laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויהי אור

ויהי אור: 20 שנות מסע (Vayehi Or: 20 Years Of Journey) הוא סרט רוקומנטרי (אנ') שהופק בשנת 2011, אודות להקת המטאל הישראלית אורפנד לנד. את הסרט כתב וביים מתן פאר. הסרט עוסק בתולדות הלהקה מיום הקמתה. ויהי אור צולם בשנת 2011 בישראל, והופק במכללת אורט גבעתיים. הסרט מתאר את סיפור חייה של להקת המטאל אורפנד לנד, תוך שילוב קטעי ארכיון נדירים, ראיונות מקיפים עם חברי ההרכב וקטעים מהופעות עבר. בנוסף, עוסק הסרט ביחסים המורכבים במדינת ישראל בין היהודים למוסלמים, תוך שילוב סיפור הלהקה, ראיונות עם מעריצים מטורקיה, מצרים וערב הסעודית, וכן ראיון מיוחד עם המוזיקאי והמפיק הבריטי סטיבן ווילסון. הסרט מתעד את סיפורה של הלהקה ב-20 שנות קיומה, החל מהופעותיה הראשונות עם שם במה אחר, עד לשנת 2011 - דרך דת, מוזיקה, מסורת, התבגרות, פוליטיקה ואמונה. הסרט כולל ראיונות מקיפים ואישיים עם כל חברי ההרכב, לצד מרואיינים ומעריצים נוספים. הסרט הוקרן לראשונה באוקטובר 2011, בהופעת ההשקה של אלבום ההופעה החיה The Road to OR-Shalem, במועדון רידינג 3 בתל אביב. בקיץ 2011, הוקרן ויהי אור בפסטיבל המטאל הגרמני Summer Breeze. הסרט צורף במלואו אל דיסק הבונוס של ההופעה החיה, כחלק מהתוספות המיוחדות. ויהי אור זכה לביקורות חיוביות רבות מכלי תקשורת רבים בעולם המטאל. באתר מטאליסט הישראלי, נכתב: "דבר נוסף שכל מעריץ אורפנד לנד או בן אדם שמתעניין במטאל ישראלי חייב לעצמו זה צפייה בסרט "ויהי אור" של מתן פאר שנמצא גם הוא ב-DVD והוקרן בהופעה האחרונה. מדובר בסרט דוקומנטרי מקיף על הלהקה, שסוקר את ההיסטוריה של הלהקה במהלך 20 שנות קיומה, ההתחלה ההתפרקות והאיחוד. ומספק מבט מעמיק על הלהקה ועל האנשים מאחוריה".[דרוש מקור] במגזין "Metal Hammer" הבריטי נכתב: "הסרט טומן בחובו תופעה מהפכנית באמת".[דרוש מקור] באתר המטאל "Angry Metal Guy" נכתב: "הסרט היה ככל הנראה הדבר הכי מעניין ב-DVD".[דרוש מקור] אורפנד לנד מדיה וקבצים בנושא ויהי אור בוויקישיתוף "ויהי אור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ORPHANED LAND - The Road To OR-Shalem (OFFICIAL TRAILER) #2, נבדק ב-2019-10-19, טריילר הסרט הרשמי Blabbermouth, ORPHANED LAND Guitarist Performs With MARTY FRIEDMAN In Tel Aviv; Video Available, BLABBERMOUTH.NET, ‏2011-06-05, ביקורת מתוך אתר החדשות העולמי Blabbermouth [1], ביקורת מתוך אתר Lords Of Metal ההולנדי liveprog.com is available at DomainMarket.com, liveprog.com is available at DomainMarket.com (באנגלית), ביקורת מתוך אתר Live Prog ההולנדי [2](הקישור אינו פעיל), ביקורת מתוך אתר Prog Wereld הגרמני Orphaned Land: A banda é, no mínimo, exótica (Resenha - Road To Or-Shalem - Orphaned Land), whiplash.net (בפורטוגזית), ביקורת מתוך אתר Whiplash הברזילאי Orphaned Land - The Road To OR-Shalem Review • metal.de, metal.de, ביקורת מתוך אתר Metal.de הגרמני Chronique d'album metal Orphaned Land The Road To Or Shalem (Metal Oriental) - Album Review, auxportesdumetal.com, ביקורת מתוך אתר Aux Portes Du Metal הצרפתי Angry Metal Guy, Orphaned Land - The Road to OR-Shalem Review, Angry Metal Guy, ‏2011-11-11 (באנגלית), ביקורת מתוך אתר Angry Metal Guy :: Metalist Magazine :: Reviews :: (DVD) Orphaned Land – The Road To Or-Shalem ::, metalist.co.il, ביקורת מתוך אתר "מטאליסט" הישראלי :: Metalist Magazine :: Shows :: ויהי אור – Orphaned Land משיקה DVD ראשון ::, באתר metalist.co.il, ביקורת הופעת ההשקה מתוך אתר "מטאליסט" הישראלי
אלף (כתב עת)

