באד הונף

בַּאד הוֹנֵף (בגרמנית: Bad Honnef) (עד 26 בינואר 1960 נקראה הונף) היא עיר במחוז ריין-זיג בקצה הדרומי של במדינת נורדריין-וסטפאליה. היא שוכנת בצד המזרחי של הריין וגובלת בצפון-מערב מחוז באד גודסברג של העיר הפדרלית בון ומדינת ריינלנד-פאלץ. על פי ההגדרה של המשרד הפדרלי לבניין ותכנון אזורי, באד הונף היא "עיר בינונית קטנה". עיירת הספא לשעבר התפרסמה, בין היתר, בזכות המוניטין שלה כ"ריניש ניס "שהעניק אלכסנדר פון הומבולדט בגלל האקלים המתון של כל השנה. קונראד אדנאואר, הקנצלר הפדרלי הראשון של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, התגורר בעיר עד מותו בשנת 1967. העיר היא מקום מושבה של האוניברסיטה הבינלאומית של IUBH ומספר ארגונים לאומיים וקבוצות אינטרסים. העיר ממוקמת בגדה הימנית והמזרחית של הריין שבין Königswinter ל Rheinbreitbach לרגלי Siebengebirge, המסמנת את הקצה הצפוני של הרי הצפחה (גרמנית: Rheinisches Schiefergebirge) ובכך את תחילת המעבר מהריין התיכון לריין התחתון. את הקצה המערבי של השטח העירוני בקוטר 48.3 קמ"ר ניתן לשייך באופן טבעי לשלוחה של עמק הונפר, שגבולו הצפוני נוצר על ידי הדרכנפלס ליד רנדורף. הוא מאופיין בגדה השמאלית של הריין על ידי גדה תלולה בגובה 100 מטר, בגדה הימנית של הריין על ידי אזור עמק רחב הרבה יותר, דמוי סהר, ומאכלס את שני האיים Grafenwerth ו- Nonnenwerth. החלק המרכזי של האזור העירוני מאוכלס על ידי Siebengebirge והרכסים הגעשיים ריינווסטרוואלד, והשלישית המזרחית עם מחוז אגידינברג נמצאת על מישור אסבאך, מה שהופך אותו לאחד מההנחאות הצפון-מערביות של ווסטרוולד. האזור העירוני כולל את החלק הדרומי של שמורת הטבע ושמורת הטבע זיבנגבירג, השייכת ליער העיר הונף. בנוסף לדרכנפלס, ששייך כבר לקניגסווינטר עם פסגתו, ישנם גם ההרים לוונבורג, הימריץ ', גרוסר ברייטברג, לייברג ואלנדר. במהלך התקופה הלאומית-סוציאליסטית, ראש העיר החדש פיתח מספר רעיונות שיעזרו לעיר מתוך סבל כלכלי. לפי הצעתו, בית הספר Gauführer של Gaues Köln-Aachen הועבר מוואן להונף בשנת 1934 ב"טירת האש "הריקה שנקראה בבונדורף. תוכניותיו לאנדרטת הגנה בדלנית בהימריץ' וכיכר חפצים בלוונבורג התפרצו לאחר פעילויות ראשוניות. קידוח מעיין מינרלים שני באי גרפנורת' בשנת 1938 ובניית בריכה חיצונית שם הביאו גידול לספא. במהלך המלחמה, נחסך מהעיר הונף תקיפות אוויר מבעלות הברית. אחת ההריסות הבודדות הייתה זו של מפעל פנאתן. מסיבה זו, הרשויות הזרות העבירו את מטהן לעיר, כולל חלקים מהפרלמנט העליון של פרובינציית הריין מקובלנץ, NSKOV ללינזר שטראסה 108, הנציגות של הארכיבישוף הכללי, שהופצצה בקלן ב־29 ביוני 1943, עם הממשל והדיוקסן. המשרד הרשמי בסנט אנטוניוס-היים. כדי לתקן את הנזקים האישי עבדו בהונף מספר שבויי מלחמה ובהמשך עובדי כפייה, בעיקר נשים מברית המועצות. מיולי 1941 התאכסנו בהונף כמה טייסים פצועים מקלן וערים גדולות אחרות, תחילה בסביבות 150 בעיקר במלונות סגורים ובאכסניות ושוב בסביבות 120 איש באפריל 1943. פשיטת אוויר על הונף עם פצצות על Lohfelder Straße התרחשה בנובמבר 1944. לאחר מעבר של חיילים אמריקנים מעל גשר רמגן לודנדורף, התרחשו קטטות על הונף בין ה-9 ל-10 במרץ 1945, כאשר התקדמה טנק גרמני נגד ראש הגשר. גדוד החי"ר האמריקני 331 של דיוויזיית החי"ר האמריקני 78 כבש את הונף בערב ה-10. ב-13 במרץ הגיעו כוחות הלחימה האמריקניים להוהנונף ולריין בסמוך לרנדורף, למחרת לאחר הכיבוש לאחר מכן פון רנדורף והלוונבורג. האש של התותחנים הגרמניים נמשכה בהונף עד 22 במרץ. הקבוצה הפרלמנטרית של ה-SPD של המועצה הפרלמנטרית (גרמנית: Parlamentarischer Rat) שהיה גוף מכונן שהשתתף בעיצוב חוקתה של גרמניה המערבית, הגיעה להונף בשנת 1948/49. לאחר החלטת המועצה הפרלמנטרית ובונדסטאג לבון כמקום מושבם הזמני של ממשלת הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, הפך הונף לחלק מ"אזור הבירה" החדש. בשנים 1949–1955 הייתה העיר שייכת למובלעת בון, אזור מיוחד תחת נציבות עליונה של בעלות הברית סביב מושב הממשלה. עבור חברי הנציבות הבריטית, 14 בתים צמודי קרקע (כל 160 מ"ר) עם שטחי קרקע גדולים הוקמו בהונף וברנדורף. הקבוצה הפרלמנטרית של SPD במועצה הפרלמנטרית הגיעה גם להונף בשנת 1948/49. בשנת 1935 עבר הקנצלר קונרד אדנאואר לרנדורף. בשנת 1949 התקיים בביתו מה שנקרא "ועידת רנדורפר", בו הונחו היסודות למבנה הפוליטי של מערב גרמניה לאחר הבחירות הפדרליות הראשונות. לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים המשיך להתגורר בעיר עד לפטירתו ב-1967. בשנת 1970 הוצעו הסיורים הראשונים בבית. בשנת 1975 פורסמה תערוכה על חייו בבניין חדש מתחת לבית. בשנת 1997 תוכנן בניין התערוכה מחדש. הגימנסיה העירונית הראשונה נבנתה בברגשטראסה בשנת 1953. מחדש ליד קו הרכבת בגדה הימנית של הריין, אשר דרש הקמתם של שלושה גשרי הולכי רגל מעל הכביש הפדרלי וקו הרכבת סביב אזור הגדה הריין. עם תחנות החשמלית (היום Stadtbahn) שלא להיפרד משאר העיר. תחנת הרכבת רנדורף, שנבנתה מחדש מתחת לגשר הכביש, נאלצה לפנות מקום לבנייה החדשה של הכביש הפדרלי. גם בקשר לבניית כבישים, תחנת הרכבת הונף שונתה בהרחבה בשנת 1957, לפיה איבד הבניין את הסגנון הקלאסי שלו. בנובמבר 1938 הועלה באש בית הכנסת של הונף ברחוב לינזר סמוך לאוחבך, לשעבר כנסייה אוונגלית, והושמד. תושבים יהודים רבים היגרו. היהודים שחיו בהונף לאחר 1939 נאלצו לעזוב את בתיהם וכולם היו מרוכזים בשני בתים (כיום יהודיים גרידא) בהונף. מכאן הם נאלצו לעבור למחנה בעיר מוך (Internierungs-Sammellager Much) שעד 1941 נודע בשם Arbeitsdienstlager, Dienstabteilung 5/213. ביולי 1941 הועברו מזרחה שם נרצחו. מדיה וקבצים בנושא באד הונף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באד הונף אתר האינטרנט הרשמי של באד הונף (בגרמנית)