laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרעב הגדול של הר לבנון

הרעב הגדול של הר הלבנון (בערבית: مجاعة لبنان; בטורקית: Dağı'nın Büyük Kıtlığı) היה תקופה של רעב המוני במהלך מלחמת העולם הראשונה, בין השנים 1915–1918, שגרמה למותם של כ־200,000 בני-אדם, באזור הר הלבנון, שהיה באותה תקופה תחת שליטה צרפתית. הרעב נוצר כתוצאה משילוב גורמים שונים ובניהם אסונות טבע וגורמים כלכליים בעקבות מלחמת העולם הראשונה. כוחות בעלות הברית הטילו מצור על מזרח הים התיכון, כפי שעשו עם האימפריה הגרמנית באירופה, כדי לחנוק את כלכלתם. המצור פגע קשות בכלכלה הלבנונית ויצר אבטלה בשיעור גבוה במדינה, מכיוון שכלכלתה הייתה מבוססת במידה רבה על גידול משי לשווקים האירופאים. המצב הוחמר אף יותר כאשר ג'מאל פאשה, מפקד הארמייה הרביעית של האימפריה העות'מאנית, מנע כניסה של יבולים מסוריה השכנה לתוך הר לבנון, והצבא העות'מאני תעדף את המזון שהיה לו לטובת אנשי הצבא. בנוסף לזאת, שנת 1915 הייתה שנה שחונה בגשמים, ומכת ארבה קשה תקפה את כל אזור הלבנט. היסטוריונים שונים מעריכים, כי בסביבות 200,000 בני אדם גוועו ברעב, בזמן שאוכלוסיית הר לבנון נאמדה אז בכ-400,000 איש. הרעב בהר לבנון גרם לשיעור ההרוגים הגבוה ביותר מקרב אוכלוסייה אזרחית במהלך מלחמת העולם הראשונה. גופות נערמו ברחובות, וגם דווח כי אנשים ניזונו מחיות רחוב מחוסר ברירה, ואף יש עדויות לקניבליזם. כתבה בעיתון מעריב על הרעב הגדול בלבנון לציון 100 שנים לסוף מלחמת העולם הראשונה כתבה באנגלית בעיתון The National על הרעב הגדול בלבנון. Lebanon’s dark days of hunger: The Great Famine of 1915-18, The National, ‏2015-04-14 (באנגלית)
מאקני

מאקני (באנגלית: Makeni) היא עיר במחוז הצפוני (אנ'), סיירה לאון. באזור העיר, נמצא אוניברסיטת מאקני (אנ'). העיר ממוקמת כ-138 ק"מ מבירת סיירה לאון, פריטאון. הטמפרטורה הממוצעת היא 21 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (24 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ספטמבר (18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 3,039 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש הגשום ביותר (569 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש היבש ביותר (1 מ"מ גשם). העיר נמצאת ליד כביש לונסאר (אנ')–מאקני. מדיה וקבצים בנושא מאקני בוויקישיתוף מאקני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Makeni (City, Sierra Leone) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de Makeni, Makeni (באנגלית) Coordinate Distance Calculator, boulter.com "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קואידו

קואידו (באנגלית: Koidu; ידועה גם בשם Sefadu – ספאדו) היא עיר במחוז המזרחי (אנ'), סיירה לאון. העיר ממוקמת כ-250 ק"מ מבירת סיירה לאון, פריטאון, וכ-38 ק"מ מגבול גינאה–סיירה לאון (אנ'). הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (23 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא אוגוסט (17 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,503 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש הגשום ביותר (444 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש היבש ביותר (2 מ"מ גשם). מדיה וקבצים בנושא קואידו בוויקישיתוף קואידו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Koidu (City, Sierra Leone) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de Koidu, Koidu (באנגלית) Coordinate Distance Calculator, boulter.com "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לב שבור (סדרת טלוויזיה)

