laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויליאם קייסי

ויליאם ג'וזף קייסי (באנגלית: William Joseph Casey; ‏13 במרץ 1913 – 6 במאי 1987) משרת ציבור אמריקאי, שכיהן כראש ה-CIA בין השנים 1981 – 1987 תחת נשיא ארצות הברית רונלד רייגן. קייסי נולד וגדל ברובע קווינס בניו יורק בשנת 1934 השלים תואר ראשון מטעם אוניברסיטת פורדהם ותואר נוסף במשפטים מטעם אוניברסיטת סיינט ג'ון ללימודי משפטים בשנת 1937. במלחמת העולם השנייה התגייס לצי האמריקני, הוסמך כקצין מודיעין והוצב ב-OSS. קייסי הוצב בלונדון והפעיל סוכנים ברחבי צרפת הכבושה בידי הנאצים. על פועלו במלחמה הוענק לו כוכב הארד. לאחר המלחמה שב לעבוד כעורך דין ועבד תקופת מה כיועץ מיוחד עבור הסנאט של ארצות הברית. לאחר מכן הקים משרד לתכנון עסקי וצבר הון רב ובמקביל לימד משפטים באוניברסיטת ניו יורק. בתקופת ממשל הנשיא ריצ'רד ניקסון שימש קייסי כיושב ראש הוועדה לניירות ערך ולבורסות. בנוסף שימש כחבר בוועדת המודיעין המייעצת לנשיא. בשנת 1980 שימש קייסי כמנהל קמפיין הבחירות לנשיאות של ידידו, רונלד רייגן. לאחר שנבחר לנשיא מינה אותו רייגן, ב-1981 לראש ה-סוכנות הביון המרכזית. במהלך כהונתו נדרש קייסי להתמודד עם אתגר המלחמה בקרה ועם עליית איום הטרור האסלאמי. במהלך כהונתו התרחשה פרשת איראן-קונטראס, במסגרתה מכרה ארצות הברית נשק למשטר האייתולות באיראן בעסקה סיבובית בתיווך ישראלי וסוכנות הביון המרכזית. קייסי, שעמד בראש הסכונות, נדרש להעיד בפני הסנאט, אולם, יומיים קודם לעדותו לקה בשבץ מוחי, כתוצאה מגידול מוחי שלא אובחן בזמן, ונפטר. מדיה וקבצים בנושא ויליאם קייסי בוויקישיתוף ויליאם קייסי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויליאם קייסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמיר אורן‏, לצמצם בלי למצמץ: האתגר ההדדי של וושינגטון וטהראן, באתר וואלה, 23 במאי 2019. משה ריינפלד, תיקי הריגול הסודיים ממלחמת העולם נחשפים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 באוגוסט 2008. אורי בר־יוסף, נתניהו, אל תיגע בגופי המודיעין, באתר TheMarker‏, 26 בדצמבר 2016. דייוויד קנר, הכישלונות של סוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית, מעריב, ‏. רן אדליסט, ‏האם יש טעם להתעקש של שחרורו של פולארד?, באתר מעריב אונליין, 20 במרץ 2013. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גוני יהודאי

גוני יהודאי (נולדה בשנת 1977) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל בשחייה (1993) במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי, שותפה לשיאי ישראל בעבר במשחי שליחות 4x100 מטר חופשי ו-4x200 מטר חופשי וזוכת 3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד מהמכביה (1993). יהודאי התאמנה בהדרכתו של המאמן הלאומי לאוניד קאופמן בפנימיית המחוננים בווינגייט והתחרתה בקבוצת הפועל ירושלים. באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכתה יהודאי ב-5 מדליות אישיות, 2 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.17 דקות, לפני עינת גבאי ממכבי חיפה (1:02.46 דקות) ושירה בש מהפועל נהריה (1:03.67 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:17.46 דקות, לפני טלי אנגולץ חברתה לקבוצת הפועל ירושלים (5:21.84 דקות) ומיכל צהרי מהפועל עמק יזרעאל. מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.90 שניות, אחרי קרן רגאל (28.04 שניות) ולפני יעל גוטהולף (29.04 שניות), חברותיה לקבוצת הפועל ירושלים. במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.27 דקות, אחרי סהר אלוני מהפועל עמק חפר (1:06.22 דקות) ולפני שירה גינצבורג מהפועל נתניה (1:08.84 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:30.75 דקות, אחרי סהר אלוני (2:26.87 דקות) ולפני מיכל צהרי. בתחרויות השחייה של המכביה ה-14 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכתה יהודאי ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם קרן רגאל, ורדה ליטוינובה ועינת גבאי בשיא ישראלי חדש של 4:03.42 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 3:59.48 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם עינת גבאי, שרון גורסקי וקרן רגאל בשיא ישראלי חדש של 8.47.19 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 8:36.70 דקות ולפני ברזיל (9:59.31 דקות). מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.48 דקות, אחרי ליסה מרטין (59.19 שניות) ואילנה קבדלו (1:00.54 דקות), שתיהן מארצות הברית. באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכתה יהודאי ב-2 מדליות כסף אישיות, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:30.58 דקות, אחרי מיכל צהרי (2:25.26 דקות) ולפני ורד מרטינז מהפועל שער הנגב (2:31.22 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:18.02 דקות, אחרי מיכל צהרי (5:15.55 דקות) ולפני אלונה טרנטובה מהפועל עמק יזרעאל (5:19.43 דקות). אלכס פרלסמן, נופצה הדקה ב-100 מטר, מעריב, 20 באפריל 1993 אלכס פרלסמן, שני שיאים ומיקי אחד, מעריב, 21 באפריל 1993 אלכס פרלסמן, התחילו לשחות לאחור, מעריב, 22 באפריל 1993 גולן חזני, קרן אור בודדת באפלה, ידיעות אחרונות, 20 באפריל 1993 גולן חזני, מגמת שיפור במניות השחיינים, ידיעות אחרונות, 21 באפריל 1993 גולן חזני, שיא שליחות - ותקלות בשעון, ידיעות אחרונות, 22 באפריל 1993 ד"ר ברוך צ'יש, זינוק מוצלח לבריכה: שישה שיאי מכביה ושיא ישראלי ביום הראשון, הארץ, 8 ביולי 1993 גולן חזני, 13 שנים חיכו למאירי, ידיעות אחרונות, 14 באוגוסט 1994
טי. אר. דאן

תאודור רוזוולט "טי. אר." דאן (באנגלית: Theodore Roosevelt "T. R." Dunn; נולד ב-1 בפברואר 1955) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1977–1991. לאורך הקריירה התבלט בשל יכולותיו ההגנתיות, והעמיד ממוצעים צנועים יחסית של 5.1 נקודות, 4.4 ריבאונדים, 1.6 אסיסטים ו-1.3 חטיפות למשחק. מאז שנת 1991 משמש כעוזר מאמן בקבוצות שונות ב-NBA. דאן נולד וגדל בעיר ברמינגהאם שבאלבמה, ובין השנים 1973–1977 למד באוניברסיטת אלבמה אשר בטסקלוסה. כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל סי. אם. ניוטון, ורשם ממוצעים כוללים של 11.2 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק. בעונת 1975/1976 סייע לקבוצה להעפיל לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen) לראשונה בתולדותיה, בטרם הודחה על ידי האלופה שבדרך, אוניברסיטת אינדיאנה, בתוצאה 69–74. בדראפט ה-NBA‏ 1977 נלקח דאן בבחירה ה-41 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, אלופת העונה הקודמת. את עונתו הראשונה בקבוצה סיימו הטרייל בלייזרס עם המאזן הטוב בליגה, 58–24, אך הם הודחו מהפלייאוף כבר בשלב חצי גמר המערב לאחר שכוכב הקבוצה ביל וולטון נפצע. בשתי העונות הבאות קלע דאן 7.3 נקודות למשחק כשחקן ספסל בקבוצה. בסיום עונת 1979/1980 הועבר דאן בטרייד לדנוור נאגטס, במדיה שיחק ב-8 העונות הבאות. לאורך אותה תקופה הייתה דנוור אחת הקבוצות הבולטות באזור המערבי, כאשר העפילה 7 פעמים ברציפות לפלייאוף, ואף התמודדה בגמר המערב בעונת 1984/1985. בין העונות 1982–1987 שימש דאן כשחקן חמישייה קבוע, ובשלוש מתוכן (1983–1985) נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. ביולי 1988 שוחרר מדנוור, ובינואר 1989 חתם על חוזה עד לסיום העונה בפיניקס סאנס. דאן עצמו מיעט לשחק באותה עונה, אך קבוצתו העפילה לגמר האזור המערבי. בשתי עונותיו האחרונות בקריירה, 1990–1991, חזר לשחק עבור הנאגטס. בעת פרישתו ניצב דאן במקום השני בתולדות הנאגטס במספר משחקים (734) וחטיפות (1,070) בקבוצה. מיד עם פרישתו ממשחק בשנת 1991 מונה לעוזר מאמן בקבוצת שארלוט הורנטס, תחת המאמן אלן בריסטו, ונשאר בתפקיד זה עד לסיום עונת 1996/1997. בעונת 1997/1998 שימש כעוזרו של ביל האנזליק בדנוור נאגטס, אשר סיימו את העונה עם המאזן הגרוע בתולדות המועדון, 11–71. בעונת 1999 מונה לעוזר מאמן בקבוצת שארלוט סטינג מליגת ה-WNBA, ובעונה העוקבת קוּדם לתפקיד המאמן הראשי של הקבוצה. בעונת 2001/2002 שימש כעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אלבמה. בשנת 2002 חזר לנאגטס כעוזרו של ג'ף בזדליק, ובשנים 2004–2007 היה עוזרם של ריק אדלמן ואריק מוזלמן בסקרמנטו קינגס. בין השנים 2007–2011 שוב שימש כעוזרו של אדלמן, הפעם ביוסטון רוקטס, ובקיץ 2011 עבר יחד עמו למינסוטה טימברוולבס. באפריל 2014, לאחר פרישתו של אדלמן מאימון, חזר דאן לרוקטס כעוזר מאמן של קווין מקהייל. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA עשרים הגדולים בתולדות הנאגטס: טי. אר. דאן, באתר nugglove.com,‏ 27 במאי 2014 סטטיסטיקות ה-NBA של דאן, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות האימון של דאן ב-NBA, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של דאן, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1977, באתר basketball-reference.com
דון קישוט בירושלים

דון קישוט בירושלים הוא סרט ישראלי עלילתי קצר משנת 2005 שבוים על ידי דני רוזנברג, בהפקת בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים. הסרט זכה בציון לשבח בתחרות דוב הזהב לסרט הקצר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, וזכה להקרנה בטקס פרסי האקדמיה האירופאית. הוקרן בקביעות בקולנוע דיזנגוף שבתל אביב. עלילת הסרט מתארת את קורותיהם של דון קישוט וסנצ'ו פנשה (שמואל וולף וגבי עמרני), הנוחתים בנתב"ג 2000. הם מגיעים אל גבעה בציר עוקף ירושלים הצופה אל גדר ההפרדה בין ישראל לרשות הפלסטינית ומתבוננים ביעד. הם כבר בעשור השביעי לחייהם. לדון קישוט כבר קשה לעלות על הסוס, וכלי העזר כבדים לפנצ'ו, אך דון קישוט נחוש להסתער. תסריט ובימוי: דני רוזנברג שחקנים: שמואל וולף וגבי עמרני-גור הפקה: דנה בלנקשטיין צילום: איתמר מנדס-פלור עריכה: נטע דבורקיס ציורים: מיכאל פאוסט מוזיקה: גיל אוונס ציון לשבח דוב הזהב בתחרות הרשמית, פסטיבל ברלין, גרמניה 2005 פרס ראשון - פסטיבל Social justice ירושלים 2005 פרס ראשון לסרט עלילתי, הביאנלה בפיזה, איטליה 2005 פרס ראשון לסרט הקצר, פסטיבל מיאמי, ארצות הברית 2006 הסרט הטוב ביותר, EUROMED 2006 פסטיבל פיפ"א-ביאריץ, צרפת, 2006 פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, קנדה, 2006 פסטיבל קראקוב, פולין, 2006 פסטיבל מוסקבה לבתי ספר לקולנוע, רוסיה, 2006 "דון קישוט בירושלים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דון קישוט בירושלים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דון קישוט בירושלים, סרטון באתר יוטיוב מרב יודילוביץ', "דון קישוט בירושלים" זכה בציון לשבח בברלין, באתר ynet, 16 בפברואר 2005
ויליאם ובסטר

ויליאם הדג'קוק ובסטר (באנגלית: William Hedgcock Webster; ‏נולד ב-6 במרץ 1924) הוא פעיל ציבור אמריקאי, שכיהן כראש ה-FBI הבין השנים 1978–1987 וכראש ה-CIA בין השנים 1987–1991 תחת נשיאי ארצות הברית רונלד רייגן, ג'ימי קרטר וג'ורג' הרברט ווקר בוש. ובסטר נולד וגדל סיינט לואיס. במלחמת העולם השנייה לחם ובסטר כקצין בצי האמריקני. בשנת 1947 השלים תואר ראשון מטעם מכללת אמהרסט ותואר נוסף במשפטים מטעם אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס בשנת 1949. לאחר מכן עבד תקופת מה כעורך דין. בין השנים 1960–1961 שימש ובסטר כתובע המחוזי במחוז מזרח מיזורי. בשנת 1970 מינה אותו הנשיא ריצ'רד ניקסון לתפקיד שופט פדרלי והוא שימש כשופט עד לשנת 1978. אז מינה אותו הנשיא ג'ימי קרטר לתפקיד ראש לשכת החקירות הפדרלית. בתפקיד זה הוביל את החקירה נגד יונתן פולארד. במרץ 1987, לאחר מות ראש סוכנות הביון המרכזית ויליאם קייסי, מינה אותו הנשיא רונלד רייגן כראש הסוכנות. בשנת 1991 סיים את תפקידו. בשנת 2002 מונה ובסטר ליושב הראש הראשון של המועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות. גוף אמריקאי ללא מטרות רווח שהוקם מכוח חוק סרבנס-אוקסלי. עם זאת, מינויו היה שנוי במחלוקת, ומחלוקת נוספת פרצה כאשר עיתונים דיווחו כי ובסטר עמד בראש ועדת ביקורת הדירקטוריון של חברת היי-טק שנחקרה על אי-סדרים חשבונאיים והואשמה בהונאה. ובסטר התפטר פחות משלושה שבועות לאחר הקמת המועצה. בין השנים 2005 ל-2020 שימש כיושב ראש המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית. הוא היה נשוי במשך 34 שנים לדרוסילה ליין ובסטר ולזוג נולדו שלושה ילדים. בשנת 1990 הוא התחתן עם לינדה קלוגסטון. מדיה וקבצים בנושא ויליאם ובסטר בוויקישיתוף רן דגוני, וושינגטון, ‏המפקח על רואי החשבון: לשעבר ראש FBI ו-CIA וללא רקע חשבונאי, באתר גלובס, 27 באוקטובר 2002 BDO סיידמן מאשימה את ובסטר בשקר, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2002 ויליאם ובסטר — מנהל "אפ.בי.איי" ", מעריב, 20 בינואר 1978 עתי"ם, חבורת חקירה סודית בהחלט, חדשות, 12 בדצמבר 1985 רויטרס, ראש הסי.איי.איי. החדש: צריך לשקול חטיפת טרוריסטים, חדשות, 5 במרץ 1987 ועדת הסנאט המליצה: גייטס ראש הסי.אי.איי, חדשות, 20 באוקטובר 1991 מונה יו"ר חדש ומעורר מחלוקת למועצת הפיקוח על ראיית החשבון בארה"ב, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2002 סטיבן לבטון, ובסטר שוקל להתפטר ממועצת הפיקוח, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2002 ובסטר התפטר ממועצת הפיקוח על רואי החשבון, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2002
אפקון החזקות

אפקון החזקות בע"מ (לשעבר: "פויכטונגר תעשיות") המוכרת בשם המקוצר "אפקון" היא חברה ציבורית ישראלית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ועוסקת בביצוע פרויקטים בתחום הבנייה והתשתיות. פויכטונגר תעשיות נוסדה בשנת 1945, ועם הקמתה עסקה בייצור לוחות חשמל ובתחומים הנלווים לכך. בפברואר 1973 בוצע ארגון מחדש לפעילויות החברה ושמה שונה ל"אפקון תעשיות". בספטמבר 1982 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית. בנובמבר 2017 רכשה 38.9% ממניות חברת "מאגוס מערכות". במרץ 2018 רכשה אפקון 75% ממניות חברת "DM (3000) הנדסה" בתמורה לכ-40.5 מיליון ש"ח. במאי 2018 רכשה 55% ממניות חברת "שרות הוגן חיפה" המספקת שרות למתקני מיזוג אוויר. נכון לשנת 2022 יושב ראש דירקטוריון החברה הוא ישראל רייף ומנכ"ל החברה הוא דוד הראלי. משרדיה הראשיים של החברה ממוקמים באזור התעשייה סגולה שבפתח תקווה. מיוני 2003 מניות השליטה בחברה מוחזקות על ידי חברת "השכרות רכב שלמה (1987)" שהייתה בבעלותו של איש העסקים שלמה שמלצר. ביולי 2014 הוא נפטר והשליטה בחברה עברה לידי אלמנתו עתליה שמלצר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אתר האינטרנט הרשמי של אפקון החזקות אפקון החזקות בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב אפקון החזקות בע"מ, באתר "מאיה" אפקון החזקות, באתר Crunchbase (באנגלית) אפקון החזקות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. ערך זה הוא קצרמר בנושא תל אביב-יפו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ילד רע

ילד רע (ידוע גם בשם "בני ילד רע") הוא פזמון שכתב אהוד מנור, הלחין קן גלובוס ועיבד עדי וייס. השיר נכלל באופרת הרוק "בני בום" בשנת 1978, ובוצע על ידי ריקי גל. השיר קיבל השראה מהשיר Nancy Sinatra - Bang Bang (My Baby Shot Me Down). השיר נכלל באופרת הרוק בני בום, שכתבו אהוד מנור וקן גלובוס, ובהשתתפות ריקי גל, ויקי תבור ואריה מוסקונה. "ילד רע" הוא השיר המצליח ביותר מאופרת רוק זו. בשיר מציגה עצמה הדוברת כילדה בת עשר (בהמשך האופרה מתגלה כי שמה הוא נועה ברלין), המספרת על חברותה עם ילד מוזנח בשם בני (בשיר האחרון באופרה ניתן שמו המלא: בנימין בוגנים), ומתארת מבלי משים כיצד היחס הלקוי כלפיו בבית משפיע על יחסה כלפיה: הוא מגלה עניין במיניות באופן בלתי בריא בגיל מאוד צעיר, הוא גונב כבדרך קבע והוא מחקה במהלך משחק את ההתעללות של אביו כלפי אמו. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשל"ט, 1979, הגיע השיר למקום ה-14. במצעד השנתי של גלי צה"ל לשנה זו דורג השיר במקום ה-15. מילות השיר "ילד רע" באתר שירונט לדף השיר באתר הספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסור

האם התכוונתם ל... אסור (שיר) – שיר של יהונתן מרגי אסור (סרט) – סרט משנת 1984 מאת אנתוני פייג' שמבוסס על חייה של מריה פון מלצן אזור אסור לטיסה – אמצעי למניעת כניסת מטוסים למרחב אווירי תל אסור – אתר ארכאולוגי בוואדי עארה
ולנטין טורצ'ין

ולנטין טורצ'ין (ברוסית: Валенти́н Фёдорович Турчи́н;‏ 14 בפברואר 1931, פודולסק – 7 באפריל 2010, אולנד, ניו ג'רזי) היה מדען סובייטי-אמריקאי ממוצא רוסי שהתמחה בתחומי קיברנטיקה ותכנות. ולנטין טורצ'ין נולד בפודולסק שבקרבת מוסקבה. בשנת 1952 הוא סיים את אוניברסיטת מוסקבה בלימודי פיזיקה ובשנת 1957 קיבל תואר שלישי. הוא עבד במכון לפיזיקה במסגרת האקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1964 עבר למכון למתמטיקה שימושית במוסקבה, בו פיתח שפת תיכנות חדשה. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 התקרב טורצ'ין למתנגדי המשטר הסובייטי. באותה תקופה הוא כתב כמה מאמרים שקיבלו תפוצה רחבה בסמיזדאט. בעקבות כך, הוא איבד את משרתו הניהולית מערכת המדעית הסובייטית. בשנת 1973 הוא הקים סניף סובייטי של אמנסטי אינטרנשיונל ופעל בצמוד לאנדריי סחרוב. בעקבות כך הוא פוטר מעבודתו ונרדף על ידי הק.ג.ב.. בשנת 1977 הוא אולץ לעזוב את תחומי ברית המועצות עם אשתו ובניו דמיטרי ופיוטר. טורצ'ין הגיע לניו יורק ובשנת 1979 החל ללמד באוניברסיטת העיר ניו יורק. במהלך השנים הוא היה שותף לקידום מספר פרויקטים בתחומי קיברנטיקה ומחשבים. בשנת 1999 פרש ממשרת פרופסור בהסיטי קולג' של ניו יורק. The Phenomenon of Science. New York: Columbia University Press. ISBN 978-0-231-03983-3. Sakharov, Andrei; Turchin, Valentin; Medvedev, Roy (6 June 1970). "The need for democratization". The Saturday Review: 26–27. Valentin F. Turchin (July 1986). "The concept of a supercompiler". ACM Transactions on Programming Languages and Systems. 8 (3): 292–325. Quantitative analysis of movement: measuring and modeling population redistribution in animals and plants, Sinauer, 1998 אתר האינטרנט הרשמי של ולנטין טורצ'ין קורות חיים
ספר המקצועות

ספר המקצועות הוא חיבור הלכתי מראשית תקופת הראשונים, שחלקים ממנו הגיעו לידינו. הספר כולל מסורות מתורת הגאונים, ונערך כנראה בבית מדרשו של רבנו חננאל. החיבור מצוטט אך ורק בכתביהם של ראשוני אשכנז במאות ה-12 וה-13, החל בראב"ן וכלה בתלמידי מהר"ם מרוטנבורג. שי"ר סבר, ש"ספר המקצועות" הוא חלק מחיבור גדול יותר הנקרא "ספר חפץ". להשערתו, ספר חפץ היה ספר רחב בכל תחומי ההלכה (ולכן הוא נקרא "חפץ" כי הוא כולל את כל חפצי האדם), והחלק העוסק בדיני ממונות נקרא "ספר המקצועות" משום שדיני ממונות נקראו "מקצוע בתורה". אמנם, לאחר מכן נתגלו חלקים נוספים מספר המקצועות העוסקים בתחומים נוספים. כמו כן, מוסכם כיום שספר חפץ הוא חיבור נפרד. לאור זאת, שיער הרב שמחה אסף שספר המקצועות נקרא כך (בלשון רבים) דווקא משום שעסק בתחומים הלכתיים רבים. בנציון הלפר שיער שהשם הוא תרגום מערבית שמשעותו היא כמו "הלכות קטועות" (הדומה במשמעותו ל"הלכות קצובות" או "הלכות פסוקות"). הספר הכיל במקורו את כל ההלכות הנוהגות בגלות: סדר נשים, סדר מועד וסדר נזיקין, מסכת ברכות ומסכת נדה. מהקטעים שהגיעו לידינו, נראה שהספר הכיל בעיקר תורות של הגאונים, והמחבר עצמו הותיר בו מעט חותם משל עצמו. בעל שלשלת הקבלה כתב כי ספר המקצועות (וכן ספר חפץ, שאותם חשב לספר אחד) נתחבר על ידי רבנו חננאל, וזאת על סמך מובאות מספרים אלו בספרי הראשונים המיוחסות לרבנו חננאל. שי"ר מראה כנגד זה מקורות רבים בדברי הראשונים שבהם מוזכרים ספר המקצועות או ספר חפץ ורבנו חננאל בנפרד, ואף סתירות ביניהם, ומסיק כי יסודם של הספרים הוא מרבנו חננאל, ותלמידיו ותלמידי תלמידיו הרחיבו והוסיפו על גביו, ולעיתים חלקו עליו. ספר מתיבות ספר המקצועות: שרידיו יוצאים לאור מתוך כתבי־יד וספרי הראשונים, עם מבוא והערות מאת שמחה אסף, מוסד הרב קוק, ירושלים, תש"ז. ספר המקצועות, באתר מפעל המילון ההיסטורי ללשון העברית של האקדמיה ללשון העברית, כולל ניתוח מילוני אנדריאס לנרד ושמחה עמנואל, "מעין 'ספר המקצועות' למסכת בבא מציעא – שריד חדש מ'גניזת אירופה'", גנזי קדם יג (תשע"ז), עמ' 25–37. שי"ר, תולדות רבנו חננאל עמ' 40-44. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ג, עמוד ב' מבוא לספר המקצועות, עמ' 7 "חפץ בן יצליח", עמ' 45 הערה 142 (באנגלית). עמ' פט במהדורת ה'תשכ"ב. בעל שלשלת הקבלה מציין להגהות מיימוניות הלכות שכנים פרק ג ולמרדכי, שבועות פרק א. שי"ר (תולדות רבנו חננאל עמ' 40 הערה 36) ציין מבואות נוספים.
טל מכלוף

טל מכלוף (נולד ב-31 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם. מכלוף החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל אשקלון, וב-22 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1–1 נגד הפועל נצרת עילית בגביע הטוטו לליגה הארצית. בעונה שלאחר מכן שותף במשחק אחד בליגה הלאומית, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער. ב-8 בינואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–2 להפועל תל אביב. בעונת 2011/2012, לאחר שהקבוצה ירדה בחזרה לליגה הלאומית, הפך לשחקן הרכב, וערך 27 הופעות ליגה. בעונת 2012/2013 ערך 22 הופעות בליגה הלאומית. ב-29 באוגוסט 2013 חתם בעירוני טבריה מליגה א' צפון, והיה שותף לעלייה של הקבוצה לליגה הלאומית אחרי 21 שנים בליגות הנמוכות. את עונת 2014/2015 החל בעירוני טבריה, אך ב-22 בספטמבר 2014 חזר להפועל אשקלון בליגה א', והיה שותף לשתי עליות רצופות של קבוצתו שחזרה לליגת העל בתום עונת 2015/2016. בעונת 2016/2017 ערך 19 הופעות בליגת העל, ובעונת 2017/2018 ערך 15 הופעות, אך בסופה ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית. את עונת 2018/2019 החל בהפועל אשקלון וערך במדיה 20 הופעות בליגה הלאומית, וב-30 בינואר 2019 הצטרף להפועל כפר סבא. בהופעת הבכורה שלו במועדון כבש את שערו הראשון בקריירה, בניצחון 0–3 על הפועל אכסאל. עד תום העונה ערך 14 הופעות במדי הקבוצה, ובסופה העפיל עמה לליגת העל. ב-17 ביולי 2022 חתם בהפועל אשדוד, אך לא שיחק במדיה וב-2 בפברואר 2023 חתם בהפועל ראשון לציון. מדיה וקבצים בנושא טל מכלוף בוויקישיתוף טל מכלוף, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל טל מכלוף, באתר Transfermarkt טל מכלוף, באתר Soccerway מיכאל וייסרמן, טל מכלוף חתם בעירוני טבריה, באתר דאבל פס, 29 באוגוסט 2013 אלי אמסלם, הבלם עידן מקדש חתם בטבריה, טל מכלוף חוזר הביתה לאשקלון, באתר גולר, 22 בספטמבר 2014 מיכאל וייסרמן, טל מכלוף חתם בהפועל כפר סבא, באתר דאבל פס, 30 בינואר 2019 ‏טל מכלוף חתם באדומים אשדוד, בן מיזן בהפועל רמת גן, באתר ספורט1, 17 ביולי 2022 הפועל ראשל"צ הודיעה על החתמת קעטבי ומכלוף, באתר ONE‏, 2 בפברואר 2023
Sì (שיר)

"Sì" (בעברית: "כן") הוא השיר שייצג את איטליה בתחרות האירוויזיון של שנת 1974 בביצועה של הזמרת ג'יליולה צ'ינקווטי, והגיע למקום השני אחרי השיר השוודי "Waterloo" בביצוע להקת אבבא. את מילות השיר ולחנו כתבו מריו פנזרי, דניאל פצ'ה, לורנצו פילאט וקורדו קונטי. צ'ינקווטי שרה אותו באיטלקית. בשידורים המוקדמים שרה צ'ינקווטי את השיר לבד בחדר אפל. הווידאו קליפ שודר בשחור-לבן, מכיוון שרשת הטלוויזיה RAI לא עברה לשידור בצבע עד שנת 1977. בערב התחרות לבשה צ'ינקווטי שמלה כחולה, ולוותה בתזמורת וארבע זמרות ליווי צעירות, שהיו לבושות בחולצות בצבע צהוב בהיר וחצאיות פרחוניות. השיר מושר בגוף ראשון, והדוברת בו מתארת את אהבתה לגבר, ואת ההתרגשות שהיא חשה כשהיא אומרת לו בסופו של דבר "כן", שהיא מסכימה לחיות את שארית חייה איתו. לאורך השיר המילה "sì" נאמרת 16 פעמים. השיר שובץ אחרון בסדר ההופעה, אחרי השיר "E depois do adeus" שייצג את פורטוגל, ושימש אות יציאה לפעולה במהפכת הציפורנים שהתרחשה באותה שנה בפורטוגל. לפי שיטת הניקוד באותה שנה, היה נהוג חבר שופטים בן 10 חברים, שבו כל שופט היה מצביע לשיר האהוב עליו. השיר "Sì" קיבל 18 נקודות, בהן חמש נקודות מהממלכה המאוחדת, ארבע נקודות ממונקו, שתי נקודות מפינלנד ומספרד, ונקודה אחת מישראל, לוקסמבורג, בלגיה, אירלנד ופורטוגל, ואפס נקודות משאר שש המדינות המשתתפות. זה היה הניקוד הגבוה ביותר של איטליה עד לאותה שנה פרט לאירוויזיון 1964, שבו זכתה צ'ינקווטי בתחרות עם השיר "Non Ho L'Età". צ'ינקווטי הקליטה גרסאות של השיר באנגלית ("Go"), בצרפתית ("Lui"), בגרמנית ("Ja") ובספרדית ("Si") שיצאו באירופה. השיר הוקלט כגרסת כיסוי בפינית בשם "Niin" על ידי לאה לאוון (Lea Laven) והיה ללהיט בפינלנד שהגיע לעשרת הגדולים במצעד. השידור החי של השיר נאסר באיטליה על ידי רשות השידור הלאומית RAI מכיוון שהאירוע התרחש במקביל לקמפיין של משאל העם האיטלקי בנושא הגירושים, שנערך בחודש מאי אותה שנה. RAI צנזרה את השיר בגלל שמו ומילות השיר (שבהם נאמרת המילה "כן" פעמים רבות), והחשש שמא תואשם במסר תת-ספי ותעמולה כדי להשפיע על קהל המצביעים האיטלקי להצביע "כן" במשאל. השיר נאסר לשידור ברוב תחנות הרדיו והטלוויזיה כחודש לאחר התחרות. כתוצאה מכך, לא הצליח להיכנס למצעד 40 הגדולים באיטליה, והוא אחד השירים הפחות מוכרים מאלה שייצגו את איטליה באירוויזיון. בניגוד לשיר "Non ho l'età", צ'ינקווטי לא הצליחה עם השיר גם בשאר מדינות אירופה ובסקנדינביה. הגרסה האנגלית בלבד של השיר הגיעה למקום השמיני במצעדים בבריטניה ביוני 1974. אירוויזיון 1974 איטליה באירוויזיון תחרות הזמר של האירוויזיון מידע על היצירה "Sì" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר ESCtoday.com, Eurovision Song Contest 1974 O'Connor, John Kennedy. The Eurovision Song Contest: The Official History. Carlton Books, UK. 2007 Eurovision Song Contest Voting, by year ESCtoday.com, song info "Sì" "Charts Vlaanderen - Gigliola Cinquetti - Si" (בהולנדית). Ultratop. "Single - Gigliola Cinquetti, Si" (בגרמנית). Charts.de. Media Control. "Single - Gigliola Cinquetti, Ja" (בגרמנית). Charts.de. Media Control. "The Official Charts Company - Gigliola Cinquetti - Go". officialcharts.com.
We'll Live It All Again

"We'll Live It All Again" (בעברית: "נחיה הכל מחדש") הוא השיר שייצג את איטליה בתחרות האירוויזיון של שנת 1976 בביצוע אל באנו ורומינה פאוור ששרו באנגלית ובאיטלקית. זהו אחד השירים הבודדים שייצגו את איטליה באירוויזיון שלא הושר כולו באיטלקית. באנו ופאוור הקליטו את השיר גם בספרדית ובצרפתית בשמות "Viviremos todo de nuevo" ו-"T'aimer encore une fois" בהתאמה. השיר בצרפתית הצליח במצעדים בצרפת. ב-1982 הקליטו השניים מחדש את השיר "We'll Live It All Again" עבור האלבום "Felicidad" בשפה הספרדית עם מילים חדשות ובשם "Vivirlo otra vez". השיר הוא דואט אהבה שמושר מנקודת מבט של זוג נשוי הפונים זה אל זו. הם נזכרים בנשיקה הראשונה ובתחילת מערכת היחסים שלהם. אחר כך הם שרים על גאוותם כשנולדה בתם המשותפת. הם אומרים זה לזה שהם "יחיו הכל מחדש" ואם יהיה בכך צורך "אני אבחר בך שוב". בליל התחרות שובץ השיר במקום ה-13 בסדר ההופעה, אחרי "Sobran las palabras" בביצוע בראוליו מספרד ולפני "My Little World" של ווטרלו ורובינסון מאוסטריה. השיר קיבל 69 נקודות והגיע למקום השביעי מתוך 18. בשנה לאחר מכן באירוויזיון 1977 ייצגה את איטליה הזמרת מיה מרטיני עם השיר "Libera". אל באנו ורומינה פאוור חזרו להופיע בתחרות באירוויזיון 1985 עם השיר "Magic Oh Magic", שסיים במקום השביעי. סינגל 7" A. "We'll Live It All Again (Lo rivivrei)" – 4:07 B. "Na, na, na" – 3:33 סינגל 7" בספרדית A. "Viviremos todo de nuevo" – 4:12 B. "Mai, mai, mai" – 4:00 סינגל 7" בצרפתית A. "T'aimer encore une fois" (Version Française) – 4:05 B. "T'aimer encore une fois" (Version Italienne) – 4:05 האחרים היו "I treni di Tozeur" באירוויזיון 1984, "Comme è ddoce 'o mare" באירוויזיון 1991 ו-""Madness of love"" באירוויזיון 2011. "Al Bano & Romina Power - We'll Live It All Again (Lo Riviveri) (Vinyl) at Discogs". www.discogs.com. נבדק ב-2015-08-23. "Al Bano & Romina Power - Viviremos Todo De Nuevo (Vinyl) at Discogs". www.discogs.com. נבדק ב-2015-08-23. "Al Bano & Romina Power - T'Aimer Encore Une Fois (Vinyl) at Discogs". www.discogs.com. נבדק ב-2015-08-23. "InfoDisc : Tout les Titres par Artiste" (בצרפתית). www.infodisc.fr. נבדק ב-2015-08-10.