הנרי האלק

הֶנְרִי וַגְנֶר הָאַלֶק (באנגלית: Henry Wager Halleck;‏ 16 בינואר 1815 – 9 בינואר 1872) היה קצין, סופר ועורך דין בצבא ארצות הברית, אשר שירת תחילה כמפקד הכללי של הזירה המערבית במלחמת האזרחים האמריקנית ומאוחר יותר כגנרל המפקד של צבא האיחוד בין 1862–1864 במסגרת מלחמת האזרחים האמריקנית. הנרי וגנר האלק נולד ב-16 בינואר 1815 בחווה המשפחתית במחוז אונידה, מדינת ניו יורק. כשהוא מצא כי הוא בז לעבודות משק, הנרי ברח מהבית בגיל צעיר וגדל בעיקר אצל דודו, שהציב אותו במסלול לקראת חינוך צבאי. בווסט-פוינט, האלק היה תלמידו המועדף על התאורטיקן המוערך דניס הארט מהאן, וסיים שלישי בכיתה בשנת 1839. כסגן שני בחיל המהנדסים היוקרתי של הצבא, האלק הצעיר עזר בשיפור ההגנות של נמל ניו יורק ונסע למונרכיה של יולי כדי ללמוד על ביצורים אירופיים. עם שובו העביר האלק סדרת הרצאות בבוסטון שנאספו ופורסמו בשנת 1846 כאלמנטים לאמנות ומדע צבאי. עבודתו, שהתקבלה היטב בקהילה, נחשבת לאחד המקרים הראשונים של מקצועיות צבאית אמריקאית מופיעה בפני העם והיא זיכתה אותו בכינוי "מוח זקן". כשפרצה מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, האלק הפליג לקליפורניה הכבושה. בדרך, הוא תרגם את הספר "פוליטיקה צבאית של נפוליאון" מצרפתית לאנגלית, והגביר את המוניטין שלו כחוקר צבאי בעל יכולת. בשנת 1847 – האלק עסק בעיקר בתפקידים אדמיניסטרטיביים במהלך המלחמה. הוא הפך למזכיר המדינה של קליפורניה שסופחה זמן קצר קודם לכן, עזר בניסוח חוקת המדינה והקים משרד עורכי דין בסן פרנסיסקו. האלק התחתן עם אליזבת המילטון - נכדתו של אלכסנדר המילטון. בשנת 1854 הוא התפטר מן השירות הצבאי כדי להתמסר במשרה מלאה לפעילות המשפטית הרווחית שלו. "האלק, פיצ'י ובילינגס" כפי שנודעה החברה הייתה אחת השותפויות הבולטות ביותר בעסקי עריכת הדין במדינה, והאלק הוסיף עוד להונו האישי באמצעות קניית קרקעות וסחר במניות לבניית הרכבת האטלנטית-פסיפית. הוא היה גם מפקד ראשי על מיליציה בקליפורניה. כשפרצה מלחמת האזרחים בשנת 1861, הציע האלק ללא היסוס את שירותיו למען צבא האיחוד, ואברהם לינקולן מינה אותו גנרל. בתחילת המלחמה הוא ניתן לסמכותם של וינפילד סקוט, ג'ורג' מקללן וג'ון פרימונט. בנובמבר נשלח האלק לסנט לואיס להחליף את פרמונט, שהוגדר כי נכשל בהגנה על מיזורי. תוך מספר חודשים צלח האלק בלהחזיר מידה של סדר לאזור שהוגדר עד אז על ידי תוהו ובוהו. סדרת ניצחונות חשובים במחלקה שלו באו בעקבות זה, בהם גם קרב שילה העקוב מדם. אף על פי שלא הוביל את הכוחות באופן אישי, עבודתו הארגונית עזרה והאלק, בצדק או שלא בצדק, קיבל הרבה מהקרדיט. האלק איפשר לכוחות הקונפדרציה בפיקודו של גנרל פ.ג.ט. בורגארד לצאת מקורינת' לאחר המצור עליה, ולחזור לשטחם ללא כל פגע, ועל כך ספג ביקורת נרחבת בעיתונות. אף על פי כן, ביולי 1862 מינה לינקולן את האלק לגנרל המפקד של כל כוחות האיחוד, ככל הנראה למען שימוש ביכולותיו המנהליים. האלק הצליח כמארגן, אך רבות נכשל כאסטרטג. תקופת כהונתו הכללית הוגדרה על ידי חוסר יכולתו להסתדר עם פקודיו או להסדיר את הכפופים לו. ג'ורג' מקקלן בז לו והממונים על האלק לא היו מרוצים ממנו גם כן. הפוליטיקאי גדעון ולס כתב כי הוא "טוב לחינם." לינקולן קבע שהוא "קצת יותר מפקיד ממדרגה ראשונה". באביב 1864 הוריד לינקולן את האלק לדרגת ראש המטה ומינה את יוליסס ס. גרנט למפקד כל כוחות האיחוד. האלק שירת את שאר המלחמה במילוי תפקידים רבים כבעבר, והבטיח שצבאות הצפון היו מאובזרים, מוזנים ומחוזקים כראוי, על כן זכה בשבחים. לאחר הפסקת הלחימה בשנת 1865 הועבר האלק חזרה לסן פרנסיסקו כדי לפקד על האוגדה הצבאית באוקיינוס השקט. בשנת 1869 הועבר שוב לגדוד הדרום, שבסיסה בלואיוויל, קנטקי, שם נפטר בשנת 1872. הוא קבור בבית העלמין גרין ווד בברוקלין, ניו יורק. ג'ורג' מקללן המצור על קורינת' יוליסס ס. גרנט מדיה וקבצים בנושא הנרי האלק בוויקישיתוף הנרי וגנר האלק, אנציקלופדיה של מלחמת האזרחים הנרי האלק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי הנרי האלק בפרויקט גוטנברג (באנגלית) הנרי האלק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)