laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דדלי פאונד

דדלי פאונד (באנגלית - Sir Alfred Dudley Pickman Rogers Pound;‏ 29 באוגוסט 1877 - 21 באוקטובר 1943) היה הלורד הראשון של האדמירליות ומפקד הצי המלכותי הבריטי במלחמת העולם השנייה (1939–1943). ב-1891 הצטרף כצוער למכללת הצי המלכותי בדארטסמות'. הוא התקדם במהירות בתפקידים באוניות הצי עד לקבלת פיקוד על אוניית מערכה. ב-מאי 1915 קיבל פיקוד על אוניית המערכה קולוסוס אתה השתתף בקרב יוטלנד. בקרב זה הטביע שתי סיירות קלות גרמניות והצליח לצאת מהקרב עם פגיעות קלות באונייתו. לאחר מכן הצטרף לאגף המבצעים של הצי והשתתף בתכנון הפשיטה על זבריחה. ב-1923 צורף ליחדת התכנון של הצי וב-1925 מונה למפקדה. ב-16 בינואר 1933 הועלה לדרגת אדמירל. ב-מרץ 1936 התמנה למפקד שייטת הים התיכון. ב-31 ביולי מונה ללורד הראשי של הימייה הממונה על כל פעולות הצי המלכותי והועלה לדרגת אדמירל הצי. הוא מונה גם ליושב ראש המטה המשולב הקיסרי (דרג ביניים בין ראש הממשלה ושלושת מפקדי המטות: הים, היבשה והאוויר). פעילותו של פאונד במלחמת העולם השנייה שנויה במחלוקת. הוא היה איש אמונו של וינסטון צ'רצ'יל ולכן לא הודח למרות מספר כישלונות. הצלחתו הגדולה הייתה במערכת האוקיינוס האטלנטי נגד הצוללות הגרמניות. בתפקידו כמפקד הצי היה מעורב בעיצוב ההגנה על השיירות. הפגיעות בשיירות פחתו לאחר פיתוח מכ"ם, מטוסים ארוכי טווח, פצצות עומק והגנה על השיירות בשיתוף פעולה עם הצי האמריקאי והקנדי. פאונד נכשל בשני מקרים בולטים: מבצע קרברוס - הצי הבריטי לא הצליח למנוע את מעברן של הסיירות שרנהורסט גנייזנאו ופרינץ אויגן במצר דובר ב-פברואר 1942. שיירת PQ 17 - הכישלון הגדול ביותר של פאונד. השיירה שכללה 34 אוניות יצאה ב-27 ביוני 1942 מאיסלנד לנמל ארכנגלסק בברית המועצות. היא לוותה בפעם הראשונה בכוח ימי משותף בריטי-אמריקאי. ב-4 ביולי 1942 נתקבלו ידיעות (שהוכחו בדיעבד כבלתי אמינות), שאוניית המערכה טירפיץ עומדת לצאת לקראת השיירה מלווה בכוח ימי נוסף. פאונד נתן מיד פקודה לאוניות המלוות לנטוש מיד את השיירה ולצאת לקראת הכוח הגרמני. אוניות השיירה קבלו הוראה להתפזר ולהגיע ללא ליווי לברית המועצות. על אוניות המסחר עטו צוללות ומטוסי הלופטוואפה ומתוך 34 טבעו 23. רק 11 הגיעו ליעדן (9 לארכנגלסק ו-2 למורמנסק). פאונד סבל מגידול במוח ובעיות בפרק הירך. פעמיים עבר אירוע מוחי וב-5 באוקטובר 1943 התפטר. החליף אותו אדמירל הצי אנדרו קנינגהם. בעת שהיה מאושפז במצב קשה העניק לו המלך ג'ורג' השישי את מסדר ההצטיינות. הוא נפטר ב-21 באוקטובר 1943. טקס האשכבה נערך בכנסיית ווסטמינסטר. גופתו נשרפה והאפר הועבר בטקס צבאי לאוניית הצי ופוזר בים. מדיה וקבצים בנושא דדלי פאונד בוויקישיתוף דדלי פאונד, באתר ww2 gravstone דדלי פאונד, באתר history of war הלווייתו של דדלי פאונד, באתר british pathe דדלי פאונד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
שחזור מערכת

שחזור מערכת (באנגלית: System Restore) היא תכונה של מערכת הפעלה חלונות מבית מיקרוסופט, המאפשרת להחזיר את מערכת המחשב למצב קודם (כולל קובצי מערכת, אפליקציות שהותקנו מאז, מצב ה-Registry, והגדרות מערכת). השחזור יעיל כאשר רוצים לצאת ממצב בו המערכת אינה מתפקדת כראוי ואין פתרון יעיל לבעיה שנוצרה. התכונה נכללה לראשונה ב-Windows ME, ומאז הוטמעה בכל גרסאות מערכת ההפעלה, להוציא את Windows Server. בתחילה היה שימוש בהעתקת קבצים לפני שהם נדרסו כדי לשמור את המצב. בגרסאות מאוחרות יותר (החל מ Windows Vista) נעשה שימוש ב Shadow Copy בשירות "Back-End" אשר מאפשר להעלות את השחזור אפילו חלונות לא עולה (boot) כלל. ניתן ליצור נקודות שחזור (Restore Points) ומאוחר יותר לבחור נקודה אליה רוצים לחזור. חלונות עצמה יוצרת באופן אוטומטי נקודות שחזור, לדוגמה Windows 7 יוצרת נקודת שחזור אם לא נוצרה כזו במהלך ה-7 ימים האחרונים. XP יוצרת נקודה כזאת כל 24 שעות. אתר האינטרנט הרשמי של שחזור מערכת ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סְטֵן (Sten) – תת-מקלע בריטי סטן (שירות הזרמת מדיה) – שירות הזרמת מדיה אוסטרלי שפועל מ-2014 Stan (סְטֵן) – שיר של אמינם מ-2000 הוריקן סְטֵן – סופת הוריקן ב-2005 בד סָאטֵן – אריג בעל חזות מבריקה סְטָן (סיומת) – סיומת של אזורים ומדינות אישים סבסטיאן סְטֵן (Stan;‏ יליד 1982) – שחקן אמריקאי אלכסנדרה סְטָאן (Stan;‏ ילידת 1989) – זמרת רומנייה מרווין סַאטֶן (Sutton;‏ 1946–2009) – היה יצרן ויסקי לא חוקי אמריקאי שָׂטָן (דמות מיתולוגית של רשע ומקטרג)
ג'וואד עריב

ג'וואד עריב (בערבית: جواد غريب; נולד ב-22 במאי 1972) הוא אתלט עבר מרוקאי. הוא פעמיים ברציפות אלוף העולם (פריז 2003 והלסינקי 2005) וסגן אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008) בריצת מרתון. עריב נולד בחניפרה שבהרי האטלס להורים ממוצא ברברי, אך הוא התייתם מהוריו. מילדות הוא שיחק בכדורגל. בגיל 20, צפה במרתון מרקש, בשידור חי בטלוויזיה והחל להתעניין בריצות ארוכות ובריצות מיוחדות למרחקים ארוכים במיוחד. כישרונו בא לביטוי כשסיים במקום תשיעי באליפות העולם בריצת חצי מרתון בתוצאה של 1:01:41 שעות. באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה באוגוסט 2001 סיים עריב במקום 11 בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 28:05.45 דקות. חודש לאחר מכן, במשחקי הים התיכון שנערכו בראדס שבתוניסיה בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 28:58.97 דקות. באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בבריסל שבבלגיה במאי 2002 זכה עריב במדליית כסף בשיא אישי חדש של 1:00:42 שעות, אחרי פול קוסגי מקניה (1:00:39 שעות) ולפני ג'ון יודה מטנזניה (1:00:57 שעות). באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 זכה עריב במדליית זהב בריצת מרתון בשיא אליפות חדש של 2:08:31 שעות, לפני חוליו ריי מספרד (2:08:38 שעות) וסטפנו בלדיני מאיטליה (2:09:14 שעות). בשנת 2004 זכה עריב במדליית ארד במרתון לונדון בשיא אישי חדש של 2:07:12 שעות, בהמשך אותה שנה הוא סיים במקום 11 באולימפיאדת אתונה (2004) בריצת מרתון בתוצאה של 2:15:12 שעות. בשנת 2005 זכה עריב במדליית כסף במרתון לונדון בתוצאה של 2:07:49 שעות ובאליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בריצת מרתון בתוצאה של 2:10:10 שעות, לפני כריסטופר איזנגווה מטנזניה (2:10:21 שעות) ו צויושי אוגטה מיפן (2:11:16 שעות). בשנת 2006 סיים עריב במקום שמיני במרתון לונדון בתוצאה של 2:08:45 עות וזכה במדליית ארד במרתון פוקואוקה שביפן בתוצאה של 2:07:19 שעות. בשנת 2007 סיים עריב במקום רביעי במרתון לונדון בתוצאה של 2:07:54 שעות וזכה במדליית כסף במרתון שיקגו 2:11:11 שעות, שהוכרע בבדיקת פוטופיניש ושהעניקה את הניצחון לפטריק איווטי מקניה עם אותה תוצאה. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה עריב במדליית כסף בריצת מרתון בתוצאה של 2:07:16 שעות, אחרי סמואל וונג'ירו מקניה שקבע שיא אולימפי חדש של 2:06:32 שעות ולפני טסגאי קבדה מאתיופיה (2:10:00 שעות). במרתון לונדון שנערך בשנת 2009 זכה עריב במדליית ארד בשיא אישי חדש של 2:05:27 שעות ובמרתון ניו יורק שנערך בנובמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 2:10:25 שעות. במרתון לונדון שנערך ב-25 באפריל 2010 זכה עריב במדליית ארד בתוצאה של 2:06:55 שעות, אחרי טסגאי קבדה (2:05:19 שעות) ועמנואל קיפצ'ירצ'יר מקניה (2:06:23 שעות) וזכה במדליית זהב במרתון פוקואוקה בתוצאה של 2:08:24 שעות. שנה לאחר מכן, במרתון לונדון שנערך ב-17 באפריל 2011 הוא סיים במקום שישי בתוצאה של 2:08:26 שעות. שנה לאחר מכן, במרתון לונדון שנערך ב-22 באפריל 2012 הוא סיים במקום חמישי בתוצאה של 2:07:44 שעות. ריצת 5000 מטר: 13:19.69 דקות (2001) ריצת 10000 מטר: 27:29.51 דקות (2001) חצי מרתון: 59:59 דקות (2009) ריצת מרתון: 2:05:27 שעות (2009) ג'וואד עריב, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'וואד עריב, באתר olympedia.org ג'וואד עריב, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ג'וואד עריב, באתר Track and Field (גברים) ג'וואד עריב באתר marathoninfo (בצרפתית)
יעקב מסנבלום

יעקב מסנבלום (בליטאית: Jokūbas Mesenbliumas‏; ביידיש: יעקב מעסענבליום; בצרפתית: Jacques Missene; ‏15 באפריל 1894, וילנה, ליטא הרוסית – 8 ביוני 1933, קובנה, הרפובליקה הליטאית הראשונה) היה צייר, גרפיקאי ופדגוג יהודי-ליטאי. יעקב בן חיים מסנבלום נולד בשנת 1894 בעיר וילנה, בירת פלך וילנה (אנ') באימפריה הרוסית (כיום בירתה של הרפובליקה הליטאית השנייה). לאחר סיום לימודיו בבית הספר לציור בווילנה ובבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות (אנ') במוסקבה שימש כמורה לאמנות חזותית בגימנסיה הריאלית העברית ובגימנסיה העברית ע"ש שוואבה בקובנה. עם תלמידיו בגימנסיה הריאלית נמנה הצייר היהודי-ליטאי-אמריקני הנודע נחמיה ארביט בלאטאס (ליט'). ב-1924 השתקע בפריז שם אימץ את שם העט ז'אק מיסן (Jacques Missene). ב-1932 חלה קשות, חזר לקובנה ונפטר בקיץ 1933. ציוריו הוצגו בתערוכות שנתיות ובתערוכות אישיות בליטא לפני צאתו לצרפת. בשנים 1924–1933 הוצגו עבודותיו אך ורק בחוץ לארץ. הוא זכה לפופולריות רבה בליטא לאחר מותו – בתערוכה לזכרו הוצגו כ-160 מעבודותיו: 120 ציורים (רובם דיוקנאות וטבע דומם) ו-40 רישומים דקורטיביים מבתי עלמין יהודיים. מרבית הציורים וחיתוכי הלינול (linocuts) מפרי עמלו נשארו בחוץ לארץ. ב-1998 נכלל קברו של מסנבלום בבית הקברות היהודי בהר הירוק (Žaliakalnio žydų kapinės) ב"רשימת אתרי מורשת בעלי ערך תרבותי" (Kultūros vertybių registras) בליטא. וילמה גרדינסקייטה, "תערוכות ראשונות של אמנים יהודים בקאונס (1920—1940) מנקודת המבט של מבקר האמנות", איגוד: מבחר מאמרים במדעי היהדות, כרך ג: לשונות, ספרויות, אמנויות (תשס"ה 2005), עמ' 115–129, האיגוד העולמי למדעי יהדות (World Union of Jewish Studies) דרך JSTOR (באנגלית) Vilma Gradinskaitė, Sveikas, Paryžiau! Paroda litvakų dailininkų keliais, Kauno Diena, 2014-02-13 על פי מקורות אחרים נולד בקיברטאי (אנ') Dailininko Jokūbo Mesenbliumo kapas, Kultūros vertybių registras
אבל אנטון

אבל אנטון רודריגו (בספרדית: Abel Antón Rodrigo; נולד ב-24 באוקטובר 1962) הוא אתלט עבר ספרדי. הוא זכה פעמיים ברציפות בתואר אלוף עולם (אתונה 1997 וסביליה 1999) בריצת מרתון ואלוף אירופה בריצת 10000 מטר (הלסינקי 1994). אנטון נולד בסוריה שבספרד. באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בשנת 1987 זכה אנטון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 10000 מטר ומדליית כסף בריצת 5000 מטר. באולימפיאדת סיאול (1988) סיים אנטון במקום 22 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:39.13 דקות. באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיים אנטון במקום שמיני בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:27.80 דקות. באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1994 זכה