזק. היא מסוגלת לשנות את המראה החיצוני שלה ולהידמות לבני אדם אחרים הודות לסגסוגת המיוחדת שבגופה. היא רוצחת את ארוסה של קייט ברוסטר, מי שלימים עתידה להיות סגניתו הראשית של ג'ון קונור וכן אשתו, וגונבת את זהותו. בקרב שנערך בינה לבין המחסל הראשוני (שוורצנגר) היא מצליחה לגבור עליו פיזית ולנתק את ראשו מגופו. תוך שניות היא מחדירה שבבים ננוטכנולוגיים למעבד הראשי שלו שמשבשים את התכנות שלו וכמעט גורמים לו להרוג את ג'ון קונור, עליו הוא נשלח להגן. שימוש בשדה מגנטי חזק הנוצר ממאיץ חלקיקים שהופעל גורם לה להתנזל, אך מכשול זה רק מעכב אותה והיא מצליחה לדלוק אחרי ג'ון קונור וקייט במסוק. גופה מכיל מודם המאפשר לה להתחבר לאינטרנט כדי למסור ולקבל מידע. היא מסוגלת לשלוט במכונות ובכלי רכב אחרים בו זמנית. במרדף שמופיע בסרט היא מחדירה חלקים מיוחדים מגופה לכלי רכב שונים בעזרתם היא רודפת אחר ג'ון קונור, המחסל וקייט. לבסוף, הדגם המיושן T-850, מצליח לגבור עליה ולהשמידה תוך כדי הכרזה "את מושמדת" (You are Terminated). גם השמדתה אינה טיפוסית ביחס לסרטים האחרים בסדרה. בשאר הסרטים, המחסלים העוינים מחוסלים על ידי שימוש בקור עז או בחום עז טרם הגבורה עליהם. המחסל מהסרט הראשון עולה באש ולאחר מכן נכתש במכבש הידראולי חזק, המחסל בסרט השני מוקפא על ידי חנקן נוזלי ולאחר מכן מושמד בחום של מתכת מוצקת. ה-T-X מושמדת על ידי תאי דלק המוצמדים לפיה ומהווים למעשה מטען גרעיני.
רובע יזרעאל

שכונת רובע יזרעאל היא שכונה בעיר עפולה. השכונה החלה בבניה בשנת 2010, וכיום מונה קרוב ל-2,000 יחידות דיור. על פי התכנון, השכונה בסוף בנייתה תמנה יותר מ-4,700 יחידות דיור. השכונה ממוקמת בין עפולה (העיר התחתית), לבין השכונות עפולה עילית וגבעת המורה. השכונה קרובה לתחנת הרכבת עפולה, לקאנטרי, לפארק עפולה, למרכז רפואי "העמק" ולאתרי בילוי ומסחר. השכונה היא חלק מתוכניות משרד הבינוי והשיכון להורדת מחיר הדיור בישראל. נכון ל-2022 רוב השכונה כבר בנויה ומתגוררים בה מעל 6,000 תושבים. עדינה חכם, נגישה ומתפתחת: ביקור ברובע יזרעאל בעפולה, באתר ynet, 11 במרץ 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נביל פקיר

נביל פקיר (בצרפתית: Nabil Fekir; נולד ב-18 ביולי 1993 בליון שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי ממוצא אלג'יראי, המשחק בעמדת הקשר התקפי באל ג’זירה ובנבחרת צרפת. פקיר נכלל בסגל של ליון לראשונה בסוף יולי 2013 בניצחון 0–1 על גראסהופרס. את ההופעה האירופית הראשונה שלו על הדשא ערך ב-28 באוגוסט, כאשר הוא נכנס במחצית כמחליף במקומו של יאסין בנזייה בהפסד 0–2 לריאל סוסיאדד. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית נגד אוויאן. את שערו הראשון כבש ב-27 באפריל 2014 במשחק מול בסטיה, באותו משחק אף בישל שער לאלכסנדר לאקזט. בעונתו הראשון בקבוצה רשם 16 הופעות בכל המפעלים כשכבש שער אחד. בעונת 2014/15 הפך פקיר לחלק קבוע מההרכב. עד לזימון הראשון לנבחרת ב-19 במרץ הוא כבש 11 שערים ובישל 7 ב-25 הופעות. ב-17 במאי 2015 פקיר נבחר לשחקן הצעיר של השנה בליגה הצרפתית. כמו כן, הוא זכה בקשר העונה של שנת 2015. ב-23 ביולי 2019 חתם בריאל בטיס מהלה ליגה, ששילמה עליו לליון 19.75 מיליון אירו, לא כולל בונוסים. ב-18 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 2-1 לריאל ואיאדוליד. ב-25 באוגוסט הבקיע את שערו הראשון בהפסד 5-2 לברצלונה. ב-30 באוגוסט 2024 חתם באל ג’זירה. הופעת הבכורה של פקיר בנבחרת נרשמה ב-26 במרץ כמחליף של אנטואן גריזמן בדקה ה-74 בהפסד 1–3. את שערו הראשון כבש ב-7 ביוני בהפסד 3–4 במשחק הידידות נגד נבחרת בלגיה. פקיר נפצע בברכו בניצחון 0–1 במשחק ידידות נגד נבחרת פורטוגל, פציעה שהשביתה אותו קרוב לשישה חודשים. ב-25 באוגוסט 2016 זומן פקיר לראשונה מאז הפציעה לנבחרת הבוגרת של צרפת במשחק נגד נבחרת איטליה ולמשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018 נגד נבחרת בלארוס. לאחר מכן הוצא מהסגל עקב פציעה. פקיר הוא מוסלמי אדוק. ריאל בטיס גביע המלך: 2021/2022 מדיה וקבצים בנושא נביל פקיר בוויקישיתוף נביל פקיר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נביל פקיר, באתר Transfermarkt נביל פקיר, באתר Soccerway נביל פקיר, באתר BDFutbol נביל פקיר, באתר WorldFootball.net נביל פקיר, באתר National Football Teams נביל פקיר, באתר FootballDatabase.eu נביל פקיר, באתר ESPN אתר ערוץ הספורט – sport5.co.il, באתר m.sport5.co.il "Así afecta el Ramadán al fútbol: el plan de los futbolistas musulmanes para jugar pese al ayuno". El Español (בספרדית). 3 באפריל 2022. ארכיון מ-16 באפריל 2022. נבדק ב-16 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)
בן לוקח בת (סדרת טלוויזיה)

בן לוקח בת (באנגלית: Boy Meets Girl) היא סדרת סיטקום מבית ה-BBC, בכיכובם של רבקה רוט, הארי הפל ודניס ולץ'. הסדרה מספרת את סיפור אהבתם של ליאו (הפל), גבר סיסג'נדר בן 26, וג'ודי (רוט), אישה טרנסג'נדרית בת 40. התסריט, מאת אליוט קריגן, זכה ב"פרס הקומדיה הטרנסית", תחרות כישרונות שערך ה-BBC בשנת 2013 לתסריטים עם ייצוגים חיוביים של אנשים טרנסג'נדרים. התסריט נבחר מבין 320 שהוגשו לתחרות, וזיכה את קריגן בפרס של £5000. פרק הפיילוט בסדרה הוצג לראשי ה-BBC במרץ 2014, ובעקבותיו הוחלט על צילום עונה שלמה, וגיוס כותבים נוספים. הצילומים החלו בפברואר 2015 במנצ'סטר והעונה הראשונה כללה 6 פרקים בני 30 דקות כל אחד. לאחר שידור הפרק הראשון השווה עיתון הגרדיאן את הסדרה לסיטקום המצליח גאווין וסטייסי(אנ') וב-BBC הודו שאכן כיוונו ליצירת סיטקום במתכונת דומה, שיעסוק בפעם הראשונה בנושאים טרנסג'נדרים כעלילה ראשית. זו גם ההסדרה הראשונה של ה-BBC בכיכובה של שחקנית טרנסג'נדרית בתפקיד ראשי. ששת פרקי העונה הראשונה שודרו בין 3 בספטמבר ו-8 באוקטובר 2015, ולאחריהם הוזמנה עונה שנייה לסדרה. העונה השנייה, גם היא בת שישה פרקים, שודרה בחודשים יולי ואוגוסט 2016 אך לא זכתה להצלחה דומה, ולקראת סיום שידורה ה-BBC הודיעו על ביטולה. Kerrigan, Elliott (27 באוגוסט 2014). "Boy Meets Girl: The Story So Far". BBC Writers Room. {{cite web}}: (עזרה) – פוסט של יוצר הסדרה בבלוג התסריטאים של ה-BBC. "How BBC Two came to commission the first UK trans-themed sitcom". All About Trans. 