laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גארי גרבס

גארי גרבס (באנגלית: Gary Grubbs; נולד ב-14 בנובמבר 1949) הוא שחקן אמריקאי. גרבס הופיע במספר סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה, לרבות גילום תפקידו של התובע המיוחד אל אוסר, בסרטו של אוליבר סטון JFK תיק פתוח. בשנת 1987 שיחק בסרט "פוקר אליס" בתור מרשל מקלין בכיכובה של אליזבת טיילור. בשנת 1988 גילם את דמותו של ג'ורג' ראסל במיני סדרה מבית היוצר של עולמו המופלא של דיסני בשם "Davy Crockett: Rainbow in the Thunder" בכיכובו של טים דאניגן. בשנות ה-90 גרבס גילם שני תפקידים ראויים לציון (אם כי קצרי מועד) בטלוויזיה, שניהם בתפקיד אורח חוזר. בסדרה "להתבגר ולהתגבר" הוא גילם את דמותו של ג'ורג' בראוור, אביו האבוד של לוק בראוור (לאונרדו דיקפריו); בסדרה "ויל וגרייס" הוא גילם את דמותו של הארלן פולק, הלקוח מספר אחד של ויל טרומן (אריק מקורמק), בעונות הראשונה והשנייה בלבד. בסרט הקולנוע "Double Take" משנת 2001 גרבס שיחק את התפקיד של סוכן ה-CIA טימותי ג'ארט מק'רידי. בשנת 2006 הופיע בתפקיד חוזר, כגורדון בולט, בעונה הרביעית והאחרונה של סדרת הנוער "The O.C". כמו כן, גרבס הופיע במספר הופעות קמאו בסדרה "אנג'ל" של רשת WB כרוג'ר, אביה של פרד בורקל (איימי אקר). הוא מופיע בתפקיד אורח חוזר בסדרה "Treme" כריצ'רד דסאוטל, אביה של השף ג'נט דסאוטל (קים דיקנס). בשנת 2010 שיחק בדרמת התבגרות "נערה מלוכלכת" בכיכובה של ג'ונו טמפל, ושיחק בקומדיה הטלוויזיונית "נקמת השושבינות" שעלתה ברשת ABC. בשנת 2011 שיחק בסרט "מרדי גרא: חופשת אביב", ושיחק במותחן הפשע "חטיפה" לצד סטיבן דורף. בשנת 2012 שיחק בסרט המדע בדיוני "באטלשיפ" בבימויו של פיטר ברג, בהשתתפות ריהאנה וליאם ניסן, ובסרט "לכופף את הכללים" בכיכובו של המתאגרף אדם קופלנד. בשנת 2013 שיחק לצד קולין פירת' וריס וית'רספון בסרט הפשע "קשר שטני" של הבמאי אטום אגויאן, ובסרט הפשע "אנשי הצל" לצד דאלאס רוברטס. ב-2014 שיחק בסרט הפשע "הנותרים" בכיכוב של ניקולס קייג'. בשנת 2016 שיחק בסרטו הפוליטי של רוב ריינר "LBJ" אודות חיו של נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון. גרבס מתגורר כיום (דצמבר 2013) בהאטיסבורג, מיסיסיפי, עם אשתו, גלנדה, ושני ילדיו, מולי ולוגן. Hell and Mr. Fudge‏ (2012) - קארל Welcome to Yesterday‏ (2014) - ד"ר לו Starbrigth‏ (TBA) גארי גרבס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גארי גרבס, באתר AllMovie (באנגלית) גארי גרבס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
תחרות אתגר הרובוטיקה של דארפ"א

תחרות אתגר הרובוטיקה של דארפ"א (באנגלית: DARPA Robotics Challenge או בקיצור DRC) היא תחרות נושאת פרסים שנוסדה על ידי סוכנות DARPA הכפופה למחלקת ההגנה של ארצות הברית. התחרות, שהחלה באוקטובר 2012 והסתיימה בדצמבר 2015. התחרות נוצרה בעקבות מרוץ האתגר הגדול של דארפ"א והרצון לפתח רובוטי שטח חצי-עצמאיים שיוכלו לבצע "משימות מורכבות בסביבות מסוכנות בהן אדם לא יכול לשרוד. התחרות בת 27 חודשים וכללה שלוש תחרויות ביניים שבסופן נקבעה המנצחת: תחרות אתגר הרובוטיקה הווירטואלית (Virtual Robotics Challenge) - התקיימה ביוני 2013. תחרות אתגר הרובוטיקה של דארפ"א (DRC Trials) - התקיימה בדצמבר 2013. גמר תחרות אתגר הרובוטיקה של דארפ"א (DRC Finals) - התקיימה בדצמבר 2014. בנוסף לעידוד פיתוח רובוטים חצי-אוטונומיים, התחרות שואפת ליצור תוכנות ומערכות רובוטיות זמינות ונגישות גם לאחר סיום התחרות. לפיכך, גויס מימון לעיבוד הסימולטור הרובוטי GAZEBO, שפותח על ידי Open Source Robotics Foundation, ובנייתם של שישה רובוטי אטלס של חברת בוסטון דיינמיקס, שנמסרו לשש הקבוצות שהציגו את התוצאות הטובות ביותר בשלב תחרות אתגר הרובוטיקה הווירטואלית. מדיה וקבצים בנושא תחרות אתגר הרובוטיקה של דארפ"א בוויקישיתוף http://www.darpa.mil/Our_Work/TTO/Programs/DARPA_Robotics_Challenge.aspx http://thetartan.org/2012/11/19/scitech/darpa
דרגות כוחות ההגנה של קנדה

