laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מקדש הנמרים

מקדש הנמרים הוא אתר ארכאולוגי, בו התגלה מקדש פתוח ששימש אתר פולחן פרהיסטורי. האתר שוכן ממזרח לכביש הגישה ליישוב שחרות, צפונית-מזרחית לנמל התעופה עובדה שבבקעת עובדה. המקום הוא אחד מכ-160 מקדשים פתוחים שנתגלו עד כה בנגב ובמזרח סיני, והוא היה בשימוש במשך כ-4,000 שנים, החל מאמצע האלף ה-6 לפנה"ס (תקופת האבן החדשה המאוחרת) ועד המחצית הראשונה של האלף ה-2 לפנה"ס (תקופת הברונזה התיכונה). האתר התגלה באקראי עקב מעבר טנק בסמוך לו, ונחקר בידי אורה יוגב ועוזי אבנר, מטעם רשות העתיקות, בשנים 1980 ו-1982. המקדש בנוי מחצר מעוינת מוקפת בקו אבנים כפול עשוי אבנים שקועות, ואורך כל אחת מצלעותיה הוא כ-12 מטרים. בחצר ארבעה מזבחות שקועים מתקופות שונות, העשויים מבורות בקרקע אשר דופנו באבנים. שרידי הפחמים שהתגלו במזבח הקדום ביותר תוארכו בעזרת פחמן-14 וגילם מוערך בכ-7,500 שנים. בצידה המערבי של החצר המעוינת שוכן מתקן שמפורש על ידי חופרי האתר כ"קודש הקודשים" - תא מוארך מוקף באבנים ובו 17 מצבות העשויות מאבנים ניצבות בלתי מעובדות, אשר ייתכן שייצגו אלים ואבות קדמונים. ממזרח לחצר התגלה ממצא ייחודי של 16 דמויות בעלי חיים, העשויות מאבנים קטנות שננעצו בקרקע, ואשר נערכו בטור באורך של 15 מטרים. כל הדמויות זוהו כנמרים, על פי זנבם המורם ואבנים כהות המייצגות את חברבורותיהן; למעט דמות אחת שזוהתה כראם. נראה כי המדובר בנמרות נקבות אשר ייצגו אלות הפריון והן פונות מזרחה, לעבר מקום זריחת השמש בחורף. הראם הנטרף מתואר ללא ראשו, והוא מייצג את המוות. בשנת 1988 נפגעו המקדש וציורי החיות על ידי טנקים בעת תרגיל של צה“ל. לאחר מכן הם שוקמו בעזרתו של בסיס חיל האוויר הסמוך, ודמויות החיות הושלמו באבנים קטנות ומרווחות, כך שהמבקר יכול להבחין בין המקור והשחזור. בשנת 2011 הוכשר המקום לביקור בידי רשות הטבע והגנים. מראה כללי של המקדש: בקדמת התמונה האזור המקודש, וברקע האזור בו נראות דמויות הנמרים כשהוא מוקף בגדר מלבנית נמוכה האזור המקודש חלק מדמויות הנמרים עופר בר-יוסף ויוסף גרפינקל, הפריהיסטוריה של ארץ ישראל, הוצאת אריאל (ירושלים) ומוזיאון התרבות הירמוכית (קיבוץ שער הגולן), 2008. עמ' 187–188 מדיה וקבצים בנושא מקדש הנמרים בוויקישיתוף עובדה בשטח(הקישור אינו פעיל)
מעיין טלמון

מעיין טלמון (בערבית: عين المسرج, תעתיק: עין אל-מסרג'; בתרגום לעברית: מעיין האוכף) הוא מעיין שכבה הסמוך לטלמון שבבנימין. המעיין זורם לתוך בריכה בגובה 1.3 מטר שניתן לשחות בה. סביב המעיין נטועים עצי זית רבים. בריכת המעיין שופצה על ידי בני נוער מטלמון, וסביבת המעיין טופחה על ידי מועצה אזורית בנימין. לפי דו"ח של משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים – "השטח הפלסטיני הכבוש", מתנחלים השתלטו על המעיין, שלפני כן שימש את תושבי הכפר הסמוך אל-ג'אנייה להשקיית גידולים חקלאיים. לטענת גדעון לוי, המעיין ומטעי הזיתים הסמוכים נגזלו מהכפר. מעיין טלמון, באתר "נלך" דו"ח משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים, אל המעיין: ההשפעה ההומניטרית של השתלטות מתנחלים על מעיינות פלסטיניים עמ' 24,מרס 2012 גדעון לוי, מסע בארץ המעיינות שנגנבו מבעליהם הפלסטינים, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ

אלבומי הרית'ם אנד בלוז/היפ הופ הטובים ביותר (באנגלית: Top R&B/Hip-Hop Albums) הוא מצעד המפורסם על ידי בילבורד, המגזין מדרג את אלבומי ההיפ הופ וה-R&B על פי נתוני המכירות שמלוקטים על ידי Nielsen SoundScan. ב-1999 שמו של המצעד שונה מ-"Top R&B Albums". המצעד יצא לאור בפעם הראשונה בשנת 1965 במגזינים כ-Hot R&B LPs, ושמו היה "Top Black Albums". המצעדים שפורסמו בשנים 1969–1978 הוגדרו כמצעדי מוזיקת נשמה. מצעד אלבומי הרית'ם אנד בלוז/היפ הופ הכי טובים של בילבורד כולל את הסגנונות: quiet storm, urban contemporary, מוזיקת נשמה, R&B, היפ הופ ולפעמים מוזיקת האוס. 37 שבועות: Thriller - מייקל ג'קסון 29 שבועות: Please Hammer, Don't Hurt 'Em - אם סי האמר 26 שבועות: Just Like the First Time - פרדי ג'קסון 23 שבועות: Can't Slow Down - ליונל ריצ'י 20 שבועות: Songs in the Key of Life - סטיבי וונדר 20 שבועות: Street Songs - ריק ג'יימס 19 שבועות: Purple Rain - פרינס ו-The Revolution 18 שבועות: Bad - מייקל ג'קסון 18 שבועות: The Temptations Sing Smokey - The Temptations 17 שבועות: Aretha Now - אריתה פרנקלין 16 שבועות: Off the Wall - מייקל ג'קסון 16 שבועות: Recovery - אמינם בילבורד 200 מצעד אלבומי ה-R&B/היפ הופ הכי טובים באתר של בילבורד
רמות

האם התכוונתם ל... רמות ליד אוניברסיטת תל אביב – חברת מסחור ידע של אוניברסיטת תל אביב רמות (הוצאה לאור) – הוצאה לאור בבעלות אוניברסיטת תל אביב מקומות רמות (מושב) – מושב ליד הכנרת רמות אלון – שכונה בירושלים, שהרבה פעמים מכונה "רמות" רמות פולין – שכונה משנית בתוך רמות אלון קניון רמות – מרכז קניות השני בגודלו בירושלים הממוקם בשכונת רמות יער רמות – יער שגובל בשכונת רמות שבירושלים, ובשכונות נוספות. רמות אשכול – שכונה בירושלים שכונת רמות (באר שבע) – שכונה בבאר שבע רמות גלעד – אחת מערי המקלט רמות השבים – כפר במועצה אזורית דרום השרון רמות מאיר – מושב ליד רחובות רמות מנשה – חבל ארץ במרכז הכרמל רמות מנשה (קיבוץ) – קיבוץ ברמות מנשה רמות נפתלי – מושב באזור הצפון רמות הסן (בצרפתית: Hauts-de-Seine) - מחוז בצרפת אישים: ברכה רמות – פרופסור לרפואה גלעד רמות – תא"ל בצה"ל, מפקד כוחות הנ"מ ישראל רמות – קצין צה"ל בדימוס רמה (פירושונים)
תחנת הרכבת התחתית פימליקו

תחנת הרכבת התחתית פימליקו (באנגלית: Pimlico tube station) היא תחנה של רשת הרכבת התחתית בלונדון. התחנה נמצאת קרוב לגשר ווקסהול בדרום שכונת פימליקו ברובע הסיטי של וסטמינסטר. התחנה משרתת את קו ויקטוריה וממוקמת בין תחנת ווקסהול ותחנת ויקטוריה. התחנה נפתחה בשנת 1972 בתור תוספת לקו ויקטוריה שנפתח כשנה לפני כן. הכניסה הראשית לתחנה היא ממבנה משרדים צפונית לצומת רחובות לופס ורמפיין, בנוסף ישנן שתי כניסות נוספות בצורת מדרגות היורדות למתחם התחנה משני צידי הצומת. פימליקו היא התחנה היחידה לאורך הקו אשר לא מתחברת לקו נוסף או לתחנת רכבת. מידע על התחנה באתר התחבורה של לונדון. מידע על התחנה באתר 'אול אין לונדון'. ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון ובנושא תחנות רכבת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחום מגד

