laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
היחידה הצבאית למצבי חירום

היחידה הצבאית למצבי חירום (בספרדית: Unidad Militar de Emergencias) היא זרוע בכוחות המזוינים של ספרד האחראית על נושאי הגנה אזרחית, מתן סיוע צבאי לאסונות ברחבי ספרד, ואף מחוצה לה במידת הצורך. היחידה הוקמה ב-2005, וככזו, היא הזרוע הצעירה ביותר של הכוחות המזוינים הספרדיים. ההחלטה להקים זרוע צבאית נפרדת לטיפול באסונות, התקבלה בישיבת ממשלה ב-7 באוקטובר 2005 בידי ראש הממשלה חוסה לואיס רודריגס ספאטרו. ההחלטה עוגנה בצו מלכותי מיוחד ב-11 באפריל 2006 (Real Decreto 416/2006). היחידה אמורה להיכנס לפעולה במצבי חירום שמקורם באסונות טבע; כולל שיטפונות, רעידות אדמה, סופות שלג גדולות ותנאי מזג אוויר קשים אחרים. היחידה אמורה לסייע גם בכיבוי שריפות יער, בזיהום סביבתי ובטיפול במקרי חירום שנגרמו כתוצאה ממשברים טכנולוגיים; ביניהם מפגעים כימיים, גרעיניים, רדיולוגיים וביולוגיים. כמו כן לראש הממשלה שמורה האפשרות להפעיל את היחידה בכל מקרה שייראה לנכון. היחידה מחולקת לחמישה גדודים שנקראים "גדוד התערבות במצבי חירום" (Batallon de Intervención en Emergencias) או בראשי תיבות: BIEM. כל אחד מהם ממוקם בבסיס אחר של חיל האוויר הספרדי ואחראי על אזור אחר בספרד. ליחידה יש מערכת דרגות צבאיות משלה. מדיה וקבצים בנושא היחידה הצבאית למצבי חירום בוויקישיתוף האתר הרשמי של היחידה
עביד

עַבִּיד או עַבְּד (מערבית: عبيد, عبد), היא מילה ערבית שמשמעותה "משרת" או "עבד". המונח משמש בארצות ערב כהשמצה אתנית לאנשים שחורים, ומקורו בסחר העבדים הערבי. בעשורים האחרונים, השימוש במילה הפך לשנוי במחלוקת בשל הקונוטציות והמקורות הגזעניים שלה, במיוחד בקרב הפזורה הערבית. עם זאת, המילה משמשת באסלאם ל"מתפלל", "מעריץ" או "משרת" של אלוהים, כמו בשם עבדאללה. בצפון סודאן, המונח משמש בדרך כלל להתייחסות לאנשים דרום סודאנים (בעיקר לבני דינקה ונואר), הנחשבים על ידי צפון סודאנים רבים כ"שבט עבדים" בשל שעבודם בסחר בעבדים בסהרה (אנ'). המונח הוא מילת גנאי בצפון סודאן והשימוש בו הופחת בעשורים האחרונים. בדרום סודאן, אנשים מצפון סודאן מכונים בתור גנאי כ"מונדוקורו" (כלומר לא מהימן) ו"מינגה". עם זאת, ההיסטוריון האוגנדי מחמוד ממדאני (אנ') ציין כי הסכסוך האתני מצפון לדרום בסודאן אינו תואם את הדעות הקדומות של המערב לגבי "גזע". הפוליטיקאי הדרום סודאני פרנסיס דנג (אנ') טען כי השלטון הבריטי בסודאן קבע לצפון סודאן כי "אתם הצפוניים סוחרי עבדים ואתם מתייחסים לתושבי הדרום כמו אל עביד. אל תקראו להם עביד! הם כבר לא עבדים". חוקר דרום סודאן ג'וק מדוט (אנ') טען כי העבדות בסודאן (אנ') נותרה נפוצה במאה ה-21 למרות שהוצאה לכאורה אל מחוץ לחוק, בטענה שאנשים דרום סודאנים שעובדים בצפון סודאן בעבודות במעמד הפועלים בשכר נמוך נחשבים ל"עבדון" בשל המעמד החברתי של עבודתם. ג'וק ציין כי פועלים דרום סודאנים שמרוויחים מעט כסף הם "רכוש של בעלי קרקעות" בצפון סודאן. לדבריו, "עקורים דרומיים נמצאים בתחתית ההיררכיה הגזעית בצפון סודאן", שכן הם תלויים בפטרונות (אנ') וביחסי ניצול (אנ') עם מתווכים כוחניים. מוות לערבים מוות לאמריקה "Arabic Speakers on Twitter Campaign to Make 'Abeed' the New 'N-Word'". עבדאללה (عبد الله) הוא שם ערבי שמשמעותו "עבדו של אללה". השם נפוץ גם בטורקית (Abdullah), והגייתו עבדוללה. Bixler, Mark (2005). The Lost Boys of Sudan: An American Story of the Refugee Experience. University of Georgia Press. p. 52. ISBN 0-8203-2499-X. Peter Russell and Storrrs McCall (1973). "Can Secession Be Justified?". In Dunstan M. Wai (ed.). The Southern Sudan: The Problem of National Integration. Routledge. p. 105. ISBN 0-7146-2985-5. "Analyzing Darfur's Conflict of Definitions: Interview With Professor Mahmood Mamdani". אורכב מ-המקור ב-2011-02-17. נבדק ב-2018-09-30. John Obert Voll (1991). Sudan: State and Society in Crisis. Indiana University Press. p. 78. ISBN 0-253-20683-9. Jok Madut Jok (2001). "The South-North Population Displacement". War and Slavery in Sudan. University of Pennsylvania Press. pp. 129. ISBN 0-8122-1762-4.
ג'וליאן לואיס ג'ונס