דרגות הכוחות הקנדיים מקבילות במידה רבה בכל שלוש הזרועות. הדרגות בצבא קנדה ובחיל האוויר המלכותי הקנדי זהות ואין דרגות ייחודיות לחיל האוויר כמו בחיל האוויר המלכותי הבריטי. לעומת זאת הדרגות של הצי המלכותי הקנדי מבוססות על דרגות הצי המלכותי הבריטי. הדרגה "המפקד העליון (Commander-in-Chief), היא דרגה שנושאים רק מלכת קנדה או המושל הכללי של קנדה. שמות הדרגות מופיעות בטבלאות באנגלית ובצרפתית שהן השפות הרשמיות של קנדה. אתר הבית של הכוחות הקנדיים - מידע על הדרגות
מינרלי קונפליקט

מינרלי קונפליקט הם מינרלים שנכרו באזורים בהם מתקיים סכסוך הנגועים באלימות רחבת היקף והפרת זכויות אדם, ומאופיינים באי יציבות פוליטית, דיכוי, וקריסת התשתית האזרחית. לרוב, המינרלים הם אלו שמהווים את הגורם לתחילת הסכסוך או להחרפתו. מקורם של רוב מינרלי הקונפליקט הוא במחוזות המזרחיים של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. האחראים המרכזיים לסכסוך באזורים אלו, הם גורמים מקומיים הנאבקים על שליטה במכרות המינרלים היקרים, וכוללים את הצבא הלאומי של קונגו, וקבוצות מורדים חמושות. עם זאת, ביזת המשאבים הטבעיים של קונגו אינה מוגבלת לגורמים מקומיים בלבד, ושותפים לה גם גורמי חוץ כגון מדינות אוגנדה, רואנדה ובורונדי המבריחות משאבים רבים ממדינת קונגו ומפיקות רווח ממכירתם. רווחים אלו עזרו במימון מלחמת קונגו השנייה בה היוו המכרות שבקונגו יעד מרכזי לכיבוש ושליטה. במכרות של אזורי הסכסוך, נכרות מספר עפרות שלאחר תהליך זיקוק מפיקים מהן את המינרלים בדיל, טונגסטן, טנטלום וזהב. מינרלים אלו משמשים לייצור מוצרים אלקטרוניים רבים כגון טלפונים ניידים, מחשבים ניידים וטאבלטים, הנמכרים ברחבי העולם. העלייה העצומה בעשור האחרון בביקוש ובמחיר מינרלים אלו בתעשיות האלקטרוניקה והתכשיטים, הביאה לנטישת ענפי תעסוקה אחרים במזרח קונגו לטובת הכרייה, זאת לצד החרפת מאבקי השליטה במכרות בין המיליציות המקומיות, ובין קונגו והמדינות השכנות. בין סוגי הפרת זכויות האדם וחוקי המשפט הבינלאומי, הקשורים במאבקים אלו, ניתן למנות עבודה בכפייה, ענישה באמצעות אונס וביזה על ידי המיליציות, שימוש בילדים לוחמים, העסקת ילדים במכרות (40% מהכורים הם ילדים לפי הערכות), זיהום מקורות מים, כרייה בתנאים מסוכנים ועוד. יהלומי דמים קולטן (מחצב) מדיה וקבצים בנושא מינרלי קונפליקט בוויקישיתוף לנה זייגר, "מינרלי הקונפליקט" - המוצרים שיעלו לכם ביוקר, באתר ynet, 6 במרץ 2013 "תקווה לקונגו", raisehopeforcongo (באנגלית) דירוג חברות המשתמשות במינרלי קונפליקט, raisehopeforcongo (באנגלית) אתר מינהל סחר חוץ
סעדיה שוראקי

