laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שניים רכבו יחדיו

שניים רכבו יחדיו (באנגלית: Two Rode Together) הוא מערבון אמריקאי משנת 1961 בבימויו של ג'ון פורד, עם ג'יימס סטיוארט, ריצ'רד וידמרק, שירלי ג'ונס ולינדה קריסטל בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הרומן "שבויי הקומנצ'י" מאת וויל קוק (אנ') משנת 1959. גאתרי מקבי (ג'יימס סטיוארט) הוא מרשל של העיירה טסקוסה בטקסס. הוא מתגורר במלון/מסבאה של בל ארגון (אנל הייס) שמשלמה לו 10% מרווחיה. יום אחד מגיעה אליו מחלקת חיילי צבא ארצות הברית בפיקודו של חברו משכבר ג'ים גארי (ריצ'רד וידמרק) שמבקש ממנו להצטרף אליו לבסיס הצבא בפורט גרנט. מקבי מסכים ומגיע לפגישה עם המפקד מייגור פרייזר (ג'ון מקינטייר) שמטיל עליו את המשימה להגיע עם גארי לשבט הקומנצ'י כדי לנהל משא ומתן על שחרור שבויים שנחטפו לפני שנים. מקבי מכיר את אנשי השבט ויודע את שפתם ולכן נבחר. לאחר היסוסים וויכוחים מסכים מקבי. הוא וגארי נפגשים עם משפחות החטופים וקארי מתאהב במרטי פרסל (שירלי ג'ונס) שאחיה סטיב נחטף לפני תשע שנים. מה שנשאר לה ממנו היא קופסת נגינה אותה אהב לשמוע. מקבי מזהיר אותה כי כנראה אחיה שכח את האנגלית ומתנהג כקומנצ'י אך היא לא נרתעת. מקבי וגארי רוכבים לעבר שבט הקומנצ'י. הם מתקבלים בחשדנות על ידי ראש השבט קוואנה פרקר (אנ') (הנרי ברנדון) שמסכים לשחרר שני חטופים תמורת שני רובים. החטופים הם אלנה דה מדריאגה (לינדה קריסטל) מקסיקנית חטופה שנעשתה לאשתו של "עגל האבן" (וודי סטרוד), קומנצ'י יריב של קוואנה פרקר וכן "הזאב הרץ" שהוא בחור צעיר שנחטף בילדותו. הם דוהרים בחזרה לפורט גרנט ובדרך מתקיף אותם "עגל האבן" ומקבי הורג אותו. הם מגיעים לפורט גרנט אך אף מתיישב לא מזהה את "הזאב הרץ". אחת המתיישבות מוכנה לאמץ אותו ומתירה אותו מהחבלים אך הוא אחוז פחד דוקר והורג אותה. התושבים מחליטים לבצע בו לינץ' אך בדרך הוא מזהה את התיבה המנגנת ומרטי בטוחה שזה אחיה סטיב אך היא אינה יכולה להצילו והוא נתלה בידי ההמון. קארי מציע נישואין למרטי והיא מסכימה. אנשי המקום הגזענים מתייחסים בזלזול לאלנה המקסיקנית. הוא מביא אותה לטקוסטה ואז מתברר לו שאינו כבר מרשל וכי בל ארגנה בהיעדרו בחירות בהם נבחר סגנו. בל מעליבה את אלנה והיא מחליטה לעזוב לקליפורניה וברגע האחרון מצטרף אליה מקבי. "שניים רכבו יחדיו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שניים רכבו יחדיו", באתר AllMovie (באנגלית) "שניים רכבו יחדיו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שניים רכבו יחדיו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שניים רכבו יחדיו, באתר TCM קדימון לשניים רכבו יחדיו, באתר יוטיוב סצנת הסיום של שניים רכבו יחדיו, באתר יוטיוב
טנק (כפר)

טנק (בהונגרית: Tenk) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. הכפר הוקם בשנת 1947 לאחר שבמשך שנים רבות היה חלק מארדטלק (Erdőtelek). האזור כולו מיושב לסירוגין מהמאה ה-14 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1310. באתר יד ושם מוזכר יהודי אחד שנולד בטנק ונרצח בשואת יהודי הונגריה. בשנת 2001 כמעט 100% מאוכלוסיית היישוב העידו על עצמם כבני האומה ההונגרית ומבחינה דתית 61.8% מחשיבים עצמם כנוצרים קתולים, 3.5% כרפורמים, 0.2% כלותרנים ו-2.7% מחשיבים עצמם כלא דתיים כלל. מדיה וקבצים בנושא טנק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טנק נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד נרצח יחיד מהכפר טנק באתר יד ושם
ילדות סכסכניות