26 באוגוסט 2014. {{cite web}}: (עזרה) – סיפור רקע של תחרות הכתיבה בנושאים טרנסג'נדרים Root, Rebecca (30 באפריל 2014). "Playing My Part: How I participated in the Trans Comedy Award". All About Trans. {{cite web}}: (עזרה) – פוסט בבלוג של ה-BBC מאת רבקה רוט. אתר האינטרנט הרשמי של בן לוקח בת (באנגלית) "בן לוקח בת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בן לוקח בת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עמוד הסדרה באתר הרשמי של ה-BBC Ellis-Petersen, Hannah (4 בפברואר 2015). "BBC starts filming sitcom starring transgender actor". The Guardian. {{cite news}}: (עזרה) Sherwin, Adam (21 באוגוסט 2014). "BBC2 commissions Britain's first transgender sitcom Boy Meets Girl". The Independent. {{cite news}}: (עזרה) Pallas, Jamie (6 בפברואר 2015). "Boy Meets Girl: Filming starts for BBC's first trans sitcom". All About Trans. {{cite web}}: (עזרה) Dianne Bourne, BBC's first transgender sitcom filming in Manchester starring @RealDeniseWelch, Manchester Evening News, ‏2015-02-03 (באנגלית) "BBC confirms Boy Meets Girl series 2". Radio Times. Richardson, Jay (18 במאי 2014). "From Boy Meets Girl to Orange is the New Black: Meet the new transgender faces of TV". The Independent. {{cite news}}: (עזרה) Lees, Paris (4 בפברואר 2015). "Boy Meets Girl: the BBC's trans sitcom is part of a quiet revolution". The Guardian. {{cite news}}: (עזרה)
אבו אל-פרג' (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אבו אל פרג' – בישוף בכנסייה הסורית האורתודוקסית במאה ה-13 אבו אל-פרג' הארון – מדקדק קראי ירושלמי אבו אלפרג' פרקאן אבן אסד – חכם קראי בן המאה ה-11 פרג'
אנריקו דה ניקולה

אנריקו דה ניקולה (באיטלקית: ‏Enrico De Nicola‏Ⓘ‏; ‏9 בנובמבר 1877 – 1 באוקטובר 1959) משפטן, עיתונאי ופוליטיקאי איטלקי שכיהן כנשיא איטליה הראשון, לאחר פירוק איטליה הפשיסטית שימש כראש מדינה הזמני בתקופת המעבר בין איטליה הפשיסטית לרפובליקה האיטלקית בין השנים 1946–1948. אנריקו דה ניקולה נולד ב-9 בנובמבר 1877 בנאפולי, בממלכת איטליה. לאחר שסיים ללמוד משפטים באוניברסיטת נאפולי פדריקו השני בשנת 1896, הוא התפרסם כאחד מעורכי הדין הפליליים הטובים ביותר באיטליה. הוא נכנס לפוליטיקה בשנת 1909 כשהצטרף למפלגה הליברלית האיטלקית. הוא מילא תפקידים ממשלתיים שונים בין השנים 1921-1913, ביניהם תת-מזכיר המדינה במשרד המושבות תחת ממשלתו של ג'ובאני ג'וליטי ותת מזכיר המדינה לענייני אוצר בממשלתו של ויטוריו אמנואלה אורלנדו. ב-26 ביוני 1920 נבחר לתפקיד נשיא בית הנבחרים של איטליה וכיהן בתפקיד זה עד 25 בינואר 1924. בשנת 1929 הוא נבחר על ידי ויטוריו אמנואלה השלישי להיות חבר בבית הנבחרים, אך דה ניקולה סירב. הוא פרש מהחיים הפוליטיים עם בחירתו של בניטו מוסוליני ועליית הפשיזם לשלטון האיטלקי. לאחר פרישתו מן החיים הפוליטיים, הוא חזר לעסוק בפעילות משפטית. לאחר נפילתו של מוסוליני וסיום תקופת הפשיזם באיטליה, ניסה המלך ויטוריו אמנואלה השלישי לטשטש את שיתוף הפעולה שהיה בין המשטר הפשיסטי של מוסוליני והמלוכה האיטלקית. תפקידו של ויטוריו אמנואלה השלישי עבר לידיו של אומברטו השני. אומברטו השני קיים משאל עם שהוביל להדחתו וכינון משטר דמוקרטי באיטליה. לאחר הדחתו של אומברטו, ממלכת איטליה חדלה מלהתקיים וראש ממשלת איטליה אלצ'ידה דה גספרי נותר כראש המדינה. בעקבות הבחירות שנערכו במדינה ב-28 ביוני 1946 נבחר דה ניקולה על ידי הסנאט האיטלקי להיות ראש המדינה הזמני עם יותר מ-80% מהקולות. לימים יאמר ג'וליו אנדראוטי כי דה ניקולה, צנוע ככל שהיה, לא היה בטוח אם לקבל את המינוי, והוא הסכים לאחר התעקשות של מנהיגים פוליטיים בתקופה. ב-25 ביוני 1947 התפטר דה ניקולה מתפקידו כראש המדינה עקב בעיות בריאותיות, אך למחרת הסנאט בחר בו שוב לתפקיד לאחר שיזהה בהתפטרותו מעשה של צניעות וענווה. ב-1 בינואר 1948 נבחר להיות נשיא איטליה הראשון. הוא נמנע מלהתמודד לבחירות נוספות והתפטר מתפקידו. הוא הפך לסנאטור לכל החיים עקב היותו ראש המדינה לשעבר. דה ניקולה שימש כנשיא בית המשפט לחוקה של איטליה בין השנים 1957-1956. דה ניקולה נפטר בעירייה טורה דל גרסו בנפת נאפולי בשנת 1959. הוא הותיר אחריו אשה. ראש ממשלת איטליה הרפובליקה האיטלקית מדיה וקבצים בנושא אנריקו דה ניקולה בוויקישיתוף מידע על אנריקו דה ניקולה (באנגלית) אנריקו דה ניקולה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אברהם צבי הירש ברודנא

הרב אברהם צבי הירש ברודנא (תר"י, 1850 - כ"ט באייר תרצ"ו, 21 במאי 1936) היה רב ליטאי חב"די ומחבר תורני, רבן של קופישאק, ברעזין (אנ') בתקופה של לפני מלחמת העולם הראשונה ובעת המלחמה במוסקבה. בסוף ימיו חי בירושלים. היה מחסידיו של הצמח צדק. נולד בדווינסק שבאימפריה הרוסית (כיום בלטביה) לרב משה ברודנא. בילדותו למד אצל אביו ובגיל 13 נכנס ללמוד בישיבת וולוז'ין אצל הנצי"ב מוולוז'ין, בצאתו מהישיבה כתב לו הנצי"ב שהוא עתיד להיות גדול הדור.[דרוש מקור] בשנת תרכ"ט נשא את בתו של הרב שמעון שלמה אהרנוביץ מהעיר גריווע הסמוכה לדווינסק. לאחר נישואיו שקד על תלמודו והיה סמוך על שולחן חותנו. נסמך לרבנות על ידי הרב יצחק אלחנן ספקטור ורבני וילנה. בשנת תרנ"ג[דרושה הבהרה] מונה לרב העיר קופישאק שבמחוז פוניבז' בליטא במקומו של הרב אבא יעקב בורוכוב. בשנת תרס"ב[דרושה הבהרה] מונה לרבה של קהילת ברעזין (פלך מינסק) שם כיהן עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. בזמן המלחמה עבר לכהן כרב במוסקבה. בשנת תרפ"ב[דרושה הבהרה] עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. שם התגורר עד לפטירתו בכ"ט באייר תרצ"ו. הוא נקבר בהר הזיתים. ברכת אברהם חלק א-ג, וילנה תרנ"ט, באתר היברובוקס לחם ערב, ורשה תרע"ג, באתר היברובוקס מגני אברהם, ירושלים תרפ"ו, באתר היברובוקס חסד לאברהם חלק א', ירושלים תרפ"ח, באתר היברובוקס חסד לאברהם חלק ב', ירושלים תרפ"ח, באתר היברובוקס חסד לאברהם חלק ג', ירושלים תרפ"ח, באתר היברובוקס חסד לאברהם חלק ד', ירושלים תרפ"ח, באתר היברובוקס בן-ציון אייזנשטט, הרב ר' אברהם צבי הירש ברודנא, דור רבניו וסופריו, תרנ"ה-תרס"ה, חלק ג, עמוד 8, באתר היברובוקס אברהם צבי בן משה ברודנא, דף שער בספרייה הלאומית
