laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קסטיליה ולאון

קסטיליה ולאון (בספרדית: ‏Castilla y León‏Ⓘ‏, מבוטא: קַסְטִייַה אִי לֵאוֺן) היא קהילה אוטונומית שהוקמה ב-1983 בצפון ספרד, ונחשבת לגדולה ביותר מבחינת שטח. קסטיליה ולאון משתרעת על שטחיהן של ממלכת לאון הקדומה ושל קסטיליה הישנה בצפון מרכז חצי האי האיברי. קסטיליה ולאון גובלת במערב בפורטוגל וגליסיה, בדרום באקסטרמדורה, בקסטיליה-לה מנצ'ה ובקהילה האוטונומית מדריד ובמזרח באראגון ובלה ריוחה. בצפון, קנטבריה, חבל הבסקים ואסטוריאס מפרידות בינה ובין הים הקנטברי. קסטיליה ולאון חופפת בעיקרה את אגן הניקוז של החלק הספרדי של הנהר דורו. קסטיליה ולאון מורכבת מתשעה מחוזות (provincias): אווילה בדרום מזרח הקהילה האוטונומית. בשנת 2002 נמנו באווילה 165,138 תושבים והערים הגדולות בו הן הבירה אווילה (50,000 תושבים), ארבלו (7,500) וארינס דה סן פדרו (6,500 תושבים). בורגוס בצפון מזרח הקהילה האוטונומית. בשנת 2002 נמנו בבורגוס 352,273 תושבים והערים הגדולות בו הן הבירה בורגוס (168,000 תושבים), מירנדה דה אברו (40,000 תושבים) וארנדה דה דיארו (32,000 תושבים). ברבות מהמוניציפליות של בורגוס יש פחות ממאה תושבים. פלנסיה בצפון הקהילה האוטונומית. בשנת 2002 נמנו בפלנסיה 176,125 תושבים והערים הגדולות הן פלנסיה (80,000 תושבים) וגוארדו (8,300). ואיאדוליד במרכז הקהילה האוטונומית. בשנת 2002 נמנו בוואיאדוליד 501,157 תושבים שרובם גרים בבירת המחוז ואיאדוליד שהיא גם בירת הקהילה האוטונומית. שתי עיירות יחסית גדולות בוואיאדוליד הן מדינל דל קמפו (20,000) ולגונה דה דוארו (19,000). סגוביה בדרום מזרח הקהילה האוטונומית. בשנת 2002 נמנו בסגוביה 149,286 תושבים והערים הגדולות בה הן: הבירה סגוביה (55,000 תושבים) וקואיאר (9,300). סוריה במזרח הקהילה האוטונומית. בשנת 2002 נמנו בסוריה 91,487 תושבים, המחוז הדל ביותר באוכלוסייה בספרד. הערים הגדולות בו הן: הבירה סוריה (35,000 תושבים), אלמזאן (5,755) ובורגו דה אוסנה (5,086). סאמורה במערב הקהילה האוטונומית. בשנת 2002 נמנו בסאמורה 200,000 תושבים, והערים הגדולות בו הן הבירה סאמורה (65,575 תושבים), בנבנטה (17,127 תושבים) וטורו (9,000 תושבים). סלמנקה בדרום מערב הקהילה האוטונומית. בשנת 2002 נמנו בסלמנקה 347,120 תושבים והערים הגדולות הן הבירה סלמנקה (156,006) וסיודד רודריגו (14,447). לאון בצפון מערב הקהילה האוטונומית. בשנת 2002 נמנו בלאון 496,655 תושבים והערים הגדולות הן הבירה לאון (135,794), פונפרדה (64,010) וסן אנדרס דל רבנדו (25,000). בתחילה, החיבור של המחוזות לקהילה האוטונומית נתקל בהתנגדות של לאון וסגוביה אשר הוכרחו להצטרף לקהילה האוטונומית בפסק דין של בית המשפט הספרדי לחוקה. אתר האינטרנט הרשמי של קסטיליה ולאון מידע לתיירים על קסטיליה ולאון קסטיליה ולאון ב travelnet קסטיליה ולאון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אוהד (סרט)