אלף, כתב עת של תנועת "העברים הצעירים", המוכרת גם בשם "הוועד לגיבוש הנוער העברי", שזכתה לכינוי "הכנענים". כתב העת "אלף" החל את הופעתו כגיליון חד פעמי ואנונימי, בעריכתו של אהרן אמיר, שיצא לאור בסוף שנת 1948. המאמר הראשי בגיליון הראשון נכתב בידי אוריאל שלח, הוא יונתן רטוש. בין משתתפי כתב העת נמנו, נוסף על אמיר ועל רטוש, אנשי התנועה ומקורבים אליה, כמו עדיה חורון (ע.ג. חורון), עוזי אורנן, עמוס קינן, בנימין תמוז ואחרים. כתב העת נתן ביטוי ייחודי ל"השקפתם העברית" של משתתפיו. ביניהם היו קיצוניים לדעה, מקורבי ויוצאי הלח"י, ומתונים. כתב העת עורר עליו התנגדות קשה של עיתונות תנועת העבודה וגם של העיתונות האזרחית. אלף הופיע באורח בלתי סדיר, בין השנים 1948–1953. ומשתתפיו, אנשי רוח מוכרים בתחומים שונים, התפזרו לתחומי האקדמיה, העיתונות, המחקר, האמנות והפוליטיקה. יונתן רטוש חידש את ״אלף״ עם פרוץ מלחמת ששת הימים ב-1967 והמשיך לפרסמו עד 1972. סמל אלף לקוח מדגל הכנענים, בו הופיע אלף בכתב העברי הקדום, המסמלת את קרני הפר, או שור הבר. הכנענים הצצה לארכיון של אלף, באתר מכון גנזים של אגודת הסופרים
פיגופודיים

פִּיגוֹפּוֹדִיִּים (שם מדעי: Pygopodidae) היא משפחה של לטאות חסרות רגליים (אף על פי שהן שייכות לקבוצת בעלי ארבע רגליים) החיות באוסטרליה וגינאה החדשה. למרות מראם הם אינם נחשים או קרובים לנחשים אלא דווקא לשממיות והם בעלי אוזניים חיצוניות וחסרי לשונות מפוצלות כמו לנחשים. עם זאת כמותם הם חסרי עפעפיים כמו שאר דמויי השממיות. משפחה זו כוללת 47 מינים. מינים אלה מגיעים עד לאורך 75 ס"מ. הם מתחפרים וחיים בעומק באדמה או בסבך עלים וצמחייה וצדים חרקים. חלקם גם מסוגלים להשמיע קולות על-קוליים שהאדם לא מסוגל לשמוע - וגם נחשים אמיתיים לא. במשפחה זו ישנם 2 תת-משפחות ו-7 סוגים: משפחה לטאות חסרי רגל (Pygopodidae) תת-משפחה Lialisinae שבט Lialisini סוג Lialis תת-משפחה Pygopodinae סוג Delma סוג ומין יחיד Paradelma orientalis סוג Pygopus שבט Aprasiaini סוג ומין יחיד Ophidiocephalus taeniatus סוג Aprasia סוג ומין יחיד Pletholax gracilis מדיה וקבצים בנושא פיגופודיים בוויקישיתוף פיגופודיים, באתר ITIS (באנגלית) פיגופודיים, באתר NCBI (באנגלית) פיגופודיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיגופודיים, באתר GBIF (באנגלית) פיגופודיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הפיגופודיים במילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
משאל העם על רשות לונדון רבתי

