laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כוס אולד פאשנד

כוס אולד פאשנד, ידועה גם בשם לואו בול (באנגלית: Lowball), היא כוס המשמשת בעיקר להגשת משקאות חריפים נקיים ואת הקוקטייל הנקרא גם הוא אולד פאשנד. הכוס היא סמל לאלגנטיות ולאופן הקלאסי שבו נהנים ממשקאות חריפים. מקורה של הכוס הזו לוט בערפל, אך היא הפכה לחלק בלתי נפרד מתרבות המשקאות והקוקטיילים לאורך השנים. עם קיבולת של בין 200 ל-300 מיליליטר, היא נוצרה כדי להגיש משקאות חריפים בצורה המכבדת ביותר את עוצמת הטעם והארומה שלהם. כוס אולד פאשנד עשויה מזכוכית רחבה ושקופה, מה שמאפשר למשתמש להעריך את הצבע והמראה האסתטי של המשקה. הצורה הרחבה תוכננה כך שתתמוך בקרח, במידה ובוחרים להוסיף, מבלי להציק לחוויה הכוללת של השתייה. בנוסף, הכוס מאפשרת לארומות להתפשט ולהגיע לאף בצורה אופטימלית, מה שמחזק את החוויה החושית של נטילת המשקה. בעולם הקוקטיילים, כוס אולד פאשנד אינה משמשת רק להגשת המשקה הקלאסי אולד פאשנד שנושא את שמה, אלא גם למגוון רחב של משקאות חריפים אחרים וקוקטיילים. השימוש בכוס זו להגשת משקאות איכותיים מדגיש את הרצון ליהנות לא רק מהטעם אלא גם מהארומה והצבע. זוהי בחירה הנעשית מתוך הבנה שהחוויה החושית היא כוללת וכי האופן בו מגישים משקה יכול לשפר משמעותית את הנאת השתייה. כל סוגי הוויסקי. כל משקה איכותי שעבר יישון, כגון: טקילה אנייחו, רום ג'מייקה דארק וכו'. קשאסה אפרטיפים עם קרח. קוקטיילים מבוססי ויסקי, בעיקר אולד פאשנד. גיא גיסר‏, הסתכלו בכוס ובמה שבתוכה, באתר וואלה, 11 ביוני 2003 לואובול - אלכופדיה, אנציקלופדיית האלכוהול האינטראקטיבית, מאורכב באתר http://archive.is (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
12 (סרט, 2007)

12 (ברוסית: Двенадцать) הוא סרט דרמה רוסי בבימויו של הבמאי הרוסי, ניקיטה מיכאלקוב, שיצא לאקרנים בשנת 2007. זכה בפרס נשר הזהב הרוסי לסרט הטוב ביותר. הסרט הוא עיבוד קולנועי לסרט האמריקאי משנת 1957, 12 המושבעים. הסרט מגולל את סיפורו של חבר מושבעים המורכב מ-12 גברים הנדרשים להכריע בשאלת אשמתו או חפותו של נער צ'צ'ני הנאשם ברצח אביו על סמך הראיות שהוצגו במשפט. עלילת הסרט מתרחשת כולה בחדר המושבעים, מלבד סצינות בודדות בתחילת הסרט ובסופו. אלכסנדר אדבשיאן — איש שירות ההוצאה לפועל הפדרלי אפטי מגומאייב — הנאשם אבדי מגומאייב — הנאשם בילדותו נטליה סורקובה — השופטת קונסטנטין גלושקוב — עורך הדין ולדימיר נפיודוב — הפרקליט פריט מיאזיטוב — מיכאיל גורבאצ'וב הסרט צולם בתוך חמישה שבועות, כך השחקנים לוהקו ללא שנערכו מבחנים והתסריט נכתב בליווי השחקנים. מיכאלקוב רצה ללהק את אולג מנשיקוב לתפקיד המושבע שמטה את הכף לטובת הנאשם, אך מנשיקוב סירב. באפריל 2021 מיכאלקוב ביים, הפיק וגילם תפקיד ראשי בהצגת התיאטרון "12" שהוצגה במוסקבה ומהווה עיבוד בימתי לסרט הקולנוע. "12", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "12", באתר נטפליקס "12", באתר AllMovie (באנגלית) "12", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "12", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "12", באתר Metacritic (באנגלית) "12", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) «12» // Безнадёга. Точка. RU. Газета «Салидарнасць» (Белоруссия) // gazetaby.com (13.10.2007) Сергей Газаров: Михалков просто отравил мне жизнь Татьяна Хорошилова. "Виктор Вержбицкий: «Фильм „12" может стать учебным пособием для студентов»". Российская газета, Союз Беларусь-Россия, № 327. ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים רוסיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קסיס (כומר)

קסיס (געז: ቀሲሰ, אמהרית: ቀሰ - "קס"; תגרית: ቀሺ - "קשי"; עברית: קשיש) הוא תואר המתייחס לכמרים בכנסייה האתיופית, האריתראית, והמקביל לתואר פרסביטר (אנ'). הקסיס הוא כומר נשוי וזאת בניגוד לכהן שהוא כומר-נזיר. הקסיס נחשב לאחד מהסקרמנטים של הכנסייה. כדי לכהן בתפקיד צריך להיות קודם לכך דיאקון נשוי ולהתמחות בחוק הדתי. הקסיס יכול להמשיך בלימודיו ולזכות בתואר "קדש" שמשמעותו אחריות על ספרי הקודש ועל הכנת הסדר הליטורגי הוא גם יכול לתפקד כ"נפקה כהן" (עוזר הכהן) ולערוך סקרמנטים וטקסים. הקסיס מתפקד גם כנפס אבאת (אב רוחני), שהוא קסיס אישי של מאמינים ולהם נותן להם הדרכה, ייעוץ ושומע את ווידוייהם. הקסיס חייב להיות נשוי, אם הוא מתגרש או נישא בשנית לאחר התאלמנותו הוא מאבד את מעמדו ויכול לכהן בתור דבתרה. לבושו היומיומי של הקסיס הוא ביגוד מסורתי הכולל קוטה (טוגה אתיופית), לעיתים הם עם צ'רה (מקל שבראשו שיער סוס). פריטים ייחודים להם כוללים דבב (שמשייה), טמטם (כיסוי ראש), וצלב יד קטן. לבוש דתי מלא נלבש בטקסים. בשפה היומיומית המונחים כהן וקסיס הפכו לנרדפות זה את זה וזאת חרף השוני המהותי ביניהם. כהן (הכנסייה האתיופית) דבתרה ברבים; געז: "קסווסת", אמהרית: "קסווץ'", תגרית: "אקשתי" Wolf Leslau, "qss" in Comparative Dictionary of Geʻez (Classical Ethiopic): Geʻez-English, English-Geʻez, with an index of the Semitic roots, Otto Harrassowitz Verlag, 1987, ISBN 9783447025928, p. 447 Emmanuel Fritsch, "Qäsis" in Siegbert Uhlig (ed.), Encyclopaedia Aethiopica: O-X, Harrassowitz, 2010, ISBN 3447062460, pp. 262-264
נהרדעא (ישיבה תיכונית)

ישיבת נהרדעא היא ישיבה תיכונית לתלמידים מרקע חרדי וחרדי מודרני, שנוסדה בשנת 2004 על ידי הרב חנוך י. ורדיגר עם הרב רפאל פרנק ושוכנת בקריית ישמח משה שבגני תקווה. מקור השם הוא בישיבת נהרדעא שבבבל. הישיבה נוסדה בשנת 2004 על ידי הרב חנוך י. ורדיגר יחד עם הרב רפאל פרנק ששימש כראש הישיבה. בתחילה שכנה הישיבה ביד בנימין ומשם עברה לקמפוס המרכז החינוכי רמות שפירא שבמושב בית מאיר. לאחר מכן עברה הישיבה למושב נחלים, בו חלקה קמפוס עם המרכז התורני טכנולוגי השוכן במקום ולבסוף הועברה למשכנה הקבוע בגני תקווה. בתפקיד ראש הישיבה שימש הרב רפאל פרנק, בתפקיד המשגיח שימש הרב והדיין יוסף גינצלר ומנהל התיכון היה הרב קושלנד. בהמשך החליף הרב ברוך לנדא את הרב פרנק בתפקיד ראש הישיבה. והרב מנחם וורדיגר החליף את הרב קושלנד בתור המנהל תיכון. ראשי הישיבה כיום הם הרב ברוך לנדא והרב מיכאל שוהם (ששימש בעבר כר"מ כיתה י"א בישיבת מערבא, וכיום רב בקהילת 'בית אבא' שבפתח תקווה), המשגיח הוא הרב יוסף בורנשטיין ומנהל התיכון הוא הרב מנחם ורדיגר, נכדו של חבר הכנסת לשעבר אברהם ורדיגר, מייסד רשת "או"ר נהרדעא". לימודי החול (לשון, אנגלית, מחשבים, אלקטרוניקה, פיזיקה, מתמטיקה, אזרחות, ספרות והיסטוריה) נלמדים במשך כשלוש שעות אחר הצהריים. כלל בוגרי הישיבה זכאים לתעודת בגרות ורובם ממשיכים ללמוד בישיבות גדולות חרדיות כגון ישיבת איתרי, ישיבת וולפסון, ישיבת חברון וישיבת אופקים. מבנה הישיבה ממוקם ברחוב סמטת עין גנים 12 בקריית ישמח משה שבמועצה המקומית גני תקווה. הישיבה כוללת 2 קומות בהן מרחבי למידה ועוד שלוש קומות המשמשות את הפנימיה. בין מתקני הישיבה ישנם בית מדרש, חדרי צוות ההנהלה והמורים, מגרשי ספורט, מעבדת מחשבים, חדר אוכל וחדר יועץ. חלק מתלמידי הישיבה, המתגוררים בערים הסמוכות לה, חוזרים מדי יום לביתם ומכונים "אקסטרניים". שאר התלמידים ישנים בפנימייה במשך השבוע. אחת לשלשה שבועות מתקיימת "שבת ישיבה". ישיבה תיכונית חרדית ישיבת היישוב החדש ישיבת חדוות התורה ישיבת מערבא ישיבת נהורא אתר האינטרנט הרשמי של נהרדעא יאיר אטינגר, רק ארבע ישיבות מאפשרות לימודי תורה בשילוב תעודת בגרות, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2005 kikar.co.il, ‏הישיבה התיכונית הצעירה ש’מותירה אבק’ לוותיקות, באתר כיכר השבת, 29 במרץ 2018
בודיה סינג

