מציאת עצמותיו של ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה

בשנת 2012 נמצאו שרידיו של המלך האנגלי האחרון מבית פלנטג'נט, המלך ריצ'רד השלישי. המלך האנגלי שנהרג בקרב בוסוורת' בשנת 1485 במה שסיים את מלחמות השושנים, ונקבר בכנסיית Grey Friars בלסטר. לאחר פירוק המנזרים על ידי הנרי השמיני ב-1536, אתר קבורתו נשכח והפך לחידה. בשנת 2012, לאחר מאמצים של חוקרים והיסטוריונים, החלה חפירה באתר חניה בלסטר, שם נמצאו שרידים שהתאימו לתיאורו של ריצ'רד השלישי. בדיקות ה-DNA אישרו שזהות השרידים שנמצאו הם אכן של המלך ריצ'רד השלישי, וסיפקו מידע על חייו ומותו. בשנת 2015, 530 שנה אחרי מותו בקרב, נקבר המלך ריצ'רד בקתרדלת לסטר. ריצ'רד השלישי, השליט האחרון מבית יורק, נהרג ב-22 באוגוסט 1485 בקרב בוסוורת', הקרב האחרון במסגרת מלחמות השושנים. גופתו נלקחה למנזר בעיר לסטר, שם נקברה. לאחר פירוק המנזרים והריסתן ב-1538, אבד קברו של ריצ'רד. במהלך השנים התאוריה הייתה שעצמותיו של ריצ'רד הושלכו לנהר סואר הסמוך. החיפוש אחר גופתו של ריצ'רד החל באוגוסט 2012, ביוזמת פיליפה לנגלי ופרויקט Looking for Richard (מחפשים את ריצ'רד) בתמיכת אגודת ריצ'רד השלישי. החפירה הארכאולוגית הובלו על ידי השירותים הארכאולוגיים של אוניברסיטת לסטר, בשיתוף עם מועצת העיר לסטר. ביום הראשון של החפירות נחשף שלד אנושי של גבר בשנות השלושים לחייו ובו סימנים לפציעות קשות. השלד, שהיה לו כמה מאפיינים פיזיים יוצאי דופן, בעיקר עקמת, עקמומיות חמורה של הגב, הוצא מהאדמה כדי לאפשר ניתוח מדעי. בדיקה הראתה כי האיש נהרג ככל הנראה ממכה של נשק בעל להב גדול, כנראה האלברד, שחתך את החלק האחורי של גולגולתו וחשף את מוחו, או ממכת חרב שחדרה לכל אורך המוח. פצעים אחרים בשלד התרחשו כנראה לאחר המוות כ"פציעות השפלה", שנגרמו כסוג של נקמה לאחר המוות. גיל העצמות שהתגלו תאם את גילו של ריצ'רד כשנהרג; הם תוארכו בערך לתקופת מותו והתאימו בעיקר לתיאורים הפיזיים של המלך. ניתוח דנ"א ראשוני הראה ש - הDNA שהופק מהעצמות תואם לזה של שני הצאצאים של ריצ'רד, האחד דור 17 והשני דור 19, של אחותו של ריצ'רד אן מיורק. בהתחשב בממצאים אלה יחד עם עדויות היסטוריות, מדעיות וארכאולוגיות אחרות, אוניברסיטת לסטר הודיעה ב-4 בפברואר 2013 כי הגיעה למסקנה מעבר לכל ספק סביר שהשלד שנמצא הוא של מלך אנגליה, ריצ'רד השלישי. כתנאי לאפשרות לקבור את השלד, הסכימו הארכאולוגים שאם ריצ'רד יימצא, שרידיו ייקברו מחדש בקתדרלת לסטר. התעוררה מחלוקת האם שרידיו שהתגלנו יקברו, בקתרדלת יורק או במנזר ווסטמינסטר. ערעור משפטי אישר שאין עילה משפטית ציבורית לבתי המשפט להיות מעורבים בהחלטה זו. הקבורה מחדש התקיימה בלסטר ב-26 במרץ 2015, במהלך טקס זיכרון שנערך בנוכחות הארכיבישוף מקנטרברי ובכירים בזרמים הנוצריים השונים. גופתו של ריצ'רד הופשטה עירומה ונלקחה ללסטר שם היא הוצגה לציבור. לפי פולידור ורג'יל, הנרי השביעי "שהה יומיים" בלסטר לפני שיצא ללונדון, ובאותו תאריך לעזיבתו של הנרי - 25 באוגוסט 1485 - נקברה גופתו של ריצ'רד במנזר הנזירים הפרנציסקנים כומר וורוויקשייר וחוקר העתיקות ג'ון רוס, שכתב בין 1486 ל-1491, תיעד שריצ'רד נקבר "במקהלת האחים הקטנים בלסטר". למרות שסופרים מאוחרים יותר ייחסו את קבורתו של ריצ'רד למקומות אחרים, דיווחיהם של ורג'יל ורוס נתפסו על ידי החוקרים המודרניים כאמינים ביותר. ערך מורחב – קרב בוסוורת' מלך אנגליה ריצ'רד השלישי נהרג בלחימה בכוחותיו של הנרי טיודור בקרב בוסוורת' בשנת 1485, הקרב האחרון במלחמות השושנים ריצ'רד השלישי היה המלך האנגלי האחרון שנהרג בקרב. בשנת 1495, עשר שנים לאחר הקבורה, הנרי השביעי שילם עבור אנדרטה משיש לציון קברו של ריצ'רד. העלות שלו מתועדת במסמכים משפטיים ששרדו המתייחסים לתשלום, ארבעים שנה מאוחר יותר, סר ג'ורג' באק כתב שזה "קבר יפה של שיש צבעוני מעורב המעוטר בדמותו". באק גם תיעד את הכתובת הרשומה על הקבר. בעקבות פירוק המנזרים בשנת 1538, המנזר שבו נקבר נהרס והאנדרטה נחרבה או התפוררה לאיטה כתוצאה מחשיפה לאיתני הטבע. שטח המנזר נמכר לשני עשירים ולאחר מכן נרכש על ידי רוברט הריק, ראש עיריית לסטר. ראש העיר בנה אחוזה קרוב למנזר, על שטח שקבור כיום מתחת לרחוב גריי פריירס המודרני, ושאר השטח הוסב לגינות. על אף שהאנדרטה של ריצ'רד נעלמה בשלב זה, מיקומו של קברו היה ידוע. האנטיקוואר כריסטופר רן (אביו של סר כריסטופר רן האדריכל) תיעד כי ראש העיר הריק הציב אנדרטה באתר הקבר בדמות עמוד אבן בגובה מטר אחד, עליו חקוקות המילים, "כאן קבור גופו של ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה לשעבר." העמוד היה גלוי בשנת 1612 אך נעלם עד 1844. הקרטוגרף וחוקר העתיקות ג'ון ספיד כתב בספרו "היסטוריית בריטניה הגדולה" (1611) כי המסורת המקומית טוענת שגופו של ריצ'רד הוצא אל מחוץ לעיר ונקבר מתחת לגשר באו, בצד המערבי של העיר. תיאור זה התקבל באופן נרחב על ידי סופרים מאוחרים יותר. בשנת 1856 הוצבה ליד גשר באו לוחית זיכרון לריצ'רד השלישי על ידי קבלן מקומי, ובה נכתב, "בסמוך לנקודה זו נמצאים שרידי ריצ'רד השלישי, האחרון מבית פלנטג'נט 1485." בשנת 1862 גילוי שלד במשקעי הנהר ליד הגשר הוביל לטענות כי נמצאו עצמותיו של ריצ'רד, אך בדיקה מדוקדקת הראתה כי הן שייכות ככל הנראה לאדם בשנות ה-20 המוקדמות לחייו ולא לריצ'רד. מקור טענתו של ספיד אינו ברור; היא לא יוחסה לשום מקור, ולא הייתה לה שום תקדים בתיאורים כתובים אחרים. הסופרת אודרי סטריינג' מציעה כי ייתכן שתיאור זה הוא סיפור מבולבל על חילול עצמותיו של ג'ון ויקליף בבוסוורת' הסמוכה בשנת 1428, כאשר אספסוף הוציא אותו מהקבר, שרף את עצמותיו וזרק אותן לנהר סוויפט. בכל מקרה לאחר פירוק המנזרים ב-1538 יותר מ-50 שנה לאחר מותו של