laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דוד הובר

דוד הובר (פלמית: David Hubert; נולד ב-12 בפברואר 1988) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת הקשר. הובר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גנק ובשנת 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד וסטרלו. בעונת 2008/2009 הפך לשחקן בקבוצה הבוגרת עימה זכה בגביע הבלגי. ב-13 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד סרקל ברוז'. בעונת 2011/2012 עלה עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות לאחר שגברה 1-4 בדו-קרב בעיטות הכרעה נגד מכבי חיפה. בינואר 2013 הושאל לגנט עד לסיום העונה עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו ל-4 שנים. בתום העונה מימשה גנט את ההצעה והוא חתם ל-4 שנים במועדון. לאחר שהובר לא היה מרוצה ממעמדו בקבוצה, בינואר 2014 הושאל להפועל באר שבע עד לסיום העונה. בקיץ 2014 הושאל לואסלנד-בוורן והצליח לעזור לקבוצה להישאר בליגה. את עונת 2015/2016 התחיל כשחקן סגל בגנט ואף זכה עימה בסופר קאפ הבלגי, אך לקראת סיום מועד ההעברות האחרון הושאל לרויאל מוסקרון-פרוולץ. בקיץ 2017 חתם בלוון. ב-10 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה בתיקו 0-0 נגד סלובניה. גנק אליפות בלגיה: 2010/2011 הגביע הבלגי: 2008/2009 הסופר קאפ הבלגי: 2011 גנט הסופר קאפ הבלגי: 2015/2016 דוד הובר, באתר Transfermarkt דוד הובר, באתר Soccerway דוד הובר, באתר WorldFootball.net דוד הובר, באתר National Football Teams דוד הובר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דוד הובר".
שמשון מקוצי

רבי שמשון בן שמשון מקוצי הידוע בכינויו הש"ר מקוצי היה רב מן הראשונים, בן המאה ה-12, מבעלי התוספות. היה מצאצאיו של רבי יוסף טוב עלם. אביו רבי שמשון היה בן דודם של האחים רבי ידידיה ממלאן ורבי שמשון. נינו של רבי שמשון הזה, היה רבי שמשון מקינון. חי ופעל בקוּצִי (קוסי; Coucy (אנ')) שבחבל פיקרדי. בכינויו "השר" נכרכה אגדה על מינויו לשר העיר קוצי שזכתה לגרסאות ספרותיות נפוצות מאת סופרים כמו מאיר להמן ומיכה יוסף ברדיצ'בסקי, אך הגורם הפשוט לכינוי זה הוא הרצון להימנע מלכנותו "הר"ש", כינוי בעל משמעות שלילית; ולכן הפכו את ראשי התיבות לכינוי בעל משמעות מכובדת, "הש"ר". הוא היה תלמידו של ר"י הזקן וגיסו של רבי משה מקוצי בעל הסמ"ג. תלמידו הידוע הוא רבי יצחק מווינה מחבר "אור זרוע". גם רבי אהרן בן יוסי הכהן, מחבר ספר הג"ן על התורה היה תלמידו, ובשני מקומות הוא מביא מדבריו וקורא לו "מורי רבינו שמשון בן רבי שמשון". הרב נפתלי יעקב הכהן, "הר"ר שמשון בן שמשון מקוצי", אוצר הגדולים אלופי יעקב, חיפה, תשכ"ז–תש"ל, חלק ט, עמוד סד, באתר היברובוקס גוטהרד דויטש וזיגמונד מנהיימר, ‏"שמשון בן שמשון", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) "פרקי תולדות", בתוך "ספר הכריתות", הוצאת "דברי סופרים", ירושלים, תשמ"ג. ראו: מאיר להמן, השר מקוצי, תרגום: משה שנפלד, תל אביב: הוצאת נצח, תש"ח ומהדורות נוספות. במהדורת רייזל פרידמן, נקרא הספר: הנסיך היהודי: ספור מחיי חד מגאוני קמאי רבי שמשון בעל התוספות השר מקוצי, מהדורה חדשה, ירושלים 2014. ואחריו מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, השר מקוצי, בספרו "ממקור ישראל". בשם הגדולים מערכת גדולים אות ש [לה] כתב: רש"י הוא רבינו שלמה יצחקי בזה"ל: רש"י. מצאתי כתוב בקונטרס ישן נושן שקראוהו רש"י והוסיפו יו"ד לרמוז שם אביו ר' יצחק כדי שלא לומר ר"ש. וכן נזהרו לכתוב על רבינו שמשון הש"ר משאנץ וכן הש"ר מקוצי כדי שלא לכתוב ר"ש עכמ"ך. ואנו קבלנו דמ"ש השר מקוצי הוא על סמ"ג. בראשית לז כט ובבמדבר יא כו ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאו הניתן לאזהרת מיתת בית דין

