laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סמול פורוורד

סמול פורוורד (באנגלית: Small Forward) היא אחת מחמש עמדות הכדורסל, המוכרת גם "עמדה מספר 3". לרוב, הסמול פורוורד גבוה וחזק יותר מהקלע, וכן נמוך וזריז יותר מהפאוור פורוורד, וגובהו בין 1.98 ל-2.06 מטרים. תפקיד הסמול פורוורד נחשב לתפקיד המגוון ביותר מבין חמש עמדות הכדורסל, מאחר ששחקנים בעלי סגנונות משחק שונים יכולים למלא אותו. שחקנים מסוימים בעמדה זאת מתבססים על הקליעה שלהם מרחוק, אחרים בולטים ביכולתם לחדור לסל וישנם אף שחקנים המנצלים את כוחם כדי לגבור על יריבם במהלכי פוסט-אפ. הסמול פורוורד נדרש להיות אתלטי מספיק כדי לחדור לסל ולצאת מהר להתקפות מעבר, וכן עליו להיות חזק מספיק כדי להיאבק על ריבאונדים מול שחקנים גבוהים ממנו. חשיבותו של הסמול פורוורד מתבטאת גם בהגנה - סמול פורוורד המסוגל לשמור על שחקנים מעמדות שונות מעניק לקבוצתו יתרון משמעותי במקרים בהם שחקנים "מחליפים שמירות". סמול פורוורדים כדוגמת סקוטי פיפן, ברוס בואן, קוואי לנארד, שון מריון ואנדריי קירילנקו נודעו בזכות יכולתם לשמור על שחקנים מכל העמדות, למעט סנטרים. סמול פורוורדים בולטים בעבר כוללים את לארי בירד, ג'וליוס ארווינג, כרמלו אנתוני, ריק בארי, אלג'ין ביילור וסקוטי פיפן. בין הסמול פורוורדים הבולטים כיום ניתן לציין את לברון ג'יימס, קווין דוראנט וקוואי לנארד. נהוג לעיתים לכנות סמול פורוורד גבוה או כבד יותר, המסוגל לשחק במידה שווה גם בעמדת הפאוור פורוורד, כ"פורוורד". דוגמה לשחקנים הנחשבים פורוורדים הם דריימונד גרין, ג'וש סמית', רודי גיי, ומהעבר: דייב דבושר, ג'יימס וורת'י למאר אודום. כמו כן קיים המונח "סווינגמן" (באנגלית: Swingman), או "גארד-פורוורד", המתאר שחקן שיכול לשחק הן בעמדת הסמול פורוורד והן בעמדת הקלע. אלו הם שחקנים רב-גוניים, היכולים "להתנדנד" (swing) בין שתי העמדות, וזהו מקור שם המונח. לרוב, גובהם של סווינגמנים נע בין 1.95 ל-2.05 מטר. שחקנים בולטים שאפשר להגדירם כסווינגמנים בליגת ה-NBA כוללים את פול ג'ורג', וינס קרטר, פול פירס, אנדרה איגודלה ואנדרו ויגינס ושחקני עבר כגון ג'ון האבליצ'ק, ג'ורג' גרווין וטרייסי מקגריידי. לארי בירד הוא מקרה מיוחד של סמול-פורוורד שהיה יכול לשחק היטב בכל העמדות כחברו הקרוב ויריבו הגדול מג'יק ג'ונסון שעמדתו העיקרית הייתה רכז. מדיה וקבצים בנושא סמול פורוורד בוויקישיתוף הרבגוניות של עמדת הסמול פורוורד, באתר espn.com ‏
גוון

גוון (גָּוֶן) הוא צבע קבוע או טווח מצומצם של צבעים. בלשון המקובלת, גוון הוא כל צבע שאינו צבע יסוד וניתן לו שם מזהה פשוט, כגון בז', ארגמן ועוד. קיימים בשפה העברית שמות לגוונים רבים, חלקם בשימוש יומיומי וחלקם בשימוש מקצועי. כך למשל חברות המוכרות צבעים לקירות הבית יכולות להתהדר במאות גוונים, חלקם כמעט ולא ניתנים להבחנה בעין בלתי מזוינת. שמות הגוונים המקובלים ביותר נטולים בהשאלה מעצם המוכר לכל שצבעו דומה לגוון המתואר. למשל "אפרסק" או "צהוב ביצה". במרחב הצבע התלת־ממדי הקרוי מדד מונסל, גוון הוא אחד משלושת ממדים הפורשים את המרחב, לצד בהירות ורוויה. גוון קובע את קרבת הצבע לצבעי היסוד (כך למשל ניתן להטות את הצבע מאדומים לכתומים ולצהובים); רוויה קובעת אם הצבע יהיה אפרורי ושקט או בולט וזוהר; ובהירות קובעת אם הגוון יהיה בהיר עד כדי לבן, או כהה עד כדי שחור. באמצעות שלושת ממדים אלו ניתן לבטא במדויק כמעט כל צבע הנראה על ידי העין האנושית. ניתן למדוד גוון בדיוק רב באמצעות ספקטרופוטומטר, מכשיר מדידה הנמצא בשימוש יצרני צבעים וצבענים. כך חברות המייצרות חומרי צביעה שונים יכולות להבטיח כי הגוון באצווה מסוימת זהה לחלוטין לאצווה שתבוא אחריו. במקרים רבים משתמשים בתעשייה בפיגמנטים בודדים לשימוש בצבע, היות שהם נוטים לשמור על גוון אחיד יותר מתערובות של מספר פיגמנטים. במידה והצבע מכיל תערובת פיגמנטים המנסה לחקות במדויק את גוונו של פיגמנט מוכר, התקן קובע כי יש לציין לצד שם המוצר "(גוון)" על מנת למנוע בלבול. גוון היא מילה ותיקה בעברית. באופן טבעי, התפתחו ממנה מילים רבות והטיות שונות, שהשתלבו בשפה. מילות יחס כמו "כגון" ניצלו את הקשר התיאורי בין שם הגוון לעצם המחזיק בו; שמות תואר כמו "מגוון" או "רבגוני" ניצלו את ריבוי הגוונים הקיימים בספקטרום (שהוא למעשה אינסופי); "ססגוני" התבססה על השימוש בגוונים על מנת ליצור מצבי רוח שמחים וחגיגיים. גוון הוא שם פרטני יותר מצבע, ונהוג להתייחס לנקודה (או לעיתים לאזור מצומצם) בתוך מרחב צבע כלשהו כאל גוון. במובן זה, ניתן לייצג גוונים במרחבי צבע שונים על ידי וקטור קואורדינטות במרחב. כך למשל במרחב הצבע {R,G,B} הפורש את הגוונים בצגי מחשב, ניתן לייצג גוון על ידי מדידת כמות האדום, הירוק והכחול בו. בתקן ה-RGB הקרוי SVGA ניתן לפרוש מיליוני גוונים שונים: (255,0,0) הוא אדום בוהק, ואילו (255,200,80) הוא צהוב בהיר. קיימים עוד מרחבי צבע רבים, בהם ניתן לייצג גוונים בווקטורים בעלי 4 נקודות, חמש נקודות ועוד, ולפרוש עשרות מיליוני גוונים שונים. פיגמנטי צביעה צבע (חומר) צבע
אנריקו מיינרדי

אנריקו מיינרדי (באיטלקית: Enrico Mainardi;‏ 19 במאי 1897 - 10 באפריל 1976) היה צ'לן, מלחין, מנצח ומורה איטלקי. בשנת 1910, כשהיה בן 13, כבר היה מיינרדי צ'לן וירטואוז, שסייר בין אולמות הקונצרטים של אירופה. בהמשך לימד בבית הספר הגבוה למוזיקה של ברלין ובאקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא. כמו כן לימד בקורסי קיץ בזלצבורג, אוסטריה ובלוצרן, שווייץ. בין תלמידיו שעשו להם שם בשנים הבאות זיגפריד פאלם, מיקלוש פרני, מיכאל שטיינקיהלר, היידי ליטשאואר וג'ואן דיקסון. מיינרדי ייסד עם הפסנתרן אדווין פישר והכנר גיאורג קולנקמפף (שאת מקומו תפס אחר כך וולפגנג שניידרמן) שלישיית פסנתר מפורסמת. בשנת 1967 ייסד עוד שלישייה עם הפסנתרן גואידו אגוסטי והחלילן סברינו גאצלוני. כמלחין, חיבר מיינרדי יצירות תזמורתיות, קונצ'רטו לצ'לו ומוזיקה קאמרית. הוא כתב סונאטה לצ'לו סולו בשם "סונאטה ברווה" (סונאטה קצרה), שיצאה לאור בהוצאת שוט בשנת 1942. מיינרדי מת במינכן, גרמניה. אנריקו מיינרדי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנריקו מיינרדי, באתר Discogs (באנגלית) Appreciation website (in German) Enrico Mainardi's inheritance at German Composer's Archive ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוריס ואלחו

בוריס ואלחו (בספרדית: Boris Vallejo;‏ נולד ב-8 בינואר 1941 בלימה) הוא צייר פרואני. סגנון ציורו מאופיין בפרטים מדויקים ונושאים הכוללים פנטזיה, מדע בדיוני, עירום ולוחמה. ואלחו היגר לארצות הברית ב-1964 וכיום הוא גר באלנטאון שבפנסילבניה. לעיתים קרובות הוא עובד עם אשתו, ג'ולי בל, שאף היא ציירת בסגנון הדומה מאוד לשלו. לואלחו שני ילדים מנישואיו הקודמים לסופרת דוריס ואלחו. בנו, דוריאן ואלחו, גם הוא אמן פנטזיה ובתו מיה ואלחו היא צלמת. ואלחו החל לצייר בגיל 13 ואת עבודת האיור הראשונה שלו עשה בגיל 16. סגנונות הציור של ואלחו הם פנטזיה ואירוטיקה. לאחר שהיגר לארצות הברית הוא החל לצבור מעריצים בעקבות ציוריו על טרזן, קונאן הברברי, דוק סבאג' ודמויות פנטזיה נוספות. ברבים מציוריו מופיעים אלים, מפלצות וגברים ונשים ברברים בנויים לתלפיות בעת קרב. ואלחו עצמו שימש כמודל לרבים מדמויות הגברים שאותן צייר וכך גם אשתו ג'ולי, שעסקה בעבר בפיתוח גוף, עבור דמויות הנשים בציוריו המאוחרים יותר. עבודותיו האחרונות מאופיינות באלמנטים רבים של סגנון הפנטזיה אולם נוטות יותר לארוטיקה מאשר לפנטזיה טהורה. יחד עם בל, מציג ואלחו את עבודותיו על גבי לוחות שנה ושלל ספרים. ואלחו, שעשרות מציוריו הופיעו על כריכות של חוברות מדע בדיוני, יצר אף כרזות לסרטים רבים, ביניהם: ברברלה (1968) Barbarella Knightriders‏ (1981) Q‏ (1982) נסיעה נעימה, המפתחות בפנים (1983) National Lampoon's Vacation נקמת המלכה (1985) Barbarian Queen חופשה מטורפת באירופה (1985) European Vacation צוות נערי אקווה הרעבים (2007) Aqua Teen Hunger Force Colon Movie Film for Theaters מדיה וקבצים בנושא בוריס ואלחו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוריס ואלחו (באנגלית) בוריס ואלחו וג'ולי בל, האתר הרשמי דוריאן ואלחו, האתר הרשמי בוריס ואלחו, באתר MusicBrainz (באנגלית) בוריס ואלחו, באתר Discogs (באנגלית) King of the Mountain
המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה של נאפולי

המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה של נאפולי (באיטלקית: Museo Archeologico Nazionale di Napoli) הוא מוזיאון בעיר נאפולי שבאיטליה, אשר אוצר את מרבית הממצאים שנמצאו בערים פומפיי, הרקולנאום וערים עתיקות אחרות במפרץ נאפולי. מאחר שהממצאים היו תחת אפר געשי כל השנים הם נשתמרו באופן יוצא דופן. המוזיאון ממוקם בפינה הצפון-מערבית של החומה של העיר היוונית העתיקה נאפוליס. המוזיאון מציג מוצגים מהתקופה היוונית, הרומאית ומתקופת הרנסאנס. במוזיאון היה מעין חדר סודי (Gabinetto Segreto) ששימש לאחסון יצירות אמנות ארוטיות שנתגלו בפומפיי. התרבות הרומאית הייתה מתירנית מאוד ביחסה למין, וציורים אלה לא נחשבו בגדר תועבה. משנחשפו היצירות הן הוגדרו כפורנוגרפיה, שאינה מתאימה לתצוגה לציבור הרחב. ב-1819, בעקבות ביקורו של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות במוזיאון, הוכנסו היצירות הארוטיות לחדר הסודי. החדר הסודי הוגבל בתקופות מסוימות לכניסה ל"אנשים בוגרים ובעלי רמה מוסרית גבוהה", ומאז נסגר ונפתח חליפות. רק בשנת 2000 נפתח החדר מחדש לציבור הרחב. כיום האוסף פתוח לציבור באולם נפרד ובתשלום נוסף. על פתחו של אולם התצוגה קיימת אזהרה על תוכנו. הולדת ונוס מקצף הגלים - גרסת פומפיי פאן רוקד מפומפיי אטלס פרנזה אפיטף פלביה אנטונינה עם מנורה לולב ושופר אפיטף אבא מריס עם מנורה והמילה שלום בעברית פרסקו של טרנטיוס ניאו ואשתו מפומפיי פסלי רצים מברונזה מהרקולנאום אפולו ממקדש אפולו בפומפיי דיאנה ממקדש אפולו בפומפיי פרוטומה של תלמי אפיון מהרקולנאום פסל רכוב של אלכסנדר מהמאה ה-1 מהרקולנאום (כנראה בהתבססות על מונומנט גדול של ליסיפוס) פרסקו של הרקולס ואומפלה מפומפיי פסיפס כניסה למתחם מרחצאות מפומפיי פרסקו של סאפו מפומפיי פסיפס אלכסנדר פרסקו הקרבת איפיגניה מפומפיי פרסקו אירופה והשור מפומפיי פרסקו פרסאוס ואנדרומדה מפומפיי פרסקו כיירון ואכילס מהרקולנאום פרסקו הרקולס וטלפוס מהרקולנאום פרסקו אלקסטיס ואדמטוס(אנ') מהרקולנאום פרסקו אלקסטיס ואדמטוס מפומפיי פרסקו תסאוס מהרקולנאום פרסקו של ארגוס שומר על איו בהוראת יונו מפומפיי פרסקו של הרקולס הפעוט חונק נחשים מהרקולנאום פרסקו של קנטאורים בחתונת פיריתוס מפומפיי פרסקו של אכילס ובריסאיס מפומפיי פרסקו של התגלות דיוניסוס מפומפיי פרסקו של מנאדה (אנ') מחזיקה ריטון (אנ') מהרקולנאום מדיה וקבצים בנושא המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה של נאפולי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה של נאפולי (באיטלקית ובאנגלית)
ארבלדזה

האם התכוונתם ל... ארבלדזה (არველაძე) - שם משפחה גאורגי שותא ארבלדזה – כדורגלן עבר גאורגי ארצ'יל ארבלדזה – כדורגלן גאורגי, תאום זהה של שותא ארבלדזה ראווז ארבלדזה – כדורגלן גאורגי (האח הבכור של שותא וארצ'יל ארבלדזה) גיאורגי ארבלדזה – שר הכלכלה הגאורגי
קרב גארני

קרב גארני או קרב גארניסי (בגאורגית: გარნისის ბრძოლა, תעתיק: גארניסיס בּרדזוֹלַה) היה קרב שנערך בשנת 1225 בין הגאורגים בראשות רוסודן מלכת הממלכה הגאורגית המאוחדת לבין הכוחות הח'ווארזמים בהנהגת ג'לאל א-דין מנגוברדי/מנכוברני (جلال الدین منکبرنی), שנרדף בידי המונגולים. הקרב נערך בגארני (Գառնի) (כיום בארמניה), ונסתיים בתבוסת הגאורגים, העתיקו את בירתם מטביליסי לכותאיסי. איוון הראשון מחרגרדזלי (ივანე I მხარგრძელი) - אציל גאורגי ערך זה הוא קצרמר בנושא קרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייל פרדי שחור-זנב

אייל פרדי שחור-זנב (שם מדעי: Odocoileus hemionus; על פי האקדמיה: אַיָּל פִּרְדִּי) הוא מין בסוג אייל פרדי (Odocoileus) שחי במערב אמריקה הצפונית. למין 11 תת-מינים ובהם "אייל פרדי שחור-זנב קליפורני" (Odocoileus hemionus californicus) החי באזור החוף של קליפורניה בארצות הברית ובאזורי ההרים הפנימיים יותר ובייחוד ברכס סיירה נבדה. הוא קיבל את שמו מאוזניו הגדולות, הדומות לאוזני פרד. שלא כמו קרובו, האייל הפרדי לבן-הזנב, האייל הפרדי שחור-הזנב בדרך כלל נמצא יותר מערבית לנהר המיזורי. ההבדל הבולט ביותר בין לבני-הזנב ושחורי-הזנב, הוא צבע הזנב והקרניים. מצב שימור המין ללא חשש. בין הצמחים שהמין ניזון נאפשר למנות אמברוסיה (צמח),אוכמנית, שיחים ועשב. הטורפים של המין כוללים זאב מצוי, זאב ערבות, פומה צפון-אמריקאית, שונר אדמדם, שונר קנדי, גרגרן, דוב שחור אמריקני ודוב גריזלי. תת-מינים: O. h. californicus O. h. cerrosensis O. h. eremicus O. h. fuliginatus O. h. hemionus O. h. inyoensis O. h. peninsulae O. h. sheldoni O. h. columbianus O. h. sitkensis מדיה וקבצים בנושא אייל פרדי שחור-זנב בוויקישיתוף אייל פרדי שחור-זנב, באתר ITIS (באנגלית) אייל פרדי שחור-זנב, באתר NCBI (באנגלית) אייל פרדי שחור-זנב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אייל פרדי שחור-זנב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אייל פרדי שחור-זנב, באתר GBIF (באנגלית) אייל פרדי שחור-זנב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אייל פרדי שחור-זנב, באתר הרשימה האדומה של IUCN אייל פרדי שחור-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סנגאי

האם התכוונתם ל... סנגאי (הר) – הר געש באקוודור הפארק הלאומי סנגאי (Sangay) - פארק לאומי באקוודור סנגאי (ממלכה) (Songhai Empire) - ממלכה היסטורית בסאהל
אנבל

אנבּל הוא אלבומו השביעי של הזמר אריאל זילבר מ-2005, שיצא 6 שנים לאחר אלבומו הקודם "מסך עשן". בדומה ל"מסך עשן", גם "אנבל" הוקלט בצפון הארץ, שם התגורר זילבר באותה עת. את זילבר מלווים באלבום מוזיקאים מיישובי הצפון, בעיקר מוזיקאי ג'אז, ביניהם אבטה בריהון, אנלם דרסו ובאביי בזה. האלבום יצא בתקופה בה הגיעה מעורבותו הפוליטית של זילבר לשיא, וכללה בין השאר את השתתפותו בהפגנות מחאה נגד ההתנתקות. זילבר טען כי לעטיפתו הכתומה של האלבום אין קשר ל"כתומים", כינויים של מתנגדי תוכנית ההתנתקות. חלק משירי האלבום עוסקים בנושאים דתיים ו/או פוליטיים, גם אם לא באופן ישיר או בוטה יותר כמו שירי מחאה של זילבר משנות האלפיים כמו "יהודי לא מגרש יהודי" או "יוללה". זילבר סיפר על השיר "לב אמיץ" ("איך אדע מה טוב ומה רע, הכל כתוב בספרי התורה") כי הוא נכתב בעקבות מפגש עם חסידי ברסלב ("בכל רמזור הם יצאו ורקדו"). "שיר ש..." ("שיר לעם גדול, רק שלא ייפול"), שהווידאו קליפ שצולם עבורו מציג את זילבר שר ורוקד ברחובות עם חסידי ברסלב, תואר כ"בוגי-רוקנ'רול" והוקלט באולם שמחות במושב יונתן שברמת הגולן. השיר "יש לי" נכתב על ידי העיתונאי אורי אורבך ועוסק במתנחלים. אורבך כתב שיר מחאה בנושא ההתנתקות, בשם "בארגזים", גם עבור הזמרת אתי לוי. האלבום "אנבל" כולל גם שירי אהבה ושירים העוסקים בזוגיות המושפעים מהמוזיקה האתיופית, כמו שיר הנושא "אנבל". השיר הוא דואט של זילבר עם ויקטוריה חנה, ומהווה גרסה עברית של זילבר ורעייתו שושנה לשיר שכתב והלחין אבטה בריהון. בתקופה שלפני הקלטת האלבום עבד זילבר עם בריהון, אנלם דרסו ובאביי בזה, מוזיקאים ממוצא אתיופי, והם שיתפו איתו פעולה בהקלטות האלבום. האלבום מסתיים בקטע אינסטרומנטלי לתופים, גיטרה בס, חצוצרה וטרומבון בשם "מנגינה עאלק" שנכתב בהשראת ספרו האחרון של אפרים קישון, "נקמתו המתוקה של פיקאסו", הקורא תיגר על עולם האמנות המודרנית. מיקי קם שרה קולות רקע בשיר "אנבל". "כריש" הוא גרסת כיסוי לשיר שנעמי שמר כתבה והלחינה בעקבות הסכמי קמפ דייוויד. השיר מספר על מפגש בין כריש וסרדין. זילבר טען כי לדעתו ניתן לפרש את מילות השיר באופן שונה מן המקור ("היא טוענת שאנחנו הסרדין והם הכריש, אבל האמת היא שאנחנו הכריש. אם רק נחליט, נוכל לגמור אותם תוך שעתיים. הבעיה היא שאנחנו בעיקר תולשים לעצמנו את הסנפירים"). "בריון השכונה" הוא גרסת כיסוי מעוברתת ל"Neighborhood Bully" מאת בוב דילן, שהופיע במקור ב-1983 באלבום Infidels ופורש באופן נרחב כהוקעה מפורשת של הצביעות שבגינויה של מדינת ישראל כ"בריון השכונתי" בעקבות הפצצת הכור העיראקי ב-1981 (דילן טען כי השיר אינו פוליטי וניתן לפרשו גם בדרכים אחרות). גרסתו של זילבר יצאה כסינגל ב-2002. אהוד בן-פורת טען שההקשר בו הוציא זילבר את השיר הוא "מובן יותר" לאחר תמיכתו הפומבית במתנחלים ("בריון השכונה, על הגבעה ניצב, עוצר את השעון, הזמן עוצר עכשיו"). גרסאות עבריות ל"אנבל", "אוהב אותך", "אדבר" ו"את שלי": שושנה ואריאל זילבר. תרגום "בריון השכונה": אורן פרבר. אנבל — 3:55 (אבטה בריהון) שיר ש... — 4:01 (אריאל זילבר) לב אמיץ — 3:54 (אריאל זילבר) אוהב אותך — 2:50 (אנלם דרסו) אדבר — 3:51 (באביי בזה) את שלי — 3:46 (באביי בזה) בריון השכונה — 4:05 (בוב דילן) יש לי — 3:19 (אורי אורבך/אריאל זילבר) כריש — 3:47 (נעמי שמר) מנגינה עאלק — 5:29 (אריאל זילבר) וידאו קליפ לשיר "לב אמיץ", באתר הרשמי של אריאל זילבר גבע קרא עוז, לבור את המוץ מן הבר, באתר ynet, 3 באוקטובר 2005 עדי גרסיאל, עצמאי בשטח, באתר ערוץ 7, 22 בספטמבר 2005 (לקוח מ"בשבע" גיליון 161) על ההקשר, באתר Qube בוב דילן: ריאיון עם הרולינג סטון, באתר Rollingstone.com עושים דילן, באתר אב"פ
יונה חיה בנדיקט

יונה חיה בנדיקט (תרס"א 1901 - י"ג בחשוון תשנ"ו נובמבר 1995) הייתה מהנשים הראשונות ביישוב העברי ששימשה כמורה למקרא.[דרוש מקור] יונה חיה בנדיקט נולדה ברוסיה בעיר בילה צרקווה, אחות לשמחה נהיר. אביה, צבי נהיר-קופשטיק, שכיהן כרב העיר, התנגד לשלוח את ילדיו לבית ספר תיכון חילוני והעדיף להחזיק מורים פרטיים למדעים הדרושים. היא עלתה לארץ באמצע שנות העשרים. נרשמה לכיתה י"א בגימנסיה הרצליה. היא סיימה את לימודיה התיכוניים בהצטיינות, למרות הלימודים הלא פורמליים עליהם התחנכה בחו"ל. למדה באוניברסיטה העברית בירושלים, והייתה בת המחזור הראשון של האוניברסיטה. חרף הצטיינותה לא הצליחה להשיג עבודה בהוראת מקצועות היהדות, בהיותה אישה, אף שחיים נחמן ביאליק ופרופ' יוסף קלאוזנר התערבו למענה. על פי עצת אחד המפקחים היא לקחה על עצמה תפקיד של ממלאת מקום זמנית בבית הספר "הדרום" של תל אביב, מתוך מטרה שיכירו אותה ובהמשך ימצא תפקיד קבוע. ואמנם כשרונותיה כמורה באו לידי ביטוי, ובהמשך היא התקבלה כמורה בבית הספר התיכון עירוני א' בתל אביב. ב-1943 בנדיקט נישאה לרב פרופ' בנימין זאב בנדיקט ופעלה יחד איתו בקהילת אחוזה שבחיפה למעלה מ-45 שנה. בנדיקט העבירה שעורים שבועיים בביתה לנשות הקהילה, ושיעורים בתלמוד לנוער. אחד מהאירועים המרכזיים של שעורים אלו היו הרצאותיה של בנדיקט בשבת הגדול ובשבת שובה בבית הכנסת אליהו הנביא שבאחוזה בהשתתפות מאות רבות מאנשי ונשות הקהילה ומהסביבה. נשים ישבו בעזרת גברים והגברים בעזרת נשים. באחד הכנסים הראשונים לתורה שבע"פ שערך מוסד הרב קוק, בהשתתפות הרב והרבנית בנדיקט, הוזמן ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון להרצות. כאשר הפחית בן-גוריון במהלך הרצאתו בחשיבות מצוות המקווה בימים אלה, מחתה בנדיקט על דבריו. בתום המושב שיבח אותה הרב צבי יהודה קוק על מחאתה. יהודה עזריאלי, פיה פתחה בחכמה, לדמותה של הרבנית יונה בנדיקט ע"ה, אריאל מפעלי תורה יהדות וחברה בישראל, ירושלים תשנ"ח. הרב צבי נהיר-קופשטיק, הצופה, 27.07.1960 עדה כהן, שבשבת, באתר www.jpress.nli.org.il, מתוך עיתון מעריב, ‏30/03/1990 מתן תעודות הגמר לגומרים הראשונים של האוניברסיטה העברית, עיתון הארץ, 26 בינואר 1932. נרשמו לנישואים, באתר www.jpress.nli.org.il, מתוך עיתון הצופה, ‏05/04/1943 אליעזר מלמד, רבנות חיפאית בהדרת כבוד אירופאית - רביבים, באתר ערוץ 7, ‏03.06.2010
אכאיה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אכאיה – יחידה אזורית וחבל היסטורי בצפון חצי האי פלופונסוס שביוון. נסיכות אכאיה – ממלכה פרנקית בימי הביניים ששכנה על רוב הפלופונסוס. אכאיה פתיאוטיס – חבל בדרום-מזרח תסליה. אכאיה (פרובינקיה רומית) – פרובינקיה רומאית שכללה את הפלופונסוס ומרכז יוון. אכאים – השם הכללי שניתן לכוחות היווניים באיליאדה ובאודיסיאה של הומרוס הליגה האכאית – קונפדרציה של ערי מדינה יווניות בתקופה ההלניסטית בחבל אכאיה שבצפון חצי האי פלופונסוס שביוון.
איגור סמירנוב

איגור ניקולאייביץ' סמירנוב (ברוסית: Игорь Николáевич Смирнóв; נולד ב-23 באוקטובר 1941) היה נשיא הרפובליקה המולדבית טרנסניסטריה מ-1991 ועד 2011. איגור נולד ב-1941 בפטרופבלובסק-קמצ'טסקי שבברית המועצות אשר במזרח הרחוק הרוסי (כיום בפדרציה הרוסית). בשנת 1987 סיים את המכון להנדסת מכונות בעיר זפוריז'יה ובנובמבר אותה שנה עבר להתגורר בטירספול. עם פרוץ האירועים על רקע לאומני בטרנסניסטריה בלט כמנהיג מקומי. ב-13 בדצמבר 1990 הוצא צו מעצר נגדו ידי שלטונות מולדובה. ב-9 בפברואר 1991 נבחר לראש הרפובליקה. ב-28 באוגוסט 1991 נעצר על ידי שלטונות מולדובה אך שוחרר תוך פרק זמן קצר. במהלך המלחמה בטרנסניסטריה היה מפקד הכוחות המזוינות. ב-21 ביולי 1992 חתם ביחד עם בוריס ילצין ונשיא מולדובה מירצ'ו סנגור הסכם סיום הלחימה והפרדת כוחות שנשמר עד היום. עם עצמאותה של טרנסניסטריה ב-1991 נבחר סמירנוב לנשיא המדינה, ומאז במשך ארבע פעמים נוספות. לאחרונה ב-10 בדצמבר 2006, ברוב של 82.4% מקולות הבוחרים. בהצהרתו הודיע שיפרוש מהחיים הפוליטיים לאחר שטרנסניסטריה תשיג הכרה בינלאומית, ובכך קבע את מטרה זו כמטרת חייו. הפסיד בבחירות שהתקיימו בשנת 2011 לראש האופוזיציה. מדיה וקבצים בנושא איגור סמירנוב בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא טרנסניסטריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זיקה אלקטרונית

זיקה אלקטרונית היא השינוי באנרגיה בתגובה שבה אטום גזי נייטרלי קולט אלקטרון. בתהליך מתקבל יון שלילי מאטום נייטרלי. המדידה הניסויית של ערכי זיקה אלקטרונית קשה לביצוע, ונעשתה רק לגבי חלק מהיסודות. לגבי יסודות אחרים היא חושבה על-פי שיקולים תאורטיים. ביסודות רבים נפלטת אנרגיה כאשר נקשר אלקטרון לאטום. הזיקה האלקטרונית מתארת את כמות האנרגיה הנפלטת בתהליך הוספת האלקטרון. על כן, ככל שהזיקה האלקטרונית בעלת ערך חיובי גבוה יותר, הנטייה של האטום לקלוט אלקטרון גדולה יותר. בהתאם, כאשר הזיקה האלקטרונית שלילית, יש להשקיע אנרגיה כדי להוסיף את האלקטרון. לדוגמה, הזיקה האלקטרונית של גז אציל היא שלילית. ניתן לצרף גם אלקטרון שני ושלישי ליון שלילי. אלו הן זיקה אלקטרונית שנייה ושלישית בהתאמה, ותהליכים כאלה נוטים לדרוש אנרגיה - כלומר, הזיקה האלקטרונית השנייה והשלישית נוטות להיות שליליות. לדוגמה: ערך הזיקה האלקטרונית הראשונה של אטום חמצן, O, הוא 141 קילו ג'אול למול. ערך הזיקה האלקטרונית השנייה של אטום חמצן O הוא מינוס 844 קילו ג'אול למול. קיימת מחזוריות חלקית לגבי הזיקה האלקטרונית של היסודות במערכה המחזורית. במעבר משמאל לימין בשורה, יש עלייה במספר האטומי של היסודות, המשיכה בין הגרעין לבין האלקטרון הנוסף לאטום גדלה עם העלייה במספר הפרוטונים ונפלטת אנרגיה גבוהה יותר עם הוספת האלקטרון. עם זאת, המגמה אינה מונוטונית - לעיתים הזיקה של יסוד עם מספר אטומי גדול יותר דווקא נמוכה יותר, כיוון שיש להוסיף אלקטרון לקליפת אלקטרונים ריקה. אין מגמה של ממש בטורים בטבלה המחזורית. מדיה וקבצים בנושא זיקה אלקטרונית בוויקישיתוף זיקה אלקטרונית באתר IUPAC זיקה אלקטרונית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איי סונדה

איי סונדה (אינדונזית Kepulauan Sunda) הם קבוצת איים בחלק המערבי של הארכיפלג המלאי. הם מחולקים לשתי קבוצות: איי סונדה הגדולים: בורנאו ג'אווה סומטרה סולאווסי איי סונדה הקטנים: באלי לומבוק סומבאווה פלורס סומבה טימור ארכיפלג אלור איי באראט דאייה איי טנימבר האיים מחולקים כיום בין המדינות אינדונזיה, מלזיה, ברוניי ומזרח טימור. חלק מהאיים נוצרו כתוצאה מפעילות געשית. באזור קיימים הרי געש שפעילים מפעם לפעם. בשנת 2013 הייתה התפרצות געשית ברוקטנדה שדרשה פינוי תושבי האי. איי סונדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
המנון טרנסניסטריה

אנו מהללים אותך, ניסטריה (במולדבית: Слэвитэ сэ фий, Нистрене), או אנו מהללים אותך, פרידנסטרוביה (ברוסית: Мы славим тебя, Приднестровье; באוקראינית: Ми славимо тебе, Придністров’я), הוא ההמנון הלאומי של טרנסניסטריה. ההמנון כתוב בשלוש השפות הרשמיות בטרנסניסטריה: מולדבית, רוסית ואוקראינית, אך אין מדובר בתרגום מילולי. לראיה, הבית השני בגרסה הרוסית, אינו מופיע כלל בגרסה המולדבית או בגרסה האוקראינית. ההמנון חובר על ידי בוריס פארמנוב, ניקולס בוז'קו וויטלי פישצ'נקו, בהתבססם על השיר הפטריוטי הרוסי "תחי מדינתנו", שיר משנת 1943 שהולחן על ידי בוריס אלכסנדרוב והוצע כהמנון בברית המועצות לשעבר. דגל טרנסניסטריה סמל טרנסניסטריה מדיה וקבצים בנושא המנון טרנסניסטריה בוויקישיתוף מילות ההמנון קולי ואינסטרומנטלי (.AU) אינסטרומנטלי (MIDI)
יבגני שבצ'וק

יבגני שבצ'וק (ברוסית: Евгéний Шевчýк, באוקראינית: Євген Шевчýк, ברומנית: Evgheni Vasilievici Şevciuk; נולד ב-19 ביוני 1968 בריבניצה) הוא פוליטיקאי מולדובי שכיהן כנשיא הרפובליקה המולדובית טרנסניסטריה שהיה במשך שנים ראש האופוזיציה. כיהן כיושב ראש הפרלמנט של טרנסניסטריה בשנים 2005–2009, כשתפקידו מקביל לתפקיד ראש ממשלה. בסיבוב השני של בחירות לנשיאות טרנסניסטריה שנערך ב-25 בדצמבר 2011 ניצח ברוב קולות עם 73,8%. מ-30 בדצמבר 2011 ועד דצמבר 2016 כיהן כנשיא הרפובליקה המולדובית טרנסניסטריה. לאחר סיום לימודי בית הספר יבגני שבצ'וק למד באקדמיה לחקלאות בקייב וסיים אותה בהצטיינות בשנת 1989. בשנים 1992–1998 עבד במסגרת משרד הפנים של טרנסניסטריה. בשנת 1998 עבר לעבוד בחברות פרטיות בתחום אבטחה וביטחון. בשנת 2000 החל את הקריירה הפוליטית. ב-15 באוקטובר 2007 ביקר שבצ'וק בישראל ובירושלים עם קבוצת צליינים מטרנסניסטריה. הביקור, שנמשך 8 ימים, נשא אופי דתי. מדיה וקבצים בנושא יבגני שבצ'וק בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא טרנסניסטריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.