לב שבור היא סדרת טלוויזיה תיעודית, המשודרת ב-HOT 8 החל מפברואר 2021. את הסדרה מובילים יורם יובל, פרופסור, פסיכואנליטיקאי וחוקר מוח, והזמר והיוצר עברי לידר. יוצרי הסדרה מגדירים אותה כ"מסע מדעי-מוזיקלי". הסדרה עוסקת בנושאים הקשורים לאהבה נכזבת, תסמונת הלב השבור, יצירה בנושאי פרידות ועוד. בסדרה מארחים יובל ולידר אמנים ישראלים, בין היתר: מארינה מקסימיליאן, עדן חסון, ארקדי דוכין, אברהם טל ועוד, בראיונות בנושאי ההיבטים הנפשיים והמדעיים של תופעת שברון הלב. האמנים מספרים את הסיפורים מאחורי להיטיהם שעוסקים באהבה נכזבת, מספרים על החוויות האישיות שלהם ותהליך היצירה מתוך שברון לב ומבצעים ביחד עם לידר גרסאות של השירים שכתבו בעקבות חוויית אבדן. כמו כן מרואיינים ב"לב שבור" גם מומחי תוכן בנושאים שונים, בין היתר אנאבלה שקד, שאול לב-רן ועוד. הסדרה מספרת את סיפורם של אמנים שמתארים את הכאב שחוו בעקבות פרידה, אהבה שלא התממשה ועוד. את הסדרה יצרו מנכ"לית ערוץ הוט 8 רינת קליין וליאת המנחם. את הניהול מוזיקלי ביצע נועם פיינגולד. מה זה "לב שבור"? הפרק הראשון עוסק בהיבטים הפסיכולוגיים הרגשיים והרפואיים של התופעה. אמנים אורחים: ארקדי דוכין ומרינה מקסימיליאן. זה ממכר הפרק מסביר את הקשר שבין התמכרות ל"לב שבור" ויעסוק בהשפעה של הרשתות החברתיות על עוצמת הכאב. אמנים אורחים: אברהם טל ועדן חסון. איך יוצאים מזה הפרק מוקדש להחלמה - איך מטפלים ב"לב שבור" ומה הכלים להחלמה ממנו. אמנים אורחים: דניאל סלומון ומיכה שטרית. "לב שבור", באתר אידיבי הפרק הראשון בסדרה, יוטיוב קדימון הסדרה לב שבור, יוטיוב הסדרה לב שבור באתר האינטרנט של יורם יובל לב שבור (2021), באתר אידיבי מעדן חסון עד עברי לידר: שברון הלב של הזמרים שהוליד להיטי ענק, באתר חדשות 13 "הלב השבור" של עברי לידר בטלוויזיה, באתר ynet, 8 באוקטובר 2020 HOT8 לב שבור - פרומו, באתר יוטיוב
היינריך ברלינג

היינריך כריסטוף גוטליב ברלינג (בגרמנית: Heinrich Christoph Gottlieb Breling‏; 14 באוקטובר 1849 – 6 בספטמבר 1914) היה צייר ז'אנר והיסטוריה גרמני ומייסד שותף של מושבת האמנים פישרהודה. היינריך ברלינג העביר את ילדותו בפישרהודה כבן לשומר בווילהלמהאוס. בין השנים 1863 עד 1869 למד במרכז הטכני בהנובר. משנת 1872 היה תלמידו של וילהלם פון דיז במינכן. בשנת 1883 מונה לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות במינכן. החל משנת 1884 היה היינריך ברלינג צייר החצר של המלך לודוויג השני של בוואריה וצייר כמה ציורי צבעי מים של המלך ובתי מגוריו, וכן היה מעורב בקישוט ארמונות הרנכימיזה ולינדרהוף. בשנת 1892 עבר היינריך ברלינג לפישרהודה עם אשתו אמאלי, לבית מאייר (1856–1933) ושש בנותיהם. בשנת 1908 הקים את הסטודיו החדש שלו באוטרסברג, שעדיין שימש את נכדו טים ונכדתו. נכדתו מאותם הנישואים, קאטו ואן ביק, הוצאה להורג ב־5 באוגוסט 1943 בברלין-פלוטזני כחברה במחתרת "התזמורת האדומה" הידועה. בתו הבכורה השנייה, לואיזה מודרזון-ברלינג (1883–1950), הייתה נשואה לצייר הנוף הגרמני אוטו