laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדוארד

אדוארד (באנגלית: Edward) הוא שם פרטי או פטרונים ממקור אנגלי, לעיתים גרמני (Eduard) או צרפתי (Édouard). מקורו העתיק של השם, באנגלית עתיקה (Ēadweard). האם התכוונתם ל... אי הנסיך אדוארד – פרובינציה קנדית אגם אדוארד – הקטן מבין האגמים הגדולים של אפריקה אדוארד אדוארד – בלדה עממית העוסקת ברצח מלכי אנגליה שנשאו את השם אדוארד: בית וסקס – אדוארד הזקן – מלך אנגליה בשנים 899 - 924. אדוארד המרטיר – מלך אנגליה בשנים 975 - 979. אדוארד המודה – מלך אנגליה השנים 1042 - 1066. אחרי תקופתם נתאפסה ספירת מלכי אנגליה, ולכן הם לא נכללים בספירה שבהמשך. בית פלנטג'נט – אדוארד הראשון – מלך אנגליה בשנים 1272 - 1307. אדוארד השני – מלך אנגליה בשנים 1307 - 1327. אדוארד השלישי – מלך אנגליה בשנים 1327 - 1377. בית יורק – אדוארד הרביעי – מלך אנגליה בשנים 1461 - 1470, 1471 - 1483. אדוארד החמישי – מלך אנגליה בשנת 1483. בית טיודור – אדוארד השישי – מלך אנגליה בשנים 1547 - 1553. מלכי בריטניה ונסיכים שנשאו את השם אדוארד, כולם מבית וינדזור / בית סקסה-קובורג-גותה: אדוארד השביעי – מלך הממלכה המאוחדת בשנים 1901 - 1910. אדוארד השמיני – מלך הממלכה המאוחדת בשנת 1936. הנסיך אדוארד, דוכס אדינבורו – בנה של המלכה אליזבת השנייה. אישים ששמם הפרטי הוא אדוארד אדוארדס (פירושונים)
רידוואן

רידוואן (פרסית וערבית رضوان, תעתיק מדויק: רצ'ואן) הוא פסטיבל בן שנים עשר ימים בדת הבהאית המנציח את תחילת נבואתו של בהאא אללה. חג זה מציין את תחילתה של הדת הבהאית כדת עצמאית, והוא החג הבהאי הקדוש ביותר. משמעותה של המילה "רידוואן" בהקשר בהאי היא "גן עדן", והחג נקרא על שמו של גן רידוואן, השוכן על גדות החידקל מחוץ לבגדאד, ואשר בו שהה בהאא אללה במשך שנים עשר ימים לאחר שהוגלה מהעיר, ובטרם החל את מסעו לאיסטנבול. אין קשר ישיר בין החג לבין גן רידוואן בעכו. לפני שבהאא אללה עזב את בגדאד לאיסטנבול, הוא עקר לגני נג'יביה ב-22 באפריל 1863, ושם קיבל את פניהם של המבקרים אשר באו להיפרד ממנו. יחד עם בניו ומספר בהאים אחרים הוא נותר בגן במשך שנים עשר ימים בסך הכל. ביום התשיעי הצטרפו אליו יתר בני משפחתו, שהיו מנועים מלעשות כן קודם לכן מפני שהחידקל עלה על גדותיו. ביום השנים עשר עזבה המשפחה את הגן בדרכה לאיסטנבול. בגן הכריז בהאא אללה לראשונה באוזני חמישה ממאמיניו על מעמדו המדויק כנביא, אך נוסח הכרזתו המדויקת אינו ידוע. עוד הכריז בהאא אללה שלוש הכרזות בגן: הוא ביטל את הלכת הג'יהאד המוסלמית, קבע כי לא תהיה התגלות נוספת של האל במשך אלף השנים הבאות, וכן הצהיר כי כל שמותיו של האל באים לידי ביטוי בכל הדברים. מאז נקרא הגן בפי הבהאים בשם "רידוואן". לפני מספר שנים הוא נהרס ובמקומו הוקם מרכז רפואי. בספר אל-כתאב אל-אקדס שכתב בהאא אללה ב-1873, הוא קבע את הרידוואן ואת הכרזת הבאב כשני החגים של הדת הבהאית. עוד הוא קבע את קדושתם של הימים הראשון, התשיעי והאחרון של הרידוואן לאור הקונטקסט ההיסטורי שלהם, והשווה את מעברו מביתו אל הגן ועזיבתו את בגדאד, להג'רה של מחמד ממכה למדינה. הכרזתו של בהאא אללה התרחשה בשנה ה-19 לספירה הבהאית, שהחלה עם הכרזת הבאב ב-1844, דהיינו עם השלמת הואחִד הראשון. יומו הראשון של הרידוואן הוא בדרך כלל יום בחירתן השנתי של האסיפות הרוחניות המקומיות ובמהלך החג נבחרות האסיפות הרוחניות הלאומיות. חברי בית הצדק העולמי נבחרים גם הם במהלך הרידוואן, אחת לחמש שנים. הפסטיבל מתחיל ב-21 באפריל ונמשך עד 2 במאי. יומו הראשון, התשיעי (29 באפריל) והאחרון נמנים עם תשעת החגים הבהאים בהם שובתים המאמינים ממלאכה. מאחר שלפי לוח השנה הבהאי ובדומה ללוח העברי, היום מתחיל עם שקיעת השמש, נפתח החג כשעתיים לפני השקיעה ב-20 באפריל. בשעה זו לפי המסורת נכנס בהאא אללה אל הגן. שלושת הימים הקדושים של הרידוואן מצוינים בכינוס ובתפילה שלאחריה נערכת חגיגה. יום הברית Bahá’u’lláh declares His mission Two articles on Ridvan Two articles on Ridvan The Exile of Bahá'u'lláh The Kitáb-i Aqdas
בית (שירה)

בית (מכונה גם מחרוזת וסטרופה) הוא רצף של מספר משפטים בשיר. לרוב, בשירה קלאסית המשקל נשמר לאורך הבית. פעמים רבות, יחידת הבית גם מוגדרת על ידי החריזה או מספר שורות קבוע (כמו במבנים השיריים, דיסטיכון/קופלט, טרצינה, מרובע/קטרן, חמשיר או ססטט). כך לדוגמה, הקומדיה האלוהית של דנטה אליגיירי כתובה בטרצינות ומתחרזת במבנה של אבא, בגב, גדג, דהד וכן הלאה, מה שיוצר רצף של בתים בני שלוש שורות כל אחד. בַּיּוֹם הַהוּא, אֶמְצַע שְׁבִיל יָמֵינוּ, בְּחֹרֶשׁ עַז נִתְעֵיתִי, כִּי מָאוֹר וּנְתִיב־אֱמֶת בָּאֹפֶל הִטָּמֵנוּ. הוֹי מָה אַכְזָר הַסֹבֶךְ הַשָׁחֹר – אֶת אֵימָתוֹ לֹא יְתָאֵר פִּי־גֶבֶר; גַּם זִכְרוֹנוֹ הוּא רַעַד וּמָגוֹר, — תחילתה של הקומדיה האלוהית, מאת דנטה אליגיירי. בתרגומו של זאב ז'בוטינסקי מלבד המבנים השיריים, גם סכמות חריזה מגדירות בתים. כך חריזה חובקת, מסורגת או זו של מרובע מגדירות יחידות בנות ארבע שורות, כלומר, בתים בני ארבעה טורים. מצד שני, החריזה הצמודה, דווקא מפרידה בין שני חלקי הבית ובכך יוצרת מעין שתי יחידות נפרדות בתוך הבית, כמעט שני בתים נפרדים. לדוגמה, בשירו של דורי מנור, פרימה, בתים שונים חרוזים בסכמות חריזה שונות, כדי להבהיר רעיון מסוים, במקרה זה רעיון הפרימה שבשיר. בשירה מודרנית, בתי שיר יכולים להיות ממוקמים באופן שרירותי על פני הדף המודפס, זאת הודות למוסכמות דפוס, אשר משלבות אפשרויות, כמו שטח לבן, פיסוק או הדגשה. התגלמות פחות ברורה מאיליה של השבירה לבתים, ניתן למצוא בסונטות של ויליאם שייקספיר, אשר מודפסות כיחידה אחת, כבית אחד גדול בן 14 שורות, אך יכולות להישבר לשלושה בתים בני 4 שורות המוגדרים על ידי סכמת החריזה המסורגת שלהם וקופלט אחד מסכם, שפעמים רבות מוזח שמאלה משאר השיר. עֵת אֶל כִּנְסֵי הִרְהוּר שׁוֹתְקִים, נוּגִים, אַזְעִיק זִכְרוֹן דְּבָרִים, זִכְרוֹן עָבָר, אֶבְכֶּה מַאֲוַיִּים לֹא מֻשָּׂגִים וּזְמַן, כִּלָּה אֶת כֹּל שֶׁלִּי יָקַר -- אַשְׂחֶה עֵינַי, שֶׁזֶּה כְּבָר לֹא דָּמְעוּ, עַל כָּל יָדִיד, בְּלֵיל-הַמָּוֶת נָח, וַאֲבַכֶּה מַרְאוֹת שֶׁנֶּעֶלְמוּ וּמֵחָדָשׁ מֵאַהֲבָה אֶגְנַח. אֶכְאַב אָז כְּאֵבִים אֲשֶׁר כָּאַבְתִּי וּבְלֵב כָּבֵד אֶמְנֶה שׁוּב אֶת כֻּלָּם,/ חֶשְׁבּוֹן עָצוּב שֶׁל אֲנָחוֹת דְּאָבָתִי שֶׁאֲשַׁלְּמוֹ שֵׁנִית, כְּמוֹ לֹא שֻׁלַּם. עָלֶיךָ אָז אֶחְשֹׁב, יְדִיד הַלֵּב -- יוּשַׁב כָּל שֶׁאָבַד, יֶחְדַּל הַכְּאֵב. — סונטה מספר 30, מאת ויליאם שייקספיר. בתרגום משה זינגר פסקה הייקו קופלט קטרן חמשיר בית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מילון ספרות בתפוז אנשים מילון מונחים בספרות אמנון ששון, מחרוזת, בלקסיקון אתר הפיוט והתפילה
ישראל באולימפיאדת הלסינקי (1952)

משלחת ישראל לאולימפיאדת הלסינקי (1952) כללה 25 ספורטאים (22 גברים ושלוש נשים) שהתחרו ב-5 ענפי ספורט. הייתה זו האולימפיאדה הראשונה שבה השתתפה ישראל. לאחר האולימפיאדה הקימה הממשלה "ועדה לבירור פרשת הופעתה של משלחת ישראל באולימפיאדה". הוועדה בחנה "האם היה כישלון בהופעת ספורטאינו במשחקים" וקבעה כי לא היה כישלון ואף היו הישגים משביעי רצון. נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה הכדורסלן אברהם שניאור. אוריון גלין גלר זריקת דיסקוס – מוקדמות: 40.76 מטר, מקום 32 אריה גליק ריצת 400 מטר – סיבוב ראשון: 50.2 שניות, מקום 5 - מקום 53 בדירוג הכללי ריצת 800 מטר – סיבוב ראשון: 2:00.9 דקות, מקום 6 - מקום 47 בדירוג הכללי לאה זמרי (הורביץ) ריצת 80 מטר משוכות – סיבוב ראשון: 12.4 שניות, מקום 6 - מקום 31 בדירוג הכללי אולגה וינטרברג זריקת דיסקוס – מוקדמות: 35.79 מטר, מקום 19 דוד טבק ריצת 100 מטר סיבוב ראשון: 10.9 שניות, מקום 1 סיבוב שני: 10.9 שניות, מקום 6 - מקום 21 בדירוג הכללי ריצת 200 מטר סיבוב ראשון: 22.4 שניות, מקום 1 סיבוב שני: 21.8 שניות, מקום 5 - מקום 27 בדירוג הכללי תמר מיטל-שומכר קפיצה לגובה – 1.40 מטר, מקום 17 קפיצה לרוחק – מוקדמות: 5.16 מטר, מקום 29 אריה קלינשטוב-נוה קפיצה לגובה – מוקדמות: 1.70 מטר, מקום 35 נבחרת ישראל בכדורסל לא העפילה לטורניר האולימפי, כיוון שהפסידה פעמיים בטורניר הקדם אולימפי שנערך בתאריכים 14 - 18 ביולי. ישראל שובצה לבית מספר 2 מתוך שלושה בתים, שבו נכללו גם הונגריה, יוון והפיליפינים. שיטת המשחקים הייתה 'נוק אאוט כפול' (לפיו נבחרת המפסידה שני משחקים נדחקת מהתחרות). בסיבוב הראשון ניצחה הונגריה את יוון וישראל הפסידה 57:47 מול הפיליפינים. בסיבוב השני ישראל הפסידה ליוון 54:52 ובכך הודחה מהתחרות. נבחרת הפיליפינים גברה על הונגריה ובכך הבטיחה את עלייתה לטורניר האולימפי. הונגריה הבטיחה עלייתה לטורניר האולימפי גם היא בעקבות ניצחון נוסף על יוון. מוקדמות: הפסד לפיליפינים 57:47 הפסד ליוון 54:52 הרכב הנבחרת: דני ארז משה דניאל יהודה וינר מרסל חפץ פרדי כהן (לא שותף) עמוס לין זכריה עופרי אליהו עמיאל ראובן פכר מנחם קורמן רלף קליין שמעון שלח אברהם שניאור מאמן: מוריס רסקין - מאמן אמריקאי, לשעבר מאמן קבוצת הכדורסל של ברוקלין קולג' אלכס אלירז רובה שכיבה 50 מטר – 381 נקודות, מקום 56 רובה 3 מצבים 50 מטר – 1059 נקודות, מקום 44 דב בן-דב רובה חופשי 3 מצבים 300 מטר – 1,033 נקודות, מקום 21 שמואל לביב-לובין רובה חופשי 3 מצבים 300 מטר – 973 נקודות, מקום 26 צבי פנקס רובה שכיבה 50 מטר – 388 נקודות, מקום 41 רובה 3 מצבים 50 מטר – 1,077 נקודות, מקום 41 יואב רענן מקפצה 3 מטר – מוקדמות: 67.70 נקודות, מקום 9 מגדל 10 מטר – מוקדמות: 58.15 נקודות, מקום 30 נחום בוך 100 מטר חופשי – מוקדמות: 1:05.6 דקות, מקום - 59 ישראל במשחקים האולימפיים אולימפיאדת הלסינקי (1952) מדיה וקבצים בנושא ישראל באולימפיאדת הלסינקי בוויקישיתוף דוח הוועדה לבירור פרשת הופעתה של משלחת ישראל באולימפיאדה ה-15 בהלסינקי וגילוי דעת של הוועד האולימפי על דוח ועדת החקירה באתר ארכיון המדינה. המשלחת הישראלית הראשונה, באתר המכללה האקדמית וינגייט אהרל'ה ויסברג, נושאי הדגל, באתר ישראל היום, 20 ביולי 2012 http://www.sports-reference.com/olympics/countries/ISR/summer/1952/ דוח הוועדה לבירור פרשת הופעתה של משלחת ישראל באולימפיאדה ה-15 בהלסינקי באתר ארכיון המדינה.