אנטון בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 10000 מטר בתוצאה של 28:06.03 דקות, לפני וינסנט רוסו מבלגיה (28:06.63 דקות) ושטפן פרנקה מגרמניה (28:07.95 דקות) ומדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:38.04 דקות, אחרי דיטר באומן מגרמניה (13:36.93 דקות) ורוב דנמרק מבריטניה (13:37.50 דקות). באליפות העולם שנערכה בגטבורג שוודיה בשנת 1995 הוא לא סיים את ריצת 10000 מטר בשלב הגמר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 27:51.37 דקות. באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים אנטון במקום 13 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 28:29.37 דקות. בשנת 1996 זכה אנטון במדליית זהב במרתון ברלין בתוצאה של 2:09:15 שעות. באליפות העולם שנערכה באתונה יוון בשנת 1997 זכה אנטון במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:13:16 שעות, 5 שניות לפני בן ארצו והאלוף היוצא מרטין פיס (2:13:21 שעות) וסטיב מונהטי מאוסטרליה (2:14:16 שעות). בשנת 1998 זכה אנטון במדליית זהב במרתון לונדון בתוצאה של 2:07:57 שעות ובכך היה לאתלט הספרדי הראשון שזכה בתואר בתחרות זו. באליפות העולם שנערכה בסביליה ספרד בשנת 1999 זכה אנטון במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:13:36 שעות, לפני וינצ'נצו מודיקה מאיטליה (2:14:03 דקות) ונובויוקי סאטו מיפן (2:14:07 דקות) ובכך זכה להיות רץ המרתון הראשון בהיסטוריה שמגן על תוארו העולמי. באולימפיאדת סידני (2000) סיים אנטון במקום 53 בריצת מרתון בתוצאה של 2:24:04 שעות. בשנת 2006 הואשם אנטון על ידי רוכב אופניים מקצוען ספרדי, חסוס מנסאנו, שאנטון השתמש באמרוץ ונעזר למטרה זו על ידי רופא ספרדי, ד"ר אאופמיאנו פואנטס. ריצת 3000 מטר: 7:46.08 דקות (1987) ריצת 5000 מטר: 13:15.17 דקות (1994) ריצת 10000 מטר: 27:51.37 דקות (1995) חצי מרתון: 1:03:03 שעות (1998) ריצת מרתון: 2:07:57 שעות (1998) מדיה וקבצים בנושא אבל אנטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אבל אנטון (בספרדית) אבל אנטון, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אבל אנטון, באתר olympedia.org אבל אנטון, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אבל אנטון, באתר Track and Field (גברים)
אזור יופי טבעי יוצא דופן

אזור יופי טבעי יוצא דופן (באנגלית: Area of Outstanding Natural Beauty או בראשי תיבות: AONB) הוא אזור כפרי באנגליה, צפון אירלנד או ויילס אשר הוגדר כאזור שימור מיוחד משום נופו הייחודי. אזורים אלו כוללים רמת שימור דומה לפארקים לאומיים, אך נבדלים מהם בכך שהם לא מנוהלים על ידי גוף נפרד אלא כחלק מהמחוזות בהם הם ממוקמים ולרוב כוללים פחות פעילויות לתיירים ומטיילים. ב־22 בנובמבר 2023 ה־AONBs באנגליה ובוויילס אימצו שם חדש, נופים לאומיים (באנגלית: National Landscapes; בוולשית: Tirweddau Cenedlaethol), ונמצאים בתהליך של מיתוג מחדש. אזורי היופי הטבעי מוגדרים על ידי הארגונים אנגליה הטבעית (באנגליה), משאבי הטבע של ויילס (בוויילס) והסוכנות לאיכות הסביבה של צפון אירלנד (בצפון אירלנד). בסקוטלנד קיימת הגדרה מקבילה לאזורי שימור ברמה זו אשר נקראים אזור נוף לאומי (National Scenic Area). הגדרת האזורים החלה עם חקיקת חוק הגנים הלאומיים והגישה לכפר בשנת 1949 בתור אזורי שימור משלימים לפארקים הלאומיים, כאשר אזור היופי הטבעי הראשון שהוגדר היה חצי האי גובר בשנת 1956. כיום ברחבי אנגליה, ויילס וצפון אירלנד מצויים סך הכל 46 אזורי יופי טבעי יוצא דופן (ראו רשימה בהמשך). שמורת טבע הפארקים הלאומיים של הממלכה המאוחדת קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי האתר הרשמי של אזורי היופי הטבעי. ההיסטוריה של אזורי היופי הטבעי באתר 'Landscape for Life'. Welcome to National Landscapes, where our stories come to life, The National Landscapes Association, 22 November 2023
