laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שערי הברזל I

שערי הברזל I (ברומנית: Porțile de Fier I ובסרבית: Хидроелектрана Ђердап) היא תחנת כוח הידרואלקטרית על נהר הדנובה בגבול שבין רומניה ובין סרביה (בעבר יוגוסלביה) בעלת יכולת מובנית לייצר 2052 מגה-ואט חשמל. התחנה היא בבעלות משותפת רומנית-סרבית, והחשמל מחולק בצורה שווה בין שתי המדינות. עבודות ההקמה החלו ב-7 בספטמבר 1964 בנוכחותם של גאורגה גאורגיו-דז' ושל יוסיפ ברוז טיטו, והחנוכה הרשמית הייתה ב-16 במאי 1972, בנוכחותם של יוסיפ ברוז טיטו וניקולאה צ'אושסקו. ההשקעה המשותפת הייתה בשווי של 400,000,000 דולרים אמריקאים והייתה משתלמת מאוד. לצורכי יצירת מאגר המים פונו ברומניה 15,000 תושבים מקומיים, והוצפו 11 כפרים, העיר אורשובה והאי אדה קלה. מאגר המים כיסה שטחים נרחבים עד שפך הטיסה בדנובה, מקום בו הצטברו 2,200,000,000 קוב מים. במורד הדנובה, במרחק של כ-80 קילומטרים, הוקמה בהמשך תחנת כוח הידרואלקטרית נוספת קטנה יותר, שערי הברזל II, עם פחות מרבע מהכוח של התחנה הראשונה. מדיה וקבצים בנושא שערי הברזל I בוויקישיתוף Tributul scump al "Cetatilor Luminii" (ברומנית) Secretele barajului Porţile de Fier: cum a fost domolită forţa vijelioasă a Dunării (ברומנית) Hidrocentrala Porțile de Fier 1 – 48 de ani de viață (ברומנית)
Welcome to the Madhouse

Welcome to the Madhouse (בעברית: ברוך הבא לבית המשוגעים) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האוסטרלית טונס אנד איי. האלבום יצא לאור ב-16 ביולי 2021, על ידי חברת התקליטים Bad Batch רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים. Welcome to the Madhouse, הוא אלבום הבכורה של טונס אנד איי, וההוצאה הראשונה מאז הוצאת מיני-אלבום הבכורה שלה, The Kids Are Coming‏ (2019), בו נכלל סינגל הבכורה שלה "Dance Monkey", ששבר שיאים עולמיים. בראיון לחדשות MTV סיפרה טונס אנד איי כי האלבום יופק בעיקר על ידה ואמרה כי: "השירים האלה הם לגמרי אני וההפקה שלי. הוא לא כולל כותבי שירים אחרים או אנשים שמנסים לעזור לי להשיג להיט, כי זה אף פעם לא היה חשוב לי". טונס אנד איי בחרה להוסיף חמישה שירים נוספים לאלבום, כתוצאה מכך שהיה לה זמן פנוי לכך. היא אמרה: "לקחתי את הזמן רק לוודא שזה מה שאני רוצה. ואני רוצה להוסיף עוד מוזיקה לאלבום. זה יהיה האלבום הראשון שלי אי פעם, אז אני באמת רוצה לוודא שאני גאה בו". בראיון לטריפל ג'יי סיפרה טונס אנד איי על הקלטות האלבום עצמו. בתחילת שנת 2020 טונס אנד איי החלה להקליט את אלבום הבכורה שלה, לפני שפגשה בעיכובים כתוצאה מההסגר הרביעי שהתקיים בעיר מלבורן שבאוסטרליה, עקב מגפת הקורונה. בריאיון על מערך ההקלטות, טונס אנד איי הצהירה: "לא יכולתי להקליט הרבה זמן במלבורן; אסור היה לי לצאת מהבית. המוזיקה שכתבתי לפני שהייתי חייבת להפסיק, בגלל ההסגר האינטנסיבי, הייתה ממש מוזרה! כתבתי את השיר הזה שנקרא "Welcome to the Mad House"; פשוט כתבתי שלושה-ארבעה שירים ממש מוזרים, שמעולם לא כתבתי ככה. הסברתי שהם מבטאים ניסיון לשאוב השראה מיום המרמיטה והרצון לחגוג אותו שוב ושוב!". — טונס אנד איי כשתיארה את הרגשתה על הקלטת אלבומה הבכורה, 