laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עודד טרבגודה

עודד (דדי) טרבגודה (טריבגודה) (12 ביולי 1950 – 1 בנובמבר 1996) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי, אשר שיחק בעמדת הקיצוני ימני בהפועל רמת גן. טרבגודה גדל בנוער של הפועל רמת גן והועלה לקבוצת הבוגרים בשנת 1967, בגיל 17, על ידי מאמן הקבוצה דאז דוביד שוויצר שראה בו כישרון גדול ומבטיח. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך ב-11 במרץ 1967 במשחק ליגה מול מכבי נתניה. טרבגודה שיחק תחילה בעמדת החלוץ ולאחר מכן עבר לעמדת הקיצוני ימני שהפכה לעמדתו הקבועה לאורך הקריירה. ב-5 בנובמבר 1967 כבש טריבגודה את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה, במשחק ליגה מול הפועל תל אביב. בעונת 1970/1971, במשחק ליגה מול הפועל נהריה, כבש טרבגודה את שער הניצחון, בניצחון 2-1 להפועל רמת גן, כאשר כבש את שער הניצחון בדקה ה-85. שערו של טרבגודה שהביא לניצחון, העלה את הפועל רמת גן למקום הראשון בליגה, מקום שהיו בו עד למחזור הסיום, אך לבסוף הפסידו אותו בהפרש של נקודה אחת בלבד לטובתה של מכבי יפו ואיבדו את הכרטיס לעלות ליגה. בשנים 1968-1967 טרבגודה היה בסגל נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 18. טרבגודה שיחק בהפועל רמת-גן בין השנים 1975-1967, במשך כ-8 עונות ולו 122 הופעות בליגה. לאחר פרישתו ממשחק, בשנת 1977 החל טרבגודה את קריירת האימון שלו בקבוצת הנוער של הפועל רמת-גן גבעתיים, וזכה איתה בליגת העל לנערים ובגביע המדינה לנערים. בשנת 1984 החל לאמן את קבוצת הנוער של בית"ר תל אביב ובשנת 1986 חזר לקדנציה שנייה בנוער של הפועל רמת גן. בין השחקנים הבולטים שאימן טרבגודה בקבוצות היו: יובל נעים, רונן חרזי, אלדר שפלר, ישראל כהן וירון כהן, שהפכו לימים לשחקנים משפיעים בכדורגל הישראלי. הליגה לנערים בכדורגל: 1979/1980 גביע המדינה בכדורגל לנערים: 1979/1980 טרבגודה נולד ברמת גן והתגורר בשכונת רמת יצחק בעיר. לאחר הפרישה מאימון עבד בחברת בזק. היה נשוי לשרה, להם שני בנים וארבעה נכדים. מדיה וקבצים בנושא עודד טרבגודה בוויקישיתוף יכולת טובה,קצב מהיר ו־ 9 שערים, באימון הנוער, מעריב, 1 בפברואר 1968 טרבגודה חולל את הסנסאציה, למרחב, 12 בינואר 1969 טרבגודה שיגר את הכדור אל השער, מעריב, 18 בנובמבר 1973 הפועל ר"ג - מכבי ת"א 1:2, דבר, 6 באפריל 1972 יעקב חודורוב, "המכתש" בגבעתיים מצפה לימים טובים, באתר מעריב, ‏7 בדצמבר 1967⁩ ש. שפיר, תיקו לרמת גן בנתניה, באתר הארץ, ‏12 במרץ 1967⁩ "קורות ושערים" - הפועל ת"א 1-3 הפועל ר"ג, באתר על המשמר, ‏5 בנובמבר 1967⁩ אשר צינמון, "רמת גן הפכה הקערה" - הפועל רמת גן מנצחת 2-1 את הפועל נהריה, באתר מעריב⁩, ‏7 במרץ 1971 נבחרת הכדורגל עד גיל 18 חידשה את אימוניה, באתר מעריב, ‏1 בפברואר 1968
ארו (המיתולוגיה המצרית)

ארו או יארו (במצרית העתיקה:סחת-ארו - קרוי גם "שדה הקנים" - לפי המיתולוגיה המצרית הוא חלק מהעולם הבא "דואט" והוא מקום השקול לגן עדן או לשדות אליסיום שאליו מגיעים בני האדם הטובים אחרי המוות. .הוא מנוגד ל"שדה הקרבנות" או "שדה חוטפ" שאליו מגיעות אחרי המשפט נשמות החוטאים. שדות הקנים "ארו" הם מקום שבו אין חולי, כאב או סבל. שליט המקום הוא האל אוסיריס. מיקומו נמצא במזרח, קרוב לזריחת השמש, בארכיפלג של איים. בני האדם הטובים קמים שם לתחייה, חיים חיי נצח ועוסקים בציד ובחקלאות . , Gertrude Jobes - Dictionary of Mythology, Folklore and Symbols The Scarecrow Press, Inc. 1961 מדיה וקבצים בנושא ארו בוויקישיתוף ארו, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
