laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קונקרה

קונקרה (Konkhra) היא להקת דת' מטאל דנית שנוסדה בשנת 1989. חברי ההרכב כיום הם אנדרס לונדמרק (שירה וגיטרה) מרטין קריסטנסן (גיטרה בס) וג'וני נילסן (תופים). קונקרה נוסדה לראשונה תחת השם "וישיס סירקל" בנובמבר 1989. לפני שינוי השם הלהקה הוציאה דמו אחד. לאחר ששינתה את שמה לקונקרה בשנת 1991, שחררה הלהקה דמו נוסף. השם "קונקרה" הגיע מהצורה שבה המתופף ג'ון קלאוסן שמע את סולן להקת המטאל הגרמנית סודום הוגה את המילה "Counqurer" (כובש) באחד משיריו. בעבר היו חברים בהרכב לאוס ודל (שירה וגיטרה), ג'ון קלאוסן (תופים), קים מת'יסיאן (גיטרה), תומאס קריסטנסן (גיטרה בס), פר מולר ג'נסן (תופים) וג'יימס מרפי (גיטרה). (1993) Sexual Affective Disorder (1995) Spit or Swallow (1996) Live Eraser - אלבום הופעה (1997) Weed Out the Weak (1999) Come Down Cold (2003) Reality Check (2009) Nothing Is Sacred (1992) Stranded (1994) The Facelift (1999) The Freakshow Sexual Affective Disorder (באנגלית: הפרעה מינית פעילה) הוא אלבום הבכורה של קונקרה שיצא לאור ב-1993. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי הלהקה ובוצעו על ידי אנדרס לונדמרק (שירה וגיטרה) קלאוס ודל (שירה וגיטרה) לארס שמידט (גיטרה בס) וג'וני נילסן (תופים). אתר האינטרנט הרשמי של קונקרה קונקרה, ברשת החברתית פייסבוק קונקרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קונקרה, סרטונים בערוץ היוטיוב קונקרה, באתר AllMusic (באנגלית) קונקרה, באתר MusicBrainz (באנגלית) קונקרה, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) קונקרה, באתר Discogs (באנגלית) קונקרה, באתר Songkick (באנגלית) קונקרה, באתר בנדקמפ קונקרה באתר Musicmight הלהקה באתר Musicmight ריאיון עם קונקרה ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קונקרה".
ארטיקולציה

אַרְטִיקוּלַצְיָה במוזיקה מתייחסת לטכניקת ביצוע, כפי שהיא באה לביטוי במשך צליל בודד או בין צלילים אחדים. הוראות ארטיקולציה ניתנות על ידי המלחין, אך כל נגן או מנצח מפרש אותן בדרכו הוא, ומשפיע בכך על גוני המוזיקה ואופיה. יש סוגים רבים של ארטיקולציה, ולכל אחד מהם השפעה שונה על אופן ביצוע הצליל. בכתב תווים מופיעים סימוני ארטיקולציה, הכוללים קשת מיזוג, סימון פראזה, סטקטו, סטקטיסימו, הטעמה (אקצנט), ספורצאנדו, רינפורצאנדו ולגאטו. סימן שונה, הממוקם מעל או מתחת לתו (לפי מיקומו בחמשה) מייצג כל ארטיקולציה. אופן ביצוע הארטיקולציות השונות נתון לבחירת המבצע ותלוי גם באופי היצירה ובתקופתה, וכן באופי הכלי. פיציקטו (פריטה באצבע על המיתרים) שונה מהותית מנגינה "קול לניו" (col legno) – משיכת הקשת על המיתרים, והוא ייחודי לכלי מיתר בלבד. לגאטו בכלי קשת יישמע אחרת מלגאטו בפסנתר או בכלי נשיפה מעץ וממתכת, ואותו דבר נכון לגבי סטאקטו. לגאטו (Legato) – מסומן בקשת מעל סדרת תווים. מורה על נגינת צלילים מחוברים במשיכת קשת רצופה (בכלי קשת), ללא הרמת היד (בפסנתר) או ללא הפסקת נשימה (בכלי נשיפה או בשירה). טנוטו (Tenuto) – מסומן בקו מעל התו. משיכת הצליל עד תומו, אף מעט יותר ממשכו הקבוע או מוגבר מעט. מרקאטו (Marcato) – מסומן בחץ מעל התו. הצלילים כבדים ומודגשים, ללא חיבור ביניהם. סטקטו (Staccato) – מסומן בנקודה מעל התו. צלילים קצרים ומנותקים זה מזה. בכלי נשיפה מתבצע באמצעות הלשון. סטקטיסימו (Staccatissimo) – קיצור־יתר של הצליל, הבלטת הניתוק בין צליל לצליל. תאוריית המוזיקה - מונחים Cooper, Helen (1985). Basic Guide to How to Read Music. ISBN 0-399-51122-9. מדיה וקבצים בנושא ארטיקולציה בוויקישיתוף GNU Lilypond Notation Software's List of Articulation Symbols טַעַם במילון מוזיקה (תשט"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית
קרלוס צ'קאנה