ילדות סכסכניות היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגה דרמה קומית, שיצרו שיר ראובן, רבקה אלנבי וטליה לביא, שעלתה לשידור ב-24 באוקטובר 2021 ב-HOT. הסדרה נבחרה להיות מוצגת בפסטיבל הסדרות הבינלאומיות של קאן 2021. הסדרה מלווה את הקשר שנרקם בין ליהי (מיה לנדסמן), סטודנטית לרפואה, לסבית ובת טובים בת 24, לבין לאה (עינת הולנד), חרדית לשעבר שניתקה קשר עם משפחתה וסטודנטית לעיצוב אופנה, כשהשתיים עוברות לגור ביחד בתל אביב. "ילדות סכסכניות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ילדות סכסכניות", באתר אידיבי "ילדות סכסכניות", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית כרמל שטרן, ‏תולדות הסכסוך, באתר ‏מאקו‏, 21 באוקטובר 2021 "ילדות סכסכניות": הצצה לפרק הפתיחה, באתר ‏מאקו‏, 20 באוקטובר 2021 חגית גינזבורג, "ילדות סכסכניות": מכתב אהבה לבת ה-20 המבולבלת שהיית פעם, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2021
שורש 64

שורש 64, או שׁואוּ בּוּ (בסינית: 手部, פיניין: Shǒu bù) הוא השורש השישים וארבעה של הכתב הסיני. פירושו "יד" והוא אחד מתוך 34 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים. במילון קאנגשי יש 1,203 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. כאשר הוא מופיע כמרכיב שמאלי, כחלק מתו מרוכב, השורש נכתב כמעט תמיד בצורה扌 (חריגים בולטים הם התו: 拜, אולם אף אותו שינג'יטאי היפני ממפה ל-拝; והתווים הדיאלקטליים 掰, 搿), בעוד שהוא הופך ל"דחוס" אנכית 手 הוא מופיע כרכיב תחתון. השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: location (link) Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא שורש 64 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+624B
דגל הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי

דגל הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי אומץ רשמית ב-8 בנובמבר 1990. הדגל דומה לדגלי טריטוריות אחרות. ברביע העליון הקרוב לניצב (בקנטון) נמצא היוניון ג'ק. סמל האי נמצא במרכז הדגל, וסביבו רקע של גלים כחולים ולבנים. הגלים מייצגים את האוקיינוס, אולם לא ברור מדוע נבחרו הגלים על פני הרקע הכחול המסורתי של הנס הכחול. מאחר שכל תושבי האי מצויים בבסיסים צבאיים בריטיים ואמריקאיים, ובבסיסים אלה מניפים דגלים צבאיים, לא ברור אם נעשה בדגל שימוש כלשהו. אין דגל נפרד לנציב הטריטוריה (וממילא מקום מושבו של הנציב הוא במשרד החוץ הבריטי בלונדון ועל כן אינו מניף את דגלו). גלריית דגלי הממלכה המאוחדת נס כחול מדיה וקבצים בנושא דגל הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי בוויקישיתוף הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תמונת הניצחון

תמונת הניצחון הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של אבי נשר שיצא לאקרנים ב-23 בדצמבר 2021. הסרט כולל את שחזור הקרב ונפילת קיבוץ ניצנים במלחמת העצמאות ומבוסס על אירועים אמיתיים. זוהי אחת ההפקות היקרות והגדולות בתולדות הקולנוע הישראלי. הסרט היה מועמד ל-15 פרסי אופיר לשנת 2021, כולל הסרט הטוב ביותר. הוא זכה ב-3 פרסי אופיר: על הצילום הטוב ביותר, על האיפור הטוב ביותר ועל עיצוב התלבושות הטוב ביותר. העלילה מתרחשת בין סוף שנת 1947 ליוני 1948, ומתמקדת בעיקר בימים שקדמו לקרב על ניצנים ובקרב עצמו (7 ביוני 1948), בסופו נכבש קיבוץ ניצנים והמגינים שנותרו בחיים נלקחו בשבי. עיתונאי מצרי צעיר, מוחמד חסנין הייכל (אמיר ח'ורי), מתלווה אל כוח לוחמים מתנדבים מצרי היוצא לסייע לערבים הפלסטינים, כבמאי של סרט תעמולה כדי לתעד "תמונת ניצחון" של הצבא המצרי. הם מתמקמים בכפר שלמרגלות הקיבוץ בו חבריו, יחד עם מחלקה מחטיבת גבעתי, נערכים להגנה. את עינו של הבמאי צדה דמותה של מירה בן-ארי (ג'וי ריגר), אלחוטנית צעירה שהתגוררה בניצנים יחד עם בעלה ובנה הקטן ומסרבת להתפנות מהקיבוץ הנצור. הסרט תוכנן להצטלם במרץ 2020, אך נדחה בעקבות מגפת הקורונה לחודש אפריל. סט הצילומים של הקיבוץ נבנה מחדש ותואם למראה הקיבוץ בזמן מלחמת העצמאות. על מנת להתאים את הסט אל מראה הקיבוץ, במאי הסרט, אבי נשר, צפה בקטעי ארכיון מסרטיו של מוחמד חסנין הייכל ונפגש עם מספר אנשים בקיבוץ. בסרט בוצעה עבודת אפקטים חזותיים מהגדולות שבוצעו בארץ עם למעלה מ-250 שוטים של אפקטים הכוללים – יריות, פיצוצים, השלמות טנקים, דם, מטוסים והכפלות ניצבים. בנוסף גם הים בנופי הלוקיישן הוא דיגיטלי לחלוטין. "תמונת הניצחון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תמונת הניצחון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תמונת הניצחון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טריילר רשמי לסרט "תמונת ניצחון", סרטון באתר יוטיוב שמוליק דובדבני, "תמונת הניצחון" של אבי נשר: עימות עוצמתי בין היסטוריה ומיתולוגיה, באתר ynet, 23 בספטמבר 2021 האמת המתועדת והמיתוס ההיסטורי עומדים בסימן שאלה בסרטו החדש של אבי נשר, מרלין וניג, באתר מקור ראשון, 23 בספטמבר 2021 ציון נאנוס, ‏תמונת הניצחון של אבי נשר: הדמעות בעקבות מותו של ארי - והפקת הסרט הגרנדיוזית | מיוחד, באתר ‏מאקו‏, 17 בדצמבר 2021 שמוליק דובדבני, "תמונת הנצחון": אחת מפסגות היצירה של אבי נשר, באתר ynet, 23 בדצמבר 2021 אבנר שביט‏, מלחמה ושלום, באתר וואלה, 23 בדצמבר 2021 אורי קליין, "תמונת הניצחון" של אבי נשר מפוקפק מבחינה היסטורית, רעיונית ורגשית, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2021 אלי אשד, הפולשים: סקירה על הסרט "תמונת ניצחון", באתר יקום תרבות, 10 בינואר 2022 שמוליק דובדבני, "תמונת הניצחון" של אבי נשר: עימות עוצמתי בין היסטוריה ומיתולוגיה, באתר ynet, 23 בספטמבר 2021 זוהר צלח, ‏להקה צבאית, באתר ‏מאקו‏, 24 בדצמבר 2021
טיסנאנה

טיסנאנה (בהונגרית: Tiszanána) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בטיסנאנה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,662 תושבים ובשנת 2021 רק 2,460 תושבים. האזור מיושב לסירוגין מתחילת המאה ה-9 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1261. יהודים חיו בטיסנאנה במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה. בדף הקהילה ממפקד קהילות הונגריה נכתב כי בשנת 1944 חיו בקהילה 35 חברים ומנהיג הקהילה היה סמואל שטרסר. טיסא-נאנא, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 182. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא טיסנאנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טיסנאנה נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי טיסנאנה שנרצחו בשואה דף קהילת טיסנאנה מתוך מפקד קהילות הונגריה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
לא להיות לבד

לא להיות לבד הוא המיני-אלבום השני של הזמר-יוצר הישראלי יהונתן מרגי. האלבום יצא ב-21 באוקטובר 2021. יום לפני צאת האלבום, קיים מרגי מסיבת השקה לכבוד הפרויקט. בהודעה לתקשורת נכתב על האלבום כי הוא ”מתאר את הזוויות השונות של לא להיות לבד, ומשובצות בו רצועות אותנטיות מהאולפן וחשיפה דוקומנטרית מתהליך כתיבת השירים. בכך מרגי לוקח את קהל המאזינים למסע האישי שלו”. הפרויקט הוא בהשראת מוזיקה משנות ה-80, עליה הצהיר מרגי כי היא היוותה את החזון לפרויקט הבא שלו לאחר המיני אלבום הראשון שלו, מה יהיה: ”מאז ומתמיד היה לי חיבור לאייטיז. בדיעבד אני מבין שתמיד אהבתי דברים שהיה בהם אלמנט מהאייטיז, מייקל ג'קסון, דה וויקנד. אני מאוד מחובר לתקופה הזאת. הלכנו על קונספט שמשלב נוסטלגיה לאייטיז עם הווייב שלי”. באלבום כלולות שבע רצועות, מתוכן ארבעה שירים בנוסף לשלושה קטעי דמו אותם מרגי הקליט בפלאפון שלו וכלל באלבום. מרגי סיפר כי העבודה על האלבום נמשכה כשנה וחצי. ביום צאת האלבום עשה מרגי אירוע השקה בו הופיע וביצע את כל שירי האלבום. חודשיים לאחר צאתו של האלבום ב-21 בדצמבר, העלה מרגי צמד מופעים במועדון הבארבי בתל אביב שכלל את שירי האלבום, בנוסף ללהיטים ושירים נוספים של הזמר. כל כרטיסי המופע נמכרו תוך פחות מיממה. מופע החימום היה הראפר שחר סאול והזמרת יסמין מועלם התארחה במופע וביצעה עם מרגי את השירים "מחילה" ו"הכל שקוף". המופע זכה לשבחים מהמבקרים, שציינו את המעבר המוצלח של מרגי מאליל נוער לזמר-יוצר בולט במוזיקה הישראלית. עומרי פיינשטיין ממגזין Time Out תל אביב סקר את האלבום ושיבח את מרגי על ההתפתחות שלו כאמן ועל הוורסטיליות שלו, וכינה אותו "אחד האמנים הישראליים המסקרנים ביותר". דור מאיר מועלם סקר את האלבום באתר מאקו וסיכם: ”כל ארבעת השירים משלבים בין המסרים שמרגי רצה לעסוק בהם, כשבמרכז עומד משפט הנושא של האלבום והשיר המוביל מתוכו, למוזיקה כיפית, מרימה ומופקת טוב”. דודי פטימר סקר את האלבום במעריב וכינה את האלבום "משעמם". הוא הרחיב וציין כי השירים אינם קליטים, מעניינים או זורמים וכי הם נוסחתיים וטכניים. הוא כתב בנוסף כי השיר הבולט היחיד באלבום הוא "אנג'ל" וכי ”יש בו כל הנתונים לשיר פופ מצוין, וזה הכיוון שמרגי צריך לדגול בו”. דניאל שירין, צפו: מה גרם למרגי לדמוע על הבמה?, באתר ישראל היום, 21 באוקטובר 2021 מאיה כהן, איך לא להיות לבד? זה מה שלמרגי יש להגיד על זה, באתר ישראל היום, 21 באוקטובר 2021 גאיה חלמיש, ‏באווירת אייטיז: מרגי השיק את ה-EP החדש, באתר ‏מאקו‏, 20 באוקטובר 2021 לירון זייד, ‏עם יד על הלב: יהונתן מרגי על האלבום החדש, השחרור מצה"ל והפרידה מנועה קירל, באתר ‏מאקו‏, 24 באוקטובר 2021 לילך מרקוביץ, אף פעם לא לבד: מרגי משתף "אני פנוי להצעות", באתר פרוגי, 22 בדצמבר 2021 צוף ישראלי, ‏שכחו מהסופה "כרמל", ההופעה של מרגי בבארבי היא הדבר שבאמת צריך לדבר עליו, באתר מעריב אונליין, 22 בדצמבר 2021 עמי פרידמן, נועה קירל, האקס שלך לא נופל ממך, באתר ישראל היום, 22 בדצמבר 2021 מיכאלה חזני, להתראות נעורים: בהופעה בבארבי מרגי הוכיח שהוא בליגה של הגדולים, באתר ynet, 22 בדצמבר 2021 בן שלו, מרגי הגיע ל"בארבי", והעולם לא קרס, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2021 עומרי פיינשטיין, ‏מרגי קופץ בחזרה לאייטיז. כלומר לפני שבכלל נולד. וזה נשמע מעולה, באתר "Time Out ישראל", 21 באוקטובר דור מאיר מועלם, ‏אפלטון. ניטשה. מרגי, באתר ‏מאקו‏, 29 באוקטובר 2021 דודי פטימר, ‏מרגי הוא מכונת פופ משומנת, אך האלבום החדש הוא נוסחתי ולא מתרומם, באתר מעריב אונליין, 23 באוקטובר 2021
גל שרעבי דמאיו

גל שרעבי דמאיו (נולד ב-21 באוקטובר 1975) הוא המשנה לראש עיריית תל אביב-יפו (רון חולדאי) ויו"ר התאגיד הסטטוטורי איגודן - איגוד ערים דן לתשתיות איכות הסביבה, המפעיל, בין היתר את השפד"ן. הוא יו"ר הקואליציה במועצת העיר תל אביב, וממונה על החינוך העל יסודי. שרעבי נולד, גדל ומתגורר בשכונת התקווה. במהלך שנות ילדותו לקח חלק בפעילות ועד שכונת התקווה. לאחר שסיים את שירותו הצבאי בבה"ד 12, עסק כרכז נוער בשכונת התקווה וחבר וועד השכונה. משנת 2012 מונה למנהל פרויקטים מיוחדים ותחום גמו"ש במכללה למנהל. שרעבי שימש כרכז נוער בשכונת התקווה וכמזכ"ל ועד שכונת התקווה. יזם את הנצחתה של הזמרת עפרה חזה בעיר בקריאת בית ספר בשכונת ליבנה על שמה. באוקטובר 2013, הצטרף לרשימת "תל אביב 1" וכיהן כחבר מועצת העיר תל אביב, האחראי על תחום הרווחה החינוכית. במסגרת כהונתו בתפקיד, הוצאו לפועל תוכניות בתחום, ביניהן הקמת מרכזים עירוניים מסובסדים ללקויות למידה. בשנת 2018, הצטרף בשנית לרשימת "תל אביב 1", ומאז הוא מכהן כמשנה לראש עיריית ת"א-יפו ויו"ר הקואליציה. שרעבי מחזיק בתיק מרכזי הקהילה והמרחבים הקהילתיים. הוא מכהן כיו"ר הוועדה למרחבי קהילה והמרכזים הקהילתיים, יו"ר ועדת לרווחה חינוכית, חבר ועדת נכסים וחבר ועדת החינוך. בנוסף, מכהן שרעבי כדירקטור מטעם העירייה בתאגידים העירוניים: היכלי הספורט (יו"ר ועדת מכרזים) מרכז הספורט הלאומי תל אביב (יו"ר ועדת מכרזים), בית הספר אליאנס, אקספו תל אביב, גני יהושע, יובל החינוך ואתרים. לאחר 7 שנים כחבר דירקטוריון, באוגוסט 2021, נבחר שרעבי דמאיו ליו"ר איגודן. גל שרעבי דמאיו, ברשת החברתית פייסבוק גל שרעבי דמאיו, ברשת החברתית אינסטגרם גל שרעבי דמאיו, ברשת החברתית פייסבוק גל שרעבי דמאיו, ברשת החברתית אינסטגרם גל שרעבי דמאיו, בעד ונגד הסעות השבת בגוש דן, באתר ישראל היום, 22 בנובמבר 2019 גל שרעבי דמאיו, בועת הביקורת על תל אביב, ישראל היום, יוני 24, 2020 חברי המועצה ה-21 באתר עיריית תל אביב-יפו וואלה! כסף‏, גל שרעבי-דמאיו מונה ליו"ר איגודן, באתר וואלה, 4 באוגוסט 2021 כפיר אדר, מעיריית ת"א לאיגודן: גל שרעבי-דמאיו מונה ליו"ר החדש, באתר אייס, 6 באוגוסט 2021 הנהלה ראשית, באתר מכללה למנהל איתי בלומנטל, 20 שנה לאחר מותה: בית ספר בתל אביב ע"ש עפרה חזה, באתר ynet, 30 באוגוסט 2020 נסגרו רשימות המועמדים לבחירות שיתקיימו ב-22.10.13 י”ח חשוון תשע”ד ברשויות המקומיות חולדאי השיק את רשימתו "תל אביב 1" חברי הדירקטוריון, באתר היכלי הספורט חברי דירקטוריון, באתר מרכז הספורט הלאומי תל אביב דירקטוריון, באתר אקספו תל אביב חברי דירקטוריון, באתר גני יהושע חברי דירקטוריון, באתר יובל החינוך גל שרעבי, באתר אתרים דירקטוריון, באתר איגודן
זכויות להט"ב באנטיגואה וברבודה

לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באנטיגואה וברבודה מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם חווים תושבים הטרוסקסואלים. במאי 2016, במהלך הבדיקה התקופתית האוניברסלית של מועצת זכויות האדם של האו"ם, יעצו נציגי ארגנטינה, אוסטרליה, צרפת, גרמניה, הולנד וניקרגואה לממשלה לבטל את הפללתם של יחסים הומוסקסואלים בהסכמה ולהבטיח זכויות אדם מלאות לקבוצות מוחלשות בהם קהילת הלהט"ב. שרת השינוי החברתי, סמנתה מרשל, הודיעה לאחר מכן כי האיסור על "מעשי סדום" "מיושן" ויש לבטלו. מזכירת הפרלמנט במשרד המשפטים, מורין פיין-היימן, הבטיחה למועצה כי "קהילת הלהט"ב אינה נרדפת במדינה". ב-24 באוגוסט 2016 הודיעה ממשלת אנטיגואה וברבודה כי "אין בכוונתה לבטל את איסור הסדום במדינה". ההודעה הגיעה לאחר שבית המשפט העליון בבליז ביטל את הפללתה של הומוסקסואליות במדינה באותה שנה. עם זאת, הממשלה הודתה כי מכיוון שלבליז ואנטיגואה וברבודה ישנן פסקי דין זהים, אם קבוצת עותרים מטעם ארגונים תגיש תביעה נגד האיסור בחוק לבית המשפט, בית המשפט יפסוק כי האיסור הוא בלתי חוקתי. ב-1 בנובמבר 2019 הכריזה "הברית המזרחית הקריבית למגוון ושוויון" כי היא מתכננת לפתוח בתביעה משפטית נגד האיסור עד סוף 2019. רק ב-2022 פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית במדינה, במקביל לביטול האיסור, חוקקו במדינה מספר חוקים האוסרים על אפליה של חברי הקהילה הגאה. Caribbean: Anti-gay law is ripe for reversal, Antigua says, Erasing 76 Crimes, ‏26 באוגוסט 2016 (באנגלית) Joshua St Aimee, ECADE: ‘Draconian’ buggery and indecency laws soon to be challenged in court!, St. Lucia STAR, ‏1 בדצמבר 2019 (באנגלית)
מליכה בלביי

מליכה בלביי (בערבית: مليكة بلباي, בתעתיק מדויק: מליכה בלבאי; נולדה ב-15 ביוני 1974) היא שחקנית אלג'יראית ששיחקה בסרטים ובסדרות טלוויזיה. בלביי נולדה בתיארת במערב אלג'יריה. היא למדה בבית ספר האלג'יראי לאומנויות הבמה והתחילה את הקריירה שלה בתיאטרון בהפקה של "נג'מה" שהותאם מהספר של כאתב יאסין ובבימויו של זיאני עיאד. היא שיחקה לראשונה בסדרת טלוויזיה בשנת 2004 בסדרה השחקן. היא הופיעה לראשונה בקולנוע בשנת 2006 בסרט ברכאת. בשנת 2007, היא שיחקה בסרט "מוריטורי",[דרושה הבהרה] המבוסס על ספר של יסמינה חדרה ומספר על שוטר שחוקר קבוצת טרוריסטים בזמן מלחמת האזרחים האלג'יראית. בלביי גם הופיעה בסדרות הטלוויזיה "משפחת ג'מעי" בשנת 2008 ו"א-ד'יכרא אל-אח'ירה" בשנים 2010–2011. במרץ 2014, בלביי כובדה בפסטיבל הרדיו והטלוויזיה של המפרץ ה-13 שהתקיים בבחריין. בשנת 2019, היא שיחקה שני תפקידים בסרט "Reconnaissance" של סלים חמדי וזכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל סרטי מגרב שהתקיים באוג'דה במרוקו. בשנת 2020, היא כיכבה בתפקיד של נבילה בסדרת הטלוויזיה "ימא". היא תיארה את הדמות כאישה שסבלה מחוסר צדק רב, אבל הצליחה לבנות מחדש את החיים שלה ולבנות בית למרות שהותה בכלא למשך 10 שנים. לאחר קריאת התסריט, בלביי פחדה שהתפקיד יהיה דומה לאופרות סבון ועבדה עם הבמאי מדיח באלעיד לבסס את הדמות. ברכאת (2006) מוריטורי (2007) Le dernier passager (2008) Point final 1er novembre 1954 (2009) Reconnaissance (2019) השחקן (2004) Le printemps noir (2006) Rendezvous with Destiny (2008) משפחת ג'מעי (2008) א-ד'יכרא אל-אח'ירה (2010-2011) וליד מאמא (2015) ללה זינב (2018) ראיס קורסו (2019) וולאד לחלאל[דרושה הבהרה] (2019) אחוואל א-נאס (2020) ימא (2020) מליכה בלביי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Biographie Malika Belbey". Cineserie.com (בצרפתית). נבדק ב-9 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Algerian actress Malika Belbey to be honoured at Gulf Radio, TV Festival in Bahrain". Arab Today. 12 במרץ 2014. נבדק ב-9 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "«Le temps n'était plus en notre faveur»". L'Expression (בצרפתית). 14 במאי 2020. נבדק ב-9 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Mitchell, Wendy (22 במאי 2007). "Cinexport starts sales for Algerian story Morituri". Screen Daily. נבדק ב-9 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "«Reconnaissance» de Salim Hamdi sélectionné". Medias-dz.com (בצרפתית). 12 ביוני 2020. נבדק ב-9 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "« Yema » le feuilleton dramatique qui dominera le ramadhan 2020 sur EL Djazairia One". DIA (בצרפתית). 17 באפריל 2020. נבדק ב-9 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מליכה בלביי".
מוזאיק

מוזאיק (NCSA Mosaic) היה דפדפן האינטרנט הראשון בתפוצה משמעותית (מחוץ למכוני מחקר). הדפדפן פותח ללא מטרת רווח על ידי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בתמיכת המרכז הלאומי ליישומי מחשוב-על (National Center for Supercomputing Applications (NCSA)) וגרסתו הציבורית הראשונה הוכרזה באפריל 1993. הפצתו לפלטפורמות מחשב אישי כגון Windows 3.1, ממשק המשתמש האינטואיטיבי שלו והתקנתו הקלה סייעו לחשיפה הציבורית אל ה-WWW ולהתפתחות האינטרנט. ב-1997 הופסק פיתוח הדפדפן, לאחר שדפדפנים כנטסקייפ ואינטרנט אקספלורר, ששילבו חלק מהקוד שלו, תפסו את רוב נתח השוק. דפדפן האינטרנט ViolaWWW, שפותח עבור מחשבי UNIX ב-CERN, הוצגה ב-1990 לאנשי NCSA והיה ההשראה למרק אנדרסן ואריק בינה, שני עובדי המרכז, לפתח דפדפן אינטרנט אינטואטיבי. הדפדפן תוכנן עבור מערכת החלונות X. ב-1991 הבטיח הסנטור דאז, ובהמשך סגן נשיא ארצות הברית, אל גור, את מימון הפרויקט כחלק מהמשימה הלאומית לפיתוח האינטרנט. השם "מוזאיק" נבחר כיוון ששיקף את התמיכה במגוון פרוטוקולים כגון File Transfer Protocol, Network News Transfer Protocol, גופר ו-HTTP, שהיו בשימוש כפתרונות אפשריים לפני שה-HTTP הפך לסטנדרט. גרסה לבדיקות בטא יצאה בינואר 1993 וגרסה ציבורית ראשונה ל-UNIX הוכרזה באפריל אותה שנה. מאוחר יותר הופצו גרסאות גם לאפל מקינטוש, קומודור אמיגה ו-OpenVMS. ב-11 בנובמבר 1993 הוכרזה גרסה 1.0 למיקרוסופט ווינדוס. ב-1994 ייסדו מנהל צוות הפיתוח של מוזאיק, מרק אנדרסן, יחד עם ג'יימס קלארק, ממייסדי סיליקון גרפיקס, את "חברת מוזאיק תקשורת" (Mosaic Communications Corporation), אשר הפכה לנטסקייפ, הדפדפן המסחרי הראשון. הפופולריות של נטסקייפ הובילה לירידה בנתח השוק של מוזאיק. מוזאיק לא היה פרויקט קוד פתוח. הוא נמסר לשימוש חופשי של צרכנים פרטיים ללא תשלום וללא כוונת רווח. אולם רישוי קוד המקור שלו ושימושים מסחריים נמכרו לחברות. רישיון ההפצה המסחרי שנרכש על ידי חברת .Spyglass, Inc נרכש ב-1995 תמורת חלוקת רווחים על ידי מיקרוסופט והיווה את הבסיס לדפדפנה אינטרנט אקספלורר. אתר האינטרנט הרשמי של מוזאיק באתר אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין About NCSA Mosaic אתר ncsa The Second International WWW Conference '94: Mosaic and the Web, ארכיון האינטרנט Vetter, Ronald J. (October 1994). "Mosaic and the World-Wide Web", North Dakota State University Michael Calore, "April 22, 1993: Mosaic Browser Lights Up Web With Color, Creativity", Wired 22 באפריל 2010 What were the first WWW browsers?
סן פייטרו אין וינקולי

סן פייטרו אין וינקולי (איטלקית: San Pietro in Vincoli; מילולית: פטרוס הקדוש בשלשלאות) היא בזיליקה על גבעת האסקלין ברומא, לא הרחק מהקולוסיאום. בכנסייה הקתולית, שחזיתה צנועה למדי, נמצאת אחת מעבודות האמנות המפורסמות ביותר: פסל "משה" מאת מיכלאנג'לו. לפי האגדה שימשו השלשלאות שנמצאות בכנסייה לכבול את השליח פטרוס הקדוש, ומכאן שמה. אבן היסוד לכנסייה הונחה בשנת 431. שלוש שנים לאחר מכן חנך את הכנסייה האפיפיור סיקסטוס השלישי. את בניית הכנסייה, מעל להריסות מהמאה השנייה, מימנה אוודוקסיה, אשתו של הקיסר ולנטיניאנוס השלישי. השלשלאות עצמן הובאו לרומא ב-438 על ידי אמהּ, אליה אודוקיה שקיבלה את השלשלאות במתנה מלובנליס, בישוף ירושלים. ב-439 נבנתה בזיליקה (שנועדה לשמור על השלשלאות) בשם Basilica Eudoxiana ושמה של הכנסייה שונה במהלך השנים לשמה הנוכחי. הבזיליקה נבנתה מחדש מספר פעמים, בין השאר תחת השגחת האפיפיורים אדריאנוס הראשון, סיקסטוס הרביעי ויוליוס השני. בשנת 1875 עברה הכנסייה שיפוץ כולל. ערך מורחב – משה (מיכלאנג'לו) חשיבות הכנסייה כיום נובעת מפסל משה של מיכלאנג'לו המוצב בה. מיכלאנג'לו יצר את הפסל ב-1515 כחלק ממצבת ענק מתוכננת של קבר האפיפיור יוליוס השני. היצירה אמורה הייתה להשתרע על קיר שלם בבזיליקת פטרוס הקדוש. תוכניותיו השאפתניות של מיכלאנג'לו נכשלו כאשר האפיפיור נפטר. יורשיו קיצצו את מימון המיזם, כנראה בגלל קשיים כלכליים שהוותיקן נקלע אליהם. העמדת הפסל כיום היא "פשרה" של מיכלאנג'לו. פסלו של משה שאמור היה להיות באחת מזוויות הקומה השנייה של האנדרטה, נמצא היום בגובה עיניים. משה המזוקן יושב, ראשו מורם מעט ונוטה הצידה. ידו השמאלית נחה על רגליו, ידו הימנית עוטפת את לוחות הברית, ועל ראשו קרניים. העובדה שמשה בעל קרניים באה מתרגום מוטעה של הפסוק "וַיְהִי, בְּרֶדֶת משֶׁה מֵהַר סִינַי...כִּי קָרַן עוֹר פָּנָיו" (שמות ל"ד כ"ט). מדיה וקבצים בנושא סן פייטרו אין וינקולי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סן פייטרו אין וינקולי
קבוצת השנה ה-35 של ה-NBA

קבוצת השנה ה-35 של ה-NBA (באנגלית: NBA 35th Anniversary Team) היא רשימה של 11 השחקנים הבולטים בתולדות ליגת ה-NBA, אשר נבחרה באוקטובר 1980 לרגל חגיגות 35 שנות קיומה של הליגה. בשונה קבוצת השנה ה-25, השחקנים לא נבחרו לפי עמדות במגרש, וסגנון הבחירה הזכיר יותר את הקבוצות במשחק האולסטאר. בנוסף ל-11 השחקנים, נבחרו רד אאורבך כמאמן הבולט, פילדלפיה 76' של עונת 1966/1967 כקבוצה הבולטת וביל ראסל כשחקן הבולט ב-35 שנות הליגה. כל חברי הקבוצה ואאורבך המאמן הוצגו בהיכל התהילה של הכדורסל ואף נבחרו לקבוצת השנה ה-50 של הליגה ב-1996. ארבעה משחקני הקבוצה נבחרו עשור לפני כן לקבוצת השנה ה-25 (בוב פטיט, בוב קוזי, ביל ראסל וג'ורג' מייקן). כתב מודגש מציין שחקנים שהיו פעילים בעת הרכבת הרשימה. קבוצת השנה ה-25 של ה-NBA קבוצת השנה ה-50 של ה-NBA קבוצת השנה ה-75 של ה-NBA
שורש 171

שורש 171, או לי בּוּ (בסינית: 隶部, פיניין: Lì bù) הוא השורש המאה שבעים ואחד של הכתב הסיני. פירושו "עבד" והוא אחד מתוך 9 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משמונה קווים. במילון קאנגשי יש 12 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. 隶 הוא הצורה המקורית של 逮. הוא גם משמש בתור הצורה המפושטת של 隸 בסינית מפושטת. השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1. Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא שורש 171 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+96B6