שפיים

שְׁפָיִים הוא קיבוץ השוכן בין נתניה והרצליה, מערבית לכביש 2. השתייך עם הקמתו לתנועת הקיבוץ המאוחד, לאחר מכן לתק"מ והחל מתחילת שנות האלפיים, הוא חלק מהתנועה הקיבוצית. סמוך לקיבוץ נמצא בית הספר השש-שנתי של תלמידי מועצה אזורית חוף השרון, ושמו "בית החינוך המשותף חוף השרון", וכן משרדי המועצה האזורית. בשנת 1936, לאחר העלייה לקרקע, ועדת השמות של הקרן הקיימת החליטה לקרוא לנקודת ההתיישבות החדשה בשם שפיים. שם הקיבוץ נבחר מתוך ספר ישעיהו, פרק מ"א, פסוק י"ח: ”אפתח על שפיים נהרות ובתוך בקעות מעיינות, אשים מדבר לאגם מים וארץ ציה למוצאי מים”. המשמעות המקובלת של השם הוא: מקומות גבוהים או נחלים או מקורות מים. היישוב, אחד הקיבוצים המבוססים בארץ, מתפרנס מתעשייה, חקלאות, תיירות ופנאי, ונדל"ן מניב. לקיבוץ מרכז קניות ומשרדים בשם "חוצות שפיים" הממוקם בסמוך לכביש החוף. עסקי התיירות והפנאי של הקיבוץ כוללים את פארק המים שפיים הממוקם מדרום לקיבוץ, את "מלון שפיים" הנמצא ממערב לקיבוץ, ולידו את "גן-האירועים שפיים". תעשייה: בכניסה הראשית לקיבוץ ממוקם מפעל גדול וותיק למוצרי פלסטיק בשם "פוליכד". ענפי החקלאות של הקיבוץ כוללים: "רפת חוף השרון" שהיא רפת משותפת עם הקיבוצים געש ויקום, גידולי שדה, מטע אבוקדו ואפרסמון. בבעלות הקיבוץ חברת "זרעי ישראל" שהיא החברה המובילה בארץ בפיתוח השבחה ושיווק של זרעי כותנה ארוכת סיב מסוג "פימה". בעבר קיים הקיבוץ את עקרונות השיתוף והשוויון אשר אפיינו את הרעיון הקיבוצי המסורתי מהקמתו. כיום הקיבוץ מוגדר כ"קיבוץ מתחדש", הכולל הפרטה של אורחות החיים ואחריות החברים על פרנסתם, תוך שמירה על העקרונות הקיבוציים של ערבות הדדית, חוסן קהילתי, דמוקרטיה ישירה, כלכלה שיתופית וקיימות. בנובמבר 1927 נוסד גרעין התיישבות. הוא הוקם על ידי קבוצה של תריסר חברים מקיבוץ גבעת השלושה אליה הצטרפו חמישה חברים שהשתייכו לסניף תנועת הבחרות הסוציאליסטית בתל אביב. ביחד הם יסדו את פלוגת הקיבוץ שנקראה "פלוגת הרצליה" והתיישבו באזור ד' בהרצליה, אזור שיועד להתיישבות חקלאית. אליהם הצטרפו בהמשך גם גרעיני עלייה מפולין, רוסיה, ליטא, לטביה וגם מגרמניה. באוקטובר 1930 עברו חברי הפלוגה לרכס הכורכר של אזור ג' בשולי המושבה הרצליה, ליד הכפר הערבי אג'ליל (כיום רח' שפיים שליד תחנת המשטרה ממזרח למחלף הסירה). שם בפלוגת הרצליה התגבשה הקבוצה, גדלה האוכלוסייה, נולדו ילדים ראשונים והוחל בפיתוח משק חקלאי. שבע שנים נמשך המאבק להשגת קרקע להתיישבות הקבע של הפלוגה. בשנת 1935 קבעו המוסדות המיישבים של התנועה הציונית את "אדמות אל-חראם" מצפון להרצליה כמקום הקבע של הפלוגה, וחבריה נשלחו לשם לעלות על