קרלוס אלברטו צ'קאנה (נולד ב-23 ביוני 1976) הוא כדורגלן ארגנטינאי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי השקמה/רמת חן ובנוסף עוזר מאמן בקבוצת נערים ב' במכבי תל אביב. צ'קאנה נולד, גדל והתחנך בטוקומאן על ידי אמו וסבו לאחר שאביו עזב אותם בגיל צעיר. בגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של סן מרטין דה טוקומאן, ובשנת 1997 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בשנת 2001 הצטרף לריבר פלייט, אך לא זכה לדקות משחק ובסיום העונה עזב לקילמס. כעבור שנה הצטרף למועדון הכוויתי אל ערבי, אך נאלץ לעזוב בשל מלחמת עיראק. בשנת 2003 הגיע צ'קאנה לישראל והצטרף למ.כ. נצרת עילית ששיחקה אז בליגה הלאומית. בתחילת הקדנציה שלו במועדון, התגלה כי אשתו יהודייה והוא זכאי לקבל אזרחות ישראלית, דבר אותו מימש עם הזמן ובכך לא נחשב כזר. בסיום העונה עלתה העפילה הקבוצה לליגת העל, אך צ'קאנה שוחרר וחתם בהפועל אשקלון ששיחקה אז בליגה הארצית. בקבוצה זו הוא שיחק לצד חברו יונתן טננבאום. צ'קאנה זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו והיה שותף להעפלה של הקבוצה לליגה הלאומית ולחצי גמר גביע המדינה. בסיום העונה חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל, אך לא זכה לדקות משחק ועבר לעירוני קריית שמונה ומשם להפועל באר שבע. בקיץ 2006 חתם צ'קאנה בהפועל רמת גן. בקיץ 2008 עבר לצליה הסלובנית. בינואר 2009 חזר להפועל רמת גן על מנת להיות עם משפחתו שנשארה בארץ בעת שבנו עבר טיפולים בבית החולים שיבא. ב-8 במאי 2009 הבקיע צמד בניצחון 3–1 נגד הפועל רמת השרון, במשחק בו העפילה קבוצתו לליגת העל לאחר 20 שנה בליגות הנמוכות. לאחר שנתיים בליגת העל ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית, וב-11 במאי 2012 הבקיע צ'קאנה את שער הניצחון נגד הפועל רעננה, שתרם להעפלתה של הקבוצה שוב לליגת העל. בעונת 2012/2013 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, ובסופה חזר להפועל אשקלון. בסיום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה א'. בקיץ 2014 חזר לקבוצת נעוריו סן מרטין דה טוקומאן, במדיה שיחק ארבעה משחקים ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל. בינואר 2016 חזר מפרישה וחתם בהפועל כפר שלם מליגה א', ובמדיה שיחק שנתיים וחצי. ב-2 באוגוסט 2018 חתם צ'קאנה במ.כ אור יהודה מליגה ב'. כיום צ'קאנה עוזר מאמן בקבוצת נערים ב' במכבי תל אביב. צ'קאנה התמודד בבחירות למועצת העיר רמת גן מהמקום השביעי ברשימה של המועמד לראשות העיר, ליעד אילני. בעונת 2020/2021, חתם באגודת כדורגל המכתש גבעתיים מליגה ג', קבוצה שחלק נכבד מהסגל שלה שיחק בעבר בהפועל רמת גן. ב-18 בדצמבר 2021 צ'קאנה הבקיע שמונה שערים במשחק אחד, בו גברה קבוצתו על מכבי פרדס כץ 2-11. צ'קאנה נשוי לפריסילה רדוסקי, ארגנטינאית ממוצא יהודי, ולזוג נולדו שלושה ילדים. בנו הצעיר, איגור, הלך לעולמו בנובמבר 2011, לאחר מאבק במחלה קשה. בנו טיני שיחק בקבוצת הכדורגל הפועל פתח תקווה וכיום משחק בשמעון כפר קאסם. הפועל אשקלון גביע הטוטו (ארצית): 2004/2005 הפועל רמת גן גביע המדינה: 2012/2013 גביע הטוטו (לאומית): 2011/2012 גביע הטוטו (ארצית): 2006/2007 תארים אישיים מלך השערים בליגה הארצית: 2004/2005 קרלוס צ'קאנה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל קרלוס צ'קאנה, באתר Transfermarkt קרלוס צ'קאנה, באתר Soccerway קרלוס צ'קאנה, באתר FootballDatabase.eu רענן ברנובסקי‏, קרלוס צ'קאנה: "אנחנו חושבים על איגור בכל שנייה", באתר וואלה, 29 בנובמבר 2012 עשירי סביון וכפר שמריהו נהנים ממים מסובסדים, באתר וואלה, 13 ביולי 2000 מיכאל וייסרמן ושלומי והבה, כפר שלם: קרלוס צ'קאנה עזב, יניב חייא חתם, באתר דאבל פס, 2 באוגוסט 2018
ספרברה

