laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרויקט המקומות הציבוריים

פרויקט המקומות הציבוריים (באנגלית: Project for Public Spaces) הוא ארגון ללא מטרות רווח שמטרתו היא לקדם תכנון קהילתי של המרחב הציבורי. בסיסו של הארגון בניו יורק והוא מוקדש ליצירה מקיימת במקומות ציבוריים שבהם עוסקים בבניית קהילות. עבודות התכנון מבוססות על טכניקות של ויליאם ה. וייט לפי תיעוד של פרויקט חיי רחוב. גישה זו כרוכה בהסתכלות, הקשבה ושאילת שאלות של אנשים בקהילה כדי לגלות את צורכיהם ושאיפותיהם לגבי חיי הרחוב. הארגון נוסד בשנת 1975 על ידי פרד קנט ועובד עם למעלה מ-2500 קהילות ב-40 מדינות וממוקם בניו יורק, ארצות הברית. בפרויקט המקומות הציבוריים עובדים עם יחידים ועם קהילות כדי ליצור חזון מסביב למקומות בעלי חשיבות לחיי הקהילה ולחוויות היומיום שלהם. אחד המפתחות לתהליך זה הוא להגיע אל האנשים, כולל אלה שלא ניתנת להם הזדמנות להשתתף במאמץ לשיפור חיי העבודה שבהם הם חיים. התהליך כולל תצפיות באתרים, צילומים, ראיונות אישיים וסקרים לאיסוף של אנשים ויצירת מסמך המנתח את פעילותם. מתוך התצפיות הללו מתקיים תכנון הצמיחה, כמו גם סדנאות פעילות ופורומים ציבוריים שבהם לאנשים יש הזדמנות לתרום רעיונות לגבי שיפורים ושינויים פיזיים בשכונותיהם. צוות הארגון מונה כ-25 אנשים מרקע סביבתי-עירוני רחב: בין הצוות מונה אנשים העוסקים בתכנון סביבתי, אדריכלות, תכנון עירוני, גאוגרפיה עירונית, עיצוב עירוני, פסיכולוגיה סביבתית, תכנון נוף, מעצבי אומנות וניהול מידע. פרויקט המקומות הציבוריים כיום הוא ארגון מרכזי בפיתוח הקונספט של יצירת מקומות ציבוריים, אשר אינו רק מוביל בניה, תיקון או שיפוץ של חלל ציבורי, אלא מכיל את כל תהליך המטפח את היצירה של יעדים ציבוריים חיוניים כגון: סוג של מקומות שבהם אנשים מרגישים אינטרס חזק של הקהילות ומחויבות לשיפור המצב. במילים פשוטות: "יצירת מקומות ציבוריים ראשיים". על נכסי קהילה מקומיים, השראה, פוטנציאל, ובסופו של דבר ליצירת מקומות ציבוריים טובים לקידום בריאות של אנשים, אושר, ורווחה. "הרחוב כמקום", "לחשוב מעבר לתחנה" - שילוב תחנות של תחבורה ציבורית לתוך המרקם הקהילתי יוזמת "ערים נהדרות" - יוזמה גמישה לשינוי העיר למקום נעים יותר בתהליך הדרגתי, רחוב אחר רחוב, שכונה אחרי שכונה. "יצירת מקום בניו יורק" - יוזמה להפוך את העיר ניו יורק למקום נעים יותר. פעילות הארגון לפי חלוקה לתחומים: פארקים גישה של פרויקט המקומות הציבוריים לתחבורה מרכזים אזרחיים (ספריות, בתי משפט, עיריות) שווקים ציבוריים אזורים עניים בעיר מרכזי ערים עירוב שימושי קרקע קמפוסים כיכרות חופים פלייסמייקינג עירוניות טקטית אתר האינטרנט הרשמי של פרויקט המקומות הציבוריים פרויקט המקומות הציבוריים, ברשת החברתית פייסבוק פרויקט המקומות הציבוריים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפועל בלפוריה

הפועל בלפוריה הייתה קבוצת כדורגל ישראלית שפעלה בשנות ה-40 ובשנות ה-50, ונחשבת לאחת מקבוצות ההגנה הגרועות ביותר ששיחקו אי פעם בליגת העל בכדורגל על גלגוליה השונים. הקבוצה ערכה את משחקי הבית שלה במגרש משופץ ששכן בחלק המזרחי של מושב בלפוריה ובמגרש של הפועל עפולה, והמימון לפעילותה הגיע מכיסם של שחקניה. סניף "הפועל" בבלפוריה הוקם כבר בשנת 1938 וקבוצת הכדורגל של המושב הייתה מתחרה בליגת העמק ובתחרויות שונות. הקבוצה נרשמה למשחקים רשמיים בשנת 1945 על ידי אהרון פודולר, מתושבי בלפוריה, והחלה את דרכה במחוז צפון של ליגה ב' (אז הליגה השנייה) בעונת 1946/1947, שבסיומה דורגה במקום החמישי מתוך 13. זמן קצר לאחר מכן הוקמה מדינת ישראל ופרצה מלחמת העצמאות, ובשל כך הופסקו כל פעילויות הכדורגל. הקבוצה חידשה את פעילותה בעונת 1949/1950, בה סיימה במקום השביעי מתוך תשעה במחוז צפון של ליגה ב'. הקבוצה כלל לא ערכה אימונים באמצע השבוע מאחר שהשחקנים היו חברי בלפוריה והיישובים שבאזור שעבדו במשך רוב שעות היום, והשחקנים היו מגיעים ישירות למשחקי הליגה שנערכו בשבת. יכולתה של הקבוצה השתפרה במשך השנים. בעונת 1951/1952 היא התמודדה על העלייה לליגה א' במשך כל העונה, והבטיחה זאת לאחר שניצחה את זכרון יעקב במחזור האחרון של העונה. ברם, יריבתה של בלפוריה בצמרת, הפועל חדרה, ערערה בפני ההתאחדות לכדורגל על תוצאת המשחק בינה לבין בלפוריה, ובסופו של דבר ואף שהעונה הסתיימה החליטה ההתאחדות להורות על עריכת משחק חוזר שהיה עתיד לקבוע את זהות העולה לליגה א'. משחק זה נערך בסופו של דבר ב-20 בדצמבר 1952, והסתיים בניצחונה של בלפוריה בתוצאה 2 - 1. הקבוצה פתחה את הופעותיה בליגה הראשונה בעונת 1953/1954 בהפסד חוץ למכבי נתניה, ובמחזור השני היא רשמה את ניצחונה הראשון במשחק מול הפועל כפר סבא. הקבוצה סיימה את העונה במקום האחרון עם מאזן של 4 ניצחונות, 3 תוצאות תיקו ו-15 הפסדים, ויחס שערים של 20 לעומת 57. הפסדה הגדול ביותר של הקבוצה היה 0 - 6 למכבי תל אביב במחזור ה-7. על אף שהקבוצה הייתה אמורה לרדת בחזרה לליגת המשנה, היא ניצלה מכך כיוון שלאורך כל העונה היה סכסוך בין ארגוני הפועל ומכבי, ובשל כך החליטה ההתאחדות להגדיל את מספר הקבוצות בליגה הבכירה ל-14 ולבטל את הירידות. עונתה השנייה של הקבוצה הייתה עוד פחות טובה מהראשונה. היא סיימה את הליגה במקום האחרון פעם נוספת, עם מאזן של 3 ניצחונות, 2 תוצאות תיקו ו-21 הפסדים. במחזור ה-12 הובסה הקבוצה בתוצאה 0 - 12 על ידי מכבי תל אביב, ובמחזור ה-23 ספגה את ההפסד הכבד ביותר בתולדותיה, 2 - 13 לאלופה הפועל פתח תקווה. הפסד זה הוא גם המשחק שהסתיים עם מספר השערים הגבוה ביותר בתולדות הליגה. הקבוצה סיימה את העונה עם הפרש שערים 32 - 129, שגם הוא שיא שלילי בתולדות הליגה. בלפוריה הייתה הקבוצה האחרונה בתולדות הליגה שספגה למעלה מ-100 שערים בעונה רגילה. גם סקציה נס ציונה (54 - 123) ספגה למעלה מ-100 שערים, אך היא עשתה זאת בעונה הכפולה של 1966/1968 שנמשכה על פני 60 מחזורים לעומת 26 מחזורים של בלפוריה. בעונת 1956/1957 גברה הקבוצה במשחק בית על הכח תל אביב בשמינית גמר גביע המדינה, ולראשונה בתולדותיה העפילה לשלב רבע הגמר. בשלב זה היא התמודדה מול מכבי יפו, והובסה בתוצאה 1 - 4. היה זה ההישג המשמעותי האחרון של הקבוצה, ולאחר זמן לא רב היא התפרקה בעקבות היעדר מחלקת נוער שהוביל לצמצום סגל השחקנים עם פרישתם של השחקנים המבוגרים יותר, וגם בגלל היעדר תקציבים. זוהיר בהלול, רמי ברוש, יגאל ביטון, האנציקלופדיה לכדורגל ישראלי (כרך ב', עמודים 278 - 279), דני הפצה, 2010 החלו משחקי הליגה בעמק, בעיתון :אמר" 31 במרץ 1941 בעמק יזרעאל, בעיתון "אמר" 2 בדצמבר 1941
עוזי ברגר

עוזי (עוזיהו) ברגר (1936 – ינואר 2023) היה ניצב במשטרת ישראל ובכיר בשירות הביטחון הכללי. ברגר למד בתיכון ע"ש טשרניחובסקי בנתניה והיה בן כיתתם של עמוס ברעם וצבי בר. ברגר שירת כ-25 שנה בצה"ל ובשב"כ, בתפקידו האחרון היה ראש אגף המבצעים בשירות הביטחון הכללי. לאחר מכן הצטרף למשטרת ישראל, ובמרץ 1983 מונה לראש מחלקת מודיעין ובילוש בדרגת תת ניצב. במרץ 1988 הועלה לדרגת ניצב. באוגוסט 1988 הועמד בראש המטה לחיפוש אחר הרצל אביטן שברח מכלא באר שבע. לקראת סוף השנה מונה למפקד המשמר האזרחי, תפקיד לו יועד עוד מתחילת 1988. בשנת 1990 עבר לפקד על אגף החקירות והמודיעין. בתפקידו כראש אגף חקירות עסק רבות בחקירות של אריה דרעי. ב-1993 פרש לגמלאות. בשנת 1995 מונה ברגר לעמוד בראש ועדת החקירה הפנימית של השב"כ לעניין רצח ראש הממשלה יצחק רבין. בשנת 2005 מונה לחבר בוועדת זיילר, ועדת הבדיקה הממשלתית לבחינה של פעילות המשטרה ופרקליטות המדינה בפרשת האחים פריניאן. נטמן בבית העלמין בראשון לציון. אבי רז, חוקר סמוי, מעריב, 22 ביוני 1990 בית מורשת משטרת ישראל, ניצב בדימ' עוזי ברגר הלך לעולמו, פוסט באתר פייסבוק, 11 בינואר 2023 צבי בר, כמו צמח בר, הוצאת משרד הביטחון, עמ' 54 מסדר הגמלאים, חדשות, 25 במרץ 1988 תנ"צ עוזי ברגר רמ"ח מודיעין במשטרה, דבר, 28 במרץ 1983 אלה יחקרו אותך, חדשות, 1 באפריל 1988 בוקי נאה, נתן זהבי, חשש במשטרה: אביטן עלול לבצע עוד פשעים חמורים לפני שייתפס, חדשות, 28 באוגוסט 1988 בן־אחוחו של אביטן נשבו וסיפר: לקחתי אותו בבגאז, חדשות, 30 באוגוסט 1988 ניצב עמיר ימונה לסגן המפכ"ל, חדשות, 16 בפברואר 1988 יוסי לוי, ניצב כספי מותח בקורת על בר־לב, מעריב, 28 בדצמבר 1989 חדשים בצמרת, מעריב, 26 בינואר 1990 יוסי לוי, ניצב ברגר דן עם חריש על התלונות נגד דרעי, מעריב, 6 ביוני 1990 עוד עלילת דם מרושעת, חדשות, 29 באוגוסט 1990 דרעי ישתוק היום בחקירתו, חדשות, 2 ביוני 1991 רעידת אדמה במשטרה: הניצבים הזקנים נשלחו הביתה, טרנר נשאר, חדשות, 29 בדצמבר 1992 הארץ, "מחזה אבסורד", באתר הארץ, 17 בפברואר 2007
האצטדיון הלאומי של צ'ילה

האצטדיון הלאומי חוליו מרטינס פראדאנוס הוא האצטדיון הלאומי של צ'ילה. האצטדיון שוכן בסנטיאגו דה צ'ילה, בירת המדינה, והוא הגדול ביותר במדינה עם תכולה רשמית של 48,665 מקומות. האצטדיון הוא חלק ממתחם ספורט המשתרע על פני 620 דונם, וכולל גם אצטדיוני טניס, מרכז שחייה, אולם התעמלות, ולודרום, ומסלול אתלטיקה. האצטדיון משמש את נבחרת צ'ילה בכדורגל ואת קבוצת אוניברסידד דה צ'ילה. בניית האצטדיון החלה בפברואר 1937, וטקס החנוכה נערך ב-3 בדצמבר 1938. מבנה האצטדיון מבוסס על זה של האצטדיון האולימפי בברלין. האצטדיון נודע לשמצה בתקופה שבה שימש כבית כלא עבור אסירים פוליטיים במהלך מהפכת 1973 בצ'ילה. בין האירועים הספורטיביים הבולטים שנערכו באצטדיון ניתן למנות את גמר קופה אמריקה של 1941, בו גברה ארגנטינה על אורוגוואי בתוצאה 1 - 0, משחקי בית הגמר של אליפות העולם בכדורסל ב-1959 (זכייה של ברזיל), אירוח משחק הגמר של מונדיאל 1962, בו ניצחה ברזיל את צ'כוסלובקיה בתוצאה 3 - 1, ואירוח משחק הגמר של גביע דייוויס ב-1976, בו הפסידה צ'ילה לאיטליה בתוצאה 1 - 4. בשנת 2015 אירח האצטדיון את משחקי הקופה אמריקה שנערכו בצ'ילה באותה השנה. האצטדיון אירח את משחק הגמר של הטורניר בו גברה צ'ילה על ארגנטינה וזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה. במסגרת מוקדמות מונדיאל 1974 היו אמורות נבחרות ברית המועצות וצ'ילה לשחק אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ, כשהמנצחת בסיכום שני המשחקים מעפילה למונדיאל 1974. המשחק הראשון בברית המועצות הסתיים בתיקו 0-0 אך נבחרת ברית המועצות לא התייצבה למשחק הגומלין בצ'ילה בגלל מהפכת 1973, ובגלל שאסירים שמאלנים הוצאו להורג באצטדיון. המשחק "החל" למעשה, ו-11 השחקנים הצ'ילאנים "התמודדו" מול אפס שחקנים סובייטים. המשחק התקיים לפני אלפי צופים משועשעים. השחקנים הצ'ילאנים מסרו את הכדור זה לזה עד שהקפטן שלהם בעט בו לתוך השער וקבע את תוצאת המשחק 1-0 לצ'ילה, שהעפילה למונדיאל. מדיה וקבצים בנושא האצטדיון הלאומי של צ'ילה בוויקישיתוף אצטדיוני צ'ילה באתר World Stadiums ערך זה הוא קצרמר בנושא אצטדיונים ומתקני ספורט ובנושא צ'ילה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Join (SQL)

ב-SQL, ‏Join היא פסקה (חלק משאילתא) לאיחוד שדות בין שתי טבלאות על ידי ערכים המשותפים לשתיהן. תקן ה-ANSI ל-SQL מגדיר ארבעה סוגים של איחוד: פנימי (Inner), חיצוני (Outer), ימינה (Right) ושמאלה (Left). על המתכנת לכתוב פרדיקט עבור האיחוד כדי לזהות את הרשומות שיש לאחד. ברשומות בהן הפרדיקט חיובי, הרשומה מתאחדת לטבלת התוצאה בהתאם לפורמט. איחוד פנימי (Inner Join) הוא האיחוד הנפוץ ביותר ביישומים ומשתמשים בו בדרך כלל בתור איחוד ברירת מחדל. איחוד פנימי יוצר טבלה חדשה על ידי שילוב שדות של שתי טבלאות המבוסס על פרדיקט האיחוד. פעולת Join מקבילה במידה מסוימת למכפלה קרטזית בתורת הקבוצות - התוצאה היא תת-קבוצה מסוימת של הטבלה של "כל הזוגות הסדורים של שורה מהטבלה הראשונה ושורה מהטבלה השנייה". עבור הטבלאות: בדוגמאות הללו פרדיקט האיחוד ידרוש תמיד שוויון בין שדה DepartmentID של הטבלה הראשונה לזה של הטבלה השנייה, אחרת נקבל גם רשומות שלא מעניינות אותנו, כגון: התוצאה של איחוד עם left outer join (או בקיצור left join) עבור טבלאות A ו-B תכיל תמיד את כל הרשומות מהטבלה ה"שמאלית", אף אם תנאי האיחוד לא מוצא כל רשומה מתאימה בטבלה ה"ימנית" (B). דומה ל־Left outer join אך בכיוון ההפוך. מדריך לשפת SQL - רם קדם
קרן (כסף)

קרן או קרן הקדשה היא סכום של כסף או נכס שנתרמו למוסד לצורך תפעולו או לצורך ביצוע פעולה כלשהי על ידו. מוסדות רבים מפעילים קרן מרכזית אחת אליה מגיעות כלל התרומות המאפשרות את פעילות הארגון. עם זאת, תורם יכול לשים תנאים על תרומתו ולהחליט כי תרומתו צריכה להתנהל כקרן או להיות מושקעת לאורך זמן. בין המוסדות המפעילים קרנות ניתן למצוא מוסדות אקדמיים וחינוכיים כגון אוניברסיטאות ומכללות, מוזיאונים וספריות, כמו גם ממרכזים רפואיים ומוסדות דת. תרומות קרן, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כהנים זריזים הם

כהנים זריזים הם הוא כלל הלכתי על פיו הכהנים זהירים וזריזים לקיים את מצוותיהם, ואין לחשוש לעצלות ושכחה מצידם. הזריזות בדברי חז"ל, כוללת גם ובעיקר זהירות, וזהו מובנו של המושג "כהנים זריזים הם": חרוצים ומהירים, זהירים ומדקדקים במעשיהם. המושג מוזכר בתלמוד פעמים רבות. קיימים מספר תחומים בהם מתבטאת זריזות זו: בקיאות בדיני הכהונה ובית המקדש, זיכרון הדברים הנחוצים לעבודת בית המקדש וזריזות והישמרות מדברים המטמאים. אופי זה של הכהנים אינו קשור בתכונת טבעם, אלא מצוות הכהונה הן הגורמות לזריזות זו, ולכן רמת זריזות הכהנים היא על פי מדרגת הכהונה, וכך זריזותו של הכהן הגדול גדולה יותר. לפי דעה אחרת, ההנחה שכהנים זריזים הם מבוססת על ההנחה שאדם העוסק במלאכת הקודש - מלאכת ה', למד את ההלכות, ובקי וזהיר בהן . נחלקו רב יוסף ואביי האם הנחה זו תקפה דווקא בכהנים, שמכיוון שנכנסו למלאכת הקודש מוכח שלמדו היטב את ההלכות לפני כן, שהרי לא כל כהן עוסק במלאכה, רק מי שבקי בכך או שמא בכל אדם בעולם העוסק במלאכה זו קיימת חזקה שלמד את ההלכות ובקי בהן, גם בני חבורה השוחטים את הפסח - דבר המוטל על כל עם ישראל. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ', עמוד א', דף קי"ד, עמוד ב', מסכת פסחים, דף נ"ט, עמוד ב', דף ס"ה, עמוד א', מסכת ביצה, דף י"ח, עמוד א', מסכת בבא בתרא, דף צ', עמוד א', מסכת חולין, דף קכ"ג, עמוד ב', מסכת זבחים, דף ל"ה, עמוד א', מסכת מנחות, דף מ"ג, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ד, עמוד ב' על פי רש"י שם. רמב"ן, הקדמה לספר דברים ודברים יז:א תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף י"א, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ל"ה, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף י"ח, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ק"ז, עמוד ב'. תוספות בתלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ו', עמוד ב'. רש"י בתלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ק"ג, עמוד א'. דעתו של אביי, בערובין קג ב תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ס"ה, עמוד א', דעתו של רב יוסף בתלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ק"ג, עמוד א'
פרכוס חלקי

פרכוס חלקי (נקרא גם התקף מוקדי) והתקף מוגבל מיקום הוא התקף המשפיע רק על חלק מן המוח בתחילתו . המוח מחולק לשתי המיספרות כאשר בכל אחת יש ארבע אונות: האונה המצחית, האונה הרקתית, הקודקודית והעורפית. בפרכוסים חלקיים נוצר ההתקף ומשפיע רק על צד אחד של המוח – על כל ההמיספירה או על חלק מן האונה. הסימפטומים ישתנו בהתאם למקום בו החל ההתקף. אם הוא החל באונה המצחית יכולים הסימפטומים לכלול תחושה של גלים בראש; באונה הרקתית – תחושה של דז'ה וו; באונה הקודקודית – קהות או עקצוץ ובאונה העורפית – הפרעה בראייה או הזיה. פרכוסים חלקיים מתחלקים לשתי קטגוריות עיקריות:פרכוסים חלקיים פשוטים ופרכוסים חלקיים מורכבים. בפרכוס חלקי פשוט רק חלק קטן מאחת האונות מושפע והאדם נשאר בהכרה. פרכוס חלקי פשוט הוא, לעיתים קרובות, מבשרו של התקף גדול יותר כמו פרכוס חלקי מורכב או פרכוס טוני-קלוני. כאשר זה המצב נקרא הפרכוס החלקי הפשוט, בדרך כלל, אאורה. פרכוס חלקי מורכב משפיע על חלק גדול יותר של ההמיספירה והאדם עלול לאבד הכרה. אם פרכוס חלקי מתפשט מהמיספירה אחת לצד השני של המוח יעורר דבר זה התקף כללי משני. האדם יאבד הכרה וקרוב לוודאי שיהיה לו פרכוס טוני-קלוני. פרכוסים חלקיים שכיחים באפילפסיה של האונה הרקתית. University of Maryland Medical Center "partial seizure" at Dorland's Medical Dictionary "eMedicine/Stedman Medical Dictionary Lookup!". נבדק ב-2008-12-07. (הקישור אינו פעיל, 3.6.2012). Epilepsy Society - Are all seizures the same. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איימן נופל

איימן נופל (בערבית: أيمن نوفل; 13 במאי 1974 – 17 באוקטובר 2023) היה טרוריסט פלסטיני, מראשי הזרוע הצבאית של החמאס. נופל היה מפקד חטיבת מחנות המרכז של רצועת עזה, חבר במועצה הצבאית הכללית של חמאס, וראש המודיעין של הארגון לשעבר. בתפקידו זה קבע גם את יעדי הירי הרקטי של חמאס. נהרג בסיכול ממוקד בידי ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל. נופל נולד ב-13 במאי 1974 במחנה אל-בורייג' ולאורך השנים שימש בתפקידים צבאיים משמעותיים בחמאס. הוא נחשב למי שהוביל את הפעולות הצבאיות של הארגון בשתי האינתיפאדות. נופל היה אחראי לפיצוץ גדר הגבול בין רצועת עזה לסיני בשנת 2008. הוא נעצר במצרים באותה שנה ונכלא. בתחילת שנת 2011, במסגרת אירועי "יום הזעם" ברח מהכלא המצרי וחזר לרצועת עזה. נופל נחשב למקורב למוחמד דף. במהלך מבצע צוק איתן נכלל נופל ברשימת בכירי חמאס המבוקשים, אך לא נפגע. לפי הודעת צה"ל לאחר הריגתו, נופל הכווין את יעדי הירי הרקטי של חמאס ובעברו עסק בייצור ופיתוח של אמצעי לחימה, לקח חלק בתכנון ובביצוע פיגועים רבים והיה שותף בתכנון חטיפתו של גלעד שליט. ב-2021 הכריז כי "פעולות חטיפת החיילים ימשכו עד לשחרור כל האסירים הפלסטינים". ביוני 2023, על רקע מבצע מגן וחץ, העניק נופל ראיון נדיר לרשת אלג'זירה בו הוא פירט על חדר המבצעים המשותף של הפלגים הפלסטיניים ברצועת עזה. ב-7 באוקטובר 2023 נופל היה בין מתכנני מתקפת הפתע על ישראל ובין היחידים שהחליטו על ביצוע המתקפה ומועדה. ב-17 באוקטובר 2023 נהרג נופל בסיכול ממוקד בתקיפה אווירית של מבנה באל-בורייג' בו שהה, במהלך מלחמת חרבות ברזל. בנובמבר 2023 פשט צה"ל על המפקדה של נופל, והציג לתקשורת אמצעי לחימה שנמצאו בה. בנו איסמעיל נופל, לקח חלק אף הוא בטבח ה-7 באוקטובר ובשיגורי רקטות מרצועת עזה לישראל, וחוסל באוגוסט 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל. סיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל טל לב רם, ‏מקורב לסינוואר ומוחמד דף: זה בכיר החמאס שחוסל בתקיפת צה"ל, באתר מעריב אונליין, 17 באוקטובר 2023 עינב חלבי, חוסל מפקד מה"טופ 5" בצבא חמאס, דיווח: אחיו של הנייה נהרג, באתר ynet, 17 באוקטובר 2023 אליאור לוי, לא רק דף: בכירי חמאס שעל הכוונת, באתר ynet, 20 באוגוסט 2014 אבי יששכרוף, בכיר אסירי החמאס במצרים, איימן נופל, נמלט לעזה, באתר הארץ, 5 בפברואר 2011 شبكة قدس الاخبارية (2021-12-29), في تصريح صحفي.. أيمن نوفل: "عمليات أسر الجنود ستُعاد حتى تحرير كل الأسرى"., נבדק ב-2024-06-29 إسراء جبر, في حوار خاص مع الجزيرة نت.. قيادي بكتائب القسام يؤكد أن مواجهة الاحتلال المقبلة ستكون بمشاركة الجميع, الجزيرة نت (בערבית) אימן נופל, פעיל חמאס צבאי בכיר, מפרט את דרכי הפעלת חדר המבצעים המשותף ברצועת עזה, באתר מרכז המידע למודיעין וטרור, ‏15.6.2023 עינב חלבי, 5 שותפי סוד, 70 מחבלים שידעו על תוכנית כללית - דיווח: כך בחר חמאס ב-7 באוקטובר, באתר ynet, 10 בינואר 2024 אלישע בן קימון, "סע סע, קפוץ אליי": פשיטה על המפקדה של אחד מבכירי המחוסלים בחמאס, באתר ynet, 14 בנובמבר 2023 טילים שוגרו אל גן יבנה; מנהרה עבירה לכלי רכב נחשפה ברפיח, באתר www.hidabroot.org, ‏2024-08-04 כאן תמו שיגורינו: צה"ל חיסל את המחבל איסמעיל נופל - שלקח חלק מרכזי בטבח, באתר כיפה, ‏2024-08-04 רייצ'ל, כחמש רקטות שוגרו מדרום רצועת עזה לאזור חבל לכיש, באתר אפוק - מגזין מרחיב דעת, מעורר מחשבה, ‏2024-08-04 לירן וינשטיין, ‏המעגל נסגר: צה"ל חיסל מחבל שלקח חלק בטבח ב-7.10, באתר "סרוגים", 4 באוגוסט 2024
1900 ברוסיה

1900 ברוסיה הייתה השנה ה-287 מתחילת שליטת שושלת רומנוב במדינה. הצאר: ניקולאי השני יושב ראש מועצת השרים: איוואן דורנובו 4 בינואר – רעידת אדמה חזקה באזור טביליסי. נהרסו כ-10 כפרים ונהרגו כ-1,000 תושבים. 11 במאי – סיום בניית סיירת אברורה (אוניית קרב זו תהיה לסמלה של מהפכת אוקטובר). 14 במאי – משלחת רוסית משתתפת בפעם הראשונה באולימפיאדה אך לא זוכה באף מדליה. יוני - הצבא הרוסי משתתף ביחד עם כוחות של צבאות אירופה נוספים בדיכוי מרד הבוקסרים בסין. ספטמבר-אוקטובר הצבא הרוסי (בהיקף של 100,000 חיילים) כובש סופית את מנצ'וריה. 1 באוגוסט – ולדימיר לנין עזב את תחומי רוסיה ועבר לשווייץ. מתחילה הגלות בת חמש השנים שלו. 20 באוגוסט – שביתת עובדי הרכבת בתחנת יליזבטפול בקווקז. 1 באוקטובר – שרפה גדולה באזור הפקת נפט בבאקו. נהרסו 97 מגדלי קידוח. 3 בנובמבר – בכורת האופרה "הסיפור על הצאר סלטאן" מאת ניקולאי רימסקי-קורסקוב במוסקבה. 9 בדצמבר – הצאר הרוסי סירב לבקשת הבורים לעזור להם במאבקם נגד בריטניה 24 בדצמבר – תחילת הוצאה לאור של עיתון איסקרה על ידי ולדימיר לנין ותומכיו במפלגה המרקסיסטית. 9 בינואר – ואסילי גראבין, מהנדס נשק סובייטי (נפטר ב-1980) 30 בינואר – איסאק דונייבסקי, מלחין סובייטי (נפטר ב-1955) 12 בפברואר – וסילי צ'ויקוב, מרשל ברית המועצות (נפטר ב-1982) 19 באפריל – אלכסנדר פטושקו, במאי קולנוע סובייטי (נפטר ב-1973) 24 באפריל – גריגורי שטרן, מפקד בכיר של הצבא האדום (הוצא להורג ב-1941) 3 ביוני – קונסטנטין ורשינין, טייס סובייטי, מפקד חיל האוויר הסובייטי (נפטר ב-1973) 17 ביוני – מיכאיל בוטוסוב, כדורגלן סובייטי (נפטר ב-1963) 16 ביולי – פיליף גוליקוב, מרשל ברית המועצות (נפטר ב-1980) 29 ביולי – מיכאיל טיכונראבוב, מדען טילים סובייטי (נפטר ב-1974) 29 באוגוסט – סמיון לאבוצ'קין, מהנדס ומתכנן מטוסים (נפטר ב-1960) 28 בספטמבר – בוריס יפימוב, קריקטוריסט רוסי ממוצא יהודי (נפטר ב-2008) 21 ביוני – מיכאיל מוראביוב, שר החוץ הרוסי (נולד ב-1845) 4 באוגוסט – יצחק לויתן, צייר רוסי ממוצא יהודי (נולד ב-1860) 13 באוגוסט – ולדימיר סולוביוב, פילוסוף ומשורר (נולד ב-1853) 17 בנובמבר – הנסיך אלכסנדר אימרטינסקי, גנרל חיל הרגלים, נסיך רוסי (נולד ב-1837) מיכאיל מוראביוב ולדימיר סולוביוב איוון אייווזובסקי דיוקן עצמי של יצחק לויתן 1900 מתוך הביוגרפיה הקצרה של לנין שיצאה לאור ב-1955, עמ' 47 (Ленин В. И. Краткая биография / М. 1955 — С. 47.). ערך זה הוא קצרמר בנושא האימפריה הרוסית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סל תרבות שטראוס

סל תרבות שטראוס הוא מיזם ותוכנית חינוך לאמנות ותרבות לילדים, נוער ולקהל הבוגר, שהחלה כיוזמה של אבנר שטראוס, מוזיקאי, משורר ויזם תרבות. התוכנית מתמקדת בתחומי אמנות ותרבות: תיאטרון, מחול, מוזיקה, אמנות פלסטית, קולנוע וספרות. בהיותו תלמיד בבית ספר נחשף אבנר שטראוס לכנר דוד חן מתזמורת רשות השידור שהופיע בבית ספרו ומאז הקנה לו אהבה לבאך. בעת שבגר והפך בעצמו למוזיקאי, לשטראוס היה חזון להביא לתלמידים אהבה לאמנות ותרבות, וכלים אמנותיים תרבותיים, כפי שדוד חן הביא לו כתלמיד. התוכנית פועלת מאז שנת 1986, תחילה בירושלים ולאחר מכן בתל אביב ובכל הארץ. היא סיפקה העשרה תרבותית לילדים, תחילה בתחום מוזיקה בתוכנית "מוזיקה אמריקאית במאה העשרים" שהגיע למרבית התיכונים וחטיבות הביניים בארץ בשנות התשעים, ולאחר מכן הורחב לתחומים נוספים. התוכנית הפיקה באופן עצמאי הצגות והופעות לכל התחומים והגילאים. רבות מהפעולות התרבותיות והאמנותיות של "סל תרבות שטראוס" לאורך השנים היו מומלצות על ידי משרד החינוך וסל תרבות ארצי והיוו חלק מההיצע המאושר והרשמי שלו. התוכנית קיימה מפגשים, מופעים, קונצרטים והצגות רבות בתחומים השונים שהגיעו עד היום לכ-3 מיליון תלמידים[דרוש מקור]. התוכנית משתפת פעולה עם גופים שונים, כשהבולט בהם הוא עמותת אב"י – אמנויות במה ישראלית כמו כן עם מאות אמנים, ועם תוכנית סל תרבות ארצי ו משרד החינוך. מטרת התוכנית היא הצגת ערכים תרבותיים-אמנותיים לילדים ונוער בסגנונות שונים ומגוונים, פלורליזם אמנותי ותרבותי היכול לשמש ככלי לקירוב לבבות מתרבויות שונות ולהכרה בתרבויות אחרות. התוכנית עושה שימוש באמנות לגירוי מחשבה בנושאים חברתיים, עולם ירוק ואיכות הסביבה, אלימות, שורשים, מחויבות אישית, היגיינה ועוד. "סל תרבות שטראוס" משתף פעולה עם משרד החינוך כשהדגש הוא על האיכות האמנותית. בין הפעילויות בתוכנית הצגות תיאטרון ומחול, קונצרטים, מפגשים מונחים, סרטים דוקומנטריים, מפגשי סופרים ומשוררים, סדנאות מקצועיות, ימי אמנויות, הרצאות, מפגשי אמן, מופעים, שעת סיפור, מפגשים רב-תחומיים (אמנים מתחומים שונים) והופעות. הסל פועל מדן ועד אילת, גם במקומות אליהם תוכנית "סל תרבות ארצי" אינה מגיעה. במשך השנים התרחבה הפעילות של "סל תרבות שטראוס" לקהלים שונים ולכל הגילאים. בין הבולטים בתוכניות השונות ב"סל תרבות שטראוס": אורי פינק, מאירה ברנע-גולדברג, דנה אלעזר-הלוי, דוד דביר, מרב סודאי, שלמה בר והברירה הטבעית, נקמת הטרקטור, אבי בללי, ירונה כספי, חנה ליבנה, ציפי שחרור, איטו אבירם, מאיה בז'רנו, שלי אלקיים, נורית צרפתי, מירי לשם-פלאי, תמיר גרינברג, אמיר אור, ריקה ברקוביץ, גיורא פישר, יצחק נוי, שחר מרקוס, שי יחזקאלי, רותי הלביץ כהן, אניסה אשקר, אייל שכטר ואבנר שטראוס. אתר האינטרנט הרשמי של סל תרבות שטראוס
כירופרקט

כירופרקט או כירופרקטור הוא אדם שהוסמך על ידי מוסד אקדמי מוכר לעסוק בכירופרקטיקה, ואושר על ידי רשות בריאותית מוכרת לעסוק בכירופרקטיקה. רבים מהכירופרקטים הם בעלי תואר אקדמי שני לפחות בלימודי כירופרקטיקה. בישראל, על פי חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, "כירופרקט" מוגדר כמי שהוסמך במוסד אקדמי מוכר מחוץ לישראל לתואר שני בכירופרקטיקה (M.C), או, לתואר ד"ר בכירופרקטיקה (D.C), ואושר על ידי משרד הבריאות הישראלי כמורשה לעסוק בכירופרקטיקה. בישראל פעילים כ-140 כירופרקטים, שכמחציתם מאוגדים במסגרת האגודה הישראלית לכירופרקטיקה. כירופרקט אינו מוכר כרופא בישראל (וברוב ככל מדינות העולם), ולכן על פי כלל הוא אינו נותן אבחנה רפואית, מנפיק מרשמים לתרופות, או מבצע ניתוחים; הוא נותן אבחנות כירופרקטיות ספציפיות במערכת העצבית שריר-שלד (Neuromusculoskeletal system) בלבד ומטפל בבעיות במערכת זו בטיפול כירופרקטי, אשר ייתכן ורופא המטפל בעמוד השדרה (כגון רופא מומחה לאורתופדיה או נוירולוגיה) המליץ על טיפול כירופרקטי בהן. מעבר לרישוי הבסיסי ככירופרקט, קיימים בארצות הברית שני רישיונות נוספים אשר כדי לקבלם נדרש מהפרט, בדרך כלל, להיות בעל תואר ד"ר בכירופרקטיקה (D.C): הראשון, "רופא-כירופרקט" (Chiropractic Physician) הניתן במדינות אמריקניות רבות כגון: אילינוי, וושינגטון, אוהיו, אריזונה, מיזורי, אורגון, ניו ג'רזי, צפון קרולינה, דרום דקוטה, אלסקה, פלורידה ואיידהו. רישיון זה מתיר לכירופרקט לאבחן אבחון רפואי בספקטרום רחב ומגוון, כולל הסתמכות על הדמיה, בדיקות דם ומעבדה, אך אינו מתיר לו להנפיק מרשמים לתרופות או לבצע ניתוחים. סוג הרישיון השני הניתן במדינות ניו מקסיקו ואורגון הוא "רופא-כירופרקט מומחה מתקדם מוסמך" (Certified Advanced Practice Chiropractic Physician), בו מורשה הכירופרקט, בנוסף להיתר האבחון הרפואי והגשת הטיפול הכירופרקטי המקובל, גם לרשום תרופות נוגדות דלקת או מרפות שרירים. בארצות הברית, כירופרקט שעובר הכשרה מיוחדת ומקבל רישיון לכך, מורשה לעשות מניפולציות תחת הרדמה מלאה, לצד רופא מרדים וצוות אחיות. רפואה אלטרנטיבית אוסטאופתיה מדיה וקבצים בנושא כירופרקט בוויקישיתוף Master of Chiropractic or Master in Chiropractic. WHO guidelines on basic training and safety in chiropractic (PDF). WHO. 2005. ISBN 92-4-159371-7. ככלל, תואר דוקטור בכירופרקטיקה מקיף יותר והלימוד לו אורך שנים רבות יותר. להרחבה בנושא תוכניות השכלה כירופרקטיות ראו פרקים 3 ואילך העוסקים בכך (Full Chiropractic Education), במסמך המצורף מטעם ארגון הבריאות העולמי. בין אם טיפול זה מתלווה לטיפול הרפואי ובין אם פליאטיבי בלבד. [1], www.ilga.gov http://www.nmcpr.state.nm.us/nmac/parts/title16/16.004.0015.htm http://www.muacertification.com/muaoverview.html הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.