גוליית (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גוליית – דמות מקראית של גיבור פלישתי דוד וגוליית – סיפור תנ"כי על ניצחונו של דוד המלך על גוליית גוליית (שיר) – שיר של להקת כוורת גוליית (רכב) כלי רכב מתפוצץ בלתי-מאויש שפותח על ידי הוורמכאט במלחמת העולם השנייה גוליית (סדרת טלוויזיה) – דרמה משפטית אמריקאית גוליית (חברה)(אנ') – חברת רכב גרמנית בעלי חיים המכונים "גוליית": צפרדע גוליית (סוג) – סוג של צפרדע צפרדע גוליית – מין אפריקאי בסוג "צפרדע גוליית" אנפת גוליית – מין של אנפה חיפושית גוליית – סוג של חרק ממשפחת הזבליתיים תראפוזה (מכונה גם "עכביש גוליית") – סוג של טרנטולה תראפוזה בלונדי (מכונה גם "גוליית אוכל ציפורים") – מין בסוג תרפאוזה
אליהו חברה לביטוח

אליהו חברה לביטוח בע"מ הייתה חברת ביטוח שעסקה בשלל ענפי הביטוח בישראל. כיום היא חברת החזקות המחזיקה ב-69% ממניות מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים. החברה בבעלות פרטית של איש העסקים שלמה אליהו שגם ייסד אותה כחברת ביטוח. אליהו חברה לביטוח נוסדה בשנת 1966 על ידי שלמה אליהו שהיה באותה עת חתם מצליח של חברות הביטוח המובילות בישראל. החברה עסקה בראשיתה בביטוח רכב בלבד. פעילותה הורחבה תוך זמן קצר עם קבלת הרישיון לעסוק בביטוח אלמנטרי (1968) וביטוח חיים (1969). חברת "אליהו" הייתה לחברה הראשונה באותה עת שקיבלה רישיון לעסוק בביטוח לאחר קום המדינה. בשנת 1980, הקימה החברה את בית אליהו בפינת הרחובות אבן גבירול ויהודה הלוי בתל אביב והעבירה אליו את משרדיה. במרץ 2012, חתמה "אליהו" על הסכם לרכישת כ- 70% מהבעלות במגדל אחזקות ביטוח ופיננסים שלה 100% בעלות על מגדל חברה לביטוח בע"מ, חברת הביטוח הגדולה בישראל, תמורת 4.2 מיליארד ש"ח, והעסקה הושלמה באוקטובר 2012. לעמידה בדרישות הרגולטור מכרה חברת "אליהו" את פעילותה בתחומי ביטוח חיים וביטוח בריאות לחברת "הראל" בכ–210 מיליון שקל, והעבירה את פעילות הביטוח הכללי ל"מגדל". בכך למעשה יצאה החברה מעיסוק בתחום הביטוח ישירות - והפכה להיות חברת החזקות. בהתאם לכך, בשנת 2013 שונה שם החברה ל"אליהו 1959 בע"מ". ביטוח רכב ביטוח דירה ביטוח בתי עסק ביטוח קבלנים והנדסיים ביטוח תאונות אישיות ביטוח בריאות ביטוח נסיעות לחו"ל ביטוח כלי שיט אתר האינטרנט הרשמי של אליהו חברה לביטוח ערן אזרן, שלי אפלברג, אורן פרוינד, שלמה אליהו רוכש השליטה במגדל ביטוח מג'נרלי ב-4.2 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 7 במרץ 2012 יעקב העליון, ממעברת בית ליד דרך ביטוח, מעריב, 31 במרץ 1980 רון שטיין, ‏אליהו מתמוגג: "מהיום אני בעל השליטה, זה דבר גדול", באתר גלובס, 30 באוקטובר 2012 מיכאל רוכוורגר אסא ששון, משהו חורק בממלכה של שלמה אליהו, באתר TheMarker‏, 27 ביולי 2014
