laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יעקב קופיל ליפשיץ

יעקב קופיל (קאפיל) ליפשיץ בן משה (?- 1740 (ת"ק)), היה מקובל שחי בעיר מזריטש. התפרסם בזכות סידורו 'קול יעקב', הכולל פירושים לכוונות האר"י. הסידור היווה בסיס לרבים מסידורי האר"י שיצאו לאור אחריו. לימד בבית המדרש במזריטש, ותלמידיו הפיצו את תורתו. בתס"ב עבר לישיבת הרב אברהם ברודא. ספריו זכו להסכמות של גדולי החסידות, בהם רבי לוי יצחק מברדיצ'ב. הספרים הודפסו במהדורות רבות ושימשו בסיס לספרים רבים. הרב ליפשיץ התעמק בספר התמונה ובתורת השמיטות. הוא התנגד לשבתאות והפנה את הקוראים ל"דברי הקדמונים", כלומר טרום השבתאות. עם זאת, הוא הושפע מדברי נתן העזתי. בספר "שערי גן עדן", ניתן לראות השפעה מפרשנותו של נתן על ההפרדה בין מעשה בראשית למעשה מרכבה כתקופות שלפני ואחרי שבירת הכלים. לתקופה שאחרי השתלשלות העולמות הוא קורא "מעשה מרכבה". אחיו היה הרב חיים ליפשיץ. סידור קול יעקב - פרשנות לכוונות האר"י הנוגעות לסידור התפילה. הספר היווה בסיס לכל סידורי האר"י שנדפסו בפולין וסביבותיה[דרוש מקור] שערי גן עדן - על קבלת האר"י. הבעל שם טוב שיבח את הספר ולכן הוא נפוץ בחצרות חסידיות רבות. לספר שלושה חלקים: אורח צדיקים, דרך אמת ושער האותיות. קול הרמ"ז - פירוש לדיני סופרי סת"ם על פי הקבלה פרוש על ספרא דצניעותא - מוזכר בספר שערי גן עדן, ח"ב אות א', "וכבר בארתי אלו הד"ן שמות בחבורי הגדול בספרא דצניעותא" ישעיה תשבי, נתיבי אמונה ומינות, רמת-גן 1964, עמ’ 204-226. מידע על יעקב קופל ליפשיץ בקטלוג הספרייה הלאומית ליפשיץ, יעקב קופל בן משה, -1740, סדור קול יעקב, ‏תריט, באתר היברובוקס ליפשיץ, יעקב קופל בן משה, -1740, שער גן עדן, ‏קארעץ תקסג, באתר היברובוקס זכות, משה בן מרדכי, קול הרמ"ז, עם פירוש הרב המקובל רבי יעקב קאפיל, באתר היברובוקס יהושע מונדשיין, איגרת מאת הרב משינאווא אודות הלימוד והעיון בספרי הרמ"ק ור"י קאפיל יהושע מונדשיין, ר"י קאפיל, סידורו וס' שער ג"ע אצל צדיקי החסידות משה אליהו מרמלשטיין, השתלשלות העולמות, על תורתו של הרב ליפשיץ על פי יוסף בן אברהם לווינשטיין דור ודור ודורשיו, תרע"ד, סימן י' ספר דרך חיים מנחם מנדל בודק, סדר הדורות החדש, תרכ"ה, חלק שני, 'ספרן של צדיקים', ערך שערי גן עדן
פוסטינג

פוסטינג (באנגלית: Posting) או פוסטאד' (בגאלית סקוטית: Postadh) הוא מונח ששימש בעבר בסקוטלנד לתהליך כיבוס בגדים ייחודי, שמשמעו רמיסה ודריכה על הבגדים עם הרגליים, בדומה לתהליך דריכת ענבים. מטרתו הייתה לבצע תהליך כיבוס יעיל יותר, בבגדים שהיה קשה יותר לכבס בעזרת כוח זרועות הידיים. בבגדי צמר, שמיכות או פשתן עבה, כאשר כוח הזרועות והחיכוך הידני לא הספיקו לכיבוס מיטבי ויעיל, נשות היילנדס נהגו להכניס אותם לאמבט או לגיגית עם מים, ולאחר מכן הניחו עליהן תחתוניות מקופלות, והחלו לדרוך עליהן בחוזקה עם רגליהן בתהליך ה"פוסטינג", אשר נמשך עד שכל חלקי הבגדים התנקו וכובסו בצורה אפקטיבית. בדרך כלל שלוש נשים ביצעו את הפוסטינג, כאשר אחת מהן הייתה דורכת בחוזקה באמצע הגיגית, ואילו השתיים האחרות התהלכו סביבה. תהליך זה של דריכת בגדים עם הרגליים הצריך זמן ועמל רב, ובשל כך נזנח והוחלף בשיטות מכניות הצורכות פחות מאמץ וזמן, עת החלה המהפכה התעשייתית. דריכת ענבים מבטשה (טחנת מים) הפרדת עיסוקים מגדרית המאמר נכתב בהתבסס על המילון של אדוארד דולי (אנ') הבריטי, בשפה הגאלית סקוטית (1911).
טייארינה

טייארינה (שם מדעי: Teilhardina) הוא סוג של קופיף נכחד שחי לפני 47–56 מיליון שנה בתקופת האאוקן. הפלאונטולוג ג'ורג' גיילורד סימפסון קרא לו על שם הפילוסוף והפלאונטולוג הצרפתי פייר טייאר דה שארדן. הטייארינה משויך למשפחת האומומידיים הנכחדת שהייתה קרובה של הטרסיוסיים המודרניים. ייתכן שסוג זה היה קרוב מעט למיני הקופים הפרימיטיביים בעלי האף היבש. המינים הקטנים היו בגודל של למור עכברי והגדולים דמו מעט למרמוסטים. הוא דמה במראה מעט לטרסיוס עם עיניים מגודלות, כפות חזקות ובעיקר שרירי רגליים ארוכים מאוד, איתם הוא קיפץ בין העצים. הוא היה אוכל חרקים לילי. מאובנים של הטייארינה נמצאו באסיה, אירופה ואמריקה הצפונית. משערים שתפוצתו המקורית הייתה אסייתית והוא הופץ מערבה לאירופה ודרך גרינלנד הגיע לאמריקה הצפונית. Teilhardina belgica Teilhardina brandti Teilhardina demissa Teilhardina gingerichi Teilhardina tenuicula Teilhardina asiatica Teilhardina magnoliana מדיה וקבצים בנושא טייארינה בוויקישיתוף טייארינה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טייארינה, באתר GBIF (באנגלית)
דייוויד הארבור

דייוויד הארבור (באנגלית: David Harbour; נולד ב-10 באפריל 1975) הוא שחקן אמריקאי, זוכה פרס גילדת שחקני המסך, שהתפרסם בעיקר בזכות תפקידו בסדרה "דברים מוזרים" בה הוא מגלם את ג'ים הופר. הרבור נולד בווייט פליינס, ניו יורק לקנת' וננסי הארבור. בנעוריו, למד בתיכון גבעת ביראם בארמונק, ניו יורק. בשנת 1997 סיים הארבור את לימודיו בדארטמות' קולג' בהנובר, ניו המפשיר. בשנת 1999 החל הארבור להופיע לראשונה על בימת ברודוויי במחזה "ריקוד הגשם". באותה שנה הופיע לראשונה בטלוויזיה בסדרה "חוק ומשפט" בה הוא מגלם מלצר. ב-2002 שיחק הארבור שוב בסדרה "חוק ומשפט", הפעם הוא גילם רוצח ילד. ב-2005 היה מועמד לפרס טוני על הופעתו במחזה "מי מפחד מווירג'יניה וולף?". הארבור גם ידוע בגילומו את גרג בים בסרט "קוונטום של נחמה", את שפ קמפל ב"חלון פנורמי" ובתפקידו ב"שם המשחק". הוא גם השיג תשבחות בשל גילומו של רוצח סדרתי בשם פאול דווילדיס באחד הפרקים ב"חוק וסדר: כוונה פלילית". הוא גם שיחק בתפקידים שונים ב"הר ברוקבק", "הצרעה הירוקה", "סוף המשמרת" ו-"Between Us". ב-2013 הוא שיחק בתפקיד משנה בסדרה "אלמנטרי". בשנים 2012–2014 שיחק בסדרה חדר החדשות. בשנת 2014 גילם הארבור את דמותו של ד"ר ריד אקלי בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "מנהטן" (אנ'). הוא גם מגלם בתפקיד ראשי את דמותו של ג'ים הופר בסדרה "דברים מוזרים". בשל תפקידו בסדרה, הארבור היה מועמד לפרס אמי לבידור בפריים טיים (2017 ו-2018) ולפרס גלובוס הזהב (2018). ב-2017 הוא זכה בפרס גילדת שחקני המסך יחד עם שאר השחקנים. בטקס הענקת הפרס, חוללו דייוויד וכוכבי הסדרה סערה כשהתבטאו נגד נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ. בסרט "הלבוי" אשר יצא לאקרנים ב-2019, הוא מגלם את הלבוי בתפקיד ראשי. ב-2020 התחתן עם לילי אלן בלאס וגאס. מדיה וקבצים בנושא דייוויד הארבור בוויקישיתוף דייוויד הארבור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייוויד הארבור, ברשת החברתית אינסטגרם דייוויד הארבור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד הארבור, באתר AllMovie (באנגלית) דייוויד הארבור, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דייוויד הארבור, באתר Metacritic (באנגלית) דייוויד הארבור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "נצוד את המפלצת": טראמפ הוא הכוכב גם בטקס פרסי גילדת השחקנים, באתר nrg
מסוספונדילוס