ריצ'רד, מקום קבורתו נעלם. מיקום גופתו של ריצ'רד השלישי היה נושא לעניין רב בקרב חברי אגודת ריצ'רד השלישי, הקבוצה נוסדה כדי להביא לשינוי של המוניטין המושחר של המלך. בשנת 1975 פורסם מאמר מאת אודרי סטריינג' בכתב העת של האגודה, The Ricardian, שהציע כי שרידיו נקברו מתחת לחניון של מועצת עיריית לסטר. הטענה חזרה על עצמה שוב בשנת 1986, כאשר ההיסטוריון דייוויד בולדווין הציע כי השרידים עדיין נמצאים באזור המנזר שבו נקבר המלך. הוא שיער, "ייתכן (אם כי כעת אולי לא סביר) שמתישהו במאה ה-21 מישו יחשוף עדיין את שרידיו של המלך המפורסם הזה." למרות שהאגודה המשיכה בדיון על המיקום האפשרי של קבר המלך, הם לא חיפשו את שרידיו. חברים בודדים הציעו קווי חקירה אפשריים, אך לא אוניברסיטת לסטר ולא היסטוריונים וארכאולוגים מקומיים נענו לאתגר, ככל הנראה משום שהיה מקובל לחשוב כי השלד פוזר, כפי שג'ון ספיד הציע. בשנת 2004 וב-2005, פיליפה לנגלי, מזכירת סניף סקוטלנד של האגודה לריצ'רד השלישי, ערכה מחקר בלסטר בקשר לתסריט ביוגרפי על ריצ'רד השלישי והשתכנעה כי החניון הוא מיקום המפתח לחקירה. בשנת 2005, ג'ון אשדאון-היל הודיע כי גילה את רצף ה-DNA של ריצ'רד השלישי לאחר שמצא את שני הצאצאים מצד האם של אחותו של ריצ'רד השלישי, אן יורק. הוא גם הסיק, מהידע שלו על מבנה מנזרים פרנסיסקניים, כי חורבות כנסיית המנזר בגרייפריארס איפה שנקבר המלך, כנראה נמצאות מתחת לחניון ולא נבנו עליהן. לאחר ששמעה על מחקרו, לנגלי דחקה באשדאון-היל לפנות למפיקי סדרת הארכאולוגיה של ערוץ 4, Time Team, ולהציע חפירה ארכאולוגית בחניון, אך הם סירבו מכיוון שהחפירה תארך יותר משלושה הימים הסטנדרטיים המוקצים לפרויקטים של Time Team. שלוש שנים לאחר מכן, הסופרת אנט קרסון, בספרה Richard III: The Maligned King, פרסמה מסקנה עצמאית כי גופתו ככל הנראה קבורה מתחת לחניון. היא חברה ללנגלי ולאשדאון-היל כדי לערוך מחקר נוסף. עד כה לנגלי מצאה מה שכינתה "אקדח מעשן" – מפה מימי הביניים של לסטר שמראה את כנסיית גרייפריארס בקצה הצפוני של מה שכיום הוא החניון. בפברואר 2009, לנגלי, קרסון ואשדאון-היל חברו לחברי אגודת ריצ'רד השלישי כדי להשיק פרויקט בשם "מחפשים את ריצ'רד". מטרתו הייתה לערוך חיפוש אחר קברו של ריצ'רד "תוך כדי סיפור סיפורו האמיתי," במטרה "לחפש, לשחזר ולהביא לקבורת שרידיו בכבוד, בכבוד ובהערכה שנשללו ממנו לאחר מותו בקרב בוסוורת'. הפרויקט זכה לתמיכתם של מספר שותפים מרכזיים – מועצת עיריית לסטר, אוניברסיטת לסטר, קתדרלת לסטר, ואגודת ריצ'רד השלישי. מימון השלב הראשוני של המחקר לפני החפירה הגיע מקרן המלגות של אגודת ריצ'רד השלישי ומחברי פרויקט "מחפשים את ריצ'רד". ושירותי הארכאולוגיה של אוניברסיטת לסטר – גוף עצמאי עם משרדים באוניברסיטה – מונה כקבלן הארכאולוגי של הפרויקט.