laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אצטדיון רולאן גארוס

אצטדיון רולאן גארוס (בצרפתית: Stade Roland-Garros) הוא קומפלקס אצטדיוני טניס בפריז, צרפת. האצטדיון מארח מדי שנה את טורניר הגראנד סלאם אליפות צרפת הפתוחה, שנקראת בציבור בדרך כלל על שם האצטדיון. הוא קרוי על שם רולאן גארוס, טייס קרב צרפתי ממלחמת העולם הראשונה. הקומפלקס נבנה ב-1928 במטרה לארח את גמר גביע דייוויס 1928 והוא כולל כיום 20 מגרשים בעלי משטח חימר. המגרשים בנויים בכמה שכבות. השכבה התחתונה ביותר עשויה בטון ועליה כ-90 ס"מ של חול. מעליו מונחים כ-15 ס"מ של סלע געשי ומעליה כ-7.6 ס"מ של אבן גיר שעליה יוצרים את משטח החימר בשביל המשחקים. את החימר מכינים על ידי ריסוק של לבנים אדומות בעזרת מכבש עפר על המגרש עצמו. לאחר מכן שופכים מים על אבקת הלבנים וחוזרים על הפעולה עד ליצירת שכבה דחוסה בעובי של כמה מילימטרים שמכסה את כל המגרש. המטרה היא ליצור שכבה שתהיה עמוקה מספיק כך שיוותרו עליה סימני עקבות של נעלי השחקנים ופגיעת כדורים, אך לא עמוקה מדי, ברמה שעשויה לגרום להחלקת השחקנים. לפני ובמהלך משחקים, מעבירים שרשאות מתכת על גבי המשטח כדי להחליקו. שלושת המגרשים הראשיים הם: המגרש נבנה ב-1928 ומאז משמש כמגרש הגדול והמרכזי. הוא בעל תפוסה של 14,840 מקומות לצופים, מלבד מקומות ששמורים לעיתונות ולתקשורת. עד 2001 נקרא המגרש המרכזי, ואז קיבל את שמו החדש על שם נשיא התאחדות הטניס הצרפתית. ארבעת היציעים מכונים ארבעת המוסקטרים והם קרויים על שמות ארבעה טניסאים צרפתים שזה היה כינויים: ז'אן בורוטרה, רנה לקוסט, אנרי קושה וז'אק בריניון, שבעיקר בזכותם החזיקה צרפת בגביע דייוויס מ-1927 עד 1933. מונומנט לזכר רצף הניצחונות הזה ניצב בין מגרש שאטרייה למגרש מס' 1. מ-2018 המגרש עבר בינוי מקיף שהושלם ב-2020 וכולל כעת גם גג נפתח שניתן לסגור בעת גשמים. המגרש נבנה ב-1994 ובו כ-10,000 מקומות ישיבה. בתחילה הוא נקרא מגרש A וב-1996 נקרא על שם סוזן לנגלן, טניסאית צרפתייה שהייתה מגדולות הטניסאיות בעולם. במגרש קיימת מערכת תת-קרקעית ייחודית לשמירה על לחות המשטח. האצטדיון מיועד לקבל עד סוף 2023 קירוי עם גג נפתח ומיועד לארח באולימפיאדת פריז 2024 את תחרויות האיגרוף. המגרש נבנה ב-2019 ומכיל 5,000 מקומות. למגרש 4 חזיתות זכוכית כפולות הפועלות כחממות ובהן צמחים מארבע יבשות. המגרש ממוקם במתחם הגן הבוטני הסמוך לרולאן גארוס. המגרש נבנה ב-1980 ובו 3,800 מקומות ישיבה שהיו מסודרים ביציע עגול סביב המגרש, בניגוד ליציעים המקובלים בצורת מלבן. הוא נהרס בשנת 2019, לאחר שהושלמה בנייתו של המגרש החדש, מגרש סימון מתייה. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון רולאן גארוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון רולאן גארוס אתר הרולאן גארוס על המשטח באתר הניו יורק טיימס באתר רולאן גארוס על המונומנט (בצרפתית) באתר רולאן גארוס באתר רולאן גארוס
התרה

האם התכוונתם ל... התרה (קשר) – פתיחת קשר, הפעולה ההפוכה לקשירה התרה (נרטולוגיה) – אחד משלבי העלילה התרה לפי חוק – הסרת איסור שקיים לגבי פעולה שאינה חוקית
שפטיה בן אביטל