רבי סעדיה שוראקי (1603 – 1704) היה מלומד רבני בן המאה ה-17 מתלמסאן שהיה ידוע עבור מאבקו בשבתאות וכן עבור ההשכלה הכללית הרחבה שלו. הוא עסק במתמטיקה ופילוסופיה וכן חיבר שירה ופיוטים. רבי סעדיה נולד לאביו ר' אליהו שוראקי נולד בשנת 1603 בתלמסאן, על הגבול המערבי של אלג'יריה של היום. משפחתו היא משפחת רבנים ידועה ממגורשי ספרד. ר' יעקב אבן צור מפאס כתב עליו ש"בכל חכמה ימינו רוממה", ואכן לצד השכלתו המסורתית הוא גילה עניין רב גם במדעים של זמנו. הוא האמין שהשכלה במדעים עוזרת להתמודד עם אתגרי החיים ומסייעת להתנהגות מוסרית מצד הפרט. ר' שוראקי חיבר ספר לימוד למתמטיקה, "מונה מספר" (1691), מהראשונים בסוגו בעברית. בנוסף ר' שוראקי חיבר ספר פרשנות רחב היקף בשם "שיר חדש" (1706) על מזמור קי"ט של ספר תהילים. בפרשנותו הוא מביא לביטוי את ידיעותיו בפילוסופיה, מדעי הטבע, השפה העברית וקבלה. ר' שוראקי נודע גם כמשורר ופייטן, שיריו נוגעים בעיקר לנושאים של גאולה וארץ ישראל. בתיאוריו של הגאולה העתידה לבוא באה לידי ביטוי דחייתו ומאבקו בשבתאות וטענתה שהגאולה הגיעה. מספר משיריו שולבו במסורת התפילה של יהודי אלג'יריה. רבי סעדיה שוראקי, מונה מספר, מהדיר: גד בן עמי צרפתי, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1973. רבי סעדיה שוראקי, שיר חדש, ירושלים: הוצאת מכון בני יששכר, תש"ס. Nagar, Marie. “The Shir Hadash of Saadiah ben Eliyahu Chouraqui: A Rabbinic Commentary on Psalm 119 with a Glimpse into the Intellectual History of the Jewish Maghreb”,Ph.D. diss., New York University, 1996. Yossef Charvit. "Chouraqui, Saʿadya." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2013. סעדיה שוראקי, באתר "החכם היומי" סעדיה שורקי, דף שער בספרייה הלאומית
סנאטוס קונסולטום

סנאטוס קונסולטום (בלטינית: senatus consultum, צו הסנאט) הוא צו שהיה מוציא הסנאט הרומי. המונח התגלגל גם לעת החדשה ונעשה בו שימוש גם בקיסרות הצרפתית הראשונה והשנייה. מבחינה משפטית בתקופת הרפובליקה הרומית (509 לפנה"ס - 44 או 27 לפנה"ס) סנאטוס קונסולטום היה בעל תוקף של המלצה בלבד. הצו הביע את עמדתו של הסנאט על הצעות חוק שהונחו בפניו על ידי הקונסולים והפראיטורים. הלכה למעשה, אף על פי שהצו לא היה בחזקת חוק, הוא היה בעל משקל רב. קבלת הצו הייתה מנהג מחייב לפני הבאת החוק להצבעה וצו עוין היה מבטל בדרך כלל את כל יוזמת החקיקה. אם הצו התנגש עם חוק קיים כלשהו, גבר החוק הקיים והצו בוטל. יחד עם זאת, כל חוק היה יכול להתבטל בעזרת הווטו של טריבון הפלבס. כל ביטול כזה נרשם ברשומות כ"סאנטוס אוטוריטס" (senatus auctoritas - רצון הסנאט) וכל חוק שעבר נרשם בסופו של דבר כסנאטום קונסלטום. בתקופת האימפריה הרומית (44 או 27 לפנה"ס עד המאה ה-5 לספירה) האסיפות הוותיקות שחוקקו את החוקים ברומא נוטרלו הלכה למעשה וכל הכח החקיקתי עבר לסנאט. לאחר שינוי זה, קיבל סנאטוס קונסלטום תוקף של חוק מחייב דה יורה ולא רק דה פקטו. כוחו של הסנאט פחת במאה ה-3 והרשות המחוקקת הפכה לחזקתו הבלעדית של הקיסר.
פובליוס קורנליוס לנטולוס ספינטר