בילי בוטצ'ר

ויליאם ג'יי. בוטצ'ר (באנגלית: William J. Butcher) הוא אנטי-גיבור בדיוני ואחד הפרוטגוניסטים הראשיים בזיכיון הקומיקס "הבנים", שנוצרו על ידי גארת' אניס ודריק רוברטסון. בילי בוטצ'ר הוא מנהיגם של "הבנים", קבוצה של פורעי-חוק אזרחיים הפועלים בחסות ה-CIA, אשר פועלים בשיטתיות לאיתור וחיסול אנשים בעלי כוחות-על או על-אנושיים, הפועלים לעיתים קרובות כגיבורי-על, שנוצרו באופן מלאכותי על ידי תאגיד הקונצרן "ווט-אמריקן". בוטצ'ר הוא אויבו המושבע של הומלנדר, אותו הוא מאשים באונס ובמות אשתו, בקי. את דמותו של בוטצ'ר בעיבוד הטלוויזיוני שנוצר על ידי אריק קריפק מגלם קארל אורבן. בילי בוטצ'ר הוא חייל לשעבר בכוחות המיוחדים של SAS שמועסק על ידי ה-CIA. לבוטצ'ר אין כוחות-על או יכולות יוצאות דופן, למעט בפעמים שהוא מזריק לעצמו מנה של תרכובת V. כל מנה של תרכובת V אותה בוטצ'ר ושאר חברי "הבנים" נוטלים שווה 19 מיליארד דולר ומקנה להם רמות על-אנושיות של חוזק ועמידות, דבר המאפשר לבוטצ'ר לפצוע ולהרוג כלאחר יד בני אדם רגילים ועל-אנושיים כאחד. על אף חוזקו העל-אנושי, בחוברות הקומיקס בוטצ'ר מצויד לרוב בלום. בעיבוד הטלוויזיוני, בוטצ'ר ושאר חברי "הבנים" (מלבד "הנקבה") אינם נוטלים תרכובת V ולכן אין להם יכולות על-אנושיות. עם זאת, בעונה השלישית, רוכש בוצ'ר את V24, גרסה לא-יציבה של תרכובת V המעניקה כוחות-על למשך יממה, ותחת השפעתה הוא זוכה לחוזק על-אנושי, מהירות, עמידות וסיבולת גבוהים, יחד עם ראיית חום בצבע זהוב. את דמותו של בילי בוטצ'ר עיצבו גארת' אניס ודריק רוברטסון כפרודיה על דמותו של המעניש, אנטי-גיבור מבית מארוול קומיקס שיוצר הסדרה, אניס, כתב במשך תשע שנים לפני יצירת "הבנים". מבחינת פיתוח האופי שלהן, שתי הדמויות היו אנשי-משפחה שהפכו לאלימים וחסרי מצפון המאפשרים לצמאונם המתמיד לנקמה להשתלט עליהם לחלוטין. במקור, הייתה דמותו של בוטצ'ר בבעלות DC קומיקס בעקבות הכרך הראשון של הסדרה, עד שהזכויות הוחזרו ל-"Dynamite Entertainment". לאחר שהומלנדר ו"השבעה" מובסים, בילי בוגד בשאר חברי "הבנים" והורג אותם על מנת להביא לחיסולם של כל העל-אנושיים בעולם, מעשה אשר הופך אותו הלכה למעשה לאנטגוניסט האחרון של הסדרה. יואי קמפבל, זועם ממעשה הבגידה הזה, הורג את בילי עם שבר זכוכית. בעודו גוסס, בילי משבח את יואי על האומץ שגילה ומת כשחיוך על פניו. גילום דמותו של בילי בוטצ'ר בידי קארל אורבן זכו לביקורות חיוביות מצד המבקרים, ששיבחו במיוחד את כתיבת יחסיו הבין-אישיים עם יואי קמפבל (בגילומו של ג'ק קווייד) ו"חלב אם" (בגילומו של לאז אלונזו). Pierre, Mekishana (2020-09-07). "The Boys: A Quick Reminder About Why Compound V Matters So Much". POPSUGAR Entertainment. Retrieved June 13, 2024. Riesman, Abraham (2020-06-02). "Why Cops and Soldiers Love the Punisher". Vulture. Retrieved June 13, 2024. "Dynamite® The Boys". www.dynamite.com. Retrieved June 13, 2024. "The Boys: Hughie's Powers in the Comics, Explained". Screen Rant. 2020-12-12. Retrieved June 13, 2024. Wainio, Wade (21 April 2021). "The Boys Season 2 finale recap: What I Know". Perry, Spencer (February 25, 2021). "The Boys Star Karl Urban Reveals First Look at Butcher for Season 3". Comic Book. Retrieved June 13, 2024. Perry, Spencer (April 21, 2021). "The Boys Star Laz Alonso Speaks on Mother's Milk Special Connection With Butcher in Official Podcast (Exclusive)". Comic Book. Retrieved June 13, 2024.
איליה טריינין

איליה טריינין (ברוסית: Илья Павлович Трайнин‏; 7 בינואר 1887, ריגה - 27 ביוני 1949, מוסקבה) היה משפטן, עיתונאי ומפיק קולנוע יהודי רוסי, ממיסדי תעשיית הקולנוע בברית המועצות. איליה טריינין נולד בשנת 1887 בריגה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בלטביה) למשפחה יהודית. אביו היה פקיד. מגיל צעיר טריינין החל בפעילות מחתרתית. בשנת 1904 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית. בשנת 1905, במהלך מהפכת 1905, הוא השתתף בקרבות שהתרחשו בריגה, נעצר אך הצליח להימלט. תוך זמן קצר הוא נעצר שנית ונשפט לגלות בסיביר. לאור גילו הצעיר, גלות לסיביר הוחלפה בגירוש מהמדינה. בהיותו באירופה טריינין למד משפטים במוסדות שונות. בשנים 1908–1911 הוא התגורר בז'נבה ובהמשך בפריז. הוא כתב מאמרים בעיתונות מפלגתית. בשנת 1912 טריינין מונה למנהל קבוצה שהייתה אחראית על העברת ספרות מפלגתית לתחומי האימפריה הרוסית. לאחר מהפכת פברואר טריינין חזר לרוסיה. במאי 1917 הוא הגיע לסמרה והחל לעבוד בעיתון מקומי. לאחר מהפכת אוקטובר טריינין היה חלק של השלטון החדש בעיר. כאשר ביוני 1918 העיר הועברה לידיים של הצבא הלבן טריינין נעצר אך כעבור 4 חודשים שוחרר על ידי הצבא האדום. החל ממאי 1919 טריינין כיהן במספר תפקידים במערך הפוליטי של הצבא האדום. באוגוסט 1920 טריינין חזר למוסקבה. במוסקבה טריינין עבד כעיתונאי והיה מלמד באוניברסיטה של קומינטרן. בשנת 1925 טריינין נכלל בהנהלת ארגון "סובקינו" שקיבל מונופול על ייצור והפצת סרט קולנוע בברית המועצות. החל משנת 1926 הוא היה מנהל אולפני "מוספילם". בשנת 1928 טריינין הואשם ב"מסחור" בקולנוע ובשנת 1930 הואשם בכך שקצב הכנסת טכנולוגיה חדשה של קול לסרטים איטית מהצפוי. בשנת 1931 טריינין החל לעבוד במכון לחקר משפטים של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1935 הוא קיבל תואר "דוקטור למדעים" למרות שלא הייתה לו תעודת השכלה פורמלית. בשנת 1939 הוא נבחר לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1942 טריינין מונה למנהל מכון למשפטים במקום אנדריי וישינסקי. בשנים 1942–1948 טריינין היה פרופסור ומנהל קתדרה במכון הממלכתי ליחסים בין-לאומיים של מוסקבה. במקביל הוא עבד במוסדות להשכלה גבוהה בעיר בתחום המשפט, לרבות אוניברסיטת מוסקבה. טריינין נפטר בשנת 1949 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י. ביוגרפיה (ברוסית)
המחתרת הצ'כית

המחתרת הצ'כית (בצ'כית: Československý Protinacistický Odboj) הייתה מחתרת התנגדות שפעלה בצ'כוסלובקיה בזמן הכיבוש הנאצי במהלך מלחמת העולם השנייה. פעילותה הייתה מצומצמת יחסית, בעיקר עקב התנגדות רשמית קטנה מאוד ומדיניות גרמנית שדיכאה פעולות התנגדות והשמידה קבוצות מחתרתיות. בימיה הראשונים של המלחמה הטילה האוכלוסייה הצ'כית חרם על התחבורה הציבורית, וקראה לארגון פעולות מחאה נרחבות. לאחר כיבוש צ'כוסלובקיה ב-1939, צ'כים אשר התנגדו לשלטון הגרמני התלכדו ל"מנהיגות המרכזית של התנגדות מבית", הארגון הידוע לרוב בשם ÚVOD. מי שהנהיג את אובו"ד היה הנשיא הצ'כוסלובקי אדווארד בנש, שפיקד על הפעילות המחתרתית בשבתו בממשלה הגולה בלונדון. אובו"ד התמקדה בעיקר ביצירת רשתות ושירותי מודיעין צבאי אשר פעלו בקנה מידה קטן יחסית, וכן בהפצה תקשורתית בבית דפוס מחתרתי. מטרתה הייתה ליצור ממשלת צללים עד אשר תשוחרר צ'כוסלובקיה. תחת אובו"ד קמו מספר קבוצות שמאליות בהשקפותיהן, שכללו בעיקר חיילים לשעבר בצבא הצ'כוסלובקי. המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה (KSČ) דאגה לקיום היחסים עם ברית המועצות ולסיוע. אף שלא הייתה חלק רשמי מאובו"ד ושמרה על עצמאות ארגונית, קראה המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה לכל המפלגות האנטי-פאשיסטיות לאחד את פעולותיהן. למרות זאת, גורלה היה זהה לזה של אובו"ד. שיא הפעילות והפרסום של אובו"ד היה עם ההתנקשות בריינהרד היידריך הרייכספרוטקטור (Reichsprotektor, "מגן מטעם המדינה") של הפרוטקטוראט של בוהמיה ומורבייה, כפי שנקראה צ'כיה הכבושה בפי הגרמנים, ב-27 במאי 1942, שבאופן פרדוקסלי היה גם סופה של אובו"ד. מבחינות רבות, סופה של אובו"ד נצפה עוד מתחילת כהונתו של היידריך בסתיו 1941, שכן עד סוף ספטמבר של אותה שנה דאג היידריך למעצרם של כל חברי אובו"ד כמעט, ואף עלה בידיו לנתק את הקשר בין אובו"ד ללונדון. בדצמבר 1941 אומנו שני לוחמי המחתרת - יוזף גבצ'יק ויאן קוביש - בבריטניה כחלק ממבצע אנתרופואיד, ולאחר מכן הוצנחו בצ'כיה. הם ארבו למכוניתו של היידריך והשליכו רימון יד. היידריך נפצע, ומת מפצעיו ב-4 ביוני. בתגובה למבצע אנתרופואיד פעלו הנאצים להשמדת תנועת המחתרת הצ'כית לאחר 1942. הנאצים ביצעו פעולת נקם זוועתית, ומחקו כליל מעל פני האדמה את הכפרים לידיצה ולז'אקי, ואף רצחו באופן שיטתי את התושבים. מעט מאוד מהנשים אשר נשלחו למחנות העבודה שרדו, וחלק מן הילדים נשלחו לתוכנית טיהור הגזע, שנועדה להפוך אותם לגרמנים ארים. באוקטובר 1942 נגזר דין מוות על 1,331 איש בבתי-הדין הנאציים בפרוטקטוראט, וכאלף יהודים נשלחו היישר מפראג למחנה ריכוז מאוטהאוזן. 252 אנשים נוספים נשלחו אף הם למאוטהאוזן, כחשודים במעורבות בהתנקשות. בסופו של דבר נאסרו כל חברי אובו"ד הנותרים. היסטוריונים רבים טוענים כי מדובר בכישלון המחתרת, משום שבמסמכים נאציים שונים נאמר כי "התנהגותם של האנשים לא מצדיקה הגברה משמעותית בכמות החיילים החמושים." מכאן שהמחתרת הושמדה בעיקר בגלל כישלונה שלה ולא עקב עוצמת האויב. ב-1944 פרצה התנגדות פופולרית לנאצים ברחבי מזרח אירופה ומרכזה, בין היתר גם בצ'כיה. התנגדות זו הייתה רחבה יותר, ושאבה את השראתה מצבאות בעלות הברית המתקרבים ממזרח וממערב. ב-8 במאי 1944 חתם בנש על הסכם עם המנהיגים הסובייטים, שבו נקבע כי האדמות הצ'כוסלובקיות אשר ישוחררו יהיו תחת שליטה אזרחית צ'כוסלובקית. ב-21 בספטמבר 1944 שחררו החיילים הסובייטים את הכפר קאלינוב. ברטיסלאבה שוחררה ב-4 באפריל 1945 ופראג ב-9 במאי. בכך הסתיים באופן רשמי השלטון הנאצי על צ'כיה. תנועת ההתנגדות הצרפתית יאן גריג מסריק פליקס קולמר מדיה וקבצים בנושא המחתרת הצ'כית בוויקישיתוף
הפרות הסדר בקלדוניה החדשה (2024)

במאי 2024, הפגנות ומהומות החלו בקלדוניה החדשה, קבוצת איים בדרום־מערב האוקיינוס השקט, הנשלטות על ידי צרפת מאז 1853. ההפגנות הפכו למהומות אלימות אשר הביאו למותם של שמונה. בשל מהומות אלו, ב-16 במאי 2024, הצבא הצרפתי הכריז על מצב חירום, גיוס של הצבא הצרפתי וחסימה של הרשת החברתית טיקטוק בקלדוניה החדשה. ההפגנות פרצו בשל ניסיון להעביר רפורמה שנויה במחלוקת שמטרתה לשנות את התנאים הקיימים המונעים עד חמישית מהאוכלוסייה להצביע בבחירות מחוזיות. בנוסף לכך, קלדוניה החדשה סובלת מהתפרקות של תעשיית הניקל שלה. מפלגת העבודה של קלדוניה החדשה (בצרפתית: Parti travailliste) והפדרציה של ועדות שיתוף פעולה בעד עצמאות (בצרפתית: Fédération des comités de coordination indépendantistes) הביעו תמיכה ישירה במפגינים הקנאקים. מדיה וקבצים בנושא הפרות הסדר בקלדוניה החדשה בוויקישיתוף A man shot by police in New Caledonia has died. The French Pacific territory remains restive, AP News, ‏2024-06-08 (באנגלית) Par Camille Bluteau et Enzo Guerini Le 15 mai 2024 à 07h03, Modifié Le 15 Mai 2024 À 23h36, Nouvelle-Calédonie : cinq « responsables radicaux et violents » sont assignés à résidence, annonce Darmanin, leparisien.fr, ‏2024-05-15 (ב־) Emeutes en Nouvelle-Calédonie : un homme de 48 ans a été tué par un policier "pris à partie" par "une quinzaine d'individus", annonce le parquet, Franceinfo, ‏2024-05-24 (ב־) Village de la Justice, Nouvelle-Calédonie : le Conseil d'État refuse de suspendre le blocage de TikTok. Par Pierrick Gardien, Avocat., Village de la Justice, ‏2024-05-24 (בצרפתית) Clashes between pro-independence protesters, police as 3 ministers visit New Caledonia, RNZ, ‏2024-02-22 (ב־New Zealand English) Émeutes en Nouvelle-Calédonie: les autorités condamnent "une spirale de violence" après la constitution de milices, BFMTV (בצרפתית)
יוסיף טרכטנברג

יוסיף טרכטנברג (ברוסית: Иосиф Адольфович Трахтенберг‏; (25 בינואר 1883, מליטופול - 5 בספטמבר 1960, מוסקבה) היה כלכלן סובייטי ממוצא יהודי. יוסיף טרכטנברג נולד בשנת 1883 במליטופול (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. בשנת 1912 טרכטנברג סיים לימודים באוניברסיטת טומסק עם מדליית זהב. החל משנת 1914 הוא היה מלמד באוניברסיטת חרקוב. בשנת 1917 הוא התקרב לתומכי מרקסיזם אך לא היה חבר של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בשנות ה-20 של המאה ה-20 טרכטנברג עבר למוסקבה ועבד בגוספלאן. כמומחה הוא השתתף בשיחות ועידת ג'נובה בשנת 1922. החל משנת 1921 טרכטנברג היה מלמד באוניברסיטת מוסקבה. הוא היה פרופסור וראש קתדרה לתאוריה של הכלכלה. בשנת 1931 טרכטנברג החל לעבוד במכוני לכלכלה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1939 הוא נבחר לחבר של האקדמיה. בשנים 1933–1934 טרכטנברג היה מלמד במכון לכלכלה בלנינגרד. כמומחה חיצוני טרכטנברג השתתף בהכנת הרפורמה המויטרית שבוצע בברית המועצות בשנת 1947. טרכטנברג כתב מספר ספרי כלכלה בתחום המוניטרי. על פעילותו הוענקו לו מספר עיטורים - עיטור לנין (1954) ועיטור הדגל האדום של העמל (1945). טרכטנברג נפטר בשנת 1960 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י. ביוגרפיה (ברוסית)
ג'ופלין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ג'ופלין – עיר בארצות הברית אישים: ג'ניס ג'ופלין – זמרת בלוז רוק אמריקנית סקוט ג'ופלין – מוזיקאי אפרו-אמריקאי צ'פלין
חוט הזהבה

חוט הזהבה הוא ספר ילדים עברי מאת שירה גפן. הספר מלווה באיוריה של מאיה שלייפר, ונערך על ידי יעל מולצ'דסקי. "חוט הזהבה" ראה אור באפריל 2019 בהוצאת כנרת זמורה. הספר עוסק באובדן, פרידה ומוות של אדם קרוב. הסיפור מתחיל עם מיה, שבכל יום אחרי הגן מגיעה לבדה לביתה של סבתא זהבה. סבתה יושבת בכורסה ורוקמת, שקועה במלאכת החוט והמחט בעוד שמיה לוגמת מהמרק החם שהוגש לה. ערב אחד התעייפה סבתה, ומיה לקחה על עצמה לרקום במקומה, מבלי לדעת מה. בסיפור מדובר על דעיכתה של סבתא זהבה ומראה כיצד מיה, נכדתה הצעירה, משלימה עם אובדן של אדם הקרוב אליה. הסיפור משלב בין התמודדות עם אובדן לעולם פנטזיה, כנאמר בעיתון הארץ. הספר עצמו מוקדש לשלוש סבתות שהיו לסופרת שירה גפן בילדותה והיו מרכזיות בחייה. סבתא זהבה מבוססת על סבתא רבתא של הסופרת מצד אביה. לדבריה של גפן, היא הייתה בעלת חשיבות בילדותה, והיה להן קשר מיוחד. את מותה היא לא זוכרת מפאת שנפטרה כשהייתה צעירה, ולכן הפרידה ממנה נותרה עמומה אך היא מספרת שסבתה נשארה אתה גם כשהלכה. במהלך הסיפור מיה מתעסקת במלאכת הרקמה ובאומנות, בהשראת סבתה, אך איננה יודעת מה היא מתכננת ליצור ("מיה לא מבינה איך אפשר להתחיל משהו מבלי לדעת מהו", חוט הזהבה). סבתא זהבה מלמדת אותה להתיידד עם חוסר הידיעה מה לסרוג, וללכת בעקבות תחושת בטנה בעת היצירה, כפי שהיא עצמה עושה בסריגתה. מוטיב הסריגה, אומרת גפן בעיתון הארץ, מבוסס על כך שסבתה לימדה אותה לסרוג בגיל צעיר שנשאר עמה עד היום. היא מספרת שהרעיון לכתיבת הספר הגיע מהמקום של קישור בין יצירה, שהיא אינסופית, לבין מוות והפרידה מסבתותיה. ליצירתה של שירה גפן ישנן מספר ביקורות, הן חיוביות והן שליליות. לטענת עטרה אופק, באתרה "המתלהבת" ספרי הילדים של שירה גפן בעלי סוף פתוח ומקום לדמיון שעוסקים בנושאים שנויים במחלוקות עבור הגיל הרך. היא אף מוסיפה שלקח לה זמן להתחבר ליצירה, אך בכל זאת סבורה כי הילדים שיקראו את הספר יתחברו אליו, על אף שהוריהם לא יאהבו אותו תחילה. עופרה רודנר מעיתון הארץ מסכימה ומוסיפה כי הקטע שבו העלילה סוטה הרחק אל הבדיה, הוא החלש והפחות אותנטי בספר. היא טוענת שכוחו של הסיפור נמצא בין המתח של המציאות ביום-יום לבין התת-מודע. בדומה לעופרה, פליסיה שרון טוענת בעמודה "פרוזאין" שהיא פחות אהבה את סגנון הכתיבה ומסבירה כי צורת הכתיבה של היצירה נעשתה ללא הכנה רבה, המשפטים לאורך הספר בעלי אורכים משתנים, חלקם ארוכים וחלקם לא, ולכן התקשתה בלראות את היצירה כאומנות. על אף הביקורת על סגנון הכתיבה, שרון מוסיפה כי היא התחברה לרעיון שלא ידוע מה מיה רקמה בלילה ואף מוסיפה שלדעתה המסר הוא שזמן היצירה וההנאה ממנו הוא מה שחשוב ולא מה התוצר הסופי. מאיה שלייפר, Maya Shleifer - About, mayashleifer.com (באנגלית אמריקאית) יעל מולצ'דסקי, יעל מולצ'דסקי : דף דף, ספרות ילדים : עניין : מתרגמים ועורכים, באתר www.dafdaf.co.il ₪ הוצאת ספרים כנרת זמורה דביר - כל הספרים האהובים החל מ 29, באתר www.kinbooks.co.il חוט הזהבה שירה גפן, באתר המתלהבת | עטרה אופק עופרה רודנר, "חוט הזהבה": זה אולי ספר הילדים המעניין והאמיץ ביותר של שירה גפן, באתר Haaretz הארץ, ‏2019-05-14 Facebook, www.facebook.com
הגשם של סבא אהרן

הגשם של סבא אהרון הוא ספר ילדים שנכתב על ידי מאיר שלו ואויר על ידי יוסי אבולעפיה, יצא לאור בהוצאת "עם עובד" בשנת תשס"ז. בכפר קטן, בעמק גדול, גרו שלושה איכרים סבא אהרן, סבא נחום וסבא יצחק. הם היו חברים טובים, ושנה אחת, שבה לא היו עננים ולא ירד גשם, החליט סבא אהרן לצאת למסע ברגל אל המערה המרוחקת, שבה, לטענתו גרים העננים, הוא הסביר שצריך ללכת אל ההר, לעלות אל המערה ולבדוק מה קרה לעננים. חבריו של סבא אהרון לא האמינו לסיפורו על מערות ועננים, ולמרות זאת יצאו יחד איתו למסע. אחרי שפתרו את תעלומת העננים הוביל סבא אהרן מסע ניצחון, שבסופו חזרה השלווה לכפר והתחיל לרדת גשם. לפי נירה לוין, משפטי הפתיחה ברוח המעשייה של מאיר שליו מזמינים את הקוראים להתיישב בכפר הקטן ההוא, בין בתיהם של שלושת הסבים המתוארים ברוח טובה ובהומור. גם בהמשכו משופע הסיפור במאפייני האגדה והמעשייה (למשל- לדמויות תכונות לא מציאותיות, העלילה דמיונית ויש בה הפרזה וגוזמה, הסיפור מתארגן סביב השילוש המסורתי, התושייה מנצחת והגיבור מביא רווח והצלה לציבור שלם בדרך מופלאה). מאפיינים אלה עברו עידון ומיתון והותאמו לנוף המקומי, והרושם המתקבל הוא של מעשייה עממית-ישראלית, רלוונטית תמיד כדרך סיפורי עם. לטענת רותה קופפר, זה אינו הספר הראשון של שלו שגיבורו הוא אדם זקן. אבל לדבריו, זה הראשון שאין בו ילדים (וגם לא חרוזים). "חשוב לי שילד יבין שלזקנים יש עולם פנימי וחיים פעלתניים. ב'טרקטור בארגז החול' זה עבד. אוהבים את הטרקטוריסט. הטרקטור הוא פיתיון, כי ילדים אוהבים אותו, אבל הם גם אוהבים את הדמות. הטרקטוריסט מזדקן עם הטרקטור, אבל יש לו תפקיד בחברה. אני לא מיתמם, הטרקטור ודוד אהרן לא חוזרים לימי עלומיהם, וכך גם שלושת הסבים בספר החדש; אם יש להם זמן לטייל בעמק ובהרים, סימן שהם לא עובדים שמונה שעות ביום. אבל בכל זאת, הם מביאים את הגשם". סבא אהרון - הגבוה והרזה, "שאהב לספר סיפורים והיה מומחה לעצי פרי" סבא נחום - הרחב והעבה, "שאהב לאכול והיה מומחה לפרות" סבא יצחק - הקטן והנמוך, מומחה לארנבות תיאטרון הקרון עיבד את הספר להצגה. ההצגה זכתה בארבעה פרסים במסגרת תחרות "פרס הבמה להצגות ילדים ונוער לשנת 2018" של ארגון אסיטז: פרס ההצגה הטובה ביותר פרס הבימוי למור פרנק פרס עיצוב תפאורה ובמה לכנרת קיש ומעין רזניק פרס עיצוב תאורה לג'ודי קופרמן דר, יעל (2007-04-17). "סבא שוב מגשים סיפורים". הארץ. נבדק ב-2024-06-14. הגשם של סבא אהרון : דף דף, ספרות ילדים : ספרים : ביקורות לפי סדר א"ב, באתר www.dafdaf.co.il רותה קופפר, סבא בעננים, באתר הארץ, 27 במרץ 2007 הגשם של סבא אהרון | תיאטרון הקרון, באתר traintheater.co.il
דרקון וחתול גדול

דרקון וחתול גדול (באנגלית: Dragon's Fat Cat) הוא חלק מסדרת הספרים האמריקאית לילדים ששמה "דרקון וחתול גדול" שנכתבה ואוירה על ידי דאב פילקי. הספר הוצא לאור על ידי "כנרת בית הוצאה לאור" בינואר 2023, ותורגם ונערך על ידי יעל גובר. נירה לוין, מספרת כי הספר עוסק בדרקון אחד אשר ביום חורפי מימי החורף שמע חתול מיילל בחצרו המושלגת ולקחת אותו תחת חסותו וטיפל בו. לפי לוין, הדרקון טיפל בחתול וציפה להכרת תודה שאותה הוא לא קיבל. הדרקון הלך לקנות דברים ואוכל בשביל החתול. אך כשחזר הביתה גילה שהחתול נעלם וחיכתה לו במקומו הפתעה גדולה, חמישה דיירים חדשים! לפי פנינה אהרונוב, "דרקון וחתול גדול" הוא ספר ילדים מרהיב וססגוני. לטענת אהרונוב, הפעלות הילדים בסופו של הספר מוסיפות המון ייחודיות ו"קסם" לספר, בנוסף לכך אחת מן הפעלות אלו מאפשרות ומעניקות לילד הזדמנות לספר את סיפורו בדרך שלו, מה שגורם לשיפור במיומנותו של הילד וכתיבתו בשפה העברית, יחד עם זאת היא אפילו אמרה שנכדיה חיבבו את ספר זה אף על גב שמסופר על דרקון לא אלים. לפי "רשימת ספרים", ספר זה נהדר לאללה ויכול לשמש כעזרה גדולה מאוד לקוראים שרק מתחילים את דרכם בעולם הקריאה, עם זאת ספר זה בעל הרבה הומור. לפי נירה לוין, אוצר המילים בספר מתאים לקוראים מתחילים בשפה העברית, הוא תקין ונוח לקריאה והבנה, בנוסף לכך אורך המשפטים בספר מותאם לקוראים מתחילים גם הוא, והמשפטים הארוכים יותר מתחלקים לשתי שורות כדי להקל על הקוראים. בספר חוזרים על אותן המילים (דרקון, חתול, אמר...) בשביל לאפשר ביטחון והבנה בקריאה רצופה. האיורים בספר מסייעים לקוראים להבין את עלילת הסיפור לעומק. חיבור ומיזוג מאפייני הטקסט והמאפיינים העיצוביים הופך את הספר "דרקון וחתול גדול" לספר אידיאלי לילדים שרק מתחילים את מסעם בקריאה עצמית בעברית, מעבר לזה ספר זה בעל כמות גדולה של הומור ויצירת אמנות. הספר "דרקון וחתול גדול" ספר נהדר לילדים, יחד עם זאת האומנות בספר לא רק עוזרת לקוראים חדשים אלא גם מספקת שפע של מידע (ומסרים נסתרים למבוגרים). למשל, בעמוד 19–20 נאמר: "חתול כבר ישן שינה מתוקה / ועד מהרה גם דרקון". בזמן שהאיורים מראים מידע שונה, חתול ישן לו על מיטתו של דרקון בעוד שדרקון שוכב על הרצפה כאשר העריסה של חתול משמשת לו ככרית. בעמוד 22 כתוב: "דרקון לא ידע איך לטפל בחתול" והאיור בעמוד הבא מראה כיצד הוא נכשל בכך. דוגמה נוספת נמצאת בעמוד 19 כאשר המבוגרים יכולים להבחין ברקע האיור ולראות את שמי הלילה אשר נראים כמו ציורו של וינסנט ואן גוך מ-1889 – "ליל כוכבים" (ואן גוך צייר את הציור לאחר שהתאשפז בעקבות דיכאון ולאחר שנה שם קץ לחייו). בחירתו של הסופר במחוותו לואן גוך נתונה לכל פרשנות. המפרש, ספרות ילדים: ביקורות וסקירות, המלצות ורשימות על קריאה וספרות, באתר הַמִּפְרָשׂ ביקורת ותקציר העלילה Scholastic Books and Education Resources - Scholastic International, export.scholastic.com