אוסבורן 1

אוסבורן 1 (באנגלית: Osborne 1) הוא מחשב נייד שיצא לשוק ב-3 באפריל 1981 על ידי חברת Osborne Computer Corporation. המחשב היה נקודת ציון חשובה בהיסטוריה של מחשבים אישיים, המחשב האישי הנייד הראשון ששווק באופן מסחרי. המחשב תוכנן על ידי אדם אוסבורן (Adam Osborne;‏ 6 במרץ 1939 – 18 במרץ 2003), מהנדס כימי בהכשרתו שהפך בהמשך חייו למוציא לאור ויזם בתחום המחשבים. אוסבורן החליט לפתח מחשב אישי שניתן יהיה לקחת אותו ממקום למקום, ואפשר יהיה להכניס אותו מתחת למושב המטוס. הוא הקים את החברה הנקראת על שמו, Osborne Computer Corporation, וגייס לתכנון המחשב את מהנדס המחשבים Lee Felsenstein. תכנון המחשב התבסס במידה רבה על אב טיפוס של מחשב נייד שפותח בחברת זירוקס פארק בשם Xerox NoteTaker. ב-3 באפריל 1981 הושק האוסבורן 1, שעבד עם מערכת ההפעלה CP/M, במחיר של 1,795 דולר. המחשב היה כבד למדי, כ-11 קילוגרם, היה לו מסך קטן של 5 אינץ', והיה צריך לחבר אותו לחשמל כיוון שלא כלל סוללה, אך עמד בהבטחה של מחשב שמתאים לעסקים וניתן לשאת ממקום למקום. המחשב זכה להצלחה מיידית. תרמו להצלחה מחירו האטרקטיבי, וכן העובדה שהגיע עם חבילת תוכנות עשירה, שכללה בין השאר תוכנות לעיבוד תמלילים, גיליון אלקטרוני ותכנת ניהול בסיס נתונים. מחיר התוכנות המצורפות, לו ניקנו בנפרד, היה כ-1,500 דולר. האוסבורן 1 זכה להצלחה מיידית, ותרם להתרחבות המהירה של החברה. בשיאה מכרה החברה כ-10,000 יחידות בחודש, והעסיקה כ-3,000 עובדים. החברה לא הצליחה עם הדגם הבא, Osborne Executive (אנ'). מחשב זה הציג שיפורים רבים לעומת אוסבורן 1, בין השאר מסך של 7 אינץ' לעומת 5 בראשון. המחשב הוכרז זמן רב לפני שהיה מוכן, וההכרזה עליו עצרה כמעט לגמרי את מכירות אוסבורן 1, שהחל להצטבר במחסני החברה והמפיצים. החברה נכנסה ללחץ להוציא לשוק את המחשב במהירות האפשרית, והוא הוצע למכירה לפני שכל הפגמים תוקנו, ומחשבים רבים לא פעלו כשורה והוחזרו. בסופו של דבר הפגמים תוקנו, אך הנזק כבר נעשה - אוסבורן 1 המשיך להימכר במספרים קטנים, והחברה פשטה את הרגל. מוצרים מתחרים כאלו הופיעו - שנה לאחר הצגת אוסבורן 1 הציגה חברת IBM את המחשב המשפיע ביותר בתולדות המחשב האישי, ה-IBM PC, שסימן גם את דחיקת רגליה של מערכת ההפעלה PC/M. חברות אחרות הציגו מחשבים נישאים, והחברה התקשתה לעמוד בתחרות. ב-1982 הציעה חברת Kaypro מחשב דומה, ה-Kaypro II, שהיה לו יתרון אחד משמעותי על האוסבורן - מסך של 9 אינץ'. ב-1983 יצא לשוק ה-Compaq Portable של חברת קומפאק, שהיה מחשב נייד תואם PC, והשוק של מערכות מחשב מבוססות מערכת ההפעלה CP/M דעך בכללותו. עוד תרמה לקריסה של החברה הודעתו של אוסבורן על פיתוח מחשב עתידי, ה-Osborne Executive, הודעה שפגעה במכירות החברה, כשלקוחות החליטו לחכות למודל העתידי. התופעה שבה חברה מודיעה על מוצר עתידי ובכך פוגעת במכירות המוצרים הנוכחיים שלה זכתה לכינוי "אפקט אוסבורן" (Osborne effect). מכירות החברה המשיכו לצנוח עד שבספטמבר 1983 הגישה החברה בקשה לפשיטת רגל, וב-1985 חדלה להתקיים סופית. חומרת המחשב תוכננה מתוך אילוצים של מחיר והרצון לתכנן מחשב שיהיה ניתן לנייד. המחשב היה כבד למדי, ושקל כ-11 קילוגרם. חומרת המחשב כללה מעבד 8 סיביות מדגם Z80 של חברת Zilog, מעבד תואם למעבד אינטל 8080, בתדר 4MHz. זיכרון של 64KB. שני כונני דיסקטים בקוטר 5.25 אינץ', בנפח 90KB. הוצעה גם אפשרות לשדרוג כונני הדיסקטים לצפיפות כפולה. מסך CRT מונוכרומטי בגודל 5", עם תצוגה של 24 שורות של 52 אותיות. מקלדת בעלת 69 מקשים המוטמעת במכסה המארז יציאת מודם בתקן RS-232 יציאת מדפסת המחשב הגיע עם מערכת הפעלה CP/M, וחבילת תוכנות שכללה בין היתר את מעבד התמלילים WordStar, תכנת גיליון אלקטרוני בשם SuperCalc, תכנת ניהול בסיס הנתונים dBase, וכן את שפת התכנות BASIC. מדיה וקבצים בנושא אוסבורן 1 בוויקישיתוף Mark Dahmke,‏ The Osborne 1, ביקורת על המחשב במגזין Byte, גיליון יוני 1982, עמודים 348–362 (באנגלית) טלי חרותי-סובר, האיש שהזיז את המחשב, באתר TheMarker‏, 24 באוגוסט 2017