א' באדר

א' באדר הוא היום הראשון בחודש השישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום הראשון בחודש השנים עשר למניין החודשים מניסן. בשנה פשוטה, א' באדר לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי וחמישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגה". בשנה מעוברת, א' באדר א' לעולם לא יחול בימים ראשון, שלישי ושישי ("לא אגו"), וא' באדר ב' הוא "לא אגה". בסך הכל, א' באדר לעולם לא יחול בימים ראשון ושלישי. על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בא' באדר א' או שבר המצווה בשנה פשוטה, היא ברוב השנים, פרשת תרומה. אם בר המצווה חל בשנה חסרה המתחילה בשבת (שנה מקביעות זחא שהיא שנה פשוטה או זחג לילד שנולד באדר א') פרשת בר המצוה היא פרשת משפטים. עבור ילד שנולד בא' באדר ב' או בשנה פשוטה ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת פקודי. אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השג) פרשת בר המצווה היא פרשת ויקרא. בזמן שבית המקדש היה קיים, היו מכריזים בכל תפוצות ישראל בתאריך זה (בשנה מעוברת, באדר ב') על גביית תרומת מחצית השקל, לצורך קרבנות הציבור שבמקדש. (משנה, מסכת שקלים, פרק א', משנה א') בתקופת חז"ל היו מכריזים בתאריך זה (בשנה מעוברת, באדר ב') שיש לעקור את הכלאיים, משום שבתאריך זה הם גדלו במידה מספקת כדי שיהיו ניכרים. (משנה, מסכת שקלים, פרק א', משנה א') פורים שני לצאצאי רבי יום-טוב ליפמן הלר, בעל "תוספות יום טוב" (בשנה מעוברת, באדר א') ה'ת"ד (אדר א') – רבי יום-טוב ליפמן הלר התמנה כרבה של קרקוב לאחר שנות תלאות ונדודים, וקבע יום זה כחג לצאצאיו ה'תקס"ז (אדר א') – "סנהדרין גדולה" של יהודי צרפת כונסה בפקודת נפוליאון בפריז, לתת תוקף הלכתי להגדרת זיקת היהודים מצד אחד לדתם ומצד שני לצרפת "מולדתם" ה'תרס"ה (אדר ב') – נתפרסם "קול קורא אל צעירי ישראל אשר לבם לעמם ולציון" מאת יוסף ויתקין ה'ת"ר (אדר א') – פרשת עלילת דמשק מתגוללת עם היעלמותו של נזיר נוצרי ה'תרנ"ח – אמיל זולא נאסר לאחר פרסום מכתבו "אני מאשים", שבו הוא יוצא נגד האנטישמיות של הממשל הצרפתי, שהשתקפה בפרשת דרייפוס ה'תש"ו (אדר א') – נחנך קיבוץ מקור ברוך, מקום הכשרה לפליטי השואה לפני עלייתם לארץ ישראל, בכפר דייגים קטן בשם באקולי ליד נאפולי באיטליה ה'תש"ח (אדר ב') – מוקם חיל התותחנים הישראלי ה'תשי"ז (אדר ב') – 3 צעירים יורים בישראל קסטנר בפתח ביתו. קסטנר מת מפצעיו 11 ימים מאוחר יותר ה'תשמ"ג – ממשלת ישראל מחליטה להעביר את אריאל שרון מתפקיד שר הביטחון, לאור ההמלצות בעניינו בדו"ח ועדת כהן שפורסם ב-7 בפברואר הוא ממונה לשר בלי תיק, ומוחלף בתפקיד שר הביטחון על ידי משה ארנס ה'תשס"ג (אדר ב') – הפיגוע בקו 37 – פיגוע התאבדות באוטובוס אגד בחיפה, 17 הרוגים ה'תקע"ה (אדר א') – הרב אברהם שמואל בנימין סופר, בנו של החת"ם סופר ויורשו כרבה של פרשבורג וראש הישיבה בה, המוכר בכינויו ה"כתב סופר" על שם ספריו (נפטר י"ט בטבת ה'תרל"ב) ה'תקע"ז – רבי מרדכי אלישברג, אב"ד בויסק, פוסק ומראשי חובבי ציון, נחשב בין מבשרי הציונות הדתית. (נפטר בי"ח בכסלו ה'תר"ן) ה'תרע"ד (אדר א') – סעדיה בן אור, רב ומקובל תימני-ישראלי ה'תרפ"ב – יצחק רבין, הרמטכ"ל השביעי של צה"ל וראש הממשלה החמישי של מדינת ישראל (נרצח ה'תשנ"ו) ה'תרצ"ז – יהודה אטלס, סופר ישראלי ה'תרצ"ט – אריה סתיו, עורך כתב העת נתיב ה'תש"א – רענן כהן, שר וחבר הכנסת מטעם העבודה ה'תשמ"ח – עידן עמדי, זמר ויוצר ישראלי ד'תתקכ"ד (אדר א') – אברהם אבן עזרא מפרשני המקרא הבולטים המצוטט בהרחבה גם על ידי הנוצרים, משורר, פילוסוף, אסטרולוג, מתמטיקאי ומורה ה'ת"ז (אדר א') – רבי עזריה פיגו, רב איטלקי, פוסק, רבה של פיזה ודרשן בונציה, מחבר "גדולי תרומה" ו"בינה לעיתים". (נולד בה'של"ט) ה'תכ"ג (אדר א') – רבי שבתי כהן (הש"ך), רב ופוסק הלכה, מחבר שפתי כהן על שולחן ערוך. (נולד בה'שפ"ב) ה'ת"ס – רבי שמואל בן יוסף, מחבר הפירושים עולת שבת ועולת תמיד על השולחן ערוך. ה'תק"ג – רבי עמנואל חי ריקי, פרשן ומקובל. ה'תקס"ה (אדר ב') – נפתלי הרץ וייזל, בלשן ומשורר עברי, מאבות תנועת ההשכלה היהודית (נולד ה'תפ"ו) ה'תרט"ו – רבי יצחק מאיר השיל (ז'ינקוב), אדמו"ר מז'ינקוב ה'תרס"ו – רבי ברוך הלברשטאם, האדמו"ר הראשון מגורליץ, בנו החמישי של רבי חיים מצאנז (נולד ה'תקפ"ט) ה'תש"ג (אדר א') – הדרשן הירושלמי הרב בן ציון נסים פרדס (נולד ה'תרכ"ב) ה'תש"ה – הנרייטה סאלד, הקימה את ההסתדרות הציונית הדסה (נולדה בה'תרכ"א) ה'תשס"ה (אדר א') – ארתור מילר, מחזאי אמריקאי (נולד ה'תרע"ו) ה'תשס"ה (אדר ב') – אמיר דרורי, סגן הרמטכ"ל ומנכ"ל רשות העתיקות (נולד ה'תרצ"ז) ל' בשבט – ב' באדר אדר אדר א'