laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארצי בן-יעקב

ארצי בן יעקב (נולד ב-6 במאי 1946) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בקבוצת בית"ר ירושלים, ולאחר פרישתו היה יו"ר בית"ר תל אביב. הוא נודע גם בכינויים "הסוס הדוהר", "הטנק הירושלמי" ו"מנוע הטורבו". בן יעקב נולד במושבה בנימינה, להורים חברי תנועת החרות. את קריירת הכדורגל החל בקבוצה המקומית, בית"ר בנימינה, ויחד עמו שיחקו בקבוצה שני שחקנים שהפכו שנים מאוחר יותר לפוליטיקאים בעתיד, אהוד אולמרט וזאב בוים. בזכות כישרונו הבולט, צורף בן יעקב לנבחרת הנוער של ישראל, ועבר לקבוצת בית"ר נתניה ששיחקה בליגה השנייה, לאחר שהובטח לו קטנוע וספה כמענק. ב-1968 נפגש עמו יושב ראש בית"ר ירושלים, רובי ריבלין, ושכנע אותו לעבור לקבוצה, שעלתה בסוף אותה שנה לליגה הראשונה. המאמן ישראל חליבנר היה האחראי לשינוי תפקודו של בן יעקב מחלוץ מרכזי לקיצוני ימני, תפקיד שאותו מילא בקביעות לאורך הקריירה שלו ככדורגלן. מספר החולצה שלו לאורך שנותיו בקבוצה היה 7. בן יעקב שיחק בבית"ר ירושלים בין השנים 1975-1968, במהלכן הבקיע 21 שערים. במהלך שבע השנים הללו הפך ארצי בן יעקב לסמל ושחקן אהוד. הוא היה גבה קומה וחסון וכשהיה פורץ באגף ימין היה מושך עמו את התקפת קבוצתו קדימה. למרות שלא הירבה לכבוש שערים, התמחה ביצירת המהלכים המביאים להבקעת השער ובישל שערים רבים. בן יעקב פיתח תרגיל הטעיה בעזרת עקב הנעל, בה היה מסיט את הכדור מצד אחד לשני תוך כדי ריצה, ובכך היה מטעה את מגיני הקבוצה היריבה. בשנת 1970 זומן בן יעקב לסגל נבחרת ישראל שהתכוננה באותה עת למשחקי גביע העולם שהתקיימו באותה שנה במקסיקו. למרבה אכזבתו לא העניק לו המאמן הלאומי, עמנואל שפר, הזדמנויות משחק רבות. לזכותו של ארצי בן יעקב נזקפו שתי הופעות בודדות במדים הלאומיים, שתיהן במשחקי ידידות. בשנת 1973 מונה עמנואל שפר כמאמנה של בית"ר ירושלים, ובן יעקב היה בין השחקנים שגרמו להדחתו מן התפקיד, אולי כתגובה על אי שיתופו במשחקים שלוש שנים לפני כן. בעונת 1971/1972 כמעט וזכה בן יעקב יחד עם קבוצתו באליפות, אך הזוכה בתואר בסופו של דבר הייתה מכבי תל אביב, ובית"ר הסתפקה במקום השני. בשנת 1975 העפילה בית"ר ירושלים, לראשונה בתולדותיה, למשחק גמר גביע המדינה. היה זה אחד ממשחקיו האחרונים של בן יעקב כשחקן, משחק בו הפסידה בית"ר לקבוצת הפועל כפר סבא בתוצאה 3-1. בתום אותה עונה פרש בן יעקב מקריירת משחק והוא בן 29 בלבד. לבן יעקב 179 הופעות במדי בית"ר ירושלים ו 13 שערים. לאחר פרישתו סיים בן יעקב תואר בלימודי משפטים, והחל להתמחות כעורך דין. הוא נכנס לתחום הפוליטיקה כחבר מרכז הליכוד, ושימש כיועץ לשר התקשורת, מרדכי ציפורי. ארצי אף שירת כשליח בדרום אפריקה לתקופה מסוימת. בשנת 1987 עבר בן יעקב לשמש כיושב ראש קבוצת הכדורגל של בית"ר תל אביב, ויחד עם המאמן וחברו הטוב יצחק שום הוביל אותה למספר עונות מוצלחות בצמרת הליגה הישראלית. לאחר שפרש גם מתפקיד זה, התרכז באופן מוחלט בעולם המשפטים. ארצי בן-יעקב, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ארצי בן-יעקב, באתר FootballDatabase.eu "ארצי בן יעקב - הסוס הדוהר", אתר בית"ר.נט ארצי בן יעקב - קורות חיים
Cowboys From Hell

Cowboys From Hell ("בוקרים מגיהנום") הוא אלבום האולפן החמישי של להקת המטאל האמריקאית פנטרה, אך הראשון במסגרת חברת התקליטים אטקו, שהיא חברת-בת של חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. האלבום יצא לאור ב-24 ביולי 1990 והיווה פריצת דרך מסחרית וציבורית מבחינת הלהקה. האלבום סימן תקופה חדשה מבחינת הלהקה, מכיוון שפנטרה נטשו את סגנון הגלאם מטאל, ובמקום זאת פנו לכיוון קשוח וכבד יותר המושפע מת'ראש מטאל. לימים סוג השירים הייחודי הזה נקרא בפי המעריצים גרוב מטאל או פוסט-ת'ראש, ופנטרה נחשבת לאחת החלוצות בסגנון זה. מעריצים רבים מחשיבים את האלבום כאלבום הראשון הרשמי של פנטרה, מכיוון שמהאלבום הזה והלאה הלהקה דבקה בסגנון זה ולא חזרה עוד לנגן את סגנונה הקודם. ב-14 בספטמבר 1993 זכה האלבום במעמד אלבום זהב, וב-16 ביולי 1997 באלבום פלטינה. שיר הנושא של האלבום הפך בין מעריציו להמנון הלהקה, והוא נתן לחברי הלהקה את כינויים - הבוקרים מגיהנום. כמו כן, השיר "Cemetery Gates" (המתעסק בנושאי דת והתמודדות עם מוות) נחשב לאחד השירים האהובים של הלהקה על ידי מעריציה, והוא משלב סגנון מוזיקה רגוע ושליו ביחד עם מקצבים כבדים ורועשים. "Cowboys from Hell" - ‏4:06 "Primal Concrete Sledge" - ‏2:13 "Psycho Holiday" - ‏5:19 "Heresy" - ‏4:45 "Cemetery Gates" - ‏7:03 "Domination" - ‏5:02 "Shattered" - ‏3:21 "Clash with Reality" - ‏5:15 "Medicine Man" - ‏5:15 "Message in Blood" - ‏5:09 "The Sleep" - ‏5:47 "The Art of Shredding" - ‏4:16 פיל אנסלמו - סולן דיימבאג דארל - גיטרה ויני פול - תופים רקס בראון - גיטרה בס שיר הנושא של האלבום, "Cowboys From Hell" מופיע במשחק הווידאו Guitar Hero אשר יצא לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 2. כמו כן, דורג השיר במקום ה-25 ברשימת "40 שירי המטאל הטובים ביותר" של ערוץ המוזיקה VH1. הסולו מהשיר "Cemetery Gates" דורג בסקר קהל שערך מגזין המוזיקה Guitar World במקום ה-35 ברשימת "100 הסולואים הטובים ביותר בכל הזמנים". הסקר פורסם בגיליון שיצא בספטמבר 1998. האלבום דורג בסקר קהל שערך המגזין Guitar World במקום ה11 ברשימת "100 אלבומי הגיטרה הטובים ביותר בכל הזמנים". הסקר פורסם בגיליון שיצא באוקטובר 2006. האתר IGN דירג את האלבום במקום ה-19 ברשימת 25 אלבומי המטאל המשפיעים בכל הזמנים. מידע על האלבום Cowboys From Hell באתר MusicBrainz מידע על האלבום Cowboys From Hell באתר AllMusic האלבום Cowboys From Hell באתר Discogs האלבום Cowboys From Hell באתר ספוטיפיי סקירת האלבום באתר allmusic.com עמוד האלבום באתר last.fm רשימת "25 אלבומי המטאל שהכי השפיעו" באתר ign.com רשימת "40 שירי המטאל הטובים ביותר" של ערוץ המוזיקה VH1
הסכם בוקרשט (1913)

הסכם בוקרשט, שנחתם ב-10 באוגוסט 1913, בין בולגריה ובין יריבותיה במלחמת הבלקן השנייה, רומניה, סרביה, מונטנגרו, יוון והאימפריה העות'מאנית, סיים את מלחמת הבלקן השנייה וקבע גבולות חדשים בין המדינות. ההסכם נועד לחלוקת השטחים שנכבשו מידי האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת הבלקן הראשונה. בהתאם להסכם זה הוזז הגבול בין רומניה ובין בולגריה, כך ששטח בן 6,960 קילומטרים רבועים, עם אוכלוסייה של 286,000 תושבים, עבר משלטון בולגרי לשלטון רומני. החבל המדובר, שכונה ברומניה בשם קדרילטר ובבולגריה בשם דרום דוברוג'ה, על החוף המערבי של הים השחור, כלל את המצודה סיליסטרה והערים בלצ'יק (נמל לחוף הים השחור) וטוטראקאן (נמל לחוף הדנובה). בולגריה התחייבה גם להרוס ולא לבנות מחדש את המצודות שבין הערים רוסה ושומן, ברדיוס של 20 קילומטר מסביב לבלצ'יק. הגבול המזרחי של סרביה הועבר מפסגת פאטאריקה, אל נתיבי הנהרות וארדאר וסטרומה עד למפגש הגבול הבולגרי עם הגבול היווני, פרט לחלק העליון של נחל סטרומשניצה (יובל של הסטרומה), שנשאר בתחום הבולגרי. סרביה קיבלה תוספת שטח במרכז מקדוניה, כולל אוחריד, ביטולה, קוסובו, שטיפ וקוצאני ואת החלק המזרחי של מחוז נובי פאזאר. סה"כ תוספת השטח שקיבלה סרביה הייתה 39,740 קילומטרים רבועים ותוספת אוכלוסייה של כמיליון וחצי תושבים. הגבול בין יוון ובין בולגריה הועבר מפסגת בלסיצה אל שפך הנחל מסטה, על חוף הים האגאי. שינוי זה הגדיל את השטח של יוון ב-43,850 קילומטרים רבועים וכלל את החבלים אפירוס, דרום מקדוניה והערים סלוניקי וקוואלה. שינוי זה השאיר בידי הבולגרים רצועה בחוף הים האגאי באורך של 113 קילומטרים בלבד, בין שפך המסטה ובין שפך המריצה עם גישה לנמל אלכסנדרופולי. הגבול היווני הורחב גם בצפון והוכלל בו גם המבצר יואנינה. בנוסף לכך ההסכם העניק סופית ליוון את כרתים והשלטון היווני עליה הושת עליה מ-14 בדצמבר באותה שנה. על פי ההסכם בולגריה קיבלה חלק ממקדוניה, כולל העיר סטרומיצה, הגדילה את שטחה ב-25,027 קילומטרים רבועים ואת אוכלוסייתה ב-129,490 תושבים. בולגריה, שמטרת מלחמתה הייתה כיבוש מקדוניה כולה ובעיקר אוחריד וביטולה והשלטת הגמוניה בולגרית בחבל הבלקן נאלצה להיסתפק ברצועת חוף קצרה יחסית על חוף הים האגאי. יוון, למרות זכייתה בסלוניקי החשובה ובקוואלה, לא קיבלה את מלוא מבוקשה - בראשית המלחמה העלתה תביעות לשטחים המאוכלסים בשלושה מיליוני יוונים. יוון עמדה גם בפני תביעותיה של איטליה באלבניה ובאיים הדודקאנסיים. מדיה וקבצים בנושא הסכם בוקרשט בוויקישיתוף הסכם בוקרשט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הסכם קראיובה

הסכם קראיובה נחתם ב-7 בספטמבר 1940 בעיר קראיובה, ברומניה, בין בולגריה ובין רומניה. בהסכם קראיובה, שהוכתב לרומניה על ידי גרמניה הנאצית, הועבר חלק מחבל דוברוג'ה, שכונה ברומניה בשם "הקדרילטר", לשלטון בולגריה. שינוי זה ביטל למעשה את תוצאות הסכם בוקרשט (1913) שנחתם בסיום מלחמת הבלקן השנייה. על פי אותו הסכם בוצעו חילופי אוכלוסייה שמהלכם עברו כ-80,000 רומנים וארומנים מה"קדרילטר" (דרום דוברוג'ה), שהועבר לידי בולגריה, לצפון דוברוג'ה, שנשארה רומנית וכ-65,000 בולגרים ועימם כאלף יהודים עברו מצפון דוברוג'ה אל דרומה והיו לנתינים בולגרים. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות והסכמים ובנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיד"ה

פיד"ה (מצרפתית: Fédération Internationale des Échecs‏, בראשי תיבות: FIDE, בתרגום לעברית: איגוד השחמט העולמי) הוא ארגון בין-לאומי שנוסד כדי לאחד מספר איגודים לאומיים של שחמט שהיו בעולם. נוסד בפריז, צרפת ב-20 ביולי 1924. פיד"ה מגדירה את מד הכושר של השחקנים, מפרסמת מעת לעת אלבום תמונות של בעיות השחמט הטובות ביותר, וכן מעניקה תארים של אמן הפיד"ה (FIDE Master או בקיצור FM), אמן בין-לאומי (International Master או בקיצור IM) ורב-אמן בין-לאומי (Grand Master או בקיצור GM) - דרגות כלליות (הפתוחות לגברים ונשים) ודרגות לנשים בלבד. ב-1993 פרש אלוף העולם גארי קספרוב מהאיגוד והקים ארגון מתחרה - PCA‏ (Professional Chess Association). כך נוצר מצב שבו היו שני אלופי עולם - אחד של פיד"ה ואחד של PCA. הארגון קרס לאחר זמן לא רב, וגם ארגון שהקים קספרוב לאחר מכן, WCA, לא החזיק מעמד כלכלית, וכיום פיד"ה הוא עדיין האיגוד המרכזי לשחמט בעולם. החברים המייסדים של פיד"ה היו: אישטוואן אבוני (הונגריה), רוברטו גראו (ארגנטינה), יון גודז'ו (רומניה), פלורנציאנו מארוסי (איטליה), מארק ניקולט (שווייץ), יעקב מ. אובדיה (יוגוסלביה), פנלבר אי זמורה (ספרד), פרנסיס הובר רולינס (בריטניה הגדולה), אלכסנדר רואב (הולנד), קרל סקאליצ'קה (צ'כוסלובקיה), סטיבן פרנסיס סמית (קנדה), איזאק טובין (פולין), אנטול טשפורנוף (פינלנד), פייר וינסנט (צרפת), ליאון וולטנס (בלגיה). אלכסנדר רואב מהולנד נבחר לנשיא הראשון. אתר האינטרנט הרשמי של פיד"ה (באנגלית) פיד"ה, ברשת החברתית פייסבוק פיד"ה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיד"ה, ברשת החברתית אינסטגרם פיד"ה, סרטונים בערוץ היוטיוב
עושה הלהטים

עושה הלהטים (באנגלית: The Juggler) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1953 בהפקתו של סטנלי קריימר ובבימוי של אדוארד דמיטריק עם קירק דאגלס בתפקיד הראשי. סרט זה הוא הסרט הזר הראשון שצולם בישראל שעלילתו היא בנושא ישראלי ייחודי. קדם לו, כסרט על נושא ישראלי, הסרט "חרב במדבר" (Sword in the Desert) משנת 1949 אודות ההעפלה לארץ ישראל בתקופת המאבק שלאחר מלחמת העולם השנייה ולפני קום המדינה, בכיכובו של דיינה אנדרוז, אך סרט זה צולם בהוליווד על רקע תפאורות ונוף כמו-ישראליים. הסרט מבוסס על רומן פרי עטו של מייקל בלנקפורט (אנ'), מחבר "הנה האש – הרומן על ניל"י". הסרט זכה להצלחה רבה בישראל של ראשית שנות החמישים כסרט שעלילתו "ישראלית". היה זה הסרט הנודע בסוגו עד לסרט "אקסודוס" מ-1960. כשלוש שנים לפני יציאת הסרט לאור שהה בלנקפורט בישראל למשך שלושה חודשים, כדי להכיר את האזור שעליו הוא כותב. בתחילה שקלו יוצרי הסרט לתת את התפקיד הנשי הראשי לשחקנית ישראל, וביקשו מעיתון "דבר" לסייע באיתור המועמדים. הסרט צולם בחיפה, בנצרת, בירושלים ובגליל. צילומי הפנים נעשו בהוליווד. צוות השחקנים וההפקה השתכן במלון בית דולפין בשבי ציון, שם התוודע קירק דאגלאס לדליה לביא שהייתה אז בת 10, מימן לה לימודי מחול בסטוקהולם ועזר לה אחר כך בתחילת הקריירה שלה בהוליווד. אונייה מגיעה לנמל חיפה וממנה יורדים מאות עולים המוסעים באוטובוסים למחנה עולים. בין העולים, ניצולי שואה רבים וביניהם הנס מולר (קירק דאגלאס), ניצול שואה מגרמניה שם היה להטוטן מפורסם. על ידו מקועקע מספר אסיר ממחנה ריכוז. הוא ניצל אך אשתו וילדיו נספו והוא פגוע נפשית מאימי השואה. במחנה הוא מתחבר לילדה קטנה בשם סוזי, מדגים לה מספר להטוטנם ומקדיש לה תמונה שלו כלהטוטן בגרמניה. המחנה מעורר אצלו זכרונות מכליאתו במחנה הריכוז והוא עוזב את המחנה במנוסה. הוא מגיע לחיפה ומעורר את חשדו של קצין משטרה, שמבקש ממנו להציג את תעודותיו. הדבר מעורר אצלו אסוציאציה של אירוע מעברו בו נדרש על ידי קצין נאצי להציג את ניירותיו, והוא נכנס לחרדה. הוא תוקף את הקצין, פוצע אותו קשה ובורח להר הכרמל. מולר פוגש קבוצת נערים ומספר להם כי הוא תייר מארצות הברית. אחד הנערים, יהושע ברסלר ("ג'וש") (ג'וזף וולש), כבן 15, מצטרף אליו. מולר ממשיך במסעו ומלמד את יהושע את סודות עשיית הלהטים, והם נעשים קרובים זה לזה. בינתיים מגלה חוקר המשטרה, קרני (פול סטיוארט), את תמונתו של מולר אצל סוזי והיא מופצת בערים ומופיעה בכל העיתונים והמצוד סביב הנס מתהדק. בדרכם צפונה ג'וש עולה על מוקש ונפצע. מולר מביא אותו למרפאה בקיבוץ סמוך, שם פוגש מולר את יעל (השחקנית האיטלקייה מילי ויטלה (אנ')), אישה צעירה ויפהפייה שבעלה נהרג במלחמת העצמאות. בין השניים פורחת אהבה. מולר מספר לה על עברו ומגלה כי הוא אכול רגשות אשמה על שלא ברח בזמן עם משפחתו מגרמניה כי חשב שמעמדו כלהטוטן מפורסם בגרמניה יקנה לו ולמשפחתו הגנה. הם חוזרים לקיבוץ ומשתתפים בריקוד הורה סוער עם החברים מסביב למדורה. מולר מלמד את ג'וש הפצוע את רזי הלהטוטים לקראת הופעתם המשותפת לפני ילדי הקיבוץ. מולר וג'וש מופיעים בהצגת להטוטים לפני ילדי הקיבוץ. כשמולר מבחין בג'יפ המשטרה הוא עוזב מיד את ההופעה, בורח לחדרה של יעל, מסתגר שם ומאיים לירות בכל מי שינסה לעצרו. רק לאחר שכנועיה של יעל הוא יוצא החוצה, מניח את הנשק ולוחש שהוא זקוק לעזרה עקב היותו חולה. "עושה הלהטים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עושה הלהטים", באתר AllMovie (באנגלית) "עושה הלהטים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט עושה הלהטים, באתר יוטיוב עושה הלהטים, באתר TCM הסרט ההוליוודי הראשון שיוסרט בישראל, דבר, 18 בינואר 1952
תוכנית חיסכון