דיטר הרצוג

דיטר הרצוג (בגרמנית: Dieter Herzog, נולד ב-15 ביולי 1946 באוברהאוזן שבגרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר השמאלי בעיקר בפורטונה דיסלדורף ובבאייר לברקוזן. הרצוג היה חלק מסגל נבחרת גרמניה המערבית שזכתה במונדיאל 1974, בו ערך שתי הופעות. הרצוג שיחק במועדונים בוטרופ והומבורן 07, ובשנת 1970, כאשר היה בן 24, חתם בפורטונה דיסלדורף, ששיחקה אז בליגה הגרמנית השנייה. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 1970/71, הרצוג סייע לפורטונה דיסלדורף להעפיל לבונדסליגה. בעונת 1972/73 הרצוג ופורטונה דיסלדורף סיימו את העונה במקום ה-13, כשהרצוג הבקיע שבעה שערי ליגה. בעונת 1972/73 הסתפק הרצוג בשלושה שערי ליגה, אך קבוצתו סיימה את העונה במקום השלישי המפתיע, שהבטיח השתתפות בגביע אופ"א. בעונת 1973/74 רשם הרצוג עונת שיא, כאשר הבקיע 13 שערי ליגה, והוביל את פורטונה דיסלדורף שוב למקום השלישי, כשהוא משתף פעולה עם גרד צווה, ריינר גאי, וולפגנג זל וקלאוס בודה. באותה עונה, הודחו הרצוג ודיסלדורף בשמינית גמר גביע אופ"א על ידי לוקומוטיב לייפציג. בעונת 1974/75 הבקיע הרצוג שמונה שערי ליגה, וסיים עם דיסלדורף במקום השישי. בגביע אופ"א הבקיע הרצוג שער בניצחון 3-0 על גיורי ההונגרית, אך פורטונה דיסלדורף הודחה שוב בשמינית הגמר, והפעם על ידי פ.צ. אמסטרדם. בעונת 1975/76 הבקיע הרצוג תשעה שערי ליגה, אך קבוצתו הייתה מסובכת בתחתית וסיימה במקום ה-12, שלוש נקודות מעל הקו האדום. עונה זו הייתה האחרונה של הרצוג בפורטונה דיסלדורף. בקיץ 1976 עזב הרצוג את המועדון, במדיו ערך 167 הופעות ליגה, בהן הבקיע 40 שערים, וחתם בבאייר לברקוזן. הרצוג חתם בבאייר לברקוזן בקיץ 1976, כאשר זו שיחקה במחוז צפון של הבונדסליגה השנייה, שאז הייתה מחולקת לשני מחוזות. בשתי העונות הראשונות שלו במועדון, בהן הבקיע 18 שערים במצטבר, לא הצליח הרצוג להעפיל לבונדסליגה עם באייר לברקוזן. בעונת 1978/79 הרצוג העפיל עם באייר לברקוזן לבונדסליגה מהמקום הראשון. בשתי העונות הבאות, הרצוג ובאייר לברקוזן סיימו בחלק התחתון של הבונדסליגה אך נשארו בליגה. בעונת 1981/82 סיימו הרצוג ולברקוזן במקום ה-16 בבונדסליגה, ונאלצו להתמודד במבחני הישרדות מול קיקרז אופנבך. במשחק הראשון, הבקיע הרצוג שער שהקנה לבאייר לברקוזן ניצחון 1-0 במשחק החוץ באופנבך. בגומלין ניצחה באייר לברקוזן בתוצאה 2-1 ונשארה בליגה. בעונת 1982/83 הרצוג פתח בהרכב בהפסד 1-0 לארמיניה בילפלד במחזור הפתיחה, ולאחר מכן לא שיחק כלל, כאשר פרישתו הייתה ידועה. במחזור ה-32 של אותה עונה עלה הרצוג כמחליף בהפסד 4-0 לפורטונה דיסלדורף, קבוצתו הקודמת. בתום עונה זו פרש הרצוג ממשחק פעיל. הרצוג ערך שתי הופעות בנבחרת המשנה של גרמניה המערבית, וחמש הופעות בנבחרת גרמניה המערבית הבכירה, כולן בשנת 1974. הרצוג זומן על ידי המאמן הלמוט שן לסגל של מערב גרמניה למונדיאל 1974, בו לא שיחק כלל בשלב הבתים הראשון. בשלב הבתים השני פתח הרצוג בהרכב בניצחון 2-0 על נבחרת יוגוסלביה, ובניצחון 4-2 על נבחרת שוודיה, בו