laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גוף שני יחיד

גוף שני יחיד הוא ספרו השלישי של העיתונאי סייד קשוע. הספר יצא בשנת 2010 בהוצאת כתר. על ספר זה הוענק לקשוע פרס ברנשטיין לרומן עברי מקורי לשנת 2011. הספר מורכב משני סיפורים הנראים כנפרדים זה מזה, אולם בפרקו האחרון של הספר הם משתלבים זה בזה. הסיפור הראשון הוא של עורך דין ערבי עשיר ומחושב, שמצוין בסיפור אך ורק כ"עורך הדין". יום אחד, לאחר ארוחת ערב עם חברים הנמנים גם הם עם האליטה של החברה הערבית, הוא מגלה פתק הממוען לגבר בכתב ידה של אשתו, בספר שרכש, הגורם לו לחשוד שאשתו בוגדת בו. לאחר הזעם הראשוני, בגללו הוא נאחז טירוף, הוא מבצע פעולות חקירה שונות בניסיון לגלות מיהו אותו גבר ששמו, יונתן, כתוב בראש הספרים שרכש. הסיפור השני מביא את סיפור חייו של סטודנט ערבי צעיר, אשר עד מהרה מוצא עבודה בהשגחה בשעות הלילה על צעיר משותק, יונתן שמו, אשר אינו יכול אף לדבר. הסטודנט הערבי, שסיפורו נכתב בגוף ראשון ושמו נחשף רק בשלב מאוחר בסיפור, רוקם קשר רגשי עם אמו של יונתן, ואט אט לובש את זהותו של בנה. הוא נרשם ללימודי צילום בבצלאל בשמו של יונתן, ועד מהרה עושה חיל בתחום. כשהסיפור מתפתח, נחשפת ילדותו הקשה של הסטודנט, אמיר שמו, וכך העובדה שהוא יתום ושאימו והוא נחשפו להטרדות מצד משפחתם והחברה. בספר זה חוזר קשוע לעסוק בנושא עליו כתב לא אחת בטוריו השונים ובו גם עסק בסדרת הטלוויזיה שיצר, "עבודה ערבית". הנושא המרכזי הוא המציאות המורכבת של ערבי-ישראלי ומשבר הזהות הנגזר ממציאות זו במדינת ישראל, אשר לעיתים בגינו נראה כי מתנסחת השאיפה להפוך ליהודי. באחד הפרקים הוא אף כותב את מחשבתו של הסטודנט הערבי ביחס לסטודנטים היהודים: "אני רוצה להיות כמוהם". כמו כן, הספר עוסק בפערים בתוך החברה הערבית עצמה, ומדובר בו רבות על ההבדלים בין הערבים תושבי המשולש לבין אלה המגיעים ממזרח ירושלים או מהגליל. על הספר גוף שני יחיד זכה קשוע בפרס ברנשטיין לרומן עברי מקורי לשנת 2011. "ספרו של קשוע מציע מבט סאטירי מרתק על הישראליות ובמיוחד על התודעה הערבית-ישראלית, נושא שלא זכה כמעט לייצוג בספרות העברית", כתבו חברי ועדת הפרס מיכאל גלוזמן, גבריאל צורן ואבידב ליפסקר. "ההופעה של גוף שני יחיד היא רגע חשוב במסורת מתהווה של כתיבה ערבית בעברית. כתיבה המאתגרת את גבולות השיח של הספרות העברית ומציעה התבוננות מורכבת ומאתגרת בחברה הישראלית כחברה רב-תרבותית". איימן סיכסק, "גוף שני יחיד" מאת סייד קשוע; שביל הבריחה, באתר הארץ, 2 ביוני 2010 אריק גלסנר, על "גוף שני יחיד", של סייד קשוע, הוצאת "כתר", פורסם במוסף לספרות של "מעריב" ביוני 2010 גוף שני יחיד, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית) יעל גבאי, יחיד במינו, באתר ynet, 20 ביוני 2010
טימי סמית'

טימותי לארי סמית (באנגלית: Timothy LaRay Smith; נולד ב-21 בינואר 1964 בהובס, ניו מקסיקו) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. סמית' החל את קריירת הפוטבול שלו באוניברסיטת טקסס טק. לאחר שסיים את לימודיו נבחר על ידי וושינגטון רדסקינס בדראפט של שנת 1987. כבר בעונתו הראשונה העפיל עם הרדסקינס לסופרבול XXII שם קבע את שיא היארדים בריצה במשחק סופרבול כשרץ 204 יארדים. ב-1990 עבר לשחק עבור דאלאס קאובויס. במהלך העונה נפצע ונאלץ לפרוש. ב-2005 נעצר לאחר שניסה למכור קוקאין לשוטר סמוי בדנוור. הוא נשפט לשנתיים וחצי שנות מאסר וב-2008 שוחרר מהכלא. ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף

לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף (בגרמנית: Ludwig Koennen Horak von Höhenkampf;‏ 15 בפברואר 1861, וינה, האימפריה האוסטרית – 14 באוקטובר 1938, וינה, גרמניה הנאצית) היה גנרל אוסטרו-הונגרי, מפקד הקורפוס ה-9 בחזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה בגזרת דרום טירול ובהמשך מפקד הקורפוס ה-19 בחזית המקדונית בגזרת אלבניה. ב-1882 סיים לודוויג קונן את האקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט והוסמך כקצין רגלים בדרגת סגן. מ-1885 ועד 1887 הדריך באקדמיה הצבאית בווינה וב-1896 הועלה לדרגת מייג'ור והוצב לשורת תפקידי מטה ובכללם ביחידת הקרטוגרפיה של הצבא האוסטרו-הונגרי. ב-1909 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-44 וב-5 במאי 1910 הועלה לדרגת גנרל מיור. מיולי 1914 ועד מאי 1915 כיהן כמפקד הצבאי של אזור אינסברוק. בהמשך מונה קונן למפקד הדיוויזיה ה-91 וכיהן בתפקידו עד נובמבר 1915, עת מונה למפקד הקורפוס ה-9 והוצב בחזית האיטלקית בגזרת דרום טירול. ב-12 בנובמבר 1916 הועלה לדרגת גנרל. באוקטובר 1917 הודח מפקד הקורפוס ה-19 בחזית המקדונית איגנץ טרולמן פון לובצ'נברג, לאחר כיבוש העיר פוגרדץ בידי הסרבים ולודוויג קונן מונה במקומו. ב-יולי 1918 הודח גם קונן מפיקוד על הקורפוס ה-19 ובינואר 1919 לאחר תום המלחמה וכניעת האימפריה האוסטרו-הונגרית שוחרר מצבאה. לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף הלך לעולמו ב-1938 בווינה והוא בן 77 שנים. מדיה וקבצים בנושא לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף בוויקישיתוף לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף-ביוגרפיה, באתר biographien.ac.at (בגרמנית) . לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף-תקציר ביוגרפי, באתר weltkriege.at (בגרמנית).
ריקי נאטיל

ריצ'רד רנארד "ריקי" נאטיל, (באנגלית: Richard Rennard "Ricky" Nattiel; נולד ב-25 בינואר 1966 בגאיינסוויל, פלורידה) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. נאטיל החל את קריירת באוניברסיטת פלורידה. ב-1987 נבחר על ידי הברונקוס בדראפט. במהלך הקריירה שלו העפיל יחד עם הקבוצה לפלייאוף שמונה פעמים מתוכם פעמיים העפיל לסופרבול. אחד ממשחקיו הבולטים בקריירה היה סופרבול XXII. כבר במהלך הראשון של הברונקוס תפס נאטיל מסירה מג'ון אלווי ורץ איתה לטאצ'דאון. ב-1992 פרש נאטיל. במהלך הקריירה תפס 121 מסירות למרחק של 1,972 יארדים בהם שמונה תפיסות לטאצ'דאונים. ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישיבת תל אביב (פירושונים)

בעיר תל אביב יש מספר ישיבות האם התכוונתם ל... ישיבת תל אביב – ישיבה לגילאי כיתות ה'-ח' של בית הספר היסודי, שהוקם על ידי הרב שלמה אהרנסון ישיבת אורות אביב – ישיבת הסדר בדרום תל אביב ישיבת היישוב החדש – ישיבה תיכונית חרדית הנמצאת בצפון תל אביב ישיבת מעלה אליהו – ישיבה גבוהה ציונית בראשות הרב חיים גנץ ישיבת עטרת נחמיה – ישיבה גבוהה ציונית בראשות הרב מיכה הלוי בשכונת נחלת יצחק
גוסטב הרץ

