אקים טמירוף

אקים מיכיילוביץ' טמירוף (באנגלית: Akim Mikhailovich Tamiroff;‏ 29 באוקטובר 1899 - 17 בספטמבר 1972) היה שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא ארמני, זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר ומועמד שני פרסי האוסקר על תפקידיו בסרטים "למי צלצלו הפעמונים" ו"הגנרל מת בשקיעה". טמירוף נולד בעיר טביליסי ששכנה בשטח האימפריה הרוסית (כיום גאורגיה). הוא התאמן לראשונה במשחק מקצועי ב"תיאטרון האמנותי של מוסקבה" תחת השחקן הרוסי האגדי קונסטנטין סטניסלבסקי והחל את דרכו בתיאטרון הרוסי. במהלך מסע הופעות עולמי בו השתתף טמירוף הגיע לברודוויי והחליט להישאר ולנסות את מזלו בתחום בארצות הברית. טמירוף עבד במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 בתעשיית התיאטרון האמריקאית ועל אף המבטא הרוסי הכבד שלו הוא הצליח לבסס את מעמדו כשחקן מן המניין. הוא החל את דרכו בתעשיית הסרטים בהוליווד בתחילת שנות ה-30 בתפקידים קטנים. הוא התגלה ב-1935 בזכות תפקיד קטן תחת בימויו של ויליאם ויילר בסרט "ההונאה העליזה" ובזכות תפקיד קטן בו השתתף בדרמה המוזיקלית "מריאטה השובבה". בשנת 1936 טמירוף זכה למעמד של כוכב בזכות משחקו במותחן הפשע של לואיס מיילסטון "הגנרל מת בשקיעה" בתפקיד הגנרל הסיני יאנג עליו הוא הועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. בנוסף השתתף בלהיטי הקולנוע של אותה השנה "אנתוני אדוורס" של מרווין לרוי ו"סיפורו של לואי פסטר" של ויליאם דיטרייל. כשחקן מצליח הוא לוהק לסרטיו של ססיל ב. דה-מיל "North West Mounted Police", "יוניון פסיפיק" ו"הפיראט" ולסאטירה הפוליטית "מק'גינטי הגדול" בתפקיד הבוס. בשנת 1943 היה טמירוף לשחקן הקולנוע הראשון שזוכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בתור פבלו בעיבוד הקולנועי של סם ווד לספר "למי צלצלו הפעמונים", על תפקידו בסרט היה מועמד בפעם השנייה לפרס האוסקר. כמו כן הוא הופיע בסרטו השלישי של בילי ויילדר "חמישה קברים לקהיר" בתפקיד פאריד בעל המלון ובדרמה "זרע הדרקון" בתפקיד הסוחר וו ליין. בשנות ה-50 הופיע טמירוף בסרטיו של אורסון ולס "מגע של רשע" בתפקיד דוד ג'ו גראנדי ו"מר ארקדין". בנוסף שיחק בדרמה ההיסטורית "אנסטסיה" בתפקיד בוריס צ'רנוב ובקומדיית המלחמה "יעקובובסקי והקולונל". בשנות ה-60 הרבה טמירוף להשתתף בסרטים אירופאים כשהבולט מכולם היה הסרט המדע בדיוני הצרפתי של ז'אן-לוק גודאר "אלפאוויל", שבו שיחק בתפקיד הסוכן החשאי הנרי דיקסון. טמירוף שיחק גם בסרט הפשע "האחד עשר של דני אושן", בדרמה המשפטית של אורסון ולס "המשפט" ובהפקה המצליחה של וולט דיסני "לויטננט רובינזון קרוזו". טמירוף היה נשוי במשך כ-40 שנה לשחקנית הרוסייה תמרה שיין עד למותו ב-17 בספטמבר 1972 ממחלת הסרטן בגיל 72. הונצח בשדרת הכוכבים של הוליווד. סדי מק'קי (1934) מריאטה השובבה (1935) זעם שחור (1935) ההונאה העליזה (1935) ימות סין (1935) תשוקה (1936) הגנרל שמת בשקיעה (1936) סיפורו של לואי פסטר (1936) אנתוני אדוורס (1936) גבוה, רחב ונאה (1937) השרץ של הצפון (1938) הפיראט (1938) יוניון פסיפיק (1939) מק'גינטי הגדול (1940) האחים קרוסיקן (1941) חמישה קברים לקהיר (1943) למי צלצלו הפעמונים (1943) אחות המשרת שלו (1943) הנס של מורגן קריק (1944) הגשר של סן לואיס ריי (1944) זרע הדרקון (1944) סקנדל בפריס (1946) קסם שחור (1949) מאחז במרוקו (1949) הם שהעזו (1954) מר ארקדין (1955) אנסטסיה (1956) השינה השחורה (1956) מגע של רשע (1958) יעקובובסקי והקולונל (1958) האחד עשר של דני אושן (1960) רומנוף וג'ולייט (1961) המשפט (1962) הצבעוני השחור (1964) טופקאפי (1964) לורד ג'ים (1965) אלפאוויל (1965) לפקינג וחזרה (ההרפתקה המופלאה של מרקו פולו) (1965) המפרק (1965) בעקבות השועל (1966) לויטננט רובינזון קרוזו (1966) 100 רובים (1969) שוד הבנק הגדול (1969) מסתור קטלני (1969) מותו של יהודי (1970) מדיה וקבצים בנושא אקים טמירוף בוויקישיתוף אקים טמירוף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אקים טמירוף, באתר AllMovie (באנגלית) אקים טמירוף, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אקים טמירוף, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אקים טמירוף, באתר "Find a Grave" (באנגלית)