'Welcome to the Madhouse'. טונס אנד איי סיפרה כי היא המשיכה את הקלטות האלבום לאחר סיום ההסגר. מידע על האלבום Welcome to the Madhouse באתר MusicBrainz מידע על האלבום Welcome to the Madhouse באתר AllMusic האלבום Welcome to the Madhouse באתר Discogs האלבום Welcome to the Madhouse באתר אפל מיוזיק האלבום Welcome to the Madhouse באתר Last.fm Welcome to the Madhouse, Genius (באנגלית) Lochrie, Conor (14 במאי 2021). "Tones And I returns with new spooky single 'Won't Sleep' and lets slip album name". Sose Fuamoli. ארכיון מ-14 במאי 2021. נבדק ב-14 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Roth, Madeline (23 באפריל 2020). "Tones and I is making her most honest music, and it's nothing like 'Dance Monkey'". MTV News. ארכיון מ-24 באפריל 2020. נבדק ב-14 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Lochrie, Conor (1 בספטמבר 2020). "Tones and I holds virtual conference, discusses upcoming debut album". Tone Deaf. ארכיון מ-14 במאי 2021. נבדק ב-14 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Fuamoli, Sose (13 בנובמבר 2020). "First Spin: Tones and I returns with a spirited new track in 'Fly Away'". Triple J. ארכיון מ-13 בנובמבר 2020. נבדק ב-14 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Welcome to the Madhouse by Tones and I on Apple Music". Apple Music. ארכיון מ-11 ביוני 2021. נבדק ב-10 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה)
איבאן פטר ואלקו

איוון פטר ואלקו (במקור ויינפלד, בהונגרית: Valkó Iván Péter; בודפשט, 25 ביולי 1912 – בודפשט, 13 בנובמבר 1987) היה פיזיקאי יהודי-הונגרי מומר, מהנדס חשמל, דוקטור למדעים טכניים, ראש מחלקה באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים. הוא אחיהם של הכימאי אימרה ואלקו ושל אישטוואן פאל ואלקו, מהנדס מכונות. איבאן פטר ואלקו נולד במשפחה יהודית כבנם של הפקיד הנריק ואלקו (ויינפלד) (1866–1936) ושל אנה סלשי (1880–1939). הוא סיים את לימודיו בבודפשט והמשיך את לימודיו באוניברסיטה וינה, במינכן ובשטוטגרט. בשנת 1935 קיבל תואר בהנדסה באוניברסיטה הטכנית בשטוטגרט. את דרכו המקצועית החל בשנת 1936 במעבדת המחקר של נורות ליבון וחשמל מאוחדת. בשנת 1939 הוטבל לדת הלותרנית. אחרי מלחמת העולם השנייה יזם הקמת מכללה להכשרת מהנדסים באיגוד המקצועי של המהנדסים. בשנת 1963 הוא הפך לדוקטור למדעים טכניים. ואלקו היה ראש מחלקת באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה (BME) וחבר מייסד וחבר הנהלה של "האגודה המדעית לטלקומוניקציה ואינפורמטיקה" (HTE). הוא היה ממייסדי כתב העת המדעי של האגודה והיה דמות מרכזית בחטיבת המוליכים למחצה, חלוץ במחקר בהונגריה בנושא מעגלים משולבים. כראש המחלקה לשפופרות אלקטרוניות ולמוליכים למחצה באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה, ביצע מגוון רחב של פעילויות הוראה. דרגת הארד של מסדר העבודה (1948) פרס HTE טיבדאר פושקאש (1967) פרס MTESZ (1973) דרגת הכסף של מסדר העבודה (1974) דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה הטכנית של דרזדן (1978) פרס ברקהאוזן (1981) דרג הזהב של מסדר העבודה (1987) ינה הולו, קלמן מאגו, איבאן פטר ואלקו: יועץ הרדיו של טונגסרם (נורות ליבון וחשמל מאוחדת, 1944) איבאן פטר ואלקו: טלפון וטלגרף (בודפשט, 1951) איבאן פטר ואלקו: רעידות וגלים (בודפשט, 1951) איבאן פטר ואלקו: החושים והטכנולוגיה שלנו (1954) איבאן פטר ואלקו, ג'רג' הידאש : מבוא ליישום טרנזיסטורים (הוצאה טכנית, 1961) איבאן פטר ואלקו: יסודות האלקטרו-אקוסטיקה (1963) איבאן פטר ואלקו:שפופרות אלקטרוניות ומוליכים למחצה (ספר לימוד, 1968) איבאן פטר ואלקו: תולדות מדעי המחשב (1987) איבאן פטר ואלקו: מהפכת המיקרואלקטרוניקה (1887) ד"ר איבאן פטר ואלקו: שפופרות אלקטרונות ומוליכים למחצה 1. הוצאת ספרי לימוד, 1961. נתוניו במוזיאון הספרותי פטפי סקירת הפיזיקה לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1994.ISBN 963-05-6422-X טכנולוגיית טלקומוניקציה לוח שנה של מלומדים איבן פטר וולקו (20 בנובמבר 1987) מהנדס העתיד, כרך 34 "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 2133/1912. folyószáma alatt". "Elhunyt Valkó Iván Péter". Magyar Nemzet. p. 9. "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 2133/1912. folyószáma alatt".
טוריצ'ה

טוריצ'ה (בהונגרית: Túrricse) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה בסמוך למשולש הגבולות ההונגרי-אוקראיני-רומני בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית טוריצ'ה קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-631 תושבים בשנת 1990 עד 593 תושבים בשנת 2020. הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13 יהודים חיו בטוריצ'ה בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא טוריצ'ה בוויקישיתוף נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי טוריצ'ה שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
קיה טליורייד

קיה טליורייד (באנגלית: Kia Telluride) היא מכונית משפחתית במרכב קרוסאובר בעלת שבעה מקומות, שמיוצאת על ידי קיה משנת 2019. היא הוצגה בתערוכת הרכב של דטרויט בינואר 2019. הטליורייד מיועדת לארצות הברית בלבד. היא זכתה בפרס "מכונית השנה העולמית" לשנת 2020. הטליורייד מבוססת בעיקרה על היונדאי פליסייד. הטליורייד נקראת על שם העיר טליורייד שבמחוז סן מיגל בדרום-מערב מדינת קולורדו שבארצות הברית. הטליורייד נחשפה לראשונה כמכונית קונספט בינואר 2016, לאחר מכן בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק בספטמבר 2018 הציגה קיה את הטליורייד בהדגמה וגם חשפה תמונות שלו שלכאורה "הודלפו" לרשת. בינואר 2019 נחשף בתערוכת הרכב הבינלאומית של דטרויט באופן רשמי. הטליורייד כוללת מנוע בנזין V6 צילנדרים בנפח 3.8 ליטרים המספק כ-291 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק ב-13 באפריל 2022 חשפה קיה את מתיחת הפנים לטליורייד. קיה עיצבה מחדש לחלוטין את חזיתו של הטליורייד בסגנון המיישר קו עם שפת העיצוב החדשה שלה. לצד זה נמצא עיצוב חדש לחישוקי הגלגלים, עיצוב חדש לפגוש האחורי, יחידות תאורה חדשות בפנסים האחוריים עם מנורות LED כסטנדרט. תא הנוסעים השתנה במיוחד, זה כולל לדוגמה, עיצוב