שפטיה הוא דמות מקראית, בנו החמישי של דוד, מאשתו אביטל. נולד בעת שאביו מלך בחברון, לאחר אמנון, כלאב, אבשלום ואדוניה. במקרא לא מסופר על שפטיה דבר מלבד עובדת היוולדו לאמו: וְהַחֲמִישִׁי שְׁפַטְיָה בֶן אֲבִיטָל... אֵלֶּה יֻלְּדוּ לְדָוִד בְּחֶבְרוֹן. — ספר שמואל ב', פרק ג', פסוקים ד'–ה' בגמרא מובאת מסורת על פיה: ”רבי אתי משפטיה בן אביטל”, דהיינו שרבי יהודה הנשיא היה מצאצאיו, ומדרש רבה מוסיף שהלל היה מצאצאיו, כלומר שכל בני שושלת הנשיאות הם מבני בניו של שפטיה. מסורת אחרת גורסת שרבי חייא הוא מצאצאי אביטל: "אמר רבי לוי: מגילת יוחסין מצאו בירושלים, וכתוב בה: הלל - מדוד, רבי חייא רבה - משפטיה בן אביטל." עם זאת, מסורת זו יוצרת קושי עם עובדת השמדת כל זרע המלוכה בידי עתליה, כפי המתואר בספר מלכים, ומסורת לפיה צאצאי מלך יהודה יואש הם היחידים שנותרו מזרע דוד המלך, והם היו מבניה של בת שבע ולא מבני אביטל. הסבר אחד המתייחס לסתירה זו מסביר כי צאצאי דוד שכלו הם הזכרים, אבל הנקבות שהיו בזמן עתליה לא נהרגו בידי עתליה, ועל כן נותרו לאביטל צאצאים לאחר תקופת עתליה. חלק מהאחרונים, לדוגמה יפה עיניים ויעב"ץ, מסבירים על פי הירושלמי שרבי היה צאצא של שפטיה דרך הנקבות. כיום, במגילת היוחסין של משפחת דנינו המייחסת אותם לרמב"ם כתוב לבסוף: "דהוא מן זר"ק די הלל הזקן די הוא נין ונכד וזר"ק די שפטיה בן אביטל אשת דוד מלך ישראל חי וקיים..." תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ב, עמוד ב'. בראשית רבה, פרשה צ"ט בראשית רבה, פרשה צ"ח, פסקה ח'. ספר מלכים ב', פרק י"א, פסוק א' חקרי לב, אורח חיים סימן יח ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל הרמתי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שמואל הרמתי - כינוי של שמואל הנביא, על שם עירו, רמה שמואל הרמתי מפיורדא – מחבר הספר "בית שמואל" על שולחן ערוך אבן העזר שמואל אברהם הרמתי (שורץ) (1885 - 1920) - אגרונום, מחללי פרעות תר"פ שמואל הרמתי (שלזינגר) (1895 - 1948) - ממייסדי הפועל המזרחי שמואל רמתי (ניומן) (1929 – 2012) - אמן, פסל ומחנך ישראלי שמואל (מולה) הרמתי (1930 - 1973) - בעל עיטור המופת
עונת 1972/1973 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 1972/1973 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה עונתה ה-19 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל ירושלים (שזכתה במקום השלישי בסוף העונה) ואשדות יעקב. העונה הסדירה החלה ב-6 באוקטובר 1972 הסתיימה ב-1 ביוני 1973 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם הרביעית ברציפות. בהתאם לתוצאות העונה מכבי חיפה והפועל אשדות יעקב ירדו ליגה. גביע המדינה בכדורסל 1972/1973 מידע מאתר מנהלת הליגה
עונת 1974 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 1974 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה עונתה ה-20 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל רמת גן והפועל חיפה. בעקבות מלחמת יום הכיפורים תחילת הליגה נדחתה. העונה הסדירה החלה ב-6 במרץ 1974 הסתיימה ב-5 ביולי 1974 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם החמישית ברציפות. בעונה זו לא היו יורדות, עקב ההחלטה להגדיל את מספר הקבוצות בליגה הלאומית בעונה הבאה ל-14 קבוצות. הפועל ניר דוד/בית אלפא התפרקה בסוף העונה והתאחדה עם הפועל עפולה שעקב כך זכתה במקומה בליגה הלאומית לעונה הבאה. מידע מאתר מנהלת הליגה
אשר

האם התכוונתם ל... שם פרטי אשר (דמות מקראית) – אחד מאבות שבטי ישראל, בנו של יעקב שבט אשר – צאצאיו של אשר בנו של יעקב אבינו אשר (זמר) – זמר R&B אמריקאי אשר צוקרמן – בעל טור ועורך עיתון ישראלי-חרדי, נודע בהבעת השקפת עולמו הימנות-לאומית אשר אנג'ל – שחקן אמריקאי-יהודי רבנו אשר – מגדולי הפוסקים הראשונים שם משפחה איתי אשר – עיתונאי, סופר ומרצה ישראלי אלפרד אשר – פוליטיקאי שווייצרי, מנהיג עסקי ופורץ דרך בתחום הרכבות דני אשר – תת-אלוף במילואים, היסטוריון וחוקר היסטוריה צבאית ג'יין אשר – שחקנית קולנוע וטלוויזיה בריטית יעקב אשר – ראש העירייה ה-13 של בני ברק וחבר הכנסת מאוריץ קורנליס אשר – צייר הולנדי מאירה אשר – רקדנית ומוזיקאית ישראלית צ'ארלס אשר (אנ') רופא עיניים סקוטי תסמונת אשר – לקות שמיעה וראייה שאול אשר – סופר גרמני-יהודי שלמה אשר – עורך דין ישראלי ושופט בית המשפט העליון אסר אישים ששמם הפרטי הוא אשר
אצטדיון טוויקנהאם

אצטדיון טוויקנהאם (באנגלית: Twickenham Stadium) הוא אצטדיון רוגבי הממוקם בשכונת טוויקנהאם, אשר ברובע ריצ'מונד שעל התמזה שבלונדון, בירת אנגליה. האצטדיון מונה 82,000 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון השני בגודלו בממלכה המאוחדת, אחרי אצטדיון ומבלי, והרביעי בגודלו באירופה. האצטדיון משמש בעיקר לתחרויות רוגבי מקומיות ובינלאומיות, וכן לקיום הופעות חיות. באצטדיון שוכן מוזיאון הרוגבי העולמי. בעקבות עליית הפופולריות של ענף הרוגבי באנגליה, רכש הרוגבי פוטבול יוניון (איגוד הרוגבי האנגלי) בשנת 1907 שטח אשר שימש עד אז לגידול כרוב, תמורת כ-5,500 פאונד, לטובת בניית אצטדיון רוגבי חדש. האצטדיון נחנך ב-2 באוקטובר 1909 במשחק בין הרלקווין וריצ'מונד הלונדוניות. ב-15 בינואר 1910 נערך באצטדיון המשחק הבינלאומי הראשון, בו התמודדה נבחרת אנגליה מול נבחרת ויילס. בשנת 1926 נערך באצטדיון טורניר מידלסקס הראשון (רוגבי שביעיות). בשנת 1927 נערך באצטדיון לראשונה ה-Varsity Match השנתי, אשר מפגיש באופן מסורתי, החל משנת 1872, את נבחרות הרוגבי של אוניברסיטת קיימברידג' ואוניברסיטת אוקספורד. האצטדיון לקח חלק באירוח גביע העולם ברוגבי בשנים 1991, 1999 ו-2015. באליפויות של 1991 ו-2015 אירח האצטדיון גם את משחק הגמר של הטורניר. במהלך השנים עבר האצטדיון שינויים רבים ותכולתו הורחבה מספר פעמים. כיום מכיל האצטדיון 82,000 מקומות ישיבה מקורים בשלושה מפלסים. במהלך השנים אירח האצטדיון הופעות חיות של אמנים רבים, ביניהם: ריהאנה, איירון מיידן, בריאן אדמס, בון ג'ובי, ג'נסיס, יו 2, ביונסה, הרולינג סטונז, הפוליס, האיגלס, ליידי גאגא, אר.אי.אם. ועוד. מראה היציע הדרומי בטרם הורחב שנים אחדות מאוחר יותר גמר הפרמייר ליג לעונת 2007/2008 חזית האצטדיון, 2011 פנים האצטדיון, מאי 2012 פנים האצטדיון במהלך משחק בין אוסטרליה לוויילס במסגרת גביע העולם ברוגבי בשנת 2015 מדיה וקבצים בנושא אצטדיון טוויקנהאם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון טוויקנהאם (באנגלית) אצטדיון טוויקנהאם באתר הרוגבי פוטבול יוניון אצטדיון טוויקנהאם באתר התאחדות הרוגבי האנגלית 10 Largest Stadiums In Europe באתר 10mosttoday
די. ג'יי. סילי

דניס ג'רום "די. ג'יי." סילי (באנגלית: Dennis Jerome "D. J." Seeley; נולד ב-28 בנובמבר 1989) הוא שחקן כדורסל אמריקאי שמשחק בעמדות הקלע והרכז בקבוצת באיירן מינכן בליגת העל הגרמנית וביורוליג. סילי שיחק בשנותיו בליגת המכללות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפולרטון. בשנת 2013 ניגש סילי לדראפט ה-NBA, אך הוא לא נבחר ולכן חתם ברדניצ'קי קרגוייבץ הסרבית, שם שיחק עד לאמצע העונה, אז חתם במאדי ביירות מהבונדסליגה הגרמנית בכדורסל. את עונת 2014/15 העביר סילי בדלאוור 87', קבוצת הבת של פילדלפיה 76' בליגת הפיתוח. לאחר שסילי לא קיבל חוזה ב-NBA הוא עבר לקראת סוף העונה למנרסה מליגת העל הספרדית. בתחילת עונת 2015/16 חתם סילי בבשיקטש, אך בחלון ההעברות באמצע העונה עבר לגראן קנריה, והוביל את הקבוצה לחצי גמר היורוקאפ, שם הפסידה לגלטסראיי, שזכתה במפעל בתום העונה. בקיץ 2016 חתם סילי במכבי תל אביב לעונה אחת עם אופציה לאחת נוספת. ב-27 ביוני 2017 חתם סילי בגראן קנריה. ב-18 באוגוסט 2018 חתם סילי בריטאס וילנה. ב-29 ביולי 2019 חתם בסרגוסה באסקט. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'ארלס פרגוסון

גנרל סר צ'ארלס פרגוסון, הברונט השביעי (באנגלית: Sir Charles Fergusson, 7th Baronet;‏ 17 בינואר 1865 – 20 בפברואר 1951) היה קצין בצבא הבריטי והמושל הכללי השלישי של ניו זילנד. פרגוסון היה בנו של ג'יימס פרגוסון, שהיה מושל ניו זילנד השישי. הוא התחנך באיטון קולג' ובהמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט ולאחר מכן, ב-1883 הוא התגייס למשמר הגרנדירים. בין השנים 1896–1898 הוא שירת בסודאן וב-1899 הוא מונה להיות מפקד הרגימנט הסודאני ה-15 וב-1900 המפקד הצבאי של מחוז אומדורמאן. ב-1901 הוא מונה להיות השליש של צבא מצרים וב-1904 מפקד הגדוד השלישי של משמר הגרנדירים, לפני שב-1907 הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל במטה הצבא באירלנד. ב-1909 הוא מונה להיות קצין חיל הרגלים הראשי וב-1913 למפקד הדיוויזיה החמישית באירלנד. בתפקידו זה הוא לקח חלק בתקרית קרה (Curragh) והבטיח שקציניו יצייתו לפקודות. באוגוסט 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא הוביל את הדיוויזיה החמישית לצרפת ולאחר מכן לקח לזמן קצר, מאוקטובר ועד דצמבר, את הפיקוד על הדיוויזיה ה-9 (הסקוטית). הוא פיקד על הקורפוס ה-2 מינואר 1915 וממאי 1916 על הקורפוס ה-17, שעליו הוא פיקד עד תום המלחמה. לאחר המלחמה הוא היה המושל הצבאי של קלן וב-1922 הוא פרש מהצבא. לאחר ניסיון בלתי מוצלח להיבחר לפרלמנט הבריטי מטעם מחוז הבחירה של דרום איירשייר בבחירות הכלליות של 1923, התמנה פרגוסון ב-1924 להיות המושל הכללי של ניו זילנד, תפקיד אותו מילא עד 1930. אביו, סר ג'יימס פרגוסון, היה מושל ניו זילנד ובנו, ברנרד פרגוסון היה המושל הכללי העשירי של ניו זילנד והבריטי האחרון שמונה לתפקיד. ב-20 ביוני 1929 היה פרגוסון מעורב בתאונת רכבת שאירעה בעקבות רעידת האדמה שהתרחשה באי הדרומי. קרונו של המושל הכללי, שבו הוא נסע יחד עם אשתו ואנשי פמלייתו, היה מחובר לרכבת שיצאה מתערוכת החלב הלאומית בפלרמרסטון נורת' ועליה 200 איש. בין פיקקריקי לבין מפרץ פוקרואה שבאי הצפוני נפל קטר הרכבת למדרון תלול של הנהר הסמוך ונהג הקטר נפצע. שלושת הקרונות הראשונים של הרכבת ירדו מהמסילה, אך קרונו של המושל הכללי נותר על הפסים ופרגוסון ופמלייתו יצאו מהתאונה עם פצעים ושריטות קלות. פרגוסון היה חבר בבונים החופשיים. במהלך תקופת כהונתו כמושל הכללי של ניו זילנד הוא היה גם הנשיא הגדול של הלשכה הגדולה של ניו זילנד. ב-18 ביולי 1901 נשא פרגוסון לאישה את לידי אליס מרי בויל, בתו של דייוויד בויל, רוזן גלאזגו השביעי, שהיה גם הוא מושל ניו זילנד. לזוג נולדו חמישה ילדים. צ'ארלס פרגוסון מת ב-20 בפברואר 1951. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס פרגוסון בוויקישיתוף General Sir Charles Fergusson, Bt., GCMG, KCB, DSO, MVO, The Governor-General 'FERGUSSON, General Sir Charles, G.C.B., G.C.M.G., D.S.O., M.V.O., LL.D. (Glasgow), Bt.', from An Encyclopaedia of New Zealand, edited by A. H. McLintock, originally published in 1966. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand, updated 23-Apr-09
אלמאנית

אלמאנית (Alemannisch) היא שפה גרמאנית הכוללת ארבעה ניבים אשר כוללים, בין השאר, שישה תת-ניבים. מקור השם הוא באיגוד שבטים גרמאניים הידועים בשם אלמאנים. אלמאנית קשה להבנה עבור דוברי גרמנית, ולכן יש המחשיבים אותה כשפה נפרדת. אלא, שלמעשה אפילו בין דוברי האלמאנית אין הבנה הדדית, והיא בתורה נחלקת לניבים שקיים ביניהם שוני גדול. שוואבית, ניב המדובר בדרום גרמניה, שונה כמעט לחלוטין מאלמאנית עילית. עם זאת, השפה הכתובה והרשמית באזורים דוברי-אלמאנית היא גרמנית, ואלמאנית נחשבת גם כקבוצת ניבים גרמניים, אפילו בעיני דובריה. יש המקשרים בין אלמאנית לבין גרמנית שווייצרית וניבים גרמניים דרומיים. אלמאנית כוללת ארבעה ניבים, שונים בחלקם זה מזה עד מאוד. אלמאנית עלית שונה כמעט לחלוטין מגרמנית, אך ככל שמתקדמים צפונה הניבים נעשים דומים יותר לגרמנית. אלמאנית כוללת את הניבים הבאים: שוואבית - מדוברת בעיקר בדרום גרמניה. את צירוף האותיות "ei" מבטאים דוברי השוואבית כפי שהוא נכתב, כלומר [ei] ולא [ai] כבגרמנית. אלמאנית תחתית - מדוברת בדרום-מערב גרמניה, מערב שווייץ ומזרח צרפת. אין שינוי בהגייה מגרמנית. ניב זה מתחלק לשלושה תת-ניבים: אלמאנית של ימת קונסטנץ - מדוברת באזור אגן ימת קונסטנץ וכן בדרום מדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה. אלזסית - מדוברת באלזס שבצרפת. גרמנית בזלית - מדוברת בבזל שבשווייץ. אלמאנית עילית (מכונה גרמנית שווייצרית) - מדוברת במרכז שווייץ. את האות "k" מבטאים דוברי האלמאנית העילית ככ"ף רפה. ניב זה מתחלק לשלושה תת-ניבים: גרמנית ברנית - מדוברת בברן שבשווייץ. גרמנית ציריכית - מדוברת בציריך שבשווייץ. פורארלברגית - מדוברת בפורארלברג שבאוסטריה. אלמאנית עילית עילית - מדוברת בדרום שווייץ ובצפון איטליה. אין שינוי בהגייה מגרמנית.
אברהם ליפשיץ (איש חינוך)

הרב ד"ר אברהם ליפשיץ (נולד בה'תשי"ד) הוא איש חינוך ישראלי, סמנכ"ל חינוך ופדגוגיה בעמותת רוח הגולן. היה ראש מינהל החינוך הממלכתי הדתי במשרד החינוך ומזכ"ל בני עקיבא. ליפשיץ נולד בשכונת פג'ה שבפתח תקווה, כבן זקונים (מתוך שלושה), להורים ילידי לובלין. בצעירותו עבר עם משפחתו לבני ברק, שם למד בבתי הספר "מוהליבר" ו"סגולה". בהמשך למד בישיבת בני עקיבא נחלים ובישיבת ההסדר הר עציון. היה חבר בסניף בני ברק של תנועת הנוער בני עקיבא ומאוחר יותר הקים את סניף בני עקיבא בפרדס כץ והיה לקומונר הראשון שלו. במהלך שירותו בצה"ל עבר טירונות בנח"ל ולאחר מכן שירת בחיל השריון. סיים תואר ראשון במחשבים במכון לב, ובמקביל היה מדריך בקריית נוער. לאחר מכן הקים את המדרשה בחיספין שברמת הגולן. סיים תואר שני בטורו קולג' בחינוך ותושב"ע, ותואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים. הדוקטורט בנושא "הוראת התושב"ע בבתי ספר ממלכתיים – דרכי השפעה" נכתב בהנחייתו של פרופ' אלישע באב"ד, והוגש בשנת 2010. לאחר מכן עבר למדרשה בטבריה ונקרא לנהל את המקיף הדתי בעיר, שכלל אז 180 תלמידים. כעבור שנה הפריד אותו לאולפנית (אולפנית טבריה) ולישיבה עירונית, וניהל אותה 28 שנים וחצי ברציפות. כשעזב את תפקידו ועבר למינהל החמ"ד, היו בשני המוסדות יחד 1,400 תלמידים מכל האזור. בשנים 1990–1993 היה מזכ"ל בני עקיבא, ובשנים 2010–2019 כיהן כראש מינהל החמ"ד. נשוי לרחלה (אחותם של חיים ויעקב כץ), שהייתה סגנית מנהלת בית ספר תיכון נופי גולן, וכיום עומדת בראש מסלול לימודי היהדות והחמ"ד במכללת אוהלו. יש להם שישה ילדים והם מתגוררים בחיספין. בנו הרב ד"ר אורי ליפשיץ הוא מראשי ישיבת שיח יצחק. מדיה וקבצים בנושא אברהם ליפשיץ בוויקישיתוף עופרה לקס, עניין אישי - עם אברהם ליפשיץ, באתר ערוץ 7, 22 במרץ 2012 רחלי מלק-בודה, ‏ראש מנהל החמ"ד הפורש נלחם במסננים ובמקטלגים, בעיתון מקור ראשון, 14 בינואר 2019 עפרה לקס, מחמ"ד ליבו, באתר ערוץ 7, 1 בספטמבר 2019 מיכאל טוכפלד, ‏"אם יש משהו שפוצע אותי, זו הכיתתיות והפלגנות", בעיתון מקור ראשון, 22 באוגוסט 2019 אברהם ליפשיץ (1953), דף שער בספרייה הלאומית כתבות וראיונות – אברהם ליפשיץ, באתר ערוץ 7 הנהלה באתר רוח הגולן
מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג

מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג (באנגלית: USTA Billie Jean King National Tennis Center) הוא מכלול של מגרשי טניס ומתקני עזר השוכן בפארק פלאשינג מדוז ברובע קווינס שבעיר ניו יורק בארצות הברית. מאז הוקם בשנת 1978, מארח המרכז מדי שנה את אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. המרכז מנוהל על ידי אגודת הטניס של ארצות הברית (USTA). באתר בו קם המרכז נבנה בשנות השישים אצטדיון בשם Singer Bowl. הרעיון להקמת המרכז עלה בשנת 1977, כאשר אגודת הטניס של ארצות הברית חיפשה אתר חדש לאירוח אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס במקום מועדון הטניס וסט סייד בקווינס. נשיא האגודה ראה את האצטדיון מהאוויר במהלך טיסה אל נמל התעופה לה גוארדיה הסמוך. עיריית ניו יורק הסכימה להעמיד את האצטדיון ושטחים סביבו לרשות האגודה. בשנת 2006 נקרא המרכז כולו על שמה של הטניסאית בילי ג'ין קינג. המרכז מארח מדי שנה גם את אליפות הטניס של בתי הספר התיכוניים של ניו יורק. ברוב ימי השנה – למעט הזמנים שבהם הוא מארח תחרויות טניס – פתוחים מתקניו לשימוש הציבור הרחב. המרכז אירח גם תחרויות כדורסל. במהלך השנים גדל שטח המרכז והוקמו בו מתקנים חדשים רבים. עם הקמתו חולק אצטדיון Singer Bowl לשני מבנים שאחד מהם נקרא על שמו של המוזיקאי לואי ארמסטרונג, שהיה תושב קווינס. בשנת 1997 נפתח במרכז אצטדיון על שם הטניסאי ארתור אש שבו 23,200 מקומות ישיבה – אצטדיון הטניס הגדול בעולם. בהמשך הוקטן מספר מקומות הישיבה באצטדיון לואי ארמסטרונג מ-18 אלף לכ-10,000. במרכז גם שני מגרשים גדולים נוספים – הגראנדסטנד (Grandstand) ומגרש 17 – ובהם 6,100 ו-3,000 מקומות ישיבה, בהתאמה. בשנת 2008 הושלמה הקמתו של היכל מקורה בשטח של למעלה מ-22 דונם ובו 12 מגרשי טניס ומגוון של מתקני עזר, לרבות מרכז מבקרים ומוזיאון. כיום משתרע המרכז על פני שטח של 188 דונם, המכילים 22 מגרשי טניס והוא מפעיל בשטח סמוך אליו עוד 11 מגרשים – בסך הכל 33 מגרשי טניס. בשנים הקרובות אמור להיבנות מחדש אצטדיון ארמסטרונג ולהכיל 15 אלף מקומות ישיבה. מעליו ומעל אצטדיון ארתור אש מיועדים להיבנות גגות ענק נפתחים. בשכנות למרכז ממוקם אצטדיון סיטי פילד. מדיה וקבצים בנושא מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג (באנגלית) אצטדיון הטניס 'ארתור אש' מתחדש בגג נפתח בעלות של 100 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 18 באוגוסט 2013
מייקל מאיירס (שופט)

סר מייקל מאיירס (באנגלית: Michael Myers;‏ 7 בספטמבר 1873 – 8 באפריל 1950) היה נשיא בית המשפט העליון השישי של ניו זילנד בין השנים 1929 – 1946. בין השנים 1930 – 1941 הוא שימש מתוקף תפקידו לתקופות קצרות כמנהלן של ממשלת ניו זילנד, כלומר כממלא מקום המושל הכללי של ניו זילנד בתקופות שבין כהונת מושל כללי למשנהו. מאיירס היה היהודי הראשון ששימש בתפקיד זה. ב-1936 הוא ישב בראש הוועדה השיפוטית של המועצה המלכותית. מאיירס נולד במוטואקה שבצפון האי הדרומי, התחנך בבית הספר בתורנדון שבפרברי ולינגטון, למד בקולג' ולינגטון ואת התואר הראשון במשפטים הוא קיבל מאוניברסיטת קנרטרבי ב-1897. לאחר מהן הוא נכנס לאינר טמפל. ב-1945 יצא מאיירס לוועידת סן פרנסיסקו שבה נחתמה מגילת האומות המאוחדות והוא השתתף בניסוח חוקת בית הדין הבינלאומי לצדק. ב-6 בספטמבר אותה שנה הוא התפטר מתפקידו זה אך מונה מחדש בשנה שלאחר מכן והתפטר שוב ב-7 באוגוסט 1946. מייקל מאיירס מת בוולינגטון ב-1950 בגיל 76. ב-2 באוגוסט 1899 נשא מאיירס לאישה את אסטל מרים סאלום, בתו של מוריס סאלום, יהודי ספרדי שהיה חבר המועצה המחוקקת של אוסטרליה הדרומית ואיש עסקים תושב אדלייד. מדיה וקבצים בנושא מייקל מאיירס בוויקישיתוף Peter Spiller. 'Myers, Michael', from the Dictionary of New Zealand Biography. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand, updated 3-Dec-2013 'MYERS, Right Hon. Sir Michael, G.C.M.G.', from An Encyclopaedia of New Zealand, edited by A. H. McLintock, originally published in 1966. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand, updated 10-Nov-11
האזרח הראשון ברומא

האזרח הראשון ברומא הוא רומן היסטורי מאת הסופרת האוסטרלית קולין מקאלוג שיצא לאור בשנת 1990. זהו הספר הראשון בסדרה "אדוני רומא" - סדרת ספרים רחבת היקף שעלילותיהם עוסקות ברפובליקה הרומית במאה הראשונה לפנה"ס. עלילת האזרח הראשון ברומא מתפרסת בין השנים 100-110 לפנה"ס, ועוסקת בעיקר בעלייתו לגדולה של המצביא גאיוס מריוס, ובאירועים ההיסטוריים שהביאו להפיכתו לאחד מהבולטים והחשובים במנהיגי הרפובליקה הרומית: נישואיו ליוליה (בת למשפחת היוליים), החלפתו של מטלוס כמפקד הצבא הרומי בנומידיה, ניצחונו במלחמת יוגורתה, הרפורמות המקיפות שערך בצבא הרומי, ארבעת הקונסאלטים הרצופים שלו, וניצחונו המכריע על הקימברים והטווטונים שפלשו לצפון איטליה. דמות מרכזית נוספת המתוארת בספר היא לוקיוס קורנליוס סולה, מדינאי ומצביא רומאי חשוב בפני עצמו, שבשנים אלו היה אחד מפקודיו של מריוס, ולפי תיאורה שלה מקלאוג, חברו הטוב. קטעים נרחבים ברומן עוסקים בסולה, בקשרי החברות שלו עם מריוס, במערכות היחסים השונות שבהן היה מעורב, ובתחילת הקריירה הצבאית והפוליטית שלו. לפי מקאלוג, היא ביססה את הרומן על מחקר מעמיק של ההיסטוריה הרומית, הן מהמקורות העתיקים והן מהמחקר המודרני. בין השאר, מקאלוג נוקבת בשמם של פרידריך מינצר, תאודור מומזן, ורונלד סיים, כהיסטוריונים שעל מחקרם היא הסתמכה. מקלאוג שרטטה את המפות והאיורים המצורפים לרומן בעצמה, כאשר האיורים של הדמויות התבססו על פסלים שנשתמרו מהתקופה. רק האיורים של מאריוס וסולה נעשו על בסיס פסליהם הממשיים, בעוד שאר איורי הדמות התבססו על פסלים רומאים אלמוניים, שהתאימו מבחינת גיל וטיפוס לדמות ההיסטורית המסוימת. הספר תורגם לעברית על ידי עדי גינצבורג הירש, ויצא לאור בעברית בשני כרכים בהוצאת מודן בשנת 1991. האזרח הראשון ברומא, באתר OCLC (באנגלית) מידע על האזרח הראשון ברומא בקטלוג הספרייה הלאומית הספר "האזרח הראשון ברומא", באתר "סימניה" ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רד בול ארנה (לייפציג)

רד בול ארנה (בגרמנית: Red Bull Arena, ידוע גם בשמו הקודם צנטרלשטדיון (Zentralstadion)) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר לייפציג שבגרמניה, ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה, ובעבר שימש גם את קבוצת לוקומוטיב לייפציג. אצטדיון זה היה הגדול ביותר בשטח גרמניה המזרחית לפני איחוד גרמניה. האצטדיון אירח חמישה משחקים במונדיאל 2006. אצטדיון צנטרלשטדיון נבנה בשנות ה-50, ונחנך בשנת 1956 בעיר לייפציג, אז בגרמניה המזרחית. באותה תקופה היה זה אחד האצטדיונים הגדולים באירופה, כאשר קיבולתו הייתה כ-100 אלף צופים, ושיחקו בו מספר קבוצות כדורגל שונות מהעיר לייפציג, אך לא באופן סדיר. הקבוצה הבכירה ביותר ששיחקה באצטדיון הייתה לוקומוטיב לייפציג, שהשתמשה בו בעיקר כאשר התמודדה במסגרות אירופיות במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80. עם השנים, האצטדיון הוזנח ועלות האחזקה שלו הכבידה מאוד על קופת עיריית לייפציג. בשנת 1997 החליטה העירייה לבנות אצטדיון חדש ומודרני, על גבי האצטדיון הישן, שיהיה מיועד לכדורגל בלבד. האצטדיון החדש נבנה בין השנים 2000 ו-2004, תוך ניסיון לשמור על המבנה הישן. בניית האצטדיון החדש התקיימה בתוך המבנה הישן, כאשר יציעי האצטדיון הישן עדיין קיימים ומקיפים את האצטדיון החדש, ונבנו מתוכם גשרים אל האצטדיון החדש. בשנת 2006 נערך בגרמניה מונדיאל 2006, ואצטדיון זה היה היחיד מבין 12 אצטדיוני המונדיאל שממוקם בשטח שהיה בעבר חלק מגרמניה המזרחית. זאת על אף שלא הייתה באותו זמן קבוצה לעיר לייפציג באחת הליגות העליונות. שנה קודם לכן, אירח האצטדיון שלושה משחקים בגביע הקונפדרציות 2005. בין השנים 2005 ו-2007 אירח האצטדיון את גמר גביע הליגה הגרמנית. בין השנים 2004 ו-2007 שימש האצטדיון את קבוצת פ.צ. זקסן לייפציג, שחזרה לאחר מכן למשכנה הקודם, ובעונת 2010/11 שימש האצטדיון גם את פ.צ. האלשר שמגרשה היה בשיפוצים. בשנת 2009 רכשה חברת משקאות האנרגיה האוסטרית רד בול את קבוצת הכדורגל מרקרנשטאט, מהפרבר מרקרנשטאט הסמוך ללייפציג, ושינתה את שמו לראזנבאלשפורט לייפציג, ובקיצור ר.ב. לייפציג. במקביל, רד בול רכשה את הזכויות על שם האצטדיון, ודרשה לשנות את שמו הנייטרלי הקיים, צנטרלשטדיון (בגרמנית: האצטדיון המרכזי) ולקרוא את האצטדיון על שמה, רד בול ארנה, בדומה לאצטדיוני רד בול ארנה בזלצבורג ובניו ג'רזי. סכום רכישת הזכויות על שם האצטדיון יהיה תלוי בהישגיה ומיקומה של קבוצת ר.ב. לייפציג, והאצטדיון יהיה קרוי בכל מקרה על שם רד בול לפחות עד לשנת 2020. במקביל, רד בול הבטיחה לשפץ את המושבים באצטדיון, להתקין מסכי פרסומת אלקטרוניים ברחבי האצטדיון ולשפץ את יציעי הכבוד. בשנת 2014 דורג האצטדיון במקום ה-17 בגרמניה, בדירוג שנקבע על פי פרמטרים של כמות קהל, בטיחות ומספר אירועים הנערכים באצטדיון.[דרוש מקור] האצטדיון אירח חמישה משחקים במהלך מונדיאל 2006: סרביה ומונטנגרו 0 - 1 הולנד, שלב הבתים ספרד 4 - 0 אוקראינה, שלב הבתים צרפת 1 - 1 קוריאה הדרומית, שלב הבתים איראן 1 - 1 אנגולה, שלב הבתים ארגנטינה 2 - 1 (בהארכה) מקסיקו, שמינית הגמר לאחר הקמת האצטדיון החדש, נערכו בו מספר הופעות של אמנים גדולים כגון AC/DC, פול מקרטני, ג'נסיס, בון ג'ובי, דפש מוד, קולדפליי, ברוס ספרינגסטין, ואמנים גרמנים מקומיים. מדיה וקבצים בנושא רד בול ארנה בוויקישיתוף רד בול ארנה באתר הרשמי של ר.ב. לייפציג