מודרזון (1865–1943). נכדו מנישואין אלה הוא הצייר כריסטיאן מודרזון. בתו אמלי ברלינג (1876–1966) הפכה למורה בהנובר, ציירת, פסלת וקרמיקאית. היינריך ברלינג התפרסם כצייר ז'אנר והיסטוריה, ותיאורי מלחמות וקרבות היו נושא חשוב ביצירתו. עבודתו המאוחרת יותר, התקרבה לאימפרסיוניזם, נעלמה במידה רבה. הוא נפטר בגיל 64 ונקבר בבית העלמין פישרהודה (מחוז ורדן). מדיה וקבצים בנושא היינריך ברלינג בוויקישיתוף Heinrich Breling. In: Allgemeines Künstlerlexikon, Bd. 14. Saur, München und Leipzig, 1996, S. 99–100. Otto Modersohn Museum, www.modersohn-museum.de
יהלומים (סדרת טלוויזיה)

יהלומים (באנגלית: Rough Diamonds) היא סדרת דרמת פשע ישראלית-בלגית שנוצרה על ידי רותם שמיר ויובל יפת. יפת שימש כתסריטאי הראשי ושמיר ביים את פרקי הסדרה לצד הבמאית הבלגית ססיליה ורהיידן. הסדרה עלתה לשידור ב-21 באפריל 2023 וכללה שמונה הפרקים. הסדרה היא הפקה משותפת בין קשת לבין חברת ההפקה הבלגית De Mensen, והיא עלתה לשידור בנטפליקס ובתאגיד השידור הבלגי Eén (אנ'). הסדרה נכללה ברשימה העולמית של עשר הסדרות הנצפות ביותר בנטפליקס, בימים הראשונים לשידורה. הסדרה מגוללת את סיפור תעשיית היהלומים שנאבקת על הישרדותה. הסדרה עוקבת אחר מאבקה של משפחת וולפסון החרדית, אחת המשפחות המשפיעות ביותר ברובע היהלומים של אנטוורפן שבבלגיה. לאחר שבן הזקונים במשפחה מתאבד, חוזר אחיו שיצא בשאלה, נח (קווין יאנסנס), מלונדון לאנטוורפן בניסיון לשמר את העסק המשפחתי. לצורך כך הוא משתמש בשיטות שאינן מקובלות במגזר. ההפקה פותחה על ידי קשת אינטרנשיונל ונמכרה לנטפליקס. הצילומים החלו בקיץ 2021 ונמשכו עד חודש דצמבר של אותה שנה, עם כ-80 ימי צילום. בנובמבר 2021 התמקדו הצילומים במרכז הרובע היהודי-חרדי באנטוורפן, שם שכרה ההפקה דירה לצורך הצילומים. אתר האינטרנט הרשמי של יהלומים (בשפות מרובות) "יהלומים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יהלומים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "יהלומים", באתר אידיבי "יהלומים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יהלומים", באתר נטפליקס שיתוף פעולה ראשון: קשת מכרה סדרה חדשה לנטפליקס, באתר מעריב אונליין, 18 בפברואר 2021 THE PEOPLE AND KESHET MAKE DIAMONDS FOR NETFLIX AND ONE, De Mensen קשת בהישג מרשים: הסדרה החדשה בטופ 10 של נטפליקס העולמית, באתר אייס, 24 באפריל 2023 OPNAMES NIEUWE FICTIEREEKS DIAMONDS GESTART, ÉÉN, ‏21 בספטמבר 2021
ג'ף ראוס

ג'פרי נורמן "ג'ף" ראוס (באנגלית: Jeffrey Norman "Jeff" Rouse; ‏נולד ב-6 בפברואר 1970) הוא שחיין עבר מארצות הברית, אלוף אולימפי (ברצלונה 1992 ואטלנטה 1996) בעל 4 מדליות מהן 3 זהב, ו-1 כסף, אלוף עולם (פרת' 1991 ורומא 1994) בעל 4 מדליות, מהן 3 זהב ו-1 כסף, אלוף הפאן פסיפיק בשחייה בעל 9 מדליות זהב, אלוף אמריקה (מאר דל פלאטה 1995) ושיאן עולם במשחה ל-100 מטר גב בבריכה אולימפית (1991–1999) ובמשחה ל-50 מטר גב בבריכת 25 מטר (1995–1997). באליפות העולם שנערכה בפרת', אוסטרליה בתחילת ינואר 1991 זכה ראוס בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא אליפות חדש של 55.23 שניות, לפני מארק טוקסברי מקנדה (55.29 שניות) ומרטין לופז זוברו מספרד (55.61 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אריק ונדרליך, מארק