פריזיאן

פריזיאן (Friesian וגם Frizian) הוא גזע של סוסים "קרי מזג" שמקורו באזור פריזיה שבהולנד. אבותיהם של סוסים מגזע פריזיאן מוכרים כבר מתקופת ימי הביניים המוקדמים שבהם שימשו כסוסי עבודה ומלחמה. במשך השנים כמעט והוכחד הפריזיאן אך בתקופה המודרנית הוא זוכה לפופולריות מחודשת. מוצאו של גזע הפריזיאן הוא באזור פריזיה שבצפון הולנד. קיימות עדויות בנות אלפי שנים לקיומם של סוסים באזור זה. אזכורים של חיילים רכובים על סוסים בפריזיה קיימים כבר מן המאה הרביעית. איור ראשון של סוס פריזי הוא מן המאה ה-11 ובדרך כלל מוצגים באיורים אלה חיילים רכובים אשר לגבי אחד מהם נטען כי המדובר בויליאם הכובש. במאות ה-12 וה-13 נשאו הסוסים הגדולים והחזקים מגזע פריזיאן את משקלם הגבוה של האבירים הרכובים עטויי השריון הכבד. עם ההתפשטות הספרדית וחיזוק הקשר שלה עם הולנד, הלך ופחת השימוש בסוסי הפריזיאן כסוסי מלחמה והם הוחלפו בגזעים והכלאות של סוסים אנדלוסים קלים ומהירים יותר בשל ההקלה בציודם ובשריונם של האבירים. החל במאה ה-18 עלתה שוב הפופולריות של הגזע הפריזי לא רק כסוסי עבודה ולצורכי החקלאות אלא גם למרוצים, ונעשה שימוש בהכלאות שלהם ליצירת גזעים נוספים המשלבים תכונות של גודל ועוצמה המשולבים עם מהירות וזריזות. בשנת 1880 פורסם ביוזמת איכרים מאזור פריזיה ספר הגזע והמאפיינים הרשמי של סוסי הפריזיאן. בתקופה זו עמד גזע הפריזיאן הטהור על סף הכחדה בשל עליית קרנם של הגזעים המוכלאים. בתחילת המאה ה-20 נמנו רק 3 סוסי הרבעה טהורים מגזע הפריזיאן. החידושים הטכנולוגיים והמיכון בחקלאות שהואצו בתחילת המאה ה-20 שכללו את השימוש בטרקטורים במחלבות ובחוות הבקר הגבירו גם הם את הסיכון לגזע סוסי הפריזיאן שהשימוש בהם בחוות התייתר. תקופת מלחמת העולם השנייה הביאה להתאוששות זמנית של אוכלוסיית סוסי העבודה אך לאחריה הם הופיעו בעיקר בתצוגות . סוסים מגזע פריזיאן מאופיינים בצבע פרוותם השחור ולעיתים רחוקות חום-אדמדם. צבעים בהירים יותר או לבן הם נדירים מאד. משקלו הממוצע של זכר הוא כ-500 קילוגרם, גובהם הממוצע באזור הכתף הקדמית הוא כ־1.6 מטר ויכול להגיע עד ל-1.75 מטרים. הפריזיאן ניחן במבנה גוף ועצמות חזק המכונה "בארוק". הצוואר ארוך וקמור, האזניים קצרות, הכתפיים משופעות לכוון הגו. פריזיאן הוא סוס שרירי בעל גפיים חזקות וקצרות יחסית. הוא בעל רעמה וזנב ארוכים ועבים וחלקן התחתון של הרגליים שעיר גם הוא. תנועת סוסי הפריזיאן היא בסגנון טרוט עם צעדים גבוהים. הוא בעל אופי פעיל ואנרגטי אך גם עדין וצייתן. בסוסים מגזע הפריזיאן מוכרות ארבע הפרעות גנטיות עיקריות: גמדות, הידרוצפלוס - תופעה שבה מתקשה הגוף לנקז נוזלים עודפים מהמוח ומחוט השדרה, נטייה לפתח קרע באבי העורקים והגדלה חריגה של הוושט. בנוסף, סוסים מגזע פריזיאן עלולים לפתח מחלת אגירה של גליקוגן והם מתאפיינים בשיעור גבוה של הפרעות במערכת העיכול, ונטייה גדולה לרגישות יתר לעקיצות חרקים, מחלות עור ופגיעה במערכת החיסונית. ההערכה היא כי מאגר הגנים המצומצם של הגזע והרבעת קרובים הוא הגורם העיקרי לרוב ההפרעות הללו. עם הירידה בשימוש בסוסים מגזע פריזיאן בתחום החקלאות התפתח השימוש שלהם בתחומי הפנאי. כיום הם משתתפים במופעים של רכיבה אומנותית, תצוגות, ובאתרי נופש כגוררים של עגלות תיירים או קרונות פרסום של חברות באירועים ציבוריים ופסטיבלים. בשל הופעתו המרשימה וצבעו השחור, גזע הפריזיאן מבוקש בצילומי סרטים וטלוויזיה ובעיקר בדרמות היסטוריות או פנטזיות. השימוש בסוסים ופרשים במשטרת ישראל החל כבר עם הקמתה. סוס המשטרה מאפשר שליטה מגבוה ונוכחות מרסנת באירועים המוניים. להערכת המשטרה סוס ופרש הם שווי ערך ל-50 שוטרים הנוכחים באירוע. כיום משרתים במשטרת ישראל 55 סוסים. במשך השנים שירתו במשטרת ישראל סוסים מגזעים שונים אך משנת 2008 משמשים אותה אך ורק סוסים מגזע הפריזיאן. אלה נבחרו בשל תכונותיהם הבולטות, ובעיקר ממדיהם הגדולים והמרתיעים בשילוב מזגם הנוח אשר מקל על השליטה בהם במצבי רעש ולחץ. מכיוון שהסוס הוא חיה נטרפת, האינסטינקט הטבעי שלו במצבי דחק הוא בריחה. לצורך הפעלתם במסגרת המשטרה עוברים הסוסים הכשרה מיוחדת כדי לתרגל אותם לתפקד במצבי דחק כגון פיצוצים, תנועות חדות מול עיניהם או ריצת המון לעברם, אשר ללא אימון אינטנסיבי היה גורם להם להשתולל ולאובדן שליטת הפרש. רוב הסוסים בשירות משטרת ישראל מגיעים מחו"ל כשהם כבר מאומנים, אך עוברים בארץ סדרה נוספת של הדרכות והתאמות. בשל השחיקה הגבוהה, הסוסים משרתים מספר שנים ולאחר מכן פורשים משירות ומועברים לשהות בחוות טיפוליות או פרטיות. מחירו של סוס בוגר מגזע פריזיאן מגיע לכ-50 אלף דולר ומחירו של סוס מאולף ומאומן מגיע גם ליותר ממאה אלף דולר. מדיה וקבצים בנושא פריזיאן בוויקישיתוף סוסי פריזיאן (באנגלית) ההיסטוריה של סוסי הפריזיאן (באנגלית) המוסף לשבת, ידיעות אחרונות 7/4/23 עמ' 12