ישראל אייכלר

ישראל יצחק אייכלר (נולד בד' בניסן ה'תשט"ו, 27 במרץ 1955) הוא חבר הכנסת ויו"ר סיעת יהדות התורה מטעם מפלגת אגודת ישראל, יו"ר ועדת העבודה והרווחה וסגן יושב ראש הכנסת. עסקן מרכזי בחסידות בעלז, עיתונאי ופובליציסט ישראלי-חרדי. אייכלר נולד בירושלים. אביו, מנשה אייכלר, היה פעיל בלח"י ולאחר קום המדינה שירת בצנחנים. הוא למד במוסדות חסידות בעלז, בהם כולל להוראה "מחזיקי הדת". משנת 1980 ערך אייכלר את שבועון חסידות בעלז, "המחנה החרדי". בנוסף, היה בעל טור קבוע בשבועון "משפחה". במשך מספר שנים הגיש ברדיו קול חי את "כנסת ישראל", תוכנית יומית העוסקת באקטואליה, ובה הציג את דעותיו. משנת 1995 הוא ראש "המרכז להסברה יהודית" ומרצה בו. הוא מוכר בציבור החילוני בזכות השתתפותו בתוכניות אקטואליה בטלוויזיה. הוא בלט במיוחד בתוכנית "פופוליטיקה", שבה השתתף לצד העיתונאים אמנון דנקנר ויוסף לפיד (לימים יו"ר מפלגת שינוי) וגם לצד שלי יחימוביץ` (אז עיתונאית). אייכלר נשוי לבתו של חיים שמואל אייזנטל (חסיד סלונים), אב ל-14 ומתגורר בירושלים. אחד מבניו הוא העיתונאי דב אייכלר. אחיו הוא העיתונאי ושדרן הרדיו יעקב אייכלר. בשנת 2003 נבחר אייכלר לראשונה לכנסת כנציג חסידות בעלז. שימש כיושב ראש הוועדה לפניות הציבור. בעקבות הסכם רוטציה פנימי של יהדות התורה התפטר מהכנסת בפברואר 2005. בפברואר 2006 התנגד לקבלת המקום השישי ברשימת יהדות התורה לכנסת ה-17, בשל חוסר רצונו לכהן שוב ברוטציה. בעקבות כך, שובץ יעקב כהן, איש חסידות גור במקום זה. בבחירות לכנסת ה-18 שובץ אייכלר במקום השישי ברשימת יהדות התורה. לפי הסכם רוטציה הוא חזר לכהן בכנסת ביום 6 בפברואר 2011, במקום חבר הכנסת מאיר פרוש. בבחירות לכנסת ה-19 נכנס שוב לכנסת ברשימת יהדות התורה, כאשר הוא משובץ במקום השישי מבין שבעה המנדטים שקיבלה מפלגתו. גם בבחירות לכנסת ה-20 נכנס לכנסת מהמקום השישי. ב-2017 מונה לסגן יושב ראש הכנסת. בשלוש מערכות הבחירות הבאות, לכנסת ה-21, ה-22 וה-23, שובץ במקום השביעי, נכנס ומונה לסגן יושב ראש הכנסת. בבחירות לכנסת ה-24 הוצב במקום ה-6 ברשימת יהדות התורה לכנסת. בקדנציה הזו, סיעתו הייתה באופוזיציה ואייכלר כיהן מטעמה כחבר בוועדת הפנים והגנת הסביבה, ועדת חוץ וביטחון, הוועדה המיוחדת לפניות הציבור ובוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית. לקראת הבחירות לכנסת ה-25, נוצר קרע ביהדות התורה עקב סוגיית החינוך של חסידות בעלז, אותה אייכלר מייצג. הקרע איים לפלג את הרשימה, אך לבסוף בספטמבר 2022 הושגו הבנות בין הצדדים. אייכלר הוצב במקום ה-7 ברשימה המאוחדת בעקבות הסכם הרוטציה בין המפלגות ונבחר לכהונה נוספת. אייכלר ידוע בכך שהוא מרבה לבטא עמדות חרדיות שמרניות בחדות ובישירות: הוא משתלח כסדרו בשלטון הציוני, במגזר החילוני ובגורמים ליברליים כמו בית המשפט הגבוה, עיתונאים והתנועה הרפורמית. הוא האשים אותם בין היתר בהתנכרות ליהדות ושנאת ישראל היוצאת לפועל במה שהוא רואה כרדיפת החרדים, וכינה אותם אנטישמים, חולי נפש וכדומה. מאמר שבועי בנושא השקפה יהודית בשבועון המחנה החרדי הספר כמלאך הניצב על ראש דרך, על רבי שלום רוקח, האדמו"ר הראשון מבעלז, ירושלים תשנ"ה קונטרסים וחוברות סיפורים ומאמרי פובליציסטיקה ישראל אייכלר, באתר הכנסת ישראל אייכלר, באתר כנסת פתוחה ישראל אייכלר, באתר ערוץ כנסת שרי רוט, כנסת, נוסח בעלזא • חיבוקים, נשיקות ואחדות: כך נכנס ישראל אייכלר לתפקידו, באתר בחדרי חרדים, 8 בפברואר 2011 עניין אישי - עם ישראל אייכלר, באתר ערוץ 7, 27 באוקטובר 2011 ראיון עם ח"כ ישראל אייכלר, 16.01.15, סרטון בערוץ "hanivharim", באתר יוטיוב (אורך: 38:34) סוף ל'מפץ החרדי'? הוגשה רשימת 'יהדות התורה' לכנסת, באתר כיכר השבת, 20 בפברואר 2019 אמיר אטינגר, נתניהו התחייב לתקצוב בלי חובת ליבה: הסתיימה המחלוקת בין דגל התורה לאגודת ישראל, באתר ישראל היום, 12 בספטמבר 2022 לדוגמה: נחמן בן-יהודה, Theocratic Democracy: The Social Construction of Religious and Secular Extremism. הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2010. עמ' 16, 139-140.