לטו קזיני

לטו קזיני, הידוע כדון לטו קזיני (באיטלקית: Leto Casini;‏ 16 באפריל 1902 – 1992) היה כומר קתולי איטלקי שהוכר כחסיד אומות העולם בגין פעילותו למען יהודים שנרדפו בתקופת השואה. לאחר מותו, הוענק לו עיטור הזהב להצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (2004). לטו קזיני נולד בשנת 1902 בקורנקיאיה, שכונה בעיר פירנצואולה שבאיטליה. הוא היה השביעי מבין תשעה ילדים שנולדו להוריו. אחד מאחיו היה לימים הסופר טיטו קזיני (1987-1907), ממייסדי כתב-העת הקתולי "פרונטספיציו". בשנת 1911 החל לטו קזיני את לימודיו בסמינר לכמרים בפירנצואולה, עד שהוסמך לכומר בשנת 1928. ניהל פרוכיה ביישובים ג'וניולה וסן פלגרינו, וכן לימד מתמטיקה בסמינר בפירנצואולה, שם אף בנה מרכז סייסמוגרפי. בשנים 1937 - 1947 שימש קזיני ככומר של פרוכיית סן פייטרו בוורלונגו, הסמוכה לעיר פירנצה. עם הכיבוש הנאצי באוקטובר 1943, הקרדינל של פירנצה, אליה דאלה קוסטה, הטיל על קזיני את המשימה לסייע ליהודים שנרדפו על ידי הנאצים. יחד עם הרב של פירנצה, נתן קאסוטו, עם רפאלֶה קנטוני וקבוצת מתנדבים יהודים ונוצרים, הקים קזיני ועד מחתרתי שנקרא רשת ההצלה בפירנצה. הרשת פעלה כזרוע של ארגון הסיוע היהודי "דלאסם" (DELASEM), אשר הוצא אל מחוץ לחוק מיד עם כיבוש הנאצים את איטליה, והמשיך לחלק אמצעי סיוע שנשלחו על ידי גורמים ממדינות שונות. קזיני, שנודע בכינוי "דון קזיני", פעל למען יהודי פירנצה בשלל דרכים, לרבות השגת מקומות מסתור, אספקת מזון, והנפקת תעודות זיהוי מזויפות. ב-26 בנובמבר 1943, סוכן שהסתנן לתוך רשת הסיוע הביא למעצרם של כל חברי הוועד. היהודים מביניהם, לרבות הרב קאסוטו, נשלחו בהמשך למחנה ההשמדה אושוויץ. לאחר תקופה קצרה של מאסר, שוחרר קזיני מן הכלא וחידש את פעילותו המחתרתית לטובת התושבים היהודים באזור. הוא המשיך לעשות כן גם לאחר שנעצר ונכלא בשנית, ולא חדל מפעילותו עד לשחרור איטליה מן השלטון הנאצי-פאשיסטי. אחרי מלחמת העולם השנייה עזב דון קזיני את פירנצה כדי להקדיש את עצמו להגשת עזרה רוחנית למהגרים האיטלקים שחיו בשווייץ ובהולנד. במשך 17 שנה פעל ככומר על סיפוני אניות מהגרים איטלקים שהפליגו לארגנטינה ולאוסטרליה. בזקנתו שב קזיני לפירנצה והיה לכומר של בתי הכלא במוראטי. הוא פעל גם באגודה לידידות נוצרית-יהודית (Amicizia Ebraico-Cristiana), והתעקש לדחות כל מחווה של הכרת תודה על פעילותו. בשנת 1986 הפציר בו הבישוף של פירנצה, סילבאנו פיובאנלי, לכתוב ספר אוטוביוגרפי, וכך כתב קזיני את ספרו "זכרונות של כומר קשיש", שפורסם בהוצאה לאור היהודית "לה ג'ונטינה" בפירנצה. לטו קזיני נפטר בשנת 1992. בהלווייתו השתתף וספד לו גם הרב הראשי של פירנצה. בשנת 1966 הוכר לטו קזיני כחסיד אומות העולם על ידי המוסד יד ושם על מעשי ההצלה שלו לטובת היהודים בתקופת השואה. עץ נשתל לכבודו בשדרת חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים. לאחר מותו, ב-25 באפריל 2004, העניק נשיא איטליה, קרלו אזליו צ'אמפי לדון קזיני את עיטור הזהב של הרפובליקה האיטלקית. 1993 - הוצב לוח זיכרון לזכרו בעיירה ורלונגו. בשנת 1993 יהודי ישראלי-אמריקאי יליד גרמניה בשם לואיס גולדמן (1925 - 1996), שהיה כבן 18 בתקופת מלחמת העולם השנייה וניצל הודות לפעילותו של לטו קזיני וכמרים אחרים, פרסם את הספר "ידידים לכל החיים" (Amici per la vita) שבו סיפר בפירוט על מעשיו של לטו קזיני בימי הכיבוש הנאצי בטוסקנה. ב-22 באפריל 2005 רחוב בפירנצה נקרא על שמו (Via Monsignor Leto Casini). בשנת 2005 פורסם אחרי מות המחבר, "זכרונות של יהודי מטוסקנה 1948-1938", יומנו של ג'ורג'ו ניסים, שבו התגלו פרטים נוספים על הרשת המחתרתית היהודית DELASEM בחבל טוסקנה, שבמסגרתה פעל לטו קזיני בפירנצה. 1986 - Ricordi di un vecchio prete (זיכרונות של כומר זקן) Louis Goldman, Friends for Life: The Story of a Holocaust Survivor and His Rescuers (Paulist Press: Mahwa, New Jersey, 2008) Leto Casini, Ricordi di un vecchio prete (Giuntina: Firenze, 1987) רשימת חסידי אומות העולם מאיטליה (באנגלית) לוח הזיכרון בווארלונגו לזכר הכמרים לטו קזיני וג'ובני סימיוני, באתר המחתרת הטוסקנית(הקישור אינו פעיל) (באיטלקית) תיעוד על החיים היהודיים במחנה הריכוז Ferramonti di Tarsia מהשנים 1980-1940