ליאון בוטשטיין

ליאון בוטשטיין (באנגלית: Leon Botstein, נולד ב-1946) הוא מוזיקולוג, פדגוג ומנצח יהודי אמריקאי, יליד שווייץ, ונשיא בארד קולג' (אנ') (מאז 1975). בוטשטיין מכהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית האמריקאית החל משנת 1991, ובין השנים 2003 - 2011 כיהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית ירושלים. בוטשטיין הוא בימינו מנצח אורח ראשי של התזמורת. הוא משמש כנשיא-שותף של האוניברסיטה המרכז-אירופית, בבודפשט, בהונגריה. ליאון בוטשטיין נולד בציריך כילדם השלישי של זוג רופאים יהודים רוסים-פולנים שאיבדו את משפחתם בגטו ורשה. משווייץ היגרה המשפחה לארצות הברית והתיישבה בריוורדייל. ההורים התעניינו במיוחד בחינוך ילדיהם, שלמדו מגוון רב של מיומנויות: לשון עברית וגרמנית, מוזיקה, ריקוד בלט, לוליינות, עבודה בעץ, טניס. בוטשטיין למד לנגן בכינור מגיל 9, אך שאף מגיל צעיר להיות מנצח. בהמשך עשה דוקטורט במוזיקולוגיה באוניברסיטת הרווארד, עם עבודה המוקדשת להיסטוריה החברתית של המוזיקה המודרניסטית בווינה. אחרי שסיים בגיל 16 את התיכון למוזיקה ואמנויות בניו יורק למד לתואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת שיקגו, היה בגיל 23 לנשיא הקולג' הצעיר ביותר בתולדות ארצות הברית. בוטשטיין כיהן במעמד זה בקולג' פרנקוניה שבמדינת ניו המפשייר החל משנת 1970 ועד סגירתו בשנת 1975. בוטשטיין הקים תזמורת בשם "התזמורת הפילהרמונית הקאמרית של עמק הדסון". בשנת 1990 הקים את פסטיבל בארד למוזיקה שהתמחה בקונצרטים, הרצאות ודיונים בפנלים. בשנת 1991 נבחר בוטשטיין למנהל המוזיקלי של "התזמורת הסימפונית האמריקאית", הרכב פרי לנסר שהוקם בשנות ה-1960 על ידי לאופולד סטוקובסקי לשם הפצת מוזיקה קלאסית בקרב הקהל הרחב. בוטשטיין ביצע בבכורה יצירות מאת ארנסט שוסון, אהרן קופלנד, רוג'ר סשנס, ג'ורג' פרלס, ארנסט פון דוהנאני, פרנץ ליסט, אנטון ברוקנר, בלה בארטוק, קרל אמדאוס הרטמן, מקס רגר, ריינהולד גליאר. עם התזמורת הסימפונית האמריקאית ביצע בקונצרט חי את האופרה "הלנה המצרייה" (עם דבורה וויגט) ו"אהבתה של דנאה" (עם לורין פלניגן). האלבום שהקליט עם הסימפוניה הראשונה מאת גבריל פופוב ונושא עם וריאציות מאת דמיטרי שוסטקוביץ' היה בשנת 2004 מועמד לפרס גראמי על ביצוע בכורה הטוב ביותר. בעל אישיות רב-גונית ובעל גישה לעיתים פרובוקטיבית, בוטשטיין מכהן בבארד קולג' גם כפרופסור לאמנויות ומדעי הרוח בתוכנית ע"ש ליאון לוי, אחד הנדיבים שנתנו תמיכתם לתוכניות ההומניסטיות המיוחדות שהקים במכללה. בושטיין הוא אחיו של הביולוג דייוויד בוטשטיין. היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה, שאותה הכיר בקיימברידג', נולדו לו שתי בנות, שאחת מהן, אביגיל, נהרגה בתאונת דרכים בשנת 1979, בגיל 7. באותה תקופה הנישואים התפרקו. מנישואיו השניים, למומחית לתולדות האמנות ברברה האסקל, נולדו לו שני ילדים נוספים. "Judentum und Modernität" (Vienna, 1991) "Jefferson's Children: Education and the Promise of American Culture" (New York, 1977, ISBN 0-385-47555-1) "The Compleat Brahms" (New York, 1999), editor "quasi una fantasia: [Juden und die Musikstadt Wien]" (Edward Timms|Timms, Edward / Werner Hanak|Hanak, Werner / Leon Botstein|Botstein, Leon / Jüdisches Museum Wien ) (with 2 CDs; contributors: Karl Albrecht-Weinberger, Otto Biba, Philip V. Bohlman, Leon Botstein, Elisabeth Derow-Turnauer, Wolfgang Dosch, Albrecht Dümling, Tina Frühauf, Primavera Gruber, Michael Haas, Werner Hanak, Hartmut Krones, Elena Ostleitner, Michael Steinberg, & Sara Trampuz) לאון בוטשטיין הוא עורך כתב העת "The Musical Quarterly" פרס האקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות פרס המאה של אוניברסיטת הרווארד צלב הכבוד של אוסטריה, דרגה א 2009 - פרס קרן קרנגי למנהיגות אקדמית פרס לאונרד ברנשטיין להעלאת קרנה של המוזיקה בחברה 2011 - חבר בחברה הפילוסופית האמריקאית מדיה וקבצים בנושא ליאון בוטשטיין בוויקישיתוף ליאון בוטשטיין, באתר ספוטיפיי ליאון בוטשטיין, באתר AllMusic (באנגלית) ליאון בוטשטיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) ליאון בוטשטיין, באתר Discogs (באנגלית) חגי חיטרון, עם עזרה מידידים, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2003 צור ארליך, עידן ההקלטות מאחורינו: עם המנצח ליאון בוטשטיין (הופיע בכותרת "הסימפונית הבלתי גמורה" במוסף 'דיוקן' של "מקור ראשון" 19 באוקטובר 2007) עומר שומרוני, ריאיון עם בוטשטיין, פורסם ב"תרבות גלובס", 21 במאי 2008 Pictures from an Institution Leon Botstein made Bard College what it is, but can he insure that it outlasts him? כתבה מאת אליס גרסורי ב"ניו יורקר" 29.09.2014 באתר התזמורת הסימפונית האמריקאית