גוסטב לודוויג הרץ (בגרמנית: Gustav Ludwig Hertz‏; 22 ביולי 1887 – 30 באוקטובר 1975) היה פיזיקאי גרמני שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1925, יחד עם ג'יימס פרנק, על גילוי החוקים השולטים בפגיעתו של אלקטרון באטום. הרץ נולד בהמבורג שבגרמניה והוא בן אחיו של היינריך רודולף הרץ, אשר על שמו נקראת יחידת התדירות "הרץ" המודדת מחזורים לשנייה. משפחת סבו המירה את דתה בשנת 1834. הרץ השתלם בברלין ועבד במכון הפיזיקלי בעיר. הוא נפצע קשה בשירות צבאי במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1925 קיבל את פרס נובל לפיזיקה ביחד עם ג'יימס פרנק על עבודתם שבוצעה ברובה בשנים 1912–1914 וכללה בין היתר את הניסוי הקרוי על שמם - שלב חשוב בהוכחת מודל האטום של בוהר. בשנת 1945 היגר הרץ לברית המועצות. בשנת 1951 זכה בפרס ברית המועצות. בשנת 1955 חזר הרץ לגרמניה ומונה כפרופסור באוניברסיטת לייפציג המצויה במזרח המדינה, שהיה אז תחת שלטון קומוניסטי. ערך מורחב – ניסוי פרנק-הרץ בשנת 1913 ביצעו ג'יימס פרנק וגוסטב הרץ ניסוי המבוסס על שפופרת קתודית, עליו הם זכו בפרס נובל בפיזיקה בשנת 1925. הם השתמשו בשפופרת קרן קתודית שבתוכה הותקנה רשת, שעליה ניתן להפעיל מתח חשמלי, וכך להאיץ את האלקטרונים הנפלטים מהקתודה. פרנק והרץ, בשלב הראשון, מדדו את זרם האלקטרונים דרך הקתודה כפונקציה של האנרגיה הקינטית שלהם וקיבלו תלות חלקה וקבועה. בשלב השני הם הוסיפו לשפופרת אדים של כספית, וחזרו על הניסוי. במקרה זה הם גילו שהזרם המתקבל דרך הקתודה איננו פונקציה חלקה, כמו שניתן לראות באיור, אלא מראה התנהגות של עליות וירידות. ההסבר להתנהגות זו נובע מההתנגשויות שבין האלקטרונים לבין אטומי הכספית. כל עוד האנרגיה של האלקטרונים נמוכה, ההתנגשויות ביניהם לבין אטומי הכספית יהיו אלסטיות, כלומר התנגשויות שבהם האלקטרונים לא מאבדים אנרגיה, אלא רק מוסטים ממסלולם, ולכן הזרם על הקתודה לא ישתנה. אולם, כאשר האנרגיה של האלקטרונים מספיק גבוהה, האלקטרונים יכולים לעורר את אטומי הכספית בהתנגשויות פלסטיות, ובשל כך לאבד אנרגיה. כתוצאה מכך, הזרם דרך הקתודה יפחת. אנרגיית הסף לעירור אטומי הכספית מתאימה למעבר רמות האנרגיה בתוך אטום הכספית. הניסוי סייע לאשש את מודל האטום של בוהר שנוסח זמן קצר קודם לכן. למעשה ניסוי זה היה הניסוי הראשון שלא בא מתחום הספקטרוסקופיה שהראה שלאטומים יש מבנה של רמות אנרגיה. מדיה וקבצים בנושא גוסטב הרץ בוויקישיתוף גוסטב הרץ, באתר פרס נובל (באנגלית) גוסטב הרץ, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה גוסטב הרץ, באתר MacTutor (באנגלית) גוסטב הרץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גוסטב הרץ, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות. גוסטב הרץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Stefan L. Wolff: Juden wider Willen – Wie es den Nachkommen des Physikers Heinrich Hertz im NS-Wissenschaftsbetrieb erging. Jüdische Allgemeine. 2008-01-04. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקאים ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סעיד חמאמי

סעיד חמאמי (בערבית: سعيد حمّامي; 1941–1978) היה פוליטיקאי, דיפלומט ועיתונאי פלסטיני. חמאמי נולד ביפו בשנת 1941. אביו, עביל, היה חבר במועצת העיר. בשנת 1948 ברחו הוריו בעת מלחמת העצמאות. משפחתו שהתה זמן קצר במחנה פליטים במצרים, אחר כך עברה ללבנון ומשם לעמאן שבירדן. לאחר לימודיו התיכוניים למד חמאמי ספרות אנגלית באוניברסיטה בדמשק ושם התקרב לרעיונות מפלגת הבעת'. לאחר לימודיו עבד כעיתונאי בדמשק, ובהמשך כמורה בערב הסעודית. הוא שב לסוריה והצטרף לארגון אש"ף עם הקמתו בשנת 1964. במהרה טיפס בדרגות הארגון והיה לחבר במועצה הלאומית הפלסטינית, כשהוא בן 30. בשנת 1973 מונה על ידי יאסר ערפאת כנציג הארגון בלונדון. ימים לאחר מלחמת יום הכיפורים פרסם מכתב ב"טיימס" שבו קרא לפלסטינים לפנות לדרך השלום. הוא החל לקדם רעיונות של הידברות ודו-קיום בין יהודים לערבים ופתרון של שתי מדינות לשני עמים לסכסוך הישראלי-פלסטיני. בפברואר 1977 הצהיר חמאמי כי "אש"ף מוכן להכיר בישראל תמורת פינוי גמור של הגדה המערבית ורצועת עזה והוא מוכן לדו-שיח על בסיס של הכרה הדדית". באירופה יצר קשרים עם אנשי שמאל ישראלים בהם אורי אבנרי, שמחה פלפן, אמנון זכרוני, דוד שחם, ומקסים גילן. ב-1974 נפגש בחשאי עם אורי אבנרי ומסר לו פנייה מערפאת ליצחק רבין. בעקבות איומים טלפוניים ובכתב על חייו הציב הסקוטלנד יארד שמירה על ביתו. הוא נרצח במשרדו בלונדון ב-4 בינואר 1978, ככל הנראה בידי קיצונים פלסטינים אשר התנגדו לדרכו המתונה כלפי ישראל. חמאמי היה נשוי ואב לשני ילדים. עיתון הארץ דיווח כי ארגון "קול המהפכה הפלסטינית" נטל אחריות לרצח בטענה ש"קיים מגע עם המדינה היהודית". אבו איאד, חבר הוועד המרכזי של פתח, שפרש מפת"ח והסתתר בעיראק האשים ברצח את ארגונו של אבו נידאל. פעילי שמאל ישראלים נכשלו בניסיון למצוא אולם (בית סוקולוב ו"מועדון התיאטרון" ביפו, למשל) לצורך העלאת ערב לזכרו. אסף רונאל, היום לפני 32 שנה: נציג אש"ף בלונדון נרצח בידי פלסטינים, באתר הארץ, 4 בינואר 2010 סעיד חמאמי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
במברגר