[2] במרץ 2011 החלה הערכה של אתר גרייפריארס במטרה לזהות היכן עמד המנזר שבו נקבר המלך ואיזה שטח עשוי להיות נגיש לחפירה. נערכה הערכה מבוססת כדי לקבוע את הכדאיות הארכאולוגית של האתר, ולאחר מכן נערך סקר באוגוסט 2011 באמצעות רדאר חודר קרקע (GPR). תוצאות ה-GPR היו בלתי חד משמעיות; לא ניתן היה לזהות בבירור שרידים של מבנים בשל שכבת קרקע מופרעת ופסולת הריסה ממש מתחת לפני השטח. הסקר היה מועיל במציאת תשתיות מודרניות שחצו את האתר, כגון צינורות וכבלים. החפירה המוצעת הוכרזה בגיליון של חודש יוני 2012 של מגזין האגודה לריצ'רד השלישי, ה-Ricardian Bulletin, מסיבת עיתונאים שנערכה בלסטר ב-24 באוגוסט הודיעה על תחילת העבודה. הארכאולוג ריצ'רד בקלי הודה הוא הימור גדול: "אנחנו לא יודעים בדיוק היכן הכנסייה, ובוודאי לא היכן אתר הקבורה." קודם לכן הוא אמר שהוא חושב שהסיכויים הם "חמישים-חמישים במקרה הטוב למציאת הכנסייה, ותשע-לאחד נגד מציאת הקבר." החפירות החלו למחרת, וביום הראשון של החפירות נמצא בעומק של כ-1.5 מטרים שתי עצמות רגליים אנושיות, מה שמעיד על קבורה שלא הופרעה. העצמות כוסו זמנית כדי להגן עליהן בזמן שהחפירות נמשכו לאורך התעלה. ביום שלמחרת נחפרה תעלה שנייה, מקבילה, לכיוון דרום-מערב. במהלך הימים הבאים התגלו עדויות לקירות וחדרים מימי הביניים, מה שאפשר לארכאולוגים לזהות את אזור המנזר. התברר שהעצמות שנמצאו ביום הראשון היו בתוך החלק המזרחי של הכנסייה, אולי במקהלה, שם נאמר שריצ'רד נקבר. ב-31 באוגוסט, שירותי הארכאולוגיה של אוניברסיטת לסטר הגישו בקשה לרישיון ממשרד המשפטים להתיר חפירה של עד שש מערכות של שרידים אנושיים. כדי לצמצם את החיפוש, תוכנן שהחפירה תתמקד רק בשרידים של גברים בשנות השלושים לחייהם, שנקברו בתוך הכנסייה. העצמות שנמצאו ב-25 באוגוסט נחשפו שוב ב-4 בספטמבר והאדמה סביב הקבר נחפרה עוד במהלך היומיים הבאים. כפות הרגליים היו חסרות, והגולגולת נמצאה במצב מוזר כשהיא נתמכת, דבר המתאים לכך שהגוף הוכנס לקבר שהיה מעט קטן יותר. עמוד השדרה היה מעוקל בצורת S. לא נמצאה כל סימן לארון קבורה; תנוחת השלד הצביעה על כך שהגוף לא הוכנס לתכריכים, אלא הושלך במהירות לקבר ונקבר. כשהעצמות הוצאו מהאדמה, נמצאה חתיכת ברזל חלודה מתחת לחוליות. הידיים של השלד היו במצב בלתי רגיל, חוצות מעל הירך הימנית, מה שמרמז שהן היו קשורות בזמן הקבורה, למרות שלא ניתן היה לקבוע זאת בוודאות. לאחר החפירה, העבודה נמשכה בתעלות במהלך השבוע הבא, לפני שהאתר כוסה באדמה כדי להגן עליו מפני נזקים והוחזר למצבו הקודם כחניון ומגרש משחקים. מדיה וקבצים בנושא מציאת עצמותיו של ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה בוויקישיתוף Morris & Buckley, p. 22. Carson, Ashdown-Hill, Johnson, Johnson & Langley, p. 8. Carson, Ashdown-Hill, Johnson, Johnson & Langley, p. 19. Carson, Ashdown-Hill, Johnson, Johnson & Langley, p. 17. [1]