נחום מגד (1936 – 4 בינואר 2021) היה פרופסור ללימודים ספרדיים, לטינואמריקנים ומדע הדתות באוניברסיטה העברית בירושלים. היה פרופסור אורח בבית הספר לפילוסופיה, התוכנית למדע הדתות באוניברסיטת תל אביב, חוקר דתות, תרבויות ואנתרופולוג. נחום מגד (מיגובסקי) הגיע לקיבוץ מפלסים בשנת 1953 עם הוריו ושני אחיו, ברוך ויעקב, מהעיר מוזסוויל שבארגנטינה. משפחה קשת יום וענייה, שהצליחה לתת לילדים חינוך ציוני חזק. ברוך ניהל בית ספר בשדרות, יעקב שירת בהיאחזות נח"ל בקיבוץ גונן ונעדר משנת 1955 על הגבול הסורי. איש עדיין אינו יודע בוודאות מה עלה בגורלו. מגד שירת בחיל התותחנים, לאחר שחרורו נרשם ללימודים וסיים לימודי תואר ראשון ותואר שני באוניברסיטה העברית בחוגים: ספרות עברית, מקרא, לימודים ספרדיים ולטינו-אמריקנים. בשנים 1961–1963 נסע לשליחות בקולומביה, התמנה למזכיר כללי של המכון ליחסי תרבות ישראל קולומביה, למזכיר כללי של המכון לאחווה בין-דתית, לימד בבית הספר היהודי הרצל, ובשני סמינרים לכמורה קתולית. ניהל תוכנית רדיו יהודית. בשנת 1972 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטה העברית בציון מעולה. נושא הדוקטורט: "ריאליזם מיתולוגי וריאליזם סוציאליסטי בכתבי מיגל אנחל אסטוריאס". הרצה באוניברסיטה העברית משנת 1968, קיבל דרגת פרופ' ללימודים לטינואמריקנים ומדע הדתות בשנת 1984. החל משנת 1982 היה פרופ' אורח באוניברסיטאות קולחיו דה מחיקו, האוניברסיטה הלאומית של מקסיקו, ובבית הספר הגבוה לאמנות התיאטרון. החל משנת 1989 היה פרופ' אורח באוניברסיטה היברואמריקנית במקסיקו. החל משנת 1991 היה פרופ' אורח בקולחיו דה מחיקו. במחקריו, פרופ' מגד, הצליח להגיע למקומות ולטקסים האסורים ביותר לזרים באמריקה המרכזית. קיבל תואר של חבר כבוד מידי השבטים המקומיים ואף ייצג שבטים אינדיאנים במפגשים בינלאומיים. זכה בשנת 1994 בעיטור "הנשר האצטקי" של ממשלת מקסיקו על מחקריו האתניים ונספח תרבות לשם כבוד של ממשלת גואטמלה 1994. נחום מגד פרסם ספרי מחקר ועיון רבים על המורשת התרבותית האינדיאנית. מגד הוזמן להרצות באוניברסיטאות בארצות הברית, ספרד, ברזיל, קולומביה, אקוודור, גואטמלה, מקסיקו, פרגוואי, פרו, ונצואלה, באגודות הסופרים ומכוני תרבות בספרד, קולומביה, ונצואלה, מקסיקו, גואטמלה, אקוודור, פרו, ארגנטינה, בוליביה ופרגואי. וכן בישראל, הרצה במוסדות ובמכונים שונים, ביניהם האוניברסיטה הפתוחה, האוניברסיטה המשודרת, המרכז ללימודים גאוגרפיים, סמינר הקיבוצים, המרכז לבריאות הנפש בתל אביב, חוגים של פסיכולוגים ומרפאים באמנות, בקיבוצים, ובכנסים בינלאומיים. נפטר ב-4 בינואר 2021. מלינצ'ה - הצעירה האינדיאנית שמוטטה אימפריה, הוצאת מודן, 2009 תרבויות קדומות ביבשת אמריקה, הוצאת משרד הביטחון, 2006 כשהזמן נסדק והעצים בוכים, הוצאת חרגול, 2004 המיתולוגיה האינדיאנית (של מרכז אמריקה), הוצאת מפה, 2001 האצטקים - מחנית השמש לחניתות שבורות, הוצאת דביר 1996 שערי תקווה ושערי אימה (שמאניזם, מאגיה וכישוף בדרום ומרכז אמריקה), הוצאת מודן, 1998 שק שנפרם, (קובץ שירים) הוצאת עקד 1989 עולמו של הפופול ווך לחצות את הצל והסף מעבר למילים מדיה וקבצים בנושא נחום מגד בוויקישיתוף נחום מגד, ברשת החברתית Goodreads הספרים של נחום מגד, באתר "סימניה" נחום מגד, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל קובי בן-שמחון, האנתרופולוג נחום מגד יצא לגבות עדויות על הכיבוש הספרדי של מקסיקו, באתר הארץ, 2 בינואר 2009 נחום מגד (1936-2021), דף שער בספרייה הלאומית פרשת מיגובסקי באתר nrg פרופ' נחום מגד ז"ל, באתר מודעות אבל, ‏7 בינואר 2021
תמרה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תמר (עץ) – עץ פרי. בלשון חז"ל הפרי נקרא לעיתים תְּמָרָה תמרהינדי – עץ במשפחת הקטניות תמרהינדי (משקה) – תמרהינדי היא סוג משקה מתוק, שתפוצתו בעיקר ברחבי אמריקה הלטינית תמרה – קהילה אקולוגית-הוליסטית בדרום פורטוגל תמרה – תמרה לעיתים נכתב טמרה, עיר ערבית בגליל המערבי טמרה (יזרעאל) – טמרה (יזרעאל) לעיתים נכתב תמרה (יזרעאל), כפר ערבי בגלבוע נשים ששמן הפרטי הוא תמרה תמר תומר תמיר
התנ"ך המרושע