לאו הניתן לאזהרת מיתת בית דין הוא מצוות לא תעשה אשר יש עליה עונש של מיתת בית דין, כגון לא תנאף או חילול שבת. לדעת רבי עקיבא אין לוקים על לאו זה אף במקרה שאינו מתחייב מיתה (כגון שלא התרו בו). וכן נפסק להלכה, שאין לוקים על לאו זה. בדין העובר על לאו זה שיש בו מיתת בית דין, נחלקו בתלמוד, התנאים רבי עקיבא ורבי ישמעאל: לדעת רבי ישמעאל לוקים אף על לאו זה כשאר לאוים. לדעת רבי עקיבא אין לוקים אף במקום שאין חייב מיתה כגון שלא התרו בו למיתה. טעמו, כיוון שאין עונשין אלא אם כן מזהירין, כלומר, שאין מתחייבים עונשי מלקות ומיתה אלא אם כן מוזהרים עליהם בלאו, וכיון שלאו זה כבר הוצרך לחייב עונש מיתה אין אפשרות ללמוד ממנו שיחייב גם עונש מלקות. דעת התוספות שאף לאו הכולל מספר מעשים ורק על מקצתם יש עונש מיתה, אינו לוקה אף על עבירת המעשים שאין עליהם עונש מיתה. כגון המחמר בשבת אינו לוקה, כיוון שהלאו הוא הלאו הכללי של כל איסורי שבת שיש עליהם עונש מיתה, למרות שעל מחמר אין עונש מיתה. בדעת הרמב"ם, כתב הרב איסר זלמן מלצר בספרו אבן האזל שחולק על התוספות וסובר שבמקום כזה לא נחשב שניתן לאזהרת מיתת בית דין. מסכת מכות, דף י"ג, עמוד ב'. משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק י"ח, הלכה ב' והוא אחד מששת הלאוין שאין לוקים עליהם: לאו שאין בו מעשה לאו שניתן לאזהרת מיתת בית דין לאו הניתן לתשלומין לאו הניתק לעשה לאו שבכללות לאו הבא מכלל עשה מסכת בבא קמא, דף ע"ד, עמוד ב' ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מישל בראון

מישל בראון (בספרדית: Michel Brown; נולד בשם מיסאל בראוורניק בייגול (Misael Browarnik Beiguel), ב-10 ביוני 1976) הוא שחקן ודוגמן ארגנטינאי-יהודי. בראון נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה, לקרלוס וסיליביה בראון. יש לו שני אחים, ניקולאס (ניקו) ולורנה. בראון הופיע לראשונה בטלוויזיה בגיל 16 כשהשתתף בשעשועון הטלוויזיה של כריס מורנה, "שחק איתי". ב-1994 שיחק במספר טלנובלות ארגנטינאיות. בשנת 1996 שיחק בסדרת הילדים המצליחה "קטנטנות". ב-1997 הוציא דיסק ראשון, הנקרא על שמו - "מישל", והופק על ידי מורנה. כמו כן דגמן עבור מספר חברות. ב-1999 עבר למקסיקו, שם קיבל תפקיד בטלנובלה "חלומות הנעורים". בשנת 2002 קיבל את אחד התפקידים הראשיים בטלנובלה המקסיקנית "תעלי על האופנוע שלי" לצדם של פאולה נונייס ומארק תאצ'ר. ב-2004 זכה בראון בפרס מטעם Telenovela Bulgaria כ"השחקן הצעיר הטוב ביותר" עבור השתתפותו ב"תשוקת הנצים". ב-2010 הנחה את הגרסה הלטינית לתוכנית "הישרדות". בשנת 2019 שיחק בסדרת הטלוויזיה ההיסטורית בהפקה משותפת של ספרד ומקסיקו; "Hernán" מבית פריים וידאו; בראון גילם את השליט הספרדי פדרו דה אלוואראדו ועלילתו מתרכזת בקונקיסטאדור הרנאן קורטס. בשנת 2021 גילם את דמותו של פלאזה במותחן הפוליטי הספרדי "Parot" של פריים וידאו, ועלילתו מתרחשת בשנת 2013 בספרד, ועוקב אחר רוצח סדרתי של אסירים לשעבר. בשנת 2022 החל לככב בסדרת הדרמה והמתח הקולומביאנית "הלב המסומן" מבית נטפליקס. בראון נשוי לדוגמנית והשחקנית הקולומביאנית מרגריטה מונוז מאז 23 בפברואר 2013. הוא דובר ספרדית, פורטוגזית, אנגלית ועברית. קטנטנות (1997-1996) - טומי הנער השכן (1998) - פקונדו אריאס חלומות הנעורים (2000) - דוד תעלי על האופנוע שלי (2002) - ריקרדו מהי אהבה (2002) - כריסטיאן אוקמפו להתאהב (2003) - מריאנו תשוקת הנצים (2003) - פרנקו רייס למדי אותי לאהוב (2004) - פבלו מנדס התחלה חדשה (2006) - דייגו [אל ראז'ו] ואלדס פיזיקה או כימיה (2008) - מיגל רוח הרפאים של מלון גרנד (2009) - מיגל טורו Correo de inocentes‏ (2011) - ג'רארדו אהבה ללא הסתייגות (2014) - דיאגו אוליבטרה אשת הקנטאור (2017-2016) - ג'רארדה דוארטה פאלקו (2018) - אלחנדרו פאלקו לאהוב עד מוות (2019-2018) - ג'קובו הלב המסומן (2022 - 2023) - סימון דוקה מעבר ליער (2006) - שירה מדרה לונה (2007) - אנחל Desafio la gran batalla ‏ (2010) אתר האינטרנט הרשמי של מישל בראון מישל בראון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מישל בראון, ברשת החברתית אינסטגרם מישל בראון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מישל בראון, באתר AllMovie (באנגלית) מישל בראון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה ובנושא ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זבד דקל הוסי

זבד דקל הוסי (שם מדעי: Diplogale hosei) הוא מין של זבד ממשפחת הגחניים שהוא מין נדיר ויחידי בסוג Diplogale. הוא אנדמי לצפון מערב האי בורנאו שבמלזיה ובברוניי. הוא קרוי ע"ש החוקר צ'ארלס הוס (1863 - 1929). הזבד הוא חום-כהה או חום-שחור והגחון לבן או חום בהיר ויש לו רגליים קצרות. הפנים לבנות ובעלות אוזניים קטנות, "מסיכה" באזור העיניים וחוטם ושפם ארוכים. הפרווה דלילה והרגליים כמעט חשופות משיער. אורכו 48-54 ס"מ והזנב 28-34 ס"מ. משקלו עד 2 ק"ג. הוא חי בטבע בסבה ובסראוואק שבמלזיה, וכן בברוניי. הם חיים במגוון אזורים מיערות הרריים לג'ונגלים עבותים וגם בשטחי ביצות ולאורך גדות נהרות. הם נפוצים בעיקר בפארק הלאומי קינבאלו שבסבה. זהו מין יחידאי החי בין העצים וגם על הקרקע ביער ויוצא לאכול בלילה. הוא ניזון מדגים קטנים, חסילונים, סרטנים, צפרדעים וחרקים ופחות אוכלים פירות ממיני זבדים אחרים. ביום הוא ישן במאורה בין העצים או בסלעים. זבד זה גולה בטבע ב-1892 אך רק ב-1997 הצליחו להשיג זבד כזה ולגדלו בשבי והוא שוחרר לאחר חודשיים. מאז המין לא מגודל בשבי. המין נמצא בסכנת הכחדה כתוצאה מגידול יתר ופגיעה בשטחי המחיה שלו והאוכלוסייה הנוכחית הצטמצמה ב-30% מהאוכלוסייה שלה לפני 15 שנים. מדיה וקבצים בנושא זבד דקל הוסי בוויקישיתוף זבד דקל הוסי, באתר ITIS (באנגלית) זבד דקל הוסי, באתר NCBI (באנגלית) זבד דקל הוסי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זבד דקל הוסי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) זבד דקל הוסי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זבד דקל הוסי, באתר GBIF (באנגלית) זבד דקל הוסי באתר הרשימה האדומה של IUCN
מילס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מילס – דמות מהמיתולוגיה היוונית האחים מילס – להקה אמריקאית קבוע מילס – קבוע מתמטי פצצת מילס – סדרה של רימוני יד מתוצרת בריטניה אישים: ג'ולייט מילס – שחקנית אנגלייה ג'ון אטא מילס – פוליטיקאי גנאי ג'ון מילס – שחקן קולנוע אנגלי דונה מילס (אנ') – שחקנית אמריקאית היילי מילס – שחקנית אנגלייה ינון מילס – עיתונאי ישראלי מייק מילס – מוזיקאי אמריקאי נורמן מילס – שחקן אנגלי נעם מילס – סייפת ישראלית סי. רייט מילס – סוציולוג אמריקאי פאטי מילס – כדורסלן אוסטרלי רוברט מילס – ארכיטקט אמריקאי מיל מיילס
רודולף פון אלט

רודולף ריטר פון אלט (בגרמנית: Rudolf Ritter von Alt; ‏האזנה‏Ⓘ‏ ‏28 באוגוסט 1812 - 12 במרץ 1905) היה צייר אוסטרי שהתמקד בציורי נוף וציור אדריכלי. נולד בשם רודולף אלט, ובתואר "פון אלט" עם התוספת "ריטר" החל להשתמש כשקיבל תואר אצולה בשנת 1889. אביו הוא אמן הליתוגרפיה יאקוב אלט ואחיו הוא הצייר פרנץ אלט. מדיה וקבצים בנושא רודולף פון אלט בוויקישיתוף אלט, רודולף פון באנציקלופדיה המקוונת AEIOU (אנ') רודולף פון אלט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רודולף פון אלט, באתר MusicBrainz (באנגלית) רודולף פון אלט, באתר Discogs (באנגלית)
בלדווין השישי, רוזן פלנדריה

בלדווין השישי, רוזן פלנדריה (1030–1070) הידוע גם בשם בלדווין הטוב היה רוזן רוזנות אנו משנת 1051 עד מותו ב-1070 ורוזן פלנדריה בין השנים 1067 ל-1070 הוא היה בנו של בלדווין החמישי, רוזן פלנדריה הקודם. בלדווין השישי היה בנו הבכור של בלדווין החמישי, רוזן פלנדריה ושל אדלה מצרפת, בתו של רובר השני, מלך צרפת. הוא היה גם האח של מתילדה מפלנדריה, אשתו של ויליאם הכובש, מלך אנגליה. בלדווין התחתן עם ריצלדה מאנו, יורשת העצר של רוזנות אנו. כתוצאה מהנישואין הכריז היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מלחמה על בלדווין כדי לספח את רוזנות אנו אך הובס ונכשל. ארנולף השלישי, רזון פלנדריה בלדווין השני, רוזן אנו מדיה וקבצים בנושא בלדווין השישי, רוזן פלנדריה בוויקישיתוף למידע נוסף, באתר geni.com
נקודת הקרנה

במהלך מטר מטאורים, נראה כאילו כל המטאורים מגיעים מאותה נקודה ברקיע. נקודה זו מכונה "נקודת ההקרנה" (באנגלית: radiant) של המטר, אך למעשה המטאורים נעים כולם בקווים מקבילים לעבר כדור הארץ, ונקודת ההקרנה היא תוצאה של פרספקטיבה, בדומה לפסי רכבת ישרים ה"נפגשים" באופק לעיני צופה העומד עליהם (ראו נקודת מגוז). צופה אומנם עשוי לראות מטאור בכל מקום בשמיים, אך כיוון התנועה, אם מתחקים אחר נתיב הגעתו, יצביע על נקודת ההקרנה. מטאור שלא מצביע על נקודת ההקרנה הידועה הוא מטאור ספורדי (אקראי, לא סדיר) ואינו נחשב כחלק מהמטר. מִטְרוֹת המטאורים השונים מכונים על שם קבוצת הכוכבים שבה נמצאת נקודת ההקרנה שלהם, כגון ה"פרסאידים" על שם הקבוצה פרסאוס, ה"לאונידים" על שם קבוצת אריה (leo), ה"אוריונידים" על שם קבוצת אוריון, וכדומה ביתר המְטָרוֹת. נקודת ההקרנה של מִטְרוֹת מטאורים רבים משתנה תוך כדי התקופה שבה מתרחש המטר. לדוגמה, נקודת ההקרנה של האלפא אאוריגידים זזה יותר ממעלה כל לילה. מִטְרוֹת מטאורים נגרמים בדרך כלל משְׁבָלִים של אבק ופסולת שנותרים אחרי מעבר שביט. האבק הזה ממשיך לנוע לאורך השובֶל של השביט, וכאשר כדור הארץ חולף דרכו, אבנים ואבק נכנסים לתוך אטמוספירת כוכב הלכת וכך נוצר מטר מטאורים. מכיוון שכל האבק נע באופן כללי באותו כיוון, המטאורים שפוגעים באטמוספירה "מצביעים" כולם על הכיוון של מסלול השביט, ובגלל המרחק הרב נראה כאילו כל המטאורים בוקעים מאותה נקודה. יוצא דופן בדרך היווצרותו הוא מטר הג'מינידים, שנגרם מחדירת חלקיקים משובל האסטרואיד 3200 פאת'ון (Phaethon) לאטמוספירה, שככל הנראה מתאים להיות אסטרואיד פאלאדיאני. נקודת ההקרנה של מטר הג'מינידים נמצאת בקבוצת הכוכבים תאומים (gemini). מיקום נקודת ההקרנה הוא גורם משפיע מאוד בצפייה במטאורים. אם נקודת ההקרנה נמצאת על קו האופק או מתחת לו, ניתן יהיה לראות מספר מועט, אם בכלל, של מטאורים. זאת מכיוון שהאטמוספירה מגינה על הארץ מפני רוב הפסולת, ורק המטאורים שבמקרה נעים בקו משיק כמעט לפני כדור הארץ יהיו ניתנים לצפייה. מצפה כוכבים כדור הארץ, מילון מונחים: Radiant ב-NASA.gov (באנגלית)
יאקוב אלט

יאקוב אלט (בגרמנית: Jakob Alt‏; 27 בספטמבר 1789 – 30 בספטמבר 1872) היה צייר ואמן ליתוגרפיה גרמני. אביהם של רודולף פון אלט ופרנץ אלט. אלט התמחה בעיקר בציורי נוף, ונוף עירוני. יאקוב אלט נולד בפרנקפורט ליוהאן אלט וברברה לבית הורסט, למד בתחילת דרכו אצל אמן המיניאטורה יוהאן פטר בר ואביו יוהאן פרידריך בר (Beer), בשנת 1810 הגיע ללמוד בווינה, ונשלח בין 1813 ל-1820 מספר פעמים לצייר נופים במחוזות שונים של האימפריה האוסטרית, התנסות שקיבעה את מעמדו כצייר נוף. בהמשך שיתף פעולה עם אמנים אחרים ביצירת הדפסים של נופים מרחבי האימפריה. הוא היה מורהו הראשון של בנו הבכור רודולף ושל בנו הצעיר פרנץ, ששיתפו עמו פעולה בפרויקטי הנופים שלו, עד שפיתחו קריירות עצמאיות. אוסף ציוריו הגדול נמצא כיום במוזיאון הלאומי של אוסטריה תחתית, ה-"Landesmuseum Niederösterreich" (גר'). המערה הכחולה בקאפרי ונציה, 1835 מראה רומא, 1837 צבע מים מוצג כיום באלברטינה, וינה טירת שטיבר, אוסטריה, 1834 מפרץ דוברובניק, 1840 אינסברוק, 1845 יבלונקוב, 1840 וינה מדיה וקבצים בנושא יאקוב אלט בוויקישיתוף יאקוב אלט ב-ArtCyclopedia יאקוב אלט, באתר MusicBrainz (באנגלית) יאקוב אלט, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לינסנג לייטוני

לינסנג לייטוני (שם מדעי: Poiana leightoni) הוא מין טורף קטן ממשפחת הגחניים וקרוב משפחתו של לינסנג אפריקני, שהוא המין הקטן במשפחה. לינסנג זה בעבר נחשב לתת-מין של לינסנג אפריקני, אך נחשב כמין עצמאי היום. הוא מאוד דומה לו וחי רק ביערות מערב אפריקה במדינות ליבריה וחוף השנהב. הוא דומה מאוד ללינסנג האפריקני והוא מוארך וצבוע בצהוב עם כתמים על גופו וכמוהו יש לו זנב מוארך מאוד ופנים קטנים ורזים. הוא טורף הניזון בעיקר מחרקים, עופות קטנים ויונקים קטנים וכן מפירות והוא חי לבדו ויוצא בעיקר בלילות. הארגון הרשימה האדומה של IUCN קבע את מצב השימור של לינסנג לייטוני כפגיע. סביר להניח כי האוכלוסייה היא בת 6,700–10,000 פרטים בוגרים (אומדן גס מבוסס על אזור בגודל של כ-50,000 קילומטרים רבועים). לא סביר שצפיפות אוכלוסייה ממוצעת עולה על 2–3 פרטים בשטח של 10 קילומטרים רבועים, כש-67% מתוכם הם בוגרים. האוכלוסייה הצטמצמה ככל הנראה ב-10% לפחות ב-12 השנים האחרונות, בהתבסס על שיעור כריתת יערות בבתי הגידול הידועים שלה ביערות גינאה עילית, ובתוספת השפעות של ציד. מדיה וקבצים בנושא לינסנג לייטוני בוויקישיתוף לינסנג לייטוני, באתר ITIS (באנגלית) לינסנג לייטוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לינסנג לייטוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לינסנג לייטוני, באתר GBIF (באנגלית) לינסנג לייטוני באתר הרשימה האדומה של IUCN "Poiana leightoni (Leighton's Linsang, West African Linsang, West African Oyan)". IUCN.
זבד דקל סולאווסי

זבד דקל סולאווסי (שם מדעי: Macrogalidia musschenbroekii) הוא מין של זבד גדול ממשפחת הגחניים בינוני החי בטבע בדרום-מזרח אסיה והוא מין יחיד בסוגו. מין זה חי בטבע רק באי סולאווסי שבמדינת אינדונזיה. הזבד הוא בעל פרווה רכה בצבע חום-ערמוני והגחון בצבע אדמדם עד לבן, ושני פסים לא בולטים לאורך הגב. הוא בעל זנב ארוך עם טבעות חומות כהות בתחילת הזנב וגם בסופו כשבאמצע הפסים לא בולטים. האורך הוא 35 ס"מ והזנב באורך 25 ס"מ ומשקלם 3.6-6 ק"ג. הוא בעל לסת קטנה אך אוזניים ועיניים גדולות. האף מכוסה בשערות שפם שחורות. הם חיים ביערות שונים באי סולאווסי. הם מתרחקים אזורים הרריים וכן מאזורים מאוכלסים ועירוניים. כמו רוב הגחניים הם אוכלי כל וניזונים מפירות, עשבים, חרקים ויונקים קטנים ולעיתים הם גם יצודו ציפורים. הזבד נמצא בסכנת הכחדה כתוצאה מכריתת היערות וכן מגידול באוכלוסייה האנושית באזור האי בו הוא חי. מדיה וקבצים בנושא זבד דקל סולאווסי בוויקישיתוף זבד דקל סולאווסי, באתר ITIS (באנגלית) זבד דקל סולאווסי, באתר NCBI (באנגלית) זבד דקל סולאווסי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זבד דקל סולאווסי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זבד דקל סולאווסי, באתר GBIF (באנגלית) זבד דקל סולאווסי באתר הרשימה האדומה של IUCN
פרנץ אלט

פרנץ אלט (בגרמנית: Franz Alt‏; 16 באוגוסט 1821–13 בפברואר 1914) היה צייר נוף אוסטרי, בנו של יאקוב אלט ואחיו של רודולף ריטר פון אלט. בעקבות אביו עסק פרנץ רבות בציורי נוף ונוף עירוני. תעלת רוטרדם סלון בווינה מינכן כיכר פטרוס הקדוש, 1879 פורום בואריום, רומא, 1859 מדיה וקבצים בנושא פרנץ אלט בוויקישיתוף
Dojo Toolkit

Dojo Toolkit היא ספריית JavaScript הנתמכת בין דפדפנים שונים (cross-browser), שייעודה כתיבה מהירה של אפליקציות רשת. Dojo Toolkit היא תוכנה חופשית בקוד פתוח המפורסמת תחת רישיונות BSD ו-Academic Free License. יצאה לראשונה בשנת 2004. הספרייה נותנת כלים, יכולות ותבניות, כדי שהמפתח לא יזדקק לכלים נוספים. אף על פי שג'אווה סקריפט לא מיועדת לכך במקור, Dojo Toolkit מכילה כלים לפיתוח מודולרי ומונחה-עצמים. כמו כן היא מכילה אוסף נרחב של תבניות קיימות, וידג'טים וגיליונות עיצוב (css). Dojo Toolkit מכילה את הספריות הבאות: dojo - הספרייה המרכזית משמשת ליצירה, עיבוד וניווט בתוך ה-DOM, כלים לתכנות מונחה עצמים, יצירת אובייקטים, יצירה והקשבה לאירועי דפדפן שונים. dijit - ספרייה המכילה יכולות גרפיות שונות, אוסף נרחב של וידג'טים, וכלים ליצירת וידג'טים חדשים. dojox - ספרייה ששימושה ההיסטורי היה לצורך פיתוח גרסאות ראשוניות, בעתיד אמורה להימחק ותוכנה יפוזר בין שתי הספריות המוזכרות לעיל. utils - ספרייה המכילה כלי עזר למפתח כמו דחיסה, יעילות ועוד. לאורך השנים נוצרה ביקורת רבה על Dojo Toolkit, בכך שהספרייה מסובכת וקשה ללימוד. כמו כן הספרייה מאוד גדולה דבר הגורם לזמן טעינה איטי, ולעיתים עלולה לגרום להאטה בביצועי הדפדפן ולדליפות זיכרון. פיתוח נכון יכול למנוע את הבעיות שהוזכרו לעיל. אתר האינטרנט הרשמי של Dojo Toolkit Dojo Toolkit, ברשת החברתית אקס (טוויטר) DojoX — The Dojo Toolkit - Reference Guide, dojotoolkit.org
גחן אנגולי

גחן אנגולי (שם מדעי: Genetta angolensis) הוא מין של גחן החי בערבות וסוואנות אפריקה במדינות: אנגולה, מלאווי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, מוזמביק, טנזניה, זמביה וזימבבואה. מין זה הוא נפוץ ואיננו מגיע לסכנת הכחדה. אורכו של הגחן 44–48 ס"מ, זנבו מגיע ל-38–43 ס"מ והוא בעל פרווה צהובה מנומרת כמו רוב הגחנים והזנב מפוספס בטבעות. הוא מומחה בטיפוס על עצים ויש לו טפרים גדולים העוזרים לו להיאחז בענפים. הוא יוצא בעיקר בלילה ויש לו עיניים ואוזניים גדולות יחסית ואף מוארך. הגחן הוא צייד ליילי של טרף קטן כמו חרקים, עופות ויונקים קטנים והוא יאכל גם פירות. לגחן זה תפוצה נרחבת והוא אינו בסכנת הכחדה. מדיה וקבצים בנושא גחן אנגולי בוויקישיתוף גחן אנגולי, באתר ITIS (באנגלית) גחן אנגולי, באתר NCBI (באנגלית) גחן אנגולי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גחן אנגולי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גחן אנגולי, באתר GBIF (באנגלית) גחן אנגולי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ArtCyclopedia

ArtCyclopedia (ארט-ציקלופדיה) הוא מסד נתונים מקוון לאמנות יפה מוזיאונית, שנוסד בקנדה בידי ג'ון מיילון. הארט-ציקלופדיה עוסקת רק באמנות הנגישה דרך רשת האינטרנט, וכוללת דירוגים, קישורים ומידע מכ-2,900 אתרי אמנות, על יותר מ-9,000 אמנים נודעים וקרוב ל-160,000 יצירות אמנות. מנוע החיפוש של הארט-ציקלופדיה מאפשר איתור יצירות אמנות לפי שם האמן, שם העבודה, שם המוזיאון או גלריית האמנות בהם מוצגת היצירה, וכן מידע מבתי מכירות פומביות. אתר האינטרנט הרשמי של ArtCyclopedia (באנגלית) לפי דף הבית של הארט-ציקלופדיה, נכון לראשית ספטמבר 2015.
בלז'יצה

בלז'יצה (בפולנית: Bełżyce) היא עיירה במחוז לובלין שבפרובינציית לובלין בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. ראשיתו של היישוב במאה ה-13, ובמאה ה-14 קיבל זכויות עיר. בראשית המאה ה-15 אישר המלך ולדיסלב השני יגיילו לפתח את היישוב, ולבנות בו ארמון. במאה ה-16 התפתחה ביישוב פעילות קלוויניסטית ואריאנית. באמצע המאה ה-17 נפגעה העיירה מפשיטות חמלניצקי. זכויות העיר של היישוב ניטלו ממנו במחצית השנייה של המאה ה-19 בעקבות מרד ינואר, והושבו לו רק בשנת 1958. תיעוד לישיבת יהודים בעיירה, ולקיום בית מדרש במקום, קיים מהמאה ה-16. במחצית הראשונה של המאה ה-17 נהג להתכנס בעיירה ועד ארבע הארצות. במחצית המאה ה-17, במהלך פרעות ת"ח ות"ט, טבחו הקוזאקים ביהודי העיירה. במחצית השנייה של המאה ה-18 שבה הקהילה היהודית בעיירה לאיתנה, והמשיכה להתפתח גם בראשית המאה ה-19, חרף פניות של תושבי היישוב הפולנים לשלטונות ההאימפריה הרוסית בבקשה לאסור על ישיבת יהודים במקום. בתחילת המאה ה-19 עזריאל יצחק משה ליכט היה רב הקהילה. בין מלחמות העולם התקיימה ביישוב פעילות ציונית, ופעלו בו תנועות הנוער בית"ר, גורדוניה והשומר הצעיר. כמו כן, פעל ביישוב בית ספר מרשת תרבות. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בבלז'יצה כ-2,100 יהודים, רוב תושביה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לבלז'יצה כמה מאות פליטים יהודים משצ'צ'ין ומיישובים אחרים במערב פולין. במאי 1940 נלקחו מאות מיהודי היישוב לעבודות כפייה, ובהמשך השנה חנויות ועסקי היהודים ביישוב הוחרמו, והועברו לידי פולנים. בתחילת 1941 הוקם ביישוב יודנרט, שנצטווה למסור לשלטונות רכוש יהודי, ולאחר מכן הוקם במקום גטו, אליו הועברו כל יהודי היישוב. לגטו הועברו תוך זמן קצר עוד כ-500 יהודים מקרקוב וכ-500 יהודים מלובלין, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. בקיץ 1941 פרצה בגטו מגפת טיפוס. בסתיו 1941 נערכה בכיכר המרכזית ביישוב סלקציה, בסיוע כוח עזר של אוקראינים, וגברים יהודים צעירים נשלחו למחנה העבודה פוניאטובה. במהלך הסלקציה נרצחו מספר זקנים יהודים. סלקציה נוספת נערכה כעבור מספר חודשים, וקבוצת עובדים נשלחה למחנה מיידאנק. בתחילת 1942 הועברו לגטו המקומי יהודים נוספים מכפרי ועיירות הסביבה, ובאביב 1942 שולחו רוב יושבי הגטו, כ-3,000 איש, למחנה ההשמדה סוביבור. לאחר האקציה נותרו בגטו כ-300 יהודים, והוא שימש כמחנה עבודה, אליו הועברו יהודים נוספים מהסביבה, ובהם קהילת ביחאווה. לקראת סוף 1942 שהו במקום למעלה מ-1,200 יהודים, שהועסקו בין היתר באיסוף ומיון רכושם של מגורשי הגטו. לאחר דיכוי מרד גטו ורשה הובאו לבלז'יצה כ-150 יהודים מורשה. מתוכם 50 נשים וילדים הוצאו להורג במקום. במאי 1943 נכנסה ליישוב קבוצה אוקראינית בפיקוד אנשי ס"ס, וביצעה אקציה, תוך מעשי התעללות קשים, בייחוד בנשים. כ-300 יהודים הועברו לגטו בנדין וכ-800 היהודים הנותרים נרצחו במקום, חלקם בבית העלמין היהודי בעיירה, תוך שאולצו לחפור את קבריהם בעצמם. מדיה וקבצים בנושא בלז'יצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלז'יצה בלז'יצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין בלז'יצה (Bełżyce), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "בלז'יצה", באתר השטעטל הווירטואלי "בלז'יצה", באתר JewishGen (באנגלית) לארה קרגו וג'וזף רוברט וייט, בלז'יצה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 612–615), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) בלז'יצה (פולין), דף שער בספרייה הלאומית
זבד דקל קטן-שיניים

זבד דקל קטן-שיניים (שם מדעי: Arctogalidia trivirgata) הוא מין טורף קטן ממשפחת הגחניים החי בטבע ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה והוא מין יחיד בסוגו. זהו זבד קטן בעל פרווה שחורה כמעט לגמרי, עם זנב ארוך ורגליים קצרות. אורכו 43–53 ס"מ ושמשקלו 2–2.5 ק"ג. יש לו פנים גדולות וכהות, עם עיניים גדולות המותאמות לחיי חשיכה. כמו שמשתמע משמו הוא בעל לסת ושיניים קטנות יחסית. תפוצה: נפוץ בטבע ממחוז אסאם שבהודו, להודו סין, לחצי האי המלאי ודרומה עד לאינדונזיה בסומטרה, באנקה, ג'אווה, בורנאו ואיים נוספים באזור. מזון: הזבד הוא אוכל-כול בעל תזונה מגוונת מחרקים, יונקים קטנים כמו עכברים, עופות מקננות, פירות, צפרדעים ולטאות. הוא צייד ליילי החי על עצים וישן ביום במאורה. רבייה: הנקבה נמצאת בהריון 45 יום ואז ממליטה 3 גורים הנמצאים בין העצים הנגמלים מאמם לאחר חודשיים. הנקבות יכולות להמליט פעמיים בשנה. תוחלת החיים בטבע יכולה להגיע ל-11 שנה. הם אינם בסכנה אך הפגיעה ביערות בהם הם חיים משפיעה עליהם. A. t. bancana A. t. fusca A. t. inornata A. t. leucotis A. t. macra A. t. major A. t. millsi A. t. minor A. t. simplex A. t. stigmaticus A. t. sumatrana A. t. tingia A. t. trilineata A. t. trivirgata מדיה וקבצים בנושא זבד דקל קטן-שיניים בוויקישיתוף זבד דקל קטן-שיניים, באתר ITIS (באנגלית) זבד דקל קטן-שיניים, באתר NCBI (באנגלית) זבד דקל קטן-שיניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זבד דקל קטן-שיניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זבד דקל קטן-שיניים, באתר GBIF (באנגלית) זבד דקל קטן-שיניים באתר The Animal Files זבד דקל קטן-שיניים באתר הרשימה האדומה של IUCN
מחוז מאיו

מחוז מָאיוֹ (באנגלית: County Mayo, באירית: Contae Mhaigh Eo, במשמעות ״מישור הטקסוס המעונב״) הוא מחוז במערב אירלנד. המחוז שוכן בפרובינציית קונכט, ונקרא על שם העיר מאיו. מחוז מאיו שוכן לחוף האוקיינוס האטלנטי, וגובל בשלושה מחוזות של אירלנד: בדרום במחוז גולוויי, במזרח במחוז רוסקומון, ובצפון במחוז סלייגו. נכון לשנת 2011, אוכלוסיית המחוז מונה כ-130,638 תושבים, אשר רובם הגדול הוא נוצרי קתולי. שתי הערים המאוכלסות ביותר במחוז הן קַסלבר ובָלינה. כ-9% מתושבי המחוז מתגוררים בשטחי הגיילטאכט. מדיה וקבצים בנושא מחוז מאיו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז מאיו (באנגלית) מחוז מאיו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.