הנדרסון ומאט ביונדי בשיא אליפות חדש של 3:39.66 דקות, לפני ברית המועצות (3:40.41 דקות) וגרמניה (3:42.13 דקות). בתחרות שנערכה באדמונטון, קנדה ב-25 באוגוסט אותה שנה הוא קבע במשחה ל-100 מטר גב שיא עולם חדש של 53.93 שניות, שיפור לשיא בן 4 השנים של דייוויד ברקוף מארצות הברית (54.51 שניות) באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה ראוס בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.04 שניות, אחרי מארק טוקסברי שקבע שיא אולימפי חדש של 53.98 שניות ולפני חברו לנבחרת דייוויד ברקוף (54.78 שניות). מדליית זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם נלסון דיבל, פאבלו מוראלס וג'ון אולסן בהשוואת שיא עולם של 3:36.93 דקות, לפני המשלחת המאוחרת (3:38.56 דקות) וקנדה (3:39.66 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע שיא עולם חדש של 53.86 שניות. שיא זה החזיק מעמד 7 שנים וחודש ונשבר על ידי לני קרייזלברג מארצות הברית (53.60 שניות). בתחרות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד ב-15 באפריל 1993 קבע ראוס במשחה ל-50 מטר גב שיא עולם יסוד של 25.13 שניות, שיא זה החזיק מעמד 6 שנים ו-4 חודשים ונשבר על ידי לני קרייזלברג (24.99 שניות). באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בתחילת ספטמבר 1994 זכה ראוס בשתי מדליות זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אריק ונדרליך, מארק הנדרסון וגארי הול ג'וניור בשיא אליפות חדש של 3:37.74 דקות, לפני רוסיה (3:38.28 דקות) והונגריה (3:39.47 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.51 שניות, אחרי מרטין לופז זוברו (55.17 שניות) ולפני טמש דויטש מהונגריה (55.69 שניות). בתחרות גביע העולם (בריכת 25 מטר) שנערך בשפילד, אנגליה ב-12 בפברואר 1995 קבע ראוס שיא עולם חדש של 24.37 שניות, שיפור לשיא בן 11 חודשים של פרנק שוט מצרפת (24.60 שניות). שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי כריס רנו מקנדה (24.25 שניות). באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה ראוס בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.10 שניות, לפני רודולפו פלקון (54.98 שניות) ונייסר בנט (55.02 שניות), שניהם מקובה ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ג'רמי לין, מארק הנדרסון וגארי הול ג'וניור בשיא עולם חדש של 3:34.84 דקות, לפני רוסיה (3:37.55 דקות) ואוסטרליה (3:39.56 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 53.95 שניות, המהירה במשחקים אלה. בשנת 2012 זכה ראוס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר גב התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב ג'ף ראוס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'ף ראוס, באתר olympedia.org JEFF ROUSE (USA) - Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame (באנגלית)
CoviVac