אוהד (ברוסית: Фанат) הוא סרט עלילתי סובייטי משנת 1989 בבימויו של ולדימיר פאוקטיסטוב, שקיבל מעמד של סרט פולחן בקרב חובבי אמנויות לחימה ברוסיה. הדמות הראשית היא צעיר בשם יגור לרין, המכונה "מליש" (ילד קטן). כנער הוא מגיע למחלקת הקראטה, שם הוא מקבל את הכינוי שלו. עובד קשה תחת הדרכתו של המנטור שלו אולג איבנוביץ', ויגור הופך בהדרגה לתלמידו הטוב ביותר. לאחר סכסוך עם אחד מאוהבי אמו, יגור עוזב את הבית, ובמשך זמן מה הוא גר עם חברו גרישה (פיודור סוחוב) מאותו חוג קראטה. לאחר שנודע לו שגרישה פורש מהקראטה בגלל לימודיו, יגור מסתכסך אתו ועוזב את ביתו. כשלא מצא לעצמו מקום, יגור נכנס לחבורת רחוב ומסתבך בשוד דירות. הוא ניצל מהכלא על ידי מאמן לשעבר, שמסדיר שהבחור, שהוא כבר בן שבע עשרה וחצי, יגויס לצבא. בשירות צבאי היה הילד שימושי מאוד בידע שלו באמנויות לחימה. בחלק הלא תפקודי, בו יש זקונים, הוא מועבר תחת חסותם על ידי הכנופיה הפנימית, שהופכות את הילד ללוחם קשוח. כשחזר מהצבא, נפגש יגור עם גרישה, שמתפרנס על ידי סחיטה והשתתפות בקרבות הימורים חשאיים. גרישה מביא את יגור לאדונו, איש העסקים המוצל אנטוניץ'. יגור, בזכות יכולותיו, עושה במהירות קריירה כלוחם טוב. עכשיו "מליש" הוא שם העט של יגור בזירת הלחימה. באחד ממאבקי האימונים, לאחר שאיבד שליטה על עצמו, מביא מכה לגרישה בכבד והוא הולך לבית החולים. זמן לא רב לפני כן, גרישה ספג מכה בכבד מהלוחם הטוב ביותר בקרבות המחתרתיים - "וישיבלה" הבלתי מנוצח (לוחם במשקל 130 קילוגרם). עד מהרה מת גרישה מפציעותיו. הסבל מאובדן של חבר, מליש מסרב להשתתף עוד בקרבות חשאיים. ברצונו לפדות לפחות את חלקו מאשמתו, הוא מצווה על אובליסק לקברו של גרישה. אבל אין לו מספיק כסף והוא שוב חוזר לאנטוניץ'. בסדרת הקרבות הקרובה של המחתרת, "מליש" מנצח את כל יריביו, ואז הבעלים של הגרלות המחתרתיות "מאטר" מזמין אותו להיכנע לקרב הבא. ההצעה למסור את הקרב ניתנה לו על ידי מאמנו לשעבר אולג איבנוביץ', שמעורב גם הוא בעסק הפלילי. יגור מסרב. ואז "מאטר" מעמיד את "וישיבלו" נגדו, עדיף באופן משמעותי על מליש במשקל. "אוהד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אוהד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט אוהד, סרטון באתר יוטיוב http://www.cultin.ru/films-fanat-film-1989 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרוזה מספר 80

קרוזה מספר 80 (בצ'כית : Karosa NO 80) הוא אב טיפוס של אוטובוס בתצורה "Trailer bus" (אנ') מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצ'כית Karosa (אנ') אשר יוצר בשנת 1960 בצ'כיה הגורר (Tractor Unit), הבנוי מתא נהג בחלקו הקדמי ומשטח עגינה בחלקו האחורי. הנגרר (Semi-Trailer bus), הנשען בקצהו הקדמי על משטח העגינה של הגורר, ועל ציר אחד, של גלגלים בקצהו האחורי. גוף דגם "קרוזה מספר 80" התבסס על דגם "Škoda 706 RTO" (אנ') תוצרת סקודה 29 מושבים + 51 מקומות עמידה, סך הכל 80 מקומות (מכאן נובע שם הדגם) תצורה מושבים : 2 + 2 כולל מעבר מרכזי דגם "קרוזה מספר 80" הוצג לציבור בשנת 1961 משנת 1962 הופעל דגם ה-"קרוזה מספר 80" במשך 17 שנים בברטיסלאבה, סלובקיה "קרוזה מספר 80" "קרוזה מספר 80" "קרוזה מספר 80" "קרוזה מספר 80" "קרוזה מספר 80" - מבט למושבי הנוסעים "קרוזה מספר 80" "קרוזה מספר 80" קרוזה B 741 קרוזה ŠM 11 משאית סמי-טריילר מדיה וקבצים בנושא קרוזה מספר 80 בוויקישיתוף קרוזה מספר 80, סרטון באתר יוטיוב "קרוזה מספר 80" - תמונות (e15.cz/galerie/byznys/fleet-special) "קרוזה מספר 80" busportal.cz/modules [MATÚŠEK, Jaroslav. Znovuzrodenie autobusového návesu Karosa NO80. VETERÁN.SK (Bratislava: Slovart rekord, s.r.o.), roč. 2007, čís. 11, s. 56-58. ISSN 1336-8508 "קרוזה מספר 80" auto.cz/karosa-no-80-byl-naves-urceny-vyhradne-pro-prepravu៛ "קרוזה מספר 80" autoroad.cz/zajimavosti/91546-karosa-no-80-a-jeji-dvoji-zivot-podivne-monstrum-bylo-velmi-uzitecne
אאוארכונטה