פובליוס קורנליוס לנטולוס ספינטר (בלטינית: Publius Cornelius Lentulus Spinther), הידוע יותר בשם ספינטר, היה פוליטיקאי רומאי חשוב מהמאה הראשונה לפנה"ס. ספינטר היה חלק ממשפחת הקורנליים האצילה שהייתה בעלת השפעה גדולה מאוד בתקופת הרפובליקה הרומית. ספינטר היה תומכו הבולט של יוליוס קיסר, אך בהמשך תמך באופטימטים, שהיו יריביו הפוליטיים של קיסר. ספינטר נבחר התחיל את מסלול המשרות בשנת 63 לפנה"ס, עת נבחר לכהונת האיידיל הקורולי. בתפקידו זה סייע למרקוס טוליוס קיקרו לטפל בקשר קטילינה. כמו כן, בלט במשחקים גלדיאטורים מפוארים שערך. הקריירה הפוליטית של ספינטר נסקה והוא נבחר לפראיטור בשנת 60. בשנת 59 כיהן כנציב בהיספניה קיטריור (ספרד הקרובה). בעודו מכהן בתפקיד זה יצר קשרים עם יוליוס קיסר אשר היה נציב היספניה בייטיקה בשנת 61. קיסר המשיך לתמוך בספינטר וניצל את קשריו עם הברית הפוליטית החשובה הידועה בשם טריומווירט הראשון כדי לקדם את ספינטר וסייע לו להיבחר לקונסול בשנת 57 לפנה"ס. למחרת בחירתו, סייעו לקיקרו לחזור מגלותו. לאחר סיום כהונתו כיהן כנציב בקיליקיה ובקפריסין בין 56 ל-53 לפנה"ס. בניגוד למקובל בתקופתו, ספינטר היה נקי כפיים ולא התעשר במהלך כהונתו כנציב על חשבון התושבים המקומיים. בשלב זה החלה הפרידה של ספינטר מקיסר. ספינטר החל לתמוך יותר ויותר באופטימטים וכשפרצה מלחמת אזרחים צידד בגנאיוס פומפיוס. כישרונו הצבאי היה נמוך ועד מהרה מצא עצמו נצור בקורפיניום (ליד קוריניו Corfinio המודרנית). מזלו לא האיר לו פנים וספינטר נאלץ להיכנע. קיסר נהג בו בנדיבות, אך ספינטר המשיך לצדד באופטימטים והצטרף לצבאו של פומפיוס ביוון. בשנת 48 לפנה"ס הובס צבאו של פומפיוס בקרב פרסלוס וספינטר ברח לרודוס שם קיבל מקלט מדיני. בסופו של דבר, נפל בידיו של קיסר והוצא להורג. פובליוס קורנליוס לנטולוס ספינטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סהר רפאל

סהר רפאל (נולד ב-15 בפברואר 1977) הוא שף, מסעדן, יועץ קולינארי ומחבר ספרי בישול ישראלי. התפרסם לראשונה לאחר שזכה בתוכנית המציאות "המטבח". רפאל נולד, גדל והתחנך בשכונת ז'בוטינסקי בקריית מלאכי, הוא אב לארבעה ותושב יד נתן. בגיל 16 החל את דרכו במטבח בתור שוטף כלים במסעדת שרי בקריית מלאכי ואחרי השירות הצבאי החל לעבוד במלון הנסיכה באילת. בהמשך טס רפאל ללמוד בארצות הברית ב-1999–2000, השתלב במסעדות איטלקיות והתמחה בפסטות ורטבים במשך שנה. כשחזר לארץ החל לעבוד באשדוד במסעדת "אידי", במשך שלוש שנים. עם השנים התמחה רפאל ולמד קולינריה בבתי ספר הנחשבים בעולם, ביניהם, בית הספר לנוטרה בצרפת אצל השף רובישון והתמחה בבשרים ועופות. בגיל 25 פתח יחד עם דני פרץ ויפרח ארצי את מסעדת כרמים, בשנת 2002. שש שנים לאחר מכן, בשנת 2008 פתחו יחד מסעדה נוספת בשם כדיתא. רפאל לקח חלק מספר פעמים בתוכניות טלוויזיה, השתתף בתוכנית הטלוויזיה "המטבח", ששודרה בערוץ 2 עם השף עזרא קדם, וזכה במקום הראשון. בהמשך התארח בתוכנית "קרב סכינים" ששודרה בערוץ 10 עם השף סטפן פרואה דה וו. רפאל הוציא לאור את ספרו הראשון לבישול "המטבח של סהר" בשנת 2009, בו הוא מציג 60 מתכונים אישיים. בינואר 2014 ייצא ספרו השני של רפאל 'ספר הדגים של סהר רפאל'. רפאל חבר באיגוד השפים הישראלי ועבר הכשרה לשיפוט מזון. המטבח של סהר, הוצאת קוראים, 2009. ספר הדגים של סהר רפאל, הוצאת קוראים, 2014. לפי מזג האוויר - טור קולינרי של סהר רפאל, באתר נענע10 מעריב, רב מטבחים: השנה המופלאה של סהר רפאל, באתר nrg‏, 17 באוגוסט 2009 מתכונים של סהר רפאל, באתר mako גלי וולוצקי, בין כרמים ושדות, באתר כלכליסט, 16 במאי 2011 מתכונים של סהר רפאל, באתר food page אצל ארז בגליל: ארז מבשל עם סהר רפאל, באתר נענע10 ביוגרפיה, באתר "שפים" כבוד השף: שף סהר רפאל, באתר מזון בוחרים את שף השנה 2010 - וואלה אוכל, באתר וואלה, 27 בדצמבר 2010 סהר רפאל‏, אוסובוקו בקר ביין אדום על קוסקוס וירקות - וואלה אוכל, באתר וואלה, 19 בפברואר 2013 סהר רפאל, ‏סהר רפאל מבשל לדיירי האח, באתר ‏מאקו‏, 8 בדצמבר 2009 מתכונים של סהר רפאל, באתר נענע10
קווינטוס קייקיליוס מטלוס נפוס הצעיר