CoviVac (ברוסית: КовиВак) הוא חיסון נגד COVID-19, המבוסס על נגיף לא פעיל, שפותח על ידי מרכז צ'ומאקוב ברוסיה. בשנת 2020 מרכז צ'ומאקוב החל בפיתוח חיסון נגד COVID-19‏. זהו חיסון המבוסס על נגיף SARS-CoV-2 מושבת עם אלומיניום הידרוקסידי כאדג'וונט. החל מדצמבר 2020, נערכו ניסויים פרה-קליניים והחלו ניסויים קליניים. על פי נתונים ראשוניים שהמרכז פרסם, החיסון יעיל ב־75 אחוזים. החיסון הוא חיסון דו-מרכיבי. המרווח בין שתי מנות החיסון הוא שבועיים. עם זאת, אי אפשר להשתמש בתרופה זו יחד עם חיסונים אחרים, מכיוון שאין נתונים על תאימותם. ישנן מספר התוויות נגד לשימוש בחיסון. בעיקר כשמדובר בסיבוכים עקב שימוש בחיסונים אחרים, הריון והנקה, תסמינים חריפים של ARVI והחמרת מחלות זיהומיות כרוניות. כמו כן, התרופה אסורה לחיסון של אנשים מתחת לגיל 18. אלו שיש להם מחלות זיהומיות חריפות ולא זיהומיות יכולים להתחסן 2–4 שבועות לאחר ההחלמה. החיסון נרשם על ידי משרד הבריאות של הפדרציה הרוסית ב-20 בפברואר 2021. בהמשך תבוצע בקרת איכות המנות שכבר שוחררו, כאשר במרץ 2021 כ-100 אלף מנות של חיסונים יעברו למחזור אזרחי. לדברי סגן המנכ"ל לפעילות הפרויקטים וחידושים במרכז, קונסטנטין צ'רנוב, התכנון הוא לייצר כ-10 מיליון מנות חיסון בשנה. רויטרס, רוסיה אישרה לשימוש חיסון שלישי נגד קורונה, לפני שהושלם שלב הניסויים, באתר הארץ, 20 בפברואר 2021 "Роспотребнадзор назвал сроки регистрации ковид-вакцины центра Чумакова". Interfax.ru (ברוסית). נבדק ב-2021-01-15. Абсолютно исчерпывающий (и постоянно обновляемый) путеводитель «Медузы» по вакцинам от коронавируса Центр им. Чумакова может быстро развернуть массовое производство своей вакцины // 28.12.2020. «ТАСС». Вакцину "КовиВак" центра Чумакова зарегистрируют в середине февраля // Статья от 28.01.2021 г. «Российская газета». Г. Мисливская. Зарегистрирована третья российская вакцина от коронавируса — «КовиВак» // Статья от 20.02.2021 г. «RT на русском». Первая партия вакцины Центра имени Чумакова поступит в гражданский оборот в марте, "Коммерсант", 02.02.2021.
ויטוריה (ברזיל)

ויטוריה (בפורטוגזית: Vitória) היא בירת מדינת אספיריטו סאנטו שבברזיל. ויטוריה שוכנת על אי קטן במפרץ שבו נפגשים מספר נהרות עם הים. שטחה 211 קמ"ר ומתגוררים בה כ-322,869 נפש (נכון ל-2022). בשטח המטרופולין, הכולל בנוסף לאי את אזורי המגורים הסמוכים לאי ביבשת עצמה (הערים וילה וליה, ויאנה, סרה וקריאסיקה) יש 1,612,885 תושבים (נכון ל-2005) והיא ה-14 בגודלה בברזיל. גובהה הממוצע של העיר הוא 3 מטרים בלבד מעל פני הים. ב-1998 דירג האו"ם את ויטוריה כבירה הרביעית בברזיל באיכות החיים, על סמך דירוג הערים מבחינת בריאות, חינוך ופרויקטים לשיפור חברתי. עם זאת, ויטוריה מדורגת במקום גרוע מבחינת אלימות ופשיעה. שיעורי הרצח בוויטוריה ובאזורי הסביבה הם מן הגבוהים בברזיל. כלכלתה של ויטוריה מבוססת במידה רבה על תעשייה, אך היא גם עיר נמל חשובה ובה 3 נמלים. ככזו, לוויטוריה חשיבות רבה לאזור בייצוא מוצרים מקומיים (הן חקלאיים והן תעשייתיים). מישור חשוב נוסף בכלכלה הוא שוק הדיור, שאותו ניתן לראות בקלות דרך רבי הקומות הרבים למגורים. ויטוריה הוקמה על האי ב-1551 זמן קצר לאחר בואו של וסקו פרננדס קוטיניו לוילה וליה שם יישב מתיישבים לראשונה. עד מהרה נוספו לאי תושבים רבים כשגברה הסכנה ביבשת. שיקולים אחרים, כדוגמת התקפות מצד סוחרים הולנדים וצרפתיים, בחיפוש קנה סוכר, תרמו אף הם לבחירה של אי זה כבית למתיישבים. במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-19, ויטוריה נראתה עדיין כעיר אגררית נחשלת. הבירה המסחרית של אספיריטו סאנטו באותה העת הייתה קשואיירו דה איטפמירין, אשר