מחדש של חלקו המרכזי של הדשבורד עם פס דקורטיבי המשלב את פתחי המיזוג, נמצא גם מסך מחובר המשלב את לוח מחוונים דיגיטלי ומערכת המולטימדיה בקוטר 12.3 אינץ', תצוגה עילית רחבה יותר בגודל 10 אינץ' ואופציה למראה מרכזית מבוססת מצלמה. בתחום הבטיחות שודרגה בקרת השיוט האדפטיבית וכעת עושה שימוש במידע ממערכת הניווט בכדי להתאים את מהירות הנסיעה לתוואי הנסיעה, יש גם זיהוי תמרורים, בלימה אוטונומית עם תמיכה בפנייה בצומת. שתי שורות המושבים מאחור מצוידות כעת בחיישנים המנטרים את המושבים לזיהוי ילדים או בעלי חיים שנשכחו ברכב לאחר נעילת הדלתות. קיה מציעה מעבר למראה ייחודי וקשוח יותר עם רמות הגימור X-ליין או X-פרו כוללות בנוסף הגבהת מרכב של 10 מ"מ עם כיול שונה למתלים, מצד נגרר ייחודי לבורר מצבי הנהיגה ומערכת בקרת יציבות משודרגת לשיפור האחיזה בשטח. דגמים אלו מגיעים עם הנעה כפולה כסטנדרט ולדגם X-פרו כושר גרירה גבוה יותר ב-250 ק"ג לעומת שאר הגרסאות. בתחום ההנעה אין כל שינוי. הטליורייד נמכרת רק בארצות הברית. להלן נתוני המכירות של הטליורייד בארצות הברית. מבט לפגוש הקדמי מבט לפגוש האחורי מבט לצד דגם הקונספט מדיה וקבצים בנושא קיה טליורייד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קיה טליורייד קיה טליורייד נחשף - הקרוסאובר הענק של קיה, באתר קארטיוב, ‏14 בינואר 2019 רועי צוקרמן, ענקי ומהודר: קיה טליורייד לארה"ב, באתר אוטו, ‏16 בינואר 2019 מכונית השנה העולמית 2020: קיה טליורייד, באתר אוטו, ‏12 באפריל 2020 מכונית השנה העולמית 2020: קיה טליורייד, באתר קארטיוב, ‏09 באפריל 2020 קיה חושפת קונספט לרכב פנאי יוקרתי, באתר קארטיוב, ‏12 בינואר 2016 בחשיפה מוקדמת: קיה טליורייד מדוגם הוצג בניו יורק, באתר קארטיוב, ‏09 בספטמבר 2018 ללא הסוואה: קיה טליורייד - הקרוסאובר הענק של קיה, באתר קארטיוב, ‏04 בספטמבר 2018 אלדד מנורי, קיה טלורייד נחשף, באתר פורטל הרכב גיר, ‏16 בינואר 2019 cartube, קיה טליורייד 2022 החדש נחשף - מתיחת פנים, באתר cartube 2023 Kia Telluride Sharpens Up With Facelift, Toughens Up With New Trims, Motor1.com (באנגלית) קיה טליורייד - נתוני מכירות בארצות הברית, באתר carsalesbase
נצר השרון

נצר השרון בע"מ (לשעבר: התעשייה הצבאית לישראל בע"מ), היא חברה ממשלתית הפועלת לשיקום קרקעות של מפעלים ביטחוניים שבהם פעלה התעשייה הצבאית בטרם מכירתה בשנת 2018. לאחר העברת הפעילות של התעשייה הצבאית לחברת "תעש מערכות" ומכירת "תעש מערכות" לחברת "אלביט מערכות" הוטל על "נצר השרון" (השם החדש שניתן לתעשייה הצבאית), בתחילת שנת 2016, לטפל בבעיות הסביבתיות הקשות שהותירה "תעש מערכות" כתוצאה מעשרות שנות פעילותה. "נצר השרון" מטפלת בחקר ושיקום של קרקעות ומי תהום מזוהמים, וכן טיהור, פירוק, הריסה ופינוי של ציוד, מבנים ותשתיות מזוהמים במתחמים ביטחוניים. הפרויקט העיקרי של החברה הוא הטיפול בקרקעות מתחם "תעש השרון", הממוקם ברמת השרון. מדובר בשטח בהיקף כולל של כ-6,000 דונם, שבבעלות רשות מקרקעי ישראל, וכיום פועלת בו אלביט מערכות, שעתידה להעתיק את פעילותה מהמתחם לנגב. קרקעות המתחם מיועדות לאחר טיהורן מזיהומים, להקמת כ-32 אלף דירות. זוהי אחת מחטיבות הקרקע הגדולות והמבוקשות ביותר