laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ד גראף

ג'דוורד ריצ'רד "ג'ד" גראף (באנגלית: Jedward Richard "Jed" Graef;‏ נולד ב-1 במאי 1942) הוא שחיין עבר אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר גב. גראף נולד במונטקלייר, ניו ג'רזי. הוא החל לשחות בגיל 10 בעיר הולדתו ב-YMCA תחת הדרכתו של בוב אלכסנדר. באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA), שנערכה בשנת 1964 זכה גראף לראשונה במדליית זהב במשחה ל-200 יארד גב בשיא מכללות חדש של 1:56.2 דקות. באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה גראף במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב והוביל לזכייה משלושת של ארצות הברית במשחה. הוא קבע שיא עולם חדש של 2:10.3 דקות, לפני גרי דילי (2:10.5 דקות) ובוב בנט (2:13.1 דקות). הוא שיפר את שיא העולם בן השנתיים של טום סטוק מארצות הברית 2:10.9 דקות. שיאו החזיק מעמד כ-3 שנים ונישבר על ידי צ'ארלס היקוקס מארצות הברית 2:09.4 דקות. גראף הוא דוקטור בפסיכולוגיה מאוניברסיטת מישיגן והיה חלוץ בפסיכולוגיה של הספורט. הוא לימד באוניברסיטת טורונטו. בשנת 1967 נסע למצרים בחסות מחלקת המדינה על מנת לסייע בפאן הפסיכולוגי לשחיינים המקומיים, אך שהותו נמשכה שבועיים בלבד עקב פרוץ מלחמת ששת הימים. בשנת 1988 זכה גראף להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא ג'ד גראף בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב ג'ד גראף, באתר olympedia.org ג'ד גראף (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר Sports123 (באנגלית) סרטון תעודה, שבו רואים את ג'ד גראף מנצח במשחה ל-200 מטר חופשי JED GRAEF (USA) - 1988 Honor Swimmer, באתר היכל התהילה הבינלאומי של השחייה
צפון אמיתי

צפון אמיתי או צפון גאודטי (באנגלית: True North) הוא הכיוון המשיק לפני כדור הארץ ופונה אל הקוטב הצפוני הגאוגרפי. הצפון האמיתי הוא בעצם מעין המשך של קו ציר הסיבוב של כדור הארץ, זהו כיוון ולשם הוא מצביע. כיוון הצפון הגאודטי שונה בדרך כלל מכיוון הצפון המגנטי אליו מצביע מצפן, ומכיוון צפון הרשת הנמדד במקביל להיטל צפון-דרום של קווי רשת הקואורדינטות המקומית (למשל היטל UTM). הצפון הגאודטי שונה במעט מאוד (שניות קשת בודדות) גם מהצפון האסטרונומי האמיתי, וזה מפני שכוח המשיכה המקומי עשוי שלא להצביע על ציר הסיבוב המדויק של כדור הארץ. בשעות הלילה ניתן למצוא את כיוון הצפון בעזרת הקוטב הצפוני האסטרונומי. כיוונו של כוכב הצפון, נמצא במרחק של פחות ממעלה מכיוונו של הצפון הגאוגרפי האמיתי. עקב נקיפת ציר הסיבוב של כדור הארץ, הצפון האמיתי סובב במעגל סביב קבוצת כוכבים אשר ניתן לכנותם, כל אחד בתורו, כוכב הצפון. משך סיבוב אחד הוא 25,000 שנים בקירוב. בשנת 2102 פולריס יגיע למרחק הזוויתי הקרוב ביותר ביחס לצפון האמיתי. Meeus, Jean (1997). Mathematical Astronomy Morsels. Richmond, VA: Willmann-Bell. ISBN 0-943396-51-4. שרני, דן (1992). מיפוי ומדידות הנדסיות. אורט ישראל. Meeus (1997), p.305.
בראד ברידג'ווטר

