laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כארון

כארון (ביוונית: Χάρων) הוא משיט המעבורת של האדס, אל השאול במיתולוגיה היוונית. המיתולוגיה מספרת שהוא העביר מתים לצידו השני של נהר האכרון או נהר הסטיקס רק אם היה ברשותם מטבע לתשלום עבור הנסיעה. לכן היוונים הקדמונים נהגו לקבור את מתיהם כשמטבע אובול מתחת ללשונם, או על עיניהם, כדי שלא ייאלצו לנדוד לנצח לאורך גדות הנהר. כארון הוא בנם של ארבוס וניקס. הוא מתואר בדרך כלל כזקן רזה ונרגן או לחלופין כשד מכונף בעל פטיש דו־ראשי. למרות זאת במספר עיבודים כגון: הסרט "הרקולס" של חברת סרטי וולט דיסני הוא מוצג כשלד. לדברי ורגיליוס בספרו "האיניאדה" וכן לדברי מקורות אחרים, כארון משיט את סירתו על הנהר סטיקס. עם זאת, על פי מרבית המקורות, הנהר שעליו שטה המעבורת של כארון הוא אכרון ולא סטיקס. בתקופה מאוחרת יותר גם דנטה בספרו "הקומדיה האלוהית" הצטרף לקביעה זו. פעמים בודדות בלבד התיר כארון לאנשים חיים לשוט במעבורת שלו ולהיכנס אל תחומיה הפנימיים של ממלכת השאול. בין היתר, הוא אפשר זאת למוזיקאי המוכשר אורפאוס, שהצליח לעשות כן באמצעות נגינתו העצובה והיפה, שריככה את ליבו של כארון. על שמו של כארון קרוי הירח כארון, ירחו של כוכב הלכת הננסי פלוטו. פלוטו עצמו קרוי על שמו של אל השאול הרומאי, הוא האדס בקרב היוונים. גם הביטוי המשמש לקביעת זמן גאולוגי, כרון, קרוי על שמו של כארון. מדיה וקבצים בנושא כארון בוויקישיתוף כארון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כארון, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
פנולוגיה

האם התכוונתם ל... פנולוגיה (מדע) – (Phenology) המדע העוסק בחקר המחזוריות בטבע. פנולוגיה (קרימינולוגיה) – (Penology) תורת הענישה.
אנדמיות

האם התכוונתם ל... אנדמיות (ביולוגיה) – מאפיין של טקסון כלשהו הקיים באזור תפוצה מוגבל אנדמיה (אפידמיולוגיה) – מאפיין של מחלה מידבקת
קיילטראם, מלך הפיקטים

קיילטראם (באנגלית: Cailtram), בנו של גירום (Girom) היה מלך הפיקטים, במחצית השנייה של המאה השישית. קיילטרום הוא השלישי מבין בניו של גירום שמלך על הפיקטים (אחיו דרסט הרביעי וגרטנייט הראשון מלכו לפניו). על פי "דברי ימי הפיקטים" קיילטראם מלך בין שנה לשש שנים, לאחר אחיו גרטנייט ולפני טאלורק השני. הכרוניקות הקדומות כותבות את שמו במספר צורות ובהם קיילטאני (Cailtarni) וקיילטיין (Cailtaine) כתבים מאוחרים יותר (שנכתבו בראשית ימי הביניים) מופיע שמו בצורות קלהיראן (Kelhiran), קלטוראן (Kelturan) וקיבורקאן (Kyburcan). דברי ימי הפיקטים
גרטנייט הראשון, מלך הפיקטים

גרטנייט (באנגלית: Gartnait I), בנו של גירום (Girom) היה מלך הפיקטים, במחצית השנייה של המאה השישית. גרטנייט הוא השני מבין בניו של גירום שמלך על הפיקטים (אחיו דרסט הרביעי מלך לפניו, ואחיו וקיילטראם מלך אחריו). על פי "דברי ימי הפיקטים" גרטנייט מלך בין שש לשבע שנים, לאחר מות אחיו הבכור דרסט. לאחר מותו עלה לשלטון אחיו הצעיר קיילטארם. דברי ימי הפיקטים
שובה

