laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרדריסיה

פרדריסיה (בדנית: Fredericia; השם מבוטא: פרד'ר(ט)שה [fʁeðəˈʁe(t)ɕæ]) היא עיר במטרופולין פרדריסיה במזרח חצי האי יוטלנד בדנמרק, באזור המכונה "המשולש". העיר נוסדה ב-1650 על ידי פרדריק השלישי, מלך דנמרק, על שמו היא נקראת. בשנת 2014, מנתה אוכלוסיית העיר מונה כ־40,000 תושבים נכון לינואר 2014 ואוכלוסיית המטרופולין מנתה כ־50,000. העיר היא אחד מצומתי התחבורה הגדולים בדנמרק והיא חלק מהאזור המטרופוליני של מזרח יוטלנד, בו התגוררו בשנת 2016 כ-865,000, ובה ממוקמת מועצת העירייה. בעיר נמצא בסיס צבאי גדול של הצבא המלכותי הדני, בו ממוקם גדוד האיתות בשני קסרקטינים. כ-43% מהבניינים בפרדריסיה שומרו או מיועדים לשימור, ביניהם כ-500 מבנים במרכז העיר. בעקבות החורבן שהמיטה מלחמת שלושים השנים בחצי האי יוטלנד שלא היה ממוגן באותה עת, הכיר כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק בצורך להקים ביצורים איתנים ביוטלנד והחליט לממש זאת בשילוב עם תוכניותיו להקמת עיר גדולה ביוטלנד. לצורך הבנייה הוקם מאהל מבוצר בנקודה סמוכה למיקום הנוכחי של פרדריסיה, עם סוללה שנמתחה לצידי הנקודה, כדי להגן על המאהל מהתקפות. הביצורים הסתברו כלא עמידים דיים, וכאשר הפילדמרשל השוודי לנארט תורסטנסון פלש ליוטלנד הוא הצליח לחדור דרך הסוללה. פרדריק השלישי, מלך דנמרק הוא שהצליח לבסוף להשלים את תוכניות הביצורים והוסיף אגף מבוצר בברס אות'ה (Bers Odde) הסמוכה כפי שהציע המרשל הדני אנדרס בילה. ב-15 בדצמבר 1650 המלך חתם על מסמך זכויות העיר ואיפשר את תחילת העבודות על הביצורים החדשים. כדי למשוך מתיישבים אושרו זכויות כגון פטור ממיסים, מתן קרקעות בחינם, מקלט לעבריינים וחופש דת אשר משך לעיר קבוצות נרדפות כגון יהודים ובהמשך הוגנוטים ומנוניטים. בשל היותה עיר-מבצר התגוררו בה גם משפחות אנשי צבא. ב-1651 נקראה העיר פרדריקסות'ה (נקודת פרדריק) על שם המלך, וב-22 באפריל 1664 נקראה בשם המלוטן פרדריסיה. עד המאה ה-19 עיקר פרנסת התושבים הייתה על חקלאות, בין השאר גידולי טבק. בקרב פרדריסיה ב-1849, שנערך במהלך מלחמת שלזוויג הראשונה, החיילים הדנים ניצחו את מורדי שלזוויג-הולשטיין שהטילו מצור על העיר. בעקבות ניצחון זה נחתם חוזה לסיום המלחמה. לזכר הקרב הוקמה ב-1858 אנדרטת "החייל" המייצגת את ניצחונם של החיילים הפשוטים בקרב, ובעיר נערך ב-6 ביולי בכל שנה פסטיבל לזכר הקרב. במלחמה הבאה בשנת 1864 נכבשה פרדריסיה. לאחר סיום המלחמה נקבע בחוזה שלום הגבול עם גרמניה כ-50 ק"מ מדרום לפרדריסיה. מאז 1866 עוברת רכבת בעיר. עד היום פרדריסיה היא אחת מתחנות הרכבת המרכזיות בדנמרק. ב-1909 החלו לפרק את הביצורים, כך שניתן היה להרחיב את העיר מחוץ לסוללות ההגנה. הנמל הורחב והוקמו מפעלי תעשייה רבים. ב-1960 נוסד בית זיקוק גדול, ב-1984 נחנך צינור המוביל נפט גולמי משדות הנפט בים הצפוני לתוך בית הזיקוק. בעקבות התפתחויות אלו הפכה פרדריסיה לעיר המזוהמת ביותר בדנמרק. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הנריק פונטופידן פינלנד קוקולה, פינלנד (מ־1948) נורווגיה קריסטיאנסונד, נורווגיה (מ־1948) שוודיה הארנוסאנד, שוודיה (מ־1948) גרינלנד אילוליסאט, גרינלנד (מ־1962) גרמניה הרפורד (אנ'), גרמניה (מ־1987) ליטא שיאוליאי, ליטא (מ־1993) מדיה וקבצים בנושא פרדריסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרדריסיה פרדריסיה (דנמרק), דף שער בספרייה הלאומית "BEF44: Population 1st January, by urban areas" database from Statistics Denmark אוכלוסייה, אתר Statistics Denmark The Soldier, visitfredericia.dk
גביע המדינה בכדורגל 1985/1986

גביע המדינה בכדורגל 1985/1986 הייתה התחרות ה-48 מאז היווסדה וה-33 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו בספטמבר 1985 והסתיימו ב-27 במאי 1986. בית"ר ירושלים ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע השני ברציפות והרביעי שלה בסך הכל. בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השישי לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית. הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג. משחק חוזר. המשחק הראשון הסתיים בתוצאה 2:2. במשחק השני לאחר הארכה התוצאה הייתה 0:0 משחק חוזר. המשחק הראשון הסתיים בתוצאה 2:2. במשחק השני לאחר הארכה התוצאה הייתה 2:2 הקבוצה שיחקה בליגת משנה. בפנדלים. המשחק הראשון הסתיים בתוצאה 1:1. במשחק השני לאחר הארכה התוצאה הייתה 2:2 בהארכה ערך מורחב – גמר גביע המדינה בכדורגל 1986 תוצאות המשחקים החל משלב שמינית הגמר
מריצה מרטן

מריצה מרטן גרסיה (בספרדית: Maritza Martén García; נולדה ב-17 באוגוסט 1963) היא אתלטית עבר קובנית. היא אלופה אולימפית (ברצלונה 1992), אלופת האוניברסיאדה (קובה 1985) ו-3 פעמים אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים (1983, 1987 ו-1995) בזריקת דיסקוס. מרטן נולדה בהוואנה. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בקראקס ונצואלה באוגוסט 1983 זכתה מרטן במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 59.62 מטר. באוניברסיאדה שנערכה בקובה, יפן בשנת 1985 זכתה מרטן במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.66 מטר במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס אינדיאנה, ארצות הברית באוגוסט 1987 זכתה מרטן במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.58 מטר ובכך הגנה על תוארה. שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה היא סיימה במקום תשיעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 62.00 מטר. באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 סיימה מרטן במקום עשירי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 62.40 מטר. באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה מרטן במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 70.06 מטר, לפני סבטלנה חריסטובה מבולגריה (67.78 מטר) ודניאלה קוסטין מאוסטרליה (66.24 מטר). באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 סיימה מרטן במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.62 מטר. באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 סיימה מרטן שוב במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.36 מטר. באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה מרטן במקום 16 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 60.08 מטר ולא הצליחה להגן על תוארה. זריקת דיסקוס: 70.68 מטר (1992) מריצה מרטן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מריצה מרטן, באתר olympedia.org מריצה מרטן, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית מריצה מרטן, באתר Track and Field (נשים)
גביע המדינה בכדורגל 1986/1987

גביע המדינה בכדורגל 1986/1987 הייתה התחרות ה-49 מאז היווסדה וה-34 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו בספטמבר 1986 והסתיימו ב-9 ביוני 1987. מכבי תל אביב ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע ה-16 שלה. בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השביעי לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית. הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג. משחק חוזר. המשחק הראשון הסתיים בתוצאה 0:0. משחק חוזר. המשחק הראשון הסתיים בתוצאה 1:1. בפנדלים. התוצאה לאחר הארכה הייתה 3:3 משחק חוזר. המשחק הראשון הסתיים בתוצאה 0:0. במשחק השני לאחר הארכה התוצאה הייתה 0:0 בפנדלים. התוצאה לאחר הארכה הייתה 0:0 משחק חוזר. המשחק הראשון הסתיים בתוצאה 0:0. הערה: הקבוצה שיחקה בליגת משנה. ערך מורחב – גמר גביע המדינה בכדורגל 1987 תוצאות המשחקים החל משלב הסיבוב השישי
כובע גריסון

כובע גריסון (באנגלית: Garrison cap, מילולית: "כובע חיל מצב") או כובע צד (Side cap) הוא כובע צבאי מתקפל עם צדדים ישרים. כובע מסוג זה נפוץ במספר זרועות וצבאות סביב העולם החל מאמצע המאה ה-19, תחילה ככובע ללבישה בשדה או במחנה שלא בלחימה ובהמשך התפתח גם לכובע שירות סטנדרטי. כובע גריסון מוכר גם בשמות כובע טיסה (בארצות הברית), כובע מחנה או כובע שרות שדה (בריטניה). בעיצובו הכובע עשוי מבד וניתן לקיפול כשהוא לא נחבש, כך שבשונה מקסדות או כובעים ייצוגיים, כובע הצד נוח בהרבה למשימות יום-יומיות במחנה או בשטח ולקיפול בכותפת או בכיס כשאינו נחבש. כל הדרגות של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי עושים שימוש בכובע גריסון כחול המתאים למדים שלהם. בצבא הבריטי כובע גריסון הראשון שאומץ היה בסגנון גלנגרי (Glengarry), אשר אושר לשימוש בשנת 1868. הגלנגרי היה כובע בד קשיח שהתבסס על כובע סקוטי מסורתי, בהמשך הוא הוחלף עבור הקצינים של רוב היחידות הלא סקוטיות בכובע הטורין (Torin). גם הוא הוחלף מאוחר יותר בסגנון שהתבסס על העיצוב אוסטרי (Austrian Cap). כובע גריסון שימש כומתת מדי א' של חיילות צה"ל עד סוף שנות ה-90 של המאה ה-20. בנורווגיה נעשה שימוש בכובע גריסון בחיל האוויר המלכותי הנורווגי.  בפורטוגל כובע גריסון מכונה barrete de bivaque ובמקרים רבים מתייחסים אליו בקיצור כ- bivaque. הכוחות המזוינים משתמשים בשני סוגים שונים של הכובע. בשוודיה סוג זה של כובע ידוע בשם båtmössa. הוא משמש בעיקר את המשטרה השוודית, את חיל הים וחיל האוויר. כומתה מדיה וקבצים בנושא כובע גריסון בוויקישיתוף
סילביה פול

סילביה פול ארנס (באנגלית: Sylvia Poll Ahrens; נולדה ב-24 בספטמבר 1970) היא שחיינית עבר מקוסטה ריקה. היא סגנית אלופה אולימפית (סיאול 1988) במשחה ל-200 מטר גב. בעלת 9 מדליות מהמשחקים הפאן-אמריקאיים, מהן 4 זהב ו-8 מדליות מהן באליפות אחת (אינדיאנפוליס 1987). סילביה פול, היא הספורטאית הקוסטה ריקנית הראשונה שזכתה במדליה אולימפית. אחותה הצעירה, קלאודיה, היא הספורטאית הקוסטה ריקנית הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית. סילביה פול נולדה במנגואה, ניקרגואה להורים גרמנים. לאחר רעידת האדמה בשנת 1972 וכתוצאה מבעיות פוליטיות בארצה, הוריה החליטו להגר לקוסטה ריקה איתה ועם אחותה הצעירה קלאודיה פול. במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בסנטיאגו דה לוס קביירוס, ברפובליקה הדומיניקנית בשנת 1986 זכתה פול ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 2:02.80 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 4:17.98 דקות. שני שיאים אלו החזיקו מעמד 20 שנה ונשברו על ידי אחותה קלודיה פול (2:00.19 דקות ו-4:15.01 דקות בהתאמה), במשחה ל-100 מטר גב בשיא משחקים חדש של 1:04.43 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא משחקים חדש של 2:19.32 דקות. שני שיאים אלו נשברו אף הם לאחר 20 שנה. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית בשנת 1987 זכתה פול ב-8 מדליות, 3 מהן אישיות מזהב. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי (56.39 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי (2:00.02 דקות) ובמשחה ל-100 מטר גב (1:02.18 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי (26.32 שניות) במשחה ל-200 מטר גב (2:14.18 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי. מדליות ארד, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. נוסף לכך, היא קבעה במשחה ל-100 מטר חופשי שיא אישי חדש של 55.52 שניות (שיא קוסטה ריקה הנוכחי, 2016) ובמשחה ל-100 מטר גב שיא אישי חדש של 1:01.86 דקות (שיא קוסטה ריקה הנוכחי, 2016). יחד עימה השתתפה במשחקים ובאולימפיאדת סיאול השחיינית נטשה אגילאר קומיסרובה שייצגה את קוסטה ריקה. באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה פול במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:58.67 דקות, אחרי הייקה פרידריך שקבעה שיא אולימפי חדש של 1:57.65 דקות ולפני מנואלה סטלמך (1:59.01 דקות), שתיהן ממזרח גרמניה ובכך הייתה לספורטאית הקוסטה ריקנית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.90 שניות, במקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.34 דקות, במקום 12 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.67 דקות ובמקום 15 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:31.75 דקות. באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיימה פול במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:12.97 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 2:11.66 דקות ועלתה מהמקום הרביעי (שיא קוסטה ריקה הנוכחי, 2016). מדיה וקבצים בנושא סילביה פול בוויקישיתוף סילביה פול, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי סילביה פול, באתר olympedia.org
רשומה ביבליוגרפית

רשוּמה ביבליוגרפית היא נקודת גישה במאגר נתונים ביבליוגרפי (או בקטלוג של ספרייה) המייצג ומתאר מקור ספציפי. רשומה ביבליוגרפית כוללת את הנתונים העיקריים הדרושים לעזרה למשתמשים כדי שיוכלו לזהות ולאחזר את המקור הזה, וכן מידע נוסף המיוצג בפורמט ביבליוגרפי פורמלי. מידע נוסף יכול לתמוך בתפקידי מסד נתונים מיוחדים כמו חיפוש, או דפדוף (למשל, על ידי מילות מפתח), או יכול לספק ייצוג מלא יותר של פריט התוכן (למשל, תקציר מאמר). רשומות ביבליוגרפיות ניתנות לאחזור, בדרך כלל ממסדי נתונים ביבליוגרפיים לפי מחבר, כותר או מילת מפתח. ניתן, גם, להפנות לרשומות ביבליוגרפיות כרשומות חלופיות או Metadata רשומות ביבליוגרפיות יכולות לייצג מגוון רחב של תכנים שהוצאו לאור, כולל פרסומים מסורתיים על נייר, חומרים שעברו דיגיטציה או כאלה שהם במקורם דיגיטליים. התהליך של יצירה, המרה ושימור הרשומות הביבליוגרפיות הוא חלק מתהליך רחב יותר הנקרא בקרה ביבליוגרפית. הרשומות הביבליוגרפיות המוקדמות ביותר מגיעות מקטלוגים (שנכתבו בכתב יתדות על לוחות חומר שעוסקים בטקסטים דתיים מ-2000 לפנה"ס שזוהו על מה שנראה כמילות מפתח בשומרית. ביוון העתיקה נרשמו רשומות ביבליוגרפיות על 120 מגילות בשיטה הנקראת פּינָקֶס (Πίνακες) הפורמטים של רשומות ביבליוגרפיות היום, מקורן מהזמנים בהן כללו הספריות חומר מסורתי מנייר והיו מבודדות, כל אחת בפני עצמה, באוספים שלהן ובמערכות הקטלוג שלהן. הפורמטים המודרניים, עם זאת שהם משקפים את מורשת הזו במבנה שלהם, הם מוזנים למחשב ומתאימים, בדרך כלל, לתקני MARC. מסדי הנתונים הביבליוגרפיים הנושאיים (כמו Chemical Abstracts, Medline, PsycInfo) לא משתמשים באותם תקנים ביבליוגרפיים של הספריות. ספריית הקונגרס מפתחת עכשיו BIBFRAME, סכמה חדשה של RDF לביטוי נתונים ביבליוגרפיים. BIBFRAME נמצא עדיין בשלבי טיוטה אך כמה ספריות כבר בוחנות קיטלוג בפורמט החדש. BIBFRAME ראוי לתשומת לב מיוחדת משום שהוא מתאר משאבים כשהוא משתמש בישויות שונות ובקשרים בשונה מרשומות ספריות סטנדרטיות שאוספות סוגים רבים של מידע לרשומה אחת עצמאית ומובנת. Reitz, Joan M. (2004). "bibliographic database". Dictionary for Library and Information Science. Westport, Connecticut: Libraries Unlimited. p. 70. ISBN 1-59158-075-7. Taylor, Arlene G (2009). The Organization of Information. Westport, CT: Libraries Unlimited. p. 446. ISBN 9781591587002. Carpenter, Michael (1994). "Catalogs and Cataloging". In Wiegand, Wayne A.; Davis, Jr., Donald G. (eds.). Encyclopedia of Library History. New York: Garland. pp. 107–108. ISBN 0-8240-5787-2. Cowell, Stephanie (במאי 1998). "The legendary library at Alexandria". Biblio. 16. {{cite journal}}: (עזרה) Reitz, Joan M. (2004). "bibliographic record". Dictionary for Library and Information Science. Westport, Connecticut: Libraries Unlimited. p. 71. ISBN 1-59158-075-7. "BIBFRAME Implementation Register". נבדק ב-30 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה)
רשומה

האם התכוונתם ל... רשומה (אחסון נתונים) – באחסון נתונים במחשב, יחידה בסיסית, המורכבת ממספר שדות בעלי קשר הדוק ביניהם רשומה משתנה (variant record) – רשומה הכוללת חלק משתנה טיפוס רשומה (אנ') (record type) – טיפוס נתונים שרכיביו הם שדות או טיפוסי רשומות אחרים רשומה ביבליוגרפית – נקודת גישה במאגר נתונים ביבליוגרפי (או בקטלוג של ספרייה) המייצגת ומתארת מקור ספציפי רשומה רפואית – אוסף שיטתי של מסמכים המתעדים היסטוריה רפואית של מטופל והטיפול בו רשומה רפואית אישית – אוסף המידע הרפואי שנאסף מהבדיקות הרפואיות שעבר מטופל במהלך חייו. רשומת נוסעים (אנ') קולופון – רשומה צורנית החותמת ספרים מימי סוף כתבי היד וראשית הדפוס פוסט (בעברית, רשומה) – קטע בבלוג רשומות – העיתון המתעד הרשמי של מדינת ישראל פוסט רשימה (פירושונים)
זהות קאסיני

במתמטיקה, זהות קאסיני היא הזהות: F n + 1 ⋅ F n − 1 − F n 2 = ( − 1 ) n {\displaystyle F_{n+1}\cdot F_{n-1}-F_{n}^{2}=(-1)^{n}} כאשר F k {\displaystyle F_{k}} הוא האיבר ה-k בסדרת פיבונאצ'י. לדוגמה 5, 8, 13 הם איברים סמוכים בסדרת פיבונאצ'י, ואכן: 13 ⋅ 5 − 8 2 = 65 − 64 = 1 {\displaystyle 13\cdot 5-8^{2}=65-64=1} הזהות נקראת על שם ג'ובאני דומניקו קאסיני שגילה אותה ב-1680. ההוכחה הקצרה ביותר לנוסחה נעזרת בחוקי דטרמיננטות: קל להוכיח באינדוקציה שמתקיים: [ F n + 1 F n F n F n − 1 ] = [ 1 1 1 0 ] n {\displaystyle \left[{\begin{matrix}F_{n+1}&F_{n}\\F_{n}&F_{n-1}\end{matrix}}\right]=\left[{\begin{matrix}1&1\\1&0\end{matrix}}\right]^{n}} ולכן: F n − 1 F n + 1 − F n 2 = det [ F n + 1 F n F n F n − 1 ] = det [ 1 1 1 0 ] n = ( det [ 1 1 1 0 ] ) n = ( − 1 ) n {\displaystyle F_{n-1}F_{n+1}-F_{n}^{2}=\det \left[{\begin{matrix}F_{n+1}&F_{n}\\F_{n}&F_{n-1}\end{matrix}}\right]=\det \left[{\begin{matrix}1&1\\1&0\end{matrix}}\right]^{n}=\left(\det \left[{\begin{matrix}1&1\\1&0\end{matrix}}\right]\right)^{n}=(-1)^{n}} אז'ן שרל קטלן הוכיח ב-1879 את זהות קטלן: F n 2 − F n + r F n − r = ( − 1 ) n − r F r 2 {\displaystyle F_{n}^{2}-F_{n+r}F_{n-r}=(-1)^{n-r}F_{r}^{2}} זהות קאסיני מתקבלת ממנה על ידי ההצבה r = 1 {\displaystyle r=1} . סטפן ויידה (Steven Vajda) הוכיח שמתקיים: F n + i F n + j − F n F n + i + j = ( − 1 ) n F i F j {\displaystyle F_{n+i}F_{n+j}-F_{n}F_{n+i+j}=(-1)^{n}F_{i}F_{j}} כאשר מוסכם שלכל n טבעי: F − n = ( − 1 ) n + 1 F n {\displaystyle F_{-n}=(-1)^{n+1}F_{n}} (הגדרה זו משמרת את נוסחת הנסיגה של מספרי פיבונאצ'י). זהות קטלן מתקבלת מזהות זו על ידי ההצבה i = r , j = − r {\displaystyle i=r,j=-r} . הוכחה של זהות קאסיני באתר proofwiki הוכחה של זהות קטלן באתר proofwiki הוכחה של זהות ויידה באתר proofwiki
בישו

בישו (באנגלית ובאפריקאנס: Bhisho) היא עיר הבירה של פרובינציית הכף המזרחי שבדרום אפריקה. אוכלוסיית העיר מנתה בשנת 2011 11,192 תושבים ושטחה 8.08 קילומטרים רבועים. 98.3% מתושבי העיר אפריקאים 0.2% אסייתים 0.2% לבנים 1.0% צבעוניים ו0.2% אחרים. בעבר בישו הייתה עיר הבירה של סיסקאי שהייתה אחת מעשרת מדינות החסות שיצר ממשל האפרטהייד בדרום אפריקה. במהלך שהותה כבירת סיסקאי חתמה בישו על הסכם ערים תאומות עם העיר אריאל. בשנת 2000 אוחדו יחד הערים קינג ויליאמז טאון, בישוֹ ואיסט לונדון, לכדי מועצה מנהלית משותפת תחת השם באפלו סיטי - העיר על נהר הבאפלו. בישו היא מאז 1994 בירת הכף המזרחי. אקלים: בישו ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה ובנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דויטשה טלקום

דויטשה טלקום (דוֹיטְשֶׁה טֶלֶקוֹם) (בגרמנית: Deutsche Telekom) היא חברת טלקומוניקציה גרמנית. מטה החברה בעיר בון. החברה הוקמה ב-1996 כאשר דויטשה בונדספוסט, שהייתה מונופול בבעלות המדינה, הופרטה. נכון ליוני 2008, ממשלת גרמניה עדיין מחזיקה ב-15% ממניות החברה באופן ישיר, ועוד 17% באמצעות בנק KfW, הנמצא בבעלות המדינה. דויטשה בונדספוסט הייתה סוכנות דואר פדרלית ממשלתית שהוקמה ב-1947והחליפה את הרייכפוסט. כחלק מרפורמה בשירותי הדואר, פוצלה דויטשה בונדספוסט ב-1 ביולי 1989 לשלוש ישויות נפרדות, שאחת מהן היא דויטשה טלקום. כחלק מרפורמה נוספת, שהתרחשה ב-1 בינואר 1995, דויטשה בונדספוסט טלקום הפכה לדויטשה טלקום והופרטה ב-1996. על כן היא חולקת היסטוריה משותפת עם חברות נוספות שהופרטו והיוו בעבר חלק מדויטשה בונדספוסט: דויטשה פוסט ודויטשה פוסטבנק. דויטשה טלקום הייתה מונופול בתחום ספק שירותי אינטרנט עד הפרטתה ב-1995, והיא עדיין הספק הדומיננטי כיום. עד תחילת המאה ה-21 שלטה דויטשה טלקום כמעט בכל הגישה לאינטרנט ללקוחות פרטיים ולעסקים קטנים בגרמניה.  ב-6 בדצמבר 2001 הפכה דויטשה טלקום לשותפה הרשמית הראשונה במונדיאל 2006. ב-1 בינואר 2005 ביצעה דויטשה טלקום שינוי ארגוני. שתי יחידות ארגוניות, T-Com ו-T-Online, אוחדו ליחידת הפס הרחב. דויטשה טלקום מספקת כ-40 מיליון קווי פס צר, מעל 9 מיליון קווי פס רחב, ויש לה 14 מיליון לקוחות אינטרנט. ב-2008 בוצע שינוי ארגוני נוסף, ובמסגרתו הופרדה T-Online מדויטשה טלקום ומוזגה עם T-com במטרה ליצור יחידה ארגונית חדשה בשם T-Home. בשנת 2010 איחדו אורנג' בריטניה (בבעלות פראנס טלקום) ו-T-Moblie (בבעלות דויטשה טלקום) את פעילותן בבריטניה ויצרו את חברת EE, חברת הסלולר הגדולה בבריטניה. באפריל 2013 T-Mobile ארצות הברית ו-MetroPCS איחדו את פעילותן בארצות הברית. בפברואר 2014 רכשה דויטשה טלקום את שארית השליטה ב-T-Mobile צ'כיה תמורת 800 מיליון אירו. בדצמבר 2014 הוכרז כי דויטשה טלקום מנהלת מגעים עם קבוצת בריטיש טלקום בנוגע לחברת EE, וכחלק מהעסקה הוצע לדויטשה טלקום 12% ממניות בריטיש טלקום ומושב בדירקטוריון בריטיש טלקום. בפברואר 2015 הוכרז כי בריטיש טלקום רוכשת את EE תמורת 12.5 מיליארד ליש"ט, ב-15 בינואר 2016 התקבל אישור הרשות לתחרות ושווקים לעסקה וב-29 בינואר 2016 היא הושלמה. דויטשה טלקום מחזיקה במניות בחברות טלקומוניקציה אחרות כולל T-Mobile סלובקיה, הונגריה, קרואטיה. מדיה וקבצים בנושא דויטשה טלקום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דויטשה טלקום דויטשה טלקום, ברשת החברתית פייסבוק דויטשה טלקום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דויטשה טלקום, ברשת החברתית אינסטגרם דויטשה טלקום, ברשת החברתית LinkedIn דויטשה טלקום, סרטונים בערוץ היוטיוב
יהודה חדד

יהודה חדד (נולד ב-1954) הוא פרופ' להנדסת חומרים ורקטור המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון. בין השנים 2005-2021 כיהן כנשיא המכללה. חדד נולד וגדל בגאבס שבתוניסיה למשפחה בת 11 ילדים. הוא עלה ארצה עם משפחתו כשהיה בן 8. הוא גדל והתחנך בבאר שבע בשכונה ג' וכעבור שנתיים עבר לשכונה ד'. הוא עבר לפנימיה במקווה ישראל. שירת בצבא ההגנה לישראל בחרמ"ש. במלחמת יום הכיפורים הוא נפצע באורח קשה ולמרות הפציעה חזר לשטח האויב לחלץ חבר שנפצע בחווה הסינית. החילוץ נעשה בעזרת מג"ד צעיר בשם אהוד ברק, שאותו פגש בשטח. על כך הוא זכה עם חבריו לנגמ"ש בצל"ש. לאחר שירותו הצבאי קיבל חדד את שלושת תאריו באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, בתחום הנדסת חומרים. לאחר סיום הדוקטורט בארצות הברית, בה שהה חצי שנה לצורך פיתוח חומרים לתעופת החלל, בעיקר פיתוח מתכות שיוכלו לעמוד בטמפרטורות הגבוהות המתפתחות במעבר דרך האטמוספירה, שימש כמרצה באוניברסיטה עד לשנת 1994. מומחה בתחום השפעות מימן על חומרים מתקדמים לשימוש בתעופה ובחלל, פרסם עשרות מאמרים בכתבי עת בינלאומיים בתחום התמחותו. בין היתר, משמש כמומחה וכיועץ לתעשייה בתחומי חקר כישלונות ובליווי של חברות הזנק. ביולי 2021, בעקבות מבצע שומר החומות, פרסם טור דעה באנגלית ביומון ג'רוזלם פוסט הקורא לממשלת ישראל ה-36 ("ממשלת השינוי") לפעול באמצעות המל"ג להובלת החזון להפיכתה של אשדוד לעיר אקדמית. זאת, לא בדמות קמפוס בודד, אלא על ידי הכשרת "דור העתיד" של המהנדסים, שיפתחו באשדוד את החידושים הבאים בתחום ההיי-טק, טכנולוגיות הלוחמה והאדריכלות העירונית. חדד מתגורר בלהבים, נשוי לכנרת, אב לארבעה ילדים וסב לשבעה נכדים. פרופ' יהודה חדד, באתר ור"מ - ועד ראשי המכללות האקדמיות סיגל ירון, פרופ' יהודה חדד מתמנה לנשיא המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון, באתר news1‏ 23 באוגוסט 2005 אפרת זמר, ציוד החובה לאקדמיה: בית במרכז וכיס מלא, באתר nrg‏, 16 באוקטובר 2009 ליאת רון, ‏"נפצעתי ומצאתי את עצמי בלילה כשסביבי גופות ופצועים", באתר גלובס, 5 בינואר 2019 "the new government" יהודה חדד, Reinforcing Ashdod’s developing academia - opinion, The Jerusalem Post, ‏17 ביולי 2021 (באנגלית)
אחרי עשרים שנה (או. הנרי)

אחרי עשרים שנה הוא סיפור קצר שנכתב בידי הסופר האמריקאי או. הנרי. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1973 ויצא לאור בהוצאת עם עובד. הסיפור מתאר פגישה בין ג'ימי ולס, שוטר במשטרת ניו יורק לבין בוב "החמקמק", פושע מבוקש משיקגו. השניים היו חברי ילדות עד שבוב החליט לנסות את מזלו במערב ולעזוב את ניו יורק. לפני שבוב עזב החליטו השניים שמוטב יהיה להם להיפגש בעוד כעשרים שנה בדיוק מיום המפגש מבלי להתחשב בנסיבות או במרחק שיאלצו לעבור כדי להגיע לשם. הם החליטו שמקום המפגש יהיה מסעדה ישנה בה נהגו לסעוד בעבר. במהלך השנים התמנה ג'ימי לשוטר במשטרת ניו יורק והחליט להגיע לפגישה כחלק מסיור הערב שלו. החלק הראשון של הסיפור מספר על דרכו של ג'ימי אל מקום המפגש בעוד החלק השני הוא תמלול השיחה ביניהם. ג'ימי פוגש את בוב מבלי לדעת שהוא הפושע הידוע לשמצה משיקגו. בוב שכנראה נלחץ מהשוטר החל להסביר את פרטי האירוע לשוטר כדי להראות לו שהמקרה כולו תקין. ג'ימי הבין שמדובר בבוב איתו החליט להיפגש והמשיך להוציא ממנו פרטים על עסקיו במערב ועוד. ג'ימי הבין שמדובר בפושע אך ורק כשהוא הדליק סיגריה ואור הלהבה הראה בבירור את פניו. לאחר מספר דקות הלך משם ג'ימי אך לא לפני ששאל עוד כמה זמן יחכה שם בוב, כדי לשלוח אליו שוטר אחר בזמן. לאחר כעשרים דקות הגיע אל המקום שוטר אחר והציג את עצמו כג'ימי. בוב שכבר לא ראה את ג'ימי יותר מכעשרים שנה האמין לו והתלווה איתו לסיור קצר. כאשר הם הגיעו לאזור מואר ראה בוב את פניו של השוטר והבין כי לא מדובר בג'ימי. ברגע שאמר זאת לשוטר, הוא עצר אותו והעביר לו פתק שנכתב בידי ג'ימי ולס. הפתק היה קצר ובו היה כתוב שג'ימי זיהה את בוב "החמקמק" כפושע המבוקש משיקגו, אך מסיבה מסוימת הוא לא היה יכול לעצור אותו בעצמו. לכן הוא החליט לשלוח שוטר אחר למקום לעשות את העבודה. הסיפור מסתיים בתמלול הפתק. בוב – עבריין מבוקש ביותר בשיקגו, הוא מאוד אוהב את ג'ימי ומעריך אותו. בוב מספר שג'ימי הוא הבחור הכי כן ונאמן שהוא פגש בחייו. ג'ימי – ג'ימי הוא שומר חוק ושוטר הגון במיוחד. ג'ימי אהב בצעירותו את בוב אך כאשר גילה שבוב הוא העבריין המבוקש, החליט לא לגלות לו את זהותו האמיתית ולשלוח שוטר חרש לבצע את המהלך ולעצור את בוב (להסגיר את בוב למשטרה). או. הנרי, אחרי עשרים שנה, הוצאת עם עובד, שנת 1973 מדיה וקבצים בנושא אחרי עשרים שנה בוויקישיתוף או. הנרי, אחרי עשרים שנה, באתר ynet, 5 במאי 2005 הסיפור, (באנגלית)