דוד גלס

דוד גלס (16 באוקטובר 1936 - 16 באוגוסט 2014) היה עורך דין, וחבר הכנסת בכנסת התשיעית מטעם המפד"ל. דוד גלס נולד במושב בלפוריה שבעמק יזרעאל. אל העולם הדתי התוודע על ידי בן המושב הרב גדליה נדל, מתלמידי החזון איש. בשנים 1950–1953 למד במדרשית נעם. בשנת 1954 למד בישיבת סלונים ברמת גן. בשנים 1954–1957 שירת בצה"ל ככתב צבאי בביטאון הרבנות הצבאית "מחניים". את שירות המילואים עשה בחיל התותחנים, ולאחר מכן סיים קורס חוקרי זיהוי והגיע לדרגת סגן. בשנת 1970 קיבל תואר בוגר (בהצטיינות) מהפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו היה חבר המערכת הראשונה של "משפטים". בשנת 1977 הוסמך כעורך דין. בשנים 1960–1974 עבד במשרד הדתות, ומילא שם תפקידים של מנהל לשכת השר, מנהל המחלקה לקראים ושומרונים, מנהל המחלקה לשירותי קבורה, יועץ לסגן השר, סמנכ"ל לתפקידים מיוחדים, וסמנכ"ל למינהל. ערך, יחד עם זרח ורהפטיג וחיים חפץ, את הספר "דת ומדינה בחקיקה: לקט חיקוקים ופסיקה", שיצא לאור ב-1973. בשנים 1974–1977 כיהן כמנהל הכללי של משרד הדתות. החל ב-1977 ועד יום מותו היה שותף בכיר במשרד עורכי הדין גלס-ברסלע (שילוב כהונה בכנסת ועיסוק פרטי היה מותר באותה עת). כיהן במשך 8 שנים כדיין בבית הדין הארצי של לשכת עורכי הדין בישראל. מתמחה במשפט חוקתי, מינהלי ודתי. דוד גלס היה נשוי ולו שני ילדים. נפטר ב-16 באוגוסט 2014 כתוצאה מסיבוך בדלקת בכיס המרה. בשנים 1960–1984 היה פעיל וחבר במוסדות המרכזיים של מפד"ל, והיה יו"ר המפד"ל בירושלים – הסניף הגדול ביותר של המפלגה. היה מראשי סיעת "ליכוד ותמורה" בראשה עמד יצחק רפאל. בשנת 1974 עלו טענות שהוא השתתף במשא ומתן הקואליציוני מטעם המפד"ל, למרות היותו עובד מדינה. בשנת 1977 נבחר לכנסת התשיעית מטעם מפד"ל. וכיהן כיו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט וחבר בוועדות הכנסת השונות. לקראת הבחירות לכנסת העשירית, בשנת 1981, התערער מעמדו במפלגה בגלל מעורבותו כעד בחקירות נגד ישראל אבו חצירא. ניסיונו לארגן את "קשר אוסלו ב'" להדחת יוסף בורג ורפאל בן נתן מהרשימה לא צלח וגלס מצא את עצמו מחוץ לכנסת. בעקבות זאת ביקש גלס סליחה מיצחק רפאל וניסה לפעול יחד איתו לשיבה לכנסת. ב-1984 פרש מהמפד"ל, על רקע מה שראה כהקצנה הימנית של המפלגה, והצטרף ל"מערך" שבו כיהן כחבר לשכת המפלגה וכמועמד מטעמה לכנסת. לאחר שנה פרש מהמערך בשל טענות על יחס משפיל ומתנשא של הנהגתה לנושאי דת ולחברים הדתיים שבשורותיה. ב-1984 התקרב לתנועת ש"ס, בתחילה כיועץ משפטי של התנועה, ובמרוצת השנים גם כיועץ פוליטי וכמקורב לאריה דיין ולמנהיג הרוחני של התנועה הרב עובדיה יוסף. היה איש סודו של הרב עובדיה יוסף, שאף הפקיד בידו את צוואתו. גלס נחשב ליונה פוליטית. עוד בהיותו ח"כ מטעם המפד"ל השתתף בכנס הראשון של תנועת "שלום עכשיו" והטיף באופן עקבי לנסיגה מ"השטחים" ולפשרה עם הפלסטינים. היה חבר מועצת "יוזמת ז'נבה", חבר ב"קבוצת אלסינור" שהוקמה ביזמת מרכז פרס לשלום והמרכז הפלסטיני ללימודים אסטרטגיים וחבר בקבוצת התמיכה הישראלית של ארגון Forward Thinking מלונדון שחתרה לפתרון הסכסוך בין ישראל לפלסטינים. דוד גלס, באתר הכנסת דוד גלס, באתר כנסת פתוחה יאיר אטינגר, עורך הדין דוד גלס, איש סודו של הרב עובדיה יוסף, מת בגיל 77, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2014 שחר אילן, שמאלני, מאמין בשלטון החוק, אשכנזי – אבל בכיר בש"ס, אתר "הארץ", 17 באוגוסט 2014 בהיותו ח"כ עיברת את שמו לגל, אולם לימים שב לשמו המקורי 73 נשים בין המוסמכים החדשים, דבר, 24 באוקטובר 1977 משלחת שומרונים אצל ראש הממשלה, דבר, 27 ביוני 1967 דוד גלס יתמנה מנכ"ל משרד הדתות, מעריב, 17 במרץ 1974 אריה דיין, גלס, פיינשטיין, בר-סלע והכל השאר, כל העיר, 8 בדצמבר 1989 ד. גלס - יו"ר מזכירות המפד"ל בירושלים, הצופה, 27 בינואר 1969 סיעת הגוש במפד"ל ירושלים החליטה לפרוש, מעריב, 18 במאי 1969 אהוד גוט, הנציבות חוקרת אם מנכ"ל, מעריב, 26 באוגוסט 1974 אבי בטלהיים, אם יצחק רפאל רוצה לדחוק אותי, מעריב, 30 בדצמבר 1982 דיין חגי אשד, שלום בית במפד"ל, דבר, 20 באפריל 1978 נחום ברנע, הצעה שאין לסרב לה, דבר, 23 ביוני 1978 20 ח"כים קוראים להשתתף בהפגנה של שלום עכשיו, דבר, 12 בינואר 1979 אברהם תירוש, נראה שח"כ דרוקמן לא יפרוש, מעריב, 28 בפברואר 1979