האם התכוונתם ל... חיסכון - כלי שמאפשר לחסוך כספים, מוצע לשימוש בעיקר על ידי בנקים וגופים פיננסים. תוכנית חיסכון (תוכנית טלוויזיה) - תוכנית טלוויזיה יומית שעוסקת בנושאי כלכלה המשודרת בערוץ קשת 12.
אוניות קודש אתונאיות

האתונאים בעת העתיקה החזיקו כמה אוניות קודש, על פי רוב טריארות, ששימשו לצרכים דתיים, כגון השתתפות בתהלוכות קודש (theoria), שיגור שליחים או השתתפות בתחרויות שיט במהלך חגיגות דתיות. הנודעות ביותר בהן היו "פאראלוס" (Paralus) ו"סאלאמיניה" (Salaminia), אשר שימשו גם כאוניות מלאכות של הממשל האתונאי במאות ה-5 וה-4 לפנה"ס. אונייה מפורסמת אחרת הייתה "דליאס" (Delias), אוניית שלושים (טריאקונטורוס), אשר בה על פי המסורת הפליג תסאוס אל כרתים; האונייה תוקנה פעם אחר פעם ולוחותיה הפגומים הוחלפו על מנת לשמור על כושר השיט שלה ועל זהותה המקורית בעת ובעונה אחת. לאחר הרפורמות של קלייסתנס וחלוקת אזרחי אתונה לעשרה שבטים נקראו עשר אוניות על שם כל אחד משבטים אלה, ואפשר שגם הן נחשבו אוניות קודש. ה"פאראלוס" וה"סאלאמיניה", ואפשר שגם אוניות קודש נוספות, שרתו בצי המלחמתי של האתונאים. שני כלי שיט אלה, שהיו מהירים במיוחד, שימשו לסיור ולהעברה מהירה של ידיעות, אך גם השתתפו בקרב כאוניות מן המניין. תוך כדי כך מילאו ה"פאראלוס" וה"סאלאמיניה" גם תפקידים שונים בשירות הממשל: "פאראלוס" ככל הנראה ביצעה לרוב משימות דיפלומטיות, בעוד "סאלאמינה" הובילה הודעות רשמיות מטעם המדינה; המקרה המפורסם ביותר אירע כאשר נשלחה לאסור את אלקיביאדס בעודו מפקד על חיל המשלוח האתונאי בסיציליה. לשתי טריארות אלה היו גם שני גזברים, שנקראו טאמיאי (tamiai)‏. פרדוקס ספינת תסאוס. Jordan, Borimir. The Athenian Navy in the Classical Period. Berkeley, University of California Press, 1975. Lewis, David M., "Book Review: The Athenian Navy in the Classical Period by Borimir Jordan". Classical Philology, Vol. 73, No. 1, 1978, pp. 70-72 אריסטו, מדינת האתונאים. תרגם מיוונית דוד אשרי, ירושלים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ם (מהדורה שלישית מצולמת). תוקידידס, תולדות מלחמת פילופוניס, תרגם מיוונית א' א' הלוי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ט. Jordan, Athenian Navy, 154-7 Jordan, Athenian Navy, 153 Jordan, Athenian Navy, 160-1 על השאלה הפילוסופית בדבר זהות האונייה ראו ספינת תסאוס. Jordan, Athenian Navy, 179; Lewis, Athenian Navy, 71 Jordan, Athenian Navy, 158-9, 167 Jordan, Athenian Navy, 173 Jordan, Athenian Navy, 166 תוקידידס, 6.53 . עדות לקיומו של גזבר ה"פאראלוס" ושל אוניית קודש אחרת בשם "אמוניאס" (Ammonias, אוניית האל אמון) נמצאת אצל אריסטו, מדינת האתונאים, סא. רוב החוקרים המודרניים, הסבורים כי "אמוניאס" החליפה את "סאלאמיניה", קובעים גזבר גם ל"סאלאמיניה" (ראו Lewis, Athenian Navy, 71), אך ג'ורדן (Athenian Navy, 167, 177) חולק על כך וסבור כי רק ל"אמוניאס" היה גזבר.
אוניברסיטת לייפציג