בודיה סינג (באנגלית: Budhia Singh; נולד ב-2002) הוא רץ מרתון הודי הצעיר ביותר בעולם. בשנת 2005 סיים מרוץ של 60 קילומטרים תוך 6 שעות והוא בן 3 בלבד.[דרוש מקור] בודיה היה נושא הסרט הדוקומנטרי "ילד המרתון" בשנת 2010. יכולת הריצה של בודיה הפכה אותו למפורסם והוא הופיע בטלוויזיה ובמספר פרסומות. עקב הפרסום הרב לו זכה בהודו והפרסומות בהן השתתף, החלו לצוץ שמועות כי מאמנו של בודיה, בירנאצ'י דאס, קיבל סכומי כסף גדולים על כך. המפגש הראשון בין דאס ובודיה התרחש כאשר אימו של בודיה ניסתה בצעירותו למכור אותו לחוואי תמורת 20 דולרים. דאס שהיה במקום הבטיח לה כי ייקח אותו אל מכון האימונים שלו ויגדל אותו. טענות רבות הושמעו כנגד דאס על ניצול והתעללות. את ההאשמות הללו השמיעה אימו של בודיה. בכמה ראיונות בעיתונות ההודית אמר בודיה כי דאס אכן התעלל בו, אבל חזר בו מאוחר יותר. ב-2 במאי 2006 השתתף בודיה במרתון של 65 קילומטרים ממקדש "צ'פאנדי" אל בובנשוואר בזמן של 7 שעות ושתי דקות. הוא אובחן כסובל מתשישות על ידי רופא כ-5 קילומטרים מן היעד ועל כן לא סיים את המרוץ. הישג זה נרשם בספר השיאים ההודי "ליקמה". ב-8 במאי 2006 המועצה לשלום הילד בהודו התערבה ואסרה על בודיה להשתתף במרתונים עד שיגיע לגיל 11. דאס ניסה לעקוף את ההחלטה והחליט כי בודיה יצעד כ-500 קילומטרים לכלכותה במשך 11 ימים. ממשלת הודו מנעה את מסע ההליכה, דאס נעצר ובודיה נלקח לבדיקות רפואיות מקיפות. ב-13 באפריל 2008 נרצח המאמן דאס ביריות בתוך מכון הג'ודו שלו. האתר הרשמי של הסרט "ילד המרתון" (באנגלית) "ילד המרתון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Marathon Boy, באתר BBC (באנגלית) הודו: מאמנו של הילד המרתוניסט נעצר, באתר ynet, 15 באוגוסט 2007 סער הס, הולך במקום: הודו מנעה מבן ה-5 ללכת 500 ק"מ, באתר ynet, 23 במאי 2007
גשפר דה למוש