מסוספונדילוס (שם מדעי: Massospondylus; משמעות השם: "חוליות ארוכות יותר") הוא סוג של דינוזאור הקרוב לזאורופודים הענקיים שחי בתחילת היורה לפני 183–200 מיליון שנה בדרום אפריקה וגם בלסוטו וזימבבואה. הוא קיבל את שמו ב-1854 מריצ'רד אוון, האיש שגם נתן שם לראשונה לדינוזאורים והוא מראשוני הדינוזאורים שקיבלו שם. מאובנים מארגנטינה, הודו ואריזונה ששוערו כשייכים לסוג התפצלו לסוגים נפרדים. דינוזאור זה חי בתור היורה והיה מאבותיהם של הזאורופודים הגדולים, אך הוא היה קטן מהם ודמה במראו לפלטאוזאורוס. הוא הגיע לאורך 4–6 מטר ולמשקל של טון אחד. היה לו ראש קטן ואת הצוואר הכי ארוך מבין כל הזאורופודומורפים המוקדמים ועל בהונותיו היו דרבנות חדים וחזקים ששימשו להגנה ולסישוף שורשים. לא ברור כיצד הוא נע אך ייתכן שיכל להזדקף על שניים כדי להגיע לצמרות העצים. ביציו של הדינוזאור מלמדות אותנו שלגוזליו לא היו שיניים והם כמעט ולא יכלו לזוז. כנראה שכמו המאיאזורה הורי המסוספונדילוס דאגו לגוזליהם גידלו אותם וטיפלו בהם. דינוזאור זה היה בעל מבנה שיניים פשוט יותר משל הזאורופודים וייתכן שלא היה צמחוני אלא גיוון באכילת חיות קטנות או נבלות והיה אוכל-כול. בקיבתו נמצאו גסטרוליתים שסייעו לו לטחון את האוכל בקיבתו. אויבו העיקרי בטבע היה הדרקוונטור (Dracovenator). דינוזאור זה הופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק. מדיה וקבצים בנושא מסוספונדילוס בוויקישיתוף מסוספונדילוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מסוספונדילוס, באתר GBIF (באנגלית)
דרקוונטור

דרקוונטור (שם מדעי: Dracovenator) הוא סוג של דינוזאור תרופוד ממשפחת הדילופוזאוריים שחי בתור היורה לפני 201-199 מיליון שנה. הדינוזאור התגלה בשנת 2005 בדרום אפריקה. משמעות השם הוא "צייד הדרקונים", עקב גילויו ליד הרי דראקנסברג. דינוזאור זה הגיע לאורך 5.5-6.5 מטר ולפי כמה דעות גם ל-7 מטר ולמשקל 400 ק"ג, כך שהוא היה טורף-על ברחבי דרום אפריקה הקדומה. מהממצאים התגלו בעיקר עצמות לסת ושיניים ומהם נראה שהוא היה בעל "קסדה" גדולה מעל הלסתות בדומה לקרובו הדילופוזאורוס ואולי גם קצה עליון שנטה מטה. כנראה שהיה צייד דו-רגלי בעל רגליים חזקות אך זנב קטן. בתקופתו היו הרבה יערות מחטניים בדרום אפריקה וחיו בהם מיני זוחלים כמו תנינים, מחודקי ראש ודינוזאורים כמו הלסוטוזאורוס והמסוספונדילוס שכנראה שימשו לדרקוונטור מזון. מדיה וקבצים בנושא דרקוונטור בוויקישיתוף דרקוונטור, באתר GBIF (באנגלית)
דילופוזאוריים

דילופוזאוריים (שם מדעי: Dilophosauridae) היא משפחה של דינוזאורים מקבוצת התרופודה שחיו בתור היורה. הם בלטו בעיקר בגלל ה"קסדה" שהייתה לכמה מינים על ראשם שכנראה שימשו לחיזור או להרתעת יריבים. משפחה זו הייתה מהקדומות שבתרופודים לצידם של הצלופיזיים ושני המשפחות קרובות יחסית. בני משפחה זו היו בינוניים בגודלם והגיעו לאורך 4-7 מטר ולמשקל 300-500 ק"ג. הם חיו באמריקה הצפונית, אסיה, אפריקה והקריאולופוזאורוס חי אפילו באנטארקטיקה. מבנה שיניהם מרמז שהיו טורפים שאולי אפילו הכילו ניבים ארסיים. ואולם הם לא יכלו לירות את הארס מרחוק כפי שהם מתוארים בתרבות (בעיקר בסרט פארק היורה). סינוזאורוס (Sinosaurus) דרקוונטור (Dracovenator) דילופוזאורוס (Dilophosaurus) קריאולופוזאורוס (Cryolophosaurus) סרקוזאורוס (Sarcosaurus)? מדיה וקבצים בנושא דילופוזאוריים בוויקישיתוף
דוריגנתוס

דוריגנתוס (שם מדעי: Dorygnathus; משמעות השם: "לסתות חנית") הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת הרמפורינקוסיים שחי בתקופה יורה תחתון לפני 180 מיליון שנה. הוא עופף מעל הימים הרדודים שמעל אירופה הקדומה. לדוריגנתוס הייתה מוטת כנפיים של 1.5 מטר והכיל שרירי תעופה חזקים. הוא היה פרימיטיבי יחסית לפטרוזאורים והיה בעל שיניים גדולות שבלטו החוצה וזנב ארוך דמוי-חנית. מבנה שיניו מרמז על תזונתו מדגים שחיו בימים. ייתכן שהוא עף מעליהם וחטף דגים שעלו לפני המים, בדרך דומה לגיזרן מודרני. הוא התגלה בגרמניה ב-1860 ותואר בידי החוקר הגרמני יוהאן אנדראס וגנר. לצידו חיו פטרוזאורים קטנים נוספים כמו הרמפורינקוס והקמפילוגנתואידס (Campylognathoides) מאותה משפחה. מדיה וקבצים בנושא דוריגנתוס בוויקישיתוף דוריגנתוס, באתר GBIF (באנגלית)
מרמוסטיים

מרמוסטיים (שם מדעי: Callitrichidae) היא משפחת קופים בתת-סדרת קופים רחבי אף, המכילה את קופי המרמוסט והטמרין. זוהי משפחה של קופים קטנים, הנפוצים בחלקה הצפוני של יבשת אמריקה הדרומית. שיוכה של משפחה זו מוטל בספק, ויש הכוללים אותה כתת-משפחה (Callitrichinae) במשפחת הצבוסיים. במשפחה שלושה סוגים ששרדו, ועוד מספר מינים נכחדים המוכרים למדע. סיווגו של סוג רביעי, מרמוסט גולדיי (Callimico), שנוי במחלוקת בין החוקרים, אך הנטייה היא לשייכו למשפחת הצבוסיים. בני המשפחה הם מהקטנים שבפרימטים. משקלם נע בין משקלו של המרמוסט הזעיר, שאינו עובר את 100 הגרם, ועד למשקלו של הטמרין הרעמתי, 600 גרם. הם עירומים משיער בכל או ברוב פניהם. פרוותם רכה ומשיית, ולרבים מהם יש ציצות ממין זה או אחר. הם בעלי אפים קצרים וזנבות ארוכים, שאינם יכולים להיאחז. גפיהם הקדמיות קצרות מהאחוריות, אך עיקר תנועתם היא על ארבע רגליים. גולגולתם דומה לזו של צבוס קטן, אך תיבת המוח גדולה יותר, האף קצר יותר וסידור השיניים שונה - סידור השיניים אצל המרמוסטיים הוא זהה למעלה ולמטה, ומורכב משתי חותכות, ניב, שלוש טרום-טוחנות ושתי טוחנות, בעלות מבנה משולש - סה"כ 32 שיניים. בכך הם שונים מהצבוסיים שלהם טוחנת אחת יותר. ההבדל העיקרי בין בני משפחה זו לרוב הפרימטים הוא היותם מצוידים בטפרים, לעומת הציפורניים שמאפיינות את שאר בני הסדרה. מאפיין זה גרם בעבר לחוקרים להניח כי מדובר במשפחה פרימיטיבית יחסית, המקורבת לסנאים, אך מחקרים חדשים מראים כי מדובר במאפיין מפותח ביותר, ששב והופיע בבני המשפחה לאחר שכבר חיו באמריקה הדרומית. חלק מהמינים הם מונוגמיים, והאחרים חיים בקבוצות מרובות זכרים ומרובות נקבות. ברוב הקבוצות מהסוג הזה, הנקבה הדומיננטית מפרישה פרומונים שמונעים מהנקבות האחרות להתייחם, ולכן היא היחידה שמתעברת. כל הקבוצה מטפלת בצאצאים. כל בני המשפחה הם טריטוריאליים, וחיים בקבוצות קטנות של חמישה או שישה פרטים. זוהי קבוצת הפרימטים היחידה המולידה תאומים באופן סדיר - כ-80% מההמלטות הן של תאומים. העומס הגדול הכרוך בגידול תאומים מביא לכך שרוב מיני המרמוסטיים משתפים פעולה בגידול צאצאים - האב וחברי קבוצה שאינם ההורים משתתפים בגידול הצאצא, ובעיקר בנשיאתו. תזונתם מתבססת על פירות, חרקים, מוהל עצים ובעלי חוליות קטנים. יכולתם להיצמד לעצים, במיוחד לעצי גומי, בצורה מאונכת, לנקוב חור בקליפה באמצעות טופריהם ולשתות את המוהל (מיץ או גומי), היא ייחודית בין הפרימטים. משפחה מרמוסטיים (Callitrichidae) סוג ומין יחיד מרמוסט גמדי (Cebuella pygmaea) סוג ומין יחיד מרמוסט רוסמלן (Callibella humilis) סוג מרמוסט (Callithrix) סוג מרמוסט בהיר (Mico) סוג טמרין רעמתי (Leontopithecus) סוג טמרין גב-אוכף (Leontocebus) סוג טמרין (Saguinus) סוג ומין יחיד מרמוסט גולדיי (Callimico goeldii) - ייתכן ששייך למשפחת הצבוסיים. מדיה וקבצים בנושא מרמוסטיים בוויקישיתוף מרמוסטיים, באתר ITIS (באנגלית) מרמוסטיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מרמוסטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מרמוסטיים, באתר GBIF (באנגלית) מרמוסטיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Garber PA, Rosenberger AL, Norconk MA. 1996. Marmoset misconceptions. In: Norconk MA, Rosenberger AL, Garber PA, editors. Adaptive radiations of neotropical primates. New York: Plenum Pr. p 87-95.
רמפורינקוסיים

רמפורינקוסיים (שם מדעי: Rhamphorhynchidae) היא משפחת זוחלים מעופפים מסדרת הפטרוזאורים שחיו בתור היורה שלפני 180-148 מיליון שנה. הם היו מראשוני הפטרוזאורים והיו בעלי תכונות פרימיטיביות כגון שיניים בולטות בפיהם, זנב ארוך וחלל עיניים גדול. הם גם היו קטנים יחסית בהשוואה לפטרוזאורים מאוחרים יותר. מינים אלה נמצאו באזורים שונים בעולם לרבות באירופה, סין וחלק מאפריקה ואמריקה וכנראה עופפו מעל הימים הקדומים ושלו דגים במקורם המשונן. סוג ללא מקור Dolicorhamphus סוג Klobiodon סוג Parapsicephalus תת-משפחה Rhamphorhynchinae סוג Bellubrunnus סוג Cacibupteryx סוג דוריגנתוס (Dorygnathus) סוג הרפקטוגנתוס (Harpactognathus) סוג Nesodactylus סוג Orientognathus סוג Qinglongopterus סוג רמפורינקוס (Rhamphorhynchus) שבט Angustinaripterini סוג אנגוסטינריפטרוס (Angustinaripterus) סוג דיארק (Dearc) סוג סריקיפטרוס (Sericipterus) תת-משפחה Scaphognathinae סוג Fenghuangopterus סוג Jianchangnathus סוג Jianchangopterus סוג סקפוגנתוס (Scaphognathus) קומודקטילוס - מין הקרוב למשפחה שהיה מהראשונים בקבוצתו באמריקה מדיה וקבצים בנושא רמפורינקוסיים בוויקישיתוף רמפורינקוסיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רמפורינקוסיים, באתר GBIF (באנגלית)
לואיזה, נסיכת אנהלט-דסאו

לואיזה, נסיכת אנהלט-דסאו (בגרמנית: Luise von Anhalt-Dessau; ‏1 במרץ 1798 - 11 ביוני 1858) הייתה אשתו של גוסטב, רוזן הסן-הומבורג. לואיזה נולדה בדסאו ב-1 במרץ 1798, לפרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו ואמליה, רוזנת הסן-הומבורג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג וקרולינה, נסיכת הסן-דרמשטאדט. ב-12 בפברואר 1818 התחתנה לואיזה עם גוסטב, רוזן הסן-הומבורג, ממנו נולדו לה 3 ילדים. בשנת 1846 מת גיסה פיליפ, רוזן הסן-הומבורג, ובעלה גוסטב עלה לשלטון במקומו. בשנת 1848 מת בעלה, וב-11 ביוני 1858 מתה לואיזה בדסאו. ב-12 בפברואר 1818 התחתנה לואיזה עם גוסטב, רוזן הסן-הומבורג, ממנו נולדו לה 3 ילדים: קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג (1819–1872), התחתנה עם היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ אליזבת, נסיכת הסן-הומבורג (1823–1864) פרידריך, נסיך הסן-הומבורג (1830–1848) מדיה וקבצים בנושא לואיזה, נסיכת אנהלט-דסאו בוויקישיתוף לואיזה, נסיכת אנהלט-דסאו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
בקי אלברטלי

בקי אלברטלי (באנגלית: Becky Albertalli, נולדה ב-17 בנובמבר 1982) היא סופרת נוער אמריקאית, הידועה בזכות ספרה עטור השבחים סיימון מוצא את דרכו אשר יצא לאור בשנת 2015. הספר נכנס לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, זיכה אותה בפרסים רבים בתחום הספרות והיווה בסיס לסרט באהבה, סיימון. בנוסף כתבה את הספרים Leah on The Offbeat ו-The Upside of Unrequited, ואת What If It's Us אשר נכתב ביחד עם הסופר אדם סילברה. אלברטלי נולדה למשפחה יהודית רפורמית באזור אטלנטה, שם גדלה כל חייה ביחד עם אחותה קרולין. היא מתגוררת באזור אטלנטה ביחד עם בעלה בריאן ושני ביניהם, אוואן והנרי. סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת וסיליאן בקונטיקט ודוקטורט באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. עבדה כפסיכולוגית עד לידת בניה בשנת 2012. באותה העת החליטה לנסות לכתוב ספר, אשר הפך בסופו של דבר לספרה הראשון, ״סיימון מוצא את דרכו״. סיימון מוצא את דרכו (2015) (2017) The Upside of Unrequited (2018) Leah on the Offbeat נכתב במשותף עם אדם סילברה: (2018) What if It's Us אם אלה אנחנו (כתר ©2022) אתר האינטרנט הרשמי של בקי אלברטלי (באנגלית) בקי אלברטלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בקי אלברטלי, ברשת החברתית Goodreads בקי אלברטלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
רוזנות הסן-הומבורג

רוזנות הסן-הומבורג הייתה מדינה באימפריה הרומית הקדושה, שהתפצלה מרוזנות הסן-דרמשטדט בשנת 1622, והתקיימה עד לשנת 1866. בשנת 1622 הוקמה הרוזנות על חלק משטחי רוזנות הסן-דרמשטאדט, ופרידריך הראשון, רוזן הסן-הומבורג הפך לשליט הרוזנות. בתחילה היא הייתה כפופה להסן-דרמשטדט, אולם בשנת 1668 היא הפכה לרוזנות עצמאית. בתחילה הייתה הרוזנות מחולקת להסן-הומבורג ולהסן-הומבורג-בינגנהיים, אולם הם התאחדו לרוזנות אחת בשנת 1681. בשנת 1806 אוחדה הרוזנות עם הדוכסות הגדולה של הסן, אולם בשנת 1815, על ידי קונגרס וינה, האחרון המדינה נאלצה להכיר בעצמאותה של הסה-הומבורג, אשר קיבלה כתוספת את מייסנהיים. רוזנות הסן-הומבורג כללה שני חלקים, מחוז באד הומבורג בצד ימין של הריין, ומחוז מייסנהיים, אשר נוסף בשנת 1815, בצד שמאל של הנהר. בשנת 1866 מת פרדיננד, רוזן הסן-הומבורג ללא יורשים, ובעקבות כך הסן-הומבורג הועברה לשלטון הדוכסות הגדולה של הסן, בעוד מייסנהיים הועברה לידי ממלכת פרוסיה. מאוחר יותר באותה שנה, השטחים האלה נלקחו מתוך הסה-דרמשטדט שוב, ובשילוב עם שטחי נסיכות הבוחר מהסן, דוכסות נסאו, והעיר החופשית של פרנקפורט הם היוו את פרובינציית הסן-נסאו הפרוסית. כיום, אזור זה מהווה חלק מהמדינה הגרמנית של הסן. פרידריך הראשון, רוזן הסן-הומבורג (1622–1638) וילהלם כריסטוף, רוזן הסן-הומבורג (1638–1669) גאורג כריסטיאן, רוזן הסן-הומבורג (1669–1671) פרידריך השני, רוזן הסן-הומבורג (1680–1708) פרידריך השלישי, רוזן הסן-הומבורג (1708–1746) פרידריך הרביעי, רוזן הסן-הומבורג (1746–1751) פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג (1751–1820) פרידריך השישי, רוזן הסן-הומבורג (1820–1829) לודוויג, רוזן הסן-הומבורג (1829–1839) פיליפ, רוזן הסן-הומבורג (1839–1846) גוסטב, רוזן הסן-הומבורג (1846–1848) פרדיננד, רוזן הסן-הומבורג (1848–1866) מדיה וקבצים בנושא רוזנות הסן-הומבורג בוויקישיתוף
סטגוצרס

סטגוצרס (שם מדעי: Stegoceras; מילולית: "גג קרני" או "מקורה בקרן") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת הפכיצפלוזאוריים שחי באמריקה הצפונית בתקופת הקרטיקון העליון לפני 77-74 מיליון שנה. מסוג זה נמצאו 2 מינים: Stegoceras validum, אשר התגלה בפארק הפרובינציאלי דינוזאור, אלברטה, קנדה ב-1902. Stegoceras novomexicanum, אשר התגלה בניו מקסיקו ב-2011. דינוזאור זה היה קרוב להומלוצפל והגיע לאורך 2–2.5 מטרים (6.6–8.2 רגל) ולמשקל של 10–40 ק"ג בלבד, קטן יחסית למשפחתו. ייתכן שהמאובנים היו שייכים לפרט צעיר שהיה בעל גולגולת רכה יחסית. הגולגולת הייתה רחבה ובעלת רכס קשקשי מעל העיניים והפה והשיניים היו קטנים. היצור היה רץ על שתיים וכך כנראה נמלט מטורפים, נוסף על נגיחתו החזקה. קסדתו החזקה עזרה לו להילחם ביריביו ואולי גם למשוך נקבות, בדומה לקרני כבשים. כמה חוקרים רואים בגרבית'ולוס מין ששייך לסוג זה. דינוזאור זה מופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק. מדיה וקבצים בנושא סטגוצרס בוויקישיתוף סטגוצרס, באתר GBIF (באנגלית)
שמעון בן ננס

שמעון בן ננס המכונה גם סתם בן ננס היה תנא בדור השלישי. שמעון בן ננס היה חברם של רבי עקיבא ורבי ישמעאל. לפי חלק מן הדעות, היה מאלו שדנו לפני חכמים ביבנה. היה מומחה גדול בדיני ממונות, עד שפעם אחת לאחר שניצח את רבי ישמעאל בוויכוח בדיני ממונות, אמר רבי ישמעאל: ”הרוצה שיחכים, יעסוק בדיני ממונות, שאין לך מקצוע בתורה גדול מהן, שהן כמעיין הנובע, והרוצה שיעסוק בדיני ממונות, ישמש את שמעון בן ננס” (משנה, מסכת בבא בתרא, פרק י', משנה ח'). גם את רבי עקיבא ניצח בוויכוח בעניין קרבנות חג השבועות, ובוויכוח אחר סייע לעמדת ר' עקיבא בוויכוח. במחקר המודרני יש הטוענים שכינויו "בן ננס" ניתן לו משום שהיה קטן קומה מאוד. נותרו לנו ממנו אמרות הלכתיות בלבד. מבין ההלכות שהשתמרו ממנו: אסור לעטר את סל הביכורים בפירות שבעת המינים (משנה, מסכת בכורים, פרק ג', משנה ט'). מותר לפרוס עור של גדי על גבי רהיט שנשרף בשבת, מפני שהעור איננו נשרף (משנה, מסכת שבת, פרק ט"ז, משנה ה'). שרץ שנמצא בהיכל, באולם ובין האולם ולמזבח מוציאים אפילו בשבת (משנה, מסכת עירובין, פרק י', משנה ט"ו). מי שהיו לו כמה נשים ונפטר, כולן נוטלות את ככתובתן בשבועה, כולל האחרונה (משנה, מסכת כתובות, פרק י', משנה ה'). גם עדים פסולים יכולים לחתום על קשריו של גט קרח (גט מקושר שקשריו מרובים מעדיו) (משנה, מסכת גיטין, פרק ח', משנה י'). בהלכות אונאה, אם מוכר אמר שתי אמירות סותרות, הולכים אחר דבריו האחרונים. למשל:, אם אמר המוכר "מידה בחבל אני מוכר לך הן חסר הן יתר", שהביטוי "מידה בחבל" פירושו מידה מדויקת והביטוי "הן חסר הן יתר" פירושו מידה שאינה מדויקת, אמירתו האחרונה גוברת על אמירתו הראשונה (משנה, מסכת בבא בתרא, פרק ז', משנה ג'). במקרה של "חנווני על פנקסו" (אדם שהורה למוכר לתת סחורה לאדם אחר על חשבונו, וישנה מחלוקת בין המוכר למוטב האם הסחורה ניתנה או לא) שני הצדדים לא נשבעים (משנה, מסכת שבועות, פרק ז', משנה ה'). ביום ליקוט עצמות, אין לזלף יין על עצמות, מפני שהוא מתנדף, אלא רק שמן (מסכתות קטנות, מסכת שמחות, פרק יב הלכה ט). "מצינו פסוק כולל יותר והוא ואהבת לרעך כמוך" (ר' יעקב בן חביב, הקדמת הכותב ל"עין יעקב"). הרב אהרן הימן, "שמעון בן ננס", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמודים 1205-1206, באתר היברובוקס Simeon Ben Nanas באתר "Encyclopedia" (באנגילת). לפי רב נחמן בר יצחק היו אלה "שמעון שמעון ושמעון חנן וחנניה", שמעון אחד זהו בן זומא, ואחד זהו בן עזאי חנן זהו חנן המצרי וחנניה הוא רבי חנינא בן חכינאי (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף י"ז, עמוד ב'). רבנו חננאל מזהה את "שמעון" השלישי עם שמעון בן ננס, וכך כתב הרמב"ם בהקדמתו לזרעים וכן רבי אברהם זכות בספר יוחסין. אולם לדעת רש"י זהו שמעון התימני. הרב אהרן היימן מצדד בדעת רש"י, משום שבן ננס מתואר כחברו של ר"ע ולא תלמידו. משנה, מסכת מנחות, פרק ד', משנה ג' וספרא אמור יג ה. תוספתא, מסכת מקואות, פרק ח הלכה ו, לפי נוסח משה שמואל צוקרמנדל. בגרסת הדפוסים, סייע בן ננס דווקא לרבי יוסי הגלילי כנגד ר' עקיבא. שמואל קליין, לחקר השמות והכינויים, עמוד 341 (17) (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
אבליזאורוס

אבליזאורוס (שם מדעי: Abelisaurus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האבליזאוריים שחי באמריקה הדרומית בקרטיקון לפני 80 מיליון שנה. דינוזאור זה התגלה לראשונה ב-1985 בארגנטינה ומהשרידים נמצאה רק גולגולת אחת ללא לסת תחתונה. ונקרא על שם הזואולוג הארגנטינאי רוברטו אבל (Roberto Abel), מנהל המוזיאון בו מצויה הגולגולת. הסוג אוקזאורוס נחשב בעבר כמין של אבליזאורוס אך הוא הופרד. דינוזאור זה היה קרוב משפחתו של הקרנוטאורוס והיה בעל גולגולת רחבה באורך 85 סנטימטר ובעלת מבנה לסת של אוכל בשר. היצור השלם הגיע לאורך משוער של 7.4 מטרים. הוא היה טורף בעל רגליים קצרות מאוד ולסתות חזקות שנועדו למחוץ עצמות בדומה לצבוע. יכול להיות שהדינוזאור ניזון מיצורים קטנים או מנבלות, אך יכול להיות שגם צד דינוזאורים איטיים כמו זאורופודים שהיו נפוצים בארגנטינה הקדומה. מדיה וקבצים בנושא אבליזאורוס בוויקישיתוף אבליזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אבליזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
דיקראוזאורוס

דיקראוזאורוס (שם מדעי: Dicraeosaurus; משמעות השם: "לטאה מפוצלת כפולת ראש") הוא דינוזאור ממשפחת הדיקראוזאוריים שהשתייך לקבוצת הזאורופודים. מאובניו התגלו בטנזניה ב-1914 בידי החוקר הגרמני ורנר יאננש (Werner Janensch). הדיקראוזאורוס היה דינוזאור בעל מפרש גבי כמו האמרגזאורוס מאמריקה הדרומית שהיה קטן יחסית והגיע לאורך של 12 מטר בלבד. הוא היה בעל ראש עבה וצוואר קצר יחסית, בו היו 12 חוליות, שיכל להתרומם עד לגובה 3 מטר. חוליות אלה היו בולטים ודמו בצורתם לאות Y ולא היו ישרים כמו קרובי משפחתו, מה שנתן לו את שמו. הוא חי בסופו של היורה לפני 155-150 מיליון שנה לצד הרביוורים שונים כמו הג'ירפטיטאן והקנטרוזאורוס. לדינוזאורים אלה היו גדלים אחרים וכנראה שהם ניזונו מצמחייה ברמות אחרות מבלי להתחרות אחת בשנייה. מדיה וקבצים בנושא דיקראוזאורוס בוויקישיתוף דיקראוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דיקראוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Dicraeosaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)
דמויי דיפלודוקיים

דמויי דיפלודוקיים (שם מדעי: Diplodocoidea) היא על-משפחה של דינוזאורים גדולים שחיו מהיורה התחתון עד הקרטיקון העליון. בני קבוצה זו היו בעלי כמה מינים כמו האמפיקוליאס, הדיפלודוקוס, האפטוזאורוס והסופרזאורוס שהיו גדולים וארוכים מאוד והם השתמשו בצווארם כדי להגיע לעלי העצים הגבוהים. עם זאת חלקם דווקא היו בעלי צוואר קצר והותאמו לאכילת מזון קרקעי. לזאורופודים אלה היו שיניים דקות דמויות עפרונות שנועדו רק לתלוש עלים מענפי העצים. הם היו בעלי זנבות ארוכים שנועדו להגנה. לחלקם כמו הדיקראוזאוריים היו דוקרנים לאורך עמוד השדרה והם כנראה יצרו מפרש. משפחה הפלוקנטוזאורוסיים (Haplocanthosauridae) קבוצה דיפלודוקימורפה (Diplodocimorpha) משפחה רבאצ'יזאוריים (Rebbachisauridae) קבוצה פלגליקאודטה (Flagellicaudata) משפחה דיקראוזאוריים (Dicraeosauridae) משפחה דיפלודוקיים (Diplodocidae) מדיה וקבצים בנושא דמויי דיפלודוקיים בוויקישיתוף דמויי דיפלודוקיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)