אופיר לוי

אופיר לוי (נולד ב-7 בספטמבר 1974) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המכהן כסגן מפקד אוגדת הבשן, שירת כמפקד עוצבת יפתח ובמקביל כראש תורת חיל שריון במז"י. לוי עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. שירת כמפקד פלוגה בחטיבה 500. במהלך מבצע חומת מגן שירת כסגן מפקד גדוד 430, במהלך לחימת הגדוד בגזרת רמאללה, חילץ לוי פצוע וטנק תחת אש וזכה על כך בצל"ש אלוף ממפקד פיקוד המרכז. לאחר מכן שירת כקצין אג"ם בחטיבה 7 וכראש ענף חיל השריון במרכז לאימונים באש במל"י. ב-2010 מונה למפקד גדוד 77 בחטיבה 7. הוא פיקד על הכוח באזור הגבול עם סוריה במהלך מהומות יום הנכבה ב-2011 בהם פרצו לרמת הגולן מתפרעים מסוריה, במהלך המהומות נפצע בפניו וברגלו מיידוי אבנים. בהמשך שימש מפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי. בשנת 2014 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת יפתח ובמקביל לראש תורת חיל שריון (תח"ש) במז"י. ביולי 2016 מונה לסגן מפקד אוגדת הבשן. אל"ם אופיר לוי גדל בקרני שומרון ולמד בישיבה התיכונית במקום. כיום מתגורר עם אשתו וילדיו במושב רמת מגשימים שברמת הגולן. פליקס פריש, שני חיילים שנהרגו בג'נין יקבלו צל"ש, באתר ynet, 4 ביוני 2002 דניאלה בוקור, חלוץ לפני המחנה, אתר יד לשריון, 15 ביוני 2011
חנן ברנשטיין

חנן ברנשטיין (נולד ב-1955) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, פיקד על חטיבה 188 ועל אוגדה 366. ברנשטיין התגייס לצה"ל ב-1974 ועשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. בשנים 1988 עד 1992 פיקד על עוצבת יפתח, שימש מפקד עוצבת בני חיל (בית הספר לשריון) ובמאי 1994 מונה למפקד חטיבה 188. בשנים 1995 עד 1997 פיקד על אוגדה 366. לאחר מכן שירת כנספח צבאי בברזיל, פרו ובוליביה. לאחר שחרורו מונה ב-2001 למנכ"ל החברה לפיתוח ים המלח. בשנים 2006 עד 2008 כיהן כסמנכ"ל התפעול והאחזקה בנתיבי ישראל. כיהן בעבר כחבר מועצת העיר מודיעין-מכבים-רעות ועד 2011 כיהן כסגנו של ראש העיר חיים ביבס. באפריל 2015 מונה למנכ"ל עמותת יד לשריון. ברנשטיין בעל תואר ראשון בהיסטוריה כללית מאוניברסיטת תל אביב, תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה. בעל תואר ראשון במשפטים מהמרכז האקדמי שערי מדע ומשפט (2012) ומשמש עורך דין פעיל משנת 2013. בוגר המכללה לביטחון לאומי והמכללה לפיקוד ולמטה. מדיה וקבצים בנושא חנן ברנשטיין בוויקישיתוף ליאור ברון, ‏סמנכ"ל התפעול במע"צ החדשה התפטר במפתיע, באתר גלובס, 5 במאי 2008 18 מארס 2015: חיים ארז - אתה המפקד, החבר, החולם והמגשים, אתר יד לשריון
גקהאן אינלר

גקהאן אינלר (בטורקית: Gökhan Inler; נולד ב-27 ביוני 1984) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ממוצא טורקי ששיחק בעמדת הקשר מרכזי. אינלר החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פ.צ. בזל, לאחר שלא שותף בקבוצה הבוגרת הוא חתם באראו. ב-20 במרץ 2005, הוא ערך את הופעת הבכורה בליגת העל השווייצרית בהפסד 2–3 נגד גראסהופרס ציריך. בינואר 2006 חתם בפ.צ. ציריך איתה זכה באליפויות בעונות 2005/2006 ו-2006/2007. ביולי 2007 חתם באודינזה לחמש שנים. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו באודינזה בניצחון 1–2 נגד טורינו. בעונתו הראשונה באודינזה הוא הבקיע 2 שערים, בישל 2 נוספים וסיים עם המועדון במקום ה-7 שמוביל למוקדמות גביע אופ"א. במשחק הפתיחה של עונת 2008/2009 הוא הבקיע שער ובישל שנתיים לאנטוניו די נטאלה בניצחון 1–3 נגד פלרמו. אינלר הבקיע בניצחון 0–2 נגד בורוסיה דורטמונד במסגרת מוקדמות גביע אופ"א, בתום 3–4 בדו-קרב בעיטות הכרעה, אודינזה עלתה לשלב הבתים, ואודינזה הגיעה עד לרבע הגמר של המפעל. במאי 2011 הוא סיכם בנאפולי תמורת 13 מיליון אירו. ב-11 ביולי הוא הוצג בדרך מקורית כאשר לבש מסכת אריה, כאשר זהותו נחשפה רק לאחר שהוריד אותה. ב-10 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1–3 נגד צ'זנה. ב-7 בדצמבר 2011, אינלר הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון בניצחון 0–2 נגד ויאריאל במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות, שהעניק לנאפולי עלייה לשמינית הגמר. בסיום עונת 2011/2012 הוא סיים במקום ה-4 בטבלת מלך הבישולים בסרייה א'. ב-3 במאי 2014 הוא זכה עם המועדון בקופה איטליה לאחר ניצחון 1–3 נגד פיורנטינה, במשחק זה הוא גם הורחק בדקה ה-79 לאחר שקיבל כרטיס צהוב שני. ב-19 באוגוסט 2015 חתם לשלוש שנים בלסטר סיטי מהפרמייר ליג. לאחר שלא הצליח להשתלב בקבוצה ורשם חמש הופעות ליגה בלבד, עבר כעבור עונה לבשיקטש הטורקית. ב-15 ביולי 2017 חתם באיסטנבול בשאקשהיר. בצעירותו, שיחק אינלר בשתי הנבחרות הצעירות של שווייץ (ארץ הולדתו) וטורקיה (ארץ מוצאם של הוריו). ב-2 בספטמבר 2006, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ, במשחק ידידות נגד ונצואלה. אינלר נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008. ב-16 ביוני 2010 אינלר ענד לראשונה את סרט הקפטן בניצחון 0–1 נגד ספרד במסגרת מונדיאל 2010. בשנת 2011 אלכסנדר פריי פרש מהנבחרת, ואינלר הפך לקפטן הנבחרת במקומו. אינלר היה שותף להעפלה של הנבחרת לשמינית גמר מונדיאל 2014, בה הפסידה הנבחרת השווייצרית לארגנטינה 0–1. פ.צ. ציריך אליפות שווייץ: 2005/2006, 2006/2007 נאפולי קופה איטליה: 2011/2012, 2013/2014 לסטר סיטי אליפות הפרמיירליג: 2015/2016 בשיקטש אליפות טורקיה: 2016/2017 איסטנבול בשקשהיר אליפות טורקיה: 2019/2020 מדיה וקבצים בנושא גקהאן אינלר בוויקישיתוף גקהאן אינלר, באתר Transfermarkt גקהאן אינלר, באתר Soccerway גקהאן אינלר, באתר BDFutbol גקהאן אינלר, באתר WorldFootball.net גקהאן אינלר, באתר National Football Teams גקהאן אינלר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל השחקן ברשת פייסבוק
חגי כהן

חגי כהן (נולד ב-14 ביוני 1944) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, פיקד על חטיבה 460 במלחמת לבנון הראשונה ועל עוצבת המפץ. כהן נולד והתחנך בקיבוץ חולדה. הוריו היו מחלוצי תנועת גורדוניה וממייסדי הקיבוץ. סיים בהצטיינות תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, בוגר בית הספר לפיקוד ומטה של צבא בריטניה והמכללה לפיקוד ומטה של צה"ל. שירת כקצין בחיל השריון. במלחמת ששת הימים שימש כקצין מבצעים בגדוד 9 של חטיבה 7 ולחם בגזרת רצועת עזה ובצפון סיני. במלחמת יום הכיפורים פיקד על גדוד 183 בחטיבה 164 שלחם בגזרת סיני. לאחר המלחמה פיקד על גדוד בחטיבת שריון סדירה. בהמשך מונה למפקד חטיבת הראל, חטיבת מילואים ובמבצע ליטני פיקד על חטיבה 500. ב-1981 מונה למפקד חטיבה 460, הוא פיקד על החטיבה במהלך מלחמת לבנון הראשונה בו השתתפה בין השאר בקרב ג'זין וכוחות החטיבה היו מעורבים בתקרית האש כוחותינו בקרב קמ"ט-קק"ש. בשנים 1982 עד 1984 פיקד על עוצבת המפץ. מן הגורן ומשדה הקרב, הוצאת מנדלי מוכר ספרים ברשת, 2020. חגי כהן באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון יוסי פלד, איש צבא (כתבה: רונית ורדי), תל אביב: ספרית מעריב, תשנ"ג-1993, עמודים 255-253. מן הגורן ומשדה הקרב, מנדלה מוכר ספרים ברשת.
זולותורן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קנטון זולותורן – אחד מעשרים וששה הקנטונים של שווייץ. זולותורן – עיר הבירה של קנטון זולותורן. זולותורן S-18/100 (אנ') – תותח נגד טנקים ששימש במלחמת העולם השנייה.
ממלכת ארצות השפלה

ממלכת ארצות השפלה (בהולנדית: Koninkrijk der Nederlanden, קוֹנִינְקְרֵיְק דֶר נֵדֶרְלַנְדְן), המכונה גם "ממלכת הולנד", היא מדינה ריבונית ומונרכיה חוקתית בעלת מאפיינים פדרליים, בת ארבעה חלקים אוטונומיים: הולנד, הכוללת גם את הטריטוריה הולנד הקריבית (שמאחדת את האיים בונייר, סאבא וסנט אוסטתיוס – רשויות מוניציפליות השייכות להולנד), ארובה, קוראסאו, וסנט מארטן. בראשה של המונרכיה החוקתית פדרלית עומד מלך (או מלכת) הולנד. הממלכה הוכרזה כמונרכיה פדרלית ב-28 באוקטובר 1954. קודם לכן, המונח "ממלכת ארצות השפלה" התייחס להולנד ולקולוניות שלה (האימפריה ההולנדית). בשנים 1954–1975 כללה הממלכה גם את סורינאם שבאמריקה הדרומית. עד אז נקראה סורינאם "גיאנה ההולנדית" (Nederlands Guiana). בשנים 1954–2010 כללה הממלכה את האנטילים ההולנדיים. בין השנים 1815–1830 (רשמית ב-1839) היא הייתה מוכרת כ"הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה", והיא כללה גם את בלגיה. שמה המקוצר של הממלכה בהולנדית הוא "נדרלנד" (Nederland) שמשמעותו "הארצות הנמוכות" או "ארצות השפלה". תרגום של שם זה מקובל בשימוש רשמי גם בשפות אחרות, למשל אנגלית - Netherlands, צרפתית - Pays Bas, איטלקית paesi bassi, גרמנית - Niederlande. בעברית מקובל יותר השם "הולנד", שהוא בעצם שמם של שני המחוזות המאוכלסים ביותר בממלכה בחלק האירופי של הממלכה: צפון הולנד ודרום הולנד. פירוש נוסף לשם הולנד הוא HOL שקוע/קעור ו LAND היא ארץ - הארץ השקועה הכינוי הוא על שם האזור של העיר הגדולה ביותר בהולנד אמסטרדם כמו בבריטניה שכינוייה בטעות הוא אנגליה ע"ש המחוז הגדול ביותר בשטחה.[1] כיוון שהולנד ובלגיה היו בעבר מאוחדות, מקובל לכנות את האזור באירופה שבו הן שוכנות כ"ארצות השפלה". פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא מרכיב לא רלוונטי, קרי "האנטילים ההולנדיים" ותצוגה לא מאורגנת. הולנד (כל המחוזות שבאירופה) - 41,526 ארובה (אי בים הקריבי) - 193 האנטילים ההולנדיים (קבוצת איים בים הקריבי) - 960 הולנד - 17,942,942 (נכון ל־1 בינואר 2024) ארובה - 106,739 (נכון ל־2022) קוראסאו - 152,849 (נכון ל־2023) סנט מארטן - 43,847 (נכון ל־2020) בונייר - 24,090 (נכון ל־1 בינואר 2023) סאבא - 2,035 (נכון ל־1 בינואר 2023) סנט אוסטתיוס - 3,293 (נכון ל־1 בינואר 2023) הולנד - 387 ארובה - 534 האנטילים ההולנדיים - 223 מדיה וקבצים בנושא ממלכת ארצות השפלה בוויקישיתוף אמסטרדם היא הבירה אך הממשלה יושבת בהאג. עד שנת 1999, שימשו המטבעות הבאים: גילדן הולנדי (NLG), פלורין ארובי (AWG), פלורין האנטילים ההולנדיים (ANG) מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף סוסו הכהן

הרב יוסף סוסו הכהן (סיוון תרנ"א, 1891 - י"ב באייר תש"ם, 28 באפריל 1980) היה רבה הראשי של העיר גאבס בתוניסיה, וסגן ראש אבות בתי הדין בעיר הבירה תוניס. נולד בגאבס, תוניסיה, לשאול ורחימה הכהן. מוצאה של משפחתו מהאי ג'רבה. משפחתו היא משושלת כהן-"אבריש", שושלת המיוחסת, לפי מסורת בעל-פה, לרבי ישמעאל כהן גדול ולעזרא הסופר. למד אצל רבי חיים חורי ורבי פראג'י עלוש. נישא לשאשונה. לפרנסתו התקיים ממכירת ספרים ואת רוב זמנו הקדיש ללימוד תורה. התמנה לראש ישיבת "בית דוד" בשכונת מנזל בגאבס. בשנת תש"א, 1941, נאלץ לעבור לעיר הבירה תוניס בשל מחלת בנו, שנפטר כעבור זמן קצר. בתוניס לימד תלמידים מישיבת "חברת התלמוד". התמנה לסגנו של הרב הראשי של תוניסיה, רבי מרדכי אמייס הכהן, ולראש הרכב בבית הדין שם. בשנת ה'תשי"ח, 1958, עלה עם אשתו לישראל והתיישבו בבאר שבע. הוא שמח בהקמת מדינת ישראל, והביע זאת בספרו "כסא דפסחא" במילים: "תהלה לאל, עכשיו שזכינו להיות תחת ממשלת ישראלית בארץ נחלת אבותינו אברהם יצחק ויעקב". הקים בית כנסת גדול בשכונה ד', בית הכנסת הראשון בשכונה לעדה התוניסאית[דרוש מקור]. התמנה לחבר בית הדין של העדה החרדית הספרדית בירושלים. היה נשיא הקרן של הדפסת ספרי רבני תוניסיה[דרוש מקור]. הרב הכהן נפטר בגיל 90 בבאר שבע בי"ב באייר תש"ם, 28 באפריל 1980. הלווייתו נערכה יום אחרי פטירתו. נקבר ליד קבר רבו, הרב פראג'י עלוש, בבית העלמין הישן בבאר שבע. בשנת ה'תשמ"ו קראה עיריית באר שבע לרחוב שבו הקים את בית הכנסת שלו בשם "הרב סוסו הכהן". נינו, הרב יורם כהן (אשר מכהן כרב שכונת רמות בעיר באר שבע ואחראי על העירוב בעיר ועל בתי הכנסת), הקים על שמו את מוסדות "אמרי יוסף" בבאר שבע, אשר כוללים רשת גני ילדים, כולל לאברכים ולגמלאים, מדרשת נשים "בלבבי", מתנ"ס "הרוח היהודית" ועוד פעילויות רבות של עזרה לנזקקים "קמחא דפסחא" וכו'. בשנת ה'תשמ"א הוציאו תלמידיו לזכרו את הספר "אסוך השמן". כסא דפסחא - על הגדה של פסח עם פסקי דינים ויפתח יוסף - חידושי תורה (כולל בתוכו חלק 'שאגת אריה', הנקרא על שם בנו (תשל"א, וכן מהדורה מחודשת הנקראת 'גור אריה', בניסן תשס"ו)) חיים ביד - שאלות ותשובות על ארבעת חלקי שו"ע פרחי שושנה (על שם רעייתו) - דרושים על הצדיקים קשות הנסך - חידושי גמרא כמעט בכל המסכתות מעולפת ספירים - פירושים על חמישה חומשי תורה שארית יוסף - מהכתבים שנשארו לאחר פטירתו וילקט יוסף - חידושים על מסכתות הש"ס ושו"ת (תשנ"ב) יוסף חיים כהן,"עוד יוסף חי", באר שבע (תש"ן). יצחק שתיל, "רבני באר שבע ומוליכי דרכה" (תשע"ב), עמ' 65–66. יוסף סוסו הכהן, באתר "החכם היומי" תעודה המעידה על ייחוסה של המשפחה מגיעה עד המאה ה-12 בקירוב, והיא מתחילה באדם המכונה יצחק הזקן הבא מן הגולה ראה, למשל, 'מלכי-תרשיש', עמ' ר"צ יעקב לוי, כבישים עירוניים או מסלולי מכשולים?, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 6 בדצמבר 2009 שלומי אזולאי, גלריה: המונים השתתפו בהילולת משה רבינו ע"ה בבאר שבע, באתר shasnik‏, 14 במרץ 2011
קסידי

קסידי (באנגלית: Cassidy) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אישים ששמם קסידי: איווה קסידי – זמרת אמריקאית בוץ' קסידי – שודד אמריקאי מפורסם ג'ואנה קסידי – שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית ג'ק קסידי (אנ') – זמר ושחקן אמריקאי; אביו של דייוויד קסידי טד קסידי (אנ') – שחקן אמריקאי דייוויד קסידי – שחקן ומוזיקאי אמריקאי; בנו של ג'ק קסידי ואביה של קייטי קסידי סוניה קסידי – שחקנית קולנוע וטלוויזיה אנגלייה קייטי קסידי – שחקנית אמריקאית; בתו של דייוויד קסידי, ונכדתו של ג'ק קסידי אחר: "קיד וקסידי" – מערבון אמריקאי בבימויו של ג'ורג' רוי היל משנת 1969