הקרקע. במקום הזה, שנקרא בתחילה "השטח" בפי חברי הפלוגה, שוכן הקיבוץ מאז ועד היום. הקיבוץ סבל מהתקפות במרד הערבי הגדול. ב-18 בספטמבר 1938 נהרגו ארבעה נוטרים חברי הקיבוץ כאשר הרכב בו נסעו עלה על מוקש ליד הקיבוץ. הם קבורים בקבר אחים בבית העלמין בשפיים. קברם היה הראשון שנכרה במקום זה. המיקושים המשיכו וחבר נוסף נהרג. באביב שנת 1944 הוקם ונפתח "בית המרגוע" בשפיים, לימים "מלון שפיים". לפני קום מדינת ישראל סייעו חברי הקיבוץ ליחידות הפלמ"ח להעלאת מעפילים שנחתו בחוף הסמוך לקיבוץ. באחד מהמבצעים, בנובמבר 1945 לאחר שהאונייה "ברל כצנלסון" נתפסה, והפלמ"ח פוצץ את תחנת המשטרה הבריטית בסידני עלי הטילו הבריטים מצור על שפיים ועל מושב רשפון וכן על קבוץ גבעת חיים בחפשם אחר המעפילים. בעימותים שהתפתחו ליד הקיבוץ עם המשטרה הבריטית נהרג איש ההגנה, טוראי אליהו חינסקי ז"ל. במהלך מלחמת העצמאות שפיים קולטת את חברי קיבוץ בית הערבה אשר פונו מביתם עקב פלישת חיל הלגיון הערבי לקיבוצם. לאחר שהות של מספר חודשים בשפיים יסדו חברי בית הערבה שני קיבוצים בגליל המערבי. את כברי ואת גשר הזיו. לאחר המלחמה הקיבוץ ממשיך לגדול ולהתרחב. הוא קולט אל בין חבריו קבוצה גדולה של עולים פליטים מאירופה וניצולי השואה, לאחר ששוחררו ממחנות המעצר של הבריטים בקפריסין, וכן נערים ונערות לבית הספר באמצעות "עליית הנוער". לאחר מכן, בשנת 1952, בעקבות הפילוג ב"קיבוץ המאוחד" אשר נסוב על רקע חילוקי דעות פוליטיים, נוצר גם שבר פנימי חברתי בקיבוץ ושמונה משפחות עזבו ועברו לקיבוץ רמת יוחנן. בכל מלחמות ישראל איבד הקבוץ 24 חברים, בנים ונערים שהתחנכו בקבוץ אשר נפלו בעת שירותם הצבאי על הגנת המולדת. חברת הקיבוץ, המשוררת רחל שפירא, כתבה את השיר "מה אברך", אשר הולחן על ידי יאיר רוזנבלום. השיר הוא אחד משירי הזיכרון הידועים ביותר בתרבות הישראלית. שפירא כתבה את השיר לאחר מלחמת ששת הימים לזכרו של בן כיתתה בקיבוץ, אלדד (דדי) קרוק, שנפל באותה מלחמה בקרב בשכונת שועפאט בירושלים והוא בן 22. בשנת 2003 נחשפה פרשת מעילה גדולה שבה אחד החברים, הגזבר לשעבר, יהודה דורון, מעל בכ-15 מיליון שקלים מכספי הקיבוץ.. המשפט בעניינם של הזוג דורון נמשך זמן רב. בהכרעת בית הדין ב-2013, השופטת הרשיעה את דורון בגניבת כ-16.5 מיליון שקל מהקיבוץ ובשורה של עבירות כלכליות בשנים 1996–2002. יהודה דורון נידון לשמונה וחצי שנות מאסר בפועל, שלאחר ערעור, הופחתו לשבע שנים. אשתו קטרינה הורשעה אף היא ונגזרו עליה 15 חודשי מאסר. בית המשפט פסק, בנוסף למאסר, קנס של מיליון וחצי ש"ח ופיצויים של 600,000 ש"ח לטובת הקיבוץ. בני הזוג החזירו 7 מיליון ש"ח מהכספים שנלקחו . בעקבות מתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 מלון שפיים וקבוץ שפיים קלטו עוד באותו הלילה מאות מפונים מאזור העוטף וברובם את חברי קהילת כפר עזה אשר שרדו את הטבח ופונו מקיבוצם. בהמשך הוקמו בשפיים שלוש שכונות של מגורים זמניים ("קרווילות") עבור קהילת כפר עזה. בזכות המעטפת של המלון, מבני הציבור ומבני המגורים הזמניים ותמיכת קהילת חברי שפיים, התאפשר לחברי כפר עזה לקבע את חיי הקהילה שלהם בשפיים במהלך חודשי המלחמה, כל עוד אין להם אפשרות לשוב אל בתיהם. ארבעה עשר מחברי כפר עזה שנרצחו ב-7 באוקטובר, הובאו לקבורה בבית העלמין בשפיים. מגדל המים אולם חדר האוכל בקיבוץ שדרת הפיקוסים במרכז שפיים קבר הארבעה בבית העלמין בשפיים מרכז התרבות כניסה לפארק המים שפיים פארק המים שפיים מלון קיבוץ שפיים קידוח באר א בשפיים 1935 ילדי שפיים באזור ג 1937 מבני פלוגת הרצליה באזור ג הצריפים הראשונים בשפיים 1935 "השטח" מחנה אוהלים של פלוגת הרצליה אזור ד 1929 ראשית שפיים בשטח הקבוע 1935 רותי עדות, אליעזר ליואי, מרים אמן, 1930 מראשוני חברי הפלוגה פארק המים שפיים בית החינוך המשותף חוף השרון פנימיית וינגייט אתר האינטרנט הרשמי של שפיים שפיים-קהילנט - פורטל הבית סיפור מקומי מארכיון שפיים שפיים באתר המועצה האזורית חוף השרון אלי אלון, סיפורו של מקום - בית העלמין שפיים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 באוגוסט 2015 אלי אלון, סיפורו של "אמפי שפיים", באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 בינואר 2019 מיכאל יעקובסון, סיבוב בחדר האוכל ובאמפי הנטוש בקיבוץ שפיים, באתר "חלון אחורי", 24 ביולי 2019 שפיים (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 לוויית הארבעה משפיים, דבר, 19 בספטמבר 1938 קרן אמר שחף, זה הילד, העלם הרך: חייו ומותו של אלדד קרוק, שעליו נכתב "מה אברך", באתר Xnet‏, 10 במאי 2016 רענן בן צור, גזבר שפיים החשוד במעילה נעצר בנתב"ג, באתר ynet, 4 בספטמבר 2003 ת"פ 08–5306 מדינת ישראל פרקליטות מחוז ת"א - מיסוי וכלכלה נ' יהודה דורון ואח'בני הזוג אשר גנבו מיליונים מכספי קיבוץ שפיים יישבו בכלא ויפצו את הקיבוץ מתוך אתר מימוני שלוש ושות, 14 בנובמבר 2013 חן מענית, ‏עונשו של גזבר קיבוץ שפיים יהודה דורון קוצר בשנה וחצי, באתר גלובס, 18 בפברואר 2015 הילה ציאון, אושר: הקמת שכונות למגורים זמניים עבור מפוני כפר עזה בקיבוץ שפיים, באתר ynet, 28 בנובמבר 2023 ניר צדוק, "שבעה של אנשים חיים": עם מפוני כפר עזה, במלון בשפיים, באתר ynet, 21 באוקטובר 2023 לימור קלר, LIVING, ‏"קיבוץ בתוך קיבוץ": כך הפך שפיים לבית למפוני כפר עזה, באתר ‏מאקו‏, 16 בנובמבר 2023