ג'וליאן לואיס ג'ונס (באנגלית:Julian Lewis Jones נולד ב-21 באוגוסט 1968) הוא שחקן וולשי. במקור מאנגלסי, אך מתגורר בנאנטגרדיג. הוא למד בקולג' הוולשי המלכותי למוזיקה ודרמה. ג'ונס דובר וולשית שוטפת. ג'ונס הופיע בהפקות שונות בערוץ S4C בשפה הוולשית. בין היתר הגיש את תוכנית הדיג הפופולרית "Sgota" . בשנת 2009, הוא כיכב בסרט הדרמה של קלינט איסטווד, אינוויקטוס, בתפקיד ראש צוות שומרי הראש של נלסון מנדלה. בשנת 2010, הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה שושלת טיודור בתור מר רופר (שומר הפארק) בעונה הרביעית בפרק הראשון. באותה שנה הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה הבריטית ספוקס בתור המרגל הרוסי ויקטור ברנשיק בעונה התשיעית בפרק השלישי. מ-2012 ואילך הופיע בסדרת הדרמה-קומדיה Sky One "סטלה" בתור קארל מוריס, ובשנת 2012 בפרק של סדרת הדרמה-קומדיה של ערוץ "BBC Two", "שגרירים" . ג'ונס גילם את אטלן, מלך אטלנטיס, בסרט גיבורי העל ליגת הצדק בשנת 2017 ובגרסת הבמאי ליגת הצדק: גרסת סניידר בשנת 2021. בשנת 2022 הופיע בפרק הראשון בסדרת הטלוויזיה בית הדרקון בתפקיד לורד קץ-סופה וראש בית באראתיאון בתחילת שלטונו של המלך וייסריז הראשון. דודה של הנסיכה ראיניז טארגאריין מצד אמה. ג'ונס הוא תומך בעצמאות וולס, והצטרף לארגון הא- פוליטי התומך בעצמאות וולס "YesCymru" ביוני 2020. ג'וליאן לואיס ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'וליאן לואיס ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Live, North Wales (2010-11-08). "Invictus actor from Anglesey is back home". North Wales Live (באנגלית). נבדק ב-2021-10-28. Harries, Robert (2018-01-31). "Hollywood actor nearly killed by speeding traffic outside Welsh home". WalesOnline (באנגלית). נבדק ב-2021-10-28. S4C (אורכב 26.09.2015 בארכיון Wayback Machine) Taylor, Robin (22 במרץ 2009). "Life on the set with Clint Eastwood, by Welsh actor". Wales Online. נבדק ב-26 באוגוסט 2012. {{cite web}}: (עזרה) Williams, Kathryn. "Julian Lewis Jones Lands A Role in DC Comics Blockbuster Justice League". Wales Online. נבדק ב-14 באוקטובר 2017. {{cite news}}: (עזרה) McNary, Dave (5 ביולי 2016). "Justice League Casts Invictus actor Julian Lewis Jones". Variety. נבדק ב-14 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Mithaiwala, Mansoor (22 באוקטובר 2017). "Julian Lewis Jones Reveals His Role In Justice League". ScreenRant. נבדק ב-23 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Gallagher, Simon (22 באוגוסט 2020). "Justice League Snyder Cut Trailer Breakdown: 30 Story Reveals & Secrets". Screen Rant. נבדק ב-1 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Julian Lewis Jones [@JulesLewisJones] (28 במאי 2020). "Feeling Good Today!!!I joined @YesCymru Now more than ever we need the Guts and Integrity to stand on our own feet…" (Tweet) – via Twitter. {{cite web}}: (עזרה)
כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה

כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה (באנגלית: United States Air Forces in Europe – Air Forces Africa ובקיצור USAFE-AFAFRICA) הוא פיקוד מרכזי בחיל האוויר של ארצות הברית המהווה את זרוע הביצוע האווירית של פיקוד אירופה ופיקוד אפריקה. הפיקוד הוקם ב-1942 והתבסס במלחמת העולם השנייה על חיל האוויר השמיני של ארצות הברית. בתחילת המלחמה הקרה ריכז הפיקוד את מבצע התובלה לשבירת הסגר על ברלין. בשנים הבאות פעל הפיקוד להכשרה ושיתופי פעולה עם חברות נאט"ו ופריסת כוח אווירי אמריקאי במדינות שונות במערב אירופה. במהלך מלחמת המפרץ נשלחו כוחות גדולים לסיוע במאמץ המלחמתי ולאחר מכן באכיפת האזור האסור לטיסה מעל עיראק. הפיקוד השתתף בהתערבות נאט"ו במלחמת בוסניה ובמבצע כוח מאוחד. במלחמת עיראק ובמלחמת אפגניסטן סיפק הפיקוד תמיכה לוגיסטית ומבצעית ללוחמה ולמאמצים ההומניטריים. חיל האוויר השלישי של ארצות הברית כנף הקרב 31 - ממוקמת בבסיס נאט"ו באביאנו באיטליה, מפעילה שתי טייסות מטוסי קרב F-16C/D פייטינג פלקון כנף בסיס האוויר 39 - ממוקמת בבסיס חיל האוויר אינג'ירליק, משימתה לתמוך ולהגן על נכסי ואנשי ארצות הברית ונאט"ו במרחב טורקיה. כנף הקרב 48 - ממוקמת בבסיס חיל האוויר המלכותי לייקהית' באנגליה, מפעילה טייסות מטוסי קרב F-15C/D איגל, ו-F-15E סטרייק איגל וטייסות מסוקי חילוץ HH-60. כנף הקרב 52 - ממוקמת בבסיס האוויר ספנגדהלם שבגרמניה, מפעילה טייסת מטוסי קרב F-16C כנף התובלה האווירית 86 - מפקדתה בבסיס רמשטיין שבגרמניה, מפעילה טייסת מטוסי תובלה לוקהיד מרטין C-130J סופר הרקולס, טייסת מטוסי מנהלים, טייסת מטוסי גאלפסטרים 5 בבלגיה, טייסת מטוסי מנהלים בנמל התעופה שטוטגרט שבגרמניה, טייסת בסיס חיל אוויר בספרד, ובסיס באיים האזוריים כנף התדלוק האווירי 100 - ממוקמת בבסיס חיל האוויר המלכותי מידנהול באנגליה, מפעילה טייסת מטוסי תדלוק אווירי בואינג KC-135 כנף המשלוח האווירי 435 כנף המבצעים הקרקעיים 435 - ממוקמת בבסיס רמשטיין שבגרמניה כנף התמיכה הקרבית 501 - מפקדתה ממוקמת בבסיס חיל האוויר המלכותי אלקונברי שבאנגליה, מפעילה מערכות שליטה ובקרה אוויריות, וכוללת גם יחידת שליטה בנורווגיה מרכז המבצעים האוויריים והחלל 603 - מפקדתה ממוקמת בבסיס רמשטיין שבגרמניה, מספקת מערכות שליטה ובקרה אוויריות, סייבר וחלל לתמיכת כוחות פיקוד אירופה ופיקוד אפריקה כנף התובלה האווירית הכבדה, הונגריה - ממוקמת בבסיס פאפה בהונגריה ומפעילה מטוסי בואינג C-17 גלובמאסטר III כחלק מיכולות התובלה האוויריות המשותפות של 10 מדינות נאט"ו ושתי שותפות לשלום להק המשלוח האווירי 449 - ממוקם בג'יבוטי וכולל מטוסי לוקהיד C-130 הרקולס האקדמיה לכוחות האוויר האירופאיים - חיזוק שיתופי הפעולה בין חיילות האוויר של נאט"ו ושותפות לשלום אקדמיית קיסלינג למש"קים מרכז הלוחמה של הפיקוד ארגון חיילות האוויר של אפריקה אתר האינטרנט הרשמי של כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה, ברשת החברתית פייסבוק כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה, ברשת החברתית אינסטגרם אתר הפיקוד
דורדרכט (כדורגל)

מועדון הכדורגל דורדרכט (בהולנדית: Football Club Dordrecht) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר דורדרכט שבדרום הולנד בשיאו זכה המועדון פעמיים בגביע ההולנדי בתקופת הליגות החובבניות, כיום משתתפת הקבוצה בליגת המשנה ההולנדית. הקבוצה נוסדה כחלק ממועדון הקריקט DCC שייצג את העיר בשנה 1883 וב-1891 נפרדה מקבוצת הקריקט ויצא לדרך עצמאית תחת השם DFC. הקבוצה שיחקה במסגרת החובבניות עד 1956 אז נרשמה למערך הליגות המקצועניות במדינה ושובצה בבית ב' של ליגת המבחן השנייה שהייתה למעשה ההעונה הראשונה של ליגת המשנה. הקבוצה שיחקה בליגה עד לסיום עונת 1961/62 אז ירדה לליגה השלישית עקב צמצום הליגה השנייה, בליגה השלישית שיחקה הקבוצה כשלוש עונות ובסיומן הצליחה לשוב לליגת המשנה, במהלך השנים הבאות שיחקה בעיקר בחלק התחתון של הטבלה. ב-1972 שינתה הקבוצה את שמה למועדון הכדורגל דורדרכט והמשיכה לדשדש בחלק התחתון של הליגה השנייה. ב-1979 הצטרף למועדון ניקו דה פריס ומונה ליושב ראש הקבוצה, לאחר המינוי הוחלט לשנות את שם הקבוצה ל-DS79 ולמתג מחדש את הקבוצה לרבות שינוי צבעי הקבוצה מאדום לבן לכחול צהוב והשקעה כספית גדולה שכללה הבאת שחקנים ועריכת משחקי ראווה כנגד יריבות גדולות מאותה התקופה, בין היתר איאקס, שרלרואה וצ'לסי. עונה לאחר מכן הצליחה הקבוצה להתברג לראשונה בצמרת הליגה וסיימה במקום החמישי, בעונת 1982/1983 מונה שחקן העבר של המועדון הנס דורג'י למאמן הקבוצה והוביל אותה בפעם הראשונה להעפלה לליגת העל ההולנדית, עונת הבכורה של הקבוצה בליגה הבכירה לא עמדה בציפיות והקבוצה סיימה עונה רעה עם שישה ניצחונות במקום ה-18 והאחרון ונשרה לליגת המשנה. הקבוצה המשכה לשחק בליגת המשנה שלוש עונות נוספות וב-1987 הצליחה להעפיל לפלייאוף העלייה בזכות שיטת הדירוג שהונהגה באותה התקופה בליגה, בשלב הפלייאוף הצליחה הקבוצה לסיים במקום הראשון והעפילה פעם נוספת לליגה הבכירה, אך גם הפעם לא הצליחה להשאיר חותם בליגה הבכירה וסיימה במקום ה-18 עם שני ניצחונות בלבד. ב-1990 החליט המועדון על מיתוג מחדש פעם נוספת ושינה את שמו לדורדרכט 90 עונה לאחר מכן התאחדה הקבוצה עם סחידם ששיחקה באותה העת בליגה הבכירה, בעקבות האיחוד שיחקה הקבוצה בליגת העל תחת השם דורדרכט 90/SVV בעונה הראשונה כקבוצה מאוחדת הצליחה הקבוצה להעפיל לגביע האינטרטוטו אך בשלב הבתים סיימה במקום השלישי, הקבוצה המאוחדת שיחקה עונה נוספת בליגה ואז סיימה במקום האחרון ושבה לליגת המשנה, אך הצליחה לשוב לליגה הבכירה לאחר עונה אחת בלבד אחרי שסיימה במקום הראשון בליגת המשנה. גם בעונה זו סיימה הקבוצה במקום האחרון בליגת העל עם חמישה ניצחונות בלבד ושבה פעם נוספת לליגת המשנה. הקבוצה המשיכה לשחק בליגה השנייה בשנים הבאות ללא יציבות הוא הישג מיוחד. בשנת 2002 שבה הקבוצה לשם מועדון הכדורגל דורדרכט. הקבוצה העפילה מספר פעמים במהלך השניים לפלייאוף אך כשלה פעם אחר פעם בהעפלה לליגה הבכירה, אך בעונת 2013/14 הצליחה הקבוצה להעפיל לשלב הפלייאוף פעם נוספת לאחר שסיימה במקום השני בשלב הפלייאוף הצליחה לנצח את פנלו ואת ספרטה רוטרדם ולהעפיל לליגה הראשונה, אך גם הפעם סיימה הקבוצה במקום האחרון כאשר השיגה ארבעה ניצחונות בלבד וירדה לליגת המשנה בה היא משחקת כיום. הגביע ההולנדי זכייה(2) 1914, 1932 סגנות (2) 1913, 1943 אליפות ליגת המשנה 1982/83, 1993/94 מדיה וקבצים בנושא דורדרכט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דורדרכט (בהולנדית) דורדרכט, ברשת החברתית פייסבוק דורדרכט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דורדרכט, ברשת החברתית אינסטגרם דורדרכט, ברשת החברתית טיקטוק דורדרכט, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway
חוקת אוסטריה (1849)

חוקת מרץ או חוקת האצטדיון (בגרמנית: Märzverfassung או Stadionverfassung) הייתה[דרושה הבהרה] חוקה שהוכרזה ברחבי האימפריה האוסטרית ב-4 במרץ 1849, בעקבות אביב העמים ומהפכת 1848 בהונגריה. החוקה, בין השאר, העניקה אמנציפציה ליהודים באוסטריה. עם כותבי החוקה הראשיים נמנה פליקס, נסיך שוורצנברג. בהקדמה של החוקה, ניסח פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, את המניעים שהובילו לניסוח החוקה. בין הנימוקים שלו כתב הקיסר כי מטרתה של החוקה היא להביא ייצוג שווה לכל הלאומים באימפריה, ובכך להפוך אותה לסובלנית יותר כלפי מיעוטים. Rosita Rindler Schjerve, Diglossia and Power: Language policies and practice in the 19th century Habsburg Empire, Walter de Gruyter, Berlin, New York: 2003, p. 75 Independent Crown Land, מתוך "History of the Jews in the Bukowina", באתר JewishGen (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'יודי

צ'יודי (באוקראינית: Чудей, ברומנית: Ciudei) הוא כפר הנמצא במחוז צ'רנוביץ שבאוקראינה. ב-1900 נמנו בכפר 2,594 תושבים. תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית התגוררו 520 יהודים בצ'יודי, ופעלו בה ארגון ביקור חולים ותלמוד תורה. ב-1940 נסוגה ממלכת רומניה מצפון בוקובינה בראשית מלחמת העולם השנייה כדי לפנותו לטובת ברית המועצות. במהלך הנסיגה נתקל הכוח הצבאי הרומני הנסוג בפיקודו של ואלריו קארפ ביהודים שיצאו מהכפר לקבל את בואו של הצבא האדום מוקדם מדי, וברשותם הדגל האדום. קארפ הורה לחייליו להתעלל ביהודים ולרוצחם. ביולי 1941, עם פרוץ מבצע ברברוסה, חוליית חיילים של צבא רומניה ערכה טבח באוכלוסייה היהודית. ליחידות נלוו במעשי הטבח איכרים מקומיים. בטבח נספו כ-450 יהודים. ז'אן אנצ'ל, תולדות השואה - רומניה, ירושלים: יד ושם, 2002 מדיה וקבצים בנושא צ'יודי בוויקישיתוף Gemeindelexikon Der Im Reichsrate Vertretenen Königreiche und Länder: Bukowina, Wein, 1907, z. 68 (בגרמנית) Mezhirech'ye (Chudey, Ukraine), באתר "JewishGen" (באנגלית) אנצ'ל, עמ' 187 דב שי (עורך), שואת יהודי צפון בוקובינה: מצעד המוות לטרנסניסטריה, תל אביב: הארגון העולמי של יהודי בוקובינה, 2006, עמ' 399 אנצ'ל, עמ' 1118 אנצ'ל, עמ' 550
זהרשטי

זהרשטי (ברומנית: Zaharești) הוא כפר הנמצא במחוז צ'רנוביץ שבאוקראינה. ב-1900 נמנו בכפר 999 תושבים. ב-1900 התגוררו בכפר עשרה יהודים בלבד, ובין שתי מלחמות העולם התגוררה בזהרשטי משפחה יהודית אחת. ב-1940, בנסיגתה של ממלכת רומניה מצפון בוקובינה בראשית מלחמת העולם השנייה לפנותו לטובת ברית המועצות, נלקחו לזהרשטי יהודים מהסביבה על ידי יחידות מהצבא הרומני בפיקודו של ואלריו קארפ. היהודים עונו במקום, נדרשו לחפור לעצמם קברים ולבסוף נורו למוות. Gemeindelexikon Der Im Reichsrate Vertretenen Königreiche und Länder: Bukowina, Wein, 1907, z. 82 (בגרמנית) ז'אן אנצ'ל, תולדות השואה - רומניה, ירושלים: יד ושם, 2002, עמ' 187
טוריאטקא

טוריאטקא (באוקראינית: Турятка, ברומנית: Tureatca) הוא כפר הנמצא במחוז המשנה צ'רנוביץ, מחוז צ'רנוביץ שבאוקראינה. ב-1796 נבנתה בטוריאטקא כנסייה מעץ. ב-1941 טבחו הכוחות המזוינים של רומניה ביהודים שהתגוררו בכפר. מדיה וקבצים בנושא טוריאטקא בוויקישיתוף Turiatka: Archangel church, 1796, באתר "Wooden Churches of Ukraine" (באוקראינית) דב לוין, פנקס הקהילות, רומניה, כרך שני, ירושלים: יד ושם, 1980, עמ' 433
קונסטנטין באנו

קונסטנטין ג'ורג'ה באנו (ברומנית: Constantin Gheorghe Banu;‏ 20 במרץ 1873 – 8 בספטמבר 1940) היה סופר, עיתונאי ופוליטיקאי רומני. בתקופתו של באנו נחקק ברומניה "חוק הדתות", שצמצם את האוטונומיה שהוענקו לקהילות היהודיות ברחבי ממלכת רומניה. דוד שערי, יהדות בוקובינה בין שתי מלחמות העולם, תל אביב: המרכז לחקר התפוצות, 2004, עמ' 102-100 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פריץ פבריציוס

פריץ פבריציוס (בגרמנית: Fritz Fabritius;‏ 27 במרץ 1883 – 20 באוקטובר 1957) היה פוליטיקאי רומני-גרמני. ב-1932 ייסד פבריציוס בטרנסילבניה את "תנועת העזרה העצמית" של הגרמנים ברומניה, שנקטה לא אחת קו אנטישמי. הלה שהה ברוב שנות כהונתו כראש "תנועת העזרה העצמית" בברלין, והיה ממזכיריו של רודולף הס. Mariana Hausleitner, Transformations In The Relationship Between Jews And Germans In The Bukovina 1910–1940, in Jews and Germans in Eastern Europe, pp. 199-214, De Gruyter Oldenbourg, 2018, pp. 206-207 ז'אן אנצ'ל, תולדות השואה - רומניה, ירושלים: יד ושם, 2002, עמ' 171 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש וולוקולמסקויה

כביש וולוקולמסקויה (ברוסית: Волоколамское шоссе) הוא רחוב במוסקבה. הוא עובר בצפון-מערב מוסקבה דרך הרבעים העירוניים סוקול, שצ'וקינו, פוקרובסקויה-סטרשנבו ומיטינו. מחוץ למוסקבה, הוא עובר לכביש המהיר בעל אותו שם המוביל לעיר וולוקולמסק. הכביש נוצר במחצית המאה ה-19 ומאז עבר מספר שדרוגים. ב-1 בדצמבר 1941, עוצבות של הקורפוס הממונע ה-40 של הוורמאכט (רו'), בפיקודו של גנרל חיילי הפאנצר גאורג שטומה, עשו את הניסיון האחרון לפרוץ למוסקבה לאורך הכביש המהיר וולוקולמסק. מולם נצבו כוחותיו של הגנרל פאנפילוב, שהיו בנחיתות מספרית וכמעט חסרי ציוד צבאי, אולם התנגדותם העיקשת שלהם וכן מזג האוויר הקשה פעלו לטובתם והם הצליחו לבלום את האויב. המערכה הייתה סמל לגבורה בברית במועצות. אצטדיון אוטקריטיה ארנה מכון התעופה של מוסקבה (אנ') מכון "הידרופרויקט" (אנ') האקדמיה לאמנות ותעשייה במוסקבה על שם סטרוגנוב (אנ') האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לייצור מזון (רו') הסוכנות הביו-רפואית הפדרלית מדיה וקבצים בנושא כביש וולוקולמסקויה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
24 (אלבום)

24 הוא אלבום האולפן העשרים-וארבעה של הזמרת הישראלית שרית חדד. האלבום יצא לאור ב-4 בספטמבר 2022 בהוצאת חברת התקליטים שרית חדד הפקות. ב-24 באוגוסט 2022 הודיעה חדד באופן רשמי על פרסום האלבום באמצעות חשבון האינסטגרם שלה. בנוסף לתאריך יציאתו פרסמה גם את עטיפתו. באותו הפוסט כתבה: "לאורך הקריירה שלי כתבתי פה והלחנתי שם אבל זו הפעם הראשונה שאני שותפה מלאה ביצירת כל האלבום, אני כותבת לכם את זה ומתרגשת כמו ילדה. אז ב-4 בספטמבר בעזרת השם ייצא האלבום המלא אבל עד אז לא מצליחה להתאפק ומשתפת אתכם בעטיפה החדשה". הסינגל הראשון מתוך האלבום, "אוהבת אותך", יצא לאור ב-25 באוגוסט. ביום הוצאת האלבום החלה לפרסם מדי שעה פוסט באינסטגרם שלה המספר על אודותיה של כל רצועה ותהליך כתיבתה. האלבום 24 באתר ספוטיפיי Sarit Hadad | שרית חדד (@sarithadadofficial) • Instagram photos and videos, באתר www.instagram.com שרית חדד - אוהבת אותך (Prod. By Tamar Yahalomy & Yonatan Kalimi), יוטיוב "24". Apple Music (US). נבדק ב-1 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
לואיזה גוטשד

לואיזה אדלגונדה ויקטוריה גוטשד (בגרמנית: Luise Adelgunde Victorie Gottsched; נולדה בשם קולמוס ב-11 באפריל 1713 – 26 ביוני 1762) הייתה משוררת, מחזאית, מסאית ןמתרגמת גרמנייה, ונחשבת לאחת ממייסדות הקומדיה התיאטרלית המודרנית בגרמנית. היא נולדה בדנציג (גדנסק), פרוסיה המלכותית. במהלך חייה, נחשבה לאחת האינטלקטואליות המובילות באירופה ואחת הנשים האינטליגנטיות ביותר של זמנה. היכרותה עם בעלה, המשורר והסופר יוהאן כריסטוף גוטשד, נוצרה כששלחה לו כמה מיצירותיה. הוא התרשם כנראה, והתכתבות ממושכת הובילה בסופו של דבר לנישואים. לאחר נישואיה, המשיכה לואיזה חכתוב ולפרסם והייתה גם עוזרת נאמנה לבעלה בעבודתו הספרותית. לואיזה גוטשד כתבה כמה קומדיות פופולריות, שהטובה בהן היא Das Testament, ותרגמה את "Rape of the Lock" מאת אלכסנדר פופ (1744) ויצירות אחרות, אנגליות וצרפתיות. לאחר מותה ערך בעלה את "'Sämtliche kleinere Gedichte" שלה עם זכרונותיה (1763). מדיה וקבצים בנושא לואיזה גוטשד בוויקישיתוף ברברה בקר-קנטארינו, "ספרות גרמנית של המאה השמונה-עשרה: הנאורות והרגישות" מו"ל: בוידל וברויאר,isbn=9781571132468 1 בנואר 2005, (באנגלית) אוניברסיטת בראון, ביוגרפיה של ק. גוטשד
מורשת המשפט בישראל

מורשת המשפט בישראל היא עמותה הפועלת להעלאת התודעה והידיעה בדבר הזיקה בין מקורות המשפט העברי לבין המציאות כאן והיום. העמותה עוסקת במחקרים ובפרסום ספרים, וכן בעריכת סמינרים, ימי עיון והשתלמויות לאנשי מקצוע, שופטים ומשפטנים, במערכת החינוך ולקהל הרחב. בשנת 1981 הוקמה העמותה ביוזמת משרד המשפטים במטרה לפעול להתאמת חוקי המדינה ופסיקות בית המשפט לערכי המשפט העברי. עם מייסדי העמותה נמנים: שופטי בית המשפט העליון לשעבר יצחק קיסטר וחיים כהן, מבקר המדינה לשעבר יצחק טוניק, הפרופסורים יצחק טברסקי ושמא פרידמן, והעסקן הציוני אלפונסו צבע. החוקר הראשי של העמותה הוא הרב פרופ' נחום רקובר, העמותה מוציאה לאור ספרי מבוא וספרי עזר להנגשת מקורות המשפט העברי ויישומו כיום, ומחקרים בנושאים שונים. לעמותה מספר חוקרים המוציאים לאור ספרים העוסקים בנושאים משפטיים ומשווים בין המשפט הישראלי ומשפט העברי. פרויקט הדגל המחקרי של העמותה הוא סדרת הספרים חוק לישראל, בעריכתו של פרופ' רקובר, ואשר על כותביה נמנים מטובי החוקרים בתחום המשפט העברי. עניינה של הסדרה הוא "עריכה שיטתית ועדכנית של המשפט העברי כיסוד לחקיקה ולפסיקה על סדר חוקי מדינת ישראל", במסגרת הסדרה יצאו עד כה 11 מחקרים. בתחום הסמינרים, המתקיימים בשיתוף משרד המשפטים, נערכו למעלה מ-90 סמינרים בנושאים משפטיים אקטואליים. ימי עיון, סדנאות ומשפטים מבוימים נערכו על ידי העמותה ובמערכת החינוך, בכיתות העליונות של החינוך הממלכתי והממלכתי-דתי, בהם לומדים התלמידים נושאים המשיקים בין משפט ומוסר, ולאחר מכן נערך משפט פומבי בו התלמידים הם הסניגורים, הקטגורים והשופטים. כמו כן העמותה מקיימת כנסי-מחקר בינלאומיים בהם משתתפים מומחים ומשפטנים מכל רחבי העולם. בשנת ה'תשס"ז הוקמה הוועדה המייעצת של "מורשת המשפט בישראל", עליה נמנים מלומדים בעלי שם ואישי ציבור, ובהם: פרופ' ישראל אומן, פרופ' אלן דרשוביץ', פרופ' אלי ויזל, עו"ד ד"ר יעקב וינרוט, השופט צבי טל, סר זלמן כהן, הרב ישראל מאיר לאו, פרופ' נחום לאם, עו"ד פרופ' דוד ליבאי, עו"ד פרופ' יעקב נאמן, שיח' פרופ' עבדול פאלאצ'י, פרופ' ארווין קוטלר ופרופ' אהרן קירשנבאום. לאורך השנים הוציאה העמותה פרסומים רבים, ביניהם: סדרת חוק לישראל - 11 כרכים על: שומרים, שכירות ושאילה, ערבות, נזיקין, עשיית עושר ולא במשפט, השבת אבידה, שיתוף נכסים, נאמנות בנכסים, פגמים בחוזה, שליחות, משכון ומשכנתא, אפוטרופסות. מורה דרך במקורות המשפט העברי (1983) ניבי תלמוד (1990) אוצר המשפט - מפתח ביבליוגרפי של המשפט העברי (מהדורה מקוונת) המשפט העברי בחקיקת הכנסת (1988) המשפט העברי בפסיקת בתי המשפט (1989) זכות היוצרים במקורות היהודיים (1991) איכות הסביבה - היבטים רעיוניים ומשפטיים (1993) שלטון החוק בישראל (1989) גדול כבוד הבריות - כבוד האדם כערך על (1998) לשילובו של המשפט העברי (1999) מסירות נפש - הקרבת היחיד להצלת הרבים (2000) מטרה המקדשת את האמצעים (2000) ההגנה על צנעת הפרט (2006) תקנת השבים - עבריין שריצה את עונשו (2007) סודו של המשפט העברי – צדק משפט יושר ורחמים (2019) המותרות בתקנות הקהילות – הדאגה לחלש והמאבק בראוותנות (2022) אתר האינטרנט הרשמי של מורשת המשפט בישראל מורשת המשפט בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל" ספרים ומחקרים של "מורשת המשפט בישראל" באתר דעת נחום רקובר לשילובו של המשפט העברי עמ' 42. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, (1999).