הוחלף על ידי יורגן גרבובסקי, שהבקיע שער והביא למפנה במשחק לטובת גרמניה המערבית. לאחר מכן, הרצוג לא שיחק עוד במונדיאל זה, וזכה בטורניר לאחר שהנבחרת המערב גרמנית ניצחה במשחק הגמר את נבחרת הולנד בתוצאה 2-1. עם באייר לברקוזן: אליפות הבונדסליגה השנייה מחוז צפון: 1978/79 עם נבחרת גרמניה המערבית: מונדיאל 1974 מדיה וקבצים בנושא דיטר הרצוג בוויקישיתוף דיטר הרצוג, באתר Transfermarkt דיטר הרצוג, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) דיטר הרצוג, באתר WorldFootball.net דיטר הרצוג, באתר National Football Teams דיטר הרצוג, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אנשים שהם לא אני

אנשים שהם לא אני הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2016 אותו כתבה וביימה הדס בן ארויה, שאף מככבת בו בתפקיד הראשי. זהו סרט הביכורים של בן ארויה. הפקת הסרט החלה כסרט הגמר של בן ארויה במסגרת לימודיה האקדמאים בבית הספר לקולנוע ע"ש טיש באוניברסיטת תל אביב, ובסופו של דבר הוא הפך לסרט באורך מלא, בתמיכת קרן בלבטניק, קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות-פרויקט קולנוע וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי. ב-8 באוגוסט 2016 הוקרן הסרט בבכורה עולמית בפסטיבל לוקרנו (בלוקרנו שבשווייץ). הסרט הוקרן גם, בין השאר, ב"פסטיבל מאר דל פלאטה" (במאר דל פלאטה שבארגנטינה), שם זכה ב"פרס הגרנד פרי" (הסרט המצטיין), ובפסטיבל הסרטים חיפה. קומדיה רומנטית בלי יותר מדי רומנטיקה. ג'וי לא מצליחה להשתחרר מבן זוגה לשעבר, אבל היא גם לא מצליחה באמת להתאהב בבחור החדש, ובינתיים היא לא מצליחה להפסיק לשכב עם כל הבחורים הלא נכונים בעיר. זה סיפור על אנשים שמתים לאינטימיות אבל מתים מפחד מאינטימיות, שמדברים בלי סוף אבל בעצם לא אומרים כלום. "אנשים שהם לא אני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אנשים שהם לא אני", באתר ספר הקולנוע הישראלי "אנשים שהם לא אני", באתר אידיבי "אנשים שהם לא אני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "אנשים שהם לא אני", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אנשים שהם לא אני, קדימון הסרט באתר יוטיוב אנשים שהם לא אני, עמוד הפייסבוק של הסרט אנשים שהם לא אני, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה (פרס אופיר) אנשים שהם לא אני, באתר סרט ביקורות עופר ליברגל, ‏״אנשים שהם לא אני״, סקירה, באתר "סריטה", 28 בדצמבר 2016 אור סיגולי, הסרט "אנשים שהם לא אני" הוא החיים עצמם, באתר כלכליסט, 29 בדצמבר 2017 תומר קמרלינג, ‏האנשים החדשים, באתר ‏מאקו‏, 29 בדצמבר 2016 אורי קליין, "אנשים שהם לא אני" מסמן את הבמאית הדס בן ארויה כהבטחה קולנועית, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2016 אורון שמיר, עכבר העיר אונליין, "אנשים שהם לא אני": אנחנו דור מזוין, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2016 שמוליק דובדבני, 'אנשים שהם לא אני': אשה ישראלית חדשה, באתר ynet, 3 בינואר 2017 אנשים שהם לא אני, באתר פסטיבל הסרטים חיפה