ברדלי מייקל "בראד" ברידג'ווטר (באנגלית: Bradley Michael "Brad" Bridgewater;‏ נולד ב-29 במרץ 1973) הוא שחיין אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי במשחה ל-200 מטר גב. ברידג'ווטר נולד בצ'ארלסטון, מערב וירג'יניה. הוא בוגר בית ספר תיכון לייק מרי שבמרכז פלורידה, שם התאמן בהדרכתו של פרד טיילר, אלוף אולימפי מאולימפיאדת מינכן (1972). בשנים 1992 - 1994 בתקופת הקולג' למד ושחה באוניברסיטת טקסס. לאחר מכן, עבר לאוניברסיטת דרום קליפורניה שבלוס אנג'לס (USC Trojans) והתאמן בהדרכתו של מארק שוברט. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במאר דל פלאטה, ארגנטינה בשנת 1995 זכה ברידג'ווטר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.79 דקות. באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה ברידג'ווטר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.54 דקות, לפני חברו לנבחרת טריפ שוונק (1:58.99 דקות) ועמנואל מריסי מאיטליה (1:59.18 דקות). באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 1997 זכה ברידג'ווטר במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.04 דקות. נוסף לכך, הוא שחה 100 מטר גב בתוצאה של 55.71 שניות. באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 סיים ברידג'ווטר במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.02 דקות, המנצח בתחרות היה חברו לנבחרת לני קרייזלברג (1:58.84 דקות). באליפות העולם בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה באתונה, יוון במרץ 2000 זכה ברידג'ווטר במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:53.87 דקות, אחרי גורדן קוז'ול מקרואטיה (1:53.31 דקות) ולפני ולדימיר ניקולאיצ'וק מאוקראינה (1:55.33 דקות). כיום, מכהן ברידג'ווטר כסגן נשיא לניהול בחברת PHH השקעות, שבדאלאס. בראד ברידג'ווטר, באתר olympedia.org בראד ברידג'ווטר (אורכב 14.05.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר Sports123 (באנגלית) PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics
אנטה גרודנר

אנטה גרודנר (באנגלית: Anetta Grodner) הייתה זמרת יהודייה אוקראינית ושחקנית. הפרימדונה הראשונה בתיאטרון יידיש. הייתה בתו של סנדלר בקרמנצ'וג, אוקראינה. היא פגשה ונישאה לישראל גרודנר בסביבות 1870 כאשר הוא עבר דרך קרמנצ'וג במהלך נדודיו כחבר צעיר בבראָדער זינגער. בעלה גויס על ידי אברהם גולדפדן כשחקן הבימה המקצועני הראשון ביידיש. בתחילה היה תיאטרון יידיש עניין לגברים בלבד. מחסום המגדר נשבר על ידי שרה סגל בת העשרה שהתפרסמה מאוחר יותר בשם סופי קרפ. עם זאת אנטה גרודנר הייתה הראשונה ששיחקה תפקידים ראשיים ביידיש. יעקב אדלר כתב שהיא הייתה "שחקנית בעלת שבע דרגות של קסם" ושקולה היה "לא חזק אבל מלודי ; קול עם דמעות בתוכו. תמיד היה משהו עצוב מתוק בשירתה. אפילו השירים השמחים קרעו את לבך". אנטה גרודנר השתתפה ברבים מנדודיו של בעלה באירופה, אם כי לא בכולם, עד מותו בשנת 1887. Adler, Jacob, A Life on the Stage: A Memoir, translated and with commentary by Lulla Rosenfeld, Knopf, New York, 1999, ISBN 0-679-41351-0. 135
חינס דה פאסאמונטה

חינֶס דֶה פָּאסָאמוֹנְטֵה (בספרדית: Ginés de Pasamonte) הוא דמות בדיונית המופיעה ברומן דון קישוט מאת מיגל דה סרוואנטס. חינס מופיע בפרק 22 בחלקו הראשון של הרומן כאסיר בשיירת אסירי המלך, הנדון לעבודות פרך בספינת משוטים. דון קישוט משחרר אותו ביחד עם שאר האסירים, והוא בורח משומריו ומדון קישוט ונעלם בהרים. חינס מופיע בשם אחר בפרק 26 בחלקו השני של הרומן, כמפעיל תיאטרון בובות נודד המלווה בקוף. כאשר דון קישוט פוגש את חינס בשיירת האסירים, אומר לו חינס כי הוא כותב אוטוביוגרפיה. לשאלתו של דון קישוט, עונה חינס כי כתיבת הספר טרם הושלמה משום שאין אפשרות להשלימה משום שחינס עצמו עדיין חי, ולא ניתן להשלים את סיפור חייו של אדם טרם מותו. תפיסה זו מנוגדת לתפיסתו של דון קישוט, ששואף להפוך לגיבור ספרותי במהלך חייו. בחלקו הראשון של הרומן, קצין השומרים מכנה את חינס בשם חינֶסיוֹ דה פארַאפּיה (Ginesillo de Parapilla). חינס מוחה בכעס על השימוש בשם זה. מדיה וקבצים בנושא חינס דה פאסאמונטה בוויקישיתוף
גלייבה