הייתה מקושרת בעיקר לריו דה ז'ניירו, ועל כן הפיתוח הכלכלי של קשואיירו דה איטפמירין סייע בפיתוח ריו זה ז'ניירו ולא של ויטוריה. רק לאחר הקמת הרפובליקה הישנה ב-1889, פעלו המושלים של אספיריטו סאנטו לפתח את ויטוריה ולהביא למודרניזציה בעיר. ב-1892 עלה מוניז פריירה לשלטון, בו החזיק במשך שתי כהונות שכל אחת מהן בת ארבע שנים. בהנהגתו החלו בסלילת כבישים, בתכנון פיתוח העיר, ובקבלת הלוואה של 700 מיליון פרנקים צרפתיים לבניית חיבור רכבת לקשואיירו דה איטפמירין. פריירה חשב על הפניית יצוא והכנסות דרך הבירה, וכך לקדם את צמיחתה. ב-1894 הראתה העיר סימני צמיחה שנבעו בעיקר מפעילות נרחבת של נמל ויטוריה, ומהמחירים הגבוהים של הקפה, שהיה מוצר הייצוא העיקרי של המדינה באותה העת. הכסף שנכנס בפעילות כלכלית זו דרבן את המודרניזציה של העיר. ב-1908 היה ז'רונימו מונטיירו למושל המדינה והמשיך בפיתוח האורבני. במהלך תקופתו בתפקיד עלתה ויטוריה על קשואיירו דה איטפמירין כמרכז מסחרי. עובדה זו נתמכה בסיום בניית קו הרכבת שקישר בין שתי הערים ב-1911 ובשיפור במתקני הנמל. במהלך תקופה זו נבנו מיזמים רבים כדוגמת הקמת בתי ספר, פארק מוסקוסו, בית החולים סנטה קאסה דה מיסריקורדיה ובית הקברות סנטו אנטוניו. מונטיירו היה אחראי גם על מיזמים נוספים כדוגמת יצירת ארכיון ציבורי, ספריית המדינה ומוזיאון המדינה. איטליה מנטובה, לומברדיה, איטליה מדיה וקבצים בנושא ויטוריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויטוריה ויטוריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פורטו פליפ

פּוֹרְטוֹ פליפּ (באנגלית: Porto Flip) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי, המבוסס על פורט וברנדי, עם חלבון ביצה. את הקוקטייל מכינים בשייקר, אליו מוזגים את כל הרכיבים ומנערים עם קרח. לאחר מכן מוזגים לתוך כוס מרטיני דרך מסננת ומפזרים אגוז מוסקט מגורד מעל. פורטו פליפ מתועד לראשונה ב-1862 בספרו של ג'רי תומאס The Bartender’s Guide: How to Mix Drinks; A Bon Vivant’s Companion. הקוקטייל מוזכר בפרק "קוקטייל קפה" בשל מראו החיצוני, אף על פי שלא מכיל קפה. היסטורית פורטו פליפ הוא וריאציה של קוקטייל ממשפחת פליפ (Flip (cocktail)), משפחת קוקטיילים בריטיים עתיקים המורכבים מביצה, משקה אלכוהולי וסוכר. במקרה של פורטו פליפ, פורט עצמו משמש כממתיק. המתכון מפורסם אחר מ-1939 המוצע על ידי צ'ארל בייקר בספרו The Gentleman's Companion היה שונה מעט והכיל בנוסף סוכר, שמנת ושארטרז. בנוסף, קיימת גרסה מודרנית מפורסמת, שהיא מעט יותר מתוקה ומכילה תוספת של סירופ סוכר וביצה שלמה (לא רק חלבון) מדיה וקבצים בנושא פורטו פליפ בוויקישיתוף פורטו פליפ, באתר איגוד הברמנים הבינלאומי פורטו פליפ, אתר ifood.tv flip, מתכון גנרי פורטו פליפ, אתר bottlestop Porto Flip, אתר jiggerbeakerflask Porto Flip, אתר diffordsguide
תשאלו את ויקטור

תשאלו את ויקטור (בצרפתית: Les Kikekoi, באנגלית: The Why Why Family) היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית בת 26 פרקים ו-5 קטעים בכל פרק, אשר שודרה בשנת 1996. הסדרה הופקה על ידי חברות Saban International Paris ו-Saban Entertainment ושודרה במקור בערוץ France 3 בצרפת ובכל שאר אירופה בערוץ Fox Kids. בישראל הסדרה שודרה בשנת 1998 בדיבוב עברי בערוץ הילדים ובשנת 2001 בערוץ Fox Kids. בתחילת כל פרק ויקטור מספר על מה כל אחד מבני משפחתו יראו לו במהלך הפרק, אשר מתפצל לחמישה חלקים. בכל חלק ויקטור שואל שאלה את אחד מבני משפחתו, והם עונים לו על השאלה בדרך מדעית. לפני סוף כל פרק, מקס שואל את ויקטור "ובכן ויקטור, מה למדת היום?" והוא אומר "המון דברים חשובים" ומספר על כל הדברים שלמד במהלך הפרק. מקס עונה "נשמע שהיה לך יום גדול" וויקטור עונה גם "נכון, אבל יש לי עוד מלא שאלות לפעם הבאה". ויקטור (איילת לוין) – תינוק סקרן אשר שואל שאלות ובני המשפחה עוזרים לו. מקס (חן חגי) – אביו של ויקטור, מכונאי ומתקן העוסק בטכנולוגיה ואלקטרוניקה. ונילה (אורית אמיר) – אמו של ויקטור, עוסקת בבוטניקה וזואולוגיה. קוויק וקוואק – הציפורים של ונילה, נוהגים לריב זה עם זה. ארת'ה (אורנה כץ) – סבתא של ויקטור, עוסקת בגאוגרפיה, גאולוגיה ומטאורולוגיה בסלט (תומר יוסף) – הדרקון של ארת'ה, בעל מבטא בריטי, חמדן, ויכול לשנות צורה לכל מיני כלי רכב. מיקרו וסקופו (דור צויגנבום וניר רון) – הדודים של ויקטור, הדמויות הקומיות בסדרה, עוסקים בביולוגיה וגוף האדם. מיקרו הוא קטן וחכם בעל כובע של בוקר וסקופו הוא גדול ומטורף. מייטיק (איציק סיידוף) – סבו של ויקטור, עוסק באסטרונומיה והיקום. זייגו (שי זורניצר) – כלבו של מייטיק. "תשאלו את ויקטור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תשאלו את ויקטור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תשאלו את ויקטור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
ארנולד שבשטין

ארנולד שבשטין (במקור סטרו-Stroh, בהונגרית: Sebestyén Arnold; קלוצ'ה, 24 ביולי 1883 – בודפשט, 3 ביוני 1930) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, מוציא לאור של עיתון. ארנולד שבשטין נולד במשפחה יהודית כבנם של מוריץ סטרו ושל מריה קאופמן. הוא למד משפטים באוניברסיטת בודפשט ולאחר מכן הפך לאחד מראשי המינהל של "מגזין היזמים" (בהונגרית: Vállalkozók Lapja, היה העיתון הרשמי למחצה בנושא בנייה, תחבורה, נושאים טכניים ותעשייה בין השנים 1879–1944). מיום הקמתו של העיתון על ידי אנדור מיקלוש בשנת 1910, הוא היה המנכ"ל ההוצאה של עיתוני אשט ואחר כך גם מנכ"ל כל קבוצת העיתונים בשם אשט. פעילותו העיקרית הייתה הארגון העסקי של הפצת העיתונים והפרסום בהם. אף על פי שבין היתר הוא דאג לפיטוריו של לרינץ סאבו מהעיתונים של אשט, סאבו הקדיש לזכרו של שבשטין את שירו "גם אז לא או רק אז". ב-8 ביוני 1910, בטרזווארוס, בודפשט, נשא שבשטין לאישה את יולאן מיקלוש, בתם של שמואל מיקלוש ורוזליה שנפלד. ילדיהם היו : אנדראש, ורוניקה, ז'וז'אנה. שבשטין נפטר בטרם עת בגיל 46 והובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית: אגנש קניירש. 1969 ארנולד שבשטין ארקנום- ארנולד שבשטין גזה לנדיאל: טייקוני עיתונים הונגריים (1963). adtplus.arcanum.hu [1] [2] זכרונות לרינץ סאבו על ארנולד שבשטין גם אז לא רק לא מדיה וקבצים בנושא ארנולד שבשטין בוויקישיתוף "Születési bejegyzése a kalocsai izraelita hitközség születési akv. 35/1883. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 1343/1930. folyószáma alatt". http://krk.szabolorinc.hu/04/36c.htm lábjegyzet http://krk.szabolorinc.hu/03/45d06.htm A házasságkötés bejegyezve a Budapest VI. kerületi állami házassági akv. 720/1910. folyószáma alatt.
דב הוז – התיכון החברתי תל אביב-יפו

דב הוז – התיכון החברתי תל אביב-יפו הוא בית ספר מקצועי של רשת "דרור בתי חינוך", השוכן ביפו. נפתח בשנת הלימודים תשפ"א (2020) במבנה בו פעל משנת 1980 התיכון המקצועי דב הוז ומיועד לתלמידים מכיתות ט'–י"ב. בתיכון קיימות שלוש מגמות לימוד: אקו חקלאות עירונית, סאונד והפקה מוזיקלית, תקשורת חברתית. בית-הספר פועל ברוח הפדגוגיה החברתית שפותחה ברשת "דרור בתי חינוך", במרכזה עיסוק בשאלות הנוגעות לקשר בין היחיד לחברה. הלמידה בתיכון היא דרך פרויקטים (PBL) בעלי זיקה חברתית לחברה ולקהילה ומתוך מטרה ליצור שינוי חברתי. הלמידה בתיכון מתבצעת בקבוצות קטנות (עד 25 חניכים), כל אחת מלווה בשני מחנכים. בשנת 2022 עבר התיכון ליפו והחל לפעול בשני מבנים: בית מרכז האמנויות (יפו) ובית אבולעפיה הסמוך. מדיה וקבצים בנושא דב הוז – התיכון החברתי תל אביב-יפו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דב הוז – התיכון החברתי תל אביב-יפו דב הוז – התיכון החברתי תל אביב-יפו, ברשת החברתית פייסבוק דב הוז – התיכון החברתי תל אביב-יפו, ברשת החברתית אינסטגרם דב הוז התיכון החברתי ת"א-יפו, באתר "דרור בתי חינוך". פדגוגיה חברתית בפורטל "מסע" של מכון מופת. הפדגוגיה החברתית | דרור בתי חינוך, באתר drornet.org.il ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בננמן

בננמן (באנגלית: Bananaman) היא סדרת הנפשה בריטית קומית לילדים, אשר מבוססת על דמות קומיקס בעלת אותו שם. הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של בננמן הלוחם בפשע. הסדרה שודרה במקור בבריטניה בערוץ BBC באנגלית בריטית בשנים 1983–1986. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בשנת 1995 בערוץ הילדים. לסדרה הופקו 3 עונות ו-40 פרקים באורך 5 דקות. אריק טווינגל (בקומיקס נקרא אריק ווימפ) הוא תלמיד בית ספר שבכל פעם שאוכל בננה הוא משתנה לגיבור על בשם בננמן אשר נלחם בפשע וגם מציל את אהובתו, פיונה כתבת החדשות אשר נוהגת לכנות אותו "מר נהדר". טים ברוק טיילור – אריק גרהאם גארדן – בננמן ביל אודי – עורב ג'יל שילינג – פיונה כתבת החדשות אלי לולאי – אריק / בננמן שי זורניצר – עורב / מספר מוטי דיכנה – גנרל בליית' מיכה אוזין סליאן יסמין גמליאל – פיונה כתבת החדשות "בננמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בננמן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בננמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית