laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גיחות הרעשה מעל קהיר במלחמת ההתשה

גיחות הרעשה מעל קהיר היו סדרה של גיחות של מטוסי קרב ישראליים שביצעו בומים על קוליים מעל קהיר כאמצעי לחץ נוסף על הציבור המצרי והשלטון המצרי במהלך מלחמת ההתשה. הגיחות גרמו לנזק למבנים בעיקר ברובעי היוקרה של קהיר ולזעם ותסכול של ההנהגה המצרית. במהלך מלחמת ההתשה שאפה מצרים לשחוק את כוחות צה"ל ולהביא לנפגעים רבים ככל האפשר בעיקר באמצעות תקיפות ארטילריה לעבר קו בר-לב ולעבר מטרות במערב סיני. בתגובה נהגה ישראל לתקוף כוחות מצריים בצידה המערבי של תעלת סואץ באמצעות הפצצות חיל האוויר ובפעולות קרקעיות. הימשכותה של המלחמה, והגידול במספר החיילים הנפגעים לצה"ל הביא להחרפת תגובותיו, שהחל לתקוף גם כוחות בעומק מצרים וכן מטרות תשתית אזרחית ומטרות כלכליות. התקיפות בוצעו בין היתר באמצעות כוחות חי"ר מוסק. חלק מההתקפות העמוקות הביאו לרגיעה בחזית למשך מספר שבועות או חודשים מאחר שדרשו מהמצרים הקצאת משאבים לשמירה על עורפם באמצעות כוחות שמירה על מתקנים שנקראו המיליציות העממיות. ב-17 ביוני 1969 במהלך גיחת צילום של שדות תעופה צבאיים בסביבת קהיר ושל הכור הגרעיני באינשאס(אנ') של שני זוגות מטוסי מיראז' 3 מטייסת 119, הגביר אחד המטוסים מהירותו כדי לחבור לבן זוגו ובטעות עבר את מהירות הקול כשהוא בגובה נמוך של 800 רגל מעל לשכונותיה של קהיר. הבום העל קולי שנוצר גרם להרס, ניפץ זגוגיות בשכונת היוקרה הליופוליס שבה ארמון הנשיא ובמפקדת ההגנה האווירית המצרית. אמצעי התקשורת בעולם דיווחו על ההרעשה הישראלית בקהיר והביכו את ההנהגה המצרית. נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר זעם על ביצוע הבום העל קולי מעל בירת מצרים ולאחר דיון עם המפקדי הצבא, הדיח את מפקד חיל האוויר מוסטאפה שאלבי אל חינאווי שהספיק לכהן כשמונה חודשים בלבד ומינה במקומו את עלי מוסטפא בגדאדי. כן הדיח את מפקדים נוספים ובהם מפקד ההגנה האווירית חסאן כאמל והעניש אחרים. מפקד חיל האוויר הישראלי, מוטי הוד ביקש לברר את נסיבות המקרה וראה בו כאמצעי נוסף להפעלת לחץ על המצרים. כתוצאה מכך, בהמשך המלחמה הזניקה ישראל מטוסי קרב לביצוע בומים על קוליים מעל שכונות היוקרה של קהיר. במטרה להגביר את עוצמת הפיצוץ והנזק למבנים, בוצעו הבומים במטוסי הפנטום שהיו גדולים יותר מהמיראז'ים ולכן גרמו להדף חזק יותר וביצעו פס נזק לאורך העיר. אחת הגיחות המשפיעות בוצעה ב-4 באוקטובר 1969, שבו טסו זוג מטוסי פנטום בין היתר מעל ארמון הנשיא ומעל כיכר תחריר כשהם מזעזעים את המבנים מנפצים שמשות וזורעים הרס רב. גיחות ההרעשה היו גורם נוסף שהביא את נאצר לדרוש מבני בריתו הסובייטים לשלוח חיל משלוח להגנה על שמי ארצו. רוח רפאים מעל קהיר חלק א' - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967-1970), דני שלום עמ' 273-276
NSU

NSU הייתה חברה גרמנית לייצור אופניים, אופנועים וכלי רכב ממונעים מסוגים שונים. החברה נוסדה בשנת 1873 כיצרנית אופניים והמשיכה לייצור אופנועים משנת 1900 ואילך. חברה גרמנית זו החלה בייצור מכוניות בשנת 1906 ובהמשך דרכה ייצרה מגוון סוגי כלי רכב ממונעים עד ייצור הדגם האחרון והמפורסם, ה-Ro80, אשר היווה מרכיב משמעותי בנפילתה וסגירת מפעליה בשנת 1977. המכוניות יוצרו בנקרסולם, עיר קטנה יחסית מצפון לשטוטגרט בגרמניה. עסקי הקונצרן היו מתונים יחסית עד שנות ה-30 של המאה ה-20. התרחבות למפעל גדול יותר הייתה משגה אשר כמעט הביא לנפילת NSU. עקב כך, המפעל החדש נמכר ליצרנית המכוניות האיטלקית פיאט, ו-NSU המשיכה בייצור כלי הרכב במפעלה המקורי. ב-1931 הופסק ייצור המכוניות וייצור האופנועים המשיך בקצב איטי. עם זאת, בשנת 1955 דורגה NSU כיצרנית האופנועים הגדולה בעולם. היא אף זכתה באליפות היצרנים של מרוצי אופנועי גרנד פרי בקטגוריית ה-250 ו-125 סמ"ק ב-1953 ו-1954. המכוניות הראשונות לאחר מלחמת העולם השנייה רק משנת 1957, ואלו, כמו רכבי NSU אשר יוצרו לפני המלחמה, היו כלי רכב קטנים המצוידים במנועים חלשים כדי להוזיל את מחיר השוק וצריכת הדלק. כלי הרכב של החברה משנות ה-60 התאפיינו במבנה קצר ורחב יחסית, בהשפעת דגם הקורבייר של חברת שברולט. כלי הרכב היו בעלי מנועים הממוקמים באחורי הרכב ומקוררי אוויר. ההשראה שהובילה לפיתוחם של דגמים חדשים נבעה מיצירת הקשר בין NSU לבין המהנדס פליקס ונקל, שהביא לפיתוחו של מנוע רוטארי חדש המכונה כיום מנוע ונקל. גם אז הצליחה חברת NSU לייצר רק שני דגמים אשר צוידו במנועי ונקל, הספיידר ונקל וה-Ro80, לפני שנקלעה שוב לקשיים ונמכרה בסופו של דבר לחברת פולקסווגן הגרמנית בשנת 1969. פולקסווגן החליטה למזג את NSU עם חברה אחרת שרכשה בשם 'אוטו יוניון' ולבסוף למכור את המכוניות תחת מותג של אחד מתתי החברות של 'אוטו יוניון' ששמו היה אאודי. מפעל נקרסולם המקורי של NSU משמש כיום את אאודי בייצור מכוניות היוקרה שלה. N.S.U פרינץ 1, פרינץ 2, פרינץ 3, (NSU Prinz I, II & III) N.S.U פרינץ 4 N.S.U פרינץ 1000 N.S.U פרינץ ספורט NSU ספיידר NSU Ro 80 NSU P10 N.S.U 1200C N.S.U 1200tt NSU Quickly תמונות של NSU ספורט פרינץ בישראל אתר עם כל הפרטים הטכניים אודות דגמי ה-NSU
מנוע פריסת תצוגה

מנוע פריסת תצוגה (באנגלית: layout engine, rendering engine), הוא רכיב תוכנה המפענח תוכן בשפת תגיות (כדוגמת HTML, XML, תמונות וכדומה) ומידע על פורמט ההצגה הרצוי (כמו CSS, XSL וכדומה) ומוציא כפלט מידע מעוצב שלרוב מוצג על הצג או מודפס. בעבר היווה מנוע פריסת התצוגה חלק בלתי נפרד מהדפדפן, אולם עם התפתחות הקוד הפתוח ויישומים נוספים שהציגו תוכן בשפת תגיות, כגון תוכנות דואר אלקטרוני, הופרד מנוע הפריסה מהדפדפן והוא משרת מספר יישומים. דוגמאות למנועי פריסת תצוגה נפוצים הם: Gecko שבו נעשה שימוש בתוכנות של קרן מוזילה (פיירפוקס, Thunderbird ו-Seamonkey) ובעבר גם בגרסאות המאוחרות של דפדפן נטסקייפ. WebKit פותח במקור על ידי KDE עבור אפל, משמש את הדפדפנים ספארי, דפדפן האנדרואיד ודפדפן פיירפוקס בגרסת ה-iOS. Blink מבוסס על WebKit ונעשה בו שימוש בדפדפן גוגל כרום, כרומיום, אופרה ועוד. ‏Trident המשולב בין היתר במוצרים שונים של מיקרוסופט (אינטרנט אקספלורר, דפדפן אוונט ,Outlook Express). EdgeHTML מבוסס על Trident ופותח עבור דפדפן מיקרוסופט אדג'. ‏ Presto כבר לא נמצא בשימוש כיום, שימש בעבר את דפדפן אופרה. KHTML תקן ישן יחסית, שנמצא בין היתר ב-Konqueror, שימש בעבר את הדפדפנים ספארי וגוגל כרום. WYSIWYG ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמבת' דייווידץ

אמבת' ג'ין דייווידץ (באנגלית: Embeth Jean Davidtz; נולדה ב-11 באוגוסט 1965) היא שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אמריקאית-דרום אפריקאית. מוכרת בזכות גילום הלן הירש בסרט "רשימת שינדלר" ובזכות הופעותיה בסרטים "ג'ונבאג", "איש המאתיים", "צבא האופל" ובסדרה "בטיפול". דייוויץ נולדה בלפאייט, אינדיאנה שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי. היא גדלה בטרנטון בירת ניו ג'רזי. בילדותה חזרה עם אמה ג'ין ואביה ג'ון דייוויץ למולדתם בדרום אפריקה, שם למדה את שפת האפריקאנס. יש לה תואר בספרות אנגלית ובדרמה מאוניברסיטת רודס שבדרום אפריקה. דייוויץ החלה להתפרסם בתחילת שנות ה-90 בקומדיית האימה של סם ריימי "צבא האפלה" בתפקיד שילה, בה מתאהב גיבור טרילוגיית האימה אש (ברוס קמפבל). סטיבן ספילברג שהבחין בדייוויץ בהפקת הטלוויזיה "נישואים קטלניים" בה השתתפה ליהק אותה בשנת 1993 ליצירתו "רשימת שינדלר", לתפקיד הצעירה היהודייה הלן הירש בה חושק ומתעלל קצין האס אס אמון גת (רייף פיינס). ב-1995 השתתפה דייוויץ לצידם של גארי אולדמן וקווין בייקון בדרמה "רצח מדרגה ראשונה". ב-1996 שיחקה בפנטזיה הקומית "מטילדה" בתור ג'ניפר האני המורה של הילדה מטילדה וורמווד. ב-1998 שיחקה לצידו של דנזל וושינגטון במותחן הרוחות "נקודת מגע". ב-1999 הופיעה דייוויץ בדרמה הבדיונית של כריס קולומבוס "איש המאתיים" בתפקיד "הגברת הצעירה" אמנדה מרטין ובעיבוד הקולנועי לרומן "מנספילד פארק" בתפקיד הצעירה העשירה מרי קרופורד. ב-2001 שיחקה בסרט האימה "שלוש עשרה הרוחות" בתור משחררת הרוחות קלינה אורטזיה ובמותחן הפסיכולוגי הבריטי "התהום". ב-2002 שיחקה בדרמת החינוך "מועדון הקיסר" בתור אליזבת חברתו לעבודה של המורה ויליאם האנדרט (קווין קליין) והשתתפה בדרמת הטלוויזיה הבריטית המוערכת "שקלטון". ב-2005 שיחקה דייוויץ בתפקיד ראשי בדרמה העצמאית המצליחה "ג'ונבאג" בתור סוחרת האומנות מדליין ג'ונסטן. ב-2007 הופיעה בסרט הפשע "עדות שבורה" בדמות ג'ניפר אשר נורת על ידי בעלה המדען העשיר טד קופורד (אנתוני הופקינס). מחוץ לקולנוע התפרסמה בסדרות " בטיפול" בתפקיד איימי המטופלת של הפסיכולוג ד"ר (גבריאל ביירן) ו"קליפורניקיישן" בתפקיד המורה פלישיה קונס. ב-22 ביוני 2002 נישאה לעורך הדין ג'ייסון סלואן, ולזוג שני ילדים. נישואים קטלניים (1992) - סרט טלוויזיה צבא האפלה (1992) רשימת שינדלר (1993) רצח מדרגה ראשונה (1995) סעודת יולי (1995) מטילדה (1996) ג'ינג'רברד (1998) נקודת מגע (1998) סיימון מאגוס (1999) מנספילד פארק (1999) איש המאתיים (1999) יומנה של ברידג'ט ג'ונס (2001) התהום (2001) שלוש עשרה הרוחות (2001) מועדון הקיסר (2002) ג'ונבאג (2005) עדות שבורה (2007) רסיסים (2008) אנשים שבורי כנפיים (2008) שלושה שכנים (2010) ספיידרמן המופלא (2011) פרנויה (2013) זמן ‏ (2021) במלכוד (2023) Not Okay‏ (TBA) בטיפול (2008) קליפורניקיישן (2009) The Secret Life of Marilyn Monroe‏ (2015) - סרט טלוויזיה ריי דונובן (2016) Tales of the Walking Dead ‏(2022) מדיה וקבצים בנושא אמבת' דייווידץ בוויקישיתוף אמבת' דייווידץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמבת' דייווידץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמבת' דייווידץ, באתר AllMovie (באנגלית) אמבת' דייווידץ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
בד"ץ בית יוסף

בד"צ בית יוסף הוא סוכנות כשרות שהוקמה על ידי הרב עובדיה יוסף ומתנהל על-פי פסיקותיו, המבוססות בדרך כלל על פסקי הרב יוסף קארו. הבד"צ מאוגד כחברה בשם בד"ץ "בית יוסף" בע"מ. הבד"צ הוקם בעשור האחרון של המאה העשרים כדי לספק מוצרים כשרים לבני הספרדים ההולכים לאור פסיקותיו של הרב עובדיה יוסף. מלבד עסקי המזון בהכשר בד"צ זה, ובפרט מותג הבשר "עטרה", נמצא תחת פיקוחו גם מפעל התפילין "תפארת יוסף". בספטמבר 2016 הגיש רשם העמותות בקשה לפירוק עמותה הקשורה לבד"ץ, בשל אי-סדרים בפעילותה. באפריל 2017 הורשע רב העיר חולון אברהם יוסף, בנו של הרב עובדיה יוסף, בהפרת אמונים, משום שבמסגרת כהונתו קידם אינטרסים כלכליים של בד"צ בית יוסף. לבד"צ בית יוסף כמה סימני כשרות שמטרתם למנוע זיופים. בין היתר הוא משתמש בהולוגרמה - מדבקה המיוצרת בעזרת לייזר. בעבר השתמש הבד"צ בפלומבה מפלסטיק האוחז את הבשר או העוף כך שכדי להורידו חייבים לשבור אותו. השימוש בפלומבות הופסק בהוראת משרד הבריאות לאחר שתינוק נחנק מאחת מהן. הרב עובדיה יוסף שימש כנשיא הבד"צ עד לפטירתו, ומאז עומד בנו, הרב משה יוסף, בראש הארגון. חבר מועצת חכמי התורה הרב שמעון בעדני היה עד פטירתו חבר ועד הכשרות של הבד"צ. בשנת 2017 ראש מחלקת הכשרות במשרד לשירותי דת, עמיחי פילבר, אמר: ”יש בד"צים פרטיים שמפעילים מערך משגיחים עצמאי ודורשים הקפדה על חומרות מיוחדות, כמו בד"ץ העדה החרדית ובד"ץ הרב לנדא. בד"צים אחרים לעומתם הם אשליה אחת גדולה. הם מסתמכים על המשגיחים שלנו ולא דורשים שום דבר מעבר למה שדורשת הרבנות. כל ה'תרומה' שלהם היא בגביית כסף על התעודה. בד"ץ בית יוסף הוא דוגמה מובהקת לפרצה הזו. זו מערכת שגובה כסף ותו לא”. בשנת 2018 בתוך חודש אחד אירעו שתי תקלות חמורות בהשגחה. במקרה אחד שווקו חתיכות בשר רבות שלא עברו ניקור להסרת החלב. באירוע אחר ממתק חמץ שווק ככשר לפסח. בשני המקרים דיווחו צרכנים על המכשול, והמוצרים נאספו. אתר האינטרנט הרשמי של בד"ץ בית יוסף אתר תפילין תפארת יוסף (אורכב 17.01.2012 בארכיון Wayback Machine) דוגמה רשימת בתי עסק בכשרותם יצחק דנון, בקשה לפירוק הבד"ץ של משפחת יוסף, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 בספטמבר 2016 חן מענית, ‏הרב אברהם יוסף, בנו של הרב עובדיה, הורשע בהפרת אמונים, באתר גלובס, 23 באפריל 2017 הסבר אודות הולוגרמה תמונה של פלומבה בחדרי חרדים, תינוק בבית שמש נחנק לאחר שבלע פלומבת מתכת של כשרות בשר יהודה יפרח, בדץ בית יוסף? רק גובים כסף ומסתמכים על משגיחי הרבנות, באתר nrg‏, 19 במאי 2017 ישי כהן, ‏חמץ גמור שווק כ"כשר לפסח" עם כשרות 'בד"צ בית יוסף', באתר כיכר השבת, 28 במרץ 2018
תובל (דמות מקראית)

תֻבָל, הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית כבנו החמישי מתוך שבעה של יפת בן נח. שמו של תובל מופיע בלוח העמים שבספר בראשית: ”בְּנֵי יֶפֶת - גֹּמֶר וּמָגוֹג, וּמָדַי וְיָוָן וְתֻבָל; וּמֶשֶׁךְ, וְתִירָס.” (ספר בראשית, פרק י', פסוק ב') מקובל בקרב היסטוריונים כיום לזהות את תובל המקראי עם ממלכת תובל (אנ') הקדומה, ששכנה בהרי הטאורוס ומול הטאורוס במזרח קיליקיה ודרום קפדוקיה. בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. (20.10.2022) בספר יחזקאל (פרק ל"ט, פסוק א') מוזכר תובל לצד גוג ומשך. לדברי יוסף בן מתתיהו, 'תובל' הוא אבי העם האיברי, ששכן באזור שבו נמצאת היום גאורגיה. ייתכן שמקור שמה של העיר טובולסק הוא למעשה-'תובל'. בהקשר האזורי, נזכר גם קשר בספרות העמים בין גומר בן יפת לעם הקימרי. מנגד, הירונימוס, איזידורוס מסביליה ונניוס טענו כי תובל הוא אביהם של האיטלקים והספרדים אשר בדומה נקראו גם הם בעבר עמים איברים. נדרש באגדה קטלונית קדומה, כי תובל נדד עם משפחתו מנמל יפו, והגיע לנהר פרנקולי שבספרד, בשנת 2157 לפנה"ס. שם הקים תובל עיר על שם בנו, טרחו (היא טרגונה של ימינו). לאחר מכן המשיך לאברו שם הקים מספר יישובים נוספים וביניהם אמפוסטה. לפי האגדה תובל שלט באזור במשך 155 שנים. הוא מת בעת הכנות ליציאה למאורטניה. בנו, איבר היה יורשו. מסורות נוספות טוענות כי תובל הקים את רוונה באיטליה, סטובל בפורטוגל, טולדו, ועוד ערים בספרד. המקור המוקדם ביותר למסורות אלו הוא ככל הנראה ספר שפורסם על ידי הנזיר הדומיניקני אניו דה ויטרבו בשנת 1498. כיום נחשבת היצירה לזיוף. חוקרים אירופאים רבים מקשרים בין הבסקים לבין תובל. ביניהם פוזה מהמאה ה-16 ואגוסטי קסחו מהמאה ה-19. האיברים הקווקזים היו אבות גאורגיה המודרנית. חוקרים גאורגים טוענים גם כיום כי הם צאצאיהם של תובל, תוגרמה ומשך. הגנאלוגיה של התנ"ך ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 116–117 ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עפרה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עפרה (מחצב) עפרה (שבט בנימין) – עיר מקראית בנחלת שבט בנימין עפרה (שבט מנשה) – עיר מקראית בנחלת שבט מנשה עפרה – התנחלות במועצה האזורית מטה בנימין בית ספר שדה עפרה עפרה תכבס – שיר מאת רבי יהודה הלוי עפר עופר
עפרה (שבט בנימין)

עָפְרָה היא עיר מקראית בנחלת שבט בנימין שמקובל לזהותה עם הכפר טייבה שנמצא כקילומטר אחד דרומית מהר בעל חצור. חוקרי המקרא התמודדו עם הקושי בהתאמת הפסוקים בספר יהושע לממצאים הגאוגרפים ולזיהויה של עפרה עם טייבה. מצד אחד, על פי תיאור הגבול בספר יהושע עבר קו הגבול בין בנימין לאפרים מיריחו לבית אל שנמצאות שתיהן מדרום לטייבה, ומאידך, מופיעה עפרה ברשימת ערי בנימין שנחלתו הייתה הדרומית מבין שני השבטים. היו שטענו כי רשימת הערים היא מזמן מאוחר יותר ואכן אין התאמה בין שני התיאורים. אחרים הסבירו כי קו הגבול לא הלך בקו ישר מיריחו לבית אל, אלא הקיף את עפרה וכלל אותה בתחומי נחלת שבט בנימין. פרופ' יהודה אליצור פירש את הפסוקים על פי הסבר זה, וטען כי הגבול לא הקיף את עפרה באופן שרירותי, אלא הוא נמשך מיריחו להר בעל חצור, שנמצא צפונית לעפרה, וממנו לבית אל, וזאת משום שההר הבולט משמש נקודת גבול גאוגרפית-טבעית וקצהו של החבל שנקרא "הר בית אל". עפרה נזכרת מאוחר יותר כאזור הקרב שנערך בין פלשתים ובני ישראל בהנהגתו של שאול המלך. ייתכן שזוהי העיר הנזכרת בפרשת אמנון ותמר בשם "אפרים" ובמלחמת אביה בן רחבעם בירבעם בן נבט בשם "עפרין". עפרה הייתה מיושבת כל ימי בית שני. היא מוזכרת כאחת הערים שהיו בשליטת שמעון התרסי. על פי יוסף בן מתתיהו, אספסיאנוס כבש אותה בדרכו מקיסרין לירושלים. על פי הברית החדשה, שהה ישו בירושלים מימי חג החנוכה, עד שראשי הכהנים ופרושים חיפשו עילה להכחיד אותו, על כן עבר ישו להתגורר יחד עם תלמידיו בעפרה עד שעלה חזרה לירושלים לקראת חג הפסח: "וַיִּוָּעֲצוּ יַחְדָּו (ראשי הכהנים והפרושים) לַהֲמִיתוֹ מֵהַיּוֹם הַהוּא וָהָלְאָה׃ על־כֵּן לֹא־הִתְהַלֵּךְ יֵשׁוּעַ עוֹד בְּתוֹךְ הָיְּהוּדִים לְעֵינֵי הָעָם כִּי אִם־סָר מִשָּׁם אֶל־הָאָרֶץ הַקְּרוֹבָה לַמִּדְבָּר אֶל־עִיר עֶפְרַיִם וַיָּגָר־שָׁם עִם־תַּלְמִידָיו" בימי הביניים, עדיין נקרא בערבית 'עפרא' וגאוגרף מוסלמי במאה ה-13 מזכירה. ב-1975 הוקם יישוב בשם עפרה מערבית לכפר הפלסטיני טייבה. עפרה בבנימין, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" עיר מקראית נוספת בשם עפרה שכנה באזור צפוני יותר, בנחלת שבט מנשה, והיא הייתה עירו של יואש ממשפחת אבי-העזרי, אביו של גדעון השופט. השם טייבה (الطيّبة) הוא קיצור של השם א-טייבת-אל-איסם (الطيّبة الاسْم) - "טובת השם" או "זו ששמה טוב". שם זה ניתן על ידי הערבים לכמה יישובים שנקראו בתקופות שקדמו לכיבוש הערבי "עפרית" (عفريت) או "עפרה" כיון שמשמעותם בערבית היא "שֵד", ולכן העדיפו תושבי המקום לקרוא ליישובים בשם בעל משמעות חיובית. יהודה אליצור, ‏"ויצא מבית אל לוזה": למהלכו של גבול בנימין-אפרים, באתר "דעת". יהודה אליצור, ‏גבולות נחלת אפרים, באתר "דעת". ספר שמואל א', פרק י"ג, פסוק י"ז. ספר שמואל ב', פרק י"ג, פסוק כ"ג. ספר דברי הימים ב', פרק י"ג, פסוק י"ט. "עופרים" על פי תרגום דליטש, "אפרים" על פי התרגום החדש הבשורה על פי יוחנן י"א 53-54 יאקות, מעג'ם אלבולדאן ג. עמ' 688
דייוויד קרוס

האם התכוונתם ל... דייוויד קרוס (שחקן אמריקאי) – שחקן אמריקאי דייוויד קרוס (שחקן גרמני) – שחקן גרמני דייוויד קרוס (מוזיקאי) – מוזיקאי אנגלי
ארצות הברית במשחקים הפאראלימפיים

ארצות הברית שלחה משלחת לכל אחד מאירועי המשחקים הפאראלימפיים. הן במשחקי הקיץ, והן במשחקי החורף. המשלחת האמריקאית היא אחת המשלחות המצליחות בתולדות המשחקים, וברבים מהטורנירים זכתה בכמות המדליות הגבוהה ביותר. ארצות הברית ארחה את משחקי הקיץ הפאראלימפיים בשנת 1984 (במשותף עם בריטניה) ובשנת 1996 ונערכת לאירוח המשחקים הפאראלימפיים לוס אנג'לס (2028). נוסף על ארחה ארצות הברית את משחקי החורף הפאראלימפיים בשנת 2002 בסולט לייק סיטי. השחיינית האמריקאית טרישה זורן היא הספורטאית המעוטרת ביותר בתולדות המשחקים הפאראלימפיים. היא זכתה ב-55 מדליות, מהן 41 זהב, 9 כסף ו-5 ארד. ספורטאיות בולטות נוספת הן השחייניות ג'סיקה לונג (29 מדליות) וארין פופוביץ' (19 מדליות) והאתלט בארט דודסון (20 מדליות). ארצות הברית במשחקים האולימפיים ארצות הברית במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא ארצות הברית במשחקים הפאראלימפיים בוויקישיתוף
עמוס אונגר

עמוס אונגר (נולד ב-1946) הוא איש ציבור ישראלי, שכיהן במגוון תפקידים במגזר הציבורי והעסקי. אונגר הוא בוגר האוניברסיטה העברית, שרת בשריון, כמ״מ במלחמת ששת הימים וכמ״פ במלחמת ההתשה וכסמג״ד ואחר כך כמג"ד במלחמת יום הכיפורים וסמח"ט מילואים והוא סגן-אלוף במיל. ב-1974 מונה אונגר, בידי טדי קולק, ראש העיר ירושלים, לנהל את "האגף לפיקוח על הבניה" בעיריית ירושלים. הוא שימש בתפקיד זה במהלך תקופת הבנייה האינטנסיבית של שנות ה-70. ב-1981 לאחר תקופה קצרה של ניהול סניפי ירושלים של חברות אלקטרה ורסקו, מונה אונגר לתפקיד מנכ"ל "החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי". בתקופת כהונתו עבר הרובע היהודי תהליך פיתוח מואץ - כשכונת מגורים גדולה וכאתר תיירות - ונערכו בו חפירות ארכאולוגיות רחבות היקף. עמוס אונגר אחראי על ייזום וביצוע עבודות התשתית והפיתוח הנרחבות שהתבצעו ברובע באותה העת. בין השאר ריצוף כל רחובות הרובע והקמת מערך תשתיות נרחב - מים, ביוב, תאורה ומערך גינון מקיף, והביא את פרויקט שיקום הרובע לסיומו. בתקופת כהונתו הוקמו ברובע שורה של מוזיאונים ואתרים ארכאולוגיים בהם הקארדו - הרחוב הראשי מן התקופה הרומית והביזנטית; מוזיאון "הבית השרוף" ואתר ה"פרבר ההרודיאני" שמתחת לישיבת הכותל. בתחילת 1987 מונה אונגר, בידי השר דוד לוי, לתפקיד מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון. הוא שימש בתפקידו ארבע שנים. בתקופה זו, בצד הניהול השוטף של המשרד, הכין עמוס אונגר תוכניות מקיפות להתמודדות עם שיכונו של גל המהגרים הגדול שהגיע לישראל, במהלך שנות ה-90, מברית המועצות. תוכניות משרד הבינוי והשיכון שהוכנו באותה תקופה כללו הרחבת ערים ויישובים והקמת ערים חדשות. מיליון העולים החדשים שהגיעו במהלך השנים שלאחר מכן ארצה, נקלטו ויושבו בפרויקטים שהוקמו על פי תוכניות אלו. ב-1991 פרש עמוס אונגר מן השרות הציבורי ומונה להקים את העיר מודיעין. הוא יזם והוביל את תכנון הפרויקט על כל שלביו, וניהל את הקמתה ופיתוחה של העיר במשך 15 שנים רצופות. כל המהלך התבצע באמצעות החברה שהקים לצורך זה: "עמ-גר ניהול בניה ופרויקטים". החברה, בשיתוף עם חברת הבת "עמק איילון ניהול תשתית ופרויקטים", תפקדה