במברגר הוא שם משפחה, שמעיד על שורשים של נושאו בעיר במברג שבגרמניה האם התכוונתם ל... אויגן במברגר (1857-1932) – פרופסור לכימיה גרמני, מגלה סידור במברגר ארמין ומברי (נולד במברגר) – מזרחן, תייר, בלשן, חוקר מרכז אסיה ממוצא יהודי-הונגרי יצחק דב במברגר – רב מרכזי בהנהגת יהדות גרמניה במאה ה-19 לודוויג במברגר – בנקאי, כלכלן ופוליטיקאי גרמני-יהודי מרתה במברגר - (1899-1995) חברת הנהלת ויצ"ו העולמית ומייסדת רשת חנויות ויצ"ו, על שמה רחוב בירושלים משה אריה במברגר – (1838-1899) רב בבאד קיסינגן, בנו של יצחק דב במברגר נתן במברגר – רבה הראשי של וירצבורג וגליל גרמניה, בנו של יצחק דב במברגר סימון במברגר – מושל יוטה בשנים 1917–1921. ייחודו בכך שהיה המושל הראשון שלא היה מורמון, הדמוקרט הראשון והיהודי היחיד שכיהן בתפקיד זה פינחס (זליג) במברגר – רב בהמבורג ומתרגם בעיקר ספרי יסוד ביהדות לגרמנית, בנו של יצחק דב במברגר רות במברגר ציירת (1904-1976) שלמה במברגר – (מכונה הרב מזנהיים), רבה של זנהיים יוסף יחיאל במברגר – רב בחיפה ואב בית דין. אחר במברגר את וואהרמן – חנות ספרים והוצאת ספרים שפעלה בירושלים באמצע המאה ה-20 במברגרס (Bamberger's)– רשת חנויות כלבו שנוסדה על ידי לואיס במברגר סידור במברגר (Bamberger-Umlagerung) – תגובה כימית על שם אויגן במברגר במברגר (מאפה) – שמו של מאפה דמוי קרואסון העשוי עם לפחות 20% חמאה במברגר (תפוח אדמה) – זן תפוחי אדמה קטנים מדרום גרמניה. בשרם צהבהב.
מכתש רוח

מכתש רוח הוא שקע במערכת האקולוגית של דיונות החול שנגרם מהסרה של משקעים על ידי רוח. מכתשי רוח נוצרים בחוליות כאשר חלק מהצמחייה המעגנת את החולית אובד, ובכך מתאפשר לרוחות חזקות "להעיף" את החול וליצור שקע. אף-על-פי שמכתשי רוח נשארים בדרך-כלל קטנים בממדיהם, הם יכולים להתרחב לקוטר של כמה קילומטרים ולעומק של עד 70 מטרים. יש הסוברים כי נאות מדבר נוצרים כאשר הרוח מסירה את החול עד גובה מי התהום. אובדן הצמחייה יכול להיגרם מבצורת ממושכת או בגלל אש (שפורצת באופן טבעי או מידי אדם), או, במקרים קיצוניים, רמיסה על ידי בני אדם, בקר, סוסים, וכו'. עם זאת, אש היא הגורם הנפוץ ביותר. במשך הזמן הצמחייה מתחדשת כאשר זרעים נפוצים ברוח. דיונות חול חופיות מצויות קרוב לחוף, ונוצרות כאשר הרוח מעיפה את החול המתייבש לשטחים שמעבר לחוף. תופעה זו מתרחשת רק כאשר יש שטחים מישורים בסמוך לחוף. במשך הזמן מתיישבים בשטח עקר זה מיני צמחים דוגמת צמחים מהסוג ידיד-חולות, המייצבים ומעגנים את הדיונה ומונעים ממנה לזוז. בהדרגה (תלוי באקלים) הצמחייה מתעבה בתהליך הסוקצסיה והדיונה הופכת בסופו של דבר לקרקע פורייה. מכתשי רוח מהווים בית גידול חשוב לפלורה ולפאונה.
מורמון

