איוואן פודובני

איוואן מקסימוביץ' פודובני היה מתאבק מקצועי מהאימפריה הרוסית וברית המועצות . איבן פודובני נולד ביום חג יוחנן השליח בשנת 1871 למשפחה של קוזקים זפורוז'יים בכפר קרסניבקה, שבמחוז זולוטונושה באזור פולטבה שבאימפריה הרוסית (כיום זולוטונושה נמצאת במחוז צ'רקאסי, אוקראינה). כבן למשפחה גדולה, היה קשה לפודובני לפרנס אותה, ולפיכך נאלץ לעזוב את בית אביו לפני גיל 20. בצעירותו עבד כמתאם בנמלי סבסטופול ופאודוסיה במשך שבע שנים, וזכה לכינוי "איבן הגדול". בפאודוסיה החל פודובני להתאמן עם כדורי משקולות והשתתף בקרבות איגרוף. סביב השנים 1897–1898, יצא לסיור עם קרקסים, ובתחילה הופיע בסבסטופול ולאחר מכן בזירות קייב. מתישהו בשנת 1903, פודובני הצטרף למועדון האתלטיקה של סנט פטרסבורג איתו השתתף באליפויות העולם במוסקבה ובפריז . בשנת 1905 הוא הפך לאלוף העולם בהיאבקות בפריז ומאוחר יותר סייר באיטליה, אלג'יריה, בלגיה, ברלין, וזכה באליפות בניס . ב-1906 זכה פודובני בשני גביעי עולם נוספים בפריז ובמילאנו . בשנה 1907 גילה גיאורג האקנשמידט ארבעהמתאבקים גבורים: קונסטנט לה מרין, סטניסלאוס זביסקו, איבן פודובני וג'ו רוג'רס. הארבעה האתגרו את האקנשמידט, והוא נעתר לערוך עמם התמודדות כוחות על מנת לקבוע מי החזק שבמתאבקים ואמור לזכות בטורניר. באנגליה נוכח האקנשמידט בקרב בין זביסקו לפודובני, שבו ניצח זביסקו בפסילה. לפני שחזר לביתו ב-Krasenivka ב-1910, הוא גם זכה במספר גביעי עולם נוספים בווינה, פריז ופרנקפורט . איוון זכה שוב ושוב בהיאבקות היוונית-רומית ב"מונדיאלים" בקרב אנשי מקצוע, כולל הסמכותיים שבהם - בפריז (1905–08). בשנים 1925–27 הופיע בגרמניה ובארצות הברית. לפי מוזיאון קרסניבקה, הוא לא בזבז את כספו שהרוויח במהלך קרבות ועם שובו הביתה קנה 200 הקטאר (490 acre) של אדמה, שני בתים בכפר השכן בוהודוכובקה, חנות קטנה, חנות חפצים, שתי טחנות שאחת מהן הייתה ממוקמת באורז'יציה (היום עיר במחוז פולטבה ). בערך באותה תקופה הוא התחתן בפעם הראשונה. מתישהו ב-1913 השתתף פודובני במונדיאל נוסף במוסקבה, שם הפך לסגן אלוף. זה היה אז שאשתו עזבה אותו לעוד אחד לקחת את מדליות הזהב שלו. תוך כדי סיבוב הופעות ברוסטוב, איוון פוגש את אשתו השנייה לעתיד לה התחתן ב-1923. בשנות ה-20 הוא סייר בארצות הברית ונשאר בלתי מנוצח בעת ביקור בעיר ניו יורק, לוס אנג'לס, פילדלפיה, שיקגו, סן פרנסיסקו . ב-2 בפברואר 1926 בעיר ניו יורק, פודובני הפסיד לאלוף העולם בהיאבקות במשקל כבד ג'ו סטכר, שנחשב להפסד הראשון של פודובני מזה 25 שנים. ב-16 ביוני, סטכר מביס שוב את פודובני באודיטוריום האולימפי בלוס אנג'לס לעיני 10,000 איש. במהלך סיבוב ההופעות שלו בארצות הברית, נאלץ איבן להתמודד בסגנון לחימה חופשי מול יריביו. בגיל 56 זכה איבן בתחרות יופי לגברים שנערכה בארצות הברית. מכיוון שלא הצליח למשוך את חצי המיליון דולר שהרוויח, שכן דרוש היה אזרחות, חזר לארץ מולדתו. בהמשך דרכו המשיך איבן להופיע בקרקסים ברוסיה, ופרש לבסוף בגיל 70. הופעת הפרידה האחרונה שלו התקיימה בקרקס העיר טולה בשנת 1941. לאחר פרישתו, התיישב איבן עם רעייתו בעיירה קובאן, שם רכשו בית בן שתי קומות עם גינה בייסק. בנובמבר 1939 הוא קיבל את התואר של האמן המכובד של ה-RSFSR, וב-1945 זה של האמן המכובד בספורט . במהלך הכיבוש הגרמני הנאצי הוא סירב לעזוב את ברית המועצות כדי להכשיר מתאבקים גרמנים. והקרב האחרון נערך בגיל 70. לאחר תום הקריירה עבר לים אזוב וחי עד מותו - 77 שנים. פודובני שמר על יריבות מקצועית לכל החיים עם המתאבק סטניסלאוס זביסקו. הוא מת ללא הפסד ב-8 באוגוסט 1949, בעיירה Yeysk, באזור קובאן בדרום רוסיה מהתקף לב. איוון נקבר בייסק בפארק מחוץ לעיר. באתר קבורתו הותקן אובליסק שנהג לומר "הנה שוכב הבוגטיר הרוסי ". אשתו הראשונה של איבן, אנטונינה, בגדה בו ונמלטה עם גבר אחר, כשגנבה את מדליות הזהב שלו. בהמשך התחרטה אנטונינה על מעשיה וניסתה לשוב אליו, אך איבן סירב לסלוח לה. על פי מנהל מוזיאון קרסניבקה, לאיבן פודובני היו שלוש אחיות - מוטרונה, מרינה ויבדוקיה, ושלושה אחים - אומליאן, מיקיטה ומיטרופן. גורלם של אומליאן ומיקיטה אינו ידוע, אך מיטרופן המשיך להתגורר בקרסניבקה עד מותו בשנת 1966. קרובת המשפחה האחרונה של איבן שגרה בקרסניבקה הייתה נכדתו חנה זכריבנה, שנפטרה זמן קצר לפני שנת 2011. ידוע גם כי למוטרונה ולמרינה היו שלושה ילדים כל אחת, אך איבן שמר על קשר הדוק יותר עם אחותו הצעירה יבדוקיה, ואף שימש כסנדק לבתה מריה. בסופו של דבר, עברה יבדוקיה לכפר השכן בוהודוכובקה ולאחר מכן לזולוטונושה. שמו של אביו של איבן פודובני היה מקסים איבנוביץ' פודובני. על פי מוזיאון קרסניבקה, גובהו של איבן היה 1.80 מטר, משקלו היה 118 ק"ג, היקף שריריו הדו-ראשיים היה 44 ס"מ, וצווארו העבה היה ברוחב 60 ס"מ.. בין חבריו של פודובני היה דמיטרו יבורניצקי שחי בדנייפרופטרובסק (יקטרינוסלב). שש פעמים ברציפות אלוף בהיאבקות יוונית-רומית בשנים 1905–1909, הראשון שעשה זאת. לגיון הכבוד (1911) מסדר הדגל האדום של העבודה (1939) אמן מכובד של ה-RSFSR (1939) מאסטר מכובד בספורט של ברית המועצות (1945) באתר לידתו קרסניבקה, ניצבת אנדרטה לזכרו של פודובני. קיימת גם קרן על שם איבן פודובני בראשותו של פטרו דושייקו, לשעבר מושל מחוז צ'ורנובאי. הקרן נותנת חסות לפסטיבל השנתי לכוח בוגטיר שנערך מאז 1998. את הפסטיבל המאגד עד 10,000 איש ביקר פעם אחת נכד ונכד של איבן פודובני שהגיע מקזחסטן . Piddubny Olympic College, בית ספר רפובליקני גבוה לתרבות פיזית לשעבר ( בקייב ) שונה ב-2015 מדיה וקבצים בנושא איוואן פודובני בוויקישיתוף Иван Максимович Поддубный / Ivan Poddubny: Гамбургский счет Ивана Поддубного ב-peoples.ru (in Russian) הביוגרפיה של איבן פודובני (in Russian) הביוגרפיה של איבן פידובני איבן פידובני: הרקולס האוקראיני, ספורטאי רב עוצמה ופטריוט איתן (אורכב 25.07.2008 בארכיון Wayback Machine) </link> בשבועון האוקראיני Nikitenko, T. Bogatyr from Krasenivka. Ukrayina Moloda. 7 October 2011 Абсолютная сила Ивана. vokrugsveta.ru ИВАН ПОДДУБНЫЙ (Ivan Poddubny). history.vn.ua "Иван Поддубный в Екатеринославе позировал и дрался". אורכב מ-המקור ב-25 במרץ 2012. נבדק ב-2 בספטמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Nikolai Sukhomlin (16 March 2009) Богатырь Иван ПОДДУБНЫЙ: из грузчиков в чемпионы. h.ua Иван Поддубный (Ivan Poddubny). ote4estvo.ru. 6 July 2011 George, Hackenschmidt (1911). The Path to Strength and Health (ברוסית). Moscow: Popov Brothers. p. 102. "Ludington Daily News - Поиск в архиве Google Новостей". news.google.com. נבדק ב-2022-10-17. "ED "STRANGLER" LEWIS. Facts within a Myth". Los Angeles Herald. 1926-07-17. Сильный мира сего: почему от Ивана Поддубного сбежала жена, и зачем борец работал вышибалой в баре. Argumenty i Fakty Полтавський атлет-циркач з нелюдською силою – Іван Піддубний - ipoltavets.com, ‏2022-09-26 (באוקראינית) "Иван Максимович Поддубный -наш великий земляк (Ivan Maksimovich Piddubny – Our Great Countryman)". Tourism Website "My Eisk". נבדק ב-9 בספטמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "3 россиянина, награждённые орденом Почётного легиона за необычные заслуги (3 Russians Awarded Légion d'honneur for Unusual Merits)". Russian Daily "Sobesednik". 16 באוגוסט 2013. נבדק ב-9 בספטמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה)