laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ז'אומה אליאס

ז'אומה אליאס אי קזאס (בקטלאנית: Jaume Elías i Casas, לעיתים נקרא בשם הספרדי חאימה (Jaime); נולד ב-6 בנובמבר 1919 בברצלונה שבספרד, נפטר ב-18 בספטמבר 1977 בברצלונה) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני ששיחק בעמדת הבלם. אליאס שיחק במהלך שנות ה-40 של המאה ה-20 בקבוצות אספניול וברצלונה. עם ברצלונה, במדיה הופיע ב-123 משחקי ליגה, זכה אליאס 3 פעמים באליפות ספרד. אליאס, יליד ברצלונה, החל את קריירת הכדורגל שלו במערכת הנוער של הקבוצה הקטלאנית אאורופה. ב-1940, כשהיה בן 20, הצטרף לשורות אספניול, אחת משתי הקבוצות הבכירות בעיר ברצלונה. ב-17 במרץ 1940 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית, בניצחון 3-1 על ראסינג סנטנדר. אליאס מיעט לשחק במדי אספניול, ועד סוף עונת 1939/40 ערך 3 הופעות נוספות בליגה. אספניול זכתה בגביע הספרדי, אך אליאס לא שותף במשחק הגמר בו ניצחה אספניול את ריאל מדריד. בעונת 1940/41 החל אליאס להיות משמעותי יותר במדי אספניול והוא שיחק ב-16 משחקי ליגה בעונה זו, עת סיימה קבוצתו במקום ה-7. הוא עזר לקבוצתו להגיע לגמר הגביע, בו הפסידה אספניול 3-1 לוולנסיה. בעונת 1941/42 המשיך לשחק בכמות דומה של משחקים, 18 במספר, ואספניול הגיעה למקום ה-9 בליגה. בעונתו הרביעית באספניול הופיע ב-23 משחקי ליגה, אך קבוצתו הידרדרה למקום ה-11, 2 מקומות מעל המקום שמביא לירידה לליגה השנייה. בקיץ 1943 עזב אליאס את אספניול והצטרף ליריבתה העירונית, ברצלונה. כבר מיומו הראשון בקבוצה החדשה היה שחקן הרכב, והוא שיחק לרוב לצדו של הבלם קורטה. בעונת 1943/44 פתח ב-22 משחקי ליגה ועזר לקבוצתו להגיע למקום ה-6. בעונתו השנייה בברצלונה זכה עם הקבוצה באליפות ספרד, כשהוא פותח ב-25 מ-26 מחזורי הליגה ועוזר לקבוצה לספוג 30 שערים בלבד. אחד משערים אלו היה שער עצמי שהבקיע לרשת שער קבוצתו, בהפסד 4-1 לאתלטיק בילבאו ב-10 בדצמבר 1944. בעונת 1945/46 עזר לברצלונה לזכות בקופה דה אורו ארחנטינה, עם ניצחון 5-4 על אתלטיק בילבאו, אך בליגה סיימה ברצלונה במקום ה-2, כשאליאס מופיע ב-20 מחזורים. בעונת 1946/47 השתתף אליאס ב-17 משחקים עד שנפצע בפברואר 1947 ונעדר מהמשך העונה. ברצלונה הגיעה למקום ה-4, ומאמן הקבוצה ז'וזפ סמיטייר הוחלף על ידי אנריקה פרננדס האורוגוואיי. בעונתו הראשונה עם פרננדס, פתח אליאס בכל 26 מחזורי הליגה, וברצלונה זכתה באליפות ספרד. ברצלונה זכתה בעונת 1948/49 באליפות שנייה ברציפות עם פרננדס, אך אליאס נפצע באמצע העונה ולא השתתף במשחקיה עת זכתה גם בגביע הלטיני ובגביע אווה דוארטה. אליאס החליט לפרוש בסוף העונה, בגיל 30, כשלרשותו 123 הופעות במשחקי הליגה עם ברצלונה, לצד 62 עם אספניול. אליאס השתתף ב-5 משחקי ידידות של נבחרת קטלוניה בין השנים 1941 ו-1947. הגביע הספרדי (1): 1939/1940 אליפות ספרד (3): 1944/45, 1947/48, 1948/49 קופה דה אורו ארחנטינה (1): 1944/45 קופה אווה דוארטה (1): 1948/49 הגביע הלטיני (1): 1949 ז'אומה אליאס, באתר Transfermarkt ז'אומה אליאס, באתר BDFutbol ז'אומה אליאס, באתר FootballDatabase.eu אליאס נעדר ממשחקי הקבוצה בגביע הלטיני, אך עדיין היה בסגל לעונה זו.
הושץ'

הושץ' (באוקראינית: Гоща, הושצ'ה; בפולנית: Hoszcza, הושצ'ה; ביידיש: האשטש) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. התיעוד הראשון להושץ' הוא מהמאה ה-12, ובמאה ה-16 קיבלה זכויות עיר. העיירה יושבת על גדת נהר הורין, ושוכנת בסמוך לכביש רובנו-ז'יטומיר-קייב. תחילה היו יהודי הושץ' כפופים לקהילת אוסטראה. בזמן פרעות ת"ח ות"ט נפגעה הקהילה בעיירה, אך בהמשך השתקמה. בשנות ה-60 של המאה ה-19 נמנו בעיירה כ-300 יהודים וכ-400 אוקראינים. במהלך מלחמת העולם הראשונה פונו יהודים רבים מהעיירה, ובמלחמת האזרחים הרוסית סבלו היהודים מהפרעות שהתחוללו אז. עם כניסת החיילים הפולנים לעיירה, התעללו אף הם ביהודיה. בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. בשנים אלה נמנו בעיירה 811 יהודים, מתוך 2,230 תושבים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לעיירה פליטים יהודים מאזור רובנו. ב-29 ביוני 1941, לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, הופצצה העיירה בידי מטוסים גרמניים, ו-165 יהודים בה נהרגו. ב-4 ביולי נכנסו לעיירה הגרמנים, והחלו לחטוף יהודים בה לעבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי רצח. עד מהרה צוו יהודי העיירה לענוד סרט זרוע עם מגן דוד, ומונה בעיירה יודנרט. בהמשך, הועברו יהודי העיירה לגטו פתוח. באקציה ראשונה שביצעו שוטרים אוקראינים בעיירה, ב-20 במאי 1942, נרצחו בה כ-400 יהודים. באקציה שנייה שנערכה ב-25 בספטמבר 1942 נרצחו כ-350 יהודים. באקציה שלישית שנערכה ב-14 בנובמבר 1942 נרצחו 123 יהודים. כעשרים בעלי מקצוע יהודים שהושארו בעיירה נרצחו ב-17 ביולי 1943. ב-18 בינואר 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום. מיהודי העיירה שרדו כעשרים איש אשר הסתתרו ביערות. בשל גילויי עוינות מצד האוקראינים המקומיים, לא שבו אלו להתגורר בעיירה. מדיה וקבצים בנושא הושץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הושץ' ספר יזכור לקהילת הושץ', בספריית העיר ניו יורק הושץ' באתר מרכז מורשת יהדות פולין הושץ' (Hoszcza), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "הושץ'", באתר השטעטל הווירטואלי אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), הושצ'ה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1363–1365), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הלסינגבורג

הלסינגבורג (בשוודית: Helsingborg – "הֶלְסִינְבּוֹרִי"; בשנים 1912–1971 Hälsingborg) היא העיר השנייה בגודלה (אחרי מאלמה) בסקונה, שבדרום שוודיה; והשמינית בגודל אוכלוסייתה במדינה כולה. היא שוכנת לחופו של מצר ארסונד, שמעברו השני, במרחק 4 קילומטרים, שוכנת העיר הדנית אלסינור. מעבורות של שלוש חברות שונות מקשרות בין שתי הנקודות באחד מקווי הספנות הבינלאומיים העמוסים בעולם. קומין הלסינגבורג (העירייה של הלסינגבורג) חולשת על שטח של 344 קמ"ר (426 כולל מים), שבו חיו בראשית 2015 135,344 תושבים (העיר הבנויה עצמה, בשונה מהרשות המוניציפלית, קטנה באופן ניכר). תולדותיה של הלסינגבורג מגיעות עד לעידן הוויקינגי. לאורך תקופה ארוכה הקנה לה מיקומה - בנקודה הצרה ביותר של ארסונד - מעמד אסטרטגי חשוב. בימי הביניים, תחת מלך דנמרק, נבנתה בה מצודה, שהשריד היחיד ממנה כיום הוא המגדל שגובהו 35 מטרים, המכונה "הליבה". בהיותה אחד המעוזים המשמעותיים בסקנדינביה של אותה העת נקלעה הלסינגבורג למעורבות ברבים ממהלכיהם של הכוחות הפוליטיים שעיצבו את פניו של האזור הנורדי כולו. היא עברה לידי השוודים בפברואר 1658, בעקבות חתימת חוזה רוסקילדה. לאורך המאה ה-18 ידעה שלווה יחסית, ובמאה ה-19 התבלטה כאחת מהערים בעלות הצמיחה המהירה ביותר בממלכה, כעיר תעשייה ונמל. כיום, המעסיק הפרטי הגדול בהלסינגבורג הוא חברת איקאה, שהמטה הראשי שלה ממוקם בעיר; נמל הלסינגבורג הוא השני בגודלו בשוודיה מבחינת היקף המכולות. האדריכלות בליבה הישן של העיר מאופיינת בבנייה צפופה באבן עם שדרות מונומנטליות שמצליחות להאציל רישומה של עיר גדולה. הכיכר המרכזית נחנכה בסוף המאה ה-17, וכמו כיכרות ערים רבות בשוודיה - היא נקראת סְטוּרְטוֹרְיֶט (Stortorget), "הכיכר הגדולה". שחיקת הקרקע המאפיינת את אזור החוף מטביעה חותם עמוק על פניה של העיר ועל הצורה שבה נבנתה, כרצועה צרה יחסית למרגלותיו של צוק, וקארולוס ליניאוס התייחס לכך בפיוטיות ביומן מסעו מ-1749, בו כתב על "העיר ששרועה למרגלותיו של קיר תלול המביט עליה בנימוס רב". קבוצת הכדורגל של העיר, מועדון הספורט הלסינגבורג, זכתה בשש אליפויות ובחמישה גביעים (נכון ל-2021). כינויה של הלסינגבורג הוא "פנינת המצר". שלוש ארצות המוצא העיקריות של התושבים שאינם ממוצא שוודי הן, לפי גודל הקבוצה: יוגוסלביה (המדינות שהרכיבו אותה), עיראק ודנמרק. ארצות הברית אלכסנדריה, וירג'יניה, ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא הלסינגבורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הלסינגבורג (בשוודית) הלסינגבורג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סטטיסטיקת התושבים בשוודיה לפי קומין
אהוד קינמון

אהוד קנמון (22 במאי 1931 - 31 באוקטובר 2010) היה ראש עיריית בת ים בשנים 1983–1993. אהוד קינמון נולד בעפולה במאי 1931. אביו, יעקב קינמון, היה ראש המועצה השני של היישוב. למד בבית החינוך בתל אביב ובתיכון החקלאי בגבעת השלושה. בשנים 1949–1952 עבד במשרד הביטחון במועצת החימוש עליונה וההתיישבות חיילים משוחררים. בשנים 1952–1961 עבד במשרד השיכון בנושאי בנייה ופיתוח לקליטת העלייה. בשנים 1962–1964 היה מנכ"ל חברת "חלמיש" לשיקום משכנות עוני. בשנים 1965–1966 היה עוזר ראשי למנכ"ל משרד השיכון. במרץ 1957 נשא לאישה את שושנה, ונולדו להם שלושה ילדים. בשנת 1962 עברו להתגורר בבת ים. בשנת 1964 למד במכללה לביטחון לאומי. בשנים 1966–1973 היה סגן וממלא מקום ראש עיריית בת ים, בעת שמנחם רוטשילד היה ראש העירייה. בשנים 1973–1979 היה סמנכ"ל לתכנון וביצוע בחברת הבנייה הממשלתית "שיכון ופיתוח". בשנים 1979–1983 היה סמנכ"ל לביצוע ועסקות בחברת הבנייה ההסתדרותית "שיכון עובדים". בשנת 1983 התמודד בבחירות לראשות עיריית בת ים בראש רשימת "המערך" ונבחר לראש העירייה. בשנת 1988 נבחר לקדנציה שנייה, כשעמד בראש רשימה עצמאית שהקים, בשם "בת ים אחת". כיהן כראש העירייה עד 1993. במהלך כהונתו פעל להקמת הטיילת, הקניון, הבריחוף, הבריכה בעמידר, הספרייה העירונית, האצטדיון העירוני, האודיטוריום והקונסרבטוריון העירוני. באוגוסט 2000 הורשע בשתי עבירות של קבלת שוחד, ונדון לשישה חודשי עבודות שירות, שישה חודשי מאסר על תנאי למשך שנתיים וקנס של 15,000 ש"ח. נפטר ב-31 באוקטובר 2010. במרץ 2012 הוחלט לשנות את שם רחוב "העבודה" אשר נמצא באזור העסקים של בת-ים לרחוב אהוד קינמון. אהוד קינמון, באתר של עיריית בת ים אהוד קנמון - כרטיס ביקור, דבר, 29 בדצמבר 1983 רגב גולדמן, מותו של בולדוזר: בת ים מתאבלת על אהוד קינמון, באתר nrg‏, 8 בנובמבר 2010 שי אלבלינג, בת ים: ראש העירייה לשעבר אהוד קנמון נפטר, בארכיון האינטרנט, במקור באתר mynet,‏ 2 בנובמבר 2010 תשע רשימות בבת ים, דבר, 18 בספטמבר 1983 נצחון מוחץ לקנמון (המערך) בבת ים, דבר, 27 באוקטובר 1983 יצחק דנון, ‏אהוד קינמון הורשע בקבלת שוחד בסך 25 אלף שקל מהקבלנים מזרחי, באתר גלובס, 31 באוגוסט 2000 תפ (ת"א) 168/95 מדינת ישראל נ' אהוד קנמון, ניתן ב-30 באוגוסט 2000 תפ (ת"א) 168/95 מדינת ישראל נ' אהוד קנמון, ניתן ב-4 באוקטובר 2000
טריאסט קלי דאן

טריאסט קלי דאן (באנגלית: Trieste Kelly Dunn; נולדה ב-14 בינואר 1981) היא שחקנית אמריקאית. מוכרת בעיקר מתפקידה בתור סגנית השריף שבון קלי בסדרת הטלוויזיה "באנשי", ובזכות הופעתה בתור אליסון נייט בסדרה "שטח מת". דאן למדה בפרובו, יוטה ולמדה תיאטרון בבית הספר לאומנויות שבצפון קרוליינה, שם הופיעה במספר סרטי סטודנטים. הלוס אנג'לס טיימס שיבח את הופעתה בסרטים העצמאיים "חורף קר" ו"השנה החדשה". בשנת 2004, ערכה דאן את הופעתה הקולנועית הראשונה בתפקיד משני בסרט "עור מסתורי" בכיכובו של ג'וזף גורדון-לוויט. בשנת 2006, היא הופיעה בסרט "טיסה 93" המבוסס על סיפורה האמיתי של טיסה 93 של יונייטד איירליינס שנחטפה בפיגועי 11 בספטמבר. בשנת 2013 החלה לככב בסדרת הפעולה "באנשי" של רשת הטלוויזיה סינמקס בתור סגנית השריף שבון קלי. דאן המשיכה לשחק בסדרה בשתי עונותיה הבאות עד 2013.לאחר באנשי, דאן זכתה להכרה בסדרה "חוקי קנטרברי" בתפקיד מולי מק'קונל לצד ג'וליאנה מרגוליס. היא גם ערכה הופעת אורח בסדרת הטלוויזיה "פרינג'" בתפקיד ואלרי בון כקורבן של ניסוי מדעי. בשנת 2014, היא גילמה את תפקידה של אליזבת' פארל, סוכנת FBI, בסדרה "להאמין". בנוסף שיחקה בהופעת אורח בסדרות "חוק וסדר: מדור מיוחד", "Cupid ,Bored to Death" ו"אחים ואחיות". טריאסט קלי דאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טריאסט קלי דאן, ברשת החברתית אינסטגרם טריאסט קלי דאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טריאסט קלי דאן, באתר AllMovie (באנגלית) טריאסט קלי דאן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טריאסט קלי דאן, באתר Metacritic (באנגלית) טריאסט קלי דאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Los Angeles Film Festival: Double exposure for Trieste Kelly Dunn", June 18, 2010. Retrieved on September 25, 2015.
1949 בספורט

ערך מורחב – 1949 טור דה פראנס - פאוסטו קופי (איטליה איטליה) ג'ירו ד'איטליה -פאוסטו קופי (איטליה איטליה) וואלטה אספניה - תחרות לא התקיימה ערכים מורחבים – אליפות צרפת הפתוחה 1949, אליפות וימבלדון 1949 אליפות אוסטרליה הפתוחה - דוריס הארט (ארצות הברית ארצות הברית) אליפות צרפת הפתוחה -מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית ארצות הברית) ווימבלדון - לואיז ברוף (ארצות הברית ארצות הברית) אליפות ארצות הברית הפתוחה - מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית ארצות הברית) אליפות אוסטרליה הפתוחה - פרנק סג'מן (אוסטרליה אוסטרליה) אליפות צרפת הפתוחה -פרנק פרקר (ארצות הברית ארצות הברית) ווימבלדון - טד שרודר(ארצות הברית ארצות הברית) אליפות ארצות הברית הפתוחה - פנצ'ו גונזאלס (ארצות הברית ארצות הברית) ערך מורחב – גביע דייוויס 1949 נבחרת ארצות הברית (ארצות הברית) זכתה בגביע דייוויס לאחר ניצחון 1-4 על נבחרת אוסטרליה (אוסטרליה). נבחרת ברזיל (ברזיל) ניצחה את נבחרת פרגוואי (פרגוואי) בגמר קופה אמריקה. ב-4 במאי צוות טורינו נהרג בתאונה אווירית טורינו זוכה בסקודטו (שיחקו 4 משחקים אחרונים בהרכב משנה). אליפות אנגליה - פורטסמות' זוכה באליפות. גביע ה-FA - וולברהמפטון וונדררס זוכה בגביע. גביע האיטלקי -תחרות לא נערכה. ראסינג קלוב זוכה באליפות. גביע לאומי "קופה אסקובר" - ניואל'ס אולד בויס זוכה בגביע. בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי. אליפות סאו פאולו בכדורגל - סאו פאולו זוכה בתחרות אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל -ואסקו דה גאמה זוכה באליפות וי.אפ. ר מנהיים זוכה באליפות גרמניה. ערך מורחב – עונת 1949/1950 בליגה ישראלית ברצלונה זוכה באליפות ספרד ולנסיה זוכה בקופה דל גנרליסימו נבחרת מצרים (מצרים) זוכה בתואר. אורוגוואי (אורוגוואי) זכתה באליפות וברזיל (ברזיל) זכתה במקום השני. ליגת העל האיטלקית בכדורסל - וירטוס בולוניה זוכה באליפות. מינאפוליס לייקרס זכתה באליפות ליגת ה-BAA (ראה עונת 1948/1949 ב-BAA). אנדרסון פקרס זכתה באליפות ליגת ה-NBL. ב-3 באוגוסט ליגות ה-BAA ו-NBL התמזגו ל-NBA. אליפות ברית המועצות בכדורסל גברים -Tartu Ülikool מטרטו זוכה באליפות. הליגה היוגוסלבית בכדורסל - הכוכב האדום בלגרד זוכה באליפות. מרוצי הגרנד פרי למכוניות - אלברטו אסקרי (איטליה איטליה) עם מכוניות מתוצרת פרארי. זכה ב-4 מרוצים. נערכו מרוצים ראשונים של פורמולה 1 לקראת העונה הרשמית הראשונה בשנת 1950. פילדלפיה איגלס מנצחת את לוס אנג'לס ראמס 0-14 באליפות ה-NFL במשחק שנערך בפילדלפיה. מדיה וקבצים בנושא 1949 בספורט בוויקישיתוף
קבוצת ארמיות צפון אוקראינה

קבוצת ארמיות צפון אוקראינה (בגרמנית: Heeresgruppe Nordukraine) היה שמה של קבוצת ארמיות של הורמאכט בחזית המזרחית במהלך מלחמת העולם השנייה. קבוצת ארמיות צפון אוקראינה הוקמה ב-4 באפריל 1944 על ידי שינוי שמה של קבוצת ארמיות דרום (Heeresgruppe Süd). בנוסף ליחידות של הוורמאכט היא כללה את הארמייה ההונגרית הראשונה. לאחר שספגה אבדות קשות בלחימה בגליציה המזרחית ובהרי הקרפטים במהלך מבצע לבוב-סנדומייז', שונה שמה לקבוצת ארמיות A החדשה (Heeresgruppe A) ב-23 בספטמבר 1944. ולטר מודל (4 באפריל 1944 - 16 באוגוסט 1944) יוזף הרפה (16 באוגוסט 1944 - 23 בספטמבר 1944) קבוצת ארמיות צפון אוקראינה, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) הרפה שימש כמפקד בפועל של קבוצת הארמיות החל מה-28 ביוני
אוהנוב

אוהנוב (באוקראינית: Угнів, אוהניב; בפולנית: Uhnów; ביידיש: היוונעוו) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בסמוך לגבול פולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. בשנת 1462 העניק קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין, זכויות עיר לאוהנוב, וזו נקראה עד שנת 1648 בשם "הובנוב". בסמוך לעיירה נבנתה טירה מבוצרת. בתחילת המאה ה-17 נפגעה העיירה מפלישת הטטרים, ובשנים שלאחר מכן פגעו בה מגפות ושרפות. מהמאה ה-18 נודעה העיירה בתעשיית הסנדלרות והפרוונות בה, ומגפיה ופרוותיה נמכרו ברחבי פולין. ערך מורחב – קהילת יהודי אוהנוב התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מאמצע המאה ה-16, ובתחילת המאה ה-17 החל היישוב היהודי בה לגדול. עם זאת, כתוצאה מעלילת דם שהופצה נגד יהודי העיירה, מהשריפות שאירעו בה, ומפרעות ת"ח ות"ט, כמעט שחוסלה הקהילה במקום. מסוף המאה ה-18 חזר היישוב היהודי בעיירה לגדול, והגיע לכמחצית ממספר תושביה. מאמצע המאה ה-19 פשטה באוהנוב החסידות, ורבים מיהודיה נמנו על חסידות בלז. בשנת 1902 נערך פוגרום ביהודי העיירה בידי אוקראינים מקומיים, במהלכו הוכו יהודים, ורכושם נשדד. במהלך מלחמת העולם הראשונה, פרעו ביהודי העיירה יחידות הקוזקים, תוך ביצוע מעשי שוד, גזיזת זקנים ופאות, ואונס נשים. כמו כן, אולצו יהודי העיירה לבצע עבודות כפייה משפילות. בשנת 1915 פרצה בעיירה מגפת כולרה, בה נספו יהודים רבים. עם כינון השלטון הפולני בעיירה בשנת 1919, התנכלו גם החיילים הפולנים ליהודי העיירה. לאחר תום המלחמה, עזבו את אוהנוב רבים מיהודיה, ומצבם הכלכלי של הנותרים בה הוחמר. בין מלחמות העולם היוו יהודי אוהנוב רוב בקרב תושביה, אך סבלו ממעשי התנכלות אנטישמיים, כאשר במקרה אחד, במאי 1928, נרצחה בעיירה משפחה יהודית שלמה. בתקופה זו התגברה הפעילות הציונית בעיירה. בין רבני העיירה, היה הרב אברהם יהושע השיל פרנקל, חתנו של רבי דוד פלאם מאלעסק ומחותנו של רבי אהרן רוקח מבעלז. צאצאיו משושלת ליסקא מכהנים כאדמו"רי היבנוב בארצות הברית. מסוף ספטמבר 1939 ועד סוף יוני 1941, הוחזקה אוהנוב בידי הצבא האדום. עם כניסת הגרמנים לעיירה, נכלאו יהודיה בבית כנסת ובשני בית מדרש בה, בהם הוחזקו כשלושה שבועות, תוך הוצאה להורג של 8 מהם. לאחר מכן, הוקם בעיירה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים כוח אדם לעבודות כפייה, ולהעביר כסף ודברי ערך. בנובמבר 1941 נשלחו 40 גברים יהודים מהעיירה לרווה רוסקה, ומשם הועברו למחנות עבודה. בתחילת אוקטובר 1942 הועברו כל יהודי העיירה לגטו רווה רוסקה, וגורלם היה כגורל יתר יהודי המקום. מדיה וקבצים בנושא אוהנוב בוויקישיתוף ספר יזכור לקהילת היבניב (אוהנוב), בספריית העיר ניו יורק אוהנוב-היבניב באתר מרכז מורשת יהדות פולין "אוהנוב", באתר השטעטל הווירטואלי היבניב (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית
גירית סמורית וייטנאמית

גירית סמורית וייטנאמית (שם מדעי: Melogale cucphuongensis) היא מין של גירית סמורית האנדמית ליערות במדינת וייטנאם (ומכאן שמה). הגירית התגלתה רק ב-2011 על ידי משלחת אירופאית. היא קרובתם של גירית סמורית בורמזית וסינית ולדעת כמה מיונים נחשבת תת-מין שלהם, אך היא קטנה מהם ולדעת מיונים אחרים נחשבת למין עצמאי. ידוע מעט פרטים על מין זה. הגירית נראית כמו רוב הגיריות הסמוריות אך קטנה יותר ואורכה עד 36 ס"מ ומשקלה עד 800 גרם. היא אפורה עם פס לבן לאורך הגב והראש שחור עם אזור לבן ליד העיניים. האוזניים והעיניים גדולות ומותאמות לפעילות בלילה. הגירית חיה ביערות גשם טרופיים בווייטנאם. היא נראתה לראשונה בפארק הלאומי קוק פונג (Cúc Phương National Park) ושמה המדעי קרוי על שם הפארק. כמו רוב הגיריות הסמוריות היא יוצאת בשעות החשיכה לצוד יצורים קטנים כמו יונקים, עופות, דוחיים וחסרי חולות וכן אוכלת פירות שונים. לא ידוע מה מצב השימור של גירית זו אך ייתכן שכריתת היערות משפיעה עליה. גירית סמורית בורמזית גירית סמורית סינית גירית סמורית וייטנאמית, באתר ITIS (באנגלית) גירית סמורית וייטנאמית, באתר NCBI (באנגלית) גירית סמורית וייטנאמית, באתר GBIF (באנגלית) גירית סמורית ווייטנאמית באתר sciencedirect גירית סמורית ווייטנאמית באתר cryptozoonews גירית סמורית ווייטנאמית באתר הרשימה האדומה של IUCN
גירית סמורית בורמזית

גירית סמורית בורמזית (שם מדעי: Melogale personata) היא מין של גירית מהסוג גירית סמורית, החיה ביערות גשם ואזורים טרופיים בדרום-מזרח אסיה מקצה הודו עד מלזיה. אורכה של הגירית 35-40 ס"מ ומשקלה 1.5-3 ק"ג. הזכר ארוך מעט ושעיר והוא מגיע לאורך 15-21 ס"מ. לגירית רגליים קצרות, אוזניים רחבות וחוטם רחב בעל שיניים חדות. הפרווה רכה וצבעה חום כהה עד אפור ועל הגב ישנו פס אורכי לבן עד לראש. הבטן, החזה וקצה הזנב לבנים והפנים שחורים למעט אזור העיניים והלחיים וכן האוזניים והאף אדומים. גירית זו נפוצה בטבע ביערות, שדות והרים שונים ממזרח הודו, דרך נפאל ובנגלדש לדרום-מזרח אסיה בבורמה, תאילנד, קמבודיה, דרום סין, לאוס ווייטנאם. הגירות יוצאות בשעות הערב לחפש מזון שכולל יצורים קטנים כגון חרקים, עכברים וזוחלים קטנים וכן פירות. הגירית לא נצפית לעיתים קרובות ולא ידוע מה מצב שימורה בטבע. M. p. personata - תפוצה מהודו עד תאילנד. M. p. nipalensis - תפוצה ברמות נפאל. M. p. pierrei - תפוצה בקמבודיה, דרום סין, לאוס ווייטנאם. מדיה וקבצים בנושא גירית סמורית בורמזית בוויקישיתוף גירית סמורית בורמזית, באתר ITIS (באנגלית) גירית סמורית בורמזית, באתר NCBI (באנגלית) גירית סמורית בורמזית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גירית סמורית בורמזית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גירית סמורית בורמזית, באתר GBIF (באנגלית) גירית סמורית בורמזית באתר הרשימה האדומה של IUCN
גירית סמורית ג'אווה

גירית סמורית ג'אווה (שם מדעי: Melogale orientalis) היא מין של גירית מהסוג גירית סמורית, החיה בטבע בעיקר באי ג'אווה שבאינדונזיה וכן באי באלי שקרוב אליו. זו גירית שאורכה 35-40 ס"מ ומשקלה 1-2 ק"ג ואורך הזנב 14-17 ס"מ. הגירית בעלת גוף פרווה עבה וגוף בצבע אפור, פס לבן לאורך הגב עד לראש שלבן באזור העיניים אך החוטם והפה שחורים. לגירית אף רחב מעט וקצהו אדום. האוזניים והעיניים גם גדולים ומותאמים לחיי לילה. אזורים לבנים נוספים בגוף הם הצוואר, החזה, הבטן. יש לה רגליים קצרות אבל זנב גדול. גירית זו חיה בטבע באי ג'אווה ובבאלי ביערות גשם וגם באזורים הרריים עד גובה 1,165 מטר מעל פני הים. היא אינה נפוצה מאוד אך גם יכולה להתגורר באזורים כמו מטעים וגנים אנושיים. הם נפוצים בעיקר בפארק הלאומי Gunung Gede Pangrango, שם רבים מהם משוטטים לאחר החשיכה. הם אוכלי כל וניזונים מיצורים קטנים, חרקים, מכרסמים, עופות, ביצים וזוחלים וגם מפירות. הם מחפשים את המזון בשעות החשיכה וגם מטפסים על עצים ושיחים בשביל למצוא אותו. הם חיים בזוג או חבורה קטנה וישנים יחד באותה מאורה ביום. מצב השימור של הגירית הוא ללא חשש. מדיה וקבצים בנושא גירית סמורית ג'אווה בוויקישיתוף גירית סמורית ג'אווה, באתר ITIS (באנגלית) גירית סמורית ג'אווה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גירית סמורית ג'אווה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גירית סמורית ג'אווה, באתר GBIF (באנגלית) גירית סמורית ג'אווה באתר הרשימה האדומה של IUCN
גירית סמורית בורנאית

גירית סמורית בורנאית (שם מדעי: Melogale everetti) היא מין של גירית מהסוג גירית סמורית, החיה בעיקר בצפון האי בורנאו שבאינדונזיה ומלזיה. הגירית נתגלתה בטבע ב-1895 על ידי אלפרד הרט אוורט (Alfred Hart Everett; 1848 –1898) ושמה המדעי הוא על שמו. הגירית דומה לקרובותיה לסוג, אורכה 35–40 סנטימטרים ומשקלה 1–2 קילוגרם. פרוותה בצבע חום עד לבן עם פס לבן מלמעלה וראשה שחור ובעל מסיכה לבנה באזור העיניים. היא יוצאת ממאורתה בשעות הלילה שאז היא מחפשת מזון. היא אוכלת מזון מהחי והצומח וניזונה מעכברים ויונקים קטנים אחרים, זוחלים, עופות, ביצים, חסרי חוליות שונים כמו תולעים וחלזונות וכן מפירות. הגירית נצפתה לראשונה ביערות ההרריים של הרי קינבאלו בצפונה של בורנאו ונמצאת גם במחוז Kalimantan באינדונזיה, בסבה וסראוואק שבמלזיה ונראה שגם בברוניי. היא נמצאת בעיקר ביערות גשם. היא מאוימת מכריתת היערות באזור חיותה אך לא ידוע מה מצב השימור הנוכחי שלה. מדיה וקבצים בנושא גירית סמורית בורנאית בוויקישיתוף גירית סמורית בורנאית, באתר ITIS (באנגלית) גירית סמורית בורנאית, באתר NCBI (באנגלית) גירית סמורית בורנאית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גירית סמורית בורנאית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גירית סמורית בורנאית, באתר GBIF (באנגלית) animal/Everetts-ferret-badger גירית סמורית בורנאית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גירית סמורית בורנאית באתר הרשימה האדומה של IUCN
גירית סמורית סינית

גירית סמורית סינית (שם מדעי: Melogale moschata) היא מין של גירית מהסוג גירית סמורית, החיה במזרח אסיה ביערות ואזורי מחיה שונים. היא נפוצה בהרבה מקרובות משפחתה לסוג ואיננה בסכנה. תחום מחייתה העיקרי היא סין ואזורים נוספים בדרום-מזרח אסיה מהודו עד ללאוס. אורכה של הגירית 33-43 ס"מ ומשקלה 1-3 ק"ג. היא בעלת פרווה אפורה לאורך הגב עובר פס לבן והראש שחור למעט ה"מסיכה" של אזור העיניים. החוטם והפה שחורים ומוארכים ויש לה גם שפם ארוך שעוזר לה להתמצא בשעות חשוכות. גם האוזניים והעיניים גדולות ומותאמות לחיי לילה. לגירית רגליים קצרות וזנב גדול והפרווה משיית וארוכה. היא חיה בטבע במרכז ודרום סין ונפוצים מהודו עד לטאיואן, הונג קונג וצפונה של הודו-סין. היא מתאימה עצמה למגוון אזורי-חיות בעיקר ביערות, ערבות ויערות-גשם. נמצאת גם באזורים מיושבים, ליד כפרים, שם היא עלולה לגרום נזק כלכלי עקב טריפת תרנגולים וחיות בית אחרות. גירית זו היא אוכלת כל. ניזונה גם מיצורים קטנים שונים כמו שלשולים, חרקים ודו-חיים. כמו כן נוהגת לאכול פירות בשרניים כמו: Prunus salicina ,Hovenia dulcis ,Diospyros lotus ו-Actinidia chinensis. היא איננה נמצאת בסכנת הכחדה אך היא מין מוגן בארצות תפוצתה, כי בעבר ניצודה בכמויות גדולות עקב הביקוש לפרוותה. צייד בלתי חוקי של גירית זו נמשך עד היום. מדיה וקבצים בנושא גירית סמורית סינית בוויקישיתוף גירית סמורית סינית, באתר ITIS (באנגלית) גירית סמורית סינית, באתר NCBI (באנגלית) גירית סמורית סינית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גירית סמורית סינית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גירית סמורית סינית, באתר GBIF (באנגלית) גירית סמורית סינית באתר הרשימה האדומה של IUCN
סמור צהוב-בטן

סמור צהוב-בטן (שם מדעי: Mustela kathiah) הוא מין טורף בסוג סמור, שכשמו הוא בעל פרווה צהובה על בטנו והוא חי בטבע בדרום-מזרח אסיה ביערות אורנים בסין, בהוטן, הודו, לאוס, מיאנמר, נפאל, תאילנד ווייאטנאם. זהו סמור נפוץ בעל פרווה חומה בהירה עם בטן צהובה ורגליים קצרות. אורכו הממוצע 25–27 ס"מ ומשקלו עד 1.5 ק"ג. הוא מזכיר מאוד את ההרמין, וייתכן שיש קרבה ביניהם. הסמור נפוץ ביערות ומחפש בהם טרף קטן כמו עכברים, עופות, חרקים וזוחלים קטנים. הוא מסתתר ביום במאורה ויוצא בעיקר בלילות לציד שאותו הוא מנהל בין ענפי העצים ולעיתים גם על האדמה. כמו רוב בני המשפחה הוא אומנם קטן אך טורף נועז ואמיץ מאוד. הוא עצמו עלול להיטרף על ידי עופות דורסים, נמרים, זאבים וטיגריסים. Mustela kathiah caporiaccoi Mustela kathiah kathiah מדיה וקבצים בנושא סמור צהוב-בטן בוויקישיתוף סמור צהוב-בטן, באתר ITIS (באנגלית) סמור צהוב-בטן, באתר NCBI (באנגלית) סמור צהוב-בטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סמור צהוב-בטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור צהוב-בטן, באתר GBIF (באנגלית) סמור צהוב-בטן באתר thewebsiteofeverything סמור צהוב-בטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
סמור יפני

סמור יפני (שם מדעי: Mustela itatsi) הוא מין של סמור החי בכמה אזורים ביפן בהונשו, קיושו ושיקוקו. הוא הופץ להוקאידו, איי ריוקיו וייתכן שגם לאי סחלין שברוסיה. זהו סמור קטן שייתכן שהוא תת-מין של החמוס הסיבירי והוא אכן דומה לו במראו, צבעו והתנהגותו. אורכו הממוצע 35 ס"מ והזנב ארוך ומגיע לאורך 17 ס"מ ומשמש לאיזון. הפרווה חומה-כתומה אך הפנים שחורות עם אזורים לבנים. מין זה חי ליד הנהרות של אזורים הרריים ביפן והוא ניזון מחיות מים כמו צפרדעים, סרטני נהרות, דגים, זוחלים ויונקי מים קטנים. מדיה וקבצים בנושא סמור יפני בוויקישיתוף סמור יפני, באתר ITIS (באנגלית) סמור יפני, באתר NCBI (באנגלית) סמור יפני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) סמור יפני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור יפני, באתר GBIF (באנגלית) סמור יפני באתר הרשימה האדומה של IUCN