במשאל העם על רשות לונדון רבתי החליטו תושבי לונדון רבתי על הקמת רשות לעיר, הכוללת ראש עיר הנבחר בבחירה ישירה ואספה מחוקקת נבחרת. ההחלטה התקבלה ברוב גדול, אך בהשתתפות נמוכה של בעלי זכות ההצבעה. משאל העם נערך ביוזמת מפלגת הלייבור, שהתנגדה לביטול מועצת לונדון רבתי ב-1986 על ידי ממשלתה של מרגרט תאצ'ר. המשאל נערך ב-7 במאי 1998, שנה לאחר ניצחון הלייבור בבחירות הכלליות ב-1997. הוא נערך במקביל לבחירות לאיוש מועצות רובעי לונדון. בעלי זכות ההצבעה, כ-5 מיליון תושבים ברובעי לונדון השונים, נתבקשו להשיב בחיוב או בשלילה על השאלה הבאה: האם את/ה תומכ/ת בהצעות הממשלה להקים רשות ללונדון רבתי, שתורכב מראש עיר נבחר ומאסיפה שתיבחר בנפרד ? במשאל השתתפו 1,735,350 מצביעים, שהיו 34.6% מבעלי זכות ההצבעה. 26,178 קולות נפסלו (1.51%). התשובה כן ניתנה על ידי 1,230,759 מצביעים (72.01%) והתשובה לא ניתנה על ידי 478,413 מצביעים (27.99%). אומרי ההן היוו רוב בקרב המצביעים בכל אחד מרובעי לונדון. עם זאת, ככלל שיעור התמיכה בהצעה שבמשאל היה גבוה יותר ברבעים הפנימיים של המטרופולין מאשר ברבעיו החיצוניים. בעקבות המשאל יצר הפרלמנט בנובמבר 1999 את תפקיד ראש עיריית לונדון ואת מוסד האספה הנבחרת שלה על ידי חקיקת חוק רשות לונדון רבתי, 1999. הבחירות הראשונות לתפקיד ולמוסד אלו נערכו במאי 2000. דיווח על תוצאת משאל העם, באתר חדשות ה-BBC Are you in favour of the Government's proposals for a Greater London Authority, made up of an elected mayor and a separately elected assembly?
דיבמיים

דיבמיים או לטאות עיוורות (שם מדעי: Dibamidae) היא משפחה בת 27 מינים של לטאות חסרות רגליים, החיות בטבע באזורים טרופיים בדרום-מזרח אסיה וגינאה החדשה ומין אחד חי במקסיקו. כולם חסרי רגליים, ורודי עור וריריים והם חסרי עיניים ולמעשה עיוורים. הגולגולת של בני קבוצה זו נוקשה וראשם מעובה, הם חסרי אוזניים חיצוניות והם חסרי כל זכר לרגליים. עם זאת לזכרים ישנם עצמות קטנות ליד איברי הרבייה, העוזרים להם ברבייה. כל המינים מטילי ביצים. הם חיים על הקרקע ביערות הגשם וצדים יצורים קטנים. על פי כמה חלוקות המשפחה נחשבת לאינפרא-סדרה בפני עצמה (Dibamia). בעבר הייתה חלק מקבוצת דמויי שממית. משפחה דיבמיים (Dibamidae) סוג ומין יחיד אָנֵלִיטְרוֹפְּסִיס (Anelytropsis papillosus) סוג דיבמוס (Dibamus) מין Dibamus alfredi מין Dibamus bogadeki מין Dibamus booliati מין Dibamus bourreti מין Dibamus celebensis מין Dibamus dalaiensis מין Dibamus deharvengi מין Dibamus dezwaani מין Dibamus greeri מין Dibamus ingeri מין Dibamus kondaoensis מין Dibamus leucurus מין Dibamus montanus מין Dibamus nicobaricum מין Dibamus novaeguineae מין Dibamus seramensis מין Dibamus smithi מין Dibamus somsaki מין Dibamus taylori מין Dibamus tebal מין Dibamus tiomanensis מין Dibamus vorisi מדיה וקבצים בנושא דיבמיים בוויקישיתוף דיבמיים, באתר ITIS (באנגלית) דיבמיים, באתר NCBI (באנגלית) דיבמיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דיבמיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דיבמיים, באתר GBIF (באנגלית)
אסתר בז'רנו

אסתר בז'רנו (15 בדצמבר 1924 – 10 ביולי 2021) הייתה ניצולת שואה, מאחרונות האסירות היהודיות שהיו חלק מתזמורת הנשים באושוויץ. בז'רנו נולדה בסארלואי, הקטנה מבין ארבעה אחים ואחיות, לבית משפחת לוי. אביה, שהיה מורה בקהילה היהודית, חזן ומנצח על מקהלות נוצריות, עודד אותה לעסוק במוזיקה ומגיל צעיר היא ניגנה בחליל ובפסנתר. בגיל 15 היא נפרדה מהוריה, וניסתה לעלות לארץ ישראל, אולם היא נתפסה על ידי הנאצים ונשלחה למחנה עבודה בו שהתה שנתיים. ב-20 באפריל 1943 נשלחו כל אסירי מחנה עבודה זה לאושוויץ. במחנה ההשמדה שובצה לעבודות כפייה והיא גררה אבנים ענקיות מצד אחד של השדה לצד השני ובחזרה, עד שהתקבלה לתזמורת הנשים של אושוויץ. בתזמורת היא ניגנה על אקורדיון. האסירות בתזמורת אולצו לנגן בפתח המחנה בפני האסירים החדשים שהגיעו בטרנספורטים. בז'רנו שרדה את מחנה אושוויץ, עלתה לארץ ישראל, לקיבוץ אפיקים, התחתנה והקימה בארץ משפחה. מאוחר יותר ירדה לגרמניה ופתחה שם בוטיק לבגדים ותכשיטים. בתחילת שנות ה-80 הקימה יחד עם ילדיה עדנה ויורם, הרכב מוזיקלי. הלהקה שרה שירים יהודיים ושירים שנשמעו בגטאות וכן שירים אנטי פשיסטיים. עד למותה, אסתר בז'רנו חיה בהמבורג. היא הייתה מייסדת שותפה ויו"ר של ועידת אושוויץ הבין-לאומית וחברת כבוד באיגוד נרדפי המשטר הנאצי. הוענקה לה מדליה על שם קרל פון אוסייצקי, וכן את מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. "היה לי מזל רב בבלוק הזה בו נשארתי בין לילה. ערב אחד, גברת צ'ייקובסקה, מורה פולניה למוזיקה, חיפשה נשים שידעו לנגן על כלים שונים. אנשי האס אס הורו לה להקים תזמורת נשים. הצגתי את עצמי ואמרתי שאני יכולה לנגן בפסנתר. אין לנו כאן פסנתר, אמרה צ'ייקובסקה, אם את יכולה לנגן על אקורדיון אבחן אותך. מעולם לא ניגנתי על אקורדיון לפני כן. היה עליי לנסות, כך שלא אצטרך לסחוב עוד גושי אבן. אמרתי לה שאני יכולה לנגן על אקורדיון. היא הורתה לי לנגן שיר גרמני מוכר. הכרתי את השיר וביקשתי כמה דקות של סבלנות כדי שאוכל להתחמם. זה היה כמו נס. ניגנתי את השיר, אפילו עם ליווי, והתקבלתי לתזמורת עם שתי חברות. התפקיד של תזמורת הנשים באושוויץ בירקנאו היה לעמוד בשערי המחנה ולנגן בפני האסירים כאשר הובלו בבוקר מן המחנה החוצה ובערב עם החזרתם למחנה. לכולנו היה מצפון כבד, מפני "שעזרנו", כביכול, שהאסירים הוצעדו למוזיקה שלנו. אך היה גרוע מכך. האס אס הורו לנו לעמוד בשער המחנה ולנגן כאשר הגיעו טרנספורטים חדשים, ובהם הובלו מספר גדול של יהודים מרחבי אירופה אל מסילה שנסעה לעבר תאי הגזים בהם כולם נרצחו. האנשים נופפו לנו, הם חשבו לבטח שבמקום שבו מתנגנת מנגינה לא יכול לקרות משהו כל כך רע. אלו היו הטקטיקות של הנאצים. הם רצו שכל האנשים ילכו למותם ללא מאבק. אבל אנחנו ידענו לאן הם נשלחו. ניגנו עם דמעות בעינינו. לא יכולנו לעשות דבר כדי להתנגד שכן אנשי האס אס ועוזריהם עמדו מאחורינו עם רוביהם". בז'רנו נפטרה ב-10 ביולי 2021. מדיה וקבצים בנושא אסתר בז'רנו בוויקישיתוף אסתר בז'רנו, ברשת החברתית Goodreads זאב אברהמי, ניצולת שואה בת 85 וזמר ראפ טורקי שרים בגרמניה נגד הגזענות, באתר הארץ, 9 באפריל 2010 זאב אברהמי, מנגינת חייה, באתר "ידיעות אחרונות", 11 ביולי 2021 מדוע ניצולת אושוויץ אסתר בז'רנו תומכת ב-BDS? מסע הנקמה של אסתר בז'רנו אסתר בז'רנו מדברת על אושוויץ (גרמנית) אסתר בז'רנו – מידע נוסף
קרפודטיליים

קרפודטיליים (שם מדעי: Carphodactylidae) היא משפחה הכוללת 34 מינים של לטאות מאינפרא-סדרת דמויי שממיות. בני המשפחה דומים במראם לשממיות וחיים אך ורק באוסטרליה. הם בעלי זנבות רחבים, גוף שטוח ועיניים גדולות וחומות. הם יוצאים בלילות ומטפסים על עצים ועל סלעים. חלק מבני המשפחה מגושמים במראם ובעלי פסים כהים לאורך הגוף. אחרים מוסווים ביותר לצד הענפים ואפילו האישונים מקבלים את מראהו של העץ. הם בעלי לסתות רחבות ולשונם ארוכה ויכולה לנקות את עיניהם. המינים הם אוכלי בשר וניזונים בעיקר מחרקים ומזוחלים קטנים מהם. במשפחה זו 7 סוגים: משפחה קרפודטיליים (Carphodactylidae) סוג ומין יחיד Carphodactylus laevis סוג נפרורוס (Nephrurus) סוג ומין יחיד Orraya occultus סוג Phyllurus סוג Saltuarius סוג Underwoodisaurus סוג ומין יחיד Uvidicolus sphyrurus מדיה וקבצים בנושא קרפודטיליים בוויקישיתוף קרפודטיליים, באתר ITIS (באנגלית) קרפודטיליים, באתר NCBI (באנגלית) קרפודטיליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קרפודטיליים, באתר GBIF (באנגלית)
עדה זמיר

עדה זמיר (1931 - 8 בינואר 2023) הייתה פרופסור מן המניין לביוכימיה במכון ויצמן למדע. עדה קליינמן נולדה בתל אביב כבת יחידה להוריה. אביה עלה בגפו מפולין ואמה עלתה מרוסיה. האב היה רצען והחזיק בית מלאכה קטן ברחוב לוינסקי בעיר. למדה בגימנסיה הרצליה מכיתה א', אהבה את לימודיה כימיה והצליחה בלימודיה. סיימה את לימודיה בתיכון במהלך מלחמת העצמאות. בצה"ל שירתה בנח"ל ונמנתה על הגרעין שייסד את קיבוץ תל קציר. במהלך הכשרת הגרעין בדגניה הוזמנה לצאת עם חבר גרעין אחר כמשלחת הסברה לארצות הברית. בדצמבר 1949 יצאה לשלושה חודשים בהם הרצתה בפני קהילות יהודיות על ישראל. היא אפילו זכתה לבקר את אלברט איינשטיין בביתו. סיימה את שירותה הצבאי ב-1950. היא למדה כימיה ומיקרוביולוגיה וסיימה תואר שני במדעים באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת המוסמך עסקה בנושא מדידה של חומצה גלוטמית בהנחיית פרופ' נח ליכטנשטיין. במהלך לימודיה נישאה לדוד (דודיק) זמיר, סטודנט לפיזיקה. חברתה מהגימנסיה הכירה ביניהם. בעקבות עבודתו של בעלה עברו לחיפה. לאחר פתיחת מעבדת המחקר בביוכימיה בטכניון ב-1957 בחרה פרופ' רות בן-ישי, מנהלת המעבדה בעדה כתלמידת המחקר הראשונה במדעי החיים בטכניון. היא השלימה דוקטורט שם בנושא מסלולים מטבוליים והשפעתם על חיי האורגניזמים בשנים 1961–1964 עבדה במעבדה של רוברט הולי באוניברסיטת קורנל על פיצוח הצופן הגנטי. עם שובה לישראל החלה לעבוד במכון ויצמן למדע בקבוצתו של פרופ' דוד אלסון.. בשנת 1968 הועלתה לדרגת חוקר בכיר. היא עסקה במחקר בביולוגיה מולקולרית. מאמר שלה עם רות מיסקין, שתיאר שיטה להחזיר ריבוזומים לקונפורמציה הפעילה על ידי חימומם בנוכחות אלכוהול, שימש את עדה יונת בעבודתה שזכתה בפרס נובל. בתחילת המאה ה-21 הייתה זמיר שותפה למחקר של המבנה המרחבי של האנזים אינהידרז פחמתי, המאפשר לדונליאלה להתקיים בסביבה מלוחה. כיהנה פעמיים כראש המחלקה לביוכימיה במכון, ובשנת 1983 הייתה דקאן הפקולטה לביופיזיקה-ביוכימיה. בשנת 1984 מונתה ליו"ר המועצה המדעית של מכון ויצמן, האישה הראשונה בתפקיד זה. עדה זמיר נפטרה בינואר 2023. הותירה אחריה שתי בנות, בן ונכדים. נטמנה בבית הקברות ברחובות, לצד בעלה, דוד (1929-2014). עדה זמיר, באתר ResearchGate ביוגרפיה באתר מסע הקסם המדעי ביוגרפיה השלושה שפצחו את הצופן הגנטי, מעריב, 25 באוקטובר 1968; המשך העלאות במכון ויצמן, מעריב, 9 ביולי 1968 דורית פרנס, הדרך של עדה יונת לפרס הנובל, באתר ynet, 7 באוקטובר 2009 צוות מדענים במכון חשף באחרונה את אחד מהגורמים שמאפשרים לאצות מיקרוסקופיות לחיות בנוחיות אפילו בתנאי המליחות הקיצונית של ים המלח, 21 באוגוסט 2005, אתר מכון ויצמן עדה זמיר - יו"ר המועצה המדעית במכון ויצמן, מעריב, 28 באוקטובר 1984 דוד זמיר ז”ל, אתר אבלים
A Moon Shaped Pool

