נקודת איסוף

נקודת איסוף (צרפתית: La Rafle) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 2010 בבימויה של רוזלין בוש ובהפקתו של אלן גולדמן, המתאר את פרשת גירושם של היהודים מפריז בתקופת מלחמת העולם השנייה ושילוחם למחנות ההשמדה ("מצוד ולודרום ד'איבר"). הסרט מבוסס על אירועים אמיתיים ומתמקד בסיפורו של ילד אחד, משפחתו וחבריו ובסיפורה של אחות נוצרייה שסייעה ליהודים. הסרט יצא לאקרנים בצרפת ב-10 במרץ 2010 וזכה להצלחה רבה. בישראל הוקרן הסרט לראשונה ב-8 ביולי 2010 בפתיחת פסטיבל ירושלים בהשתתפות הבמאית והשחקנים. משפחת וייסמן כוללת את יוסף (ג'ו) ויסמן בן ה-11, את הוריו שמואל ושרה ושתי אחיותיו הגדולות שרלוט וראשל. המשפחה מתגוררת בפריז, אליה הגיעו שמואל ושרה וייסמן מפולין לפני שנים רבות. עלילת הסרט נפתחת ביוני 1942, כאשר בצרפת שולטים הנאצים ובדרום המדינה שולטת ממשלת הבובות של משטר וישי המשתפת פעולה עם הנאצים. היהודים מצווים לענוד טלאי צהוב ומוטלות עליהם הגבלות שונות שהולכות ומחמירות עם הזמן. משפחת ויסמן מנסה להסתגל למצב החדש בתקווה שהמלחמה תסתיים והם יחזרו לחיות בצורה רגילה, אולם בחשאי מתנהלות ההכנות לגירוש יהודים מצרפת. בבוקר ה-16 ביולי 1942 מגורשת משפחת וייסמן יחד עם שכניהם ו-13,000 יהודים נוספים לאצטדיון מרוצי האופניים בפריז, ולודרום ד'איבר, על ידי המשטרה הצרפתית, שם הם מחכים לגורלם, תוך שהם סובלים מצפיפות קשה, כמעט ללא מזון ומים וללא תנאים סניטריים. על השירותים הרפואיים באצטדיון מופקד ד"ר שיינבאום, רופא יהודי, ואיתו מספר מצומצם של אחיות מהצלב האדום, בהם גם אנט מונוד, אחות נוצרייה צעירה שמזדהה עם סבלם ומחליטה להצטרף אליהם למחנה הריכוז בון-לה-רולאנד, אליו הם מועברים כעבור כמה ימים. לאחר מספר שבועות במחנה הריכוז נשלחים המבוגרים מזרחה, למחנות ההשמדה בפולין, ובמחנה נשארים הילדים. ג'ו וייסמן מצליח להימלט יחד עם ילד נוסף. שאר הילדים נשלחים "מזרחה" (למחנות ההשמדה). בסרט מוצגות תגובות מחאה שונות של תושבי פריז ביחס לאפליית היהודים ופעולות רבות של סיוע והצלה, לצד תגובות אנטישמיות. ז'אן רנו - ד"ר דוד שיינבאום, רופא יהודי גד אלמלח - שמואל וייסמן, אביו של ג'ו וייסמן מלאני לורן - אנט מונוד, אחות נוצרייה הוגו לאברדז - יוסף (ג'ו) וייסמן רפאל אגוגה - שרה וייסמן, אמו של ג'ו וייסמן איוואן פנייה - מולר צילומי הסרט התחילו במאי 2009 ונמשכו 13 שבועות בהשתתפות 9,000 ניצבים. מבנה האצטדיון ששימש כנקודת איסוף ומחנה הריכוז שוחזרו בהונגריה עבור צילומי הסרט. הבסיס לתסריט נכתב על פי עדויות שגבתה הבמאית מג'ו ויסמן ואנט מודו במהלך התחקיר לסרט. מבקר הקולנוע אורי קליין עינה את הסרט "מלכודת דבש נטולת עוצמה רגשית". אתר האינטרנט הרשמי של נקודת איסוף "נקודת איסוף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נקודת איסוף", באתר נטפליקס "נקודת איסוף", באתר AllMovie (באנגלית) "נקודת איסוף", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נקודת איסוף", באתר Metacritic (באנגלית) "נקודת איסוף", באתר אידיבי "נקודת איסוף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עופר מתן, עכבר העיר, "נקודת איסוף": לדאוג לעצמי אל מול פני המוות, באתר הארץ, 8 ביולי 2010 הייתי שם וניצלתי, באתר הארץ, 28 ביולי 2010 - עדות של ניצולה מהאירועים המתוארים בסרט נירית אנדרמן, ז'אן רנו חש קירבה ליהדות, באתר הארץ, 12 ביולי 2010 טל לוין, עכבר העיר, נקודת איסוף הוא סרט הפתיחה בפסטיבל הקולנוע ירושלים, באתר הארץ, 16 ביוני 2010 מבקר הקולנוע מאיר שניצר טען כי הסרט אינו מדייק בפרטים ההיסטוריים ומציג באופן מרוכך את מעורבות העם הצרפתי במעשים המתוארים בו מאיר שניצר, נקודה שחורה: ביקורת על "נקודת איסוף", באתר nrg‏, 24 ביולי 2010 אורי קליין, "נקודת איסוף": יצירה שעדיף למחוק מהזיכרון, באתר הארץ, 20 ביולי 2010