כמנהלת ההקמה והבינוי של העיר ושל עשרים אלף יחידות הדיור הראשונות שנבנו בה. אונגר יישם את הניסיון שצבר כמנכ"ל משרד הבינוי והשיכון ובהקמת העיר מודיעין, באמצעות חברת "עמ-גר ניהול בנייה ופרויקטים בע"מ". החברה התמחתה בניהול, פיתוח והקמה של פרויקטים גדולים במגזר הציבורי, ותכנון ובנייה של מוסדות תרבות וחינוך. בין הפרויקטים שהחברה תכננה וניהלה: פרויקט "שיקום מרכז העיר ירושלים" בשנים 1995 – 2005 שכלל בין השאר את הפיכת רוב רחובות מרכז העיר למדרחובים; ואת "תוכניות מערב ירושלים", מטעם עיריית ירושלים ומינהל מקרקעי ישראל - תוכנית ענק להרחבת ירושלים באמצעות בניית עשרות אלפי יחידות דיור ממערב לעיר - תוכנית ספדיה (תוכנית אשר לא אושרה). עמוס אונגר פעיל באופן התנדבותי בגופים ציבוריים שונים. בין השאר הוא חבר בוועד המנהל של תיאטרון החאן בירושלים. מזה עשרים וחמש שנים הוא גם חבר הנהלת עמותת "יד לשריון" בלטרון, ומשמש בתפקידים ציבוריים נוספים. אסתר גלוברשט, מנכ"ל אופטימי, מעריב, 25 באפריל 1989 צבי הראל, בולדוזר בפעולה, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2001 אדריכל משה ספדיה, ‏"במודיעין מרכז העיר, התחבורה ושמורת הטבע נמצאים יחד", באתר גלובס, 16 ביוני 2014 אורי בלאו, ללא התוכנית, העיר נדונה להגירה שלילית, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2006 הרבה חברים בירושלים, באתר גלובס, 29 במרץ 1999
פס ייצור

פס ייצור הוא שיטת ייצור המורכבת ממספר תחנות עבודה, שבכל אחת מהן, חלקים הניתנים להחלפה מוספים למוצר מסוים באופן עקבי, ולאחריה עובר המוצר לתחנה הבאה, על מנת ליצור בסוף התהליך מוצר סופי. פס הייצור הוצג לראשונה על ידי אלי ויטני כדי ליצור מוסקטים (סוג של רובה) עבור ממשלת ארצות הברית. מאוחר יותר, הנרי פורד הציג את פס הייצור הנע במפעל "היילנד פרק פורד" על מנת לחסוך בהוצאות ולמסור מוצר סופי זול יותר. עד המאה ה-19, נהוג היה שאדם אחד או מספר אנשים, ייצרו את כל החלקים של מוצר מסוים לחוד, והרכיבו אותם למוצר יחיד, תוך עשיית שינויים קלים בחלקים כך שיתאימו ביחד. שיטה זו נקראת השיטה הבריטית לייצור. אלי ויטני פיתח את השיטה האמריקאית לייצור בשנת 1799, על ידי שימוש ברעיונות חלוקת העבודה וכוח הסבל ההנדסי, על מנת ליצור הרכבה מחלקים באופן עקבי. תהליך ההרכבה הקווי הזה, איפשר גם לעובדים שאינם מיומנים בהרכבת כל המוצר, לחבר חלקים אחדים למוצר מסוים. מכיוון שכל החלקים כבר יוצרו (בפס ייצור פשוט ודומה אחר), כל שהיה צריך לעשות הוא לחבר את החלקים יחדיו. בתחילה, למוצרי עבודת יד לא הייתה דרישה לאיכות גבוהה, ולכן עיצובים שעוצבו בפס ייצור הצריכו עובדים מיומנים פחות ולכן יוצרו בעלות קטנה יותר. כל החלקים נעו על רצועה או שרשראות, והעובדים היו עומדים בשורה ומרכיבים את המוצרים. מכאן השם "פס ייצור". פסי ייצור מודרניים מורכבים לעיתים מתלות הדדית מורכבת יותר. בתחילת תקופת התעשייה, פס הייצור רץ בצורה חלקה, אך כאשר התחרות גברה, העובדים נדרשו לעבוד מהר יותר ולמשך יותר שעות, ובכך הגבירו את קצב תקריות הפציעה בעבודה. רבים מהעובדים לא אהבו את פס הייצור, שכן רובם לא חשו את שביעות הרצון מראיית המוצר הסופי, וכן הם היו מתוסכלים מתנאי העבודה המעייפים והלא-בטוחים. משום שהעובדים נדרשו לעמוד באותו המקום במשך זמן רב לחזור על אותה פעולה מאות פעמים ביום, הם סבלו לימים ממה שנקרא כיום פציעת מתח חוזרת. אף על פי שוויטני היה הראשון להשתמש בפס הייצור בתקופת המהפכה התעשייתית, רעיון השימוש בחלקים ניתנים להחלפה לא היה חדש, אך השימוש בו היה מועט. הנרי פורד התקין את פס הייצור הנע הראשון שהשתמש בסרט נע ביום ה-1 בדצמבר 1913, כאחד ממספר חידושים המיועדים לחסוך בהוצאות ולאפשר ייצור המוני. הרעיון היה שכלול והתאמה של שיטה אשר שימשה לעיבוד בשר בשיקגו, אילינוי. בדרך זו, בהבאת החלקים אל העובדים, נחסך זמן רב. שיטות הייצור של פורד התבססו על שני רעיונות עיקריים, הראשון פס הייצור והשני אחידות המוצר. כיום מרבית פסי הייצור עבור להיות פסי ייצור אוטומטי, המשתמשים בכלים מעולם הרובוטיקה, תוכנה, על מנת לייעל את תהליך הייצור ולחסוך בכוח אדם כגון: מכונות מילוי, הזנה, פיקוק, שינוע, ומכונות סוף הקו (אריזה למשלוח). המהפכה התעשייתית ייצור המוני מדיה וקבצים בנושא פס ייצור בוויקישיתוף פס ייצור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טל ענבר, ייצור לוויינים בקצב מסחרר ישנה את פני תעשיית החלל, באתר סוכנות החלל הישראלית, 29 ביוני 2017
טורפקס

טורפקס (באנגלית: Torpex) הוא חומר נפץ משני, חזק ב-50 אחוז יותר מאשר TNT באותו המשקל. טורפקס מורכב מ-42% RDX, מ-40% TNT ו-18% אלומיניום. כמו ה-RDX גם הטורפקס פותח בבריטניה ב-Waltham Abbey Royal Gunpowder Factory. טורפקס הוא קיצור ל"טורפדו אקספלוסיב" מכיוון שהוא פותח במקור כחומר נפץ לטורפדו. הטורפקס יעיל במיוחד בפיצוצים בתוך גוף מים, כיוון שהאלומיניום שבו מאריך את גל ההדף של הפיצוץ, ומגדיל את כוח ההרס של הפצצה. במקור, פותח הטורפקס כדי להתגבר על הרגישות הרבה לזעזועים של ה-RDX, שהפכה אותו ללא בטוח לשימוש. טורפקס פותח במפעל רויאל אבק שרפה, מנזר וות'אם בבריטניה כאלטרנטיבה צבאית חזקה יותר ל- TNT. RDX פותחה בשנת 1899. אף שיציבה מאוד ומשמשת כנקודת התייחסות שלפיה נשפטים הרגישות של חומרי נפץ אחרים, היא הייתה יקרה מדי עבור רוב היישומים הצבאיים ושמורה לשימוש במוצרים החשובים ביותר, כמו טורפדו. אבקת אלומיניום נוספה לתערובת כדי להעצים עוד יותר את האפקט. אף על פי שגם ל- RDX וגם ל- TNT יש מאזן חמצן שלילי, רכיב האלומיניום המחומם העל נוטה לתרום בעיקר על ידי הארכת זמן ההתרחבות של גזי המוצר הנפיץ. שעוות דבורים התווספה גם כחומר פלגתי, כדי להפחית את הרגישות להלם ולהשפעה. מאוחר יותר הוחלפה שעוות דבורים בשעווה של פרפין, ונוספה סידן כלוריד כבולם לחות להפחתת ייצור גז מימן תחת לחות גבוהה. חומר נפץ
אמריהו כהן הראש

אֲמַרְיָהוּ כֹהֵן הָרֹאשׁ היה כהן בבית המקדש בימי יהושפט מלך יהודה, ייתכן שהיה הכהן הגדול או רק פקיד. בעת גמר מלחמת ישראל ויהודה עם מלך ארם והריגת אחאב, מסופר כי חזר המלך יהושפט אל ירושלים ועסק במינוי שופטים: ”וְגַם בִּירוּשָׁלַ‍ִם הֶעֱמִיד יְהוֹשָׁפָט מִן הַלְוִיִּם וְהַכֹּהֲנִים וּמֵרָאשֵׁי הָאָבוֹת לְיִשְׂרָאֵל לְמִשְׁפַּט ה' וְלָרִיב וַיָּשֻׁבוּ יְרוּשָׁלָ‍ִם. וַיְצַו עֲלֵיהֶם לֵאמֹר כֹּה תַעֲשׂוּן בְּיִרְאַת ה' בֶּאֱמוּנָה וּבְלֵבָב שָׁלֵם. וְכָל רִיב אֲשֶׁר יָבוֹא עֲלֵיכֶם מֵאֲחֵיכֶם הַיֹּשְׁבִים בְּעָרֵיהֶם בֵּין דָּם לְדָם בֵּין תּוֹרָה לְמִצְוָה לְחֻקִּים וּלְמִשְׁפָּטִים וְהִזְהַרְתֶּם אֹתָם וְלֹא יֶאְשְׁמוּ לַ-ה' וְהָיָה קֶצֶף עֲלֵיכֶם וְעַל אֲחֵיכֶם כֹּה תַעֲשׂוּן וְלֹא תֶאְשָׁמוּ. וְהִנֵּה אֲמַרְיָהוּ כֹהֵן הָרֹאשׁ עֲלֵיכֶם לְכֹל דְּבַר ה' וּזְבַדְיָהוּ בֶן יִשְׁמָעֵאל הַנָּגִיד לְבֵית יְהוּדָה לְכֹל דְּבַר הַמֶּלֶךְ וְשֹׁטְרִים הַלְוִיִּם לִפְנֵיכֶם חִזְקוּ וַעֲשׂוּ וִיהִי ה' עִם הַטּוֹב” (ספר דברי הימים ב', פרק י"ט, פסוק ח'.) ראו מלבי"ם לספר דברי הימים, פרק ו, ל; וכן בספרו של הרב יקותיאל גרינוויילד, "תולדות הכהנים הגדולים", דף ל.