קווינטוס קייקיליוס מטלוס נפוס הצעיר (בלטינית: Quintus Caecilius Metellus Nepos;‏ סביב 100 לפנה"ס - 55 לפנה"ס) היה בנו של קווינטוס קייקיליוס מטלוס נפוס. נבחר לטריבון בשנת 62. במהלך כהונתו כטריבון התנגד למרקוס טוליוס קיקרו. תקף אותו על הוצאתו להורג של קטילינה ומנע ממנו לשאת נאום בתום כהונת הקונסול שלו. בשנת 60 לפראיטור. בשנת 57 נבחר לקונסול. במהלך כהונתו כקונסול התפייס עם קיקרו והתנגד לפובליוס קלודיוס פולכר. בשנת 56 היה לנציב בהיספניה קיטריור. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המצור על האופידום של האדוואטוקים

מצור האופידום של האדוואטוקים התרחש אחרי קרב סאביס בשנת 57 לפנה"ס במהלך מלחמת גאליה. האדווטוקים היו חלק מהקואליציה הבלגית שנוצרה בשנת 57 לפנה"ס כדי להתמודד עם פלישתו של קיסר לגאליה. קיסר ניצח את הבלגים בשני קרבות גדולים: קרב אקסונה וקרב סאביס ורק שבט האדוואטוקים נותר חופשי. צבאו של קיסר התקרב לאופידום, שקיסר לא מסר את שמו, והטיל עליו מצור. האדוואטוקים היו יכולים להיכנע ובכך למנוע מעצמם גורל אכזר שהיה מנת חלקם של אלה שהעיזו להתנגד למכונת הלוחמה הרומית, אך הם בחרו להתבצר באופידום וסירבו לפתוח את השערים. קיסר הורה לבנות סוללת עפר מחוזקת בחפיר ובביצורי עץ חזקים שכללו מגדלים סביב האופידום. לאחר השלמת טבעת הכיתור, בנו הרומים מגדל מצור גדול שהטיל מורא על האדוואטוקים שלא היו רגילים למתקן מצור מתוחכם כל כך והחלו לחשוש לגורלם. משלחת של מכובדי האדוואטוקים נשלחה לקיסר לשאת ולתת על תנאי הכניעה. האדוואטוקים הסכימו להכניס חיל מצב רומי לעירם ולמסור את כלי נשקם. יחד עם זאת, הכניעה של האדווטוקים לא נעשתה בלב שלם. אחרי שחלק מהצבא הרומי נכנס לעיר, הם החליטו לתקוף אותו בלילה. יתרה מכך, יצאו מהשערים ותקפו את טבעת הכיתור הרומית עצמה. החיילים הרומים עמדו על המשמר והדפו בקלות את ההתקפה. העונש על הפרת תנאי הכניעה היה חמור - כל תושבי האופידום, כ-53,000 במספר נמכרו לעבדות. תיאור הקרב (באנגלית)
אלי זבורובסקי