ספרברה היו חיילים שהיו בשימוש בממלכת פרס האחמנית. משמעות השם ספרברה בפרסית הוא "נושאי מגן". הספרברה היו כמעט תמיד פרסים אתניים. לרוב במצב של שלום הם שוחררו לבתיהם וגויסו אד הוק בזמן מלחמה. לפיכך הם לא היו מאומנים היטב ואיכותם הייתה ירודה. חימושם העיקרי היה מגן מקליעת נצרים קל, וחנית קצרה. הם לא היו מוגנים בשריון כלשהו ורק לבשו אריג עבה לגופם. הקליעה והאריג היו יעילים נגד חיצים, אולם חסרי תועלת נגד חניתות. תפקידם העיקרי היה להגן מפני חיצים על הקשתים שירו מאחוריהם. לעיתים הם יצרו מבנה של חומת מגנים והקשתים ירו מעליהם. הספרברה היו יעילים נגד רוב העממים של המזרח התיכון העתיק. אולם חסרי תועלת נגד האויבים המאוחרים יותר של האימפריה הפרסית, במיוחד היוונים, שהיו מאומנים היטב ומוגנים בשריון כבד. מדיה וקבצים בנושא ספרברה בוויקישיתוף
טבלוס

טבלוס (המאה ה-6 לפנה"ס) היה הסטרפ הראשון של לידיה. מעט מאוד ידוע עליו. לאחר שלידיה נכבשה בידי כורש וסופחה אל ממלכת פרס האחמנית, מינה כורש את טבלוס כסטרפ של האזור. טבלוס קבע את מושבו בסרדיס, כורש הפקיד בידי אדם בשם פקטיאס אוצר של זהב שהיה אמור להגיע אל טבלוס, אולם פקטיאס ניצל את הזהב כדי לשכור שכירי חרב ועורר את הערים השונות באסיה הקטנה למרד כללי נגד פרס. המורדים הטילו מצור על סרדיס וטבלוס הגן עליה בחרוף נפש. כורש מיהר ושלח את מזרס לדכא את המרד. מכאן ואילך לא ידוע על טבלוס דבר. רשימת אחשדרפנים של לידיה כיבוש לידיה בידי כורש הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998. כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת". הרודוטוס, ספר א', 153. הרודוטוס, ספר א', 154. הרודוטוס, ספר א', 156.
טקברה

טקברה היו חיילים שהיו בשימוש בממלכת פרס האחמנית. הטקברה היו לרוב שכירי חרב, שבאו מהאזורים השונים שבשליטת האימפריה הפרסית. הם היו ככל הנראה סוג של פלטסטים, אולם נלחמו במערך המוכר האופייני לאזור שממנו גויסו הלוחמים, עם ציוד שהכירו זה מכבר ובשיטות המקומיות שלהם, ללא ניסיון ליצור אינטגרציה בינם לבין הלוחמים ממוצא פרסי. בדרך כלל חימושם היה קל, וגם הם התקשו להתמודד עם הפלנקס היווני הכבד. הם שימשו לרוב כחיל מצב ופחות נשלחו לחזית. הטקברה גויסו מאזורים שנמצאים באזורי עיראק ואיראן של היום.
רבי יצחק דמן קרטיגנין

לפי גרסת ש"ס וילנא לתלמוד הבבלי, רבי יצחק דמן קרטיגנין היה אמורא תושב קרטיגנין המוזכר בתלמוד פעם אחת בלבד. רבי יצחק דמן קרטיגנין הסביר מדוע תיקנו בתפילת מוסף של ראש השנה תשע ברכות: אמר רבי יצחק דמן קרטיגנין: כנגד תשע אזכרות שאמרה חנה בתפלתה, דאמר מר: בראש השנה נפקדה שרה, רחל וחנה. — תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ט, עמוד א' לפי כתבי היד בעל המאמר הוא רבי אבא קרתיגנייא, שבתלמוד הירושלמי מובא בשמו מאמר דומה, וכלל לא היה אמורא בשם רבי יצחק דמן קרטיגנין. בפסיקתא דרב כהנא (פרשת פרה אדומה, פיסקה ד) מופיעה דרשה בשם "לולינס בר טיבריס בשם ר' יצחק קאטריקו, לפיה ”אמר לו הקדוש ברוך הוא: משה, לך אני מגלה עסקי פרה, אבל לאחרים - חוקה”. שלמה בובר בהערותיו לפסיקתא מציע להחליף קאטריקי או קאטריגי, לקארטיגני ולזהותו עם רבי יצחק מקרטיגנין. לגבי זיהויה של קרטיגנין קיימת מחלוקת בין החוקרים: יש המזהים אותה עם קרתגו. הייתה בקרתגו קהילה יהודית בתקופה שבה הייתה קרתגו מושבה רומאית. יש המזהים את קרטיגנין, על כל אזכוריה בספרות חז"ל, עם קרטחנה שבספרד. לדברי חוקרים אלו שימש השם "קרטיגנא" בתקופות מסוימות ככינוי כללי לגולה היהודית בספרד, בדומה לכינוי "אספמיה". ישנה גישה המזהה את קרטיגני באזור כורדיסטן[דרוש מקור]. רבי אבא מקרטיגנא הרב אהרן הימן, "רבי יצחק דמן קרטיגנין", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ב, באתר היברובוקס "רבי יצחק מקרטיגנא", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) תלמוד ירושלמי, מסכת תענית, פרק ב', הלכה ב' למשל "מלכי תרשיש" במבוא, ועוד להרחבה על עמדה זו ראו: זאב יעבץ, תולדות ישראל, ח"ט, ירושלים תרצ"ח. עמ' 57–58 ובהערה 11 שם בשם אברהם אליהו הרכבי.
אליעזר רבינוביץ

המונח "אליעזר רבינוביץ" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו אליעזר רבינוביץ (פירושונים). רבי אליעזר רבינוביץ (ה'תרי"ט, 1859 - ג' באדר א' תרפ"ד, 8 בפברואר 1924) היה רב ליטאי, רבה של מינסק. ממנהיגיה הבולטים של יהדות ליטא החרדית בתקופת מלחמת העולם הראשונה ובשנים שאחריה. נולד לרב יהודה רבינוביץ, בצעירותו למד בסלוצק אצל רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, ה"בית הלוי", ואחר כך בישיבת וולוז'ין שבה נודע כ"עילוי מקייב". בשנת תרל"ט (1879) נישא לבתו הבכורה של "הגדול ממינסק", רבי ירוחם יהודה ליב פרלמן, ובשנת ה'תר"ם (1880), זמן לא רב אחרי חתונתו התמנה לשמש כרבה של סמולוביץ. לאחר פטירת חמיו "הגדול" בשנת תרנ"ו (1896), התמנה לכהן במקומו כרבה של מינסק בירת בלארוס, בתפקידו זה כיהן עשרים ושמונה שנים עד פטירתו בג' באדר א' ה'תרפ"ד, 8 בפברואר 1924. רבי אליעזר רבינוביץ השתתף בפעילות הציבורית של יהדות ליטא, הן כשזו נגעה למחוז רבנותו, והן במישור הארצי והכלל יהודי. הוא שימש כנציג מחוז מינסק של ארגון התמיכה האמריקאי "עזרת תורה"; והיה בין ראשי משתתפי אספת ההכנה לייסוד אגודת ישראל, שהתקיימה בהמבורג בחודש אב תרס"ט (קיץ 1909), לצד רבי אברהם מרדכי אלתר מגור, רבי חיים סולובייצ'יק מבריסק, רבי אליעזר גורדון מטלז, רבי שלמה זלמן ברויאר מפרנקפורט, ונציגים מארצות שונות. ב-1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ונהירת הפליטים למינסק, התמסר לטיפול במצוקות הקיום שלהם. על חלקו בוועידת רבנים שהתקיימה בפטרוגרד נכתב בעיתון "הצפירה": ”בא לוועידה רב, אדם רצוץ שחזותו חולנית, כאילו נשא את כל הגלות היהודית על כתפיו, עם כושר דיבור בלתי-מצוי, שנון ומזהיר ברעיונותיו, בעל הבנה מרובה בעניינים יהודיים, שהייתה לו השפעה מרובה באסיפה. זהו הגאון ממינסק הרב ר' לייזר רבינוביץ” ב-1920 לאחר כיבוש קייב בידי הבולשביקים ומעצרם של תלמידים רבים מישיבת נובהרדוק, התיר לתלוש דפי גמרא ולעטוף בהם אוכל שהועבר לאסירים, בנימוק שבשביל בחורים אלו תהווה ההימנעות מלימוד הגמרא פיקוח נפש ולכן הדבר דוחה את גינוני הכבוד שיש לנהוג בכתבי קודש בימים כתיקונם. בתו רחל נישאה לרב פרופ' שאול ליברמן, נפטרה בצעירותה בלא ילדים בתו פרידה נישאה לרב מנחם מנדל גלוסקין, שכיהן תחת חמיו ברבנות מינסק, ובסוף ימיו שימש כרבה של לנינגרד תחת השלטון הסובייטי חתן שלישי שלו היה יוסף שוב, עורך העיתון החרדי "דאס ווארט", חבר ועד הקהילה בווילנה ויד ימינם של רבי חיים עוזר גרודזנסקי ורבי אברהם ישעיהו קרליץ. הוצא להורג בידי הנאצים בי' באלול ה'תש"א, מיד לאחר כיבוש וילנה, בין שישה עשר חברי ועד הקהילה שנתפסו באותו יום בבנין הקהילה. שמואל נח גוטליב, אהלי שם, פינסק, תרע"ב, עמ' 118, באתר היברובוקס הרב ר' אליעזר ראבינאוויץ ז"ל: מינסקער רב, היינט, 10 בפברואר 1924 ידיעות אחרונות: הרה"ג אליעזר רבינוביץ ז"ל, דואר היום, 10 בפברואר 1924 יהודה ליב פארפעל, האחד אליעזר: דברי הספד... על מות הרב הגאון האמיתי המפורסם בכל תפוצות ישראל... אליעזר ראבינאוויץ... המד"א דעיר מינסק, באתר היברובוקס ספרו משנת אליעזר: תשובות וחידושים בסוגיות התלמוד, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשכ"ב, באתר אוצר החכמה בעת לימודיו בוולוז'ין כתב פעם יחד עם חבר נוסף, מכתב תשובה לדברי רבי זלמן סנדר כהנא שפירא, לבקשת רבי חיים סולובייצ'יק, בנו של רבו הראשון ה"בית הלוי", שכיהן אז כר"מ בוולוז'ין. המכתב נדפס בגיליון רכג-רכה של "מוריה", ניסן תשנ"ד, עמ' לט ואילך. בסוף המכתב הוסיף רבו: "החידושי תורה האלו הוא משני בחורי חמד ידידי מבני הישיבה". מצוטט אצל: פרופ' משה לוינזון, חזנים וחזנות במינסק, בתוך: שלמה אבן שושן (עורך), מינסק עיר ואם, כרך א', הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשל"ה. עמ' 115.
אלדד

האם התכוונתם ל... אלדד ומידד – שני אנשים המוזכרים בפרשת בהעלותך שבספר במדבר כמי שהתנבאו באופן עצמאי במחנה אילן אלדד – במאי תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי דן אלדד – ממלא מקום פרקליט המדינה, בנו של אילן אלדד ישראל אלדד – ממנהיגי הלח"י, סופר, משורר, מורה, עיתונאי, פובליציסט ומתרגם ישראלי אריה אלדד – קצין רפואה ראשי, פרופסור לרפואה ופוליטיקאי ישראלי, בנו של ישראל אלדד קרני אלדד – מוזיקאית, מלחינה, זמרת, עיתונאית ופובליציסטית ישראלית, בתו של אריה אלדד רפאל אלדד – דיפלומט ישראלי הר אלדד – פסגה שטוחה ברכס הר הנגב, בין נחל עבדת לבין נחל צין כפר אלדד – יישוב קהילתי בהרי יהודה השייך למועצה אזורית גוש עציון. קרוי על שמו של ישראל אלדד
לינקולן רד אימפס

לינקולן רד אימפס (באנגלית: Lincoln Red Imps: בתרגום מילולי, Red Imps = שדים אדומים) הוא מועדון כדורגל המשחק בליגת העל בגיברלטר. לזכותו של המועדון 26 אליפויות (15 מהן רצופות) ו-20 גביעים. לינקולן הוא המועדון הראשון שייצג את גיברלטר במסגרת אירופאית כלשהי. מועדון כדורגל זה הוקם בשנת 1976 על ידי צ'ארלס פולסון וצ'ארלס האד כקבוצת נוער ששיחקה בליגה הרביעית בגיברלטר. כאשר השחקנים במועדון גדלו, המועדון הצטרף לליגה השנייה בגיברלטר, ולאחר עונה אחת בלבד עלה לליגת העל. בעונת 1984/1985 המועדון זכה באליפות הראשונה שלו. בין 1989 ל-1994 זכה המועדון באליפויות בכל שנה. לאחר 7 שנים, המועדון זכה באליפות השמינית שלו ומשנת 2003 זכה בתואר בכל שנה. לאחר הצטרפותה של גיברלטר לאופ"א, הוחלט כי אלופת גיברלטר תייצג את המדינה במוקדמות ליגת האלופות. לאחר זכייתה של לינקולן באליפות בעונת 2013/2014 היא זכתה לייצג את המדינה במוקדמות, אך היא הודחה לאחר הפסד 6:3 בסיכום הכללי להבנר בולטפלאג. ב-7 ביולי 2015 ניצחה 1:2 את סנטה קולומה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות, ובסיכום שני המשחקים אף העפילה לסיבוב הבא במסגרת המוקדמות. בכך רשמה את הניצחון הראשון של קבוצה גיברלטרית במסגרת אירופית, ואף הפכה לקבוצה הגיברלטרית הראשונה שעוברת סיבוב במסגרת טורניר אירופי רשמי. ב-12 ביולי 2016, כשהקבוצה ניצחה 0:1 בביתה את סלטיק הסקוטית במסגרת המשחק הראשון של הסיבוב השני במוקדמות ליגת האלופות לעונת 2016/2017. ב-26 באוגוסט 2021 לינקולן ניצחה בביתה 1-3 נגד ריגה הלטבית במסגרת שלב הפלייאוף של מוקדמות הקונפרנס ליג, ובכך הפכה לקבוצה הראשונה מגיבלטר שמעפילה לשלב הבתים של מפעל אירופי כלשהו. אליפות גיברלטר: 28 1984/1985, 1985/1986, 1989/1990, 1990/1991, 1991/1992, 1992/1993, 1993/1994, 2000/2001, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2017/2018, 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022, 2022/23, 2023/24 הגביע של גיברלטר: 20 (1985/1986, 1988/1989, 1989/1990, 1992/1993, 1993/1994, 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2021, 2021/2022) גביע פפה רייס (גביע הסופרקאפ הגיברלטרי): 11 2001, 2002, 2004, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2014, 2015, 2017 מדיה וקבצים בנושא לינקולן רד אימפס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לינקולן רד אימפס לינקולן רד אימפס, ברשת החברתית פייסבוק לינקולן רד אימפס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לינקולן רד אימפס, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל הקבוצה באתר אופ"א מערכת וואלה! ספורט‏, סנסציה: סלטיק הפסידה לאלופת גיברלטר 1:0 במוקדמות ליגת האלופות, באתר וואלה, 12 ביולי 2016
המנון אסוואטיני

אלוהים, שמור על סווזילנד (סיסוואטי: Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati) הוא ההמנון הלאומי של אסוואטיני. ההמנון, שבנוי כבית אחד, הוא שילוב בין המקורות האפריקאיים של המדינה ובין סגנונות מערביים ששלטו באזור עד לקבלת העצמאות בשנת 1968, שהיא גם השנה בה אומץ ההמנון. דגל אסוואטיני סמל אסוואטיני
ג'ורדן ספית'

ג'ורדן אלכסנדר ספית' (באנגלית: Jordan Alexander Spieth; נולד ביולי 1993) הוא שחקן גולף מקצועני אמריקאי. ספית' הצליח כבר בגיל 21 לזכות בטורניר ראשי והיה בכך לצעיר ביותר לזכות בתואר כזה אחרי טייגר וודס שזכה בטורניר בהיותו צעיר ממנו ב-155 ימים. באותה שנה כבר דורג במקום השני בעולם. בשנת 2015 זכה ספית' בשני טורנירים ראשיים: טורניר המאסטרס שם זכה כמקובל ללבוש את המקטורן הירוק המוענק לזוכים (אנ') תוך שהוא משווה את שיאו של טייגר וודס בתוצאה של 18 מתחת לרף (Under Par), ובאליפות ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ג'ורדן ספית' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ורדן ספית' ג'ורדן ספית', ברשת החברתית פייסבוק ג'ורדן ספית', ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ורדן ספית', ברשת החברתית אינסטגרם ג'ורדן ספית', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמיר ענבר, אלוף ארצות הברית עם 21 שנות ניסיון, באתר הארץ, 23 ביוני 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רמירו השני, מלך אראגון

רָמִירוֹ השני, מלך אראגון ("הנזיר") (24 באפריל 1086 - 16 באוגוסט 1157) היה מלך אראגון בין השנים 1134 ל-1137. רמירו נולד ב-24 באפריל 1086, והיה בנם של סנצ'ו הראשון, מלך אראגון ופליסיה דה רוסי, בתם של אילדואין הרביעי, רוזן מונדידיר ואליס דה רוסי. אביו הכניס את רמירו בילדותו למנזר הבנדיקטיני של סנט פונס דה טומייר במחו בזייה. כנזיר מכובד, רמירו נבחר לאב המנזר המלכותי הקסטיליאני Santos Fecundo y Primitivo ב-Sahagún ומאוחר יותר היה אב המנזר של מנזר סן פדרו אל וייחו ב-Huesca. ברצונו להגביל את כוחו של רמירו בתוך ממלכת נווארה-אראגון, אחיו אלפונסו הלוחם חסם את בחירתו לבישוף של בורגוס ולבישוף של פמפלונה. בשנת 1134 נבחר רמירו לבישוף של ברסטרו-רודה כאשר מותו של אחיו חשוך הילדים הפך אותו לאחד המועמדים לירושה לכתר. אחיו אלפונסו הראשון הוריש במותו את כל אדמותיו למסדרי אבירים. לאצילי הממלכה לא הייתה כמובן שום כוונה לקיים את צוואתו; הם בחרו במקומו את אחיו רמירו, איש כנסייה שגילה עניין מועט בניהול הממלכה והקדיש את מיטב מאמציו למציאת יורש. הוא נשא לאשה את אינֶס מפואטייה, שילדה לו את הנסיכה פֶּטְרוֹנִילָה. בתחילה התכוון לחתנה עם סנצ'ו מקסטיליה, אך תוכניותיו לא עלו יפה, ולבסוף החליט להשיאה (בגיל שנה בלבד) לרמון ברנגר הרביעי, רוזן ברצלונה. משהנישואין נכנסו לתוקפם פרש למנזר והותיר את ניהול הממלכה בידיו של רמון ברנגר, אם כי נותר מלך אראגון להלכה עד יום מותו. מדיה וקבצים בנושא רמירו השני, מלך אראגון בוויקישיתוף רמירו השני, מלך אראגון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רמירו השני, מלך אראגון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גוסנס

האם התכוונתם ל... אז'ן גוסנס האב – מנצח בלגי אז'ן גוסנס הבן – מנצח וכנר צרפתי, בנו של אז'ן גוסנס האב יוג'ין גוסנס – מנצח ומלחין בריטי, בנו של אז'ן גוסנס הבן לאון גוסנס – אבובן בריטי, בנו של אז'ן גוסנס הבן סידוני גוסנס – נבלנית בריטית, בתו של אז'ן גוסנס הבן
מחצבת פורבס

מחצבת פורבס (באנגלית: Forbes' Quarry) היא מחצבה הממוקמת בצידו הצפוני של צוק גיברלטר. המקום נחצב במהלך המאה ה-19 במטרה לספק אבנים לתיקון ובנייה מחדש של תשתיות המתקנים הצבאיים והביצורים בגיברלטר, ונתפרסם כאשר במהלך החציבה נתגלתה מערת אבן גיר ובה גולגולת של נקבה ניאנדרטלית בוגרת. המחצבה נקראת על שמו של מתקן צבאי מהמאה ה-18 הממוקם ישירות מעל המערה וידוע בשם סוללת פורבס. הגולגולת נמצאה על ידי קפטן אדמונד פלינט (Flint) מהצי המלכותי הבריטי ב-1848. בהיותו מזכיר החברה המדעית של גיברלטר, הציג פלינט את הממצא בכינוס של החברה ב-3 במרץ 1848. היה זה המאובן הניאנדרטלי השני בלבד שנתגלה עד אותו הזמן. הגולגולת שנמצאה הייתה בעלת מאפיינים בלתי רגילים יחסית לבני אדם מודרניים, אך חשיבותה כמייצגת טיפוס עתיק ונכחד של בני אדם לא הובנה עד ל-1864 - 8 שנים לאחר גילויו של אוסף נרחב יותר של שרידים ניאנדרטליים בעמק ניאנדר שבגרמניה ב-1856, אשר נקבע כ"ממצא המגדיר" (type specimen) של המין הומו ניאנדרתלנסיס (Homo neanderthalensis). לפי שחיקת השיניים המוגברת וגידול גרמי על עצם המצח נקבע שהגולגלות שייכת לאישה בוגרת שהייתה כבת 40 בעת מותה. היא תוארכה לתקופה שבין 50,000 ל-30,000 שנים לפני זמננו. הממצא עורר את התעניינותם של מדענים בולטים בבריטניה, כשהוצג בכינוס של האגודה המדעית לקידום המדע (כיום האגודה המדעית הבריטית) בספטמבר 1864. צ'ארלס דרווין הביע זמן ממושך עניין לגבי הגולגולת, אך לא יכל להגיע לכינוס משום שהיה חולה, ועל כן ארגנו הגאולוג צ'ארלס לייל והאנתרופולוג יו פלקונר את משלוח הגולגולת לבית גיסתו בלונדון, שם שהה באותו הזמן, כך שיוכל לבחון אותה. במכתב שכתב לידידו הקרוב, הבוטנאי והחוקר ג'וזף דלטון הוקר, כתב דרווין לאחר מכן: "פאלקונר הביא לי את הגולגולת הנפלאה מגיברלטר". מדיה וקבצים בנושא מחצבת פורבס בוויקישיתוף Mark Barber (July 13 2013). "Time to meet the Gibraltarthals", The Times. "Gibraltar remains", Encyclopedia Britannica. Balter, Michael (22 September 2009). "When Darwin Met a Neanderthal", Science Magazine. Darwin, C. R., To J. D. Hooker [1 September 1864], Darwin Correspondence Project
גבריאל דגן

גבריאל (פטיה) דגן (1922 - 28 במרץ 2008) היה במאי, שחקן, סופר, מחזאי, תסריטאי ופסיכולוג ישראלי. נולד בשם פטר פישל בעיר הראדץ קראלובה בצ'כוסלובקיה. כשהנאצים השתלטו על צ'כיה במרץ 1939 היה בן 17 וחווה את כל גזירות ההשפלה על היהודים מאיסור החזקת מקלטי רדיו עד לנשיאת הטלאי הצהוב. הוא נשלח למחנה הריכוז טרזין שם ביים והשתתף במספר הצגות עד שנשלח לאושוויץ שם שרד את החיים במחנה וצעדת המוות בינואר 1945. לאחר המלחמה חזר לפראג, למד משחק, שיחק בתיאטרון ועבד כתסריטאי בטלוויזיה הצ'כית. ב-1949, לאחר השתלטות הקומוניזם על צ'כוסלובקיה, הצליח לברוח לישראל. תחילה חי בקיבוץ גבעת חיים ואחר כך עבר לתל אביב. היה חבר בוועדת הרפרטואר של התיאטרון הקאמרי, ביים הצגות בתיאטרון, בלהקות צבאיות ובחוגים דרמטיים. ביחד עם השחקנים איזי אברהמי וזהרירה חריפאי הקים קבוצת תיאטרון "המקור" ואחר כך "האשנב". ב-1957 הוא ביים בתיאטרון זירה את ההצגה "פרנסואה ראש גזר" שזכתה להצלחה גדולה. ב-1960 השתתף בכתיבת התסריט לסרט הם היו עשרה ואף שיחק בו. ב-1963 השתתף בכתיבת התסריט לסרט אף מילה למורגנשטיין. בשנות ה-60 עבר עם אשתו בטי לארצות הברית, שם למד לתואר שני בפסיכולוגיה ועבד כמטפל. הם חזרו לישראל ב-1968. בנוסף לעבודתו כמטפל, הוא כתב מספר מחזות וספרים העוסקים בעיקר בשואה. ביחד עם אחיו הסופר אביגדור דגן פרסם את הספר "השען מסמטת המזלות", שסיפר על שען ניצול שואה המתגורר ביפו. ב-1975 הקדיש לו עמוס אטינגר תוכנית חיים שכאלה שחלק גדול ממנה היה על השואה בכלל ומחנה טרזין בפרט. בסוף שנות ה-70 הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה "מצב משפחתי" בתור פסיכולוג יועץ. הופעתו האחרונה כשחקן הייתה ב-1983 בתיאטרון נווה צדק בהצגה "גירושים מאוחרים" של שוש אביגל לפי ספרו של א.ב. יהושע. ב-1985 הופק הסרט הקצר "שואה טובה" בביומה של אורנה בן דור ותסריט של קובי ניב לפי סיפור של גבריאל דגן שאף השתתף בסרט. גבריאל דגן, חיים שכאלה חלק א', באתר יוטיוב גבריאל דגן, חיים שכאלה חלק ב', באתר יוטיוב גבריאל דגן, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" גבריאל דגן, באתר "מערכת לחיפוש אנשי במה". שירי לב-ארי, מת המחזאי והסופר גבריאל דגן, באתר הארץ, 31 במרץ 2008 גבריאל דגן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה "אשנב", - תיאטרון למחזה המקורי, חרות, 4 במרץ 1960 מצב משפחתי בהשתתפות גבריאל דגן, באתר יוטיוב שואה טובה, באתר "כיפה"
חופמי

האם התכוונתם ל... חופמאים – סדרת עופות ימיים חופמיים – משפחה בסדרת החופמאים חופמי (סוג) – סוג במשפחת החופמיים חופמי זרעים – משפחה בסדרת החופמאים חופמי - אחד מאיי חוף דור ומעגן מיכאל משפחת החופמי - משפחה בתנ"ך, צאצאי חופם בן בנימין