laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קבוע פאראדיי

קבוע פאראדיי משמש בכימיה ופיזיקה לסימול כמות המטען החשמלי הקיים במול אחד של אלקטרונים. משתמשים בקבוע פאראדיי במערכות אלקטרוליטיות על מנת לחשב מסה של יסודות שונים שייאספו באלקטרודה. נקרא על שם המדען הבריטי מייקל פאראדיי. קבוע פאראדי, F, מחושב באמצעות המשוואה: F = N A ⋅ q {\displaystyle F=N_{A}\cdot q} כאשר NA הוא מספר אבוגדרו (בערך ‎6.023×1023‎ מול1-) ו-q הוא מטען של אלקטרון בודד (בערך ‎1.602×10-19 C‎). ערכו של F נקבע לראשונה על ידי שקילת כמות כסף בריאקציה כימית שהועבר בה זרם חשמלי קבוע בפרק זמן מדוד. ערך זה שימש על מנת לחשב את מספר אבוגדרו. כיום ממשיכים לחקור דרכים מדויקות יותר לחשב את קבוע פאראדיי ואי לכך את מספר אבוגדרו. ידוע גם על תוכניות להשתמש במספר זה על מנת להגדיר מחדש את הקילוגרם במונחים של מספר ידוע של אטומים. ערכו של קבוע פאראדיי - F = 96,485.338383 קולון/מול בכימיה, מוכר חוק, מלבד (חוק פאראדיי) כחוק פאראדיי. חוק זה, המנוסח כ Q = I ⋅ t = n ⋅ F {\displaystyle Q=I\cdot t=n\cdot F} מייצג את הקשר בין מטען הצורון לזרם שצריך להעביר על מנת לחמצן אותו. כאשר: Q {\displaystyle Q} מייצג את המטען הכולל שצריך להעביר, ביחידות קולון F {\displaystyle F} הוא קבוע פאראדיי n {\displaystyle n} מייצג את כמות המולים I {\displaystyle I} מייצג את הזרם, ביחידות אמפר t {\displaystyle t} מייצג את הזמן ביחידות של שנייה כלומר, סך המטען שעבר במערכת שווה למכפלת הזרם בזמן וגם למכפלת כמות המולים בקבוע פאראדיי. אם מדובר ביון דו ערכי, יש לכפול במטען היון: לדוגמה, לחימצון נחושת יש להעביר מטען גדול פי 2. קבוע פאראדיי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) [NPL Annual Review 1999]
פאולוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... השם פאולוס (Paulus) הוא שם לטיני הנפוץ בקרב נוצרים מאז העת העתיקה ועד ימינו (כיום השם נפוץ בצורותיו בשפות אירופאיות מודניות בצורה Paul - "פול", "פאבל" או "פאבלו"). פאולוס הקדוש – קדושים נוצרים בשם זה פאולוס הקדוש או שאול התרסי - אחד מהשליחים בנצרות, ויש אומרים החשוב שבהם, אך לא אחד משנים עשר השליחים שהיו תלמידיו של ישו איגרות פאולוס – איגרות שנכתבו על ידי השליח פאולוס (שאול התרסי) פאולוס מחלב – איש כמורה מלכיתי, נוסע, כרוניקן ומתרגם סורי פאולוס מתבי – הנזיר הנוצרי המתועד הראשון (230–341) פאולוס הדיאקון – היסטוריון, משורר ונזיר בנדיקטיני בן המאה ה-8 פאולוס הראשון – אפיפיור (757–767) פאולוס השני – אפיפיור (1464–1471) פאולוס השלישי – אפיפיור (1534–1549) פאולוס הרביעי – אפיפיור (1555–1559) פאולוס החמישי – אפיפיור (1605–1621) פאולוס השישי – אפיפיור (1963–1978) תפילת פאולוס – טקסט שהופיע בראשית קודקס יונג מספריית נאג' חאמאדי שם משפחה: לוקיוס אמיליוס פאולוס – מדינאי ומצביא רומי פרידריך פאולוס – מפקד הארמייה הגרמנית השישית שנכנעה בסטלינגרד אישים ששמם הפרטי הוא פאולוס פאולי יוחנן פאולוס פאבל הראשון – צאר רוסי סאו פאולו (פירושונים)
תסביך סינדרלה