האם התכוונתם ל... מורמונים – תנועה נוצרית הקוראת לחיפוש וחידוש דרכיה המקוריות של הנצרות. מוכרת גם כ"תנועת קדושי אחרית הימים" ספר מורמון – אחד מהספרים הקדושים למורמונים מורמון (נביא) – נביא המורמונים שלו מיוחס חיבור ספר מורמון סכר מורמון פלאט – סכר על נהר סולט באריזונה מורמון (כפר בלגי) – כפר בעיירה נאסון, שבפרובינציית לוקסמבורג, ולוניה, בלגיה
שאילתא (דרשה)

שאילתא היא סוג של דרשה שהייתה קיימת בזמן התלמוד ולאחריו בתקופת הסבוראים והגאונים. שאילתא אחת מצוטטת בתלמוד הבבלי, אך הסוגה ידועה בעיקר מתוך ספר השאילתות שחיבר רב אחא משבחא בראשית תקופת הגאונים, והוא אוסף של דרשות כאלה, המסודרות על פי סדר פרשות השבוע. השאילתא דומה עקרונית באופייה לסוג מדרש אחר, הילמדנו, שגם הוא פותח בשאלת התלמידים. השאילתא המקורית, כמשתקף בדרשה המצוטטת בתלמוד הבבלי (תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל' - שאילתא של ר' תנחום דמן נָוֵי, מקום בעבר הירדן), מחולקת לשלושה חלקים: שאלה הלכתית ששואל אחד מהקהל את הדרשן; דברי אגדה שבהם פותח הדרשן, שלכאורה אינם מעניין השאלה כלל; תשובת הדרשן לשאלה ההלכתית, הפותחת במילים "ולעניין שאילה דשאילנא קדמיכון" (=ולעניין השאלה שנשאלתי לפניכם). בצורה כזו של דרשה הדרשן בונה את המתח על ידי הארכה בדברי אגדה המושכים את הלב, ותוך כדי כך מנסה להנחיל ערכים עקרוניים, בדרך למענה על השאלה ההלכתית הפשוטה. בתקופה המאוחרת יותר, כמשתקף מספר השאילתות, נוצרו שני שינויים עיקריים: לשלושת החלקים נוסף עוד חלק, בראש הדברים, והוא פתיחה, בנוסח "דמחייבין דבית ישראל" או "דאסיר להון לבית ישראל" (=שמחויבים בני ישראל, או שאסור להם לבני ישראל), על מצווה מסוימת שהיא הרקע לשאלה. שינוי עקרוני נוסף הוא שהשאלה הפסיקה ככל הנראה להיות ספונטנית, אלא הדרשן עצמו הוא ששאל את השאלה והוא שהשיב עליה. כן עולה מספר השאילתות כי גם בחלקים האחרים של השאילתא התקבעו מטבעות נוסח: הפתיחה לשאלה: "ברם צריך" וכו'; הפתיחה לדברי האגדה: "בריך רחמנא" וכו' - דברי שבח לקב"ה. הפתיחה לתשובה (נמצאת כבר בתלמוד הבבלי): "ולעניין שאילתא דשאילנא קדמיכון". השאלות שבספר השאילתות הן לרוב שאלות שהתשובה ההלכתית אליהן ידועה ליודעי ספר, ואין בה חידוש הלכתי; עד כדי כך שלעיתים מביא המחבר הצעה לנוסח אחר של שאילתא, שבה השאלה והתשובה מתחלפים ביניהן, ומה שמובא כהנחה פשוטה בנוסח אחד מובא כתשובה לשאלה בנוסח השני. בנוסחי השאילתות שלפנינו גם חסר בדרך כלל החלק האגדי, אשר מעתיקי כתבי היד של הספר לא מצאו בו עניין רב. שאילתות דרב אחא ירחמיאל ברודי, לתולדות נוסח השאילתות, ניו יורק תשנ"ב ירחמיאל ברודי, צוהר לספרות הגאונים, תל אביב 1998 Robert Brody, The Geonim of Babylonia and the Shaping of Medieval Jewish Culture, New Haven & London, 1998 שבת דף ל ע"א, בגמרא בר-פפא
משה נחום ולנשטיין

הרב משה נחום ולנשטיין (תר"א - כ"ג באדר תרפ"ב ; 1841–1922), היה מראשי היישוב הישן, מייסד הבד"ץ של העדה החרדית בירושלים וראב"ד שלה. נולד בשנת תר"א בעיר פאפא בהונגריה, לרבי מאיר. למד בישיבתו של הכתב סופר בפרשבורג, והוסמך להוראה על ידו. בהמשך למד גם בישיבתו של רבי אהרון דוד דייטש מחבר שו"ת "גורן דוד" בבאלאט. בשנת תרכ"ד (1864) עלה לארץ ישראל ונישא לבתו של רבי שמעון דייטש, מתלמידי החתם סופר ומייסד כולל שומרי החומות. היה מתלמידיו של רבי יהושע לייב דיסקין. בשנת תרס"ג (1903) החל לכהן כדיין שלישי בבית הדין בירושלים, ובשנת תרס"ח (1908) התמנה לאב בית הדין. לימים פרש מבית הדין, שרוב דייניו תמכו במשרד הרבנות המזוהה עם הגורמים הציוניים בירושלים, והקים עם אחרים את הבד"ץ של העדה החרדית, שבו שימש כראב"ד במקביל לרבי יוסף חיים זוננפלד ששימש כגאב"ד העדה. עמד בראש יוצאי הונגריה בירושלים והיה ראש כולל שומרי החומות שלה. נאבק נגד הניסיונות לשינוי החינוך היהודי התואם את השקפתו של החתם סופר והניסיונות לערער את מעמדה העצמאי של היהדות החרדית. התנגד לשימוש העממי בשפה העברית, וחתם על פשקווילים הפוסקים שהדיבור עברי הוא חמור מאד שימש כמנהל כולל אונגרין. הוא עצמו חי בעוני. התגורר בבתי מחסה. נפטר ממחלה בכ"ג באדר תרפ"ב (1922). ב-1985 קראה עיריית ירושלים על שמו רחוב בשכונת רמות. לאחר פטירתו נדפסו תשובותיו בהלכה בספר "בני משה". נינו של הרב משה נחום רוזנבוים. בניו הם: הרב עמרם יוסף וולנשטיין. היה הרב יעקב וולנשטיין. חתניו הם: הרב דוד שפירא. הרב שמואל הורביץ שהיה משפיע בחסידות ברסלב. הרב נחום ברגמן, נכדם המשותף של רבי אליעזר ברגמן ורבי נחום לעווי משאדיק, סבו של רבי מאיר צבי ברגמן. הרב חיים הערש אייזנבאך ("פעסטער") משכונת בתי ראנד. הרב אברהם אהרן פראג, סבו של הרב משה מאיר פראג. נכדו הוא: מאיר ולנשטיין - בלשן וחוקר פיוט דוד תדהר (עורך), "הרב משה נחום ואלנשטיין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יא (1961), עמ' 3864 מידע על הרב משה נחום ולנשטיין בקטלוג הספרייה הלאומית כרטיס הקבר של הרב משה נחום ולנשטיין, באתר הר הזיתים הרב משה נחום ולנשטיין זצ"ל, סרטון בערוץ "scgor1", באתר יוטיוב (אורך: 00:15) חברה ודת, ירושלים, תשל"ח, עמ' 84 חיים באר, מלשון הקב"ה ללשון הסט"א: על מאבקי האורתודוקסיה עם העברית, קשת החדשה 4, 2003, עמ' 128-144 (מידע בקטלוג רמב"י) ירושלם יום-יום:, הרב מ. נ. ולנשטיין ז"ל, דואר היום, עמ' 3, 24 במרץ 1922 אתר עיריית ירושלים עקיבא בן מרדכי ליב פישר, עטרת עקיבא, באתר אוצר החכמה פריט Q97144189 בוויקינתונים ‏The Palgrave Dictionary of Anglo-Jewish History, עמ' 1002, באתר גוגל ספרים
אתלטיקו מיניירו

מועדון אתלטיקו מיניירו (בפורטוגזית: Clube Atlético Mineiro) הוא מועדון ספורט וקבוצת כדורגל מהעיר בלו הוריזונטה שבמדינת מינאס ז'ראיס, ברזיל. היא אחת משתי קבוצות הכדורגל הגדולות במינאס ז'ראיס (השנייה היא קרוזיירו). בשנת 1971, הייתה אתלטיקו מיניירו לאלופה הראשונה של ליגת העל הברזילאית. לזכותה גם 41 זכיות באליפות מינאס ז'ראיס, שהן שיא ברזילאי בזכיות באליפות מחוזית. ב-2013 אתלטיקו מיניירו זכתה בגביע הליברטדורס, לאחר שגברה באצטדיונה 3:4 על אולימפיה מפראגוואי בבעיטות הכרעה מ-11 מטר (2:2 במצטבר משני המשחקים). עבור הברזילאים זוהי זכייה ראשונה בתואר היוקרתי בדרום אמריקה. אליפות ברזיל 1971, 2021 ליגה ב' הברזילאית (סדרה ב' של האליפות הברזילאית) 2006 אליפות מינאס ז'ראיס (46) 1915, 1926, 1927, 1931, 1932, 1936, 1938, 1939, 1941, 1942, 1946, 1947, 1949, 1950, 1952, 1953, 1954, 1955, 1956, 1958, 1962, 1963, 1970, 1976, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1985, 1986, 1988, 1989, 1991, 1995, 1999, 2000, 2007, 2010, 2012, 2013, 2015, 2017, 2020, 2021 הגביע הברזילאי 2014,2021 גביע ליברטדורס 2013 גביע קונמבול 1992, 1997 גביע רקופה סודאמריקנה 2014 ברזיל ריינלדו ברזיל דריו ברזיל רונאלדיניו ברזיל טפראל ברזיל ז'ילברטו סילבה ברזיל דייגו טרדלי ברזיל ריקרדו אוליברה ברזיל האלק אתר האינטרנט הרשמי של אתלטיקו מיניירו (בפורטוגזית) אתלטיקו מיניירו, ברשת החברתית פייסבוק אתלטיקו מיניירו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתלטיקו מיניירו, ברשת החברתית אינסטגרם אתלטיקו מיניירו, ברשת החברתית טיקטוק אתלטיקו מיניירו, סרטונים בערוץ היוטיוב אתלטיקו מיניירו, באתר פליקר פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu כתבה על הקבוצה באתר פיפ"א. (באנגלית) כתבה על הדרבי אתלטיקו מיניירו נגד קרוזיירו באתר פיפ"א (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ברזילאי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנשי הקש

אנשי הקש (באנגלית: The Straw Men) הוא רומן פשע משנת 2002 מאת הסופר הבריטי מייקל מרשל, שיצא בהוצאת HarperCollins. ג'ון זאנדט, בלש לשעבר במחלק הרצח של משטרת לוס אנג'לס, נקלע לחקירת שלושה מקרים, שלכאורה אינם קשורים זה לזה, אך חקירותיו יובילו אותו לעימות מול ארגון מסתורי וצמא דם שחבריו הם "אנשי הקש". זהו הספר הראשון בסדרת "עולם אנשי הקש", כשהספרים הבאים בסדרה הם האדם הזקוף ודם מלאכים, כולם תורגמו לעברית בהוצאת ינשוף בתרגומן של נטע ידיד ואינגה מיכאלי. מרשל פרסם בעבר כמה כותרים מדע בדיוניים בשם מייקל מרשל סמית', אך בעקבות אין בנקס ובריאן אלדיס, החליט מרשל להחליף לשם בדוי כדי לציין את המעבר בז'אנר. אנשי הקש הוא ספר על רוצחים סדרתיים. הוא נפתח בסצנה המתרחשת בעיירה פמרסטון בפנסילבניה, עיירה אמריקאית קטנה, שם צמד חמושים פותחים באש בסניף של זכיינית המזון המהיר מקדונלד'ס. המשך הספר קופץ בין שני סיפורי עלילה. הראשון הוא קטע נרטיבי מגוף ראשון המספר לנו על ורד הופקינס, צעיר שהולך הביתה כדי לקבור את הוריו לאחר שעברו תאונת דרכים. הוא נתקל בקלטת וידאו בבית המשפחה המרמזת שאולי הם עדיין בחיים. חקירות מתבצעות כשהאירועים סביב מתרחשים במהירות. חבר שבמקרה הוא סוכן CIA מתגייס לספק מישהו לפצח את התעלומה. חוט העלילה השני מסופר בגוף שלישי ונוגע לג'ון זאנדט, בלש מחלק הרצח לשעבר שמשתכנע לחזור מפנסיה מוקדמת מכיוון שנראה כי הפסיכופת שחטף את בתו פעם מצא קורבן אחר. הספר עובד לספר קומיקס מאת Zenescope Entertainment. Best Shots Extra: The Straw Men #1, Newsarama, July 16, 2008
מעלות ניוטון

מעלת ניוטון היא יחידת מידה לטמפרטורה המשתמשת בסולם ניוטון (Newton). היא קרויה על שמו של אייזק ניוטון אשר פיתח אותה סביב 1700 וככל הנראה זהו הניסיון הראשון להגדיר יחידת מידה לטמפרטורה. יחידה זו לא זכתה מעולם לפופולריות ואינה בשימוש. ניוטון חקר את נושא החום וניסה להגדיר סולם טמפרטורות שנע מ"אוויר קר בחורף" ועד ל"גחלים לוחשות בתנור המטבח", אך לא היה מרוצה מחוסר הדיוק של הסולם. מהכרותו עם התכווצות והתפשטות של גופים עם שינוי הטמפרטורה הוא מדד את הנפח של כמות מדודה של שמן פשתן בנקודות שונות בסולם שהגדיר, בין השאר בשלג מפשיר ובמים רותחים. לאחר מדידות אלו בחר ניוטון להגדיר את הטמפרטורה על פי נפח השמן, כאשר הטמפרטורה שבה מפשיר השלג נקבעה כנקודת האפס של הסולם וטמפרטורת הרתיחה של מים נקבעה כ־33 מעלות. המעלה מסומנת ב־N° והמרה ממעלות צלזיוס למעלות ניוטון מתבצעת לפי: T [ ∘ N ] = T [ ∘ C ] × 33 100 {\displaystyle T[^{\circ }N]=T[^{\circ }C]\times {\frac {33}{100}}} וההמרה ההפוכה היא: T [ ∘ C ] = T [ ∘ N ] × 100 33 {\displaystyle T[^{\circ }C]=T[^{\circ }N]\times {\frac {100}{33}}} יחידות מידה לטמפרטורה יחידות מידה על שם אישים
שלם (עיר מקראית)

על פי פרשנויות מסוימות, שָׁלֵם היא עיר מקראית, באזור שכם, אליה הגיע יעקב מיד עם חזרתו לארץ ישראל מפדן ארם. קיומה של עיר זו תלוי בפרשנות פסוק זה בספר בראשית: וַיָּבֹא יַעֲקֹב שָׁלֵם עִיר שְׁכֶם אֲשֶׁר בְּאֶרֶץ כְּנַעַן בְּבֹאוֹ מִפַּדַּן אֲרָם וַיִּחַן אֶת פְּנֵי הָעִיר. — ספר בראשית, פרק ל"ג, פסוק י"ח מרבית הפרשנים מסבירים שיעקב הגיע לעיר שכם. את המלה "שלם" הם מפרשים כתיאור מצבו של יעקב באותו זמן. לדעתם, כלל לא נזכרה כאן עיר בשם "שלם". אך פרשנים וחוקרים אחרים מסבירים כי מושא הגעתו של יעקב הייתה עיר בשם "שלם". את הביטוי "שלם עיר שכם" הם מפרשים בדרכים שונות: ייתכן שכלל אין כאן כוונה לרמוז לעיר שכם, ו"שלם עיר שכם" היא צירוף סמיכות שמשמעו "שלם עירו של שכם בן חמור", או שהכוונה לשלם שליד שכם, כלומר להבדיל בינה לבין העיר שלם שבדרום, היא ירושלים. . בימינו מזהים החוקרים את מקומה של העיר שלם עם הכפר סאלם, השוכן מזרחית ("פני העיר") לשכם.[דרוש מקור] משה זיידל הציע כי שלם היא שם אחר לשילה. גם ירושלים מוזכרת במקרא מספר פעמים בשם "שלם". פירוש רש"י שם; אבן עזרא שם; פירוש הרמב"ן שם. רשב"ם שם, חזקוני דעת מקרא שם, עמ' תנב; ודעת מקרא לבראשית, י"ד, י"ח, עמ' שפח. ראו למשל ספר בראשית, פרק י"ד, פסוק י"ח או ספר תהלים, פרק ע"ו, פסוק ג' ובמפרשים שם. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עין מח'נה

עין מַחְ'נֶה (נקרא גם עין עמשא או מעיין עמשא וכן עין יוסף או מעיין יוסף), הוא מעיין שכבה בשומרון, למרגלות המאחז סנה יעקב שבדרך העולה ליישוב הר ברכה ומדרום לשכם. השם מח'נה נגזר מהשם הערבי של עמק המכמתת שלרגליו - "סהל מח'נה", המנציח את שמו של היישוב הקדום 'מחנה' שישב במקום. המועצה האזורית שומרון, שהמעיין נמצא בתחומה, קראה למעיין מעיין עמשא להנצחת הלוחם עמשא משולמי שנהרג במלחמת לבנון השנייה. בנוסף המעיין מכונה מעיין יוסף, על שם קרבתו לשכם ולקבר יוסף ובשל מנהגם של פוקדי קבר יוסף לטבול בו לפני כניסתם לשכם. בשנת 1998 תועד חלק מנקבת המעיין. נקבת המעיין חצובה בסלע ודפנותיה עשויות אבני גזית. גודל פתח הכניסה - 0.7 על 0.8 מטר. אורך הקטע הראשון - 5.7 מטר רוחב - 1.05 מטר וגובה - 1.6 מטר. לאחר מכן הנקבה מתעקלת מערבה והרוחב מצמצמם ל-0.6 מטר- והגובה מצטמצם ל-1.3 מטר. מאז שנת 2001 נחסמה בהדרגה על ידי צה"ל הגישה לפלסטינים למעיין ולשטח החקלאי שסביבו, והוא סופח בפועל להר ברכה. לטענת תושבי בורין והמשרד לתיאום עניינים הומניטריים של האו"ם, המעיין נמצא בשטח פרטי פלסטיני ושימש חקלאים ורועי צאן פלסטינים מהכפר להשקות את גידוליהם ואת חיות המשק שלהם. בשנת 2003 בערך נבנה במקום מבנה ובו מקווה הניזון ממימי המעיין. בשנת 2008 בנו תושבי האזור ובני משפחתו של משולמי שתי בריכות באתר בצורת לב, הניזונות אף הן ממי המעיין. במקום בוסתן ובו עצי תאנה ותות ושולחנות פיקניק. המעיין נקרא מעיין עמשא על שמו. המעיין מופיע בספרה של אורנה בורדמן "פסיעות בחול". משה קוסטה, אל המעיין: כל החלומות מתגשמים בספר אחד, ספריית בית אל, 2008 מפת טיולים וסימון שבילים 6-5 - בקעת הירדן ומזרח השומרון, בהוצאת "הועדה לסימון שבילים בישראל". אורי מאור, ארץ המעיינות - המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל, ספריית בית אל, 2011, עמ' 46 עין מחנה, באתר "לבן כתום לבן" הנזכר במדרש ויסעו ועוד. חדשות 2 [ עין מחנה, באתר "לבן כתום לבן"] המשרד לתיאום עניינים הומניטריים של האו"ם - דו"ח מיוחד- ההשפעה ההומניטרית של השתלטות מתנחלים על מעיינות פלסטיניים - עמוד 19