laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סרו לרגו (מחוז)

מחוז סרו לרגו (בספרדית: Departamento de Cerro Largo) הוא אחד מתשע עשרה המחוזות של אורוגוואי. בירת המחוז היא העיר מלו(אנ'). המחוז ממוקם במרכז-מזרח המדינה, גובל מצפון בנהר ריו נגרו, המפריד בינו לבין המחוזות טקוארמבו וריברה, במזרח בברזיל, בדרום מזרח עם לגונת מרין המפרידה אף היא בין סרו לרגו לברזיל, מדרום במחוז טריינטה אי טרס וממערב במחוז דורסנו. שטח המחוז הוא 13,648 קמ"ר, וזהו המחוז הרביעי בגודלו - אחרי טקוארמבו סלטו ופאיסנדו. בשטח המחוז התגוררו אינדיאנים משך אלפי שנים, כפי שמעידות הגבעות של האינדיאנים (ספ') הרבות שהתגלו במספר אזורים במחוז. בשנת 1795 ייסד קפטן חיל הרגלים, אגוסטין דה לה רוסה, את הכפר מלו בקצה המזרחי של נהר טקוארי. יישוב זה שימש מבצר למשמר הצבאי, והיה שדה קרב בין מתיישבים ספרדים, אינדיאנים ופורטוגזים. מיקומה הגאוגרפי עורר מחלוקת ומלחמות עם ברזיל על השטח. והקרבות העקובים מדם שהתחוללו במלו ובסביבתה הובילו להקמתה של פלוגת חיילים שתגן על המדינה, והיא נקראה דיוויזיית סרו לארגו. משימתה של פלוגת סרו לארגו, כפיקוד צבאי וכמחוז, הייתה להגן על שלמותה התרבותית, האתנית והמוסרית של אורוגוואי מפני השפעות אזוריות. דוגמה מובהקת לכך היא קביעת הספרדית כשפה רשמית לעומת פורטוגזית, והסגנון הלאומי לעומת תרבות זרה, אם כי יש השפעות ברזילאיות ברורות במחוז, במיוחד בערי גבול כמו ריו ברנקו (ספ'). עדות היסטורית לימי קדם היא המבנה הייחודי של פוסטה דל צ'וי (ספ'), הנמצא כ-12 קילומטרים מהעיר מלו. המחוז קיבל את עצמאותו, יחד עם המחוזות מונטווידאו, קנלונס, סן חוסה, קולוניה, סוריאנו, דורסנו, מלדונדו ופאיסנדו, והם היו תשעת המחוזות המייסדים של אורוגוואי בעת השבעת החוקה של 1830. המחוז כלל אז גם את השטח שהפך בהמשך למחוז טריינטה אי טרס. האקלים הוא ממוזג ולח, עם טמפרטורה ממוצעת של 17 או 18 מעלות, וכ-1100 עד 1200 מ"מ משקעים בשנה. מסיבה זו, סרו לארגו הוא אחד האזורים באורוגוואי המושפעים מאד מגשמי זלעפות ושיטפונות. משק החי הוא המקור הכלכלי העיקרי במחוז, והוא מרוכז בעיקר בגידול צאן ובקר. פעילות זו פחתה עקב תוספת שטחים לגידולי שדה וייעור. בנוסף יישנו דיג וכריית חרסית. חקלאות בעלי החיים, עדיין מיוצבת במקום הראשון במחוז, אך גידול אורז בשטחים נרחבים יותר ויותר גדל להיות במקום השני בייצור, כשכמעט 100% מיוצא, במקום השלישי גידולי שדה שונים, תירס, חיטה, פולי סויה, פירות, פירות הדר וגפנים. התעשייה המקומית כוללת מפעל ייצור ושיווק בשר, מפעל משקאות (הוותיק בארץ), מפעל חלב חשוב וותיק "COLEME" שנוסד בשנת 1932, כמה יקבים ורפתות גידול לפרות חולבות. בריו ברנקו יש אזור חנויות דיוטי פרי המעודד תיירות חוץ, במיוחד ברזילאים, החוצים את הגבול ברגל או ברכב, בגשר הבינלאומי ברון דה מאווה (ספ'). למחוז יש גם שדה תעופה בינלאומי במלו, נתיבי מים בלגונת מרין, ונמל מסחרי ותעשייתי בריו ברנקו. על פי מפקד האוכלוסין בשנת 2019 מתגוררים במחוז 89,612 תושבים, (מתוכם גברים 43,838 ונשים 45,774). תוחלת חיים הממוצעת (נכון ל-2004) הייתה 74,45 (גברים: 70.30 שנים ונשים 78.77 שנים) רשימת ערים עיקריות והאוכלסיה בהם (לפי מיפקד 2011):
רוברט בואי

רוברט בואי (באנגלית: Robert Bowie; מרץ 1750 - 8 בינואר 1818) כיהן כמושל ה-11 של מדינת מרילנד. בואי נולד במטאפוני, פרובינציית מרילנד במרץ 1750, והיה הילד השלישי שנולד לקפטן ויליאם בואי ולמרגרט ספריג. הוא סיים את האקדמיה הצבאית של שרלוט הול. הוא שירת בבית הנבחרים של מרילנד בין השנים 1785 ל-1790, ובין 1801 ל-1803. לאחר מכן כיהן כמושל ה-11 של מדינת מרילנד, בין השנים 1803 ל-1806, ובין 1811 ל-1812. בואי מת ב-8 בינואר 1818. מדיה וקבצים בנושא רוברט בואי בוויקישיתוף רוברט בואי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Governor's Information: Maryland Governor Oden Bowie". National Governors Association. אורכב מ-המקור ב-21 במאי 2011. נבדק ב-20 בנובמבר 2007. {{cite web}}: (עזרה) Hall, Clayton Colman (1912). Baltimore: Its History and Its People, vol.3. Lewis Historical Publishing Co. pp. 304–306.
אלזה החכמה

אלזה החכמה הוא סיפור מעשייה גרמני מאת האחים גרים. במהדורה המקורית משנת 1812, הסיפור מספר 32 שנקרא "Hanses Trine". לאחר המהדורה הראשונה, שונה שם הסיפור ל"אלזה החכמה" במהדורה השנייה. אדם שהייתה לו בת בשם אלזה החכמה. כשהגיעה העת להנשא, אמר האב: "נחתן אותה." האם הסכימה אם יבוא מישהו שירצה בה. לבסוף הגיע הנס, שביקש את ידה של אלזה בתנאי שהיא תהיה באמת חכמה. במהלך ארוחה, האם שלחה את אלזה למרתף להביא בירה. אלזה ירדה למרתף, ראתה גרזן תקוע בקיר מעל החבית, וחששה שאם יהיה להם ילד, והילד יישלח להביא בירה, הגרזן עלול ליפול ולהרוג אותו. היא החלה לבכות. האם שלחה את המשרתת לחפש את אלזה, המשרתת מצאה אותה בוכה. גם המשרת שירד לחפש אותה, מצא את אלזה ואת המשרתת בוכות. האב ירד, ראה את כולם בוכים, והחל לבכות גם הוא כששמע את הסיבה. לבסוף, הנס ירד למרתף, שאל למה כולם בוכים, וכשהבין את הסיבה, גם הוא התחיל לבכות. הנס החליט שהתכונות של אלזה מתאימות לו, והציע לה נישואין. אחרי הנישואין, ביקש הנס מאלזה לקצור חיטה בשדה. אלזה אכלה וישנה בשדה במקום לעבוד. הנס חזר, ראה אותה ישנה, הוא קשר לשמלתה פעמונים קטנים, חזר לביתו ונעל את הדלת. כשאלזה התעוררה בחושך ומבחינה בשמלה עם הפעמונים, היא כבר לא מזהה את עצמה. היא חוזרת הביתה ושואלת בדלת אם אלזה בפנים. כשהיא שומעת "כן", היא בורחת ובוכה, "אלוהים, אז זה לא אני". היא לעולם לא נראית שוב. מדיה וקבצים בנושא אלזה החכמה בוויקישיתוף אלזה החכמה, הקראת הסיפור (באנגלית), בערוץ יוטיוב אלזה החכמה, הטקסט המלא (באנגלית), באתר STANDARD EBOOKS לאה החכמה, תרגום עברי מאת דוד פרישמן, פרויקט בן יהודה יעקב גרים, שמעון לוי, האחים גרים - מעשיות: האוסף השלם, הקיבוץ הארצי, 1994. (בiw)
נסיעה ברכבת להוליווד

נסיעה ברכבת להוליווד (באנגלית: Train Ride to Hollywood) הוא סרט קומדיה-מוזיקלי אמריקאי משנת 1975, בבימויו של צ'ארלס ר. רונדל ובכיכובם של להקת "Bloodstone" (אנ'). הסרט משלב אלמנטים של מוזיקה, קומדיה והרפתקאות, תוך שהוא מלווה את להקת Bloodstone במסע דמיוני והזוי להוליווד ברכבת, במטרה להפוך לכוכבים גדולים. הסרט עוקב אחר חברי להקת Bloodstone שמחליטים לנסוע להוליווד ברכבת במטרה להפוך לכוכבים. במהלך הנסיעה, הם מוצאים את עצמם בהרפתקה קומית, כשהם פוגשים דמויות מגוונות ונתקלים במצבים בלתי צפויים, תוך כדי ביצועים מוזיקליים המשלבים שירים פופולריים מהתקופה. הסרט משלב הומור פנטסטי עם הופעות מוזיקליות וכולל התייחסויות תרבותיות לסרטים קלאסיים ולקולנוע הוליוודי. וויליס דראפן ג'וניור — בתור עצמו צ'ארלס אהבה — בתור עצמו צ'ארלס מקורמיק — בתור עצמו הארי וויליאמס — בתור עצמו גאי מרקס — בתפקיד המפרי בוגרט ג'יי לורנס — בתור רט באטלר/קלארק גייבל פיליס דייוויס — בתור סקרלט אוהרה ג'יי רובינסון — בתור דרקולה רוברטה קולינס — בתור ז'אן הארלו ביל אוברלין — בתור וו. סי. פילדס אן וויליס — בתור ג'נט מקדונלד פיטר ראטריי — בתפקיד נלסון אדי אליוט רובינס — בתפקיד ויטו קורליאונה/ג'וני סטרבלר פיטר גונו — בתור עוזר מפיק/גודסון ג'ון מיירס — בתפקיד השייח גרי רידיק — בתור הפרופסור לקצב מייקל פיין — כמפיק/אריק ואן ג'ונסון טרייסי ריד — בתור שבת (מוכר כ"בימבו טיפש") ג'ק דליאון — בתור שדר ספורט (מוכר כ"כתב חדשות") ג'סמין מילנר — בתור בני ברט מוסטין — בתור ג'ורג' נסיעה ברכבת להוליווד הופיעה בבכורה ב-29 באוקטובר 1975 בבתי הקולנוע באזור דטרויט ויצאה לשאר המדינה שנה לאחר מכן. ג'יי רובינסון זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר מהגולדן סקורלס - המכונה כעת פרס סאטורן - על הגילום הקומי שלו של דרקולה. "נסיעה ברכבת להוליווד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נסיעה ברכבת להוליווד", באתר AllMovie (באנגלית) "נסיעה ברכבת להוליווד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נסיעה ברכבת להוליווד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Train Ride to Hollywood". American Film Institute. נבדק ב-16 בנובמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה)
הוליוודלנד

הוליוודלנד (באנגלית: Hollywoodland) הוא סרט דרמה-מסתורין אמריקאי משנת 2006 בבימויו של אלן קולטר(אנ') ובכיכובם של בן אפלק אדריאן ברודי, בניסיו דל טורו, דיאן ליין ובוב הוסקינס. הסרט מבוסס על מותו המסתורי של השחקן ג'ורג' ריבס, שהיה ידוע בגילום דמותו של סופרמן בסדרת הטלוויזיה המצליחה משנות ה-50. הסרט מציג חקירה בדבר הנסיבות שהובילו למותו של ריבס, ומעמיק בנושאים של תהילה, תככים בעולם הזוהר, ואובדן הזהות. הסרט עוקב אחר דמותו של לואי סימו (אדריאן ברודי), בלש פרטי שנשכר לחקור את מותו המסתורי של השחקן ג'ורג' ריבס (בן אפלק), שמוכר בזכות תפקידו כסופרמן בטלוויזיה. המוות של ריבס ב-1959 הוגדר בתחילה כהתאבדות, אך אמו של ריבס לא משתכנעת ומאמינה כי בנה נרצח. סימו חוקר את מערכת היחסים של ריבס עם ארוסתו (רובין טוני) ומיליארדית מבוגרת בשם טוני מאן (דיאן ליין), ומגלה שאולי יש סיבות נסתרות למותו של ריבס. הסרט מתאר את חיי הוליווד הזוהרים והחשוכים, והופך לחקירה פילוסופית של האובדן והחיפוש אחר משמעות. אדריאן ברודי — בתפקיד לואי סימו - בלש פרטי שנשכר לחקור את מותו של ג'ורג' ריבס. בן אפלק — בתפקיד ג'ורג' ריבס - השחקן הידוע בעיקר בזכות גילום דמות סופרמן, שמת במסתוריות. דיאן ליין — בתפקיד טוני מאן - אהובתו של ריבס, אישה מבוגרת ועשירה. רובין טוני — בתפקיד לאונור למון - ארוסתו של ריבס בעת מותו. בוב הוסקינס — בתפקיד אדי מאן - בעלה של טוני ואחד מבעלי האולפנים הגדולים בהוליווד. הסרט "הוליוודלנד" קיבל ביקורות חיוביות מצד המבקרים. השבחים הופנו בעיקר להופעתם של בן אפלק, שזכה לפרס "השחקן הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים של ונציה עבור גילום דמותו של ג'ורג' ריבס, וכן לאדריאן ברודי על תפקידו כלואי סימו. הסרט זכה להערכה על העומק שבו הוא חוקר את חיי הזוהר של הוליווד והאופן שבו הוא מציג את המציאות הקשה מאחורי הקלעים. עם זאת, חלק מהמבקרים ציינו שהעלילה מעט איטית והפתרון המסתורי היה צפוי מדי. הסרט קיבל ציון של 68% באתר Rotten Tomatoes וציון של 62 מתוך 100 באתר Metacritic. אתר האינטרנט הרשמי של הוליוודלנד "הוליוודלנד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הוליוודלנד", באתר נטפליקס "הוליוודלנד", באתר AllMovie (באנגלית) "הוליוודלנד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הוליוודלנד", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הוליוודלנד", באתר Metacritic (באנגלית) "הוליוודלנד", באתר אידיבי "הוליוודלנד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
תחנת מרקסיסטסקאיה

תחנת מרקסיסטסקאיה (ברוסית: Марксистская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קלינינסקאיה. תחנה ממוקמות ברובע טגנקה, ליד רחוב "מרקסיסטסקאיה" (רחוב על שם מרקסיזם) ומכאן שמה. התחנה נמצאת בעומק של 60 מטר מתחת לפני הקרקע. בזמן פתיחת התחנה, היא הייתה התחנה העמוקה ביותר במטרו של מוסקבה. והיא נשארה כזו עד ל-31 בדצמבר 1987, אז נפתחה תחנת צ'כובסקאיה, ששוכנת בעומק של 62 מטר. בתחנה ישנם מעברים ל:תחנת טגנסקאיה של קו קולצביה ולתחנת טגנסקאיה של קו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה. תחנת מרקסיסטסקאיה היא אחת מתוך 6 התחנות הראשונות של קו קלינינסקאיה. הקו נבנה בשנים 1975 - 1979 ,כחלק מתוכנית הרחבת קווי רכבת לקראת אולימפיאדת מוסקבה. היא נפתחה לשימוש ביחד עם שאר התחנות בקו החדש ב-30 בדצמבר 1979. עד לשנת 1986 הייתה מרקסיסטסקאיה תחנת קצה קו קלינינסקאיה. בשנת 1986 נפתחה קטע הקו המחבר בין תחנת מרקסיסטסקאיה ל תחנת טרטיאקובסקאיה תחנת קצה החדשה של הקו. מדיה וקבצים בנושא תחנת מרקסיסטסקאיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מג'יד מג'ידי

מג'יד מג'ידי (בפרסית: مجید مجیدی; נולד ב-17 באפריל 1959) הוא במאי, יוצר ומפיק איראני. מג'ידי נולד למשפחה פרסית ממעמד הביניים; גדל בטהרן, וכבר בגיל 14 החל לשחק בלהקות תיאטרון חובבים. לאחר מכן, למד במכון לאמנויות דרמטיות בטהרן. לאחר המהפכה האיראנית ב-1979, עניינו בקולנוע הביא אותו לשחק בסרטים שונים, ובראשם "החרם" של מוחסן מחמלבאף ב-1985.[דרוש מקור] בשנת 1997, ביים מג'ידי את הסרט "ילדי גן עדן", שהיה מועמד לקבל את פרס האוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר, ובכך היה הסרט האיראני הראשון שהיה מועמד על ידי האקדמיה, אף על פי שהוא הפסיד לסרט האיטלקי "חיים יפים" מאת רוברטו בניגני.[דרוש מקור] מג'ידי ביים עוד כמה סרטים עלילתיים מאז "ילדי גן עדן", כגון "צבע גן העדן" ב-2000, "ברן" ב-2001, ו"עץ הערבה" ב-2005. הוא גם ביים את סרט תיעודי ארוך בשם "יחפה להראט", המתאר את החיים במחנות הפליטים ובעיר הראט במהלך ואחרי המתקפה נגד הטליבאן ב-2001.[דרוש מקור] בשנת 2008, סרטו עטור השבחים של מג'ידי, "שיר הדרורים", היה סרט הפתיחה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי של ויסקהפטנם בהודו. מג'ידי היה אחד מחמישה במאי קולנוע בין-לאומיים שהוזמנו על ידי ממשלת בייג'ינג ליצור סרט תיעודי קצר כדי להציג את העיר בייג'ינג, כהכנה למשחקים האולימפיים ב-2008 שנערכו בבירת סין; הפרויקט קיבל את הכותרת "חזון בייג'ינג". מדיה וקבצים בנושא מג'יד מג'ידי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מג'יד מג'ידי מג'יד מג'ידי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מג'יד מג'ידי, ברשת החברתית אינסטגרם "Biography". Majid Majidi. אורכב מ-המקור ב-31 באוקטובר 2016. נבדק ב-30 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Art news in brief". Tehran Times. 23 באוקטובר 2009. {{cite web}}: (עזרה) Vision Beijing website (אורכב 24.06.2009 בארכיון Wayback Machine) "Shahid's brother Ishaan to work with Majid Majidi, AR Rahman for Beyond The Clouds". Hindustan Times. 23 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
הפועל השלום ירושלים

האם התכוונתם ל... הפועל ירושלים הפועל השלום ירושלים (כדורגל) הפועל השלום ירושלים (קט רגל)
רוזה קלב

קולונל רוזה קלב (באנגלית: Colonel Rosa Klebb) היא האנטגוניסטית הראשית בספר "מרוסיה באהבה" בסדרת ספרי ג'יימס בונד מאת איאן פלמינג ובסרט בעל אותו השם. את דמותה בסרט מגלמת השחקנית לוטה לניה. קלב הייתה מסכלת ריגול סובייטית בסמרש אך לאחר מכן הצטרפה לארגון הטרור הבין-לאומי ספקטר. שמה הוא משחק מילים של הסיסמה הסובייטית הפופולרית למען זכויות האישה, khleb i rozy (באלפבית קירילי: хлеб и розы), שהיא תרגום ישיר לרוסית של הסיסמה "לחם ושושנים (אנ')". Brendan Plant, Top 10 Bond villains, The Times, ‏1 באפריל 2008
בנג'מין גודיו

בנג'מין גודיו (באנגלית: Benjamin Goodhue‏; 20 בספטמבר 1748 – 28 ביולי 1814) היה חבר בית הנבחרים וסנאטור ממסצ'וסטס. הוא תמך בפטריוטים במהלך המהפכה האמריקאית, והיה חבר חזק במפלגה הפדרליסטית. הוא תואר על ידי בני זמנו כחבר מוביל במה שנקרא Essex Junto, קבוצה של פדרליסטים של מסצ'וסטס, שרובם היו ממחוז אסקס. בנג'מין גודיו נולד ב-20 בספטמבר 1748 בסיילם שבפרובינציית מפרץ מסצ'וסטס לבנג'מין ומרתה (הרדי) גודיו. אביו היה נפח במקצועו, אך מאוחר יותר הפך לסוחר מצליח. בנג'מין הצעיר סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד ב-1766 והצטרף לאביו בעסקי הסוחרים. הוא נשאר פעיל כסוחר במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית, והיה חבר בכנסים החוקתיים של המדינה של 1779 ו-1780, שהאחרונה כוננה את החוקה הנוכחית של מסצ'וסטס. לאחר מכן זכה בבחירות כנציג המדינה לבית הנבחרים של מסצ'וסטס בשנת 1780, ולאחר מכן נבחר לסנאט של המדינה, וכיהן בשנים 1783 ו-1786–1788. לאחר אימוץ חוקת ארצות הברית, נבחר גודיו לקונגרס הראשון ולשלושת הקונגרסים הבאים וכיהן מ-4 במרץ 1789, עד להתפטרותו ביוני 1796. גודיו היה תומך של השלטון המרכזי החזק, והצטרף למפלגה הפדרליסטית כשהיא אורגנה. הוא היה אחד ממספר פדרליסטים בולטים ממחוז אסקס שתוארו על ידי ג'ון הנקוק כ"ג'ונטו אסקס". הוא היה אחד משני חברי קונגרס שניסחו את קוד ההכנסות הראשון של המדינה. הוא כיהן כיו"ר הוועדה למסחר ותעשיות בקונגרס הרביעי של ארצות הברית. הוא נבחר בשנת 1796 לסנאט של ארצות הברית, ומילא מקום פנוי שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של ג'ורג' קבוט. הוא נבחר מחדש וכיהן מ-11 ביוני 1796 עד 8 בנובמבר 1800, אז התפטר ופרש מהשירות הציבורי. הוא מת בסיילם ב-28 ביולי 1814. מדיה וקבצים בנושא בנג'מין גודיו בוויקישיתוף בנג'מין גודיו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בנג'מין גודיו, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
דרך קלוברפילד 10

דרך קלוברפילד 10 (באנגלית: 10 Cloverfield Lane) הוא סרט מתח ומסתורין אמריקאי משנת 2016 בבימויו של דן טראכטנברג ובהפקתו של ג'יי ג'יי אברהמס. הסרט, שהוא חלק מהיקום הקולנועי של "קלוברפילד", מתאר את סיפורם של מספר אנשים שנלכדים במקלט תת-קרקעי במהלך אירוע קטסטרופלי. משחקים בסרט מרי אליזבת ווינסטד, ג'ון גודמן וג'ון גלאגר ג'וניור. הסרט הוקרן בבכורה בניו יורק ב-8 במרץ 2016, וב-10 במרץ החל להיות מופץ בבתי קולנוע במדינות נבחרות. בארצות הברית יצא הסרט לאקרנים ב-11 במרץ 2016. הוא זכה לשבחים מצד המבקרים והניב הכנסות של למעלה מ-110 מיליון דולר ברחבי העולם. הסרט מתחיל כאשר מישל (מרי אליזבת' ווינסטד) מתעוררת לאחר תאונת דרכים ומגלה שהיא נמצאת במקלט תת-קרקעי. היא פוגשת שם את הווארד (ג'ון גודמן), האיש שהציל אותה, ואת אמט (ג'ון גלאגר ג'וניור), תושב מקומי שנמצא גם הוא במקלט. הווארד טוען שהעולם החיצוני נהרס על ידי מתקפה כימית או גרעינית, והם בטוחים רק במקלט. למרות החששות הראשוניים, מישל מתחילה לפקפק בסיפורו של הווארד וניסיונותיה לברוח מהמקלט מתפתחים לדרמה מותחת שמציבה את השאלה מה באמת קורה בחוץ ומה הסכנה האמיתית. מרי אליזבת' וינסטד — בתפקיד מישל - אישה צעירה שמתעוררת במקלט ומתחילה לחשוד שהסיפור שמספרים לה אינו נכון. ג'ון גודמן — בתפקיד הווארד - האיש שמנהל את המקלט וטוען שהציל את מישל. ג'ון גלאגר ג'וניור — בתפקיד אמט - תושב מקומי שנמצא גם הוא במקלט ומנסה לשתף פעולה עם מישל כדי להבין את האמת. הסרט "דרך קלוברפילד 10" קיבל ביקורות חיוביות מצד המבקרים, שהשוו אותו לקלאסיקות של ז'אנר המתח והמדע הבדיוני. המשחק של ג'ון גודמן זכה לשבחים רבים, כשהוא מציג דמות מורכבת ומעוררת חשש. גם מרי אליזבת' ווינסטד זכתה להערכה על הופעתה כמישהי שנאבקת לגלות את האמת. המבקרים ציינו את המתח המתמשך והאווירה המותחת לאורך כל הסרט. הסרט קיבל ציון של 90% באתר Rotten Tomatoes וציון של 76 מתוך 100 באתר Metacritic. אתר האינטרנט הרשמי של דרך קלוברפילד 10 "דרך קלוברפילד 10", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דרך קלוברפילד 10", באתר נטפליקס "דרך קלוברפילד 10", באתר AllMovie (באנגלית) "דרך קלוברפילד 10", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דרך קלוברפילד 10", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "דרך קלוברפילד 10", באתר Metacritic (באנגלית) "דרך קלוברפילד 10", באתר אידיבי "דרך קלוברפילד 10", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "דרך קלוברפילד 10", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "10 Cloverfield Lane (2016) - Dan Trachtenberg | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related | AllMovie".
צלו של ביל

צלו של ביל (באנגלית: Leaves of Grass) הוא סרט דרמה-קומדיה שחורה אמריקאי משנת 2009 בבימויו של טים בלייק נלסון, שגם כתב את התסריט. הסרט עוקב אחר שני אחים תאומים (שניהם בגילומו של אדוארד נורטון) שנפגשים מחדש לאחר שנים רבות ומתמודדים עם אירועים בלתי צפויים שמשנים את חייהם. הסרט משלב אלמנטים של פילוסופיה, תרבות אמריקאית דרומית, וסיפור על גאולה ומשפחתיות. ב-2 באפריל 2010 צלו של ביל הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2009 בהקרנה מקומית מוגבלת. הוא לא הצליח להרשים בקופות המקומיים, והרוויח סכום זעום 70 אלף דולר במכירת כרטיסים מול תקציב הפקה של 9 מיליון דולר. בסך הכל הסרט הרוויח מיליון דולר בלבד וגרם להפסדים לאולפנים. הסרט מתמקד בפרופסור לפילוסופיה בשם ביל קינקייד (אדוארד נורטון), שחוזר לעיירת הולדתו באוקלהומה לאחר שקיבל ידיעה שקרית על מותו של אחיו התאום, בריידי (גם הוא בגילומו של נורטון). בניגוד לביל, שחי חיים מסודרים ומבוססים, בריידי הוא סוחר סמים מקומי שעוסק בגידול מריחואנה. לאחר הגעתו של ביל, הוא מוצא את עצמו מעורב במזימה מסובכת שמערבת את האח התאום, עולם הפשע המקומי, ואת מערכת המשפט. המסע הזה מאלץ את שני האחים להתמודד עם נושאים של זהות, נאמנות ומשפחתיות. אדוארד נורטון — בתפקיד ביל ובריידי קינקייד - שני אחים תאומים עם חיים שונים לחלוטין שנפגשים מחדש. טים בלייק נלסון — בתפקיד בולגור - חברו של בריידי שמסייע לו במזימותיו. סוזן סרנדון — בתפקיד דייזי קינקייד - אמם של התאומים שמנסה לשמור על שלמות המשפחה. קרי ראסל — בתפקיד ג'נט - אישה מקומית שמתחילה קשר עם ביל. ריצ'רד דרייפוס — בתפקיד פאגלי - איש עסקים מפוקפק שמסתבך במזימות של בריידי. הסרט "צלו של ביל" קיבל ביקורות מעורבות, כאשר הופעותיו של אדוארד נורטון בשני התפקידים זכו לשבחים רבים, במיוחד על היכולת שלו להבדיל בין הדמויות בצורה ברורה ומדויקת. הבמאי טים בלייק נלסון זכה להערכה על התסריט המורכב והשילוב בין דרמה וקומדיה, אך היו גם מבקרים שטענו שהעלילה מפותלת מדי והמסרים הפילוסופיים לא תמיד ברורים. הסרט קיבל ציון של 60% באתר Rotten Tomatoes וציון של 58 מתוך 100 באתר Metacritic. "צלו של ביל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "צלו של ביל", באתר נטפליקס "צלו של ביל", באתר AllMovie (באנגלית) "צלו של ביל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "צלו של ביל", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "צלו של ביל", באתר Metacritic (באנגלית) "צלו של ביל", באתר אידיבי "צלו של ביל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Evans, Ian (2009). "Leaves of Grass premiere at the 2009 Toronto International Film Festival". DigitalHit.com. נבדק ב-18 בדצמבר 2009. {{cite web}}: (עזרה) Thompson, Anne (20 באוגוסט 2010). "Leaves of Grass Gets A Theatrical Release After All". Indiewire. {{cite web}}: (עזרה) "Leaves of Grass: Movie Details". the-numbers.com. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Leaves of Grass, Box Office Mojo
גוטי (סרט)

גוטי (באנגלית: Gotti) הוא סרט דרמת פשע ביוגרפי אמריקאי משנת 2018, בבימויו של קווין קונולי ובכיכובו של ג'ון טרבולטה בתפקיד הראשי. הסרט מתמקד בחייו של ג'ון גוטי, הבוס הידוע לשמצה של משפחת הפשע גמבינו בניו יורק. הסרט מציג את עלייתו של גוטי לצמרת העולם התחתון, את חיי הפשע והמאבקים המשפטיים, וכן את יחסיו עם בני משפחתו. הסרט הוכרז ב-2010, אך הוא התעכב בתהליך הפיתוח במשך מספר שנים עם במאים ושחקנים רבים, כולל בארי לוינסון ואל פאצ'ינו. הצילום הראשי החל לבסוף ביולי 2016 בסינסינטי, אוהיו והסתיים בברוקלין, ניו יורק בפברואר 2017. גוטי הפגין ביצועים נמוכים הן מבחינה ביקורתית והן מבחינה מסחרית ; הסרט הכניס רק 6 מיליון דולר מול תקציב הפקה של 10 מיליון דולר, וצפו ביקורות באופן אוניברסלי כולל את הכתיבה האסתטיקה והביצועים (למעט זו של טרבולטה, שזכתה לשבחים מסוימים), אף על פי שהשימוש שלה באיפור זכה להערות חיוביות. הסרט עוקב אחר חייו של ג'ון גוטי (ג'ון טרבולטה) – מתחילת דרכו כפושע קטן ועד עלייתו להיות הבוס הגדול של משפחת גמבינו, אחת ממשפחות הפשע החזקות ביותר בארצות הברית. העלילה מתפרסת על פני כמה עשורים ומציגה את מערכת יחסיו עם בניו, ובמיוחד עם בנו ג'ון ג'וניור (ספרנסו לופז), שנאלץ להתמודד עם הצל של אביו ועם הלחצים שנובעים מחיי הפשע של המשפחה. הסרט משלב בין האירועים האמיתיים לבין האופן שבו הם נתפסו על ידי הציבור והתקשורת. ג'ון טרבולטה בתפקיד ג'ון גוטי – הבוס המפורסם של משפחת גמבינו. קלי פרסטון בתפקיד ויקטוריה גוטי – אשתו של ג'ון גוטי. ספנסר לופרנקו בתפקיד ג'ון גוטי ג'וניור – בנו של ג'ון גוטי, שנאבק ללכת בעקבות אביו או לצאת לחיים נורמטיביים. סטייסי קיץ' בתפקיד אנג'לו רוג'רו – חבר קרוב ואחד מאנשיו הבכירים של גוטי. הסרט "גוטי" קיבל ביקורות שליליות מאוד מצד המבקרים. המבקרים מתחו ביקורת על התסריט, הבימוי, והאופן שבו הוצגה הדמות הראשית, בטענה שהסרט לא הצליח להציג עומק משמעותי או חדשנות. למרות הופעתו המחויבת של ג'ון טרבולטה בתפקיד הראשי, הסרט לא הצליח להמריא בקופות והפך לכישלון ביקורתי. הסרט קיבל ציון של 0% באתר Rotten Tomatoes, והיה לאחד מהסרטים עם הביקורות הגרועות ביותר של השנה. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון של 24 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות שליליות ברובן. "גוטי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גוטי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גוטי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Perez, Lexi (15 ביוני 2018). "'Gotti': What the Critics Are Saying". The Hollywood Reporter. Prometheus Global Media. נבדק ב-15 ביוני 2018. {{cite news}}: (עזרה)
דיכוגמיה

דיכוגמיה (Dichogamy) היא מצב של הפרדה בזמן בין ביטוי התכונות הנקביות והזכריות באורגניזמים דו-מיניים. דיכוגמיה קיימת בדגים ובחלזונות מסוימים, ובחלק ניכר מצמחי הפרחים. דיכוגמיה גם נקראת חילופי זוויג - החלפת מין מזכר לנקבה או להפך. בדגים ישנם מינים החיים בקבוצות של נקבות וכולם נולדים כנקבות ורק זכר אחד עומד בראשם, כשזכר מת או נעלם משנה אחת הנקבות את מינה לזכר ומעתה הוא השליט היחיד בקבוצה. ישנם מינים שבהם המצב הפוך - כולם נולדים כזכרים והגדול ביותר הופך לנקבה במקום הקודמת. דוגמה למין כזה בישראל הוא פזית ים סוף. דגי פזית ים סוף מתחילים את חייהם כנקבות. הפזיות חיות במים הפתוחים בקרבת השונית בלהקות צפופות הנשלטות על ידי זכר בודד, שהוא הפרט הגדול ביותר בלהקה. במקרה שהזכר השולט נטרף או נעלם, תהפוך הנקבה הגדולה ביותר בלהקה לזכר תוך כמה שבועות. במצבים של מונוגמיה או במצבים שבהם ההזדווגות היא אקראית, למשל באלמוגים, הצלחתה הרבייתית של הנקבה תלויה בגודלה יותר מאשר אצל הזכר, שכן העלות האנרגטית של ייצור ביצים גבוהה מזו של ייצור זרע. במצב זה עם העלייה בגודל הגוף יועדף חילוף זוויג מזכר לנקבה. לדוגמה הדג שושנון אילתי, החי בזוגות בין זרועות שושנת ים: הנקבה גדולה מן הזכר ותוקפנית ממנו כלפי דגים החודרים לנחלתה. אם הנקבה נטרפת הזכר הופך לנקבה בזמן קצר וזכר צעיר אחר יחדור לנחלה ויהפוך לבן זוגה. דוגמאות מעין אלו של חילוף זוויג המתרחש פעם אחת בחיי הפרט אופייניות לדגים. החלפת זוויג דו–כיוונית נדירה בדגים. בחלק ממיני החלזונות ובמיוחד בחלזונות המים אין הבדל בין זכר לנקבה ולכל חלזון תאים זכריים ונקביים ויכול להטיל ביצים מופרות מהם יצאו החלזונונים הצעירים דומים להוריהם בפרחים דו-מיניים, דיכוגמיה היא מצב שבו קיים פער בזמן בין חיוניות העלי לבין חיוניות האבקנים. דיכוגמיה היא מנגנון חשוב למניעה או צמצום של האבקה עצמית. מידת החפיפה בזמן בין פעילות הצלקת והאבקנים משתנה בין צמחים שונים. ישנם צמחים שבהם הפרדה מוחלטת בזמן בין הפונקציה הזכרית לבין הפונקציה הנקבית, דבר המונע לחלוטין את אפשרות ההאבקה העצמית. בצמחים אחרים קיימת חפיפה חלקית בין שתי הפונקציות, דבר שמאפשר לעיתים אחוז מסוים של האבקה עצמית, שיכולה לפצות על היעדרה של האבקה זרה. בצמחים רבים משתנה משך החיוניות של איברי הרבייה, בהתאם לשיעור ההאבקה: אבקנים שלא התרוקנו מאבקה, יאריכו ימים יותר מאבקנים ריקים; צלקת שלא קיבלה אבקה, תאריך ימים יותר מאשר צלקת שהואבקה. התאמה זו יוצרת אופטימיזציה של שיקולי עלות-תועלת עבור הצמח: כשההאבקה מהירה ויעילה, רקמות הצמח חיות זמן קצר בלבד, וכך חוסכות לצמח משאבים; כשההאבקה אינה יעילה, רקמות הצמח חיות זמן רב יותר, וכך מגבירות את הסיכוי להצלחת ההאבקה. ברוב הפרחים הדיכוגמיים, האבקנים מבשילים לפני הצלקות, מצב המכונה פרוטאנדריה (protandry). המצב ההפוך, שבו הצלקות מבשילות לפני האבקנים, מכונה פרוטוגיניה (protogyny). האבקה