גלייבה (בגאלית סקוטית Glayva) הוא ליקר מויסקי סקוטי, תערובת תבלינים, טנג'רין, קינמון ודבש. הסיסמה של המשקה הוא: "הליקר הטוב בעולם". הגלייבה מיוצר בעיירה לית' שבסקוטלנד הוא מיושן בחביות עץ למשך שנתיים, ומקובל לשתות אותו "נקי", או עם קרח. מקורו של השם של הליקר הוא מגאלית ומשמעותו הוא טוב מאוד. דרמבוי אייריש מיסט אתר האינטרנט הרשמי של גלייבה ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בועז איתן

בועז איתן (נולד ב-18 באוקטובר 1948) הוא טייס קרב בחיל האוויר, דוקטור לפיזיקה ויזם הייטק. איתן, בן יחיד להוריו, גדל בחופית ולמד בסמוך למדרשת רופין. עם גיוסו בשנת 1966 התנדב לקורס טיס ולאחריו הוצב בטייסת 117 כטייס מיראז' 3. ב-26 ביוני 1970 בעת שביצע גיחה מבצעית מעל סוריה במסגרת מבצע קיתון 10, ניהל מרדף אחר מטוס מיג סורי שבמהלכו כבה מנועו והוא החל לאבד גובה. בעודו מנסה להניע מנועו מחדש נפגע מטוסו מאש נ"מ והוא צנח בסמוך לסוללת הנ"מ שהפילה אותו. במהלך השבי בסוריה עבר עינויים קשים ותקופת בידוד. בתקופת השבי החל ללמוד פיזיקה מספרי לימוד שהועברו לו באמצעות הצלב האדום יחד עם טייסים נוספים ששהו עמו בשבי ולאחר מכן גם מתמטיקה וכימיה. איתן הוחזר לישראל לאחר כשלוש שנים במסגרת חילופי שבויים שנתפסו על ידי צה"ל במיוחד לצורך כך במבצע ארגז. לאחר חזרתו שב לשרת בצבא קבע בחיל האוויר כטייס קרב. לאחר שחרורו משירות קבע סיים תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה באוניברסיטה העברית ותואר שני בפיזיקה שימושית ודוקטורט בפיזיקה שימושית בהנחייתו של דב פרוהמן. בשנת 1981 נקלט לעבודה בחברת אינטל ישראל בתחום הפיתוח של שבבי זיכרון. ב-1983 עבר לחברת WSI האמריקאית. ב-1992 חזר לישראל והקים שלוחה מקומית שלה. בשנת 1997 ייסד את חברת סייפן שעסקה בפיתוח שבבי זיכרון. בשיאה נסחרה החברה בשווי של יותר ממיליארד דולר. הוא מכר את החברה לחברת ספנשן באוקטובר 2007, ושימש כסגן נשיא בכיר ובהמשך נשיא זמני. החברה נקלעה למשבר ופשטה רגל. כיום מכהן כמנכ"ל קיו קור מדיקל, חברת הזנק בתחום המכשור הרפואי. עמי גינזבורג, אהיה בסייפן כל עוד אני חי, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2005 בועז איתן, באתר פורבס ישראל, 6 באוגוסט 2012 אסף גלעד, בועז איתן: "סייפן היא היום הליבה של ספנשן", באתר כלכליסט, 26 במאי 2010 ספר כימיה מתוך הבלוג זיקוקין די-נור, תובנות ואסופות קריאה של שוקה די-נור, 19 בפברואר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סדר הירושה היעקוביטי