אליעזר (אלי) זבורובסקי (באנגלית: Eliezer (Eli) Zborowski‏; 20 בספטמבר 1925, ז'רקי – 10 בספטמבר 2012, ניו יורק) היה פעיל ציבור יהודי ממוצא פולני. נולד בז'רקי שבפולין, בן בכור למשפחה חסידית. נכלא עם משפחתו בגטו ז'רקי. השיג מסמכים מזויפים, בעזרתם התחזה לנוצרי והצליח לצאת מהגטו. פעל בתור איש קשר בין הגטו לבין המחתרת הלא יהודית. בתחילת 1943, חודשים מעטים לאחר חיסול הגטו, מצאה משפחת זבורובסקי מקלט בבתיהם של בני משפחות פלאצ'ק וקולאץ', להם הוענק התואר חסידי אומות העולם. לאחר השחרור סייע אלי ל"עליה ב'" עד הקמת המדינה ב-1948. בתחילת 1952 היגר אלי מאירופה לארצות הברית עם אשתו, דיאנה לבית וילף, ניצולת שואה אף היא. הזוג הגיע לפורסט היל, ניו יורק. בשנת 1964 יזם זבורובסקי את האזכרה הראשונה של "יום השואה" בארצות הברית. בשנת 1969 כיהן אלי כחבר בהנהלת יד ושם, ובשנת 1977 יזם את רעיון ההנצחה ביד ושם של כל הקהילות היהודיות שנחרבו בשואה. דיון בנושא זה הוביל להקמתה של "בקעת הקהילות" ביד ושם. בשנת 1970 ייסד אלי את ארגון הגג הראשון של ניצולי השואה. בשנת 1974 ייסד את "Martyrdom & Resistance" – "מות קדושים והתנגדות" – כתב עת המוקדש לשואה. באותה שנה כונן את הקתדרה ללימודי השואה ב"ישיבה יוניברסיטי". נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר מינה אותו כחבר במועצה להנצחת השואה בארצות הברית (United States Holocaust Memorial Council), ולאחר מכן מינה אותו לתפקיד זה גם הנשיא רונלד רייגן. ראש עיריית ניו יורק לשעבר, אד קוץ', מינה אותו לוועדה הקבועה בניו יורק בנושא השואה. בשנת 1981 ייסד זבורובסקי את "האגודה האמריקאית למען יד ושם". זבורובסקי היה המייסד ונשיא הכבוד של הפדרציה האמריקאית של לוחמים יהודים, אסירי מחנות וקורבנות הנאצים; סגן הנשיא של הפדרציה העולמית של יהודים פולנים; וחבר הוועדה המבצעת של ועידת התביעות. הוא היה אחד מששת ניצולי השואה – והאמריקאי היחיד – שברך את האפיפיור יוחנן פאולוס השני במהלך ביקורו ביד ושם בשנת 2000. הוא היה נשיא לשכת המסחר אמריקה-ישראל. אלי זבורובסקי באתר יד ושם (באנגלית) ז'רקי (Żarki), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם ידיעה בניו יורק טיימס על פטירתו של זבורובסקי (באנגלית) https://www.youtube.com/watch?v=_XoNBi0VnPw&ab_channel=nekudatmifgash
משוש

בזואולוגיה, מָשׁוֹשׁ (באנגלית: Tentacle; ברבים: מָשׁוֹשִׁים או מָשׁוֹשׁוֹת) הוא איבר ארוך וגמיש המצוי במספר בעלי חיים, בעיקר בקרב חסרי החוליות. אצל בעלי החיים המשוש מופיע לרוב בזוג או מספר זוגות. מבחינה אנטומית, המשוש עשוי שריר המחובר רק בצִדו האחד (בדומה לחדק פיל או לשון). רוב המשושים משמשים לאחיזה ואכילה. רבים מהם הם אברי חישה הדומים לחושי ראייה, מגע, ריח או טעם. דוגמאות מוכרות למשושים: המשושים היוצאים מראש שבלולי היבשה ושבקצותיהם העיניות (בחלזונות מסדרות אחרות העיניות הן לרוב בבסיס המשושים), וזרועות התמנונאים. אצל היונקים ניתן למצוא 22 משושים סביב פיה של חפרפרת ככובת אף. במילונים עבריים ישנים נעשה השימוש במילה מְשׁוֹשָׁה (אנטנה) לתיאור איבר החישה של חרקים וחסרי חוליות. בזמן זה חודשה גם המילה מָחוֹשׁ. במשך הזמן חודשה המילה משושה למָשׁוֹשׁ. כיום נהוג להבדיל בין מָחוֹשׁ, איבר נוקשה בעל שלד חיצוני כגון מחוש החרקים, ובין מָשׁוֹשׁ, שהוא איבר חסר שלד וגמיש כגון זה המצוי בחלזונות. מחוש מדיה וקבצים בנושא משוש בוויקישיתוף מָשׁוֹשׁ, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משושים