אאוארכונטה (שם מדעי: Euarchonta; מילולית: "אבות קדומים אמיתיים") היא קבוצה של יונקי שליה מקבוצת האאוארכונטוגליריים, אשר המינים הכלולים בה קרובים בעיקר לפרימטים ודומיהם. היא הופרדה מהקבוצה השנייה של האאוארכונטוגליריים - גלירס החל מתקופת הפלאוקן שבתחילת עידן הקנוזואיקון וכמה חוקרים מעריכים שהיא קדומה אף יותר, כאשר סוגים כמו פורגאטוריוס התקיימו כבר מהקרטיקון העליון. כיום כוללים בקבוצה 3 סדרות: חדפי עצים, גלשנאים ופרימטים בנוסף לסדרה פלסיאדפאים שהתקיימה בתחילת הפלאוגן (כמה חוקרים רואים בה קבוצה קדומה של פרימטים). המאפיינים שלהם הם: התמחות בחיים על עצים, תזונה של אוכלי כל או אוכלי פירות, מבנה גולגולת בעל עיניים הפונות קדימה וכפות רגליים גדולות המאפשרות אחיזת דברים. עם זאת מאפיינים אלה מצליחים במיוחד רק אצל הפרימטים העילאים. סדרה חדפי עצים (Scandentia) קבוצה דמויי פרימטים (Primatomorpha) סדרה גלשנאים (Dermoptera) סדרה פלסיאדפאים (Plesiadapiformes) - נכחדה סדרה פרימטים (Primates) תת-סדרה בעלי אף לח (Strepsirrhini) תת-סדרה בעלי אף יבש (Haplorrhini) מדיה וקבצים בנושא אאוארכונטה בוויקישיתוף אאוארכונטה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
יחסי בחריין–טורקיה

יחסי בחריין–טורקיה הם יחסי החוץ בין ממלכת בחריין ובין הרפובליקה הטורקית. על בסיס קשרים היסטוריים ותרבותיים משותפים, מתנהלים היחסים הפוליטיים בין טורקיה לבחריין בהתאם לעקרונות האינטרס והדיאלוג ההדדי. טורקיה פתחה את שגרירותה בבחריין בשנת 1990 ואילו שגרירות ממלכת בחריין באנקרה פועלת מאז 2008. במסגרת ביקורים דו-צדדיים רמי דרג, ביקר מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה בטורקיה בין התאריכים 25–28 באוגוסט 2016, ואילו נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ערך ביקור רשמי בבחריין בתאריכים 12–13 בפברואר 2017. במהלך הביקורים הללו, נחתמו הסכמים שונים, ומדליית השייח' עיסא אל סלמן, העיטור הממלכתי הגבוה ביותר של בחריין, הוענקה לנשיא ארדואן. בנוסף, שר החוץ של בחריין השייח' ח'אלד בן אחמד בן מוחמד אל-ח'ליפה השתתף בוועידת ה-OIC שהתקיימה ב-18 במאי 2018 באיסטנבול. מנגד, הסיבוב השני של ההתייעצויות הפוליטיות בין משרדי החוץ של טורקיה ובחריין התקיים באנקרה ב-25 במרץ 2016. בחריין מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול. טורקיה מחזיקה בבחריין שגרירות במנמה. יחסי בחריין–טורקיה באתר משרד החוץ הטורקי יחסי בחריין–טורקיה באתר משרד החוץ הטורקי אתר על יחסי מדינות
יחסי הודו–טורקמניסטן

יחסי הודו–טורקמניסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של הודו לבין טורקמניסטן. להודו יש עניין מיוחד ברזרבות הפחמימנים בטורקמניסטן. טורקמניסטן, אפגניסטן, פקיסטן והודו, המכונות יחד מדינות TAPI, הקימו צינור גז שהיה אמור להסתיים בתחילת 2017. זה חשוב במיוחד לצורכי האנרגיה המתפתחים של הודו שכן עם סיומו, הצינור צפוי לספק כמעט 60% מצרכי האנרגיה של הודו. המסחר הכולל בין טורקמניסטן להודו הוא דל, והסתכם בשנת 2012 בכ-42 מיליון דולר בלבד על פי נתוני משרד החוץ של הודו. הודו מחזיקה בטורקמניסטן שגרירות באשגבאט. טורקמניסטן מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי ו-2 קונסוליות בקולקטה וצ'נאי. מדיה וקבצים בנושא יחסי הודו–טורקמניסטן בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
דמויי פרימטים

דמויי פרימטים (שם מדעי: Primatomorpha) היא קבוצה של יונקי שליה מהקבוצה אאוארכונטוגליריים, אשר קרובים ביותר לפרימטים. הם כוללים את כל בני קבוצת האאוארכונטה, למעט חדפי העצים. הקבוצה הוגדרה ב-1991 בידי החוקר ק. כריסטופר בירד (אנ'), אשר מיין את הקבוצה על סמך רצפים מיטוכונדריים בדגימות הDNA של חברי הקבוצה. הקבוצה כוללת 3 סדרות: גלשנאים, פרימטים ואת סדרת הפלסיאדפאים שנכחדה במשך הפלאוגן. מינים אלה מצויים בטבע בעיקר ביערות גשם ואזורים טרופיים והם בעלי התמחות בחיים על עצים. בין השאר הם בעלי אצבעות חזקות וגדולות יחסית, פנים המופנות קדימה ותזונתם היא של אוכלי כל או לפחות אוכלי פירות ברובה. עם זאת מאפיינים אלה מצליחים במיוחד רק אצל הפרימטים העילאים. סדרה גלשנאים (Dermoptera) סדרה פלסיאדפאים (Plesiadapiformes) - נכחדה סדרה פרימטים (Primates) תת-סדרה בעלי אף לח (Strepsirrhini) תת-סדרה בעלי אף יבש (Haplorrhini)
גלירס

גלירס (שם מדעי: Glires; מילולית: "glīrēs" - נמנמן) היא קבוצה של יונקי שליה מקבוצת האאוארכונטוגליריים, אשר כוללת את המינים הקרובים למכרסמים ולארנבאים שבעבר נחשבו למכרסמים. כמו כן היא כוללת עוד 2 סדרות נכחדות: Arctostylopida ו-Anagaloidea, אשר התקיימו במשך הפלאוגן ואולי אף בסוף הקרטיקון (ייתכן שהם שייכים לקבוצות אחרות). קבוצה זו הוגדרה כבר ב-1758 בידי החוקר השוודי קארולוס לינאוס ונבדקה בידי מחקרי גנום מיטוכונדרי משותפים. היא כוללת את מרבית היונקים כיום, כאשר סדרת המכרסמים מכילה חצי מהיונקים. מרבית מיני הקבוצה הם קטנים וזריזים, מתרבים במהירות ומסתגלים למגוון סביבות מחיה. מבנה שיניהם מותאם לחיתוך וגיזום של מזון קשה, כך שביכולתם לאכול מגוון מזונות, כאשר רובם הם אוכלי צמחים. סוג ללא מקור Gomphos - נכחד סוג ללא מקור Heomys - נכחד סוג ללא מקור Matutinia - נכחד סוג ללא מקור Mimotona - נכחד סוג ללא מקור Rhombomylus - נכחד סוג ללא מקור Sinomylus - נכחד משפחה Eurymylidae - נכחדה סדרה מכרסמים (Rodentia) סדרה ארנבאים (Lagomorpha) סדרה Arctostylopida - נכחדה סדרה Anagaloidea - נכחדה מדיה וקבצים בנושא גלירס בוויקישיתוף גלירס, באתר NCBI (באנגלית) גלירס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
יחסי טורקיה–נורווגיה

יחסי טורקיה–נורווגיה הם יחסי החוץ בין טורקיה לבין נורווגיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1926, ומאז מקיימות יחסי ידידות. אף על פי שהן לא חברות באיחוד האירופי, טורקיה ונורווגיה ממשיכות שתיהן בשיתוף הפעולה ההדוק עם האיחוד, וכחברות בנאט"ו, הן חולקות דעות ודאגות דומות במספר סוגיות בינלאומיות ואזוריות. שר החוץ צ'בושולו ערך ביקור רשמי בנורווגיה ב-29–30 באוגוסט 2019. הקהילה הטורקית המתגוררת בנורווגיה מונה בסביבות 20 אלף איש. באוקטובר 2021 איימה טורקיה לגרש את שגריר נורווגיה בעקבות תמיכתו בשחרור עות'מאן קבאלה, שהשתתף בניסיון ההפיכה בטורקיה מהכלא הטורקי. היקף הסחר הדו-צדדי בין טורקיה לנורווגיה עמד בשנת 2018 על 1.278 מיליארד דולר (יצוא טורקי: 513 מיליון דולר; יבוא: 765 מיליון דולר). פריטי הייצוא העיקריים של טורקיה לנורווגיה הם ספינות שייט, סירות טיול וכלי שיט דומים להובלת אנשים או סחורות, ספינות דיג, כלי רכב להובלת סחורות ומכלי רכב מנועיים, ואילו פריטי הייבוא העיקריים מנורווגיה הם נפט ופחמימנים אחרים, דגים וסגסוגות ברזל. השקעות נורווגיות בטורקיה מרוכזות בעיקר בתחומי האנרגיה והספנות. יותר מ-161 אלף תיירים נורווגים ביקרו בטורקיה בשנת 2018, עם עלייה של 39% בהשוואה לשנה הקודמת. טורקיה מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו. נורווגיה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ו-5 קונסוליות באלניה, אנטליה, איסכנדרון, איסטנבול ואיזמיר. מדיה וקבצים בנושא יחסי טורקיה–נורווגיה בוויקישיתוף יחסי טורקיה–נורווגיה באתר משרד החוץ הטורקי יחסי טורקיה–נורווגיה באתר משרד החוץ הטורקי אתר על יחסי מדינות
קלרה הקדושה

קלרה הקדושה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1996, בבימויים של ארי פולמן ואורי סיון, עם לוסי דובינצ'יק וחליל אלוהב בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הרומן "רעיונותיה של קלרה הקדושה" מאת הסופר הצ'כי פבל קוהוט. העלילה מתרחשת בשנת 1999, לקראת המילניום שמביא את האנושות לסף אנדרלמוסיה, בעיירת פיתוח, שם נערה צעירה בשם קלרה (לוסי דובינצ'יק) זוכה לכוחות על-טבעיים שגורמים למהומות והתרחשויות בקרב סביבת העיירה, חבריה הפרועים של קלרה, מוריה המשונים, אנשי העיירה ומשפחתה של קלרה. בעוד שהמונים מתרוצצים סביבה בניסיון לנבא את העתיד ולמצוא את האמת, מנסה קלרה לבחור בין אהבת נעוריה, אדי טיקל (חליל אלוהב), ובין כוחותיה המסתוריים. עם יציאתו זכה הסרט בשישה פרסים בטקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-7 במספר, עבור: העריכה, המוזיקה המקורית (ברי סחרוף), המשחק (לוסי דובינצ'יק ויגאל נאור), הבימוי (פולמן וסיון) והסרט הטובים ביותר. לאחר מכן זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, השתתף בפסטיבל ברלין ופסטיבלים שונים בארצות הברית, וזכה בפרסים מיוחדים בפסטיבל קרלובי וארי. הסרט זכה להצלחה בישראל והופץ למדינות שונות בעולם. קלרה הקדושה (פסקול) אתר האינטרנט הרשמי של קלרה הקדושה "קלרה הקדושה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קלרה הקדושה", באתר נטפליקס "קלרה הקדושה", באתר AllMovie (באנגלית) "קלרה הקדושה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קלרה הקדושה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "קלרה הקדושה", באתר אידיבי "קלרה הקדושה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "קלרה הקדושה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הסרט המלא לצפייה ישירה באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים הסרט המלא לצפייה ישירה, באתר וואלה VOD "קלרה הקדושה", באתר קרן הקולנוע הישראלי עופר ליברגל, ‏בחזרה אל סרטי נעוריי: ״קלרה הקדושה״ (וגם ״מייד אין איזראל״), באתר "סריטה", 29 באפריל 2020
פיקוד מבצעי אוויר מיוחדים של צבא ארצות הברית

פיקוד מבצעי אוויר מיוחדים של צבא ארצות הברית (באנגלית: The United States Army Special Operations Aviation Command - USASOAC) הוא פיקוד בכפיפות לפיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית, בראש הפיקוד עומד קצין בדרגת בריגדיר גנרל. הפיקוד אחראי על הטסת כוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית במבצעים מיוחדים ברחבי העולם. תפקידו לפקד, לארגן, לאמן, לפתח ולצייד את יחידותיו, הוא אחראי על ניהול צי כלי הטיס, שילוב מערכות ומודרניזציה, וכשירות הציוד והאמצעים. הוא כולל 135 אנשי מטה, ולמעלה מ-3,300 איש ביחידות הכפופות. ערך מורחב – הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160 חטיבת מסוקים. תפקידה להטיס כוחות מיוחדים במבצעיים מיוחדים ברחבי העולם. טייסי היחידה הידועים בכינוי "מתגנבי הלילה" (Night Stalkers) מיומנים בטיסת לילה. הם מאומנים לבצע את המשימות הקשות ביותר בכל תנאי סביבה, בכל מקום בעולם, ביום או בלילה, עם דיוק שאין שני לו. הם מפעילים מסוקי תובלת סער MH-47 צ'ינוק ו-MH-60 בלאק הוק, מסוקי תקיפה קלים MH-6 Little Bird (אנ') וכטב"ם- MQ-1C. פלוגת הטיסה ה-UFC היא יחידת הדרכה לאימון טייסי המטוסים והמסוקים של הפיקוד: הפלוגה מפעילה מסוקי UH-60L בלקהוק, מטוסי תובלה בינונית קאסה C-212 אוויוקאר ו-ביצ'קראפט C-12 הורון, מטוסי תובלה כבדה אליניה C-27J ספרטן ומטוסים קלים פילטוס PC-6A טורבו-פורטר. הגדוד מכשיר אנשי צוות אוויר ואנשי תמיכה למבצעים המיוחדים של ה-160th SOAR. הגדוד מעביר כ-235 ימי אימונים בשנה, מסמיך כ-80 קצינים, כ-325 בעלי דרגות אחרות ומבצע כ-10,500 שעות טיסה בשנה. במקור נקראה "מחלקה ירוקה". TAPO אחראי לצייד את החטיבה במסוקים הטובים ביותר בעולם, והתאמתם למשימותיה המיוחדות, לניהול תוכניות מחזור החיים ומודרניזציה של צי המסוקים, ניהול מכשירי ראיית לילה וציוד מתקדם לבטיחות, הצלה והישרדות המותקנים במסוקים. SIMO אחראית לצייד את כוחות המערך במסוקים המתקדמים ביותר והמותאמים למשימתם. המשרד מגבש דרישות מבצעיות לפיתוח אמצעים חדשים, תכנונם ושילובם בכלי הטיס, תוך הכנסת שיפורים טכנולוגיים ומודרניזציה מהירה. פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית כוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית כוחות מיוחדים מדיה וקבצים בנושא פיקוד מבצעי אוויר מיוחדים של צבא ארצות הברית בוויקישיתוף פיקוד מבצעי אוויר מיוחדים של צבא ארצות הברית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיקוד מבצעי אוויר מיוחדים של צבא ארצות הברית, ברשת החברתית אינסטגרם פיקוד מבצעי אוויר מיוחדים של צבא ארצות הברית, סרטונים בערוץ היוטיוב USASOC activates flight detachment(הקישור אינו פעיל), soc.mil, release number: 130605-01, dated 5 ביוני 2013, בדיקה אחרונה 9 באוקטובר 2016 USASOC Flight Company (UFC)(הקישור אינו פעיל), soc.mil, בדיקה אחרונה 9 באוקטובר 2016 Special Operations Training Battalion (SOATB)(הקישור אינו פעיל), soc.mil, בדיקה אחרונה 9 באוקטובר 2016 Technology Applications Program Office (TAPO)(הקישור אינו פעיל), soc.mil, בדיקה אחרונה 9 באוקטובר 2016 Systems Integration Management Office (SIMO)(הקישור אינו פעיל), soc.mil, בדיקה אחרונה 9 באוקטובר 2016
יחסי איסלנד–טורקיה

יחסי איסלנד–טורקיה הם יחסי החוץ בין איסלנד לטורקיה. היחסים בין טורקיה לאיסלנד ידידותיים, ומתבססים על בסיס חברותם בנאט"ו. לטורקיה ולאיסלנד אין נציגויות דיפלומטיות תושבות בעיר הבירה של זו. שגרירות טורקיה באוסלו, נורווגיה מוסמכת לאיסלנד ואילו שגרירות איסלנד בקופנהגן, דנמרק מוסמכת לטורקיה. באיסלנד מתגוררים כמאה אזרחים טורקים. קשרים ברמה גבוהה ופגישות דו צדדיות בין פקידי המדינות מתרחשים לרוב בשולי הישיבות הבינלאומיות. הביקור הדו-צדדי האחרון בין טורקיה לאיסלנד היה ב-19–20 באפריל 2000, אותו ערך שר החוץ של איסלנד מר הלדור אסגרימסון בטורקיה. שר החוץ, גונאר ברגי סווינסון, ביקר בטורקיה ב-12–14 במאי 2015, כדי להשתתף בישיבת שרי החוץ של נאט"ו שהתקיימה באנטליה; במהלכו קיים גם פגישה דו צדדית עם שר החוץ צ'אבושולו. שר החוץ סווינסון ביקר שוב בטורקיה ב-20–21 באוקטובר 2015, בכנס ה-12 של הצדדים לאמנת האו"ם למאבק במדבר שנערך באנקרה. קשרי הכלכלה והסחר בין טורקיה לאיסלנד נותרו צנועים, בגלל היעדר נתיבי תחבורה ישירים והיכולת המוגבלת של השוק. הייצוא של טורקיה לאיסלנד הסתכם ב-24 מיליון דולר, ואילו הייצוא של איסלנד לטורקיה הסתכם ב-27 מיליון דולר, מה שהפך את סך כל נפח המסחר הדו-צדדי ל-51 מיליון דולר בשנת 2018. בשנת 2018 ביקרו בטורקיה 2,935 תיירים מאיסלנד. איסלנד מחזיקה בטורקיה 3 באנקרה, איסטנבול ואיזמיר. טורקיה מחזיקה באיסלנד קונסוליה כללית ברייקיאוויק. יחסי איסלנד–טורקיה, באתר משרד החוץ הטורקי יחסי איסלנד–טורקיה באתר משרד החוץ הטורקי אתר על יחסי מדינות
אדם בקימונו ירוק

אדם בקימונו ירוק (ברוסית: Человек в зелёном кимоно) הוא סרט עלילתי סובייטי משנת 1991 בבימויהם של תמרלן קרגייב ובוריס קנטמירוב. טאמו, בעל חגורה שחורה בקראטה, חוזר לעיר הולדתו במטרה לפתוח בית ספר לקראטה משלו. מישהו בשם סדוי, שפתח בית ספר שכבר קיים בעיר, עוזר לטאמו להשיג את מטרתו, בדרישה בתמורה להיכנע לו. "אדם בקימונו ירוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אדם בקימונו ירוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט אדם בקימונו ירוק, סרטון באתר יוטיוב http://www.cultin.ru/films-chelovek-v-zeljonom-kimono-film ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אירלנד–טורקיה

יחסי אירלנד–טורקיה הם יחסי החוץ בין אירלנד לטורקיה. האירוע הידוע הראשון ביחסי טורקיה–אירלנד הוא שחרור ספינת סוחר אירית שנלכדה על ידי שודדי ים בעת שיט בים התיכון על ידי הצי העות'מאני במאה ה-16. אירלנד חוותה את הרעב הגדול בין השנים 1845–1851, וכתוצאה מכך אבדו חייהם של כמיליון מהאוכלוסייה האירית וגרמה למיליון נוסף להגר מעבר לים. במהלך הרעב, הסולטן העות'מאני אבדילמג'יט הראשון סיפק 1,000 לירות של סיוע כספי לאירלנד. יתר על כן, האימפריה העות'מאנית שלחה לאי ספינות שהביאו תבואה ומזון. אמונה רווחת בקרב העם האירי היא כי, הספינות העות'מאניות שהגיעו מאיסטנבול לא הורשו להיכנס לנמל דבלין, ולכן נאלצו לפרוק את מטענן בחשאי בנמל דרוהדה, עיירה 70 ק”מ צפונית לדבלין. לזכר העזרה, נחשף לוח ב-2 במאי 1995 בבניין ששימש בית העירייה של התקופה, לרגל חגיגות 800 שנה לעיר ההיסטורית דרוהדה בהנצחה ובזכר השנה לציון 150 שנה לרעב הגדול. במהלך מלחמת העולם הראשונה נלחמה דיוויזיה אירית בפיקוד בריטי במהלך המערכה בגליפולי, שם קיפחו את חייהם כ-4,000 חיילים אירים. הייצוג הדיפלומטי הראשון של טורקיה שהוסמך לאירלנד החל לפעול ב-11 בדצמבר 1972 באמצעות משרד שהוצמד לשגרירות טורקיה בפריז, צרפת. בהמשך נפתחה שגרירות טורקיה בדבלין ב-10 בדצמבר 1973, ואילו שגרירות אירלנד באנקרה נפתחה בשנת 1998. היחסים הבילטרליים צברו תאוצה יחסית בשנות ה-90, אז אירלנד נפתחה בפני העולם והשיגה פיתוח כלכלי מאסיבי. שנת 2010 התגלתה כשנה ראויה לציון ביחסים הדו-צדדיים בין המדינות. שר החוץ אהמט דבוטולו ערך ביקור רשמי באירלנד בתאריכים 10–11 במרץ 2010. ביקורו של השר דבוטולו ואחריו ביקורו הרשמי של הנשיאה מארי מקאליס בטורקיה ב-22–26 במרץ 2010, כולל איסטנבול וצ'נקלה (דרדנלים), יחד עם אנקרה, שהיה הביקור הרשמי הראשון של נשיא אירלנד בטורקיה. ביקורו הרשמי של השר לענייני האיחוד האירופי Egemen Bağış באירלנד בין 16 ל-18 בנובמבר 2010 הגדיל עוד יותר את המומנטום שהושג ביחסים דו צדדיים. יתרה מזאת, שר המדינה לסחר ופיתוח, ג'ו קסטלו, ביקר בטורקיה יחד עם משלחת עסקית בתאריכים 27–29 במרץ 2012, ושר המדינה לענייני האיחוד האירופי לוסינדה קרייטון ביקר בטורקיה בתאריכים 9–10 ביולי 2012. ממשלת אירלנד מביעה תמיכה בהצטרפותה של טורקיה לאיחוד האירופי. יותר מ-1,800 אזרחים טורקים, מתוכם 213 בעלי אזרחות כפולה, גרים באירלנד. בשנת 2011 הסתכם היקף הסחר הדו-צדדי הטורקי-אירי ב-1,19 מיליארד דולר עם עודף אירי של 485 מיליון דולר. בסוף מרץ 2012, 289 חברות עם הון אירי היו פעילות בטורקיה. ההשקעה הישירה של אירלנד בטורקיה הגיעה ל-337 מיליון דולר בשנת 2011. 118,620 תיירים אירים ביקרו בטורקיה בשנת 2011. אירלנד מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ו-2 קונסוליות באנטליה ואיזמיר. טורקיה מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין. יחסי אירלנד–טורקיה, באתר משרד החוץ הטורקי יחסי אירלנד–טורקיה באתר משרד החוץ הטורקי אתר על יחסי מדינות
המטבח של קסטיליה-לה מנצ'ה

המטבח של קסטיליה-לה מנצ'ה הם מאכלים מסורתיים האופייניים לאזור קסטיליה-לה מנצ'ה בספרד. אלה כוללים בעיקר תבשילי נזיד, "פיסטו", לחם מקומי, "גספצ'וס" והיינות המקומיים. זהו מטבח כפרי וצנוע הכולל מספר מצומצם של מרכיבים. חומרי הגלם נפוצים באזור וקלים להשגה. המנות נוטות להיות עשירות בקלוריות, אידיאליות לתזונת עובדי כפיים, פועלים, חקלאים ורועים. המטבח זכה לפופולריות בעקבות ספרו של מיגל דה סרוואנטס – ב"דון-קישוט דה לה מנצ'ה", שם מוזכרות מספר מנות מסורתיות. המטבח המקומי אינו כולל מנות צמחוניות. אחד הירקות הייחודיים למטבח זה הם עלי ציפרנית (המכונים "collejas"), אשר די נדירים כירק במטבחים אחרים. בין המאכלים המסורתיים המבוססים על ירקות ניתן למנות את ה"פיסטו" (תבשיל עגבניות, בצל, חצילים או קישואים, פלפלים ירוקים ואדומים בדומה לרטטוי), פפירירה (סלט בצל, עגבנייה ומלפפון) "אסדילו דה לה מנצ'ה" (פלפלים אדומים קלויים), "וגאספצ'וס ויודו" (לחם שטוח ועליו תבשיל ירקות), "הברניאנס דה אלמגרו" (חצילים קטנים כבושים). מרכיבים נפוצים הנמצאים כמעט בכל המנות המקומיות הם שום ופלפל מתוק מקומי המכונה ניורה. מנות מקומיות רבות מורכבות בעיקר מבשר צאן ובמידה פחותה מבשר בקר. המנות החשובות ביותר הן: קרקמוסאס – מנה מסורתית מטולדו, המוגשת לרוב כחטיף. עשויה מבשר חזיר מבושל עם ירקות עונתיים, עגבניות ועלי דפנה. המנה מוגשת באופן מסורתי בכלי חרס קטן המלווה בכמה פרוסות לחם. צ'אנפרינה – תבשיל בשר טלה, רגלי טלה, דם מבושל, בצל, שום, עלה דפנה ופלפל צ'ילי בשר טלה צלוי קוצ'פריטו – תבשיל מבשר חזיר מטוגן בשמן זית ושום. מיגאס – במקורה זוהי מנת ארוחת בוקר משאריות לחם או טורטייה. מוגשת עם ביקון או צלעות חזיר. עוף בפפיטוריה – תבשיל עוף ברוטב סמיך. סלפיקון – בשר קצוץ עם ירקות. משמש גם כמלית. זרג'וס – מנת טאפאס ממעי כבש במרינדה מגולגל צלוי או מטוגן. ארנב מבושל בשום (conejo al ajillo) - אופייני לקהילות בהן נהוג צייד. תבשיל לה מנצ'ה (caldereta manchega) - תבשיל רגל או כתף כבש, בצל, עגבנייה, פלפל, שום, יין לבן ושמן זית. קסטיליה-לה מנצ'ה היא אזור יבשתי עם מעט מאוד מקווי מים המאפשרים דייג, ולכן הדגים אינם תופסים מקום חשוב במטבח המנצ'גני. הדג המסורתי היחיד הוא בקלה במלח המיובא באופן היסטורי מאזורי החוף. הוא מוגש לעיתים עם גרגרי חומוס. ערך מורחב – מנצ'גו מנצ'גו היא גבינת הדגל של אזור לה מנצ'ה. היא מוגנת בכינוי מקור ומיוצרת תחת תקינה קפדנית. הגבינה מיוצרת מחלב כבשים מקומיות הנמצאות במרעה כל השנה. הגבינה קשה, עם טעם מעודן מעט מלוח ומרקם נימוח. משווקת בכיכרות עם מעטה אופייני המזוזג בדוגמת מקלעת עשב, זכר לתבניות המסורתיות בהן יוצרה הגבינה. ייצור יין הוא אחד מענפי הכלכלה החשובים באזור. יינות מקומיים רבים מוגנים ומבוקרים ומיוצרים תחת תקינה קפדנית (DO). העיקרי הוא DO La Mancha וכן DO Valdepeñas המיוצר באזור סיודאד ריאל, D.O. Méntrida מאזור טולדו, D.O. Jumilla ו- D.O. Manchuela מאזור אלבסטה, D.O. Mondéjar מאזור גוואדלחרה ועוד. בנוסף קיימים יינות תוצרת-בית רבים כגון יינות קידוש המכונים "פיטראס". מדיה וקבצים בנושא המטבח של קסטיליה-לה מנצ'ה בוויקישיתוף