אוניברסיטת לייפציג (בגרמנית: Universität Leipzig) היא אוניברסיטה הממוקמת בעיר לייפציג, במדינת סקסוניה שבגרמניה. היא נוסדה בשנת 1409 ונחשבת לאחת מהעתיקות ומהחשובות באוניברסיטאות אירופה. בשנת 2005 למדו בה כ-31,000 סטודנטים ועבדו בה כ-400 מרצים ו-3,300 עובדים אחרים. האוניברסיטה חברה ב-U15 (אוניברסיטאות בגרמניה) וחברה ברשת אוטרכט. אוניברסיטת לייפציג נוסדה בחודש דצמבר 1409 על ידי פרידריך הראשון שליט סקסוניה, כמוסד ללימודי דת ומדעים. ספריית האוניברסיטה ידועה כ-Bibliotheca Albertina נוסדה ב-1542. היא התחילה מ-1,000 ספרים ו-1,500 כתבי יד שנלקחו ממנזרי העיר. זהו אחד מארבעה המקומות בהם נמצאים דפים מקודקס סינאיטיקוס, כתב היד הנדיר מן המאה ה-4, המכיל את הנוסח הקדום ביותר הידוע של תרגום התנ"ך ליוונית ואת נוסח הברית החדשה. בשנת 1833 ארנסט גוטהלף גרסדורף מונה לספרן ראשי ובכך היה ספרן ראשי ראשון של הספרייה במשרה מלאה. בניין הספרייה והאוסף נפגעו קשה בהפצצות של מלחמת העולם השנייה. ניתן לומר, כי במאה העשרים שימשה אוניברסיטת לייפציג במידה רבה כשיקוף לחברה הגרמנית. בתחילת המאה העשרים הייתה אחד מהמקומות הראשונים בהם הונפו דגלים אדומים, במסגרת מהפכת נובמבר. בשנת 1931 הייתה מהאוניברסיטאות הראשונות בגרמניה בה זכה בבחירות לאגודת הסטודנטים תא הסטודנטים של המפלגה הנאצית, וזאת כשנתיים לפני עליית המפלגה הנאצית לשלטון; ובכך הקדימה את העתיד להתרחש בגרמניה כולה. בתקופת מלחמת העולם השנייה, הופצצה העיר לייפציג ו-70 אחוזים מבנייני האוניברסיטה נחרבו. מנהיגי "תא הסטודנטים הנציונל-סוציאליסטי" בלייפציג נעצרו עם תבוסת גרמניה על ידי בעלות הברית. בתחילת שנות החמישים פעלה באוניברסיטת לייפציג התארגנות פוליטית שקראה תיגר על המשטר הדיקטטורי של גרמניה המזרחית ודרשה משטר דמוקרטי וחופשי. מנהיג ההתארגנות, הרברט בלטר, שילם על כך בחייו ונדון למוות על ידי השלטונות בשנת 1953. בהמשך, בשנים 1953–1991 הוסב שמה על ידי השלטון הקומוניסטי לאוניברסיטת קארל מרקס. השם "אוניברסיטת לייפציג" הוחזר לאחר איחוד גרמניה. בשנות התשעים של המאה העשרים החלה בנייתה המחודשת של האוניברסיטה במבנים חדשים ומודרניים. ארבעת הפקולטות המקוריות היו הפקולטה לאמנויות, תאולוגיה, רפואה ומשפטים. החל מנובמבר 2021, האוניברסיטה כוללת את 14 הפקולטות הבאות: הפקולטה לכימיה ומינרלוגיה הפקולטה לכלכלה ומדעי הניהול הפקולטה לחינוך הפקולטה להיסטוריה, אמנויות ולימודי אזור הפקולטה למשפטים הפקולטה למדעי החיים הפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב הפקולטה לרפואה הפקולטה לפילולוגיה הפקולטה לפיזיקה ומדעי כדור הארץ הפקולטה למדעי החברה ופילוסופיה הפקולטה למדעי הספורט הפקולטה לתאולוגיה הפקולטה לרפואה וטרינרית דירוג שאנגחאי, מקום 201–300 (2021) דירוג QS לאוניברסיטאות, מקום 420 (2022) מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת לייפציג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת לייפציג (בגרמנית ובאנגלית) אוניברסיטת לייפציג, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת לייפציג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת לייפציג, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת לייפציג, ברשת החברתית LinkedIn אוניברסיטת לייפציג, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר אוניברסיטת לייפציג (באנגלית וגרמנית) אוניברסיטת לייפציג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קולימה (נהר)

קולימה (ברוסית: Колыма) הוא נהר בצפון מזרח סיביר שברוסיה, שאורכו 2,129 ק"מ. במשך כ-250 ימים הנהר קפוא ומפשיר רק מתחילת חודש יוני עד אוקטובר. אגן הנהר משתרע על פני מחוז מגדן, רפובליקת סאחה-יקוטיה והמחוז האוטונומי צ'וקוטקה. על הנהר נבנתה תחנת כוח הידרואלקטרית בהספק של 900 מגוו"ט שמספקת את רוב צורכי החשמל באזור. אסירים רבים נשלחו לאזור קולימה בתקופת הגולאג על ידי סטלין. האסיר הסופר וארלאם שאלאמוב תיאר חוויותיו בספר "סיפורי קולימה". האסירה אלינור ליפר תיארה את חיי הגולאג בספרה "11 שנה בבתי סוהר ובמחנות סובייטיים". מדיה וקבצים בנושא קולימה בוויקישיתוף קולימה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מירה בן ארי

האם התכוונתם ל... מירה בן-ארי (אלחוטנית) – אלחוטנית שנפלה בקרב על ניצנים מירה בן ארי (פוליטיקאית) – נכדתה וראש מועצת גן רווה
שיא עולם

שיא עולם הוא התוצאה הטובה ביותר (שיא) שהושגה אי־פעם בעולם בתחום מסוים. לרוב הכוונה היא לתחום הספורט, אך ניתן לקבוע שיאי עולם כמעט בכל תחום שהוא בר־מדידה. שִׂיאָן הוא האדם שהשיג את השיא במקצועו. המילונאי ראובן אלקלעי ציין במילונו כי השם שִׂיאָן הוא חידוש שלו. השגת שיא חדש שלא היה קיים בעבר נקראת "קביעת שיא". בעברית ובשפות נוספות קביעת שיא חדש, שהוא טוב יותר מהשיא הקודם שנקבע, נקראת "שבירת שיא". בתחום הספורט יש להבדיל בין "שיא עולם" (מסומן באותיות WR (World Record)), "שיא אולימפי" (מסומן באותיות OR (Olympic Record)) ו"שיא אליפות" (מסומן באותיות CR (Championship Record)). שיא עולם מתייחס לתוצאה הטובה ביותר שהושגה בכל זמן או מקום, שיא אולימפי מתייחס לתוצאה הטובה ביותר שהושגה אי־פעם במהלך אולימפיאדה, ושיא אליפות הוא התוצאה הטובה ביותר שהושגה במהלך אליפות מאותו סוג. במקרה ששיא עולם הושג במהלך אולימפיאדה או אליפות, שני שיאים אלה יהיו שווים. "ספר השיאים של גינס" הוא קובץ מפורסם של שיאי עולם המעודכן תדיר. כותבי הספר מנסים לאמת כמיטב יכולתם את השיאים לפני הכללתם במהדורה הבאה. "ספר השיאים הפתוח" הוא אתר אינטרנט חינמי המאגד הן שיאי עולם והן שיאים מקומיים. במלזיה מלאכת שבירת השיאים הפכה למעין ספורט לאומי. גם בהודו נקבעו ונשברו שיאים רבים; למדינה זו יש אפילו גרסה מקומית של "ספר השיאים של גינס", שנקראת "ספר השיאים של לימקה" על־שם המשקה המוגז לימקה. שיאני עולם בעלי ערך בוויקיפדיה שיאי עולם באתלטיקה שיאי עולם בשחייה מדיה וקבצים בנושא שיא עולם בוויקישיתוף שיאי עולם במדעי כדור־הארץ באתר Extreme Science (באנגלית) שיאי עולם באתלטיקה באתר הפדרציה הבינלאומית של איגוד האתלטיקה (באנגלית) יורם שורק, ‏דברים שיורמים יודעים: עד מתי יישברו שיאי עולם?, באתר "הידען" ראובן אלקלעי, מלון עברי שלם, כרך 3, הוצאת גליל, 1994 אתר ספר השיאים הפתוח (באנגלית) בירת שבירת השיאים העולמית באתר Wired (באנגלית)
X-28