סדר הירושה היעקוביטי הוא סדר הירושה לכתר של אנגליה, סקוטלנד ואירלנד על פי היעקוביטים שלא מכירים בחוק הזכויות 1689 ובחוק ההסדר 1701 ששינה את סדר הירושה הטבעי לכתר. כמו כן היעקוביטים לא מכירים בחוקי האיחוד של 1707 ובחוק האיחוד של 1800 ועדיין מחשיבים את אנגליה, סקוטלנד ואירלנד כממלכות נפרדות, למרות שהטוען לכתר היעקוביטי נושא בתואר "מלך בריטניה הגדולה" שהיה תואר מסורתי מאז איחוד הכתרים ואינו מהווה אינדיקציה לאי עצמאותן של הממלכות השונות. הכתר היעקוביטי היה בתחילתו ברשותו של בית סטיוארט עד מותו של הקרדינל הנרי בנדיקט סטיוארט ב-1807. לאחר מותו נכחדה השושלת והכתר היעקוביטי עבר לצאצאיו של צ'ארלס הראשון דרך בתו הנרייטה אן, נסיכת אנגליה. ראשית, עבר הכתר לבית סבויה (1807–1840), בית אוסטריה-אסטה (1840–1919) וכיום הוא ברשות בית ויטלסבאך ועתיד לעבור לבית ליכטנשטיין. אף לא אחד מן המונרכים היעקוביטים מאז מותו של הנרי אימץ את הטענה לכתר הבריטי או ניסה לפעול כדי להשיגו. הנסיך מקס – אחיו הצעיר של פרנסיס השני. הנסיכה סופי – בתו הבכורה של מקס. נשואה לנסיך אלויס מליכטנשטיין יוזף ונצל, נסיך ליכטנשטיין – בנה הבכור של סופי. נמצא במקום השני בסדר הירושה לנסיכות ליכטנשטיין לאחר אביו. כשיירש את הטענה לכתר יהיה המונרך הראשון מבית ליכטנשטיין וגם היורש הראשון מאז ג'יימס השלישי שנולד בבריטניה והראשון מאז פרנסיס הראשון שיהיה ראש מדינה זרה. יש הטוענים כי נישואיה של מרי השנייה לדודה פרנץ הרביעי, דוכס מודנה אינם חוקיים על פי החוק האנגלי, משום שנישואי דוד ואחייניתו אסורים בנצרות, ואישורו המיוחד של האפיפיור שניתן לה אינו תקף באנגליה השייכת לכנסייה האנגליקנית. בשל כך, הם סוברים כי בנה פרנסיס הראשון אינו יורש את זכותה לכתר הבריטי. לפי גישה זו, את מרי השנייה ירשה אחותה מרי השלישית והשושלת המשיכה דרך צאצאיה: מרי השלישית – אחותה של מרי השנייה (1840–1879) רוברט הראשון והרביעי – נכדה של מרי השלישית (1879–1907) הנרי העשירי והשני – בנו של רוברט הראשון והרביעי (1907–1939) ג'וזף – אחיו של הנרי העשירי והשני (1939–1950) אליא – אחיו של ג'וזף (1950–1959) רוברט השני והחמישי – בנו של אליא (1959–1974) אלישה – אחותו של רוברט השני והחמישי (1974–2017) פיטר – נכדה של אלישה (2017–מכהן) אם מקבלים טענה זו, הטוען היעקוביטי הנוכחי לכתר הבריטי הוא פיטר הראשון, אולם, ככל המונרכים היעקוביטים מאז הנרי התשיעי והראשון, הוא אינו עושה ניסיונות כלשהם להשיג את הכתר. מדיה וקבצים בנושא סדר הירושה היעקוביטי בוויקישיתוף רשימת המלכים וסדר הירושה היעקוביטי, ב-The Jacobite Heritage היעקוביטים לא מכירים בחוקיות מלכותה של מרי השנייה, מלכת אנגליה
חומר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חומר – מונח פיזיקלי עבור כל מה שיש לו מסה ונפח במרחב. חומר (פילוסופיה) – מונח פילוסופי מתחום המטאפיזיקה המנוגד לרוח. חומר גלם – חומר המשמש לייצורם של מוצרים. חרסית – חומר המשמש ליצירת כלי חרס (קרמיקה; ראו גם "חימר" (פירושונים)). חומר (יחידת מידה קדומה) – ראו כור (יחידת מידה). סם פסיכואקטיבי – מכונה גם "חומר פסיכואקטיבי". חמר (פירושונים) חימר (פירושונים)
פול צווייג

פול צוויג (באנגלית: Paul Zweig; ‏ 14 ביולי 1935 - אוגוסט 1984) היה סופר, משורר ומבקר יהודי-אמריקאי. צוויג נולד בברוקלין בשנת 1935. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. לאחר מכן, נסע לפריז שם למד בסורבון ונשאר בעיר עד לשנות השישים. נפטר בשנת 1984 ממחלת הסרטן. Departures Walt Whitman: The Making of the Poet, 1985 Eternity's Woods The Adventurer: The Fate of Adventure in the Western World The Dark Side of the Earth 3 Journeys The Heresy of Self-Love: A Study of Subversive Individualism Against emptiness: poems Paul Zweig's Journeys Into the Self, לי סיגל, הניו יורק טיימס מאמר על חייו של פול צווייג בניו יורק טיימס. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק בנטוב

יצחק בנטוב (באנגלית: Itzhak Bentov;‏ 9 באוגוסט 1923 – 25 במאי 1979) היה מדען, ממציא, מיסטיקאי וסופר. במלחמת העצמאות, במסגרת שרותו בחיל המדע, תכנן את הטיל הראשון של מדינת ישראל. הוא היה מחלוצי מפתחי הצנתרים ואחר כך מראשוני תנועת הניו-אייג' בארצות הברית. נולד בצ'כוסלובקיה ועלה במהלך מלחמת העולם השנייה לישראל. בארץ שירת בחיל המדע ואחר כך ברפא"ל. בשנת 1954 עבר לארצות הברית שם התמסר לעבודה על המצאותיו. בהכשרתו היה מהנדס מכונות והתמחה בהנדסה ביו-רפואית. הוא התמקד בפיתוח צנתרים ללב, ובשנת 1967 פיתח את הצנתר הגמיש הראשון ובשנת 1971 רשם פטנט על צנתר המופעל מרחוק. הוא נכנס כשותף לחברת Medi-Tech Corporation שהייתה אחר כך לבוסטון סיינטיפיק, אחת מחברות הציוד הרפואי הגדולות בעולם. בשנת 1977 יצא לאור ספרו Stalking the Wild Pendulum: On the Mechanics of Consciousness אשר עסק בהתפתחות התודעה מימי המפץ הגדול, תוך כדי שהוא מערב מטה-פיזיקה ורעיונות ממכניקת הקוונטים. אחר כך יצא ספרו "A brief tour of higher consciousness: a cosmic book on the mechanics of creation". הוא עסק במדיטציה מסוג קונדליני וטען כי הוא מסוגל לבצע מסעות חוץ גופניים. הוא נהרג בתאונת מטוס בטיסה 191 של אמריקן איירליינס שיצאה מנמל התעופה שיקגו או'הייר בשנת 1979. יצחק בנטוב, באתר Justia ראיון טלבזיוני עם יצחק בנטוב, סרטון באתר יוטיוב יצחק בנטוב, 1977 ,Stalking the Wild Pendulum: On the Mechanics of Consciousness (קריאת הספר בתצוגה מלאה באתר "גוגל ספרים" ) יצחק בנטוב (עם מירטלה בנטוב), 1982 ,A cosmic book on the mechanics of creation (דף הספר באתר "גוגל ספרים" ) יצחק בנטוב (עם מירטלה בנטוב), 1988 ,On the Mechanics of Creation: A Cosmic Book (דף הספר באתר "גוגל ספרים" ) שרונה בנטוב מויר, 2005 (מהדורה ראשונה) ,The Book of Telling: Tracing the Secrets of My Father's Lives (דף הספר באתר "גוגל ספרים" )
אייריש מיסט

אייריש מיסט (באנגלית: Irish Mist) הוא ליקר אירי העשוי מדבש ומעשבי תיבול כגון אברש ותלתן, על בסיס ויסקי אירי. בספטמבר 2010 המותג נרכש בידי קבוצת קמפרי. הליקר מיוצר מוויסקי אירי מיושן, ונטען כי המתכון הוא בן 1000 שנים. אייריש מיסט נמכר ביותר מ-40 מדינות. בעבר יוצר האייריש מיסט בחוזק של 40% אלכוהול בנפח וכיום הוא מכיל 35% אלכוהול בנפח. גם צורתו של הבקבוק השתנתה מצורה המזכירה דקנטר לבקבוק אירי מסורתי. אייריש מיסט הוא הליקר הראשון שיוצר בצורה מסחרית באירלנד. הייצור החל במזקקות טולמור דיו בשנת 1947 בטולמור, שם גרה משפחת ויליאמס, שהייתה הבעלים הראשונים של האייריש מיסט. המזקקה המקורית הוקמה בשנת 1829, אז זיקקו בה ויסקי אירי. באמצע שנות ה-40 של המאה ה-20 החל דזמונד א. ויליאמס לחפש משקה חלופי הקרוב לוויסקי. הוא גילה את המתכון העתיק וייצור האייריש מיסט החל. גלייבה דרמבוי אתר האינטרנט הרשמי של אייריש מיסט http://www.fxcentre.com/news.asp?2662057 ‏ אודות אייריש מיסט ‏ מכירות אייריש מיסט בעולם ‏מידע על אייריש מיסט ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דקנטר

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. דֵּקַנְטֶר (בעברית: מַשְׁפֶּה או מחדרר) הוא כלי לחדרור יין, לרוב יינות אדומים מתיישנים. ליינות מתיישנים רצוי לתת "לנשום" לפני שתייתם, פעולה זו של חשיפת היין לאוויר מחמצנת אותו ובכך "מרככת" טאנינים קשים ועפיצות יתר ובכך הופכת את היין למוכן יותר לשתייה. לדקנטר יש שטח פנים רחב ומספיק נפח כדי להכיל שלושת רבעי ליטר של נוזל לעומת השטח הצר של בבקבוק היין, וכך שטח הפנים שנחשף לחמצן גדול יותר. ניתן למצוא דקנטרים במגוון עיצובים, וההבדל העיקרי בין הדקנטר לקראף, הוא בכך שלדקנטר יש פקק. לרוב מייצרים את הדקנטר מחומרים כגון זכוכית או בדולח. זמן קצר לפני הגשת היין, יש למזוג את כמות היין הרצויה או את כל תכולתו אל הדקנטר ולהשאיר אותו לנוח כמה דקות, עד אשר היין "ינשום". בזמן מזיגתו ושהייתו בדקנטר, שטח הפנים של היין (החשוף לאוויר) גדל יחסית, מה שמאפשר ליין להתחמצן מהר יותר ובנוסף המשקעים יוותרו בבקבוק המקורי. ניתן לערסל (לסובב) את הדקנטר בכדי לזרז את התהליך. לאחר שהיין התחמצן מעט, תחושת העפיצות של היין תרד והיין יהיה רך ונעים יותר לשתייה. מלבד היתרון הברור של החדרור המהיר של היין, צורתו של הדקנטר עוזרת למנוע מזיגת משקעים הקיימים ביינות שהתיישנו זמן רב אל כוס היין. מדיה וקבצים בנושא דקנטר בוויקישיתוף שגיא קופר, מדריך מושגי יין ד' - דקנטרים, משאבות ואף, באתר ynet, 18 במאי 2005 מונחי היין של האקדמיה העברית ללשון מילון אבניאון - מה זה חדרור יין – פירוש המילה חדרור יין, באתר www.milononline.net Robinson, Jancis (2006). The Oxford Companion to Wine (Third ed.). Oxford University Press. pp. 223-225. ISBN 0-19-860990-6. ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אל פאיס

אל פאיס (El País; מספרדית: "המדינה") הוא עיתון יומי ספרדי. העיתון הוא בבעלות תאגיד המדיה PRISA. עם מכירות של כ-390,000 אלף עותקים ביום, הוא עיתון החדשות היומי הנמכר ביותר בספרד. העיתון הוקם על ידי התאגיד PRISA בשנת 1976 כחלק מהמעבר של ספרד לדמוקרטיה לאחר מות פרנקו והוא היה העיתון הראשון בעל אג'נדה פרו-דמוקרטית. שני מקימיו היו קארלוס מנדו (Carlos Mendo) וחוסה אורטגה ספוטורנו (José Ortega Spottorno). העיתון יצא לאור לראשונה ב-4 במאי 1976. מעמדו של העיתון כמגן הדמוקרטיה התחזק במהלך ניסיון ההפיכה הצבאי של סגן-אלוף אנטוניו טחרו בשנת 1981, במהלכו החזיק כבני ערובה בחברי פרלמנט. העיתון שיצא באותו בוקר היה הראשון שקרא לחוקה והתנגד להפיכה. האידאולוגיה/ נטייה-פוליטית של העיתון הוגדרה על ידי נטייה לאירופהיזם, פרוגרסיביות וליברליזם חברתי, מרכז-שמאל והוא תומך בחיזוק הסמכויות של האיחוד האירופאי. עורכו הנוכחי של העיתון הוא אנטוניו קניו. מדיה וקבצים בנושא אל פאיס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אל פאיס (בספרדית, בפורטוגזית, בקטלאנית ובאנגלית) אל פאיס, ברשת החברתית פייסבוק אל פאיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אל פאיס, ביישום טלגרם אל פאיס, ברשת החברתית אינסטגרם אל פאיס, סרטונים בערוץ היוטיוב אל פאיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Antonovica Arta, Comunicación e imagen de los países bálticos en España a través de la técnica del discurso periodístico, Librería-Editorial Dykinson, 2012-07-14, עמ' 111, ISBN 978-84-9031-545-3. (בספרדית)
אדוארדו פרופר דה קאייחון

אדווארדו פרופר דה קאייחון (בספרדית: Eduardo Propper de Callejón; 9 באפריל 1895 – 1972) היה דיפלומט ספרדי שנודע בעיקר בשל עזרתו בהצלתם של אלפי יהודים מידי הנאצים בצרפת הכבושה, מעשים בזכותם הוכר כחסיד אומות העולם. פרופר דה קאייחון נולד למקס פרופר, יהודי ממוצא בוהמי, ולחואנה קאייחון, ספרדייה קתולית. הוריו גידלו אותו ואת אחיו כקתולים. הוא נישא להלן פולד-ספרינגר, ציירת, אשת החברה הגבוהה, ואחותה של הברונית ליליאן דה רוטשילד - נדבנית ופטרונית נודעת של אומנות בפריז. פרופר דה קאייחון שימש כמזכיר הראשון בשגרירות ספרד בפריז, כאשר נכנעה צרפת בפני גרמניה ב-20 ביוני 1940. על מנת להציל את אוסף האומנות של משפחת אשתו בטירת רויאמונט מסכנת ביזה על ידי הצבא הכובש, הצהיר על הטירה כעל מעונו הרשמי ובכך העניק לה ולכל תכולתה חסינות דיפלומטית. בין יצירות האומנות שניצלו נמצא טריפטיכון של יאן ואן אייק - מהציירים החביבים על היטלר. ביולי 1940 עזבה ממשלת צרפת את פריז ובעקבותיה כל השגרירויות הדיפלומטיות, כולל השגרירות הספרדית. פרופר דה קאייחון ומשפחתו עברו לבורדו, שם גילה כי הקונסול הספרדי נטש את משרדו, כאשר אלפי פליטים שהגיעו לבורדו נדחקים בפתח השגרירות בתקווה לקבל את הויזה שתצילם מהנאצים. פרופר דה קאייחון פתח את השגרירות והחל להנפיק ויזות לפליטים. במשך 4 ימים בין ה-18–22 ביוני 1940 הנפיק בשיתוף עם הקונסול הפורטוגזי ארישטידש דה סוזה מנדש אלפי ויזות לספרד ולפורטוגל, תוך הפרת ההוראות שלא להנפיק ויזות מבלי לקבל לכך אישור מראש ממשרד החוץ הספרדי. פרופר דה קאייחון המשיך בהנפקת הויזות גם לאחר שהשגרירות עברה למקומה החדש בוישי. לא ניתן לדעת כמה ויזות הנפיק פרופר כיוון שרישומי השגרירות לא שרדו. במרץ 1941 הורה שר החוץ הספרדי רמון סראנו סונר, לשגריר ספרד בוישי חוזה לוקרסיה (José Lucresia), להפסיק מיידית את עבודתו של פרופר דה קאייחון בשגרירות ולהעבירו לנציגות משרד החוץ באלעראיש שבמרוקו הספרדית – למשרה הרבה פחות מוערכת. השגריר הספרדי ניסה לבטל את הגזירה, בטענה כי זה עתה קיבל פרופר דה קאייחון מהמרשל אות כבוד. שר החוץ סירב לבקשה בכותבו שהוא מתקשה להבין את סיבות הממשלה הצרפתית להעניק אות כבוד לפקיד ספרדי ששירת את האינטרסים של היהודים. בהמשך, מילא פרופר דה קאייחון שורה של תפקידים ברבאט, ציריך, וושינגטון, אוטווה ואוסלו. פעולותיו ההרואיות לא זכו להערכה בטרם נפטר ב-1972 בלונדון. ב-12 במרץ 2008, העניק מוסד יד ושם אות חסיד אומות העולם לפרופר דה קאייחון, אותו קיבלו בשמו ילדיו: פליפה פרופר ואלנה פרופר דה קאייחון, אמה של שחקנית הקולנוע הבריטית הלנה בונהם קרטר. אדווארדו פרופר דה קאייחון - פעילותו להצלת יהודים בתקופת השואה, באתר יד ושם (באנגלית)
ISO 4217

ISO 4217 הוא תקן בין-לאומי שהוגדר על ידי ארגון התקינה הבין-לאומי (ISO). התקן מגדיר שמות מקוצרים בני שלוש אותיות לשמות המטבעות הרשמיים. שתי האותיות הראשונות של תקן זה מקורן בתקן סימוני המדינות ISO 3166-1 alpha-2 (אשר דומים לאלו המשמשים בשם התחום ברמה העליונה הארצית באינטרנט) והאות השלישית היא בדרך כלל האות הראשונה של שם המטבע עצמו. לכן, לדוגמה, ILS הוא הסימון של ישראל כש-IL מסמל את ישראל, ו-S עבור שקל חדש. בדומה לכך, סימונה של יפן הוא JPY כאשר JP עבור יפן ו-Y עבור ין. שיטה זו מבטיחה שלכל מטבע יהיה סימון ייחודי, גם אם שמו זהה לשמות מטבעות בארצות אחרות. למשל, השמות דולר, פרנק, פאונד ועוד משמשים בכמה מדינות, ולכן שילוב בין סימון המדינה לקיצור שם המטבע מונע דו-משמעיות. יתר על כן, התקן מגדיר את הקשר בין יחידות מטבע ראשיות ליחידות מטבע משניות. במרבית התקנים, ליחידות המטבע המשניות קיים ערך של 1/100 מערכו של היחידה הראשית, אולם 1/10 ו-1/1000 נמצאים במחזור אף הם. ישנם מטבעות אשר אין להם יחידות מטבע משניות כלל. באחרים, ערך יחידות המטבע הראשי כה קטן עד כי השימוש ביחידות המטבע המשניות זניח (כגון ערכו של הסן היפני – 1/100 מערכו של הין). במאוריטניה אין חלוקה עשרונית של היחידות, כך 1 אוגיה = 5 קהומס, ובמדגסקר 1 אריארי = 5 איראימבילאנג'ה. ה-ISO 4217 כולל סימונים לא רק עבור מטבעות, אלא גם עבור מתכות יקרות (זהב, כסף, פלדיום ופלטינה; נמדדים בדרך כלל על ידי אונקית טרוי) ופריטים אחרים המשמשים בכלכלה הבין-לאומית, כגון זכויות משיכה מיוחדות. כמו כן, ישנם סימונים מיוחדים המוקצים למטרות ניסיוניות (XTS), ולציון עסקאות ללא מטבע (XXX). סימונים אלו מתחילים באות X לצורך מניעת התנגשות בסימוני מדינות עתידיות, בשל העובדה שתקן ISO 3166 לעולם אינו מקצה סימונים המתחילים באות X למדינות השונות. מטבעות על-לאומיים, כגון הדולר המזרח קריבי, ה-פרנק CFP מרכז אפריקני, וה-פרנק CFA מערב אפריקני, בדרך כלל גם מיוצגות על ידי סימונים המתחילים באות X. אולם, האירו מיוצג על ידי הסימן EUR; אף על פי ש-EU הוא אינו סימון למדינה בתקן ISO 3166-1, הוחלט להשתמש בה בכל זאת, ועל כן הסימון EU הוסף לתקן ISO 3166-1 על מנת לייצג את האיחוד האירופאי. סימונה של יחידת המטבע האירופית, אקו, שקדמה לאירו היה XEU. בשנת 1973, ועדה טכנית 68 של ISO החליטה לפתח סימונים שייצגו מדינות וקרנות לשימוש בכל יישום של עבודה, מסחר או בנקאות. בישיבה ה-17 (פברואר 1978) של קבוצת המומחים של הסמכות הכלכלית של אירופה (ECE) ושל האומות המאוחדות (UN) הוחלט כי סימון בן שלוש אותיות עבור תקן ISO 4217 יתאים לשימוש במסחר הבין-לאומי. עם הזמן נוספים מטבעות חדשים ומבוטלים מטבעות ישנים. לעיתים תכופות, שינויים אלו חלים עקב שלטונות חדשים (דרך מלחמה או חוקה), עקב בריתות בין מדינות המתקנות מטבע אחיד או עקב ייסוף המטבע (העלאה של ערך המטבע ביחס למטבעות אחרים) עקב אינפלציה מוגזמת. כתוצאה מכך, רשימת הסימונים מעודכנת מפעם לפעם. סוכנות האחזקה (MA) של ISO 4217, מוסד הסטנדרטים הבריטי, אחראית על האחזקה של רשימה זו. מטבעות סחירים בעולם הרשימה הרשמית של סימוני ISO 4217 רשימה ישנה יותר של סימוני ISO 4217 הכוללת מידע היסטורי רשימה נוספת של סימוני ISO 4217
עיתון מתעד

עיתון מתעד (באנגלית: Newspaper of record) הוא מושג בעיתונות ולו שתי משמעויות. האחת, עיתון רשמי מטעם המדינה אשר מפרסם חוקים, תקנות והודעות רשמיות של גופי המדינה. השנייה, עיתון הנחשב לאמין, מקיף ובעל תפוצה רחבה, כך שהידיעות שבו נחשבות לבעלות אמינות מיוחדת בקשר לאותה מדינה. העיתונים במשמעות הראשונה של המושג, נקראים לרוב גאזט, בהם ניתן למנות את הלונדון גאזט, Canada Gazette וה-The Hong Kong Special Administrative Region Gazette. בישראל העיתון המתעד הרשמי הוא רשומות. במשמעות השנייה, עיתון מתעד הוא עיתון בעל מוניטין רב כעיתון אמין ולכן ניתן לצטט ממנו ולעשות בו שימוש (לעיתים קרוי עיתון זה בביטוי צרפתי, Presse de référence). חופש העיתונות יום חופש העיתונות העולמי מדיה וקבצים בנושא עיתון מתעד בוויקישיתוף