גשפר דְה למוש (Gaspar de Lemos), חוקר ומגלה ארצות פורטוגזי בן המאה ה־15. פיקד על אחת האוניות בצי של פדרו קברל, שגילה את ברזיל ב-22 באפריל 1500. באופן ישיר, ידוע לנו מעט מאוד על מוצאו. יכול להיות שהוא נצר למשפחה ששורשיה, מהמלך ליאאו שבא לפורטוגל בימי אפונסו הרביעי, מלך פורטוגל. הוא היה מפקדו של המסע הנוסף לאזור ברזיל. המשלחת הפליגה מליסבון ב-10 במאי 1501 וחזרה ב- 7 בספטמבר 1502. רשימת הישגיו של המסע: גילויו של הארכיפלג פרננדו די נורוניה. ב-1 בנובמבר 1501 - גילויו של המפרץ שהוא קרא לו "באהיה דה טודוס אוס סנטוס" (מפרץ של כל הקדושים; בו גובלת היום העיר סלבדור שבבאהיה). ב-1 בינואר 1502 - גילויו של מפרץ גואנברה, שהוא התבלבל וחשב כי זה נהר ולכן קרא לו ריו דה ז'ניירו (הנהר של ינואר). ב-6 בינואר 1502 - גילויו של מפרץ "אנגרה דוס רייס" (מפרצון המלכים). ב- 22 בינואר 1502 - גילויו של האי סאו ויסנטה, בו שוכנת היום העיר סאו ויסנטה. כמה סופרים פורטוגלים משייכים לגונסלו קואליו, את הנסיעה הזו של 1501 –1502 שלמעשה הוא יצאה מליסבון רק ב-1503, בליווי של אמריגו וספוצ'י. מקורות אחרים מבלבלים בינו לבין גספר דה גמה, הנוצרי החדש שהגיע מהודו עם וסקו דה גמה. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רבוטניצ'קי סקופיה

רבוטניצ'קי סקופיה (במקדונית: КК Работнички Скопје) היא קבוצת כדורסל מקדונית מהעיר סקופיה, המתמודדת בליגת העל המקדונית. המועדון הוקם בשנת 1946 והוא מועדון הכדורסל הוותיק ביותר במקדוניה. בשנים 1953–1991 השתתף בליגה היוגוסלבית, בה הגיע פעמיים לגמר הגביע והפסיד. משנת 1992, המועדון הוא המעוטר ביותר בליגה המקדונית עם 14 אליפויות ו-7 גביעים. בשנים 2001–2009 הספונסר הראשי היה חברת "פרספד" ומאז שנת 2009 נותר המועדון ללא ספונסר ראשי. בעונת 2008/09 החל המועדון להשתתף בהליגה הבלקנית והגיע עד לגמר הפיינל פור, שם הפסיד לקבוצת רילסקי ספורטיסט. בעונת 2009/10 לא עבר את שלב הבתים ועזב את הליגה. הליגה המקדונית: אליפות (14): 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2009 מקום שני: 2000, 2007, 2011 חצי גמר: 2013 הגביע המקדוני: זכייה (9): 1993, 1994, 1998, 2003, 2004, 2005, 2006, 2011, 2015 גמר: 2001 הגביע היוגוסלבי: גמר: 1976, 1983 1993–1994: גביע ספורטה 1994–1995: גביע ספורטה 1995–1996: גביע ספורטה 1996–1997: גביע ספורטה 1998–1999: גביע ספורטה 1999–2000: גביע ספורטה 2000–2001: גביע קוראץ' 2003–2004: יורוצ'לנג' 2004–2005: יורוצ'לנג' 2008–2009: הליגה הבלקנית (גמר) 2009–2010: הליגה הבלקנית מדיה וקבצים בנושא רבוטניצ'קי סקופיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רבוטניצ'קי סקופיה רבוטניצ'קי סקופיה, ברשת החברתית פייסבוק
ביל ברי

ויליאם "ביל" תומאס ברי (באנגלית: William "Bill" Thomas Berry, נולד ב-31 ביולי 1958) הוא מוזיקאי עבר מארצות הברית. ידוע בעיקר בתור המתופף של להקת הרוק האלטרנטיבי אר.אי.אם., אשר גם כתב חלק משירי הלהקה וניגן על מספר כלים כמו גיטרה ופסנתר באלבומי ובהופעות הלהקה. בשנת 1997, לאחר 17 שנות פעילות, פרש ברי מהלהקה ומהחיים המוזיקליים לטובת חיי החקלאות. ברי נולד בעיר דולות', מינסוטה שבארצות הברית. משפחתו עברה בכמה מקומות במדינה לפני שהגיעו למייקון, ג'ורג'יה שם פגש בבסיסט מייק מילס וניגן איתו במספר הזדמנויות. השניים עברו יחד לעיירה הקרובה את'נס על מנת ללמוד במכללה, שם פגשו את שני החברים האחרים בלהקת אר.אי.אם - פיטר באק ומייקל סטייפ. במהלך 17 שנים עם הלהקה ברי תרם מכישרונו בנגינה על מספר כלים וגם בכתיבת שירים - הידוע שבהם הוא הלהיט "Everybody Hurts". ברי כתב את רוב השיר אך הקרדיט באלבום נחלק בין כל חברי הלהקה. בשנת 1995, במהלך סיבוב ההופעות העולמי של האלבום Monster, ברי התמוטט על הבמה בלוזאן (שווייץ). הוא נלקח לבית חולים מקומי ונמצא שהוא סובל ממפרצת מוחית. לאחר תקופת התאוששות חזר ברי להופיע עם הלהקה אך המקרה השפיע עליו עמוקות. כשנה לאחר מכן, לקראת סיום העבודה על האלבום New adventures in Hi-Fi, הודיע ברי לחברי הלהקה המופתעים שהוא פורש מהלהקה ומעולם המוזיקה ועובר להתרכז בחקלאות. לבקשתו, הלהקה לא צירפה אליה מתופף מחליף במקומו אלא נשארו כשלישייה. לאחר הפרישה הצטרף ברי לשאר חברי הלהקה במספר אירועים כמו הכניסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול (ב-2007)והקלטת שיר של ג'ון לנון באלבום מחווה לדארפור. ברי נישא לחברתו מארי בשנת 1986. הם התגרשו 11 שנים לאחר מכן מבלי שהביאו ילדים לעולם. בשנת 2003 הפך ברי לאב כשאוון (בנו מחברתו הנוכחית) נולד. ברי גם ידוע כשחקן גולף. ערך מורחב – דיסקוגרפיה של אר.אי.אם. מלבד עבודתו במסגרת אר.אי.אם, השתתף ברי גם בפרויקטים מוזיקליים אחרים, בתור נגן וגם בתור כותב שירים. הוא השתתף באלבומים של הרכבים כמו האינדיגו גירלז והטרוגס. ביל ברי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ביל ברי, באתר AllMusic (באנגלית) ביל ברי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ביל ברי, באתר Discogs (באנגלית) ביל ברי, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גביע הקונפדרציות 2005

גביע הקונפדרציות 2005 היה טורניר גביע הקונפדרציות השביעי. הטורניר נערך בגרמניה מ-15 ביוני עד 29 ביוני, כטורניר מקדים למונדיאל 2006. זוהי המהדורה השביעית של הטורניר המפגיש את אלופות 6 היבשות, אלופת העולם ומארחת המונדיאל. בסיום הטורניר הוכרזה נבחרת ברזיל, אלופת מונדיאל 2002, כזוכה לאחר שניצחה בגמר את נבחרת ארגנטינה בתוצאה 4-1. 1: ‏נבחרת ארגנטינה השתתפה בטורניר מכיוון שנבחרת ברזיל זכתה גם בקופה אמריקה 2004 וגם במונדיאל 2002, שני טורנירים המקנים לזוכיהם כרטיס לגביע הקונפדרציות בטקס סיום הטורניר הוענקו פרסים אישיים: "כדור הזהב" לשחקן המצטיין בטורניר, "נעל הזהב" למלך השערים ופרס על משחק הוגן. מדיה וקבצים בנושא גביע הקונפדרציות 2005 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גביע הקונפדרציות 2005 (באנגלית) גביע הקונפדרציות 2005 באתר פיפ"א
הוט שוט גליאנו

הוט שוט גליאנו (באנגלית: Galliano Hot Shot) הוא קוקטייל על בסיס ליקר גליאנו, אספרסו חם וחלב מוקצף שנמזגים אל כוס שוט המכילה כ-60 מ"ל נוזל בהצפה בסדר עוקב ולבסוף מתקבל קוקטייל בשכבות. מקור שמו של הקוקטייל מרמז על מרכיביו וצורת הגשתו: הוט - האספרסו והחלב המוקצף הם חמים. שוט - הקוקטייל מוגש בכוס שוט. גליאנו - הוא המרכיב האלכוהולי בקוקטייל. פלייריסט מכין קוקטיילי הוט שט גליאנו, סרטון באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גביע הקונפדרציות 2003

גביע הקונפדרציות של שנת 2003 נערך בצרפת מ-18 ביוני עד 29 ביוני. הטורניר הוא המהדורה השישית של גביע הקונפדרציות, המפגיש בין זוכות האליפויות היבשתיות, זוכת טורניר גביע העולם ומארחת גביע העולם. נבחרת צרפת, זוכת יורו 2000 והמארחת, ניצחה בגמר בתוצאה 0-1 לאחר הארכת זמן את נבחרת קמרון, אלופת אפריקה. 1: ‏נבחרת טורקיה הוזמנה לטורניר מכיוון שנבחרת צרפת זכתה ביורו 2000 ואירחה את גביע הקונפדרציות ומכיוון שנבחרת גרמניה שהייתה הסגנית במונדיאל 2002 החליטה לא להשתתף בגביע הקונפדרציות. מדיה וקבצים בנושא גביע הקונפדרציות 2003 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גביע הקונפדרציות 2003 (באנגלית)
עאדל ראמי

עאדל ראמי (בערבית: عادل رامي; נולד ב-27 בדצמבר 1985) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בטרואה. ראמי נולד באי הצרפתי קורסיקה להורים מרוקאים. התחיל את הקריירה שלו בנוער של אטואל פראג'וס סן רפאל בגיל 9. על אף הרצון לשחק כדורגל באופן מקצועי, ראמי שיחק כדורגל בתור תחביב, ועבד בעירייה כדי לפרנס את עצמו, עקב המצב הקשה שפקד את משפחתו. בעונת 04–2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים של פראג'וס. הוא הופיע בארבעה משחקים בעונתו הראשונה. בעונת 05–2004, הופיע ראמי ב-24 משחקים ופראג'וס סיימה את העונה באמצע הטבלה בליגה הרביעית בצרפת. בעונת 06–2005 הוסט ראמי מעמדת החלוץ למרכז ההגנה. המעבר למרכז ההגנה היה הצלחה עם 30 משחקים פראג'וס הצליחה לסיים באמצע הטבלה העונה השלישית ברציפות. בקיץ 2006 עבר ראמי לקבוצת ליל עבור 10,000 אירו. בעונתו הראשונה בליל לא זכה לדקות משחק וערך 2 הופעות בלבד. בעונת 08–2007 זכה ליותר דקות משחק והשלים עונה עם 24 משחקים. בעונת 09–2008 ראמי זכה למקום בהרכב הראשון של ליל ועזר לקבוצה להגיע למקום ה-5 אשר מוביל למשחקי המוקדמות בליגה האירופית. באותה עונה ראמי גם הבקיע את שערו הראשון בליל ב-1 בפברואר 2009 נגד בורדו. ב-30 ביולי 2009 ערך ראמי את הופעות הבכורה שלו במסגרות האירופאיות במשחק נגד סאבוניו הסרבית. ב-3 בינואר 2011 חתם בולנסיה הספרדית. למרות החתימה נשאר ראמי בליל כשחקן מושאל, איתה הספיק גם לזכות בדאבל (אליפות וגביע). העסקה יצאה ב-13 ביוני 2011. ב-16 באוקטובר 2013, החל ראמי להתאמן במילאן אליה עבר בהשאלה בינואר 2014, תמורת 400 אלף יורו. בשנת 2015 עאדל ראמי חתם לארבע עונות בסביליה תמורת 4 מיליון יורו. יחד עמה זכה ראמי בליגה האירופית לאחר שפתח בהרכב בניצחון קבוצתו במשחק הגמר, 3-1 על ליברפול. ב-13 ביולי 2017 חתם ראמי לארבע שנים באולימפיק מרסיי תמורת 6 מיליון אירו. ב-11 בנובמבר 2018, כבש ראמי צמד במשחק בו ניצחו אולימפיק מארסיי 0–2 את דיז'ון. ב-2019 חתם בפנרבחצ'ה הטורקית, אך לא הצליח להתבלט בה ועזב כעבור שנה. בפברואר 2020 חתם בסוצ'י מליגת העל הרוסית בכדורגל. במאי 2020 התלונן השחקן כי לא שולמה לו משכורתו, ודרש שישולמו לו מיליון יורו. בסוצ'י טענו שהוא הסתיר פציעה קשה שלא אפשרה לו לשחק ברמה המקצועית. ב-4 בספטמבר 2020 חתם בבואבישטה הפורטוגזית לשנתיים. ב-24 באוגוסט 2021 חתם בטרואה לעונה אחת. היות שראמי ממוצא מרוקאי, לקראת גביע אפריקה לאומות 2008 קיבל זימון מהנרי מישל, מאמן נבחרת מרוקו, לשחק בנבחרת. ראמי דחה את ההצעה בשל שאיפה לשחק בנבחרת של ארץ הולדתו, נבחרת צרפת. ראמי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צרפת ב-11 באוגוסט 2010 במשחק ידידות מול נורווגיה, ומאז הפך לשחקן קבוע בהרכב. ראמי זומן לסגל נבחרת צרפת למונדיאל 2018 בו צרפת זכתה בפעם השנייה בתולדותיה על אף שלא שותף במשחקי הטורניר. נבחרת צרפת גביע העולם: 2018 ליל אליפות: 2011 הגביע הצרפתי: 2011 סביליה הליגה האירופית: 2015/2016 מדיה וקבצים בנושא עאדל ראמי בוויקישיתוף עאדל ראמי, באתר Transfermarkt עאדל ראמי, באתר Soccerway עאדל ראמי, באתר BDFutbol עאדל ראמי, באתר WorldFootball.net עאדל ראמי, באתר National Football Teams עאדל ראמי, באתר FootballDatabase.eu עאדל ראמי, באתר ESPN
גולדן קאדילק

גולדן קאדילק (באנגלית: Golden Cadillac) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מ: 40 מ"ל גליאנו, 40 מ"ל ליקר קרם דה-קקאו ו 40 מ"ל שמנת. את כל המרכיבים יש למזוג לשייקר עם קרח, לנער היטב ולמזוג לכוס קוקטייל. קוקטייל זה מוגדר כדיג'סטיף. מקור השם הוא בצבע הזהוב של הקוקטייל שמתקבל מליקר הגליאנו. גיא גיסר‏, קרימי, באתר וואלה, 1 באוקטובר 2003 - כתבה אודות קוקטיילי שמנת שגיאות פרמטריות בתבנית:יוטיוב 'סוג: סרטון הכנת הקוקטייל' אינו ערך חוקי גולדן קדילאק, סרטון הכנת הקוקטייל באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גולדן דרים

גולדן דרים (באנגלית: Golden dream, חלום זהוב) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבין-לאומי. מורכב מ-20 מ"ל גליאנו, 20 מ"ל ליקר תפוזים (כדוגמת גראן מרנייה, קואנטרו או טריפל סק), 20 מ"ל מיץ תפוזים ו-10 מ"ל שמנת. את כל המרכיבים יש למזוג לשייקר עם קרח, לנער היטב ולמזוג לכוס קוקטייל. קוקטייל זה מוגדר כדיז'סטיף. מקור השם הוא בצבע הזהוב של הקוקטייל שמתקבל מליקר הגליאנו. איגוד הברמנים הבין-לאומי, קוקטייל Golden dream, באתר iba-world.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1001 סיפורי באגס באני

1001 סיפורי באגס באני (Bugs Bunny's 3rd Movie: 1001 Rabbit Tales) הוא סרט לוני טונס משנת 1982. זהו לקט של סרטונים קלאסיים של לוני טונס מבית היוצר של האחים וורנר. הסרט מורכב מסרטונים קצרים שמשולבים עם קטעי קישור ויוצרים עלילה, והם בכיכובו של באגס באני. באגס באני ויריבו דאפי דאק עובדים בהוצאת הספרים "רמלינג". השניים יוצאים ומנסים, כל אחד בדרך שלו, למכור ספרים לאנשים. באגס באני נוסע לחוף פיזמו ודאפי לטרמופוליס. בדרך, עם זאת, השניים חווים במשותף דברים מטורפים רבים, ולאחר שהם לא מגיעים ליעדים הרצויים הם מוצאים אחד את השני באמצע הדרך וממשיכים ביחד, עד שהם מגיעים למערה שמלאה בכסף. הזהב מכה בדאפי באור סנוורים, וזה דוחף את באגס בחזרה לאדמה ומתחיל לערום את האוצרות. באגס עובר במדבר המערבי על פני ארמון הסולטאן, שמסתבר שהוא אינו אחר מיוסמיטי סאם. ליוסמיטי בן בשם הנסיך אבאדאבה, אשר מתנהג בצורה מפונקת ורוצה שיקריאו לו סיפור, ולכן יוסמיטי, בעצלנותו, מחפש מי שיעשה את זה במקומו. כאשר באגס פוגש לראשונה את הבן הזאטוט, הוא לועג לו ומסרב שהוא יהיה מספר הסיפורים שלו. אך עם זאת, הנסיך מקבל חשק פתאומי לספר סיפורים לאחר שאביו מאיים לטבול אותו בשמן רותח, דהיינו להרתיחו למוות. באגס מנסה לברוח מהארמון על שטיח מעופף, אך יוסמיטי תופס אותו ומחזיר אותו לבנו, שכבר עולה לו על העצבים. ובינתיים, דאפי, אשר עדיין נמצא במערה, נמצא בשלבי הסיום באיסוף האוצרות. הדבר האחרון שנותר לו להרים מהאדמה הוא מנורה מיוחדת. מתוכה יוצא ג'יני, שדאפי מצליח לעלות את חמתו, ולכן הג'יני מגרש אותו מן המערה. דאפי משוטט במדבר תשוש וצמא ומגיע אל הארמון, זאת בתקווה למכור ספרים. באגס מצליח לבסוף לברוח ומנסה להזהיר את יריבו שלא יעז להתקרב למקום. ולמרות האזהרה הברורה, דאפי, כרגיל, כמו בכל סדרות וסרטי לוני טונס, לא שומע לאזהרתו, והוא מגלה בדרך הקשה לאן הגיע, ולאחר זמן קצר מאוד יוצא מהארמון מרוט מנוצות וחשוף עור. "1001 סיפורי באגס באני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "1001 סיפורי באגס באני", באתר AllMovie (באנגלית) "1001 סיפורי באגס באני", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "1001 סיפורי באגס באני", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "1001 סיפורי באגס באני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) 1001 סיפורי באגס באני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
אזור השפעה

אזור השפעה הוא מונח במדע המדינה, המשמש בתחומי מדעי החברה ומדעי הרוח אשר משמעותו היא אזור או מדינה הכפופים להשפעת מדינה או ישות פוליטית חיצונית. לעיתים אזורי השפעה רבים, המושפעים מגוף פוליטי אחד, עשוים להצביע על מגמות אימפריאליסטיות של הגוף, ולהביא לתגובות בהתאם, ממדינות הרואות עצמן נפגעות ממגמת התפשטות שכזו. לעיתים אזורי השפעה מתוחמים בהסכמים בינלאומיים בין מעצמות רבות השפעה או בבריתות צבאיות בראשן עומדות המעצמות בעלות ההשפעה. בריתות והסכמים כאלה מכילים לעיתים סעיפים המאפשרים למעצמות להפעיל כוח צבאי מול מדינות החסות, בנסיבות שונות. דוגמאות בולטות היו הגוש הקומוניסטי, שחפף לברית ורשה ומדינות המערב (מערב אירופה וצפון אמריקה), שהתאגדו בברית הצפון אטלנטית. בתקופה ההלניסטית היה אזור ארץ ישראל אזור השפעה של יוון, מצרים וסוריה לסירוגין. מאז המאה השש-עשרה התחוללה השתלטות הדרגתית של מדינות בריטניה צרפת וגרמניה, על שטחים ניכרים ביבשת אסיה, אפריקה ואמריקה. מאוחר יותר הפכו שטחים אלו לאזורי השפעה של המדינות. בשנת 1795 חולקה פולין לאזורי השפעה בין המעצמות רוסיה גרמניה ואוסטריה. ההסכם בין גרמניה לבריטניה בשנת 1885, שנגע להסדרת שליטה על שטחים באפריקה, היה הראשון שהשתמש במונח עצמו. בוועידת יאלטה חילקו ביניהן ארצות הברית, בריטניה וברית המועצות את אזורי ההשפעה שלהן בעולם החזוי לאחר מלחמת העולם השנייה. על פי חלוקה זו היו ארצות מזרח אירופה הקומוניסטיות ובכללם: מזרח גרמניה, צ'כוסלובקיה, פולין, רומניה, יוגוסלביה, אלבניה, בולגריה, והונגריה. אזורי השפעה של ברית המועצות. החצר האחורית של אמריקה קולוניאליזם מדיה וקבצים בנושא אזור השפעה בוויקישיתוף אזור השפעה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אזור השפעה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
אחמד שאה דוראני

אחמד שאה דוראני (בפשטו: احمد شاه دراني, 1722–1772) היה שליטה של אפגניסטן ומייסדה של שושלת דוראן. על-פי מסורת שבטו של דוראן מוצאו היה מבית שאול המלך. אחמד שאה דוראני בתחילת חייו היה ראש שבט שנאלץ לגלות מארצו. במהלך מסעו הגיע אל השליט הפרסי נאדר שאה ששלט באותה העת גם באפגניסטן, וזה מינהו למפקד צבאו בהודו. בשנת 1747 נרצח נאדר שאה, ודוראני שב בעקבות כך לארצו - אפגניסטן. הוא החל במסע כיבוש שבסופו הקים מדינה שגבלה בטיבט, הודו ופרס. בעקבות מלחמות בהן היה מעורב לקראת סוף ימיו איבד דוראני חלק מהשטחים שכבש, עד כי לאחר מותו ירש בנו תימור שאה דוראני את אפגניסטן ששטחה היה קרוב למדינת אפגניסטן של היום. קברו של דוראני ממוקם במאוזוליאום בקנדהאר, סמוך למקדש הגלימה במרכז העיר. מדיה וקבצים בנושא אחמד שאה דוראני בוויקישיתוף אחמד שאה דוראני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא אפגניסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.