האם התכוונתם ל... משוש (נקרא "מָשׁוֹשִׁים" או "מָשׁוֹשׁוֹת" ברבים) – איבר מישוש של חלזונות וחיות אחרות משושה (נקרא גם כן "משושים" ברבים) – צורה גאומטרית של מצולע בעל שש צלעות נחל משושים – נחל איתן במרכז רמת הגולן בריכת המשושים – בריכה טבעית שהיא חלק מנחל משושים
קווינטוס טוליוס קיקרו

קווינטוס טוליוס קיקרו (בלטינית: Quintus Tullius Cicero ‏ 102 לפנה"ס - 43 לפנה"ס) היה אחיו הצעיר של המדינאי והנואם הידוע מרקוס טוליוס קיקרו. אביו של קווינטוס קיקרו שלח את בניו להתחנך ברומא, אתונה וככל הנראה גם ברודוס בין 79 ל-77 לפנה"ס. קווינטוס קיקרו נשא לאשה את פומפוניה, אחותו של טיטוס פומפוניוס אטיקוס, ב-70 לפנה"ס. הנישואים לא עלו יפה והזוג התגרש ב-45 לפנה"ס, אחרי שנולד להם בן שנקרא על שם אביו. קווינטוס קיקרו נבחר לאיידיל בשנת 66 לפנה"ס ולפראיטור בשנת 62 לפנה"ס. לאחר מכן כיהן כפרו-פראיטור בתפקיד נציב באסיה בין 61 ל-59 לפנה"ס. לאחר מכן שירת בדרגת לגאטוס בצבאו של יוליוס קיסר בעת מלחמת גאליה. לא בלט בכישוריו הצבאים, אך הפגין אומץ לב ותושיה כשהנרווים הטילו מצור על המחנה המבוצר שלו בחורף שנת 54 לפנה"ס. בעת מלחמת האזרחים תמך באופטימאטים וקיבל חנינה מידיו של קיסר לאחר מכן. הטריאומווירט השני כלל את קיקרו ברשימת הפרוסקריפציות - מנודים שרכושם וחייהם הותרו, יחד עם אחיו מרקוס הוא החליט להימלט למזרח שם יחברו לברוטוס שבאותו זמן ביסס את שלטונו במוקדון. אולם לפי שהצליח להימלט מאיטליה קיקרו נבגד על ידי משרתיו שהסגירו אותו ואת בנו והביאו לרציחתם. קווינטוס טוליוס קיקרו. מדריך לניהול מערכת בחירות. תרגמה מרומית והוסיפה הערות רחל פייג וישניא. בתוך: רחל פייג וישניא, בחירות, בוחרים ונבחרים ברפובליקה הרומית העתיקה. אוניברסיטת תל אביב - ההוצאה לאור, תשס"ח (2008). (עמ' 195-219.) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלגים (עם עתיק)

בלגים הם קבוצת שבטים בעלי מוצא גאלי - גרמאני שהתגוררו בעת העתיקה בגאליה בלגיקה. מלבד גאליה בלגיקה נמצאו גם באי הבריטי וייתכן שאף באירלנד. לפחות מהמאה השלישית לפני הספירה. הם נדונו לעומק על ידי יוליוס קיסר בתיאור מלחמותיו בגאליה. כמה עמים בדרום בריטניה נקראו גם בלגים וככל הנראה עברו מגאליה. השם המשיך לשמש באזור עד ימינו והוא משתקף בשמה של המדינה המודרנית בלגיה. מוצא הבלגים כמתואר בספרו של גאיוס יוליוס קיסר, "מלחמת גאליה", הוא מעורב, הן גאלי והן גרמאני. ככל שהשבט התגורר בקרבה רבה יותר לנהר הריין, כך גברה השפעת התרבות הגרמאנית על תושבי האזור. לפי הדעה המקובלת במחקר המודרני, דיברו הבלגים גאלית עתיקה והיו קרובים מבחינות רבות לגאלים, אם כי לפחות חלק מהבלגים הושפעו מהתרבות הגרמאנית. יוליוס קיסר פותח את ספרו על מלחמת גאליה בתיאור גאוגרפי של גאליה ותושביה: "גאליה כוללת שלושה חלקים, שבאחד מהם יושבים הבלגים, בשני – האקוויטאנים, ובשלישי – אלה הקרויים בלשונם קלטים ובלשוננו גאלים. כל העמים הללו נבדלים זה מזה בלשונם, במנהגיהם ובחוקיהם... האמיצים שבכולם הם הבלגים, כיוון שהם מרוחקים ביותר מאורח־החיים המעודן של הפרובינציה ותרבותה, ולעיתים רחוקות בלבד נקלעים אליהם סוחרים, המביאים מצרכים המרככים את הנפש, והם קרובים ביותר לגרמנים היושבים בעבר הרינוס, שעמהם הם נלחמים בלי־הרף". בעת מלחמת גאליה (58–50 לפנה"ס) היו הבלגים בין מתנגדיו החריפים ביותר של קיסר. שבט האבורונים הצליח להשמיד צבא רומי גדול שכלל לגיון וחצי במארב שטמן לו בקרב אטואטוקה וגם שבטים בלגיים אחרים התנגדו לכיבושה של גאליה. יוליוס קיסר כבש את שטחי הבלגים, החל מ־שנת 57 לפני הספירה. הוא כותב שהבלגים קשרו קשר והתחמשו בתגובה לכיבושיו הקודמים, וכדי להתמודד עם האיום הזה הוא גייס שני לגיונות חדשים והורה לבעלי בריתו הגאליים האדואי, לפלוש לטריטוריה של הבלובאצי, הגדול והנחוש מבין שבטי הבלגה. נזהר ממספרם ואומץ לבם של הבלגים, יוליוס קיסר נמנע בתחילה מקרב גדול, ונעזר בעיקר בקרבות פרשים כדי לבחון את הכוחות הבלגיים. מדיה וקבצים בנושא בלגים בוויקישיתוף בלגים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוליוס קיסר, מלחמת גאליה (תרגום: נחמיה רבן), ספר ראשון, פרק א, בתוך: יצחק חן, ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך א, יחידה 2, עמ' 146–147 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רל"א (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רל"א – ראש להק האוויר בחיל האוויר הישראלי רופאים לזכויות אדם – ארגון ישראלי ה'רל"א – שנה עברית (1471-1470)
משולש K