דניאל מחובר

דניאל מחובר (נולד ב-1 בנובמבר 1963) הוא עורך-דין בריטי ופעיל למען זכויות אדם. מחובר נולד בישראל לפרופ' משה מחובר, ממייסדי "מצפן" והוא בעל אזרחות ישראלית. מחובר הוא שותף במשרד עורכי דין Hickman & Rose, בה הוא עומד בראש המחלקה לזכויות האזרח. נמנה עם מייסדי העמותה "עורכי דין למען זכויות אדם של הפלסטינים", שנוסדה ב-1988. לצד פעילותו למען פלסטינים בתחום המשפט הבינלאומי, הוא עסק גם בייצוג משפחות אסירים שנפטרו במהלך תקופת מאסרם, בסדרה של תביעות שהוגשו במהלך השנים בנושא נגד ממשלת בריטניה והמשטרה הבריטית. מחובר זכה לפרסום בינלאומי כאשר כמייצג של "המרכז הפלסטיני לזכויות האדם" הביא את רשויות אכיפת החוק בבריטניה להוציא צו מעצר נגד האלוף דורון אלמוג, בטענה כי אלמוג ביצע לכאורה פשעי מלחמה במהלך כהונתו כאלוף פיקוד הדרום. בעקבות צעדו של מחובר, הועלו במערכת הפוליטית הצעות להטיל עונש מאסר על מגישי תביעות מסוג זה נגד אנשי כוחות הביטחון, כמו גם הצעות לשלילת אזרחותם של מגישי תביעות שכאלה המתגוררים בחו"ל. לאחר מבצע עופרת יצוקה הודיע מחובר כי צוותים משפטיים במדינות אירופה שונות, ואף מעבר לה, מתעתדים להגיש הליכים דומים נגד בכירים ישראלים, בטענה כי במהלך המבצע בוצעו פשעי מלחמה. לאחר המשט לעזה (2010) ייצג מחובר 29 מתוך 33 הבריטים שהשתתפו במשט שביקשו להעיד בפני ועדת טירקל שמונתה לחקור את אירועי המשט. דף הבית של דניאל מחובר במשרד עורכי-הדין בו הוא שותף שהגנרלים יחשבו פעמיים/ריאיון עם דניאל מחובר באתר הגדה השמאלית יעל ערבה, "ישראל מבצעת פשעי מלחמה", באתר nrg‏, 21 ביולי 2006 נעם פלג, ‏עו"ד ישראלי לשעבר מכין צווי מעצר לבכירים בישראל: "גם אחרון חיילי צה"ל צריך לחשוש מביקור בבריטניה", באתר גלובס, 28 בינואר 2010 דיאנה בחור-ניר, לבני: "התביעות באנגליה - בומרנג שיחזור אליהם", באתר ynet, 13 בספטמבר 2005 שלומי שטיין, רודפו של האלוף אלמוג - ישראלי, באתר nrg‏, 13 בספטמבר 2005 חיים משגב, יש גבול לאזרחות, באתר ynet, 14 בספטמבר 2005 [1] דנה הרמן, בריטים שהשתתפו במשט רצו להעיד - אך לטענתם זומנו באיחור, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2010
אתלרד השני, מלך אנגליה

אתלרד השני, המכונה "עצת בּוֹשֶת" (לטינית: Ethelredus II, אנגלית עתיקה: Æðelred, אנגלית מודרנית: Æthelred the Unready; ‏966 לערך – 23 באפריל 1016) - מלך אנגליה בשנים 979–1013 ומשנת 1014 ועד מותו. בין שתי תקופות שלטונו מלך באנגליה סוון, מלך דנמרק. אתלרד היה בנו של אדגר, מלך אנגליה, מאשתו השנייה אלפרידה, ועלה לשלטון לאחר שאחיו-למחצה, אדוארד המרטיר, נרצח בידי אנשי אמו של אתלרד, שחפצה להושיב את בנה על כס המלכות. לאחר מספר עשורים של שקט ושלום נאלץ אתלרד להילחם בפולשים הויקינגים, ששבו להטריד את אנגליה. בשנת 991 הוא נלחם נגד אולאף טריגווסון, מלך נורווגיה, שהביא עמו את הצבא הפולש הגדול ביותר שפלש לאנגליה במאה השנים שקדמו לו. אתלרד אמנם הפסיד מול צבאו של אולאף, אך הצליח להגיע עמו להסכם שנטה לטובתו, משום שאולאף נאלץ לשוב ולהגן על נורווגיה. גם לאחר פלישה זו התרחשו פלישות ויקינגיות נוספות לאנגליה, אשר חלק נכבד מהן הדף אתלרד לא בכוח הזרוע כי אם בתשלומי כסף, שנקראו "דנגלד". ייתכן שחולשתו זו כנגד הפולשים הוויקינגים היא אשר הקנתה לו את תדמיתו הרעה בספרי ההיסטוריה, המציירים אותו כאדם חלש אשר מוטט את אנגליה. בשנת 1013 פלש לאנגליה סוון מלך דנמרק. אתלרד נמלט יחד עם שני בניו לנורמנדיה, מולדתה של אשתו אֶמָּה, וחזר רק עם מותו של סווין