תסביך סינדרלה הוא תסביך נשי שכינויו מבוסס על אגדת הילדים סינדרלה, המספרת על ילדה יתומה מאם, המכונה "לכלוכית", הנושעת על ידי נסיך המחפש אחריה ונושא אותה לאישה. בבסיס התסביך קיימת ציפייה נשית פסיבית ורומנטית לנסיך בדמותו של גבר שיציל את האישה משממונה ויעניק לחייה משמעות. קולט דאולינג הגדירה לראשונה את תסביך התלות הנשית בשם זה בספרה "תסביך סינדרלה - פחדן החבוי של נשים מאי תלות" שיצא לאור בארצות הברית בשנת 1981, ויצא לאור בתרגום עברי בהוצאת שוקן בשנת 1983. בספר מביאה דאולינג מחקרים המדגימים את הפחד הנשי מפני הצלחה, ואת רמת הביטחון הנמוכה שיש לנשים בכישוריהן וביכולתן, גם כאשר רמת המשכל שלהן גבוהה ביותר. ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קייס נאשף

קייס נאשף (בערבית: قيس ناشف, בתעתיק מדויק: קַיס נאשִף; נולד ב-12 ביוני 1978) הוא שחקן ערבי-ישראלי. זוכה פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל ונציה לשנת 2018 על תפקידו הראשי בסרט "תל אביב על האש". נאשף נולד בטייבה, לאם גרמנייה-נוצרייה ולאב ערבי-מוסלמי. בוגר לימודי משחק בבית צבי. בשנת 2001 ביצע הופעת אורח בעונתה השנייה של הסדרה מבית ערוץ הילדים; "החבר'ה הטובים" בדמותו של שיהאד. בשנת 2005 הופיע לראשונה בסרט הקולנוע "גן עדן עכשיו" בבימוי האני אבו אסעד. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2006, פרס אמנסטי אינטרנשיונל בפסטיבל ברלין ובפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לתסריט הטוב ביותר. כמו כן, הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. בהמשך אותה שנה, השתתף בסרט "אלנבי רומאנס" בבימוי יוני זיכהולץ. בשנת 2006 החל לשחק בסדרת הדרמה "פרשת השבוע" את דמותו של אמיר אל-נאשף, והשתתף בכל שלוש עונות הסדרה אשר שודרה ב-HOT. בשנת 2007 גילם את עמאד בסרט "בשמיים אחרים" לצד מלאני פרס. בשנת 2008 השתתף בסרט אמריקאי "גוף השקרים" של הבמאי רידלי סקוט, לצד לאונרדו דיקפריו וראסל קרואו. באותה שנה השתתף בסרט אמריקאי נוסף "AmericanEast" אודות אוכלוסייה ערבית החיים בלוס אנג'לס לאחר פיגועי 11 בספטמבר. ב-2010 גילם את נחום, התפקיד הראשי בסרט "תכריכים" שכתב וביים שלום הגר. בשנת 2012 שיחק בסדרה "אננדה" לצד משה אשכנזי ודנה מודן. בשנת 2015 שב לשחק בעונה השנייה. בשנת 2013 שיחק בסרט האימה של אהרון קשלס ונבות פפושדו "מי מפחד מהזאב הרע" לצד צחי גראד וליאור אשכנזי. בנוסף שיחק בסרט הדרמה של יוסי ארצי "אושר עטוף בשמיכה" לצד הילה וידור ומוריס כהן, ובסרטו של מתן גוגנהיים "פרדייס קרוז" לצד עוז זהבי וגיל דסיאנו ביטון. בשנת 2018 זכה בפרס השחקן בפסטיבל הסרטים של ונציה במסגרת "אופקים" על תפקידו הראשי בסרט "תל אביב על האש" בבימוי סאמח זועבי. בשנת 2021 שיחק בסרט הדרמה השנוי במחלוקת "אמירה", של הבמאי המצרי מוחמד דיאב (אנ'), שהיה אמור לייצג את ירדן בטקס פרסי האוסקר, אך לאחר שארגוני אסירים פלסטינים מחו נגד אופיו של הסרט, ירדן החליטה לא לשלוח אותו לאוסקר. בשנת 2022, זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ברבאט על כיכובו ב"אבו עומאר", סרט הביכורים של רוי קריספל. היה זה הסרט הישראלי הראשון שהוקרן במרוקו. גרושתו של נאשף היא הבמאית לארה שהד זועבי. קייס נאשף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קייס נאשף, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי קייס נאשף, באתר AllMovie (באנגלית) קייס נאשף, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סמדר שילוני, קייס נאשף לא ערבי מחמד של אף אחד, באתר Xnet‏, 19 באפריל 2012 SHROUDS תכריכים, סרטון בערוץ "Shalom Hager", באתר יוטיוב (אורך: 01:05:07) אבנר שביט, ונציה‏, פסטיבל ונציה 2018: "רומא" הזוכה הגדול, קייס נאשף זכה בפרס השחקן במסגרת צד, באתר וואלה, 8 בספטמבר 2018 תוכנית החודש | אבו עומאר | סינמטק חיפה, באתר www.haifacin.co.il ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפבית גלגוליטי

האלפבית הגלגוליטי או גְּלַגּוֹלִיצַה, ידוע כאלפבית הסלאבי הקדום ביותר. פותח במקור על ידי קירילוס ומתודיוס שליחים נוצרים שנתמקמו במקום, בין 862 ו-863 לספה"נ, כדי להביא את הביבליה (ספרי התנ"ך היהודיים, עם הברית החדשה) ולהנגישם לפשוטי עם מקומיים דוברי שפות הסלאביות על ניביהם המגוונים, כדי לאפשר להם קריאה ברורה ככל שניתן של כתובים ספרותיים מתקדמים שמקורם בלשונות הזרות להם: עברית, יוונית ולטינית. שמו של האלפבית נגזר מהמילה "глаголъ glagolə" שפירושה "מילה" בסלאבית כנסייתית עתיקה. פירוש המילה "glagolati" הוא "לדבר", ולכן יש שמכנים את הגלגוליצה בצורה פואטית "הסימנים שמדברים". האלפבית הגלגוליטי המקורי הכיל 41 אותיות, אך הוא השתנה במקצת בגרסאות המאוחרות של הכתב. מקורן של 24 מתוך 41 האותיות הגלגוליטיות המקוריות הוא ככל הנראה באלפבית היווני, אך הן מעוצבות אחרת. משערים שהאותיות Ⱋ, Ⱎ וⰜ מקורן באותיות העבריות ש ו-צ. הפונמות האלה לא היו קיימות ביוונית, אך היו נפוצות מאוד בכל השפות הסלאביות. מקורן של שאר האותיות הגלגוליטיות אינו ידוע. משערים שחלקן הושאלו מהכתב העברי ומהכתב השומרוני, אותם למד קירילוס במסעותיו. האלפבית הגלגוליטי והאלפבית הקירילי כמעט זהים בהרכבם, אך שונים באופן ניכר בצורתן של האותיות. בבולגרית, ברוסית ובמקדונית מכונה הכתב בשם глаго́лица, בצ'כית - hlaholice, בסלובקית - hlaholika, בפולנית - głagolica, בקרואטית - glagoljica, באוקראינית - глаголиця, בבלארוסית - глаголіца ובסלובנית - glagolica. Ⰲⰻⰽⰻⱂⱑⰴⰺⱑ - המילה ויקיפדיה בכתב הגלגוליטי. מדיה וקבצים בנושא אלפבית גלגוליטי בוויקישיתוף אלפבית גלגוליטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
LANTIRN

LANTIRN (ראשי תיבות של Low Altitude Navigation and Targeting Infrared for Night; בתרגום חופשי מאנגלית: ניווט בגובה נמוך וציון מטרות באמצעות הדמית תת־אדום ללילה) היא מערכת מתוצרת חברת "לוקהיד מרטין" האמריקאית, המאפשרת למטוסי קרב לטוס בגובה נמוך, בלילה ובתנאי מזג אוויר גרועים, ולתקוף מטרות קרקעיות באמצעות מגוון מערכות נשק מונחה ולא מונחה. המערכת מורכבת משני פודים אותם נושא מטוס הקרב ביחד או לחוד: פוד הניווט AAQ-13 ופוד ציון המטרות AAQ-14. נגזרות מופחתות יכולת של פודי הניווט וציון המטרות של ה־LANTIRN מכונות AAQ-20 פאת'פיינדר (Pathfinder) ו־AAQ-19 שארפשוטר (Sharpshooter) בהתאמה. למעלה מ־1,600 פודי LANTIRN ונגזרותיו יוצרו עד כה. המערכות נמצאות בשימוש למעלה מ־10 מדינות, והן נישאות כיום על ידי מטוסי הקרב F-15E סטרייק איגל ונגזרותיו, F-16C/D פייטינג פלקון ו־F/A-18 סופר הורנט. עד להוצאתו משירות הצי האמריקני, יכול היה גם מטוס ה־F-14 טומקט לשאת את ה־LANTIRN. פוד הניווט AAQ-13 מכיל חיישן תת־אדום לראיית לילה (FLIR) ומכ"ם עוקב פני קרקע (TFR) הפועל בטווח התדרים Ku. הדמיית חיישן התת־אדום מציגה לטייס את פני הקרקע שלפני המטוס בלילה. המכ"ם עוקב פני הקרקע מאפשר טיסה אוטומטית בגובה נמוך מאוד, עד 100 רגל מעל פני השטח, תוך הימנעות ממכשולים המתגלים בנתיב הטיסה. תכונה זאת מאפשרת לטייס לטוס קרוב מאוד לפני הקרקע במהירות גבוהה, בחסות הרים, בקעות, וחשכה כדי להימנע מגילוי. נגזרת של פוד הניווט AAQ-13 המכונה AAQ-20 פאת'פיינדר חסרה את המכ"ם עוקב פני קרקע. פוד ציון המטרות AAQ-14 כולל חיישן תת־אדום לראיית לילה וציין לייזר המודד גם טווח ומשמש לציון מטרות עבור נשק מונחה לייזר. בנוסף, ניתן באמצעות ה־AAQ-14 לנעול על מטרות לצורך שיגור טילי AGM-65 מאבריק בעלי ראש ביות דימות תרמי. נגזרת של פוד ציון המטרות AAQ-14 המכונה AAQ-19 שארפשוטר חסרה את היכולת לנעול על מטרות לצורך שיגור טילי AGM-65. המחקר והפיתוח (מו"פ) של ה־LANTIRN החל בספטמבר 1980 על ידי "מרטין מריאטה" (כיום "לוקהיד מרטין"). ייעודו המקורי של ה־LANTIRN היה לשפר את יכולת התקיפה של ה־F-16. התכנון המקורי של ה־LANTIRN כלל את שילובה של מערכת אוטומטית לזיהוי מטרות (ATR – Automatic Target Recognizer), שתוכל להבדיל בין מטרות שונות כגון טנקים, טילי קרקע־אוויר, ונגמ"שים. ברם, שנתיים לאחר תחילת המו"פ של ה־LANTIRN, הוחלט שלא לכלול את ה־ATR בשלב זה, כדי להפחית מהסיכונים הטכניים הנובעים מפיתוח הטכנולוגיה המתקדמת. תחת זאת, הוחלט שהפונקציונליות הזאת תתווסף בשלב מאוחר יותר במסגרת תוכנית שדרוג. אולם לבסוף מעולם לא שולבה ה־ATR ב־LANTIRN. בדיקות ראשונות של פוד הניווט AAQ-13, שבוצעו בידי מטוסי F-16B ו־A-10a, הושלמו בהצלחה בדצמבר 1984. חיל האוויר האמריקני אישר יצור ראשוני בהיקף מצומצם של פוד הניווט במרץ 1985 ובנובמבר 1986 אישר יצור בהיקף מלא של הפוד. פוד הייצור הראשון נמסר לחיל האוויר האמריקני ב־31 במרץ 1987. השימוש המבצעי הראשון במערכת היה במלחמת המפרץ. המדינות המפעילות את ה־LANTIRN ונגזרותיו הן: ארצות הברית ארצות הברית בחריין בחריין הולנד הולנד טאיוואן טאיוואן יוון יוון ישראל ישראלחיל האוויר הישראלי חיל האוויר הישראלי – מכונה "ענבר" כווית כווית מצרים מצרים ערב הסעודית ערב הסעודית סינגפור סינגפור קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית טורקיה טורקיה AN/AAQ-13 & AN/AAQ-14 LANTIRN, באתר F-16.net כתבה בבטאון חיל האוויר על השימוש בפוד הלנטירן במטוס הרעם הרעם קולט את הלייטנינג ואת "ברד פלדה", הבז את "ברד כבד", כתבה מאתר צה"ל, 24 היוני 2009 כפי שהובאה בפורום צבט וביטחון של אתר פרש
F/A-18 סופר הורנט

F/A-18E/F סופר הורנט (Super Hornet; מאנגלית: Hornet - "צרעה") הוא מטוס קרב אמריקני רב-משימתי מהדור הרביעי מתוצרת מקדונל דאגלס (כיום בואינג). משמש כמטוס קרב של הצי האמריקני, ומוצב על נושאות המטוסים של הצי. המטוס נמצא גם בשירות חיל האוויר המלכותי האוסטרלי. המטוס מצויד בתותח 20 מ"מ פנימי והוא מסוגל לשאת טילי אוויר-אוויר וטילי אוויר-קרקע. הוא יכול לשאת עד חמישה מכלי דלק חיצוניים, וניתן לציידו במערכת שתאפשר לו לתפקד כמטוס תדלוק. שני הדגמים של "סופר הורנט", דגם E החד-מושבי ודגם F הדו-מושבי, שומרים