שׁוּבָה הוא מושב בנגב הצפוני-מערבי, מצפון מערב לנתיבות, המשתייך לארגון יישובי הפועל המזרחי, ומשתייך למועצה האזורית שדות נגב. שם המושב הוצע על ידי זאב וילנאי והוא מתבסס על הפסוק בספר תהילים: ”שׁוּבָה ה' אֶת שְׁבִיתֵנוּ כַּאֲפִיקִים בַּנֶּגֶב”. המושב נוסד בשנת 1950, על ידי עולים מטריפולי (בירת לוב), ובשנת 1957, המושב חולק לשניים, וחלקו השני שימש להקמת מושב זמרת. שטח המושב הוא כ-4,500 דונם. התושבים עוסקים בעיקר בחקלאות. בשנת 2009 הצטרף למושב גרעין משפחות צעירות שהגיעו מרחבי הארץ שהוסיפו למקום גוון אקולוגי-חסידי-ארצישראלי, בנו במקום בתי קבע והקימו מוסדות חינוך דתי אלטרנטיבי. באירועי מתקפת הפתע על ישראל, ביום שבת ה-7 באוקטובר 2023, המחבלים לא חדרו ליישוב. במהלך מלחמת חרבות ברזל, עליה הכריזה ישראל בתגובה למתקפת הפתע, תושבי המושב פונו למלונות ברחבי הארץ. מדיה וקבצים בנושא שובה בוויקישיתוף שובה, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור שובה(הקישור אינו פעיל) באתר המועצה האזורית שדות נגב ארי ליבסקר, ימי שובה, באתר כלכליסט, 4 באוקטובר 2012 מושב שובה חוגג 70, סרטון שנערך לרגל חגיגות 70 למושב בתקופת הקורונה גרעין שובה חוגג עשור, סרטון שנערך לרגל עשור לגרעין שובה אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ספר תהלים, פרק קכ"ו, פסוק ד'
תמונת פגישת הרצל עם קיסר גרמניה

תמונת פגישת הרצל עם קיסר גרמניה היא תמונת פוטומונטז', שנוצרה על מנת להנציח את פגישתו של בנימין זאב הרצל עם קיסר גרמניה וילהלם השני, שהתקיימה ליד מקוה ישראל ב-28 באוקטובר 1898, במהלך מסעו של הקיסר לארץ ישראל. הפגישה נערכה ביוזמתו של הרצל, במסגרת פעילותו המדינית לקראת סוף המאה ה-19, מתוך כוונה להניע את הקיסר להפעיל את השפעתו על הסולטאן הטורקי - במטרה שהאחרון יעניק את הצ'ארטר המיוחל להקמת מדינה יהודית. על מנת להנציח את הפגישה בין הרצל לקיסר, התבקש דוד וולפסון לצלם את השניים. וולפסון, שלא היה צלם מקצועי, התרגש מגודל המעמד ולכן לא הצליח לקלוט בתמונה אחת גם את הקיסר וגם את הרצל. התמונה שקיבל הייתה של הקיסר יושב על סוס לבן, ומביט לעבר קצה רגלו של הרצל. רוב דמותו של הרצל עצמו לא נמצאת בתמונה. עם פיתוח התצלום התגלתה התקלה, ולכן הוחלט להשתמש בטכניקת הפוטומונטז' על מנת ליצור תמונה טובה יותר. לטובת העניין, נלקח הרצל ליפו, וצולם על גג אחד הבתים שם, כשהוא מחזיק את כובעו בידו (במעין מחוות כבוד). וולפסון חיבר את שתי התמונות על ידי "שתילת" תמונתו של הרצל בתמונה המקורית, העברת הקיסר אל הסוס השחור שהיה מאחוריו, וחיתוך כמעט מוחלט של הסוס הלבן מן התמונה. התמונה המעובדת היא התמונה שפורסמה מאוחר יותר כהנצחת המאורע החגיגי. הצילום המקורי, בו נראית רק רגלו של הרצל התמונה ה"מבוימת" של הרצל על גג ביפו התוצאה הסופית ב-2 במאי 2012, יום הולדתו ה-152 של הרצל, נחנך במקוה ישראל פסל שיצר הפסל מוטי מזרחי בעקבות תמונת פגישתו של הרצל עם קיסר גרמניה. אברהם יערי (עורך), מזכרונות תמר קופרשטין, הרצל במקוה ישראל, זכרונות ארץ ישראל, כרך שני, הוצאת המחלקה לענייני הנוער של ההסתדרות הציונית - ירושלים, תש"ז-1947, פרק ע"ג תמר הירדני, "איך (כמעט) התפספסה תמונה היסטורית", בתוך: יש מקום בארץ ישראל, הוצאת דני ספרים, תשס"ז-2007, עמ' 115-117. דורון פישלר, משטרת הפוטושופ ופרשת החוזה המזויף, באתר ארכיון האינטרנט דודו דיין, טבע הדברים, הצילום שפוברק: הרצל והפוטושופ במקווה ישראל, באתר ynet, 15 ביולי 2012 אלי אלון, נחנך פסל הרצל במקווה ישראל, באתר TheMarker‏, 2 במאי 2012 (מאורכב בוייבאק מאשין) ישי קרוב, חוגגים יום הולדת 152, באתר ערוץ 7, 2 במאי 2012
ויל פרידל