בשנת 1014. אז שב למלוך ושלט באנגליה שנתיים נוספות, עד למותו בשנת 1016. יורשו על הכס היה בנו, אדמונד השני, אשר מלך מספר חודשים והובס בקרב מול קאנוט הגדול מלך דנמרק, בנו של סוון. אתלרד מתואר לרוב כאיש חלש אשר דרדר את ממלכת אנגליה לשפל חסר תקדים ולדעיכה נמרצת עד למהלומת המחץ שהנחיתו עליהם הדנים בשנים מאוחרות יותר. הוא נחשב כרועצה של אנגליה, אך תיאור זה אינו מדויק. הוא ערך רפורמות שיפור נרחבות במערכת המנהלית האנגלית והכניס את מוסד השריפות (Sheriff); כמו כן, על פי כמות המתכות היקרות במטבעות מתקופתו ניתן לראות כי תקופת שלטונו הייתה תקופה של פריחה כלכלית. משמעות כינויו- Unræd, איננה "בלתי נכון" כפי שהועבר לאנגלית מודרנית כ-Unready, כי אם "(זה המקבל) עצה רעה". זהו אולי משחק מילים מכוון על שמו אתלרד, שמשמעותו "בעל תושייה" (כלומר, המקבל עצה טובה). הכינוי נולד מאוחר יותר ותועד לראשונה במאה ה-13, מאתיים שנה לאחר מותו. המלך אתלרד השני מוזכר בספרו של קן פולט, "הערב והבוקר", וכן בסדרה "ויקינגים: ולהאלה" המשודרת בשירות ההזרמה נטפליקס. מדיה וקבצים בנושא אתלרד השני, מלך אנגליה בוויקישיתוף אתלרד השני, מלך אנגליה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) biography/Ethelred-the-Unready אתלרד השני, מלך אנגליה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כדיתה

כַּדִּיתָה (שם קודם: קדיתא) הוא יישוב לא מוכר בגליל העליון, על הר כותר. בשנת 1999 החליטה הממשלה על הקמת יישוב אקולוגי בן 150 משפחות במקום, אולם הדבר טרם יצא אל הפועל, ובינתיים מתגוררות במקום עשרות משפחות הנתפסות על ידי רשות מקרקעי ישראל כמשפחות פולשות. היישוב מתאפיין בבניה מפוזרת ומרווחת בתוך נוף גלילי של טרסות עתיקות, עצי זית ותאנה רבים. בסמיכות אליו ממוקמים קברו של רבי טרפון (על-פי מסורת מהאר"י) וקברו של אלקנה, אבי שמואל הנביא. בסמיכות ליישוב נמצא גם אתר עתיקות מוכר ושני עצים עתיקים במיוחד: אלה אטלנטית (בקבר רבי טרפון) ותות שחור (סבא תות). עד 1948 שכן במקום כפר ערבי בשם דומה. חלק מפליטי הכפר התיישבו בעכברה הסמוכה. נחמן פרקש התגורר בשנות ה-80 במערה הנמצאת כיום בתוך היישוב. בשנת 1988 הוקם היישוב הנוכחי על ידי ארבע משפחות שקבלו במקום קרקעות בתמורה לקרקעות פרטיות שלהם בהר מירון, בהסכם מיוחד עם מינהל מקרקעי ישראל. יזמית היישוב הייתה תמר הר זהב, בתו של הצלם דוד רובינגר, שרכשה שטח אדמה מדרוזים תושבי בית ג'אן, במטרה להתיישב בה. אך מכיוון שלא יכלה לממש את הרכישה, בגלל הכוונה להקים שם שמורת טבע, התיר לה אריאל שרון, אז יו"ר ועדת השרים להתיישבות, לצאת לחפש שטח חלופי, וכך הגיעה לכדיתה. בשנים 1990–1991 התיישבו במקום עוד כ-14 משפחות. לטענתן התיישבו באישור משרד השיכון הגם שללא תוכנית מתאר, בעוד רשות מקרקעי ישראל טוען שהם פלשו. עם זאת, הוסכם שמשפחות אלו יישארו במקום עד הסדרת היישוב. בשנת 1999 החליטה ממשלת ישראל להפוך את קדיתא ליישוב אקולוגי ל-150 משפחות והנושא נמצא בשלבי תכנון. בהיעדר הגדרה של "יישוב אקולוגי" הנושא נמצא במחלוקת. התושבים מבקשים להסדיר את בתיהם כמו שהם, בעוד משרד הפנים מקדם תוכנית לעבר יישוב רגיל, עם בנייה לפי תקן, כולל ממ"ד. נושא נוסף הנתון במחלוקת הוא עתידם של התושבים הנוכחיים שהגיעו אחרי 1999 הדורשים חזקה בקרקע, בעוד הרשויות טוענות שאין להם זכות במקום. בשנת 2014 התגוררו במקום כ-35 משפחות, שניהלו במקום כפר אקולוגי עם צימרים. ביישוב פועל גם מפעל לייצור טופו, מהבודדים בארץ, תחת השם "טופו קדיתא". צלם, עינת יקיר, כתר הוצאה לאור, 2022 דף הפייסבוק של היישוב: קדיתא - כפר אקולוגי אודות קדיתא ב"אתר ההתיישבות בגליל" תהל פרוש, הלב אמר: פה, באתר הארץ, 6 במאי 2008 יערה שאלתיאל ויעל אלף, קדיתא: נוף תרבות – חקלאות מסורתית, אתר רשות העתיקות - מינהל שימור, 2005 איך נראים החיים כשמקרר הוא מותרות? | דוקותיים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 10:50) בקדיתא אין ממ"דים או חשמל – אבל יש אופטימיות, שגורמת לתושבים להישאר, היישוב במלחמת חרבות ברזל, סרטון בערוץ "כאן חדשות", באתר יוטיוב (אורך: 09:57), 7 ביולי 2024 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 השם על פי ילקוט הפרסומים 5488 02-02-2006 חגיגת העשור בכפר עקברא, דבר, 6 באוגוסט 1958 פינוי פלישה בקדיתא ליד צפת, הודעת דוברות רשות מקרקעי ישראל, 3 בינואר 2008 תהל פרוש, הלב אמר: פה, באתר הארץ, 6 במאי 2008 אייל לוי ועדי חשמונאי, קרב קדיתא: חביבה אלפרון נגד הרשויות, באתר nrg‏, 8 באוגוסט 2009 עדי סגל, קדיתא והעולם שלה, באתר הארץ, 11 באפריל 2014 הארץ, "צֶלֶם" מאת עינת יקיר: פרק לקריאה, באתר הארץ, 21 ביולי 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבגולמונו

אַבְגוֹלֵמוֹנוֹ (ביוונית: αυγολέμονο או αβγολέμονο) הוא רוטב ומרק מהמטבח היווני, העשוי מציר בשרי המועשר באורז ובמיץ לימון, המעניק למרק טעם חמוץ. המרק בדרך כלל מוסמך באמצעות חלמון ביצה. נהוג לקשט מרק זה בפטרוזיליה. מרק זה נפוץ מאוד ביוון, ובאזורים בהם מתגוררים יוצאי יוון בצפון אמריקה. כמו כן מרק זה, הדומה לאגריסטדה, נפוץ בישראל בקרב יוצאי יוון וטורקיה. כרוטב, האבגולמונו משמש כתוספת למאכלים בסגנון דולמה, ולירקות כמו ארטישוק ולבשר צלוי. בכמה מטבחים מזרח תיכוניים, משמש האבגולמונו כרוטב לעוף או לדג. ובקרב יהדות איטליה הוא משמש כרוטב לפסטה או בשר. מדיה וקבצים בנושא אבגולמונו בוויקישיתוף Joyce Goldstein, Cucina Ebraica: Flavors of the Italian Jewish Kitchen, Chronicle Books, 1998, עמ' 166, ISBN 0-8118-1969-8 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזיאון הילדים על שם קוהל

מוזיאון הילדים על שם קוהל (באנגלית: Kohl Children's Museum), בפרוורי שיקגו נוסד בשנת 1985 ועבר בשנת 2005 מהפרוור וילמט לפרוור גלינוויו. המוזיאון מכיל רק מיצגים שאפשר לגעת בהם שעוצבו כדי להמחיש ולחבב את חומר הלימוד שבתוכנית הלימודים הממלכתית על ילדים בני שמונה ומטה. שטח המוזיאון הוא ארבע ושליש דונם והוא מכיל 17 חדרי תצוגה וגן תצוגה. המוזיאון הוא אחת האטרקציות הבולטות עבור ילדים באזור שיקגו ויש בו מבקרים רבים. למוזיאון יש כ-350,000 מבקרים בשנה וכ-7,500 משפחות הן מנויות שלו. המוזיאון הוא מוסד ללא כוונת רווח המהווה שלוחה של מרכז ההוראה של וילמט – אחד מארבעה מרכזי הוראה באילינוי ובישראל שנוסדו על ידי דולורס קוהל (Dolores Kohl) בשנת 1972 ונתמכו על ידי קרן החינוך שברשותה. בשנת 1998 חדלו הן דולורס קוהל והן קרן החינוך שברשותה לטפל בניהולו השוטף של המוזיאון והצטרפו אל שורת התורמים הפסיביים שלו. המנהלים שתפסו את מקומם הם שרידן טרנר ופרידריק וודאל שביצעו את העברת המוזיאון לאתרו החדש. ההעברה הרחיקה את המוזיאון משטח העיר שיקגו בחמישה מייל נוספים, אולם היא אפשרה הרחבה משמעותית שלו, שיפור ניכר בנגישות המוזיאון לנכים ושיפור בידידות המבנה לסביבה. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון הילדים על שם קוהל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון הילדים על שם קוהל (באנגלית) מוזיאון הילדים על שם קוהל, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון הילדים על שם קוהל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון הילדים על שם קוהל, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון הילדים על שם קוהל, סרטונים בערוץ היוטיוב מוזיאון הילדים על שם קוהל, באתר פינטרסט ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פליוקן

פליוקן (Pliocene) היא תקופה בנאוגן מעידן הקנוזואיקון. משך תקופתה 3.75 מיליוני שנים, מלפני 5.5 מיליוני שנים ועד לפני 2.5 מיליוני שנים. עם זאת זהו טווח נזיל יחסית, מאחר שהסלעים בהם מגדירים את התקופה פחות בולטים. הצורה העיקרית של החישוב היא במעבר מהמיוקן הנחשב לחמים יחסית לפליסטוקן הקריר יותר, בו הופיע עידן הקרח. האקלים של הפליוקן הפך לקר ועונתי יותר מאשר במיוקן ואזורי יערות הפכו לערבות עשב או לטונדרה. גם המדבריות גדלו יותר בתקופה זו, בה יבשות רבות וזרמים ימיים שינו ממסלולם. בתקופה זו התפתחו מיני ההומינידים ובראשם האוסטרלופיתקוס וכן מיני בעלי חיים גדולים שהופיעו גם במשך הפליסטוקן. באמריקה התרחשה אז ההחלפה האמריקאית הגדולה. דבר זה הכחיד או גרם לשגשוגם של מינים רבים בשתי האמריקות. לוח הזמנים הגאולוגי science/early-Pliocene-Epoch, science/late-Pliocene-Epoch פליוקן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פליאונטולוגיה - פליוקן, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צבי השביט

צבי השביט (Harry Heilbut;‏ 22 באפריל 1917, ל' בניסן תרע"ז – 29 באפריל 1981, כ"ה בניסן תשמ"א) היה מבכירי שופטי השחמט והפרובלאים בישראל. השביט נולד ב-1917 באמסטרדם לפלורה לבית קלקר וארנסט יחיאל היילבוט, משפחה יהודית מסורתית. מצד אמו הוא נצר לאליהו מונטאלטו ומצד אביו נצר לרב נתן מרקוס אדלר, הרב הראשי של האימפריה הבריטית. בנעוריו היה פעיל בתנועת נוער ציונית והתעתד לעלות ארצה אולם מכיוון שהולנד לא נחשבה כארץ מצוקה לא הוקצו לה סרטיפיקטים מההסתדרות הציונית העולמית והתוכנית לעלות ארצה הושמה לאל. בעת הכיבוש הנאצי בהולנד הצטרף למחתרת ההולנדית ובמסגרתה ביצע מספר פעולות. מקורות מודיעיניים של המחתרת גילו כי הלשינו עליו ולכן נאלץ לעזוב בבהלה את הולנד בנתיב הבריחה המחתרתי כשהוא עובר דרך בלגיה, צרפת וספרד לפורטוגל. קטעים רבים הלך ברגל תוך שימוש במסמכים מזויפים. מפורטוגל הנייטרלית הפליג לאנגליה והצטרף ליחידה ההולנדית בצבא אנגליה – "הבריגדה של הנסיכה איירין" ובמסגרתה לקח חלק פעיל בקרבות באירופה לאחר הפלישה לנורמנדי. לאחר שחרורו מהצבא חזר להולנד אולם כשהסתבר שכל משפחתו וידידיו נספו בשואה, עבר להתגורר בסינגפור וב-1948, עלה למדינת ישראל לאחר הכרזת עצמאותה. היה נשוי למרים השביט (2003-1914) פעילה חברתית ומתנדבת נמרצת. על פעילותה זכתה לאות הוקרה מהתנועה למען ארץ ישראל טובה ולתואר יקירת קריית-טבעון לשנת 2003. ברוב שנותיו בישראל התגורר השביט בקריית טבעון תחילה עבד בהולנד בנק יוניון ולאחר מכן בבנק הפועלים. נפטר בביתו ב-1981 לאחר מחלה ממושכת, הותיר אלמנה ושני בנים Heading 2, web.archive.org, ‏2009-08-02 כבר בנערותו לקח השביט חלק פעיל בשחמט, בעקבות גל האהדה ששטף את הולנד לאחר שד"ר מקס אויבה זכה בתואר אלוף העולם החמישי בשחמט (1935 -1937). בכל שנותיו בישראל נטל חלק בפעילויות שחמט. היה פעיל באיגוד הישראלי לשחמט ובמועדון השחמט "עמנואל לסקר" בחיפה. השתתף באופן קבוע בתחרויות ובאירועים כ"שח קייט" השנתי בנתניה. אולם בעיקר חיבר בעיות שחמט וכן שפט בפורומים שונים של חיבור בעיות. השביט היה משופטי השחמט הישראלים הראשונים (1959) [1](הקישור אינו פעיל) שזכו בתואר "שופט בינלאומי" International judges, www.sci.fi. ייצג את ישראל בכנסים שונים ככנס הבינלאומי בבלגרד, יוגוסלביה ב-1960 ושפט באולימפיאדת השחמט שנערכה בחיפה בשנת 1976. International Judges for Chess Compositions נרצחו על ידי הנאצים ב-3 ביולי 1943 במחנה ההשמדה סוביבור מוזאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה אתר הבריגדה של הנסיכה איירין (בלשון ההולנדית אולם בחלקו באנגלית) יקירי הקריה הנבחרים
רסטורציה (אמנות)

רסטורציה (שִחזור) היא השבתו של חפץ למצב בו התקיים ברגע מסוים בעבר. שלא כשימור (Conservation) שמשמעו שמירה על המצב הקיים של חפץ אמנותי לבל יתדרדר, מתבצעת ברסטורציה התערבות של ממש במראה או בפונקציונליות של החפץ לצורך החזרתו לכדי שלמות של סגנון, תקופה היסטורית וכדומה. על מלאכת הרסטורציה אחראי הרסטורטור וההתמחות המקצועית נעשית לפי חומרים (ולא כפי שמקובל בטעות לחשוב, לפי תקופות). לדוגמה: ציורים, אובייקטים מעץ, מתכת, ציורי קיר, אבן, נייר וכדומה. מקצוע הרסטורציה התפתח בו זמנית כענף של מקצוע האדריכלות וכהמשך המדעי למקצועות האומנות כגון צייר הכנסיות (Kirchenmaler) שהקדים את משמר ציורי-הקיר, הנגר שהקדים למשמר העץ, או החרט שהקדים את משמר המתכת. המושג נטבע על ידי אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק (Eugène Viollet-le-Duc) למרות שבזמנו (המחצית הראשונה של המאה ה-19) הייתה משמעותו קרובה יותר למשמעות העכשווית של בנייה מחדש (reconstruction). תאורטיקנים חשובים אחרים בעולם השימור-שיחזור הם קארל פרידריך שינקל, ג'ון ראסקין, גאורג דהיו וצ'זרה בראנדי (Cesare Brandi). Cesare Brandi, Theory of Restoration, Istituto centrale per il Restauro, Nardini Editore, english edition 2005. מדיה וקבצים בנושא רסטורציה בוויקישיתוף אתר הארגון הישראלי לשימור נכסי תרבות רסטורציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עבודת רסטורציה לשולחן העבודה של תאודור הרצל יהונתן ברקהיים, מכון דוידסון לחינוך מדעי, לעשות מדע בשם האמנות, באתר ynet, 5 באוקטובר 2024 טלאי שימור/שחזור על קיר מוזאיקה של בניין Hospital de la Santa Creu I Sant Pau, ברצלונה, ספרד רסטורציה של ריהוט: הדבקה מחדש של אלמנט אגוז בחזית שידה, איטליה מחיצה עם חלונות לתצפית בעבודות השימור בקלויסטר של כנסיית סנט טרופים בארל, צרפת עבודות רסטורציה במנזר מרקוס הקדוש, ירושלים עבודות רסטורציה במנזר מרקוס הקדוש, ירושלים עבודות רסטורציה במנזר מרקוס הקדוש, ירושלים ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הזב הגדול

הזב הגדול (בפרסית زاب بزرگ; בערבית الزاب الاعلى – תעתיק מדויק: אלזאב אלאעלא; בטורקית: Büyükzap Suyu; בכורדית: Zêyê Mezin; בארמית סורית: ܙܒܐ ܥܠܝܐ; ביוונית עתיקה Λύκος; בלטינית Lycus) הוא נהר הנובע בטורקיה וזורם דרומה לאורך 473 ק"מ, עד שהוא מתמזג עם נהר החידקל, דרומית לעיר מוסול שבעיראק. הנהר תוחם בקירוב את הגבול הדרומי של תפוצת האוכלוסייה הכורדית בעיראק, ומהווה גבול פוליטי של האזור האוטונומי הכורדי. הנהר מהווה מקור מים חשוב של החידקל, ומשמש להשקיה ולהפקת אנרגיה הידרואלקטרית באמצעות סכרים הבנויים עליו. בשנת 750 לספירה התחולל קרב גדול על נהר הזב בין הח'ליפים מבית אומיה לבין בית עבאס. הזב הקטן נהר דיאלא אגם דוכאן מדיה וקבצים בנושא הזב הגדול בוויקישיתוף