על השם והעיצוב של F/A-18 הורנט אך הם למעשה מטוסים שונים שגדולים ב-30% מהמטוס המקורי. לסופר הורנט יש גוף מוארך וכנפיים מוגדלות, הארכים בשפות התקיפה ובמייצבי הגובה. מנועי ה-GE F414 חזקים יותר ממנועי ה-F404 המקוריים של ה-F/A-18; חליפת האוויוניקה שודרגה אך דומה באופן בסיסי. תוכנית ה-E/F החלה כאשר חברת מקדונל דאגלס הציעה את הגדלת ההורנט כדי להחליף את פרויקט ה-A-12 שבוטל (ה-A-12 היה פרויקט שאפתני ויקר לייצר תחליף חמקן למטוסי ה-A-6 של הצי ולמטוסי התקיפה של חיל האוויר האמריקאי). הקונגרס נטה שלא לממן מטוס "חדש", אך ה-F/A-18E הוצג כשדרוג, וחוזה הפיתוח על סך של 3.8 מיליארד דולר נחתם בדצמבר 1992. המטוס הראשון מהדגם החדש נגלל במקדונל דאגלס ב-17 בספטמבר 1995, והייצור הסדרתי החל בספטמבר 1997, לאחר המיזוג בין מקדונל דאגלס לבואינג חודש קודם לכן. הסופר הורנט מיוצר גם כיום. המטוס החל לפעול בשירות הצי האמריקאי בשנת 1999, והוא פועל בו לצד ה-F/A-18 הורנט. המטוסים מיועדים להחלפה במטוס מהדור השישי שיפותח במסגרת פרויקט F/A-XX החל משנת 2025. למטוס 11 מתלי חימוש: 2 בקצות שתי הכנפיים, עוד 6 מתלים על שתי הכנפיים (3 בכל כנף) ועוד 3 מתחת לגוף, קיבולת של 17,750 ליברות (8,050 ק"ג) דלק תחמושת חיצונית. בנוסף לחימוש מסוגים שונים, הוא מסוגל לשאת גם פודי סימון ורכישת מטרות מסוג לנטירן. מדיה וקבצים בנושא F/A-18 סופר הורנט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של F/A-18 סופר הורנט שי לוי, ‏מטוס חדש נמסר לצי האמריקאי ואלו הסיבות שבחרו בו, באתר ‏מאקו‏, 10 ביולי 2020 עוקץ קטלני: F18 הורנט - חיל אוויר שלם במטוס אחד, סרטון בערוץ "Calcalist | כלכליסט", באתר יוטיוב (אורך: 05:03) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצר בס

מֵצַר בס (באנגלית: Bass Strait) הוא מצר ים הנמצא בין טסמניה ויבשת אוסטרליה. האירופאי הראשון שגילה את המצר היה מתיו פלינדרס בשנת 1798, והוא העניק למצר את שמו על שם רופא ספינתו, דוקטור ג'ורג' בס. רוחב המצר כ-240 ק"מ בקירוב בנקודתו הצרה ביותר ועומקו הממוצע כ-50 מטר. במהלך תקופת הקרח האחרונה היה המצר כמעט קפוא. המצר מכיל איים רבים, ביניהם האי קינג והאי פלינדרס, המאוכלסים למכביר. כמו רוב המים המקיפים את טסמניה, ובמיוחד בגלל עומקו הרדוד, מלא המצר בספינות טרופות אשר רובן טבעו במהלך המאה ה-19. בשנת 1848 נבנה מגדלור על האי דיל כדי לסייע לספינות בחלק המזרחי של המצר, אבל הכניסה המערבית נותרה חשוכה עד שמגדלור צוק וילסון הושלם בשנת 1859, ומגדלור קייפ ויקהם הוקם בצד הצפוני של האי קינג בשנת 1861. זרמים חזקים בין האוקיינוס ההודי וים טסמן יוצרים במצר גלים גבוהים ורבי עוצמה. מספר הספינות הטרופות בקווי החוף של מדינת ויקטוריה ושל טסמניה מגיע למאות, אם כי ספינות חזקות יותר ממתכת וניווט ימי מודרני הפחיתו משמעותית את סכנת השיט במצר. כלי שיט רבים, חלקם גדולים מאוד, נעלמו ללא עקבות, או נשארו כעדות לניסיון מעבר כושל. על אף מיתוסים ואגדות של פיראטים, הדומים לסיפורים המסופרים על משולש ברמודה, אירועים אלו אירעו בעקבות תנאי מזג אוויר וים סוער, סלעים ושוניות במצר. המצר מחבר בין האוקיינוס ההודי לאוקיינוס השקט ומפריד בין מדינת ויקטוריה לבין האי טסמניה. ישנם יותר מ-50 איים במצר בס. עם האיים הראשיים נמנים: בצד הצפון מערבי, מערבי: האי קינג אי שלוש הגבעות אי הצייד האי רובינס בצד הדרום מזרחי: קבוצת פורנו (Furneaux), הכוללת את האי פלינדרס, האי קייפ בארן, האי קלארק ויותר מ-60 איים נוספים בצד הצפון מזרחי: קבוצת קנט, הכוללת את האי דיל ושלושה איים קטנים נוספים האי הוגן האי קרטיס מספר שדות נפט וגז קיימים במצר בס. השדה המזרחי, הידוע בשם אגן גיפסלנד, נתגלה ב-1960 והוא ממוקם כ-50 ק"מ מחוף גיפסלנד. הנפט והגז המופקים בו מועברים באמצעות צינור לבתי זיקוק ומפעלי גז בלונגפורד, ווסטרן פורט, אלטונה וגילונג, ובאמצעות מכליות לניו סאות' ויילס. השדה המערבי, הידוע בשם אגן אוטווי, נתגלה בתחילת 1990 מול פורט קמפבל והפעלתו החלה ב-2005. הדרך המהירה והזולה ביותר לחצות את מצר בס היא דרך האוויר. חברות התעופה העיקריות הטסות באזור הן קוואנטס, ג'טסטאר איירווייז ווירג'ין אוסטרליה. נמלי התעופה העיקריים באזור הם נמל התעופה הבינלאומי הוברט ונמל התעופה לנקסטון; נמלי התעופה הקטנים יותר מנוהלים על ידי חברת התעופה ריג'ונל אקספרס, אשר בדרך כלל טסה למלבורן ולאיי מצר בס. נתיב ימי פנימי מופעל על ידי שתי מעבורות של חברת רוח טסמינה מדבונפורט אל סטיישן פיר, מלבורן. שייטי קיאקים חוצים לעיתים את המצר, בעיקר באמצעות דילוג בין איים בצד המזרחי. כמו כן, השייט האוסטרלי, מייקל בלקברן, בעל מדליית ארד אולימפית, חצה את מצר בס בסירת הלייזר שלו. קו המתח בסלינק (Basslink) נכנס לשימוש בשנת 2006. הכבל הוא בעל קיבולת של 630 מגה ואט לאורך המצר ונכון ל-2018 הוא קו המתח התת-ימי הארוך ביותר בעולם. בנוסף, בבעלות חברת אלינטה צינור גז תת-ימי, המעביר גז טבעי ללקוחות תעשייתיים גדולים ליד ג'ורג'טאון וכן רשת הגז פאוורקו בטסמניה. קו התקשורת התת-ימי הראשון לאורך מצר בס הונח ב-1859. הקו יצא מקייפ אוטווי, דרך האי קינג ואי שלוש הגבעות, אל אדמת טסמניה בסטנלי. מספר שבועות לאחר הנחתו החל הקו להיכשל, ובשנת 1861 פסק לעבוד לחלוטין. טסמניה מחוברת כיום לאוסטרליה באמצעות שני סיבים אופטיים של חברת טלסטרה. מדיה וקבצים בנושא מצר בס בוויקישיתוף מצר בס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) באוסטרליה נחשב האזור הימי מדרומה של היבשת לחלק מהאוקיינוס הדרומי
חניה

המונח "חניה" מפנה לכאן. לערך העוסק בעיר בכרתים, ראו חאניה. חניה היא המצב בו מצוי כלי רכב בעת שהוא אינו בשימוש. באופן טיפוסי, מכוניות נמצאות רוב הזמן בחניה. בערים, הצורך במקומות חניה יוצר בעיה קשה, מכביד על התנועה ומצריך משאבי שטח. לרוב, מוקצים מקומות חניה בערים בצדי רחובות ובחניונים, שחלקם מגרשים פתוחים במפלס הרחוב וחלקם מבנים ייעודיים או חלק, לעיתים תת-קרקעי, ממבנה שמשמש גם או בעיקר למטרות אחרות. ביישובים בהם יש מחסור במקומות חניה נוהגות רשויות מקומיות לגבות תשלום עבור חניה במרחב הציבורי, לאורך רחובות ובחניונים. התשלום בעד החניה נעשה במגוון של דרכים - גבייה ידנית של תשלום עבור חניה בכניסה או ביציאה מהחניון, גבייה אוטומטית באמצעות מכונות, תשלום באמצעות אפליקציה, מינוי ועוד. בחניה לאורך רחובות גבייה ידנית אינה מעשית ועל כן הומצאו אמצעים שונים לגביית התשלום. בשנת 1935 הוכנס לשימוש בארצות הברית המדחן שקיבל תשלום באופן אוטומטי. בהמשך הוכנסו לשימוש כרטיסי חניה, מדחני כרטיסים, תשלום סלולרי מהטלפון הסלולרי ומכשירי צג לתשלום עבור חניה. הכלכלן דונלד שופ, חוקר תכנון עירוני שעסק בשאלת החניה ותמחורה, טען כי מתן חניה בחינם גורם נזק חברתי, כלכלי וסביבתי ומוביל לבזבוז עצום של משאב ציבורי מוגבל - הקרקע. ניסיונות להגדיל את היצע החניה יובילו לעלייה בביקוש ובשימוש ברכב פרטי, ובמהרה ייווצר שוב מחסור במקומות חניה. שופ הציע לתמחר באופן דינמי את החניה, כדי להגיע למצב שבו מצד אחד רוב גדול של החניות יהיה בשימוש, ומצד שני תהיה תחלופה גבוהה ונהג שמגיע יוכל למצוא חניה, בתשלום, במרחק סביר מיעדו תוך זמן קצר. הרצון לחסוך בדמי החניה יעודד את התושבים להשתמש בחלופות לרכב הפרטי, או לשתף נסיעות. לפי סעיף 72(א) לתקנות התעבורה חניית כלי רכב מותרת בכל מקום למעט המקומות המצוינים בחוק, למשל לפי תמרור מתאים או על מדרכה. העונש על חניה במקום אסור הוא קנס. קיימים שני סוגי עבירות חניה: חניה ללא תשלום וחניה באופן המפריע לתנועה. כאשר רחב חונה באופן המפריע לתנועה, עשויה הרשות המקומית לפנות את הרכב באמצעות גרר אל חניון גרירה מקומי. האכיפה של עבירות חניה מתבצעת בצורה יזומה על ידי הרשות המקומית או על ידי פניה של אזרחים לרשות המקומית. עבירת חניה על המדרכה תסומן לפעמים על ידי אזרחים המרימים את מגב השמשה של הרכב, כדי לסמן לנהג שחנה באופן המפריע לאזרחים. מדיה וקבצים בנושא חניה בוויקישיתוף עדי כהן, על קרוסלה, בעזרת רובוט או באוויר: כך נראים גימיקים במקום פתרונות חניה, באתר TheMarker‏, 22 בפברואר 2019 הפרק ראשון של הספר "העלות הגבוהה של חניה בחינם" מאת דונלד שופ ניר חסון, לא מצליחים לצאת מהחניה: הגורם הנסתר שמעצב את הערים ומשפיע על חיינו, הארץ 28 ביולי 2020 מכונית פרטית בבריטניה נמצאת בחניה כ-96% מהזמן, בממוצע Spaced Out: Perspectives on parking policy, ג'ון בייטס ודייוויד ליבלינג, יולי 2012 ריכוז ביקורות על הספר
כיכר ראסל

כיכר ראסל (באנגלית: Russell Square) היא כיכר בשכונת בלומסברי ברובע קמדן שבלונדון. הכיכר סמוכה למוזיאון הבריטי ונושקת לאוניברסיטת לונדון. מקורו של שם הכיכר הוא שם המשפחה של הדוכס מבדפורד שאחוזתו הייתה באזור. הכיכר נוצרה בתחילת המאה ה-19 כאשר היא הוקפה מכל צדדיה ברחובות ובניינים שונים. זו הכיכר השנייה בגודלה של לונדון. היא הוקמה בשנת 1801 על ידי המפרי ריפטון. ג'יימס ברטון היה המעצב של המבנים המקוריים שהקיפו את הכיכר, שרק מעטים מהם נותרו. בסמוך לכיכר מצויה תחנת הרכבת התחתית כיכר ראסל. מדיה וקבצים בנושא כיכר ראסל בוויקישיתוף HIDDEN LONDON, Russell Square, Camden ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעקב לוריא

יעקב לוריא (28 בינואר 1913 - 22 בפברואר 1966) היה צייר ישראלי, מראשוני גבעת ברנר. לוריא נולד בפנזה שברוסיה. בגיל שלוש עקר עם משפחתו לעיר שַבְלי שבליטא, שם סיים את לימודיו בגימנסיה "תרבות" שכל הלימודים בה התנהלו בעברית. כבר בגיל צעיר התגלה כישרונו לציור, אך הימים היו ימי ההתעוררות הציונית בליטא ויעקב הצטרף לתנועת הנוער הציונית סוציאליסטית; תחילה לתנועת השומר הצעיר ואחר כך לתנועת החלוץ הצעיר. עם סיום לימודיו בגימנסיה הצטרף יעקב לתנועת החלוץ וכעבור זמן עבר לעבוד במרכז התנועה בעיר קובנה, שם נשאר עד עלייתו ארצה בשנת 1934. לאחר הגעתו ארצה היה תחילה חבר פלוגת הקיבוץ המאוחד בהרצליה וכעבור שנה עבר לקיבוץ גבעת ברנר שבו היו כמה מיוצאי תנועת החלוץ בליטא. כחלוץ חסון וצעיר היה להוט לצאת לעבודות קשות ובין היתר עבד במפעלי ים המלח בסדום, בנמל תל אביב ובקידוח בארות. בימי מלחמת העולם השנייה נעשה נוטר. החל בשנות ה-40 הרבה לעסוק בזמנו הפנוי בציור יחד עם עוד שניים-שלושה מבני הקיבוץ, שאליהם הצטרף יצחק פרנקל, שכבר היה צייר ידוע בארץ, והגיע לגבעת ברנר כמורה לציור. משנת 1949 ריכז את מדור האמנות בוועדת התרבות של הקיבוץ המאוחד שם ריכז את הפעילות בקרב ציירי הקיבוצים, שהתלבטו כיצד לשלב בין עבודה גופנית לחיי אמנות. בשנת 1951 החל ללמד ציור בבית הספר של גבעת ברנר וב-1953 יצא ללמוד ציור בפריז. מאז שובו ארצה עסק לוריא לסירוגין בהוראת הציור בגבעת ברנר ובפעילות במזכירות הקיבוץ המאוחד. לוריא גילה עניין גובר בתיאטרון ובבימוי, והרבה לביים ולצייר תפאורות בהצגות שהועלו בקיבוצו. כמו כן שמע הרצאות בחוג לאמנות של אוניברסיטת תל אביב כתלמיד שלא מן המניין. חלק מיצירותיו רוכזו בספר יעקב לוריא שיצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1968. יעקב לוריא באתר 'סיפורי גבעת ברנר' סרט לזכרו של יעקב לוריא שהוכן בשנת 1996, במלאת 30 שנים למותו. יעקב לוריא, דף שער בספרייה הלאומית
קירשווסר

המונח "קירש" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו קירש (פירושונים). קירשווסר (גרמנית: Kirschwasser; מילולית: מי דובדבנים) או בקיצור קירש, הוא משקה אלכוהולי צלול מסוג ברנדי המופק על ידי זיקוק כפול של תסס מיץ דובדבנים שחורים. הדובדבן שממנו מזקקים קירשווסר יכול להיות מתוק או חמוץ, באופן מסורתי משתמשים בדובדבן מורלו חמוץ הנכתש ביחד עם החרצן שלו. הדובדבן גדל בסביבות היער השחור בדרום גרמניה ולכן מאמינים כי שם מקור המשקה. כעשרה קילוגרם של דובדבנים נדרשים להכנת בקבוק אחד של קירשווסר. משקאות אלכוהוליים צלולים מזיקוק של פירות נפוצים בין היתר בדרום גרמניה, מערב אוסטריה ובקנטונים דוברי הגרמנית של שווייץ. משקאות דומים לקירשווסר מאותם אזורים הם אובסטלר (Obstler) שמזוקק מתפוחים או תערובת של תפוחים ואפרסקים, Zwetschgenwasser משזיפים ו-Himbeergeist מפטל. משקאות דומים בצרפת ובקנטונים דוברי הצרפתית של שווייץ מכונים בצרפתית "eau de vie" (מי החיים, אותו המונח שבמקור המילים ויסקי ואקוואויט). משקאות דומים ניתן למצוא גם במדינות אחרות, כדוגמת הסליבוביץ' המופק משזיפים המוכר בכל המדינות שהרכיבו את יוגוסלביה. בניגוד לליקר דובדבנים, הקירשווסר אינו מתוק כלל, ולקירשווסר איכותי טעם נקי של זיקוק מעודן (בדומה לוודקה פרימיום) עם בת טעם עדינה של דובדבן. בדרך כלל קירשווסר נשתה נקי, מקורר, בכוסות קטנות מאוד בתור אפריטיף. לעומת זאת, באופן מסורתי באזורים הכפריים של הארצות דוברות הגרמנית, הוא מוגש בטמפרטורת החדר או מחומם קלות בידיים בתור דיז'סטיף. קירשווסר הוא מרכיב הכרחי בהכנת פונדו גבינה. קירשווסר משמש במתכון המקורי של Schwarzwälder Kirschtorte (טורט היער השחור) שמקורו במאה ה-16. קירשווסר משמש כמרכיב בקוקטיילים "פלורידה", "ליידי פינגר" ו"היער השחור". מדיה וקבצים בנושא קירשווסר בוויקישיתוף קירשווסר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)