laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המטבח הנורדי החדש

המטבח הנורדי החדש היא תנועה שהחלה בשנת 2004 בעקבות יוזמה של השפים הדנים רנה רדזפי וקלאוס מייר ממסעדת נומה שנוסדה באותה שנה. הם הפגישו בקופנהגן שפים ואנשי מקצוע מתחום המזון מכל המדינות הנורדיות כדי לדון כיצד לפתח את המטבח הנורדי החדש. בפרט הם הדגישו את הצורך במה שתיארו כ"טוהר, פשטות וטריות" כמו גם בשימוש גובר במזונות עונתיים. הם עודדו מסעדות לפתח מאכלים מסורתיים בהתבסס על מצרכים הנהנים מיתרונות האקלים, הקרקע ומקורות המים המקומיים. שרי החקלאות והמזון של המועצה הנורדית מדנמרק, פינלנד, איסלנד, נורווגיה ושוודיה ושל הטריטוריות התלויות נפגשו בקופנהגן ב-2005 לתמיכה בהתפתחויות אלו והשיקו את "תוכנית המזון הנורדי החדש". בעקבות תוכנית זו ניתן ב-2006 מימון של 3 מיליון אירו לפעילויות קשורות. המטבח המתפתח ביקש להשתמש ביתרונות המובנים של המתכונים הסקנדינביים המסורתיים לתבשילי בשר ודגים, בהסתמכות על מוצרים מקומיים תוך חידוש והתאמה של שיטות ותיקות כגון כבישה, עישון והמלחה. מוצרים כגון לפתית, שיבולת-שועל, גבינות וגרסאות ותיקות של תפוחים ואגסים מעובדים כעת תוך שימת-לב רבה יותר לשימור טעמיהם הטבעיים. צעדים אלו ננקטו על ידי תומכי המטבח הנורדי החדש במקביל למודעותם לעניין הגובר ברחבי האזור במזון אורגני. בנוסף להתעניינות ב"טוהר וטריות" הם משתדלים לנצל באופן מיטבי מוצרים עונתיים כגון תפוח אדמה, תות גינה ואספרגוס בקיץ ומאפים ובשר בתקופת חג המולד. מסעדת נומה (ראשי תיבות של nordisk mad - מזון נורדי) בקופנהגן מתיימרת להגיש מאכלים המבושלים על פי העקרונות המנחים של המטבח החדש. היא הוכתרה בשנים 2010, 2011, 2012, 2014 כ"מסעדה הטובה בעולם" על ידי מגזין 50 המסעדות הטובות בעולם, הנתמך על ידי חברת המים המינרליים סן פלגרינו. מסעדות אחרות בקופנהגן ובפרובינציות הלכו בעקבות הטרנד והעניין בו הולך וגובר בדנמרק ומחוצה לה. בין המסעדות שאימצו את הטרנד: Ti Trin Ned בפרדריסיה, Geranium בקופנהגן ו-Malling & Schmidt באורהוס.  Meyer, Claus: Almanak, Copenhagen, Lindhardt og Ringhof, 2010, 694 p. (Danish) ISBN 978-87-11-43070-5. Redzepi, René: Noma: Time and Place in Nordic Cuisine, London, Phaidon Press, 2010, 368 p. ISBN 978-0-7148-5903-3. מדיה וקבצים בנושא המטבח הנורדי החדש בוויקישיתוף אתר המזון הנורדי החדש ג'ף גורדינייר (ניו יורק טיימס), כך כבש המטבח הסקנדינבי את ניו יורק, באתר הארץ, 2 באפריל 2014 המטבח הנורדי החדש, מועצת השרים הנורדית "Noma", The S.Pellegrino World's 50 Best Restaurants Betty Hallock, "Savoring the rise of New Nordic Cuisine in Copenhagen", Los Angeles Times, 5 September 2010.
מוריס וייט

מוריס וייט (באנגלית: Maruice White;‏ 19 בדצמבר 1941, ממפיס, טנסי – 3 בפברואר 2016, לוס אנג'לס, קליפורניה) היה זמר, נגן, פזמונאי ומפיק מוזיקלי אמריקאי, שנודע כמייסד להקת Earth, Wind & Fire וסולנה. וייט זכה ב-7 פרסי גראמי ו-12 פרסי המוזיקה האמריקאית בנפרד ועם להקת "Earth, Wind & Fire". ב-2000 נבחרו חברי הלהקה ומוריס וייט בכללם להיכל התהילה של הרוק אנד רול. ערך מורחב – Earth, Wind & Fire מוריס וייט נולד בממפיס ובהמשך עבר להתגורר בשיקגו. הוא למד לנגן בתופים, הועסק כמתופף אולפן בחברת צ'ס רקורדס, והקליט עם אמנים כגון אטה ג'יימס, סאני סטיט ומאדי ווטרס. עד לשלהי שנות ה-60 של המאה ה-20 ניגן במספר הרכבי ג'אז ומוזיקת נשמה. ב-1969 ייסד וייט את להקת "Earth, Wind & Fire" אשר זכתה להצלחה מסחרית בעיקר במהלך שנות ה-70. בשלהי שנות ה-80 אובחן וייט כחולה במחלת פרקינסון. הוא המשיך להופיע עם להקת "Earth, Wind & Fire" עד 1994 ונאלץ לפרוש מהופעות פעילות בשל מצב בריאותו. במקביל, המשיך מוריס וייט לעבוד עם אמנים והרכבים שונים וכתב שירים לפסקולי הסרטים מגלה את אמריקה (1988) ו-"Undercover Brother" ‏(2002). מוריס וייט היה נשוי ואב לשניים. שני אחיו ורדין ופרד היו חברים בלהקת "Earth, Wind & Fire". ב-4 בפברואר 2016 נפטר בשנתו מסיבוכי מחלת פרקינסון. מדיה וקבצים בנושא מוריס וייט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוריס וייט מוריס וייט, ברשת החברתית פייסבוק מוריס וייט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מוריס וייט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מוריס וייט, באתר ספוטיפיי מוריס וייט, באתר Last.fm (באנגלית) מוריס וייט, באתר AllMusic (באנגלית) מוריס וייט, באתר MusicBrainz (באנגלית) מוריס וייט, באתר דיזר מוריס וייט, באתר Discogs (באנגלית) מוריס וייט, באתר Genius מוריס וייט, באתר SecondHandSongs מוריס וייט, באתר בילבורד (באנגלית) מת מייסד להקת Earth, Wind & Fire‏, באתר ynet, 5 בפברואר 2016 מוריס וייט, באתר של יוסי חרסונסקי מוריס וייט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מוריס וייט – ביוגרפיה, באתר האינטרנט של מוריס וייט (באנגלית).
חוסה לואיס גאיה

חוסה לואיס גאיה פניה (בספרדית: José Luis Gayà Peña; נולד ב-25 במאי 1995 בפדרגר שבאליקנטה, ספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ולנסיה ובנבחרת ספרד. בוגר האקדמיה של ולנסיה, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים ב-2012 והמשיך לשחק יותר מ-300 משחקים תחרותיים עבור המועדון, וזכה בגביע המלך ב-2019. גאיה נולד בפדרגר שבאליקנטה, ספרד. הוא גדל במחלקת הנוער של ולנסיה, בה החל לשחק כחלוץ. בהמשך הוסב לשחק כמגן שמאלי. ב-30 באוקטובר 2012 ערך גאיה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על ליאגוסטרה במסגרת גביע המלך הספרדי. ב-12 בדצמבר 2013 ערך גאיה את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, במשחק נגד קובאן קרסנודאר שנגמר בתיקו 1-1. ב-27 באפריל 2014 ערך גאיה את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–1 לאתלטיקו מדריד במסגרת המחזור ה-35. זו הייתה הופעתו היחידה באותה עונה. בעונת 2014/2015 נהפך גאיה לשחקן הרכב קבוע על ידי המאמן נונו אספיריטו סנטו. ב-25 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל הספרדית, השער השני בניצחון 0–3 על קורדובה במסגרת המחזור החמישי. ב-8 במאי 2015 חידש גאיה את חוזהו בוולנסיה עד לשנת 2020 עם סעיף שחרור של 50 מיליון אירו. מדיה וקבצים בנושא חוסה לואיס גאיה בוויקישיתוף חוסה לואיס גאיה, ברשת החברתית אינסטגרם חוסה לואיס גאיה, באתר Transfermarkt חוסה לואיס גאיה, באתר Soccerway חוסה לואיס גאיה, באתר BDFutbol חוסה לואיס גאיה, באתר WorldFootball.net חוסה לואיס גאיה, באתר National Football Teams חוסה לואיס גאיה, באתר FootballDatabase.eu
בניש

בניש הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אברהם בניש – עיתונאי יהודי סבסטיאן בניש – כדורגלן פולני-גרמני פרל בניש – סופרת חרדית בייניש
Eidos Montreal

Eidos Montreal היא חברת פיתוח משחקי וידאו קנדית בבעלותה של Square Enix Europe ומהווה חברת בת של Square Enix. הסטודיו הוקם ב-2007 על ידי Eidos Interactive עם מינויו של סטפן ד'אסטוס למנהל הסטודיו. על פי ד'אסטוס, שלא כמו חברות אחרות, מחזור הפיתוח של הסטודיו מאופיין בצוותים קטנים (בסך הכל 350) שעובדים לאורך תקופת זמן ממושכת. באותה שנה של הקמת הסטודיו, החברה הכריזה על הפרויקט הראשון שלה: פיתוח המשחק השלישי בסדרת Deus Ex,‏ Deus Ex: Human Revolution, שיצא ב-2011. ב-2009, הסטודיו הכריז על הפרויקט השני שלו: פיתוח המשחק השלישי בסדרת Thief. ב-4 במרץ 2014, Square Enix הכריזה כי 27 עובדים פוטרו מ-Eidos Montreal. ב-26 בינואר 2017, החברה הכריזה על שיתוף פעולה עם חברת Marvel Entertainment ליצירת משחקי וידאו מרובים המבוססים על הקומיקס האוונג'רס. החברה שותפה ליצירת משחק "Fable" שעתיד לצאת בשנת 2025. אתר האינטרנט הרשמי של החברה (באנגלית) Eidos Montreal, ברשת החברתית פייסבוק Eidos Montreal, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Eidos Montreal, ברשת החברתית אינסטגרם מישל פרנץ', Eidos Montreal officially opens, ‏‏26 בנובמבר 2007 (באנגלית) Develop‏, Q&A: Stephane D'Astous, Eidos Montreal, ‏‏30 בנובמבר 2007 (באנגלית) ג'סטין מאן, Deus Ex 3 rumors confirmed, ‏‏26 בנובמבר 2007 (באנגלית) בריאן כרסנט, Thief 4: It's Official, ‏‏11 במאי 2009 (באנגלית) ג'סון סצ'ריר, Big Layoffs At Thief Developer Eidos Montreal, ‏‏4 במרץ 2014 (באנגלית) אלגרה פרנק, Square Enix teams up with Marvel for The Avengers project, Polygon, ‏26 בינואר 2017 (באנגלית) Eidos Montreal‏, TOMB RAIDER MULTIPLAYER, ‏‏8 בינואר 2013 (באנגלית) Game Center Online‏, Eidos Montreal co-developing Rise of the Tomb Raider with Crystal Dynamics, ‏‏23 ביוני 2015 (באנגלית) (ארכיון)
פדריקו אמאדור

פדריקו אמאדור (בספרדית: Federico Amador; נולד ב-23 באוקטובר 1975) הוא שחקן ארגנטינאי. הוא שיחק בטלנובלות מצליחות כגון "ניני", "יורשי הנקמה", "מאחורי האהבה" ובטלנובלת הילדים והנוער המצליחה "כמעט מלאכים". פדריקו אמאדור החל את הקריירה שלו בשנת 2002, הטלנובלה הראשונה ששיחק בה הייתה Buenaventura, el profe (פרנקו בואנהונטורה, המורה) 2003 שיחק בסדרה Malandras (ערמומי). 2004 שיחק בסדרה Jesús, el heredero (ישו היורש) ובסדרה Mosca & Smith. בטלנובלה La Cecretos De Papa (הסודות של אבא ). 2006 שיחק בטלנובלה El Tiempo No Para (הזמן לא עוצר). 2007 שיחק בטלנובלה La ley del amor (חוק של אהבה) בתפקיד וולטר, בטלנובלה המקסיקנית Amor Mio (אהבה שלי) ושיחק בתפקיד אורח בסדרה כמעט מלאכים בתפקיד אלכס ובסדרה Lalola. 2008 שיחק בטלנובלה Mujeres De Nadie (נשים של אף אחד) ובטלנובלה הארגנטינאית Los exitosos pells. 2009 שיחק בטלנובלה ניני לצד פלורנסיה ברטוטי בתפקיד תומאס. 2010 שיחק בסדרה Cecretos De Amor סודות של אהבה בתפקיד מרטין. 2011 -2012 שיחק בסדרה Herederos De Una Venganza (יורשי הנקמה) בתפקיד רפאל פררו. 2013 שיחק בHistoria De Corazon (היסטוריה של הלב) והשתתף בתוכנית Celebrity Splas. 2013 -2014 שיחק בטלנובלה Mis Amigos De Siempre 2016 הציג את תוכנית הריאליטי "Supervivencia al desnudo: edición extrema" (הישרדות, גרסת האקסטרים), בה אנשים חיו במשך 40 ימים בלי בגדים ומים באזור מרוחק ביער באזור קולומביה. 2017 משחק אמאדור בסדרה "Amar despues de amar" לצדם של מריאנו מרטינס, איסבל מסדו ואלאנורה וקסלר. הסדרה התחילה את שידוריה בארגנטינה ב - 23 בינואר 2017. במשך 12 שנה היה בזוגיות עם הרקדנית לשעבר בשם מריה חוסה אך הם נפרדו. להם שני בנים: בשנת 2006 נולד בנם הבכור ויטו ובשנת 2009 נולד בנם השני סירו. משנת 2010 מנהל מערכת יחסים עם השחקנית פלורנסיה ברטוטי אותה הכיר ששיחק לצידה בסדרה "ניני". פדריקו אמאדור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פדריקו אמאדור, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
Kill the Lights (אלבום)

Kill the Lights הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר הקאנטרי האמריקאי לוק בריאן. האלבום יצא לאור ב-7 באוגוסט 2015, דרך חברת התקליטים קפיטול רקורדס נאשוויל. נכון לפברואר 2016, האלבום מכר כמיליון עותקים ובכך הפך לאלבום פלטינה בארצות הברית. בנוסף למהדורה הרגילה של האלבום נמכרה גם מהדורה בשיתוף עם תאגיד טארגט ובה 3 רצועות בונוס. Kick the Dust Up - הסינגל הראשון באלבום. יצא לראשונה ב-19 במאי 2015. Strip It Down - הסינגל השני באלבום. יצא לראשונה ב-4 באוגוסט 2015. Home Alone Tonight - הסינגל השלישי מהאלבום. יצא לאור ב-23 בנובמבר 2015. מידע על האלבום Kill the Lights באתר MusicBrainz מידע על האלבום Kill the Lights באתר AllMusic מידע על האלבום באתר איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי Luke Bryan Reveals ‘Kill the Lights’ Track Listing "Critic Reviews for Kill the Lights by Luke Bryan". CBS Interactive. נבדק ב-22 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) Kill the Lights - Luke Bryan Songs, Reviews, Credits AllMusic, AllMusic Luke Bryan Grows Behind the Grin on ‘Kill the Lights’: Album Review | Billboard, Billboard 'Kill The Lights' by Luke Bryan: EW Review, Entertainment Weekly's EW.com Kill the Lights by Luke Bryan, Nash Country Weekly ‘Kill the Lights’ review: Luke Bryan tinkers with approach, NY Daily News Listening Room: Luke Bryan, Dr. Dre, Gregg Allman, Simon & Garfunkel and more ..., www.theoaklandpress.com Luke Bryan: Kill the Lights, PopMatters Luke Bryan Kill the Lights Album Review, Rolling Stone Review: Luke Bryan, 'Kill the Lights' | SPIN, Spin Album of the Week: Luke Bryan, USA TODAY Kill the Lights by Luke Bryan on iTunes, iTunes Luke Bryan - Chart history Billboard, www.billboard.com מידע על Kill the Lights, באתר המצעד של ניו זילנד Emily Longeretta, Emily Longeretta, American Country Countdown Awards Winners 2016 — Full List: Luke Bryan & More, Hollywood Life, ‏2016-05-02 Billboard Awards Nominations: Photos of the 2016 Finalists | Billboard, Billboard
הלמוט האלר

הלמוט האלר (בגרמנית: Helmut Haller; ‏21 ביולי 1939 - 11 באוקטובר 2012 באאוגסבורג שבגרמניה) היה כדורגלן גרמני ששיחק באאוגסבורג, בבולוניה, ביובנטוס ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת הקשר. האלר החל את הקריירה שלו בBC אאוגסבורג כנער, ועלה לבוגרים בשנת 1957. בשנת 1962 עבר האלר לשחק בבולוניה האיטלקית ששילמה עבורו 750 אלף מארק גרמני. בבולוניה האלר שיחק שש עונות, בהן הבקיע 48 שערים ב-180 הופעות. בעונת 1963/64 זכה האלר עם בולוניה באליפות הסרייה א', בזכות הפרש שערים טוב יותר משל הסגנית אינטר מילאנו. הצלחתו של האלר בבולוניה גררה התעניינות ממועדונים גדולים יותר, ובשנת 1968 חתם האלר ביובנטוס. במועדון זה האלר העביר את התקופה הטובה ביותר בקריירת המועדונים שלו. בעונת 1970/81 הגיע האלר עם יובנטוס לגמר גביע ערי הירידים, שם הפסידה הקבוצה ללידס יונייטד בצמד מפגשים בגין שערי חוץ. בעונת 1971/72 האלר ויובנטוס זכו באליפות הסרייה א' בפער של נקודה אחת מהסגנית מילאן והשלישית טורינו. בעונת 1972/73 שוב זכה האלר עם יובנטוס באליפות, בפער של נקודה אחת ממילאן, אבל הפסיד עם הקבוצה בגמר הגביע האיטלקי למילאן, ובגמר גביע אירופה לאלופות לאייאקס אמסטרדם בתוצאה 1-0. בגמר זה נכנס האלר כמחליף בדקה ה-49 במקומו של רוברטו בטגה. בתום עונת 1972/73 עזב האלר את יובנטוס לאחר שצבר 116 הופעות והבקיע 21 שערים, וחזר לקבוצת נעוריו אאוגסבורג, שהפכה להיות קבוצה מאוחדת של BC אאוגסבורג ו-TSV שוואבן. בעונה הראשונה של האלר בבכורה המחודשת, זכה האלר באליפות הליגה המחוזית הדרומית, אך הקבוצה לא עלתה מאחר שטניס בורוסיה ברלין ששיחקה בליגה מחוזית אחרת צברה נקודה אחת יותר. בתום עונת 1978/79 פרש האלר ממשחק פעיל, ועסק לתקופות מסוימות באימון קבוצות חובבים, ואף העביר תקופה באימון אאוגסבורג. האלר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה המערבית בשנת 1958. בשנת 1962 השתתף האלר עם הנבחרת במונדיאל 1962, שם הודחה הנבחרת ברבע הגמר מול נבחרת יוגוסלביה. האלר השתתף גם במונדיאל 1966, שם הבקיע צמדים בשלב הבתים מול נבחרת שווייץ וברבע הגמר מול נבחרת אורוגוואי. האלר כבש את השער הראשון בחצי הגמר מול נבחרת ברית המועצות, בו ניצחה גרמניה המערבית בתוצאה 2-1. במשחק הגמר הבקיע האלר את שער היתרון הזמני לנבחרת גרמניה המערבית מול נבחרת אנגליה, בדרך לתיקו 2-2 בתום 90 דקות. בהארכה האנגלים ניצחו 4-2 וזכו במונדיאל. האלר סיים את מונדיאל 1966 כסגן מלך השערים עם שש הבקעות, כשרק אאוסביו הבקיע יותר, תשעה שערים. האלר השתתף גם במונדיאל 1970 אך שיחק רק במשחק שלב הבתים מול נבחרת מרוקו, והוחלף במחצית על ידי יורגן גרבובסקי. האלר לא שיחק יותר באותו מונדיאל בגין פציעה, ולאחר מונדיאל זה פרש מהנבחרת, לאחר שהבקיע 13 שערים ב-33 הופעות. האלר סבל בשנת 2006 התקף לב חריף, אך החלים ממנו. בהמשך סבל מדמנציה וממחלת פרקינסון. האלר נפטר באוקטובר 2012, כאשר היה נשוי בפעם השלישית, לאישה הצעירה ממנו ב-43 שנים, והותיר שני בנים ובת. האלר היה דודו של הכדורגלן כריסטיאן הוכשטטר, שהעביר קריירה ארוכה בבורוסיה מנשנגלדבך ושיחק גם בנבחרת גרמניה המערבית. עם בולוניה: אליפות הסרייה א': 1963/64 עם יובנטוס: אליפות הסרייה א': 1971/72, 1972/73 עם אאוגסבורג: אליפות הליגה הגרמנית המחוזית הדרומית: 1973/74 מדיה וקבצים בנושא הלמוט האלר בוויקישיתוף הלמוט האלר, באתר Transfermarkt הלמוט האלר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) הלמוט האלר, באתר WorldFootball.net הלמוט האלר, באתר National Football Teams הלמוט האלר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt הלמוט האלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יוזפוב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יוזפוב – עיר סמוכה לוורשה יוזפוב (מחוז בילגוריי) – שטעטל יהודי בפרובינציית לובלין בפולין יוזפוב על נהר ויסלה – כפר במחוז אופולה שבפרובינציית לובלין, על גדת נהר ויסלה יוזפוב (פראג) (אנ') – שכונה בעיר פראג, שהייתה בעבר הרובע היהודי של פראג, ובו שוכנים עד היום המרכזים הקהילתיים של יהדות פראג
אוטו פורטר

אוטו פורטר הבן (באנגלית: .Otto Porter Jr; נולד ב-3 ביוני 1993) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד. בשנתו האחרונה שיחק בקבוצת יוטה ג'אז מליגת ה-NBA. פורטר נולד בסנט לואיס שבמיזורי, בנם של אלינור ואוטו פורטר, שני הוריו היו כדורסלנים מצטיינים. ב-2011 החל ללמוד באוניברסיטת ג'ורג'טאון, בשנתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצע של 9.7 נקודות ו-6.8 ריבאונדים למשחק, בעונתו השנייה רשם ממוצע של 16.2 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר בתום העונה לשחקן השנה בליגת ביג איסט ולחמישיית העונה ב-NCAA. לאחר ההפסד בסיבוב הראשון של טורניר אליפות המכללות בכדורסל הודיע פורטר כי לא ימשיך באוניברסיטה ויעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA. פורטר נבחר במקום השלישי בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA ב-2013 על ידי וושינגטון ויזארדס. טרם פתיחת העונה נפצע בירכו והחמיץ את 18 המשחקים הראשונים של הקבוצה. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ב-6 בדצמבר 2013. במהלך העונה הראשונה שותף פורטר בכ-8.6 דקות בממוצע למשחק ללא תרומה משמעותית, ובשתי סדרות הפלייאוף מיעט לשחק. בעונת 2014/2015 רשם 6 נקודות ו-3 ריבאונדים בממוצע למשחק, במהלך הפלייאוף הפך לשחקן חשוב ברוטציה של וושינגטון, כששותף במשך 33.1 דקות בממוצע למשחק ורשם ממוצעים של 10 נקודות ו-8 ריבאונדים. בעונת 2015/2016 הפך לשחקן החמישייה הפותחת של הקבוצה ורשם שיפור בכל אחד מהפרמטרים הסטטיסטים. במהלך עונתו השישית בוושינגטון, 2018/2019, נשלח פורטר בטרייד לשיקגו בולס בתמורה לבובי פורטיס וג'בארי פארקר. בשל פציעה בכף רגלו, שותף ב-14 משחקים בלבד בעונת 2019/2020. במרץ 2021 הועבר יחד עם ונדל קרטר בטרייד לאורלנדו מג'יק, תמורת ניקולה ווצ'ביץ' ואל-פארוק אמינו. באוגוסט 2021 חתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס וזכה עימה באליפות הליגה באותה עונה. ב-6 ביולי 2022, פורטר חתם עם טורונטו ראפטורס על חוזה לשנתיים על סך 12.4 מיליון דולר. ב-10 בינואר 2023, לאחר ששיחק רק שמונה משחקים בעונה, עבר ניתוח ברגל שמאל וסיים את העונה. ב-8 בפברואר 2024, הועבר פורטר בטרייד ליוטה ג'אז לצד קיירה לואיס ג'וניור ובחירת בסיבוב הראשון בדראפט 2024 בתמורה לקלי אוליניק ואוצ'אי אובאג'י. עם זאת, הוא לא שיחק באף משחק עבור הג'אז והם ניפו אותו מהסגל ב-11 במרץ 2024. לאחר מכן הודיע פורטר על פרישה מכדורסל. מדיה וקבצים בנושא אוטו פורטר בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN בארנס התבשר שעבר לסקרמנטו במהלך משחק, דייויס מתרחק מהלייקרס, באתר וואלה, 7 בפברואר 2019 שיקגו גברה על דאלאס, פורטר חזר מהפציעה, באתר הבולס, 3 במרץ 2020
ערמון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ערמון – מין של עץ פרי מאכל נשיר ערמון (סוג) – הסוג לו שייך המין ערמון ערמון (צבע) – צבע פרי הערמון (ערמוני) ערמון מים – שם עממי לכמה מינים של צמחי מים אכילים ממשפחות שונות, Eleocharis dulcis ((אנ')-(גומא-מין אחד). Water caltrop (אנ') -(טראפה -שלושה מינים). לכל אלה כל אין קשר בוטני לעץ הערמון. אישים: אילון ערמון – מעצב תעשייתי ישראלי אליעזר ערמון – דיפלומט ישראלי רוני ערמון – אקטיביסט ישראלי ריצ'רד ערמון – בנקאי ומנהל ישראלי אישים ששמם הפרטי הוא ערמון ארמון
נבחרת אקוודור בכדורגל נשים

נבחרת אקוודור בכדורגל נשים מייצגת את אקוודור בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של אקוודור. משחקה הראשון של הנבחרת נערך ב-1995 במסגרת אליפות אמריקה הדרומית השנייה, ובו היא הפסידה 13-0 לברזיל. תבוסה זו נחשבת להפסד הכי גדול של אקוודור אי פעם. בהמשך הטורניר, קבעה הנבחרת את ניצחון השיא שלה בכל הזמנים - 1-6 על בוליביה. ב-2015, העפילה אקוודור בפעם הראשונה בתולדותיה לגביע העולם של פיפ"א, לאחר שסיימה במקום השלישי באליפות אמריקה הדרומית ששימשה כטורניר המוקדמות. בשלב הבתים של הגביע, שובצה אקוודור עם יפן, קמרון ושווייץ. כבר במשחקה הראשון בטורניר, היא הובסה 6-0 על ידי קמרון ולאחר מכן הפסידה גם לשווייץ ויפן. היא סיימה את הקמפיין עם שער זכות אחד בלבד ו-17 שערי חובה. מאמנת הנבחרת בגביע העולם, ונסה אראוז, שהייתה רק בת 26 ו-4 חודשים במשחק נגד קמרון, היא האדם הצעיר ביותר שאימן במסגרת הגביע העולמי (לגברים או לנשים). הדירוג הנוכחי של נבחרת אקוודור ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-65 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, עלייה של 4 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 46 נמדד לראשונה בדצמבר 2014, והדירוג הכי נמוך 131 נמדד לראשונה בדצמבר 2012. 1991 עד 2011 - לא העפילה 2015 - שלב הבתים 1991 - לא נרשמה 1995 - שלב הבתים 1998 - מקום רביעי 2003 - שלב הבתים 2006 - שלב הבתים 2010 - שלב הבתים 2014 - מקום שלישי מדיה וקבצים בנושא נבחרת אקוודור בכדורגל נשים בוויקישיתוף קריסטן אוט,‏ Ecuador's 26-year-old coach claims new record at FIFA Women's World Cup, באתר גינס שיאי עולם‏, 9 ביוני 2015 דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
פנולפתלאין

פנולפתלאין היא תרכובת כימית שנוסחתה C20H14O4. תמיסות של פנולפתלאין משמשות פעמים רבות בטיטרציה, בשל היותן אינדיקטור pH חסר צבע בסביבה חומצית ונטרלית, המשנה את צבעו לוורוד-סגול בסביבה בסיסית. שינוי הצבע נעשה בטווח pH של 8.2-10. אם ריכוז האינדיקטור גבוה במיוחד, הוא יכול אף להראות סגול. בתמיסות בסיסיות מאוד, צבעו הוורוד של הפנולפתלאין ידהה ויהפוך חסר-צבע בשנית. פנולפתלאין אינו מסיס במים ולרוב מומס בכהלים למטרות ניסוי. הפנולפתאלין הוא חומצה חלשה המאבדת יוני מימן בתמיסה. מולקולות הפנולפתאלין הן חסרות-צבע, אולם, יון הפנולפתלאין הוא ורוד. כאשר מוסיפים בסיס לפנולפתאלין, התגובה מולקולה ⇌ יון נוטה לצד של היון (לפי שיווי משקל הצפוי בהתאם לעקרון לה-שטלייה), היות שיוני המימן החיוביים מתפרקים ומגיבים עם הבסיס. פנולפתלאין מסונתז מדחיסה של חומצה פתאלית עם שתי מולקולות פנול, ומכאן שמו. תגובת הדחיסה נעשית בסביבה חומצית. הפנולפתלאין התגלה בשנת 1871 על ידי אדולף פון באייר. בעבר, הפנולפתלאין שימש כחומר משלשל, אך כיום הוא הוסר מהמדפים בשל חשש מהיותו גורם מסרטן. פנולפתלאין משמש לזיהוי דם או חומרים שיש חשד כי הם מכילים דם. דגימה יבשה נלקטת, ומטפטפים מעליה מספר טיפות אלכוהול. לאחר מכן מוסיפים מספר טיפות של פנולפתלאין, ולבסוף מימן על-חמצני. אם הדגימה מכילה המוגלובין, היא תהפוך ורודה. זוהי בדיקה הפיכה לדגימה; היא אינה משנה אותה ולפיכך הדגימה יכולה לשמש בבדיקות נוספות במעבדה. הבדיקה מתאימה לדם מכל בעל חיים. פנולפתלאין משמש ביצור צעצועים, כגון בדיו נעלם או צבע לשיער שדוהה. הדיו מעורבב עם נתרן הידרוקסידי, שמגיב עם פחמן דו-חמצני המצוי באוויר. כמו כן, פנולפתלאין משמש כאינדיקטור לחומצות ובסיסים. מדיה וקבצים בנושא פנולפתלאין בוויקישיתוף פנולפתלאין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דוד עורי

דוד עוֹרִי (26 בנובמבר 1934 - 23 בנובמבר 2012) היה מלחין, מעבד ומורה למוזיקה ישראלי. דוד עורי נולד בשם דוד לדרר בבודפשט בירת הונגריה. בשנת 1946, לאחר מלחמת העולם השנייה, עלה לארץ ישראל לאחר שהות בקפריסין. תחילה התגורר בתל אביב, ובשנת 1960 הצטרף כחבר לקיבוץ בית אלפא. הוא למד הוראת מוזיקה במכללת אורנים לחינוך, וכן למד הלחנה אצל יצחק סדאי ואבל ארליך. במשך שנים רבות לימד מוזיקה באזור העמק והלחין מוזיקה מסוגים שונים, סימפונית, קאמרית, מוזיקה לתיאטרון ולסרטים, מוזיקה אלקטרונית ומוזיקה קלה. דוד נישא לזיוה ולזוג שלושה ילדים ונכדים. דוד עורי מת בקיבוצו, בית אלפא, ב-23 בנובמבר 2012, בגיל 78. 1960 - שישייה לחליל, כינור, ויולה, צ'לו ופסנתר, בוצעה לראשונה על ידי תלמידי סמינר אורנים. 1968 - "ירושלים", קנטטה כוריאוגרפית לאלט, מקהלה מעורבת ותזמורת, בסגנון מודאלי לטקסט מספר תהילים, נכתבה בהזמנת פסטיבל עין גב 1968 ובוצעה בטסטימוניום הראשון באותה שנה. 1969 - רביעיית כלי נשיפה ממתכת לשתי חצוצרות, קרן וטרומבון 1970 - "שלושה קטעים זעירים" לתזמורת נכתבו בסגנון חדיש מאוד. ביצוע בכורה תזמורת הקיבוצים בניצוח אבי אוסטרובסקי 1973 - "מוזיקה לתזמורת קאמרית" בוצעה לראשונה בנגינת תזמורת הנוער של הקיבוצים, בניצוח אהרון חרל"פ 1977 - "אינוונציה על מי" לפסנתר, חליל, כינור וצ'לו ביצעה לראשונה שלישיית וולקוב עם מיכאל מלצר במוזיאון תל אביב. עורי עיבד את היצירה גם לתזמורת כלי קשת. 1978 - חמישה שירים לאלט ולפסנתר, למילים של ציונה שביט, בעלי אופי לירי. ביצוע בכורה 1979, עם תמר רז, אלט ועדית צבי, פסנתר 1979 - "קאנון בתנועה מעגלית" נכתב לשישה נגני כלי הקשה, הערוכים במעגל והנגנים עוברים מכלי לכלי על פי תיווי מדויק. 1979 - "שבע כפול שבע" לכלי ולנגן, הרשומה בשתי חמשות, אחת לכלי ואחת למבצע, המתבטא בקולות, רעשים ותנועות. היצירה הותאמה על ידי המלחין לרוב כלי הנגינה, ואף להרכב מוזיקלי ולתזמורת. מדיה וקבצים בנושא דוד עורי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דוד עורי דוד עורי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) דוד עורי, דף שער בספרייה הלאומית מאיר מינדל, לזכרו של דוד עורי, הזמן הירוק, 6 בדצמבר 2012 דוד עורי, בביצוע ערב מחווה לדוד עורי - חלק ראשון, סרטון באתר יוטיוב, ערב מחווה לדוד עורי - חלק שני, סרטון באתר יוטיוב דוד עורי מספר על הוראת המוסיקה, סרטון באתר יוטיוב, צילום וראיון: מיכל לנס ואילנה רובין. עריכה: רבקה שבדרון, מתוך ערב מחווה שהתקיים בקיבוץ בית אלפא ב-2 בדצמבר 2013, במלאת שנה למותו דוד עורי מספר איך התחיל להתעניין במוסיקה, סרטון באתר יוטיוב, צילום וראיון: מיכל לנס ואילנה רובין. עריכה: רבקה שבדרון, מתוך ערב מחווה שהתקיים בקיבוץ בית אלפא ב-2 בדצמבר 2013, במלאת שנה למותו אבלים, מודעת אבל והספד של מאיר מינדל יהודה כהן, נעימי זמירות ישראל: מוזיקה ומוזיקאים בישראל, תל אביב: עם עובד (ספרי מוזיקה), תש"ן 1990, עמ' 304–305.