A Moon Shaped Pool (בתרגום חופשי: בריכה בצורת ירח) הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית רדיוהד. האלבום הופק על ידי נייג'ל גודריץ'. האלבום היה זמין להורדה ב-8 במאי 2016. מהדורות CD ו-LP יצאו ב-17 ביוני 2016, ואחריו "מהדורה מיוחדת" בספטמבר. מיד לאחר השקתו של האלבום, הוא הושמע במלואו ב-BBC Radio 6 Music, בידי טום רובינסון. זו הפעם הראשונה בה הופיע באלבום אולפן השיר הסוגר את האלבום, "True Love Waits". השיר הופיע לראשונה באלבום ההופעה החיה מ-2001 I Might Be Wrong בעיבוד אקוסטי. מגזין פיצ'פורק דירג את האלבום ברשימת "200 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני" במקום ה-128. בשנת 2019, מגזין הרולינג סטון ערך את רשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני" ודירג את האלבום במקום ה-22. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי רדיוהד.  תום יורק – שירה, פסנתר, קלידים, גיטרה, תכנות, מילים ג'וני גרינווד – גיטרה, פסנתר, עיבודי מיתרים, קלידים, תכנות אד או'בריאן – גיטרה, אפקטים, קולות רקע, תכנות קולין גרינווד – בס, תכנות פיל סלוואי – תופים, כלי הקשה, תכנות London Contemporary Orchestra – מיתרים, מקהלה נייג'ל גודריץ' – מפיק סטנלי דונווד – ציור עטיפה אתר האינטרנט הרשמי של A Moon Shaped Pool מידע על האלבום A Moon Shaped Pool באתר MusicBrainz מידע על האלבום A Moon Shaped Pool באתר AllMusic האלבום A Moon Shaped Pool באתר Discogs האלבום A Moon Shaped Pool באתר ספוטיפיי האלבום A Moon Shaped Pool באתר דיזר האלבום A Moon Shaped Pool באתר Yandex.Music (ברוסית) דפנה ארד, האלבום החדש של "רדיוהד" עלה הערב לרשת, באתר הארץ, 8 במאי 2016 יואב קוטנר, אז איך החדש של רדיוהד?, באתר ישראל היום, 9 במאי 2016 אבי פיטשון, האלבום החדש של "רדיוהד" מקרב אותם לשיאי העבר, באתר הארץ, 9 במאי 2016 עמי פרידמן, החדש של רדיוהד: אלבום שכבר שמעתם, באתר ynet, 10 במאי 2016 ניר גורלי‏, שביל בצד 24: "A Moon Shaped Pool" מזכיר למה אהבנו את רדיוהד מלכתחילה, באתר וואלה, 13 במאי 2016 עמי ברנד, כאב ראש, באתר כלכליסט, 15 במאי 2016 רז ישראלי, בריכה בצורת סהר: עוד מאסטרפיס של רדיוהד?, באתר nrg‏, 19 במאי 2016 W.A.S.T.E. HQ, www.wasteheadquarters.com Bring your Radiohead, BBC Music Events, ‏2016-05-08 (באנגלית) The 200 Best Albums of the 2010s | Pitchfork, web.archive.org, ‏2019-11-06 Jon Dolan,Brittany Spanos,Simon Vozick-Levinson,Rob Sheffield,Charles Holmes,Christian Hoard,Joseph Hudak,Elias Leight,Suzy Exposito,Will Hermes,Angie Martoccio,David Browne,Hank Shteamer,Jon Freeman,Claire Shaffer,Brenna Ehrlich,Jonathan Bernstein,Jon Blistein,Nick Catucci,Brendan Klinkenberg,Danny Schwartz,Kory Grow, Jon Dolan, Brittany Spanos, Simon Vozick-Levinson, Rob Sheffield, The 100 Best Albums of the 2010s, Rolling Stone, ‏2019-12-03 (באנגלית אמריקאית)
ספארוקטיליים

ספארוקטיליים (שם מדעי: Sphaerodactylidae) היא משפחה של לטאות מאינפרא-סדרת הדמויי שממיות בעלת כ-230 מינים. הספארוקטיליים דומים לבני משפחת השממיתיים והם מוסווים כמעט באותו אופן. הם חיים בטבע באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, האיים הקאריביים, דרום אירופה, צפון אפריקה, המזרח התיכון ומרכז אסיה. ללטאות אלה לסתות עגולות כשל קרפדה ושיניים שטוחות. עיניהן גדולות וחסרות עפעפיים ומאפשרות להן להיות פעילות בשעות החשיכה, אז הן יוצאות ממחילותיהן. Aristelliger סוג ומין יחיד שממית ננסית ברזילאית (Chatogekko amazonicus) Coleodactylus - בו קולאודקטילוס נאטאלנסיס סוג ומין יחיד Euleptes europaea Gonatodes Lepidoblepharis Pristurus Pseudogonatodes Quedenfeldtia Saurodactylus שממית דקה (Sphaerodactylus) Teratoscincus מדיה וקבצים בנושא ספארוקטיליים בוויקישיתוף ספארוקטיליים, באתר ITIS (באנגלית) ספארוקטיליים, באתר NCBI (באנגלית) ספארוקטיליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ספארוקטיליים, באתר GBIF (באנגלית)
ארכנה

אָרַכְנֵה (ביוונית: Αράχνη) היא דמות במיתולוגיה היוונית. היא הייתה אורגת מוכשרת מאוד, שקראה תיגר על אלת החכמה אתנה. כעונש על ההיבריס שלה, הפכה אותה אתנה לראשונת העכבישים. המשורר הרומאי אובידיוס, מביא בחיבורו הידוע "מטמורפוזות", את הגרסה המורחבת ביותר של הסיפור. על פי אובידיוס, ארכנה הייתה עלמה מלידיה, אשר "מוצאה מדלים ודל מעונה". אמה מתה עליה, ואת אומנות האריגה למדה מאידמון מהעיר קולופון. עד מהרה היא עשתה לה שם בלידיה כאורגת מוכשרת, ואפילו הנימפות באו כדי לזון את עיניהן ביצירותיה, "כי אכן אומנות טהורה היא". ארכנה הייתה כה גאה במעשה ידיה, עד שטענה שהיא מסוגלת לארוג טוב יותר מאתנה - אלת החכמה, האמנות, הצדק והאריגה. אתנה לבשה צורה של אשה זקנה, ויעצה לארכנה להתגאות במעשה ידיה בקרב בני האנוש, אך לא לקרוא תיגר על האלים שהם בני אלמוות. ארכנה לעגה לזקנה, והצהירה שהיא טובה יותר באריגה מאתנה, והעובדה: אתנה אינה מגיעה להתמודדות "למה לא באה? למה תתחמק ממלחמת?". אתנה הזועמת פשטה מיד את דמות הזקנה וניצבה מול ארכנה במלוא הדרה. ארכנה סירבה בגאוותה להיכנע והשתיים ניגשו מיד לתחרות. אתנה רקמה את העימות שלה עם פוסידון - אל הים. השניים התחרו מי יהיה הפטרון של העיר אתונה. האתונאים בחרו באתנה. ארכנה לעומת זאת בחרה להציג שלל סצנות המציגות את פשעיהם של האלים. אתנה זעמה על הנושא שבו בחרה ארכנה אולם "על אף קנאתה לא יכלה לגנות את הרקם". לפיכך היא קרעה בזעם את האריג המושקע, וחבטה בארכנה. ארכנה האומללה תלתה את עצמה, אולם אז נכמרו עליה רחמיה של אתנה, והיא הפכה אותה לעכביש תוך שהיא מצהירה: "ככה חיי סוררה, אך על חבל המשיכי חייך!". אובידיוס מסיים את הסיפור במילים: "אך עדיין היא רוקמת את רקמתה ובדמות עכביש היא טווה את חוטיה". פליניוס הזקן טוען שהיה לה בן בשם קלוסטר, אשר נודע גם הוא כמחדש בתחום האריגה. הסיפור כולו הוא ככל הנראה משל המתיימר לטעון שהאדם למד את האריגה מהעכביש. המונח "ארכנופוביה" משמש כיום לתיאור פוביה ספציפית של אדם מעכבישים. אסטרואיד 407 Arachne שהתגלה על ידי מקס וולף נקרא על שמה. בסדרת הטלוויזיה "הרקולס: המסעות המופלאים" מתוארת ארכנה כמפלצת אשר חציה אדם וחציה עכביש. בספר "אות אתנה", השלישי בסדרת "גיבורי האולימפוס", מאת ריק ריירדן, מתוארת ארכנה כשומרת של הפסל "אתנה פרתנוס" אשר נגנב בידי הרומאים. בסדרה "על טבעי", בעונה השישית, בפרק 13, מתוארת ארכנה כאישה הצדה גברים צעירים כדי להתרבות. מדיה וקבצים בנושא ארכנה בוויקישיתוף כתבי ארכנה בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי. אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורה 13 אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורה 10 אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורה 8 אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורות 14-16 אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורה 18 אובידיוס היה רומאי, ולכן הוא מכנה את אתנה בשמה הרומי - מינרווה אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורות 23-25 אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורות 26-33 אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורה 42 אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורות 70-81 אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורות 103-128 אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורה 129 אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורה 136 אובידיוס, "מטמרפוזות", ספר שישי, שורות 144-145 פליניוס, "תולדות הטבע", ספר שביעי, עמוד 57 Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, "Arachne", 1873 (407) Arachne In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_408. ISBN 978-3-540-29925-7. הפרק של על טבעי באתר סדרות טי וי
פילודקטיליים

פילודקטיליים (שם מדעי: Phyllodactylidae) היא משפחה של לטאות החיות ברחבי העולם החדש, אירופה, צפון אפריקה והמזרח התיכון במגוון בתי גידול. משפחה זו כוללת כ-160 מינים. דמויי שממיות אלה, חיות באזורים חמימים ברחבי העולם והם בעלי לסת ארוכה מעט, רגליים שטוחות ודביקיות ועור חלק בעל הסוואה טובה. בעבר הם היו שייכות למשפחת השממיתיים, אך לאחר בדיקות גנטיות סווגו למשפחה נפרדת. במשפחה ישנם 9 סוגים: Asaccus Gymnodactylus Haemodracon Homonota סוג ומין יחיד Bogertia lutzae Phyllodactylus Phyllopezus מניפנית (Ptyodactylus) שממית החומות או שממית טרנטולה (Tarentola) Thecadactylus מדיה וקבצים בנושא פילודקטיליים בוויקישיתוף פילודקטיליים, באתר ITIS (באנגלית) פילודקטיליים, באתר NCBI (באנגלית) פילודקטיליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פילודקטיליים, באתר GBIF (באנגלית)
שנדי פינסי

שנדי פינסי (באנגלית: Shandi Finnessey‏; נולדה ב-9 ביוני 1978) היא דוגמנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה אמריקאית. מיס ארצות הברית לשנת 2004. פינסי נולדה במיזורי ללינדה ופטריק פינסי. היא סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת לינדנווד. היא דגמנה לסוכנות פורד והתחרתה במספר תחרויות יופי. ב-1999 התחרתה ב"מיס מיזורי ארצות הברית" והגיעה למקום השני. ב-2001 התחרתה ב"מיס מיזורי אמריקה" והגיעה למקום השלישי. באותה השנה התחרתה שוב ב"מיס מיזורי ארצות הברית" והגיעה גם שם למקום השלישי. ב-2002 השתתפה שוב ב"מיס מיזורי אמריקה" וניצחה בתחרות. ב-2003 התחרתה ב"מיס אמריקה" ולא הצליחה להגיע למקומות הגבוהים. ב-2004 השתתפה בפעם השלישית בתחרות "מיס מיזורי ארצות הברית" וזכתה בה. באפריל אותה שנה נבחרה למיס ארצות הברית בטקס שנערך בתיאטרון קודאק. בתחרות מיס תבל נבחרה לסגנית הראשונה. ב-2002 פרסמה ספר ילדים שכתבה העוסק בשילוב ילדים עם מוגבלויות בחינוך עם ילדים רגילים. ב-2005 החלה להנחות את שעשועון הטלוויזיה "לינגו" והופיעה בפרק של התוכנית המתמחה. ב-2007 התחרתה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" והודחה בשלב השני. ב-2010 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Sharktopus" לצד אריק רוברטס. שנדי פינסי, ברשת החברתית פייסבוק שנדי פינסי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שנדי פינסי, ברשת החברתית אינסטגרם שנדי פינסי, סרטונים בערוץ היוטיוב שנדי פינסי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שנדי פינסי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
בקרה

האם התכוונתם ל... תורת הבקרה בקרה אופטימלית – ענף בתורת הבקרה, המבקש למצוא חוקי בקרה, שביצועיהם מביאים למקסימום או מינימום אינדקס ביצועים כלשהו בקרה בחוג פתוח – סוג בקרה שאינו מתחשב בתוצאות התהליך במסגרת המדידה. בקרה תעשייתית – כלל האמצעים החשמליים והאלקטרוניים המאפשרים לפקח ולנהל תהליכי ייצור תעשייתי בקרה (ניהול) – אחד מתפקידי הניהול, יחד עם תכנון, ארגון והנהגה. סורת אל-בקרה – הסורה השנייה בקוראן שליטה ובקרה באקארה
מוזיאון האדם בהר

מוזיאון האדם בהר הוא מוזיאון לתולדות החקלאות הקדומה בהר חברון. המוזיאון הממוקם בתוך בית ספר שדה כפר עציון אשר בקיבוץ כפר עציון, כולל אוסף של כלי בית וכלי עבודה, בהם השתמשו באזור החל מתקופת התנ"ך. מרבית הכלים נרכשו מכפריים תושבי הר חברון. המוזיאון הוקם בשנת ה'תש"ן, להנצחת זכרו של סגן אוריה בר שלום, קצין שריון שנפל במלחמת שלום הגליל. להקמת המוזיאון סייעו אגף הנוער במשרד החינוך ומוזיאון ארץ ישראל. האולם המרכזי מוקד לנושא הדגן. באולם מוצג מחזור הפעולות החקלאיות, מהחריש ועד האפיה דרך הזריעה והטחינה. תמונות מהמוזיאון סגן אוריה בר שלום, אתר יזכור