התנ"ך המרושע (באנגלית: The Wicked Bible; ליתר דיוק הביבליה המרושעת) המכונה גם תנ"ך הנואפים (The Adulterous Bible) או תנ"ך החוטאים (The Sinners' Bible) הוא כינוי למהדורה של תרגום המלך ג'יימס של הביבליה, כתבי הקודש הנוצריים, שיצאה לאור בשנת 1631 בידי בית הדפוס של רוברט ברקר ומרטין לוקס - בית הדפוס המלכותי בלונדון שבאנגליה באותה עת. שמו של תנ"ך זה נובע מטעות דפוס שבו, כאשר המילה "לא" נשמטה בעת הדפסת הדיבר השביעי של עשרת הדיברות בספר שמות - וכך נכתב בו "תנאף" ("Thou shalt commit adultery") במקום "לא תנאף". כאשר התגלתה טעות הדפוס הובאו המדפיסים לדין בבית המשפט של חדר הכוכבים (אנ') ונקנסו בשל טעות הדפוס בסך של 300 לירות שטרלינג (סכום גבוה מאוד באותה עת, שווה ערך ל-62,026 לירות שטרלינג נכון לסוף 2019) על ידי צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה. מרבית העותקים של הספר נאספו ונשרפו. עותקים מעטים שרדו באוספים. טעות דפוס זו נחשבת לאחת מטעויות הדפוס המפורסמות בהיסטוריה. אחד העותקים של הספר מצוי בספריית העיר ניו יורק ואחר בספרייה הבריטית. מדיה וקבצים בנושא התנ"ך המרושע בוויקישיתוף אורן הרמן, פופאי, תרד ועובדות מדעיות, באתר הארץ, 30 בינואר 2013 שלמה פפירבלט, עותק של "תנ"ך הבוגדים" נמכר ביותר מ–44 אלף אירו, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2015 הבנק המרכזי של אנגליה, Inflation calculator, Bank of England, ‏5 ביולי 2018 (הדף מתעדכן) (באנגלית) Rick Gekoski, The Wicked Bible: the perfect gift for collectors, but not for William and Kate, The Guardian, 25 November 2010
זורפיה

זורפיה (באנגלית: Zorpia) היא רשת חברתית מקוונת הפופולרית בעיקר בהודו ובסין, המשתמשת בשיטות לא אתיות כגון דואר זבל, הונאה והתחזות על מנת לצרף משתמשים חדשים. החברה, שנוסדה בדצמבר 2003 בידי ג'פרי נג, ממוקמת בהונג קונג ומורכבת מצוות המונה כ-30 עובדים. זורפיה ידועה לשימצה בשליחת "מסרים אישיים" חוזרים ונשנים לאנשים שאינם רשומים באתר, על ידי שימוש לא הוגן ברשימות תפוצה, הנאספות על ידי לחיצה על קישורים בהודעות, המזמינות את הנמען לקרוא הודעה שנשלחה לו כביכול על ידי אדם המופיע ברשימת התפוצה שלו. אתר האינטרנט הרשמי של זורפיה חנן כהן, מדריך לסגירת חשבון באתר Zorpia, נכון לאוגוסט 2013. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תחנת הרכבת התחתית גרין פארק

תחנת הרכבת התחתית גרין פארק (באנגלית: Green Park tube station) היא תחנה של רשת הרכבת התחתית בלונדון. התחנה נמצאת מצפון לפארק גרין לצד רחוב פיקדילי ברובע הסיטי של וסטמינסטר. התחנה משרתת את קו פיקדילי בין פינת הייד פארק ופיקדילי סירקוס, קו ג'ובילי בין רחוב בונד ווסטמינסטר וקו ויקטוריה בין תחנת ויקטוריה ואוקספורד סירקוס. התחנה נפתחה ב-15 בדצמבר 1906 כתחנה של חברת הרכבת הצפונית הגדולה קו פיקדילי וברומפטון (GNP&BR), קו שהפך במשך השנים לקו פיקדילי. בשנת 1933 עברה התחנה שיפוץ רציני ובין היתר נוספו מעליות ועמדות כרטיסים בקומות התחתונות, בתקופה זו שונה שם התחנה לכדי שמו העכשווי גרין פארק משמו הקודם רחוב דובר. בשנת 1969 נפתחו בתחנה רציפי קו ויקטוריה ובשנת 1979 נפתחו רציפי קו ג'ובילי. ב-9 באוקטובר 1975 התפוצץ מטען חבלה שהונח מחוץ לתחנה על ידי מחבלים מארגון הצבא האירי הרפובליקני (IRA), מהפיצוץ נהרג אדם אחד. מדיה וקבצים בנושא תחנת הרכבת התחתית גרין פארק בוויקישיתוף הסבר על התחנה באתר התחבורה של לונדון על התחנה באתר 'אול אין לונדון'
יער הילד היהודי

יער הילד היהודי הוא חורש נטוע בגליל העליון המערבי שניטע על ידי קק"ל בין השנים 1978–1979, לציון שנת ה-30 למדינת ישראל, במסגרת מבצע חינוכי ללימוד על אודות השואה. היער ממוקם בין נחל שרך ליובלו נחל גליל בסמיכות למושב גורנות הגליל, לא הרחק מפארק גורן. במתחם היער נמצא היישוב העתיק חורבת דנעילה. ביער שביל מעגלי קצר וחניון חינמי. יוזם נטיעת היער היה יו"ר דירקטוריון קק"ל, משה ריבלין. במקור אמור היה היער להינטע בנגב, בין באר שבע לחבל יתיר. הפרויקט נועד לחזק את הקשר בין ילדי ישראל לילדי התפוצות. בנטיעות לקחו חלק אלפי ילדים מישראל ומהתפוצות. כל ילד נטע שני עצים: אחד עבורו ואחד עבור ילד שנספה בשואה. לרגל תחילת נטיעת היער, בדצמבר 1977, הונפקה סדרת בולים בערך של שקל 1; היה זה הבול הראשון של קק"ל שעליו הופיע העריך "שקל" (המטבע שקל נכנס לשימוש רק מאוחר יותר), והוא נמכר ב-7.5 ל"י. טוביה מנדלסון, הקרן עוד קיימת: יער הילד היהודי, דבר, טור 3, 8 בספטמבר 1977 אושר פרוייקט יער הילד היהודי בגליל, דבר, 30 בספטמבר 1977 רה"מ פונה לילדי ישראל בענין מפעל הילד היהודי, דבר, 16 בנובמבר 1977 יואל דר, אלפי תלמידים מהארץ ומחו"ל נטעו את יער הילד היהודי, דבר, 2 בפברואר 1978 מיליון ילדים יהודים במערב אינם מקבלים כל חינוך יהודי, דבר, טור 2, 26 במאי 1977. אריה לינדנבאום, בולים: הלירה, השקל והקרן הקיימת לישראל, דבר, טור 4, 29 בפברואר 1980.
תנו לנו יד ונלך

"תנו לנו יד ונלך" הוא שיר שכתב צבי זליקוביץ' והולחן על ידי יעקב הולנדר. השיר בוצע בפסטיבל הזמר של שנת 1973 על ידי הזמרת עירית דותן, בעיבודו של אריה לבנון. השיר מכיל תיאור נוסטלגי של אתרים שונים בתל אביב הקטנה כפי שהייתה בעבר. תנו לנו יד ונלך, לעיר הקטנה הנושקת לים. תנו לנו יד ונלך, למקומות שהיו ואינם. לקראת פסטיבל הזמר והפזמון 1973, שהתקיים בשנת חצי היובל למדינה, ביקש מנהל הפסטיבל, חנוך חסון מיוצרים ישראלים שירים בנושאי הווי "ארץ ישראל הישנה והטובה[דרוש מקור]". צבי זליקוביץ', שהיה פעיל במועצה לשימור אתרים, ביקש למחות על הריסת הגימנסיה הרצליה לשם הקמת מגדל שלום. מילות השיר מתרפקות על אתרים "שהיו ואינם" בעיר. לאו דווקא במובן הפיזי שלהם אלא יותר בהיבט האישי-רגשי, כמקומות שקטים ואינטימיים, המעוררים זכרונות טובים, ואשר נבלעו בקרבה של העיר הענקית שהתפתחה מסביב להם. אתרים כמו גימנסיה הרצליה, גן רינה, ובית העם העירוני השוכנים לצד חוף ים בתולי עליו פוסעות שיירות גמלים אינם עוד בנמצא, לפחות לא במתכונתם המקורית, ולכן מעוררים במאזין רגשות געגוע, וסקרנות, אשר ייתכן כי ישמשו כמניע לפעולת שימור המבנים והנחלת הזכרונות מן העבר, לדור שלא חווה אותם. הלחן של הולנדר מעניק לשיר אופי מלנכולי ומרגש, המדגיש את העובדה כי האתרים השונים עדיין קיימים ואולי אף נגישים, אך איבדו את הקסם שהיה טמון בהם ולא יחזור עוד. במשך השנים פחתו השמעות השיר ברדיו, למעט בתוכניות ייעודיות לזמר עברי כ"שבת עברית" ב-103fm ו"ארבע אחרי הצהריים" בגל"צ. תרמה לכך גם היעדרותה של הזמרת המבצעת שפרשה מהופעות ומשירה. השיר "התגלה" מחדש בשנת 2009 בעקבות תחרות לבחירת "שיר המאה של תל אביב" שיזמה עיריית תל אביב-יפו בשיתוף עם גלי צה"ל לרגל חגיגות המאה לעיר. בסיומה של התחרות שבה השתתפו אלפי מאזינים נבחר השיר במקום הראשון כשיר שתוכנו מייצג את העיר באופן הטוב ביותר. לכבוד התחרות הוקלטה גרסה חדשה שלו בביצועה של הזמרת מירי מסיקה שאף הופיעה איתו במשותף עם עירית דותן ובליווי מקהלה ושחקנים הלבושים בבגדים תקופתיים במופע הפתיחה של חגיגות המאה לעיר תל אביב. עם זאת, מעטים מתחו ביקורת שלילית על כך שלמסיקה ניתן חלק גדול בביצוע השיר ואילו דותן הופיעה על תקן "זמרת חימום" ושרה רק חלק קטן. גם מחיאות הכפיים מצד הקהל למסיקה ספגו ביקורת שלילית בטענה שזוהי השפלה לדותן, המבצעת המקורית של השיר. סרטון השיר "תנו לנו יד ונלך" באתר יוטיוב "תנו לנו יד ונלך" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "תנו לנו יד ונלך" באתר שירונט שיר המאה באתר עיריית תל אביב אלי אשד אודות השיר והתחרות גיל פז, ‏"תנו לנו יד ונלך למקומות שהיו ואינם" / עירית דותן | טל גורדון - בית המקדש של תל אביב, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 27 באפריל 2018 גיל פז, ‏"תנו לנו יד ונלך למקומות שהיו ואינם" / עירית דותן | טל גורדון – בית המקדש של תל אביב, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 27 באפריל 2018
תחנת ווטרלו

תחנת לונדון ווטרלו (באנגלית: London Waterloo Station) היא תחנת רכבת, תחנת רכבת תחתית ומרכז תחבורה ברובע למבת' בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת. עם מעל 86 מיליון נוסעים שעברו בתחנה בין השנים 2019–2020, תחנת ווטרלו נחשבת לתחנה העמוסה ביותר בבריטניה מבחינת תנועת נוסעים. תחנת הרכבת משרתת בעיקר קווים המחברים את לונדון לדרום ודרום-מערב אנגליה. תחנת הרכבת התחתית מחברת ארבעה קווים של הרכבת התחתית; בייקרלו, ג'ובילי, נורת'רן וקו ווטרלו וסיטי, ולכן משמשת בין היתר תחנת החלפה גדולה בין הקווים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. התחנה נפתחה לנוסעים בשנת 1848 ונקראת על שם הגשר הסמוך לה, גשר ווטרלו, שקיבל את שמו כהנצחה לקרב ווטרלו, שנערך בשנת 1815 בווטרלו, שבשטחי ממלכת בלגיה של היום. תחנת ווטרלו מתחלקת לשני חלקים, התחנה העיקרית ומעט ממזרח לה 'תחנת ווטרלו מזרח'. קווי התחנה העיקרית פונים לכיוון דרום-מערב ומשרתים באופן עקרוני את האזור הדרומי והדרום-מערבי של אנגליה. תחנת ווטרלו מזרח מחוברת לתחנה העיקרית במעבר רגלי והיא יושבת על קווי הרכבת היוצאים מתחנת צ'רינג קרוס לכיוון דרום-מזרח. בעבר, בין השנים 1994–2007, שימשה תחנת ווטרלו את קו הרכבת של היורוסטאר שחיבר את לונדון לפריז ובריסל. תחנת ווטרלו הראשית מכילה 19 רציפים המשרתים קווי רכבת לחוף הדרומי ולדרום-מערב אנגליה. התחנה מנוהלת על ידי נטוורק רייל וקווי הרכבת מנוהלים כולם על ידי 'רכבות דרום מערב' (South West Trains). תחנת ווטרלו מזרח מכילה 4 רציפים (A עד D) המשרתים את 'קו מזרח אנגליה הראשי', בין תחנת צ'רינג קרוס לתחנת גשר לונדון. ערך מורחב – תחנת הרכבת התחתית ווטרלו אתר האינטרנט הרשמי של תחנת ווטרלו עמוד התחנה באתר חברת הרכבת הלאומית (National Rail). תחנת ווטרלו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נכון לשנת 2014-2015.
ג'נטל דוג

ג'נטל דוג (באנגלית: GentleDog) הוא סרט קצר ישראלי משנת 2012, מסוגת קומדיה רומנטית, שכתב וביים דוד שאדי. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסרט מספר על בחור (דוד שאדי) שהכיר בחורה (יעל דואני) בחתונה, הם מגיעים לדירתה שתויים וכשהיא הולכת להחליף בגדים, הכלב שלה ניגש אליו, מתחיל לדבר אתו ואומר לו שהוא בקשר קרוב עם הבחורה ומוטב שיעזוב את הדירה. שאדי הגה את הרעיון לסרט מכך שהגיע אל בחורה הביתה והרגיש שהכלב שלה תופס את מקומו של הגבר בבית. הוא שב לביתו, כתב את הסיפור, העלה אותו לאינטרנט וזכה לתגובות אוהדות. זוהי קומדיה על התפוררות החברה המערבית בשם החופש. היא עוסקת בתופעה הקיימת במטרופולין, בה אנשים חווים בדידות וניכור ומוצאים נחמה בחיות המחמד, שמקבלות אותם ללא תנאי, זאת במקום להיכנס למערכות יחסים זוגיות, שדורשות מהם פשרה. במהלך ההפצה, שאדי רשם בטעות את הסרט לפסטיבל בטהראן, איראן. הוא הופתע לראות שקיבל תשובה ממנהל הפסטיבל ששלח לו למלא טופס בקשת ויזה. לאחר מכן, המשטר האיראני התערב והסיר את הסרט מרשימת המשתתפים בפסטיבל. ההזמנה מאיראן חוללה הד תקשורתי. "ג'נטל דוג", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר הסרט גדעון אוקו, ‏סרט ישראלי הוזמן לפסטיבל - באירן, באתר ‏מאקו‏, 8 באוגוסט 2012 אשר זייגר, פסטיבל אירני מקבל סרט ישראלי, ומזמין אליו את הבמאי, באתר timesofisrael.com,‏ 9 באוגוסט 2012 (באנגלית) ויקי רובינסון, פסטיבל אירני מקבל סרט ישראלי, ומזמין אליו את הבמאי (אורכב 17.05.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר myvickierubinson.com‏, 12 באוגוסט 2012 (באנגלית) אודות הסרט באתר רשת החדשות האירנית Fars News Agency (בפרסית) אודות הסרט באתר רשת BBC (בפרסית) אודות הסרט בעמוד רשת BBC בפרסית בפייסבוק (בפרסית)
מארק לומברדי

מארק לומברדי (באנגלית: Mark Lombardi;‏ 23 במרץ 1951 – 22 במרץ 2000) היה אמן נאו-קונספטואלי אמריקאי שהתמחה בציורים המתעדים שחיתויות פוליטיות וכלכליות. לומברדי נולד בניו יורק ולמד לתואר ראשון בהיסטוריה של האמנות באוניברסיטת סירקיוז. במהלך לימודיו עבד כעוזר-אוצר במוזיאון לאמנות עכשווית ביוסטון, טקסס. בהמשך פתח גלריה לאמנות ועבד כספרן וארכיונאי. בתחילת שנות ה-90, בהיותו בשנות ה-40 לחייו, החל לשרטט את הדיאגרמות שקנו לו את פרסומו. בשנת 2000, יום לפני יום הולדתו ה-49 וכמה ימים לאחר שנפתחה תערוכה חשובה שבה השתתף, הוא נמצא תלוי בחדרו. למרות שההערכות הן שלומברדי התאבד, ישנן חשדות הקושרים את מותו לאופי עבודותיו, הנוגעות בפעילות הלא חוקית, ולמידע שהציג בהן. לומברדי הושפע מהפילוסוף הרברט מרקוזה וממומחה ההדמיה הוויזואלית אדוארד טאפטי. בדיאגרמות ההיסטוריות של לומברדי, הקישורים בין הדמויות והמוסדות השונים לקוחים מדיווחים חדשותיים של ארגוני תקשורת מוסמכים. הדיאגרמות, אותן כינה "מבנים נרטיביים", תיעדו פרשות שחיתות פוליטיות וכלכליות. לדוגמה, הדיאגרמה שלו מ-1999, "ג'ורג' ו. בוש, הארקן אנרגיה וג'קסון סטיבנס ~1979-90" מציגה לטענתו את הדרך בה ג'יימס באת', ג'ורג' בוש הבן ומשפחות בן לאדן היו קשורים דרך עסקאות בטקסס וסביב העולם. בין הפרשות אותן שירטט נכללו תיאורים של פרשת איראן-קונטראס, מאיר לנסקי, קשריו של הוותיקן עם המאפיה ושערוריית ההלוואות והחיסכון (S&L crisis). 20 מיצירותיו נמצאות בתצוגת קבע במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. עשר יצירות נוספות שלו מוצגות במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית והיו נושא לחקירה של ה-FBI לאחר פיגועי 11 בספטמבר. מדיה וקבצים בנושא מארק לומברדי בוויקישיתוף גליה יהב, הנביא שחיבר נקודה לנקודה. על האמן מארק לומברדי, באתר הארץ, 31 בינואר 2013 רוברטה סמית, The Lights of Big Brother’s Eyes, Blinking in the City, באתר הניו יורק טיימס, 25 במרץ 2000 (באנגלית) מרייק וגנר, מארק לומברדי, 2012 - בערוץ של ערוץ 8 באתר ynet קטע מתוך רוברט קרלטון הובס, Mark Lombardi: Global Networks, באתר של טאפטי באנגלית: " George W. Bush, Harken Energy and Jackson Stephens, ca 1979–90 " לומברדי, באתר האינטרנט של המוזיאון לאמנות מודרנית
כוח עליון

האם התכוונתם ל... בדתות למיניהן: אלוהים. בדיני חוזים - כוח עליון (משפטים): נסיבות הגורמות לסיכול חוזה. פורס מז'ור (צרפתית Force Majeure – "כוח עליון") - סרט דרמה שוודי שהופץ בשנת 2014. במקורו כונה הסרט בשם Turist ("תייר").
מיגל מונטיירו

לואיס מיגל בריטו גרסייה מונטיירו או בקיצור מיגל הוא כדורגלן עבר פורטגזי ששיחק בעמדת המגן הימני. מיגל שיחק בקבוצה אסטרלה אמדורה ובקבוצות בנפיקה ליסבון (5 עונות) וולנסיה (7 עונות). בקיץ 2012 שוחרר מוולנסיה, בינואר 2013 חתם במכבי תל אביב, אך מועד הגעת שחרורו מההתאחדות הספרדית התעכב ולא הגיע עד לסגירת חלון ההעברות וממיגל נמנע לשחק בקבוצה. מאז לא חזר לשחק כדורגל מקצועני. מיגל רשם 59 הופעות בנבחרת פורטוגל בכדורגל והיה חלק מסגל הנבחרת ליורו 2004 בו הגיעה למקום השני, מונדיאל 2006, יורו 2008 ומונדיאל 2010. ? = המידע אינו זמין מדיה וקבצים בנושא מיגל מונטיירו בוויקישיתוף מיגל מונטיירו, באתר Transfermarkt מיגל מונטיירו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מיגל מונטיירו, באתר Soccerway מיגל מונטיירו, באתר BDFutbol מיגל מונטיירו, באתר WorldFootball.net מיגל מונטיירו, באתר National Football Teams מיגל מונטיירו, באתר FootballDatabase.eu
זאור סדאייב

זאור אומרוביץ' סדאייב (ברוסית: Заур Умарович Садаев; נולד ב-6 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן רוסי ממוצא צ'צ'ני, המשחק בעמדת החלוץ. זאור סדאייב נולד וגדל בבירת צ'צ'ניה, גרוזני. עד שנת 2006 שיחק בקבוצת הנוער של טרק גרוזני (כיום אחמט גרוזני), ולאחר מכן עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-27 בינואר 2013 הודיע בעלי בית"ר ירושלים ארקדי גאידמק על צירופם של שני שחקני רכש מטרק גרוזני לבית"ר ירושלים - סדאייב וג'בראיל קאדייב בן ה-19. החלטה זו של גאידמק עוררה זעם רב בקרב חלק מאוהדי בית"ר עקב העובדה כי שני השחקנים מוסלמים. בתחילת דרכו בירושלים סבל מפציעה, ואת הופעת הבכורה שלו במועדון ערך ב-24 בפברואר 2013, כשנכנס כמחליף במשחק מול מכבי חיפה. את שערו היחיד בקבוצה כבש סדאייב במשחק מול מכבי נתניה ב-3 במרץ 2013. בתגובה לשער זה יצאו כ-300 אוהדי בית"ר מאצטדיון טדי. בקיץ 2013 חזר סדאייב לאחמט גרוזני, ובינואר 2014 הושאל לקבוצת לכיה גדנסק מליגת העל הפולנית. לאחר אותה העונה, הושאל סדאייב בשנית, הפעם ללך פוזנן, עמה זכה באליפות פולין. חזר לאחמט בשנת 2015. ב-31 בינואר 2019 הושאל לאנקרגוג'ו מליגת העל הטורקית עד סוף עונת 2018/19. ב-16 ביולי 2019 נרכש על ידי אנקרגוצ'ו בחוזה לעונה אחת. במרץ 2020 עזב את הקבוצה. באוגוסט 2021 הצטרף לקבוצה הרוסית אלוסטון יוב"ק אלושטה המשחקת בליגת העל בכדורגל של קרים. לך פוזנן אליפות ליגת העל הפולנית: 1 (2014/15) מדיה וקבצים בנושא זאור סדאייב בוויקישיתוף זאור סדאייב, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל זאור סדאייב, באתר Transfermarkt זאור סדאייב, באתר Soccerway זאור סדאייב, באתר FootballDatabase.eu דוד בן-שימול, אוהדי בית"ר: "לא ניתן להרוס את הקבוצה". צפו, באתר ynet, 1 בפברואר 2013 גאידמק: "זה צעד שרצינו לעשות בבית"ר הרבה שנים", באתר וואלה, 27 בינואר 2013 זאור סדייב ניצח, בית"ר לא: צפו ב-1:1 מול נתניה, באתר ONE‏, 3 במרץ 2013 בית"ר ירושלים: אימון בכורה לקאדייב וסדאייב, באתר וואלה, 31 בינואר 2013 מיכאל יוכין, ‏‏בנזמה הצ'צ'ני: סדאייב לא מפסיק להפגיז, באתר ספורט1, 6 באוקטובר 2015 אנקרגוג'ו, "Zaur Sadaev Ankaragücümüzde!", ‏31 בינואר 2019 אנקרגוג'ו, "Zaur Sadaev ile 1 yıllık sözleşme imzaladık", ‏16 ביולי 2019 В заявке алуштинского "Алустона-ЮБК" на новый сезон – 21 футболист, crimeansport.ru, ‏20 באוגוסט 2021