משולש K הוא ארגון להענקת כשרות של הרב אריה רלב"ג, הממוקם בניו יורק שבארצות הברית. סימנו המסחרי הוא האות הלטינית K בתוך משולש, ומכאן שמו. הוא מקובל בקהילות רבות[דרוש מקור] בעיקר בארצות הברית ונותן כשרות לתעשיות מזון מרכזיות בארצות הברית, ומופיע על מספר רב של מוצרי חלב המיובאים לישראל. ההכשר שנוי במחלוקת בציבור האורתודוקסי. אנשי משולש K מייחסים זאת ליריבות מסחרית בין ארגוני כשרות אחרים לבינם. אתר האינטרנט הרשמי של משולש K http://trianglek.org/about.html למשל: Del Monte, Hebrew National, Minute Maid, Ocean Spray, Sunsweet, Sunny Delight, Wonder Bread. "Hebrew National Certified Kosher — But Not Kosher Enough for Some". The Forward. נבדק ב-2018-08-06. ראו ראיון עם הרב אריה רלב"ג ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אות אות אות

אות אות אות הייתה סדרת טלוויזיה מקורית לילדים שהופקה בערוץ הראשון בשנים 1972–1974, ושודרה בשידורים חוזרים לאחר מכן. מטרת הסדרה הייתה ללמד את הילדים את אותיות האלף בית. התסריטים נכתבו, בין היתר, על ידי תמר אדר. כל פרק יוחד לאחת מאותיות האלף-בית, ועזרא דגן התחפש לחיה ששמה מתחיל באות שנלמדה באותו הפרק (למשל, באות ו' היה ווילי הווירוס). עבור הסדרה נכתבו שירים חדשים, שיצאו לאחר מכן בשני אלבומים. בתוכנית השתתפו השחקנים הבאים: נירה עדי – מנחה (הייתה נשואה לדודיק סמדר, לרב אברהם לואיס ולרב יעקב אדלשטיין, חזרה בתשובה) רפי גרנות – מנחה (אח של דני גרנות, חזר בתשובה) עזרא דגן - בתחפושת החיה הרלוונטית הפתיח של הסדרה היה: "בואו נטייל אל כל האותיות, נספר לכם סיפורי מעשיות, נשיר לכם שירים, נקרא מהספרים ולפעמים נראה סרטים מצוירים...". בשנת 1974 הופיע בהוצאת הד ארצי ורשות השידור תקליט עם מבחר שירים מתוך הסדרה. אות אות אות: שירים ומנגינות מתוך תוכנית הטלוויזיה; עורך מוזיקלי: ברונו ריינהרט; עורך ספרותי: יוסי בכר; איורים ועריכה גרפית: יצחק מכניק, תל אביב: אור-תו, 1974. (השירים: בואו נטייל; שיר לאות א’; אבא שלי; הארנב והזנב; האף; האגודל; הברווזון המכוער; בוקר טוב; בלון אדום; שיר לאות ב’; ברקים והאבן המשחזת; ביתן האגדות; שיר ערש לאלישבע) אות אות אות באתר רשות השידור אות אות אות, באתר "נוסטלגיה אונליין" תמר אדר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה".