משחקי המאה

משחקי המאה (לטינית: Ludi Saeculares) היה פסטיבל דתי שנחוג ברומא העתיקה לכבוד סיום מחזור הסקולום בין 100 או 110 שנים ומציין את תוחלת החיים של דור והתחלתו מחדש. על פי המיתולוגיה הרומית מקורם של משחקי המאה היה באדם סביני בשם ולסיוס, כשילדיו חלו הוא התפלל לאלים לשלומם ואלו ציוו עליו ללכת איתם לטרנטום ולהשקות אותם במים מהטיבר שיחוממו על מזבחם של דיס פטאר ופרספינה. ולסיוס הניח שהכוונה היא למושבה היוונית טרנטום (כיום טרנטו) במערב איטליה, כאשר הוא וילדיו עשו את דרכם בשייט בטיבר ולסיוס צוו על ידי קול לעצור בשדה מרס, שהיה ידוע גם בשם טרנטום, כאשר הוא חימם את מי הנהר והשקה בהם את ילידיו הם החלימו מיד והלכו לישון. כשהילדים התעוררו הם הודיעו לאביהם שדמות הופיעה בחלומם והורתה להם להעלות קורבן לדיס פטאר ופרספינה, כשולסיוס חפר במקום הוא מצא מזבח קבור של האלים והעלה להם קורבנות. לא ברור ממתי המשחקים נחוגו, לפי עדויות עתיקות המשחקים הראשונים נערכו בשנת 509 לפנה"ס, לפי חוקרים מודרניים המשחקים הראשונים שנערכו התרחשו בשנת 249 לפנה"ס בזמן המלחמה הפונית הראשונה. על פי ההיסטוריון הרומאי מרקוס טרנטיוס וארו המשחקים הראשונים נערכו בעקבות סדרה של אותות שהובילה להתייעצות בספרי הסיבילות ולפי ההוראות שהספרים החילו הפסטיבל הראשון נערך, שבמהלכו הקריבו קורבנות במשך שלושה ימים לדיס פטאר ופרספינה ונדרו לקיים את המשחקים כל מאה שנה. המשחקים הבאים נערכו כמאה שנה אחר כך בשנת 149 לפנה"ס או 146 לפנה"ס במהלך המלחמה הפונית השלישית, המשחקים שהיו אמורים להיערך במהלך 49 לפנה"ס בוטלו בעקבות מלחמת האזרחים שהשתוללה ברומא. חוקרים מודרניים סבורים שהרקע לעריכת המשחקים היה מצוקות המלחמה ורק במהלך המשחקים במלחמה הפונית השלישית הם נחשבו כחגיגה שנערכת כל מאה שנים. הקיסר אוגוסטוס חידש את המשחקים בשנת 17 לפנה"ס, ההצדקה לתאריך החדש הייתה נבואה סיבילית שקבעה שהמשחקים צריכים להיערך כל 110 שנים וכרונולוגיה חדשה של המשחקים שמיקמה את חגיגתם הראשונה בשנת 456 לפנה"ס. המשחקים נחוגו ברוב פאר והדר והתעמולה הרשמית הכריזה לעם שהמשחקים יהיו "מחזה מרהיב שלעולם לא ראו כמותו ולא יראו". גם המשחקים הנוכחיים התמשכו שלושה ימים וליליות אולם בניגוד למשחקי העבר בנוסף לדיס פאטר ופרספינה הועלו קורבנות גם לאלים מוירה, טרה מטאר ואיליתיה. לאחר הקרבת הקורבנות נערכו הצגות ולאחר ששלושת ימי הקרבת הקורבנות הסתיימו ששת הימים הבאים הוקדשו להצגת מחזות ביוונית ולטינית שביום השביעי נערך מרוץ מרכבות. המשחקים הובלו על ידי הקיסר אוגוסטוס וחתנו מרקוס ויפסניוס אגריפס בתוקף היותם חברי הדקמוירי, אוגוסטוס הוביל את הקרבת הקורבנות בלילה בעוד שהוא ואגריפס הובילו את הקרבת הקורבנות ביום. בסופם של המשחקים מקהלה של נערים ונערות שרו את המנון משחקי המאה שחיבר המשורר הורטיוס. המשחקים נחגגו גם על ידי יורשיו של אוגוסטוס אולם נוצרו שתי מערכות זמן נפרדות לקביעת מועדם, הקיסר קלאודיוס חגג את משחקי המאה בשנת 47 כציון 800 שנה להיווסדה של העיר רומא. הקיסר דומיטיאנוס ערך את המשחקים בשנת 88 על פי החישוב האוגוסטי, ככל הנראה לציון המשחקים שתוכננו בשנת 22 לפנה"ס, גם הקיסר ספטימיוס סוורוס ערך את המשחקים בשנת 204 לפי חישוב הזמן האוגוסטי. בעוד שהקיסרים אנטונינוס פיוס ופיליפוס הערבי שערכו את המשחקים בשנת 148 ו-248 נהגו על פי חישוב הזמן הקלאודיני, ובניגוד למשחקים הקודמים הקרבת הקורבנות נערכה במקדש ונוס ורומא במקום המיקום המסורתי. המשחקים היו אמורים להיערך שוב בשנת 314 לפי חישוב בזמן האוגוסטי אולם הקיסר קונסטנטינוס לא ערכם והמסורת של משחקי המאה נזנחה. ההיסטוריון זוסימוס מייחס את הפסקת חגיגת המשחקים לתהליך דעיכתה של האימפריה הרומית. מדיה וקבצים בנושא משחקי המאה בוויקישיתוף לוח הזמנים של משחקי המאה שנערכו בשנת 17 לפנה"ס (באנגלית) משחקי המאה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)