ויליאם אלן "ויל" פרידל (באנגלית: William Alan "Will" Friedle; נולד ב-11 באוגוסט 1976) הוא שחקן, קומיקאי ומדבב אמריקאי. מאז 1999 נודע בעיקר בזכות עבודת הדיבוב שלו במגוון של סרטי וסדרות אנימציה. כשחקן, נודע בצעירותו מהסיטקום "ילד פוגש עולם" בתור אריק מת'יוס, ומסרט קומדיית הנעורים "מלחמת המינים" בתור בראד קימבל. בילדותו גדל פרידל באייבון, קונטיקט שבארצות הברית. שני הוריו, פטרישה ג'ואן (לבית לירי) וגארי אלן פרידל, הם עורכי דין. לאחר סיום לימודיו עבר פרידל לניו יורק, בתקווה למצוא מבחני בד. ב-1997 היה פרידל בזוגיות עם ג'ניפר לאב יואיט, בזמן הצילומים לסרט קומדיית הנעורים בכיכובם "מלחמת המינים". מאוחר יותר שיחקה יואיט לצידו בתפקיד אורח בסיטקום בו השתתף. מלחמת המינים - גילום: בראד קימבל באטמן: הדור הבא: שובו של הג'וקר - דיבוב: טרי מקגינס/באטמן באטמן: אביר גות'אם - דיבוב חוק וסדר - גילום: רוס ילד פוגש עולם - גילום: אריק מת'יוס מי מפחד מהחושך? - גילום: ג'ימי ארמסטרונג באטמן: הדור הבא - דיבוב: טרי מקגינס/באטמן פרויקט זיטה - דיבוב: טרי מקגינס/באטמן מפגשים מהסוג האישי - גילום: סטאן Go Fish ‏(2001) - פיט טרוטנר קים פוסיבול - דיבוב: רון סטופבל לילו וסטיץ': הסדרה - דיבוב: רון סטופבל (מקים פוסיבול) הטיטאנים - דיבוב: פנג ליגת הצדק - דיבוב: גרין לאנטרן, טרי מקגינס הבאטמן - דיבוב: גירהד אמריקן דרגון - דיבוב: בן הדוד גרגי בן 10: כוח חייזרי - דיבוב: קן טניסון אולטימייט ספיידרמן: סדרת האנימציה - דיבוב: דדפול שומרי הגלקסיה - דיבוב: סטאר לורד העולם של ריילי - תפקיד אורח; אריק מת'יוס ספיידרמן (2020) - דיבוב: סוכן AIM Rogue Galaxy Kingdom Hearts II Medal of Honor Teen Titans - דיבוב: פאנג מדיה וקבצים בנושא ויל פרידל בוויקישיתוף ויל פרידל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויל פרידל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ויל פרידל, באתר MusicBrainz (באנגלית)
גרטנייט

האם התכוונתם ל... גרטנייט הראשון – מלך הפיקטים במחצית השנייה של המאה השישית; גרטנייט השני – מלך הפיקטים בין השנים 586–597; גרטנייט השלישי – מלך הפיקטים בין השנים 633–637; גרטנייט הרביעי – מלך הפיקטים בין השנים 657–663.
בית הסוהר צלמון

בית הסוהר צלמון הוא בית סוהר של שירות בתי הסוהר שהוקם בשנת 1996 על גדות נחל צלמון בסמוך ליישוב מע'ר שבגליל התחתון המזרחי. צלמון הוא אחד מבין שני בתי סוהר המרכיבים את אשכול בתי הסוהר באתר "כלנית". השני הוא בית הסוהר חרמון שנחנך בשנת 1998. תוכניות הבנייה של "צלמון" התבססו על המלצות דו"ח ועדת קנת משנת 1981: הוועדה המליצה להפוך את בתי הסוהר למוסד מחנך שמגמתו שיקום. עקב אילוצים של היעדר במקומות כליאה ברמה הארצית וקושי במציאת אוכלוסייה מתאימה הפך בית הסוהר בחלקו לבית סוהר רגיל ובחלקו לבית סוהר שיקומי. דגש ניתן לטיפול וסיוע לאסירים תוך הקניית כלים מתקנים לקראת חזרתם לחברה. בית הסוהר בנוי כקמפוס ללא חומות. המבנה משתדל להיטמע בנוף, במטרה לנצל את האור הטבעי ואת תחושת המרחב. בית הסוהר מאוכלס עד 1000 אסירים פליליים השפוטים במגוון עבירות ולהם יתרת מאסר של עד שבע שנים. בשנת 2010 עבר "בית המעצר טבריה" לבית הסוהר צלמון, שמפעיל כמה אגפים המנוהלים כבית מעצר, לעצורי ימים (עצור המועבר מידי המשטרה לשב"ס), ועצורים עד תום ההליכים. מהלך זה התבצע כאשר הועברו בתי המעצר שהיו בידי משטרת ישראל לידי שירות בתי הסוהר. בית הסוהר צלמון, באתר שירות בתי הסוהר ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תצריב

תצריב היא שיטת דפוס שקע שפותחה במאה ה-16. כבר בימי הביניים (וייתכן כי אף עוד קודם לכן) נעשה שימוש בטכניקה זאת על מנת לקשט כלי נשק, כוסות, צלחות ומגנים. תהליך יצירת התצריב מתחיל בציפוי לוח מתכת (בדרך כלל נחושת, פלדה או אבץ) בחומר העמיד בפני חומצה (לדוגמה: שעווה או אספלטום). נחושת נחשבת למתכת המועדפת להכנת תצריב, משום שהיא נאכלת במידה שווה וקולטת היטב את הדימוי המבוקש, אך היא גם היקרה ביותר. אבץ זול יותר, ובשל כך מועדף על ידי מתחילים, אך הוא דוחה סוגי דיו מסוימים ואינו נאכל בצורה "נקיה" כמו נחושת. פלדה פופולרית בשימוש בקרב אמנים בני זמננו, אך גם היא נופלת באיכותה מן הנחושת למטרות אלו. בעזרת סיכה חורטים על פלטת המתכת את הדימוי הרצוי; החריטה גורעת קווים ונקודות מהשעווה ופני המתכת נחשפים. עם סיום החריטה, טובלים את פלטת המתכת באמבט חומצה, אשר מאכלת ושורפת את המתכת דרך החריצים החשופים. דליפה של חומצה עלולה לגרום לשריפת שטח הפנים של המתכת, או להיווצרות שקעים וסדקים על גבי המשטח. להפסקת תהליך האיכול של החומצה, מוציאים את פלטת המתכת ושוטפים אותה במים. את חומר הציפוי המגן ממיסים בטרפנטין או ממס דומה. מאחר שהטרפנטין שומני ויכול לפגוע בהדפסה מסירים אותו בספירט מתילי. בסיום התהליך מתקבלת פלטת מתכת עליה חרוט הדימוי הרצוי. טכניקת התצריב קנתה לה פופולריות בקרב אמנים, שהעדיפו אותה על פני התחריט בהיותה מהירה יותר וכן קלה יותר ללימוד על ידי כל אמן הבקיא בציור ורישום. משערים כי הראשון שהשתמש בפלטות מתכת על מנת ליצור הדפסים היה האמן הגרמני איש אאוגסבורג, דניאל הופפר (1470–1536). מקצת עבודות תצריב המיוחסות לו שמורות כיום במוזיאון הלאומי בנירנברג וכן במוזיאון ההיסטורי בברלין. ז'אק קאלו (1592–1635), צרפתי בן מחוז לורן, פיתח את ה-échoppe – מחט מיוחדת בעלת קצה מעוגל, המאפשרת חריטת קווים בעובי משתנה, בדומה לתחריט. בנוסף, שכלל קאלו את תהליך הצריבה על ידי הכנסת "עצירות", והפיכת הצריבה לתהליך רב-שלבי. צריבה "קלה" בחומצה תעניק גון בהיר יותר לדימוי המבוקש- לעומת "צריבה עמוקה". שכלול זה אפשר הכנסת מימד נוסף לתצריב-אור וצל. כמו כן מיוחס לקאלו שיפורים מסוימים במשטח הצרוב- הוא ציפה את לוח המתכת בלכה, שיועדה במקור לציפוי כלי נגינה במקום בשעווה. ממשיכו של קאלו היה הפריזאי אברהם פוס, אשר יצר את המדריך הראשון לעבודת תצריב, שתורגם לצרפתית, איטלקית והולנדית. במאה ה-17 עשו אמנים ידועים דוגמת רמברנדט וג'ובאני בנדטו קסטיליונה שימוש בטכניקה זו. כיום ניתן ליצור גם תצריב היפר-ריאליסטי של תצלום, באמצעות פולימרים הרגישים לאור. הדאגה לאיכות הסביבה הביאה את האמנים לחפש חומרי יצירה שאינם רעילים: שימוש בדיו במקום בחומצה, ובשעוות רצפה במקום לכת אמנים לציפוי פלטת המתכת. האומנים קית' הווארד ומארק זאפרון יצרו תצריב בעזרת פולימרים אקריליים, אשר אינם יוצרים גז רעיל בדומה לחומרים המסורתיים. כמו כן נעשה שימוש תעשייתי בטכניקה זו על מנת לייצר התקנים מוליכים למחצה ורכיבי מעגל חשמלי. מדיה וקבצים בנושא תצריב בוויקישיתוף תצריב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תצריבים, דף שער בספרייה הלאומית
ויניפרד הקדושה

ויניפרד הקדושה (הקרויה בוולשית Gwenffrewi; באנגלית מודרנית Winifred) היא קדושה בנצרות שהייתה על פי האגדה אשת אצולה וולשית שהוכרזה כקדושה אחרי שמתה על תומתה. מעיין מרפא באתר מותה הפך למקדש ואתר לעלייה לרגל הקרוי באר ויניפרד הקדושה בעיר הוולשית הוליוול, המכונה לעיתים "לורד של ויילס". ויניפרד נחשבת בתקופה המודרנית לפטרונית של פקידי תשלומים ומשכורות. על פי האגדה, ויניפרד הייתה בתו של אציל וולשי, דוד אפ איילוף (Tyfid ap Eiludd). אדם בשם קרדוג חיזר אחרי ויניפרד וזעם כשהיא הודיעה על החלטתה להפוך לנזירה. הוא ערף את ראשה. על פי גרסה אחת של האגדה, הוא גלגל את ראשה מראש גבעה, ובמקום שבו הראש עצר, פרץ מעיין מרפא. הראש חובר חזרה לגוף על ידי באונו הקדוש, שהיה דודה. היא הפכה לנזירה ולאם מנזר בגווית'רין שבדנביכשייר. קרדוג נמס לאדמה לאחר קללת באונו. בגרסאות אחרות של האגדה יש פרטים נוספים על חייה, כולל מסע לרומא. מדיה וקבצים בנושא ויניפרד הקדושה בוויקישיתוף
זמרת (מושב)

זִמְרָת הוא מושב דתי בנגב הצפוני-מערבי, מצפון מערב לנתיבות, המשתייך לארגון יישובי הפועל המזרחי. שם המושב הוא משירת הים בספר שמות: ”עָזִּי וְזִמְרָת יָהּ וַיְהִי לִי לִישׁוּעָה”. המושב נוסד רשמית בשנת 1957 על ידי עולים מתוניסיה לאחר שפוצל היישוב הסמוך שובה (ועל כן בתחילה נקרא המושב "שובה ב'"). שטחו של המושב הוא כ-4,500 דונם, ותושביו עוסקים בעיקר בחקלאות. המושב משתייך למועצה האזורית שדות נגב. בהיותו יישוב חקלאי או יישוב באזור פיתוח, עובדים המעתיקים את מקום מגוריהם ליישוב וגרים בו לפחות שישה חודשים רצופים, נהנים מכך שאם התפטרו לשם כך מעבודתם, ההתפטרות תיחשב להם כפיטורים. לתושבי יישוב זה ניתן זיכוי ממס הכנסה בהתאם לסעיף 11 לפקודת מס הכנסה. באירועי מתקפת הפתע על ישראל, ביום שבת ה-7 באוקטובר 2023, המחבלים לא חדרו ליישוב. עם זאת, הוא עדיין פונה מיושביו במהלך מלחמת חרבות ברזל, עליה הכריזה ישראל בתגובה למתקפת הפתע. תושבי המושב פונו למלונות בעיר הרצליה. מדיה וקבצים בנושא זמרת בוויקישיתוף זמרת, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור זמרת, באתר מועצה אזורית שדות נגב אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 אתר הבית - אתר המגורים בכפר, מושב זמרת. ספר שמות, פרק ט"ו, פסוק ב' תקנה 12(ב) לתקנות פיצויי פיטורים (חישוב הפיצויים, והתפטרות שרואים אותה כפיטורים), תשכ"ד-1964 בהתאם לסעיף 11 לפקודת מס הכנסה ניתן לתושב יישוב זה זיכוי ממס הכנסה בשיעור מסוים מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית, בתנאי שהתגורר ביישוב שנה לפחות. ראו חוברות ניכויים חודשיות - לוח עזר לחישוב מס הכנסה ממשכורת ושכר עבודה, באתר של רשות המיסים
דואר דיפלומטי

דואר דיפלומטי (באנגלית: diplomatic bag) הוא מעטפה, חבילה, מזוודה או כל מארז אחר המשמש למשלוח חומרים הנהנים מחסינות דיפלומטית מחיפוש או תפיסה. דואר דיפלומטי מועבר בדרך כלל על ידי שליח דיפלומטי, כמוגדר בסעיף 27 לאמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים, והשליח נהנה אף הוא מחסינות דיפלומטית ממעצר או עיכוב. האמנה קובעת כי על השליח הדיפלומטי לשאת תעודה רשמית המציינת את מעמדו ואת מספר השקים הדיפלומטיים שהוא נושא. עוד קובעת האמנה כי הדואר הדיפלומטי חייב לשאת סימן חיצוני ברור המעיד על אופיו והוא חייב להכיל אך ורק מסמכים וחפצים שנועדו לשימוש רשמי. ניתן להפקיד דואר דיפלומטי אף בידי קברניט חברת תעופה מסחרית שמטוסה טס לנמל הכניסה למדינת היעד של השק. במקרה כזה, השק עדיין יהנה מחסינות דיפלומטית, אף שהקברניט לא יהנה ממעמד של שליח דיפלומטי, אולם המדינה המארחת חייבת להתיר, לחבר במשלחת הדיפלומטית שאליה מיועד השק, גישה חופשית וישירה לקברניט כדי לקבל מידיו את המשלוח. במספר פרשיות דווח על ניצול לרעה של מעמדו של הדואר הדיפלומטי, ובכללם ניסיונות חטיפה. מצרים ניסתה לחטוף באמצעות שימוש בדואר הדיפלומטי שלה את המרגל הישראלי מרדכי לוק, אך ניסיון החטיפה התגלה וסוכל. ניגריה, בפרשה שהיו מעורבים בה גם ישראלים, ניסתה לחטוף את השר לשעבר אומרו דיקו ולהביאו לגבולותיה. גם ניסיון זה סוכל. על פי דיווחים עיתונאיים קיימות ממשלות מושחתות שניצלו את חסינות הדואר הדיפלומטי להברחת סמים. בדיונים על קריפטוגרפיה הדואר הדיפלומטי מוזכר לעיתים קרובות כדרך הבטוחה ביותר להעברת מפתחות, ספרי קוד וכלים אחרים המשמשים להצפנה. בדומה לאליס ובוב, דואר דיפלומטי הוא דוגמה למשתנה מטה-תחבירי כאשר נעשה בו שימוש בדרך זו. הדואר הדיפלומטי, במציאות היחסים הבינלאומיים בעולם, משמש בדיוק למטרה זו. דוגמה לכך היא מחאתם החריפה של דיפלומטים גרמנים בפולין בשנות ה-20 המאוחרות, כאשר מכונת הצפנה שנשלחה לשגרירות גרמניה בוורשה - גרסה מסחרית של האניגמה - לא סומנה בטעות כדואר דיפלומטי ונפתחה, תחת מחאה, על ידי שלטונות המכס הפולניים. לאחר ששהתה במהלך סוף שבוע בחזקת המכס, היא שוחררה לדרכה, ללא התנצלות, לא בטרם נבדקה באופן מדוקדק על ידי מומחי הצפנה פולנים. מדיה וקבצים בנושא דואר דיפלומטי בוויקישיתוף Tony Thompson, Gangs: A journey into the heart of the British underworld. Hodder Paperbacks, 2005. ISBN 0340830530
פוליטיקה של תימן

תימן היא רפובליקה נשיאותית שבראשה עומד נשיא. המערכת הפוליטית בתימן נשלטת על ידי מפלגת הקונגרס הכללי של העם, וכך היה מאז האיחוד. הכוח הביצועי נמצא ידי הממשלה. הכוח החקיקתי נמצא בידי הממשלה ובידי הפרלמנט התימני. תימן היא רפובליקה חד ביתית. לפי החוקה הנשיא ממנה את מועצת השורא ובה 111 חברים. הנשיא הוא ראש המדינה, וראש הממשלה עומד בראשות הממשלה. החוקה קובעת כי הנשיא ייבחר בהצבעת פופולריות מבין שני מועמדים לפחות שאושרו על ידי הפרלמנט; ראש הממשלה ממונה על ידי הנשיא. תקופת הכהונה של הנשיא היא 7 שנים, וזו של הפרלמנט היא 6 שנים. זכות ההצבעה נתונה לכל אחד מעל גיל 18. הנשיא נבחר בהצבעת פופולריות[דרושה הבהרה] ישירה לתקופה של שבע שנים. סגן הנשיא, ראש הממשלה והשרים ממונים על ידי הנשיא. מועצת השרים ממונה על ידי הנשיא והמינוי מבוסס על המלצות של ראש הממשלה. הנשיא עלי עבדאללה סאלח הוא ראש המדינה של תימן המאוחדת מאז 1990 (ושל צפון תימן מאז 1978), ונבחר פעם נוספת באופן דמוקרטי ב-1999. בבחירות הנשיאותיות בספטמבר 2006, סאלח אותגר על ידי קואליציה של 5 מפלגות אופוזיציה מובילות, מפלגות המפגש המאוחדות, שהעמידו בראשן את המועמד פייסל בין שאמלאן. דווח כי הנשיא סאלח החליט במהלך 2005 לא להתמודד על כהונה נוספת, אולם בעקבות בקשות מהציבור הוא החליט לרוץ בשנית. בפרלמנט התימני, אספת הנבחרים של תימן (מג'לס אלנואב) של תימן יש 301 חברים, הנבחרים לכהונה של 6 שנים על ידי מחוזות בחירה. במאי 1997 הנשיא הקים מועצה מייעצת הנקראת מועצת השורא, שלעיתים מתייחסים אליה כאל הבית העליון של הפרלמנט; 59 חברי המועצה ממונים כולם על ידי הנשיא. החוקה התימנית קוראת לעצמאות של הרשות השופטת. קובצי החוקים של תימן הדרומית והצפונית לשעבר אוחדו. המערכת המשפטית כוללת בתי משפט נפרדים לענייני מסחר ובית משפט עליון הממוקם בצנעא. הקוראן מהווה בסיס לכל החוקים, ואסור לחוק לסתור אותו. ואכן, מקרים רבים נדונים לפי הבסיס הדתי של החוק, כלומר, הפירוש של הקוראן. מסיבה זו, שופטים רבים הם מלומדים דתיים ובה בשעה מומחים לענייני משפט. בבחירות הפרלמנטריות באפריל 2003, מפלגת קונגרס העם הכללי (GPC) שמרה על רוב מוחלט. משקיפים בינלאומיים תיארו את הבחירות בתור "עוד צעד משמעותי בהתקדמות התימנית לכיוון דמוקרטיה; אולם, יש להשקיע מאמצים רבים כדי לתקן פגמים מהותיים בתהליכי הבחירות ובתהליכים הפוליטיים שבמדינה. היו מספר בעיות עם הצבעות של אנשים מתחת לגיל ההצבעה החוקי, החרמה של קלפיות, הפחדה בעניין ההצבעה, ואלימות שקשורה לבחירות; יתר על כן, לאופוזיציה הפוליטית בתימן יש גישה מועטה לתקשורת, כיוון שרוב כלי התקשורת נמצאים נשלטים על ידי הממשלה או נמצאים בבעלותה. הבחירות ב-2006 תוארו בצורה חיובית, והן היו תחת פיקוח של מספר משקיפים בינלאומיים. כוח המשימה לבחירות בתימן של האיחוד האירופי פרסם את הדיווח הסופי של על הבחירות: התקשורת התימנית דיווחה שהקואליציה האופוזיציונית הקימה בתאריך 22 בינואר 2007 ממשלת צללים "כדי למלא תפקיד משמעותי בחיים הפוליטיים, כלכליים וחברתיים". המפלגה השלטת GPC קראה לאופוזיציה "ללמוד את המערכות החוקתיות לפני שהם מתחילים לדבר על... חלומות ורודים ואשליות". תימן מחולקת ל-17 מחוזות (muhafazat, ביחיד – muhafazah); אייבאן, עדן, אל-ביידא, אל חודיידה, אל ג'ואף, אל מחרה, אל מאחווית, עתק, דהאמאר, חדרמאות', חאג'ה, איב, לאחג', מאריב, צעדה, צנעא, תעז. ייתכן ובעתיד יתווספו ארבעה מחוזות חדשים – עיר הבירה צנעא, עמראן, דאלא'אה, ראימה. מדיה וקבצים בנושא פוליטיקה של תימן בוויקישיתוף [1]. מספר מועמדים שנבחרו כבלתי מפלגתיים הצטרפו למפלגת הקונגרס הכללי של העם או להתאחדות התימנית לרפורמה. מקורות אחרים נותנים חלוקה שונה של המושבים
לאנאי

לאנאי (באנגלית: Lanai) הוא אי במחוז מאווי שבמדינת הוואי בארצות הברית. מכונה גם אי האננס בשל עברו העשיר בגידולי הפרי. החל משנת 2012 נמצא 98% משטח האי בבעלותו הפרטית של איל ההון לארי אליסון ממייסדי אורקל, קודם לכן החזיקה חברת Castle & Cooke ב-95% משטח האי. שטח האי כ-364 קמ"ר והוא השישי בגודלו באיי הוואי והארבעים ושניים בגודלו מכל האיים השייכים לארצות הברית. בצפון מפרידה בין לאנאי ובין האי מולוקאי תעלת קאלואי וממזרח מפרידה בין לאנאי ובין האי מאווי תעלת אואו. הנקודה הגבוהה ביותר באי (1,026 מטר מעל פני הים) נקראת לאנאיהל. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 חיים באי 3,102 איש. צפיפות האוכלוסין באי היא 9 איש לקמ"ר. היישוב היחיד באי הוא העיר לאנאי שממוקמת במרכז האי. מדיה וקבצים בנושא לאנאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאנאי (באנגלית) סופי אלכסנדר, בלומברג ביזנסוויק, לאבד את גן עדן: מה קרה לתושבי אי העשירים של לארי אליסון, באתר TheMarker‏, 5 ביולי 2022 לאנאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הוואי ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוסה רמון אלכסנקו

חוסה רמון אלכסנקו ונטוסה (בבאסקית: José Ramón Alexanko Ventosá; נולד ב-5 במאי 1956 בברקלדו שבספרד) הוא כדורגלן עבר ומאמן ספרדי-בסקי. כיום אלכסנקו הוא מנהל מחלקת הנוער של ברצלונה. כשחקן, שיחק אלכסנקו בעמדת הבלם באתלטיק בילבאו, דפורטיבו אלבס, ברצלונה ובמדי נבחרות ספרד וחבל הבסקים. אלכסנקו היה קפטן בברצלונה בתקופה המוצלחת ביותר שלה, עת כונתה "קבוצת החלומות" וזכה עם הקבוצה בשבעה עשר תארים. לאחר פרישתו ממשחק ב-1993 החל אלכסנקו לאמן ברומניה. הוא אימן את נציונל בוקרשט ואת אוניברסיטטה קראיובה. מאוחר יותר היה עוזרו של קרלס רשאק כשהיה מאמנה של ברצלונה. אלכסנקו שיחק כנער בקבוצה מקומית, לפני שהצטרף לאתלטיק בילבאו ב-1974. כעבור שתי עונות בקבוצת המילואים של בילבאו, הוא הושאל לדפורטיבו אלבס. ב-1976 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אתלטיק בילבאו. הוא שותף ב-91 משחקי לה ליגה עם אתלטיק והבקיע שמונה שערים. הישג השיא שלו עם אתלטיק היה הגעה לשני משחקי גמר ב-1977 - גמר גביע המלך וגמר גביע אופ"א. ב-1980 חתם אלכסנקו בברצלונה, שם הצטרף לשחקנים בסקים נוספים כגון אנדוני זוביזארטה וצ'יקי בגיריסטיין. אלכסנקו היה קפטן הקבוצה עת כונתה "קבוצת החלומות". הוא הבקיע את שער הניצחון בגמר גביע המלך ב-1988 ונכנס כמחליף בגמר גביע אירופה לאלופות 1992, מה שאפשר לו להניף את הגביע כשקבוצתו זכתה בו. לצד אליפות אירופה, זכה אלכסנקו עם ברצלונה בארבע אליפויות ספרד, בארבע גביעי המלך ופעמיים בגביע המחזיקות, בין היתר. הוא פרש ממשחק בסוף עונת 1992/93, בגיל 37, ובכך היה השחקן המבוגר ביותר בהיסטוריית המועדון שלובש את מדיו. בין 1978 לבין 1982 ערך אלכסנקו 34 הופעות במדי נבחרת ספרד והבקיע ארבעה שערים. הוא שותף ביורו 1980 ובמונדיאל 1982. כמו כן, הוא שותף במשחק אחד של נבחרת חבל הבסקים ב-1979. מדיה וקבצים בנושא חוסה רמון אלכסנקו בוויקישיתוף חוסה רמון אלכסנקו, באתר Transfermarkt חוסה רמון אלכסנקו, באתר BDFutbol חוסה רמון אלכסנקו, באתר WorldFootball.net חוסה רמון אלכסנקו, באתר National Football Teams חוסה רמון אלכסנקו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt חוסה רמון אלכסנקו, במדור השחקנים האגדיים באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה
דרסט

האם התכוונתם ל... דרסט הוא שמם של עשרה ממלכי הפיקטים: דרסט הראשון – דרסט בנו של ארפ, בן זמנו של פטריק הקדוש; דרסט השני – דרסט גורת'ינמוך, מלך בשלהי המאה החמישית; דרסט השלישי – דרסט בנו של אואודרוסט, מלך בשלהי המאה החמישית; דרסט הרביעי – דרסט בנו של גירום, מלך בראשית המאה השישית; דרסט החמישי – דרסט בנו של מונאייט, מלך בראשית המאה השישית; דרסט השישי – דרסט בנו של דונגאל, מלך בשנים 663–672; דרסט השביעי – מלך הפיקטים בשנים 724- 729; דרסט השמיני – דרסט בנו של טאלורגאן, מלך בשנים 782–787; דרסט התשיעי – דרסט בנו של קאוסטנטין, מלך בשנים 834–836 או 837; דרסט העשירי – דרסט בנו של פראט, מלך בשנים 845–848; דרסט הפקות – חברת הפקות ישראלית. דורסט
סרטי רול

סרטי רול הייתה חברה ישראלית אשר עסקה בהפקת סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה ופרסומות (כולל תשדירי שירות, סרטי תדמית ותשדירי בחירות), כמו גם בהפצת סרטים והייתה בעלים של מספר בתי קולנוע. עוד ב-1959 עסקו שלושת מקימי החברה, הצלם והמפיק ניסים לאון (ניצ׳ו), והמפיקים יאיר פרדלסקי וישראל רינגל, בהפקת טלוויזיה חלוצית: הם הפעילו אולפן טלוויזיה במעגל סגור שהוקם לרגל יריד "יובל לתל אביב", בו השתתפו קארן דונסקי ומשה טימור. חברי "סרטי רול" הקימו את החברה בתחילת שנות ה-60, לאחר שיצאו מחברת ההפקות המיתולוגית "סרטי גבע". בשנת 1985 הצטרף אל השלושה המפיק והבמאי נסים לוי. ב-1992 הפכו את החברה הפרטית לחברת המניות "רול תקשורת". ב-1993 הצטרף המפיק יצחק קול לאחר שהפסיד במכרז של ערוץ 2 ולאחריו גם עידו צוקרמן כמפיק ראשי. ב-2001 רכשו את חברת ההפקה אולפני שביט והפכה שותפה בערוץ "טבע הדברים, ערוץ סגנון חיים". ב-2005 מינה בית המשפט המחוזי של תל אביב מפרק לחברת "רול תקשורת", בשל חובותיה למס הכנסה ולנושים אחרים. אולפניה בגבעתיים נרכשו על ידי חברות הפקה אחרות. רק בלירה, (1964) שתי דפיקות לב (1972) קוני למל בתל אביב (1976) מיליונר בצרות (1978) חמש חמש (1980) פצעי בגרות 80 (1980) כשנותנים - קח! (1982) קוני למל בקהיר (1983) זוג נשוי (1983) לא שם זין (1987) המחצבה (1990) "חדווה ושלומיק", סדרת דרמה לערוץ הראשון בשנת 1971 "כן או לא", סדרת דרמה אינטראקטיבית לערוץ 1 "משחק מכור", תוכנית סאטירה והומור, ערוץ 2 "הטריבונה", תוכנית ספורט/פרשנות "אהבה מדרגה ראשונה" (1997) ספיר פרץ, השמים באמת הגבול, גלובס אולפני רול בגבעתיים - הסוף, סרט פרידה שהפיקו עובדי האולפנים, באתר flix בית המשפט הוציא צו לפירוק חברת רול תקשורת