X-28 היא סירה מעופפת חד-מושבית המשתייכת לסדרת מטוסי ה-X. המטוס נבנה על ידי ג'ורג' פריירה (George Pereira) שכינה אותו אוספרי 1 (Osprey I). הוא הונע על ידי מנוע יחיד בעל דחף של 90 כוח סוס עם מדחף דוחף דו-להבי. ה-Naval Air Development Center של הצי האמריקני רכש אותו לצורך בחינתו כחלק מתוכנית ה-Air Skimmer שנועדה לבחון את השימוש בסירות מעופפות לביצוע משימות פטרול משטרתי בדרום-מזרח אסיה. על-פי דרישות התוכנית, המטוס היה צריך להיות קל משקל, ניתן להטסה בכללי טיסת ראייה (VFR), עולה פחות מ-5,000 דולר אמריקני בייצור סדרתי, וניתן לייצור בדרום-מזרח אסיה ללא צורך בהשקעה רבה במפעלים. טיסות ניסוי במטוס בוצעו בין ה-12 באוגוסט 1970 עד ה-22 באוקטובר 1971. הטיסות הראו שהמטוס היה נוח להטסה באופן כללי ושביצועיו היו מצוינים. למרות זאת, לבסוף לא נכנס המטוס לייצור סדרתי וה-X-28 היחיד שנבנה מוצג, נכון ל-2021, במוזיאון Air Zoo שבמישיגן. מדיה וקבצים בנושא X-28 בוויקישיתוף
קימברלי ויאט

קימברלי ויאט (באנגלית: Kimberly Wyatt; ‏נולדה ב־4 בפברואר 1982) היא רקדנית וזמרת אמריקאית, חברה בלהקת הפופ המצליחה הפוסיקט דולז. ויאט נולדה בוורנסבורג, מיזורי, עיירה קטנה ליד העיר קנזס. אביה הוא נהג משאית ואמה נוסעת איתו. לפני שהחלה לרקוד היא ניסתה לשחק טי-בול (בייסבול לגיל צעיר), כדורסל והייתה גם חברה בצופים, אך כולם הסתיימו ללא הצלחה. ויאט החלה לרקוד בגיל 7. כשהייתה בת 14 היא הרוויחה מלגה ללימודים בבית הספר הנודע ללימוד ריקודי בלט של ג'פרי שבניו יורק ובמרכז ללימודי ריקוד בברודוויי. כשהייתה בת 17 היא סיימה תיכון וטסה ללאס וגאס כדי להיבחן כרקדנית באוניות ובבתי קזינו. היא עבדה כרקדנית על האונייה "אקספלורר אוף דה סיס" של רויאל קריביאן, שהייתה אז האונייה הגדולה ביותר בעולם. עבודתה כרקדנית על אונייה זו איפשרה לה לבקר במרבית דרום אירופה. בשנת 2001 עברה לגור בלוס אנג'לס כדי לפתח את הקריירה שלה כרקדנית, אף על פי שקיבלה הצעה מ"הובארד סטריט דאנס קומפני" שבשיקגו. בשנת 2003, קימברלי השתתפה בצילומי הווידאו קליפ "Shut up" של הבלאק אייד פיז, והייתה הכוריאוגרפית ורקדנית בצילומי הקליפ "Shut up" מאלבום הסולו הראשון של ניק לאשיי. במהלך צילומי הווידאו, הכוריאוגרפית רובין אנטין, המייסדת של הפוסיקט דולז הציעה לקימברלי להצטרף ללהקה. הכינוי שלה הוא "Punky Doll". כמו שאר חברות הלהקה, היא עובדת שכירה בחברת אינטרסקופ. לאחר שכרמית בכר עזבה את הלהקה, החלה ויאט לשיר את קטעי הסולו שלה. ב-26 בפברואר 2010, הודיעה ויאט על עזיבתה מהלהקה. ויאט סיפרה כי היא עזבה את הלהקה כיוון שהיו בה קשיים והיא לא הייתה מרוצה שתפקידה בלהקה. כיום משמשת ויאט כשופטת בתוכנית הריקודים הבריטית "Got to Dance". ב-2 במאי 2010, הוציאה ויאט את הסינגל "Candy" בשיתוף עם הראפר אגרו סנטוס. השיר משמש כפסקול לסרט "סטריטדאנס". בנוסף, הוציאה מספר סינגלים מתוך אלבום סולו עתידי שלה. מדיה וקבצים בנושא קימברלי ויאט בוויקישיתוף קימברלי ויאט, ברשת החברתית פייסבוק קימברלי ויאט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קימברלי ויאט, ברשת החברתית אינסטגרם קימברלי ויאט, ברשת החברתית טיקטוק קימברלי ויאט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קימברלי ויאט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קימברלי ויאט, באתר Last.fm (באנגלית) קימברלי ויאט, באתר AllMusic (באנגלית) קימברלי ויאט, באתר MusicBrainz (באנגלית) קימברלי ויאט, באתר Yandex.Music (ברוסית) קימברלי ויאט, באתר Discogs (באנגלית) קימברלי ויאט, באתר SecondHandSongs קימברלי ויאט, באתר בילבורד (באנגלית)
בוטביניק

בּוֹטבִיניק (ברוסית: Ботвинник) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... מיכאל בוטביניק – שחמטאי יהודי-סובייטי, היה רב אמן בינלאומי ואלוף העולם בשחמט שלוש פעמים דוד באטוויניק – מלחין מוזיקת יידיש ומורה למוזיקה יהודי-קנדי יליד פולין