בישראל. עד תחילת 2021 פינתה "נצר השרון" מהקרקע פסולות תעשייתיות שהוטמנו בה, ונערכה חקירת קרקע ראשונית במתחם הראשון המיועד לתכנון. הפרויקט בוצע על פני שטח של 1,600 דונם, בצד הדרום מערבי של האתר, הסמוך לבתי המגורים של רמת השרון. הפעילות המתוכננת בשלב הבא היא העמקת חקירת הקרקע לאיתור, אפיון ותיחום המזהמים בתת-הקרקע והכנת תוכנית שיקום. בנוסף, מתוכנן להתבצע פיילוט להריסה ופינוי של מבנים, כהקדמה להריסה ופינוי של כ-1,000 מבנים ותשתיות.[דרוש מקור] בנוסף לטיפול בקרקעות ומבנים בתעש השרון, נצר השרון מבצעת פרויקטים סביבתיים נוספים במתחמי תעש הפעילים בישראל, ובהם מתחם גבעון, שגרם לזיהום מי בארות ברחובות. החברה אינה מטפלת בקרקעות מזוהמות אחרות שהותירה תעש, כגון המתחם בנחלת יצחק והמתחם שמצפון לנוף ים. מנכ"ל החברה היה יפתח נאור. בתחילת 2023 מונתה רונית בן אדיבה למנכ"לית החברה בפועל. תעש מערכות#זיהום אתר האינטרנט הרשמי של נצר השרון נצר השרון, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:27) יובל אזולאי, ‏"תעש הישנה" תיקרא "נצר השרון", באתר גלובס, 23 בנובמבר 2015 חזי שטרנליכט, אמיתי גזית ועמרי מילמן, תעלומת נצר השרון: מדוע חברה ממשלתית עם גירעון של מיליארדים מתכננת התרחבות?, באתר כלכליסט, 6 ביוני 2018 גיא נרדי, ‏90 אלף דירות במרכז הארץ תקועות: מי האשמים ומה המחיר שנשלם בעתיד?, באתר גלובס, 26 במאי 2021 צפריר רינת, התוכנית לבניית 36 אלף יחידות דיור ליד רמת השרון מתקרבת להפיכתה למציאות, באתר הארץ, 24 בינואר 2021 מידע על נצר השרון בע"מ יובל אזולאי, ‏צעד נוסף לקראת ההפרטה: "תעש הישנה" תיקרא "נצר השרון", באתר גלובס, 22 בנובמבר 2015 'נצר השרון': החברה הממשלתית שתטפל באלפי דונם של קרקעות מזוהמות של תעש, אתר Info Spot, ‏7 בספטמבר 2017 משה גלעד, הפארק המסתורי בלב השרון שלא רוצים שתכירו, באתר הארץ, 22 במאי 2021 יורם גביזון, מה מסתיר משרד הביטחון מתושבי רמת השרון בנימוק של ביטחון המדינה?, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2020 צפריר רינת, המדינה: יש למגן מבני מגורים שיוקמו ברמת השרון בשל זיהום ממתקני תע״ש, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2020 אילנה קוריאל, אין תקציב לטיהור מי תהום, הזיהום מתקרב לרחובות, באתר ynet, 14 באוקטובר 2020 ענת רואה, עתירה לבג"ץ: לטפל בדחיפות בהתפשטות זיהום מי תהום שמקורו בתע"ש ברחובות, באתר כלכליסט, 5 באוגוסט 2021 עמי רוחקס דומבה, יפתח נאור ימונה כמנכ"ל החברה הממשלתית-ביטחונית 'נצר השרון', באתר Israel Defense,‏ 31 באוקטובר 2018
תחנת פארק קולטורי (קו קולצביה)

פארק קולטורי (ברוסית: Парк культуры) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קולצביה. תחנת פארק קולטורי נפתחה ב-1 בינואר 1950 והיא ממוקמת ברובע חמובניקי. התחנה מקושרת במעבר עם תחנה בשם זהה בקו סוקולניצ'סקאיה וקרויה על שם הפארק המרכזי לתרבות ומנוחה ע"ש גורקי הממוקם בקרבה. בשנים הראשונות לקיומה של התחנה, היא הוצגה לעיתים קרובות בתרשימים בשם "פארק קולטורי אימני גורקי". לובי התחנה מבט מהצד מדיה וקבצים בנושא תחנת פארק קולטורי בוויקישיתוף https://um.mos.ru/houses/stantsiya_park_kultury_koltsevaya/ ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוסקה (הונגריה)

אוּסְקָה (בהונגרית: Uszka) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה בסמוך למשולש הגבולות ההונגרי-אוקראיני-רומני הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13 יהודים חיו באוסקה בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא אוסקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוסקה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי אוסקה שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
רוברט קראנל מינור

רוברט קראנל מינור (באנגלית: Robert Crannell Minor‏; 1839–1904) היה אמן אמריקאי מאסכולת ברביזון. נולד בעיר ניו יורק ב־30 באפריל 1839. אביו, ישראל מינור, היה סוחר שעשה הון רב בעסקי תרופות. כצעיר עבד רוברט מינור כמנהל חשבונות בניו יורק, אך החליט ללמוד אמנות בתחילת שנות השלושים לחייו. לאחר שלמד בניו יורק אצל הצייר אלפרד קורנליוס האולנד, נסע מינור לאירופה בשנת 1871 כדי להמשיך בחינוך האמנותי. הוא ביקר בגלריות שונות באנגליה לפני שנסע לברביזון, צרפת, שם למד אצל נרקסיס דיאז. בהמשך למד באנטוורפן אצל ג'וזף ואן לופן והיפוליט בולנגר. בשנת 1874 היה סגן נשיא ארגון האמנים והסופרים באנטוורפן. בשובו לארצות הברית בשנת 1874, הוא פתח סטודיו בניו יורק. ההוא צייר במשך שנים רבות מתוך הסטודיו שלו בבניין הישן של אוניברסיטת ניו יורק. הוא צייר בהרי אדירונדאק ואחר כך בווטרפורד, קונטיקט. מינור נודע במהרה בנופיו הדומים לסגנון אסכולת ברביזון. בהשפעת ג'ורג' איננס ואלכסנדר הלוויג וויאנט, הוא החל לצייר גם בסגנון טונליזם. משנות ה -90 של המאה ה-19 ועד מותו הציג מינור תכופות עם הטונליסטים בניו יורק. בשנת 1897 נבחר לחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב, ניו יורק. בשנת 1900 השיג מינור את שיא הצלחתו במכירה של ויליאם אוונס, שם הציור שלו "סגירת היום" (אוסף פרטי) השיג 3,050 דולר, המחיר הגבוה ביותר עבור נוף של צייר אמריקני חי במכרז. במהלך חייו היה מינור חבר באגודת האמנים האמריקאים ובמועדון סלמגונדי. הוא הציג בניו יורק, ברוקלין, שיקגו ובמקומות אחרים בארצות הברית, כמו גם באקדמיה המלכותית של לונדון ובסלונים של פריז ואנטוורפן. מינור היה במצב בריאותי גרוע בעשור האחרון לחייו. הוא נפטר בביתו בווטרפורד, קונטיקט, ב -4 באוגוסט 1904. ציוריו בבעלות המוזיאון האמריקאי לאמנות סמית'סוניאן, הגלריה לאמנות באוניברסיטת ייל, מוזיאון לאמנות מיד, ועוד. מדיה וקבצים בנושא רוברט קראנל מינור בוויקישיתוף Joseph Alfred Scoville, The Old Merchants of New York City, Carleton, 1863. (באנגלית) Minor, Robert Crannell. The Robert Crannell Minor Papers. Archives of American Art, Smithsonian Institution: Owned by Isabel T. Davis and Gladys T. Pritchard. Minor, Robert Crannell. The Robert Crannell Minor Papers. Archives of American Art, Smithsonian Institution: Owned by Isabel T. Davis and Gladys T. Pritchard. Wingel, Kelsey (2014). Studies in American Tonalist Painting: The Materials and Techniques of Robert Crannell Minor's Souvenir of Italy. Thesis, University of Delaware. pp. 23–31.
פרוצ'ידה

פרוצ'ידה (בנפוליטנית: Proceta) הוא אי מול חופי נאפולי במחוז קמפניה בדרום איטליה. האי נבחר כבירת התרבות האיטלקית לשנת 2022 בידי המשרד למורשת תרבותית ותיירות. שם האי נובע מהמילה הלטינית Prochyta - "נשפך החוצה", בגלל מראה האי, שנראה כאילו מורם מקרקעית הים. הערכה אחרת היא שהוא נובע מהפועל היווני prokeitai שפירושו "נשען קדימה", שמתאר את מראה האי מכיוון הים. פרוצ'ידה ממוקמת בין קאפו מיסנו לאי איסקיה. חופי האי, שאורכם 16 ק"מ, משוננים מאוד. האי נוצר בעקבות התפרצות ארבעה הרי געש, שרדומים כעת. הנקודה הגבוהה ביותר באי היא גבעת טרה מוראטה (91 מטר). ניתן להגיע לאי באמצעות מעבורת מהנמלים מולו בוורלו ופורטה די מסה בנאפולי, ומנמל פוצולי, צפונית לנאפולי. באי קיימים מינים רבים של ציפורים, בין היתר תור מצוי, שליו נודד, סלעית, חטפית שחורת עורף, דוחל חום-גרון ונחליאלי צהוב. בנוסף לכך, האי מהווה מוקד משיכה לציפורים נודדות שונות. הצומח מתאפיין בצמחייה ים תיכונית, וכולל בין היתר חלבלוב, אלון הגלעין, יערה, הדס ואלת המסטיק. מארינה גרנדה הוא הנמל הראשי של האי. מול המזח נמצא פאלאצו מונטיפוסקו, הידוע גם בשם פאלאצו מרלטו, בניין מהמאה ה -12, שהיה בעבר בית הקיץ של המלך. כנסיית סנטה מריה דלה פייטה - נבנתה בשנת 1760 על גבי הריסותיה של כנסייה קודמת משנת 1616. ציורי קיר ותקרה מעטרים את המקום ובו ניצב מגדל שעון בסגנון בארוק. כפר הדייגים מרינה קוריקלה - הכפר הוא הוותיק ביותר באי, ובו חוף הים הפופולרי ספיאגיה דלה קיאולטה. במקום נמל שנבנה במאה ה-17 ומפורסם בשל האדריכלות הייחודית שלו. ארמון ד'אבאלוס - הבניין נבנה בשנת 1500 ובשנת 1815 הוסב לבית ספר צבאי. לאחר מספר שנים נסגר והבניין הפך לבית סוהר בשנת 1830. באי צולמו סרטים רבים, בין השאר: לעין השמש (1960) מורגן הפיראט (1960) הדוור (1994) למה? (1971) Farfallon (1974) Amore vuol dir gelosia (1975) Giuro che ti amo (1986) הכישרון של מר ריפלי (1999) Liela piektdiena (2005) Gli Dei del mare (2008) Francesca and Nunziata (2001) Sfuoco su di me (2006) קריפטונייט (2011) משהו באוויר (2012) Turysta (2012) שם קוד מ.ל.א.ך (2015) (Glue (2016 טטריס (2017) הבנים האיטלקים (2020) Procida. L'isola che non isola (2021) מדיה וקבצים בנושא פרוצ'ידה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרוצ'ידה אתר האינטרנט הרשמי של פרוצ'ידה כמו באגדות: הכירו את האי פרוצ'ידה, mako חופש, 05/03/21 ג'ייסון הורוביץ, ניו יורק טיימס, קאפרי ופרוצ'ידה: סיפורם של שני איים איטלקיים בימים שאחרי הקורונה, באתר הארץ, 7 ביולי 2021 פרוצ'ידה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרוצ'ידה - בירת התרבות 2022 (איטלקית) This Tiny Island Was Named Italy’s Capital of Culture for 2022, cntraveler.com Bird poaching in Ischia and Procida during migratory spring season, europarl.europa.eu הצומח באי פרוצ'ידה (איטלקית) Marina Grande - Il porto principale dell'isola (איטלקית) https://www.visitprocida.com/ הכפר העתיק ביותר מרינה קוריקלה, באתר https://www.visitprocida.com/ ארמון ד'אבאלוס, באתר https://www.visitprocida.com/
הנרי בייקון

הנרי בייקון (באנגלית: Henry Bacon‏; 1839 – 13 במרץ 1912) היה צייר וסופר אמריקאי. הנרי א. בייקון נולד בהוהריל, מסצ'וסטס בשנת 1839. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הוא התגייס לצבא האיחוד ב-16 ביולי 1861 ופעל כאמן שדה בזמן ששירת כחייל בחיל הרגלים ה-13 של מסצ'וסטס. הוא נפצע קשה בבול ראן, ושוחרר ב-19 בדצמבר 1862. לאחר המלחמה הוא למד אומנות אצל ולטר גיי, שהציע לו לנסוע לפריז ולקבל חינוך פורמלי לאמנות. בשנת 1864 הוא נסע לפריז, עם אשתו הראשונה אליזבת לורד, ללמוד ציור דמויות. הוא התקבל לבית הספר הלאומי לאמנויות יפות והיה אחד מתלמידיו של אלכסנדר קבנל. הוא נסע גם לבריטני ועבר דרך פונט-אבן, הוא התאהב במקום. עוד בפריז הוא הזכיר את המקום לחבריו. הוא זכה להיות הצייר הראשון מקבוצה ארוכה של ציירים שהגיע לפונט-אבן כולל פול גוגן. תקופה זו מכונה בימינו אסכולת פונט-אבן. הוא הציג בסלון בפריז משנת 1868 ועד 1896 בדרך כלל עבודות ז'אנריות שמצאו חן בעיני השוק האמריקאי. הוא עבד גם כעיתונאי בהעברת דיווחים על אירועים בפריז למהדורת הערב של Daily Boston. בשנת 1897 הוא נסע לראשונה למצרים והחל לבלות שם את החורפים באופן קבוע. באותה תקופה הוא עבר מציור בצבעי שמן לצבעי מים שלדעתו הם המדיום האופטימלי לתפוס את האור של המזרח התיכון. בייקון מת מהתקף לב בקהיר, מצרים, בשנת 1912. מדיה וקבצים בנושא הנרי בייקון בוויקישיתוף הנרי בייקון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "HENRY BACON DIES IN EGYPT.; American Water Color Painter Noted for His Normandy Scenes" "13th Massachusetts Volunteer Infantry Rooster 1861-1864" Ackerman, Gerald M. (1994). American Orientalists. ACR Édition. pp. 14–15
פריבילגיית וורמס

פריבילגיית וורמס הייתה פריבילגיה קיסרית שהעניק היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ליהודי וורמס בשנת 1090 במטרה למנוע פוגרומים נוספים. פריבילגיית וורמס הבטיחה ליהודים: הגנה על חיים ורכוש. חופש בפעילות כלכלית ובעשייה דתית. הזכות להעסיק עובדים מקומיים נוצרים. האוטונומיה של הקהילה היהודית תחול גם בעניינים משפטיים יהודיים פנימיים. כללי נוהל מחייבים לסכסוכים בין יהודים לנוצרים. אין לבזוז רכוש יהודי. מטרתו של הנרי הרביעי לא הייתה להגן על שלמותם האישית של היהודים בזכויות אלה מתוך צדקה נוצרית, אלא להגן על קופת הרייך מפני הפסדי מס כתוצאה מפוגרומים נגד היהודים. בכתיבת הפריבילגיה של וורמס יצר היינריך הרביעי קודיפיקציה חלוצית, אוסף של נורמות משפטיות שנועדו לעצב את היחסים בין יהודים לנוצרים במשך מאות שנים, באופן חיובי ושלילי, ואשר ביססו את מעמדם החוקי של היהודים כמשרתי האימפריה הרומית הקדושה. את חשיבותה של פריבילגיית וורמס ניתן לראות על ידי כתב הזכויות הבא של פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה משנת 1157 ושל פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה משנת 1236. כמו כן את כתב הזכויות של הארכיבישוף של קלן משנת 1360 כחלק מהיישוב מחדש של היהודים בקלן לאחר רדיפת המגפה. מסמכי MGH מאת הקיסר היינריך הרביעי, עריכה. v. דיטריך פון גלדיס יו. אלפרד גוויליק, האן 1941–1978, נ '412, עמ' 547-549 פריץ רויטר, ורמאיזא, 1000 שנה של יהודים בחבל הריין, הוצאה לאור יהודית באתנאום, פרנקפורט דמיין 1987. פרנץ-יוזף זיווס, מחקרים על תולדות היהודים באזור הריין המרכזי ראשית ימי הביניים ובסופם, מחקר על תולדות היהודים, כרך א', האנובר, עמ' 72 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.