פוליקרפה קקבדזה

פּוֹליקַרפֵּה קַקַבַּדזֵה (בגאורגית: პოლიკარპე კაკაბაძე ; ‏ 7 במרץ 1893 - 15 באוקטובר 1972) היה מחזאי גאורגי. פוליקרפה קקבדזה נולד בשנת 1893 בכפר דידי קוחי (גאו') שבחבל אימרתי במשפחת איכרים. בשנת 1911 הוא סיים את לימודיו בגימנסיית הבנים של בתומי. יצירתו הראשונה של קקבדזה הייתה הנובלה "הפַּסַל החכם", שאותה פרסם בגיליון מס' 46 של כתב העת "תֵאטרי דא צחוברבה" ("תיאטרון וחיים"). בשנת 1917, פוליקרפה קקבדזה כתב את מחזה החשוב הראשון שלו, "בצומת דרכים", שתיאר את מאבקם של מהפכנים; בשנת 1918, המחזה הועלה על "הסצנה הגאורגית" בבאקו (אזרבייג'ן) על ידי הבמאי א' צוצונווה (גאו'). בשנת 1919, בתקופת עצמאותה של הקצרה של גאורגיה, פוליקרפה קקבדזה ייסד את כתב העת "שווידי מנאתובי" (גאו'), שבו פרסם את מחזותיו "דם עד האור" (גיליון אפריל) ו"שלוש עלמות" (גיליון אוקטובר, הגיליון השני והאחרון); שני המחזות עסקו במשפחותיהם של איכרים מרוששים. בשנת 1925, המחזה "אסירי ליסבון" מאת פוליקרפה קקבדזה הועלה על בימת תיאטרון רוסתוולי שבטביליסי על ידי הבמאי דודו אנתדזה. המחזה החשוב והפופולרי ביותר של פוליקרפה קקבדזה הוא "קוורקוורה תותברי" (1928), שבוים לראשונה על ידי קוטה מרג'נישווילי בתיאטרון, שלימים ייקרא על שמו; במרכז המחזה הקומי ניצבת דמותו הקרתנית של קווַרקווַרֵה תוּתַבֵּרי - בטלן וחסר-ערכים, בור ופיקח, חסר-יומרות ועתיר חולשות אנושיות. בגלל תהפוכות התקופה בה חי, תותברי נסחף להרפתקה פוליטית ברמה מקומית; אחרי צבירת כוח בידיו, העדר המצפון שלו מתגלה בהתנהגותו: הוא מנצל את התושבים לצרכיו האישיים וכולא את כל מתנגדיו. עם התקרבות הבולשביקים למקום, תותברי מבין שזמנו עבר. ברוח התעמולה הקומוניסטית, דמותו של קוורקוורה תותברי נועדה להוות משל לפוליטיקאי הגאורגי המצוי בתקופת עצמאותה של גאורגיה בשנים 1921-1918; יחד עם זאת, חשיבותה של הדמות חורגת מערכה התעמולתי והמשמעות שלה אפילו מתנגשת עם הרובד העקרוני של אותה תעמולה. מלבד הצגת חולשתה וסכנותיה, דמותו של תותברי לא נתקלת במחזה בשום התנגדות עקרונית ולא מעומתת עם שום מסר דידקטי. הדבר מאפשר לצופים להזדהות עם הדמות ולהכיר בכך שהיא אנושית לגמרי; כך קקבדזה מציג דמות שלילית כאבטיפוס לאדם (מה שחורג מביקורת חברתית או פוליטית). המחזה הקומי "נישואיו של קולחוזניק", שנכתב על ידי פוליקרפה קקבדזה בשנת 1937, בוים בשנת 1938 בתיאטרון מרג'נישווילי; ברוח התעמולה הקומוניסטית, המחזה תיאר כביכול את תהליך עיצוב הנפש של האדם הסובייטי העובד. במחצית השנייה של שנות ה-40 ובשנות ה-50, הנושא העיקרי ביצירתו של פוליקרפה קקבדזה היה עמל בעת שלום; במחזותיו מאותה תקופה - "פגישה באתר בנייה", "הנפחייה המאושרת", "הגחלילית" ו"תחרות עובדים" - קקבדזה הילל את חדוות העבודה ואת פיתוח המשק הסובייטי בתקופתו. בשנת 1954, פוליקרפה קקבדזה כתב את המחזה ההיסטורי הראשון שלו: "חרבו של קחברי"; המחזה בוים לראשונה בשנת 1957 בתיאטרון מסחישווילי שבכותאיסי על ידי ת' מר'לשווילי. בשנת 1965 הוא ביום על ידי גיגה לורתכיפאנידזה (גאו') בתיאטרון מרג'נישווילי שבטביליסי. בשנת 1964, פוליקרפה קקבדזה עיבד את מחזותיו בנושא העמל למחזה בשם "גלגל הטוויה של החיים" ("צחוברביס ג'רה"). בעשור האחרון לחייו, פוליקרפה קקבדזה התמקד בתולדות גאורגיה וכתב את המחזות ההיסטוריים "המלך וחטנג הראשון גורגסלי" (1965), "המלך בגרט השביעי" (1967) ו"המלך דמטרה המסוּר" (טרגדיה, 1971). פוליקרפה קקבדזה זכה בעיטור הדגל האדום של העמל. הוא מת בשנת 1972 בטביליסי. בשנת 1974, המחזה הפופולרי ביותר של פוליקרפה קקבדזה - "קוורקוורה תותברי" - זכה לעיבוד מחודש בתיאטרון; הבמאי רוברט סטורואה העלה אותו על בימת תיאטרון רוסתוולי שבטביליסי. בשנת 1978, המחזה "קוורקוורה תותברי" עוּבּד גם לסרט קולנוע מצליח בשם "קוורקוורה" (במאי: דימיטרי אבשידזה). פוליקרפה קקבדזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בית המוזיאון ע"ש פוליקרפה קקבדזה, כפר פָּטַרָה קוּחִי, נפת חוני (הוקם בשנת 1986)