laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אגם פטרישה (ויסקונסין)

אגם פטרישה (באנגלית: Patricia Lake) הוא אגם הממוקם על הגבול בין מחוז אוניידה ומחוז וילאס, במדינת ויסקונסין שבארצות הברית. שטחו של האגם 0.17 קמ"ר (117 דונמים), ועומקו המרבי 7 מטרים. האגם ממוקם צפונית מערבית לאגם קאוואגווסאגה (Kawaguesaga). האגם משמש לדיג, אולם אין אליו דרכי גישה, ושיט בסירות ממונעות באגם אסור. ניתן לדוג באגם דגי זאב נהרות צפוני, בס, וחמנוניים.  לחופיו הדרומיים של האגם אתרי מחנאות. מידע גאוגרפי באתר ממשלת ויסקונסין אגם פטרישה באתר ממשלת ויסקונסין תצלום לוויין ומזג אוויר עדכני באגם פטרישה אגם פטרישה באתר travelwisconsin
פורטוגל באירוויזיון לרוקדים צעירים

פורטוגל השתתפה בתחרות האירוויזיון לרוקדים צעירים 4 פעמים, ב-1989, ב-1991, ב-2011 וב-2017. האירוויזיון לרוקדים צעירים פורטוגל באירוויזיון Eurovision Young Dancers ערך זה הוא קצרמר בנושא פורטוגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוסטריה באירוויזיון לרוקדים צעירים

אוסטריה השתתפה בתחרות האירוויזיון לרוקדים צעירים 5 פעמים, ב-1987, ב-1989, ב-1993, ב-1995 וב-2001. האירוויזיון לרוקדים צעירים אוסטריה באירוויזיון Eurovision Young Dancers (אורכב 21.02.2018 בארכיון Wayback Machine)
מתחם אנרג'י

מתחם אנרג'י הוא מתחם הכולל משרדים ומרכז מסחרי בחדרה. המתחם נמצא בבעלות חברת "אמירי גן". מתחם אנרג'י הוא חלק מתוכנית הבניין העירונית שמספרה חד/1300. המתחם נבנה על אדמות אגרובנק, בשטח שבין תחנת הרכבת חדרה – מערב לכביש 2 וגבעת אולגה, ודרומית לשכונת וויצמן במערב העיר חדרה. בניית המתחם החלה בשנת 2015 והשלב הראשון במתחם שהוא המרכז המסחרי "מול החוף וילג'" הסתיים ב-2018. המתחם כולל מרכז קניות גדול הכולל כשלוש קומות ובעתיד יכלול ארבעה מגדלי משרדים. בניית מגדלי המשרדים החלה בשנת 2019. מול החוף וילג' הוא החלק המסחרי של המתחם וכעת החלק היחיד במתחם שנפתח ובנייתו הסתיימה באופן חלקי. המרכז המסחרי כולל מעל ל-100 חניות בשתי קומות מסחריות, בריכת גלישה, ומתחם מזון הפתוח עד השעות הקטנות של הלילה. חניון המתחם כולל כ-1600 מקומות חנייה בשלושה מפלסים. המרכז המסחרי אינו פתוח בשבת ונמתחה ביקורת על כך מטעם הציבור החילוני בעיר. בתחילת דרכו של המתחם הנגישות למתחם הייתה ברכב פרטי בלבד פרט לקו אוטובוס פנימי שמספרו 1 הנכנס למתחם 7 פעמים ביום שעודנו פעיל. בנובמבר 2019 החל לפעול במתחם חניון חנה וסע הכולל קו אוטובוס בתדירות גבוהה לתל אביב. בנוסף החלו מספר קווי אוטובוס מתל אביב ונתניה לעצור בסמוך למתחם בכיוון צפונה בלבד. בפברואר 2020 נוסף קו אוטובוס פנימי נוסף אשר עובר בסמוך למתחם בשעות העומס. בשנת 2021 נבנה גשר להולכי רגל שיקשר את המתחם אל תחנת הרכבת. מדיה וקבצים בנושא קניון מול החוף חדרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מתחם אנרג'י בחשיפה ראשונה מהאוויר - מתחם העסקים החדש - אנרג'י-פארק שלב א', סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:44) פרוייקט אנרג'י פארק חדרה -קרקעות ישראל, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:06) ענת ג'ורג'י, חדרה מציגה: סעודת השבת האחרונה, באתר TheMarker‏, 16 בפברואר 2024 דניאל שפיר, אנרג'י פארק חדרה: חברת קרקעות ישראל רכשה אופציה נוספת ל־28 דונם, באתר כלכליסט, 10 באפריל 2018 ליאת זנד, חינוך, חברה, פנאי וקבוצת כדורגל בליגת העל - כל הסיבות להגירה החיובית אל העיר חדרה, באתר ynet, 1 ביוני 2020 דותן לוי, חדרה מקדמת מתחם תעסוקה על כביש החוף, באתר כלכליסט, 12 בנובמבר 2019
רכס טרנסטייל

רכס טרנסטייל או מצוק טרנסטייל (באנגלית: Turnstile Ridge; מילולית "רכס מחסום כניסה מסתובב") הוא רכס הרים בקצהו הצפוני של רכס בריטניה באנטארקטיקה. אורכו של הרכס 17 קילומטרים, והוא מצוי 6 קילומטרים צפונית לנונאטאק וסטהייבן. שמו של הרכס ניתן לו על ידי משלחת קרחון דרווין, שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, בשנת 1957. הרכס נקרא בשם זה מאחר שהשלג שהועף ברוחות העזות הזכיר למשלחת מחסום כניסה מסתובב. רכס טרנסטייל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מפות רכס טרנסטייל (אורכב 06.10.2018 בארכיון Wayback Machine) באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס טרנסטייל באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מפת רכס טרנסטייל באתר ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי
נונאטאק וסטהייבן

נונאטאק וסטהייבן (באנגלית: Westhaven Nunatak) הוא נונאטאק מתנשא, הממוקם ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה, 6 קילומטרים דרומית לרכס טרנסטייל. הנונאטאק הוא ההר המערבי ביותר ברכס בריטניה. גובהו של נונאטאק וסטהייבן 2,240 מטרים מעל פני הים. הנונאטאק התגלה לראשונה מן האוויר על ידי ג'י. ר. קליידון מחיל האוויר המלכותי של ניו זילנד, אשר נתן לנונאטאק את שמו (בשל מיקומו במערב הרכס). הנונאטאק מופה ונחקר על הקרקע לראשונה על ידי משלחת קרחון דרווין, שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, בשנת 1957. • New Zealand Journal of Geology and Geophysics, Dec 1962, PP 844, 847 • Alessandro Capra, Reinhard Dietrich, Geodetic and Geophysical Observations in Antarctica: An Overview in the IPY Prespective, PP 17, 28 • Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, PP 298, 392 • I.B. Campbell, G.G.C. Claridge, Antarctica: Soils, Weathering Processes and Environment, P 192 נונאטאק וסטהייבן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נונאטאק וסטהייבן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נונאטאק וסטהייבן באתר הגאזט האנטארקטי SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של נונאטאק וסטהייבן נתונים גאולוגיים והרכב הקרקע של הנונאטאק נונאטאק וסטהייבן, סרטון באתר יוטיוב מידע היסטורי וגאוגרפי הודעת ממשלת ניו זילנד על מתן שם רשמי לנונאטאק
ג'ורג'טאון (אסנשן)

ג'ורג'טאון (באנגלית: Georgetown) היא עיר הבירה של האי אסנשן, חלק מהטריטוריה הבריטית שמעבר לים: סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה (אנ'). העיר ממוקמת בחופו המערבי של האי. בעיר מתגוררת כמחצית מאוכלוסיית האי אסנשן. העיר נוסדה ב-1815 בידי הצי המלכותי הבריטי ונקראה על שם ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג'טאון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה אברבנאל

משה אברבנאל (25 בפברואר 1882 - 10 באוגוסט 1961) היה יוזם ומייסד ראינוע עדן, בית הראינוע הראשון של תל אביב. משה אברבנאל נולד בליוזנה שבפלך מוהילב לחיים, שהיה סוחר בקרמנצ'וג. משפחת אביו התייחסה למגורשי ספרד וצאצאיו של דון יצחק אברבנאל, ומשפחת אמו הייתה ממשפחתו של האדמו"ר רבי שניאור זלמן מלאדי, אבי חסידות חב"ד. בילדותו למד בחדר מסורתי ואחר כך בבית ספר. בין השנים 1902–1912 היה סוחר ותעשיין אריגים ברוסיה, ובשנת 1913 עלה לארץ ישראל והשתקע ב-1914 בתל אביב. הוא בנה את ביתו ברחוב הגלבוע 3 בעיר. מיד עם הגיעו לארץ ישראל הציע להקים בתל אביב הקטנה בית סינמטוגרף (ראינוע). הייתה לכך התנגדות בוועד תל אביב, אך מעטים תמכו ברעיון, ואחד מהם - מרדכי וייסר - נכנס לשותפות עם אברבנאל, וכך הצליח להוציא את תוכניתו לפועל ולהקים את ראינוע "עדן". את השם "עדן" נתן הסופר ש. בן-ציון, שהיה חברו הטוב של מרדכי וייסר. ב-1913 קיבלו מוועד תל אביב זיכיון בלעדי להפעילו למשך 13 שנים. הראינוע נחנך בסרט 'ימי פומפיאה האחרונים'. לאחר פטירת וייסר המשיך אברבנאל בשותפות עם בנו משה, ומאוחר יותר הפעיל עמו בשותפות את קזינו גלי אביב, מבנה מיוחד שעמד על כלונסאות בחוף הים מעל המים. אברבנאל נפטר ביום חמישי 10 באוגוסט 1961 בבית החולים איכילוב ונקבר למחרת היום בבית הקברות קריית שאול בתל אביב. אחד מנכדיו הוא עודד אברבנאל (1925-2022), מראשוני חיל האוויר הישראלי ומבכירי טייסי אל על בשנות ה-70 של המאה ה-20. 'אברבנאל, משה', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 21. (הספר בקטלוג ULI) קַדְמַת "עֵדֶן" - פרקים מהגדת בית הקולנוע הראשון בתל אביב נפטר משה אברבנאל, הַבֹּקֶר, 11 באוגוסט 1961 ר' משה אברבנאל למנוחת עולמים, הצופה, 13 באוגוסט 1961 עופר אדרת, עודד אברבנאל, הטייס החטוף הראשון, מת בגיל 96, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2022 קווים לדמותם באתר חיל האוויר. על ירחמיאל שרם ראו: דוד תדהר (עורך), "ירחמיאל שרם", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2641.
בית כהן-שרת

בית כהן-שרת הוא מבנה שהוקם בשנת 1933 בשכונת תל בנימין ברמת גן כביתם של יהודית והיינריך (חירם) כהן ושימש בין השנים 1949–1953 כביתו של ראש הממשלה השני, משה שרת. הבית מיועד לשימור על ידי עיריית רמת גן. בשנת 2022 שימש המקום אתר צילום של הסרט גן קופים, בבימויו של אבי נשר. בסרט מוצג המבנה כביתו של גיבור העלילה הסופר אמיתי קריב (המגולם על ידי השחקן אדיר מילר). הבית בן שתי הקומות נבנה בסגנון הבינלאומי ובהשפעה הקוביסטית על ידי האדריכלית ג'ניה אוורבוך, מחלוצות האדריכלות הבינלאומית בישראל. התפיסה הקוביסטית ייחודית בשליטה בבית, שאינה רק בחזית הבית, אלא גם בעיצוב הפנים הפונקציונלי ועיצוב הנוף והגינה, הכוללת בריכות נוי ומזרקה. הוקם ב-1933 בשכונת תל בנימין ברמת-גן עבור הזוג יהודית, נכדתו של אהרן שלוש, והיינריך (חירם) כהן, בנקאי ידוע מתל אביב, ממייסדי העיר נהריה ומייסד תנועת הצופים ברמת גן. הזוג בחר לעבור לשכונת תל בנימין הכפרית כדי להתרחק מהרעש בתל אביב, בה הייתה בבעלותם חנות הכלבו ״חפצי בה״ שהייתה באותם ימים הגדולה בארץ. הבית היה אחד מעשרת הבתים הראשונים שהוקמו בשכונה. בשנת 1949 נרכשה הווילה על ידי רשויות מדינת ישראל עבור שר החוץ משה שרת שעבר להתגורר במבנה, באותה תקופה התגוררו באותה שכונה ובסמיכות לבית שגרירים רבים, ביניהם שגריר ארצות הברית הראשון, ג'יימס מקדונלד. בשנת 1953 לאחר שנבחר שרת לכהן כראש הממשלה השני של מדינת ישראל הפך הבית למעונו של שגריר איטליה שהתגורר בו עד 1988, אז עבר לבית אחר בשכונה, מאז נותר הבית נטוש. ב-2012 נכלל הבית בתוכנית השימור של עיריית רמת גן. ב-2013 אושרה תוכנית שימור והסבה של הבית וצפוי לעבור שיפוץ, במסגרתו יוסב למבנה ציבורי-עירוני להשכלת מבוגרים. בית כהן-שרת, לפני קום המדינה חזית הבית הנטוש, 2020 מבט לאחורי הבית, 2020 פנים הבית, 2020 מדיה וקבצים בנושא בית כהן-שרת בוויקישיתוף רחוב מקדונלד 3, רמת-גן – וילה שרת, תוכנית שימור מאת אמנון בר אור גזית אדריכלים בע״מ תמר טוכלר וננה שנקר, כשנדל"ן פוגש פיסת היסטוריה, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל תוכנית שימור לרמת גן מס': רג/ 340/ ג/ 90/ 77
ארטיום לובוב

ארטיום לובוב (ברוסית: Артём Лобов; נולד ב-11 באוגוסט 1986 בגורקי, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא אמן לחימה מעורבת רוסי-אירי מקצועני המתחרה במשקל נוצה באליפות הלחימה האולטימטיבית. מתחרה באופן מקצועני מאז 2010 כחבר בצוות "הלוחם האולטימטיבי: צוות מקגרגור נגד צוות פאבר" והוא גם התחרה ב-ACB, כמו גם בארגוני ההיאבקות הבריטים. הוא חי בדבלין וחבר בצוות SBG אירלנד. חברו הטוב של קונור מקגרגור. אליפות הלחימה האולטימטיבית קרב הלילה (פעם אחת) נגד קאב סוונסון ארטיום לובוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארטיום לובוב, ברשת החברתית אינסטגרם ארטיום לובוב, באתר BoxRec ארטיום לובוב, באתר אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC) ארטיום לובוב, באתר שרדוג ארטיום לובוב, באתר טאפולוגי ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זיוה בן-פורת

זיוה בן-פורת (נולדה ב-1937) היא חוקרת ספרות המתמחה בנושא אינטרטקסטואליות לסוגיה בספרות ובתרבות (כולל הפופולרית). פרופסור אמריטה בחוג לתורת הספרות הכללית באוניברסיטת תל אביב. כיום היא מלמדת במחלקה לתרבות, יצירה והפקה במכללה האקדמית ספיר. בן-פורת נולדה באוסטריה ועלתה לארץ ישראל בגיל רך. היא חברת קיבוץ רעים, השוכן בנגב המערבי, בעוטף עזה. למדה הוראה בסמינר הקיבוצים ובשנת 1958 פתחה את בית הספר היסודי בקיבוץ ולימדה בו שש שנים. בהמשך, בתקופת לימודיה באוניברסיטת תל אביב לימדה אנגלית בבית הספר ברעים וספרות במוסד החינוכי "מעלה הבשור", בקיבוץ מגן. במסגרת עבודתה ב"מעלה הבשור" לקחה חלק בפיתוח תוכנית לימודים ייחודית בתחום הספרות. בעלת תואר ראשון בספרות עברית וספרות אנגלית מטעם אוניברסיטת תל אביב, תואר שני בספרות אנגלית מטעם אוניברסיטה זו, ותואר דוקטור בספרות השוואתית מטעם אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בהנחיית פרופ' רוברט (אורי) אלטר. בשנים 2000–2008 עמדה בראש המכון הישראלי לפואטיקה וסמיוטיקה ע"ש פורטר באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1993 - 2008 הייתה עורכת ראשית של הסדרה "ספרות/משמעות/תרבות" בהוצאת הקיבוץ המאוחד. אדרת לבנימין, ספר היובל לבנימין הרשב, עורכים - זיוה בן פורת, תל אביב, 2001. ליריקה ולהיט, זיוה בן-פורת בשיתוף עם: הרי גולומב, יהודית גלוזמן, משה גלעד, אורלי לובין, רחל פן, עוזי שביט ורקפת שפי ; איורים - דודו גבע, תל אביב, 1989. הסתיו בשירה העברית, על הקשרים בין מציאות, מושגים והיצגים ספרותיים וגילויהם בשירה, משרד הביטחון, תל אביב, 1991. דף הבית של פרופ' בן-פורת רשימת המאמרים של זיוה בן-פורת באתר רמב"י מידע על זיוה בן-פורת בקטלוג הספרייה הלאומית זיוה בן-פורת, דף שער בספרייה הלאומית זיוה בן-פורת, בלקסיקון הספרות העברית החדשה ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סת' לואו

סת' לואו (Seth Low; ‏18 בינואר 1850 – 17 בספטמבר 1916) היה מורה ופוליטיקאי אמריקאי. כיהן כראש עיריית ברוקלין, כנשיא אוניברסיטת קולומביה וכראש עיריית ניו יורק. לואו גדל בברוקלין. השלים את השכלתו בשנת 1870 באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1880 לואו ובת זוגו אן וורו סקולי, בתו של השופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית בנג'מין רובינס קרטיס (אנ'), לא נולדו להם ילדים ואימצו שלושה ילדים. בשנת 1881 נבחר לואו לתפקיד ראש עיריית ברוקלין. לואו לא המשיך בקדנציה שלישית בשנת 1885, עקב תמיכתו במועמדותו של גרובר קליבלנד בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1884 כנגד ג'יימס בליין. כראש עיריית ברוקלין פעל להקמת בתי ספר חדשים, חלוקת ספרי לימוד לתלמידים. פעל לחיזוק מעמדה של ברוקלין באספה הכללית. לאחר כהונתו כראש עיריית ברוקלין, בשנת 1890, קיבל לואו את תפקיד נשיא "קולומביה קולג'", הוא שינה את שמה ל"אוניברסיטת קולומביה", והעביר אותה ממידטאון מנהטן למיקומה הנוכחי במורנינגסייד הייטס (אנ'). ב-4 ביולי 1899 היה לואו אחד מנציגות ארצות הברית וועידת השלום הבינלאומית בהאג, יחד עם אלפרד תייר מהן. לואו התמודד בבחירות הראשונות לראשות עיריית ניו יורק המאוחדת, אך לא נבחר בשל מחלוקת עם טמאני הול. בבחירות בשנת 1901 נבחר לואו. בבחירות נתמך לואו על ידי הסופר מארק טוויין. והחל בתפקידו מ-1 בינואר 1902. לואו פעל להורדה במיסים ולשיפור במערכת החינוך. לואו התמודד בשנית בבחירות בשנת 1903 ולא נבחר, וסיים את תפקידו ב-31 בדצמבר 1903. משנת 1907 היה יו"ר אוניברסיטת טסקיגי (אנ'). בנוסף כיהן כנשיא המכון הארכאולוגי של אמריקה (אנ'), נשיא הפדרציה האזרחית הלאומית (אנ') וכסגן נשיא האקדמיה למדעים של ניו יורק. באביב 1916 חלה בסרטן, ומת ב-17 בספטמבר 1916. מדיה וקבצים בנושא סת' לואו בוויקישיתוף סת' לואו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי סת' לואו בפרויקט גוטנברג (באנגלית) סת' לואו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Low, Seth, American National Biography (אנ') Mark Twain, Seth Low and the Fusion party, www.twainquotes.com ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סנדהמן

סנדהמן (בשוודית: Sandhamn) הוא יישוב קטן באי סנדון שבאיי סטוקהולם, שוודיה. היישוב ממוקם כ-50 קילומטרים מזרחית לעיר סטוקהולם. לסנדהמן נמל טבעי מהחשובים באיי סטוקהולם, עם גישה נוחה לבירה השוודית. סנדהמן הוא אתר נופש ימי פופולרי החל משלהי המאה ה-19 ולמרות שמתגוררים בו כמאה תושבים קבועים, מספר התושבים בקיץ מגיע לבין 2,000 ל-3,000. הנמל המקומי יכול לקבל 350 אוניות בו זמנית. באי מתקיימת מדי שנה תחרות השיט 'Gotland runt' (אנ') (שוודית: סובב גוטלנד), תחרות השיט היוקרתית ביותר בים הבלטי ומשתתפות בו כ-300 סירות שיט בממוצע. האי סנדון מוזכר לראשונה במסמכים היסטוריים מהמאה ה-13 כשמגנוס השלישי, מלך שוודיה, שלח מכתב ובו תרומה למנזר סנט קלייר בסטוקהולם. עד המאה ה-17 האי ככל הנראה לא היה מיושב ותושבי האיים השכנים השתמשו בו כמרעה. במהלך כהונתו של קרל האחד עשר, מלך שוודיה (1697–1660), המעבר הימי בסנדהמן נפתח לייבוא סחורה. עם גדילת ייבוא הסחורה, גדל הצורך בנתבים ובשלהי המאה ה-17 הגיעו המתיישבים הקבועים הראשונים לאי ולסנדהמן בפרט. באמצע המאה ה-19, לאור גדילת הסחר באזור, מרבית תושבי אקנו (Eknö) השכנה עברו אל סנדהמן ושם השתקעו. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19, התגוררו בסנדהמן 300 תושבים, מה שהפך את סנדהמן לאחד היישובים הגדולים באיי סטוקהולם. באותן שנים הפך היישוב לפופולרי ולאתר נופש עבור בני המעמד הגבוה. בסוף המאה, מועדון היאכטות המלכותי של שוודיה החל לארגן באזור תחרויות שיט עקב קרבתה של סנדהמן לבירה השוודית. החל משנת 1937 נערכת ביישוב תחרות שיט ליאכטות בשם "Gotland runt" (אנ') (שוודית: סובב גוטלנד). מסלול השיוט מתחיל ומסתיים בסנדהמן ובמהלכו מקיפות היאכטות את האי גוטלנד. בסדרת ספרי מילניום, שהפכה לסדרת סרטים, לדמות מרכזית בשם מיקאל בלומקוויסט יש בקתה בסנדהמן אליה הוא מגיע כדי להירגע או לכתוב. סדרת הדרמה 'רציחות סנדהמן' (גר') מצולמת באי. סנדהמן בתצלום אווירי תחנת הניתוב של סנדהמן מאפיה בסנדהמן בית המכס של סנדהמן קפלה בסנדהמן אשר נבנתה בשנת 1934 מדיה וקבצים בנושא סנדהמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנדהמן ההיסטוריה של סנדהמן (בשוודית)
On Monday of Last Week

ביום שני בשבוע שעבר (באנגלית: On Monday of Last Week) הוא סרט מסוגת דרמה משנת 2017 אשר עוקב אחר חייה של, קמרה, אישה ניגרית, במסעה למימוש עצמי. הסרט נכתב ובוים על ידי הבמאית, והמפיקה הגנאית, אקוסואה אדומה אווסו. הסרט מבוסס על הסיפור The Thing Around Your Neck On Monday of Last Week של צ'יממנדה נגוזי אדיצ'יה, סופרת ופמיניסטית ניגרית. הסרט הוא סרט קצר באורך של 14 דקות. קרין פרסונס (אנ') - טרייסי פיטר ריני - ניל ג'יל שקנר - מארן הסרט היה מועמד לפרס פרס האקדמיה האפריקאית לקולנוע בתור הסרט הקצר הטוב ביותר בשנת 2017, וכן היה מועמד לפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסיאטל, ב-2018. "On Monday of Last Week", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "On Monday of Last Week", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "On The Verge: Producer - Akosua Adoma Owusu", The Style HQ (ארכיון) "Another Chimamanda Ngozi Adichie Story Is Being Adapted Into a Film"., Essence.com Debar, Priscilla., "Meet the Ghanaian filmmaker who’s adapting Chimamanda Ngozi Adichie", True Africa.co
תיאור כל העולם ועמיו

תיאור כל העולם ועמיו (בלטינית: Expositio totius mundi et gentium) הוא סקר גאוגרפי-מסחרי קצר, שנכתב על ידי אזרח אנונימי של האימפריה הביזנטית, שחי בזמן שלטונו של הקיסר קונסטנטיוס השני. המקור היווני, שנתחבר בין השנים 350–362 לספירה, אבד, אולם הגיע לידינו באמצעות שני תרגומים לטיניים שנעשו במהלך המאה ה-6. החיבור מורכב משלושה חלקים. הראשון (סעיפים 1–21) מתאר ארצות ממזרח לאימפריה הרומית וכולל את המידע הגאוגרפי הכי אגדתי והפחות מדויק. החלק השני (סעיפים 22–62), הארוך ביותר, מתאר את הפרובינקיות של האימפריה ביבשת, ואילו השלישי (סעיפים 63–68) מתאר פרובינקיות באיים. מעט ידוע על המחבר האנונימי של החיבור, אולם רמזים מתוך הטקסט משמשים לאיסוף מידע. יש עיסוק בולט בחיבור במסחר וערי נמל. הסביבה הכלכלית שולטת בחיבור והמחבר עוסק רבות במוצרים של האדמה והתעשייה, במיוחד בטקסטיל. הוא מציין 61 ערים, שרק 16 מתוכן נמצאות בחלק המערבי של האימפריה. נראה כי המחבר הכי קשור לערי סוריה, פיניקיה וארץ ישראל. בדרך כלל מניחים שהמחבר היה יליד סוריה. גם דתו של המחבר היא תעלומה. בזמן שהוא מזכיר סופרים יוונים רבים (ברוסוס, מנתון, אפולוניוס מסתורי, מנאנדרוס מאפסוס, הרודוטוס ותוקידידס), הוא כמעט ואינו מראה סימן כלשהו להשפעה על ידם, או לחינוך משמעותי כלשהו, וייתכן שרק ידע אודותם באמצעות היכרותו עם החיבור נגד אפיון של יוסף בן מתתיהו, שאותו הוא מכנה "מורה היהודים". מצד אחד, סביר יותר שיוספוס היה ידוע לנוצרי. הטקסט גם כולל אזכורים מתוך הביבליה וביטויים נוצריים. אלא שהטקסט אינו מראה עניין בכנסיות או באתרים הקדושים המתועדים באיטינראריום (אנ') הנוצרי המאוחר יותר, והוא נוטה יותר לציין בעיר משחקים מרתקים, יינות טובים ונשים יפות, בזמן שהוא מציג חיבה ברורה כלפי פולחנים פגניים. אחד התרגומים ששרדו, שמתוכו נלקח שמו הידוע של החיבור (Expositio totius mundi), כיום אבד גם הוא, אולם נשמר על ידי ז'אק גודפרוי (אנ') בהדפסה של הטקסט משנת 1628. תרגום אחר, מתוך כתב יד שהוחזק במנזר בנדיקטי (אנ') בקאווה דה טירני (אנ'), ליד נאפולי, פורסם ב-1831 על ידי אנג'לו מאי (אנ') ונושא את השם "תיאור כל העולם" (Descriptio totius mundi). ה-"Descriptio" מקוצר יותר מה-Expositio, אולם הוא כתב היד היחיד הכולל את תחילתו של החיבור. בין ערי ארץ ישראל, המחבר מציין את קיסריה ומגדיר אותה כעיר מקסימה שופעת בכל דבר. העיר רשומה גם כאחת מערי פיניקיה וסוריה המשתתפות במשחקי הקירקוס, והיא ידועה גם בשל הצגות הפנטומימה שלה. ערים נוספות בארץ ישראל שניתן להן חשיבות בחיבור, הן ניאפוליס (שכם), פתולימאיס (עכו), אלאותרופוליס (בית גוברין), סקיתופוליס (בית שאן) המפורסמת בשל תעשיית הפשתן שלה, יריחו המגדלת את עץ התמר הידוע בשם "ניקוליאה", לוד, עזה ואשקלון המפורסמת בשל מתאבקיה. את עכו ובית גוברין כולל המחבר בין מספר ערים "מצוינות". קיסריה, שכם ולוד "מייצאות ארגמן באיכות גבוהה". כל הערים הללו "ידועות עבור פוריותן בדגן, יין וזיתים, ויש בהן מכל טוב". Woodman, J. E., 1964. The Expositio totius mundi et gentium: Its Geography and Its Language. MA Thesis, The Ohio State University מנחם שטרן - M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II: CXXXIV. Expositio totius mundi et gentium, p. 495 M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II: CXXXIV. Expositio totius mundi et gentium, p. 497
פלימות' סובורבן

פלימות' סובורבן (באנגלית: Plymouth Suburban) הוא מגוון סוגי מכוניות סטיישן מתוצרת חטיבת "פלימות'" בקונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר אשר יוצרו בין השנים 1949–1978. 2 דלתות + חצי דלת אחורית (החלון האחורי יורד לחלק התחתון של הדלת אשר נפתחת בחלקה התחתון - דור שני). 4 דלתות + דלת אחורית (דור ראשון: החלון האחורי מתקפל כלפי מעלה, הדלת נפתחת בחלקה התחתון בלבד, דור שני: החלון האחורי יורד לחלק התחתון של הדלת אשר נפתחת בחלקה התחתון, דור שלישי: דלת אחורית נפתחת לצד או בחלקה התחתון בלבד). יוצר בין השנים 1949-1955 מנוע: V8 צילינדרים מערכת קירור מנוע: 3.75 גלון 2-4 דלתות תאוצה בין 0 - 97 קמ"ש היא 24.6 שניות מערכת חשמל - 6 וולט, גנרטור - 40 אמפר מכל דלק - 64.35 ליטר צמיגים: 6.40x15 אינץ' יוצר בין השנים 1956-1961 "De Luxe Suburban" "Custom Suburban" "Sport Suburban" יוצר בין השנים 1968-1978 דגמי "פלימות' סובורבן" היוו חלק מדגמי "Fury Suburban" "Suburban Wagon" "Custom Suburban Wagon " "Sport Suburban Wagon" "פלימות' סובורבן", שנת 1950 "פלימות' סובורבן", שנת 1950 "פלימות' סובורבן", שנת 1958 "פלימות' סובורבן", שנת 1959 "פלימות' סובורבן קוסטום", שנת 1970 "פלימות' סובורבן קוסטום", שנת 1970 "פלימות' סובורבן קוסטום", שנת 1970 פלימות' פורי ספורט סובורבן, שנת 1972 פלימות' פורי ספורט סובורבן, שנת 1972 קרייזלר פלימות' מודל Q פלימות' מודל 30U פלימות' ניו-פיינר פלימות' דה לוקס פלימות' פלאזה פלימות' ואליאנט פלימות' רליאנט מדיה וקבצים בנושא פלימות' סובורבן בוויקישיתוף פלימות' סובורבן, סרטון באתר יוטיוב פלימות' סובורבן, סרטון באתר יוטיוב פלימות' סובורבן, סרטון באתר יוטיוב "פלימות' סובורבן", שנת 1950 - 2 דלתות barrett-jackson.com/Events/Event/Details/1950-PLYMOUTH-SUBURBAN-2-DOOR-WAGON "פלימות' סובורבן" - שנת 1950 hemmings.com/magazine/hcc/2016/08/Suburban-Simplicity---1950-Plymouth-Suburban "פלימות' סובורבן" 1950 - הרכב בעל 101 השימושים hemmings.com/blog/2015/12/30/the-car-with-101-uses-1950-plymouth-suburban "פלימות' סובורבן" שנת 1978 oldcarbrochures.com/static/NA/Plymouth/1978_Plymouth/1978_Plymouth_Fury
הינד רוסתום

הינד רוסתום (בערבית: هند رستم), שם הבמה של נרימאן חוסיין מוראד (12 בנובמבר 1929 – 8 באוגוסט 2011), הייתה שחקנית מצריה, מגדולות השחקניות של עידן הזהב של הקולנוע המצרי. המראה החיצוני שלה הקנה לה את הכינוי "מרילין מונרו של המזרח" (בערבית: مارلين مونرو الشرق). הינד רוסתום כיכבה בלמעלה מ-80 סרטים במהלך הקריירה שלה. רוסתום נולדה בשכונת מוחרם בכ, באלכסנדריה, מצרים, ב-12 בנובמבר 1929, לאב טורקי ואם ערבייה. היא התחילה את הקריירה שלה בגיל 16 עם הסרט פרחים וקוצים. ההצלחה האמיתית הראשונה שלה הייתה ב-1955, כאשר הבמאי המפורסם חסן אל-אימאם הציע לה תפקיד בסרט בנות הלילה. הסרטים המפורסמים בהם השתתפה כוללים את אבן חמידו ב-1957; סרטו של יוסף שאהין תחנת הרכבת עם פריד שאוקי ב-1958; סרטו של צלאח אבו סיף נדודי שינה עם פאתן חמאמה, עומר שריף ורושדי אבאזה ב-1958; מאבק בנילוס עם עומר שריף ורושדי אבאזה ב-1959; ושאפיקה הילדה הקופטית בשנת 1963. רוסתום הייתה ידוע כמלכה הפתייניות בקולנוע המצרי, "מרילין מונרו של המזרח (או של הקולנוע המצרי)." היא החליטה לפרוש ממשחק בשנת 1979, כיוון שרצתה שהקהל יזכור אותה בצעירותה. רוסתום דחתה הצעה של מיליון לירות מצריות עבור כתיבת הביוגרפיה שלה, בחודש דצמבר 2002. ההצעה הוגשה מטעם ערוץ לוויין מצרי וביקשה לתאר את החיים שלה בסדרת דרמה. היא התבקשה להגיש את ההיסטוריה המלאה של העבר שלה, הישגים, חוויות העבודה עם שחקני עבר בולטים, כגון פריד שאוקי, יוסף שאהין, שכרי סרחאן, ושאדיה. רוסתום אמרה כי סירבה למכור את חייה כאמצעי בידור, כיוון שהחיים האישיים שלה נוגעים לה בלבד ולא לאף אחד אחר. רוסתום הייתה נשואה פעמיים: לחסן רדא, במאי הקולנוע ואבי בתה היחידה, ולמוחמד פיאד, רופא. ב-8 באוגוסט 2011, רוסתום נפטרה בבית החולים אל-מוהנדסין בגיזה בעקבות התקף לב, בגיל 81. מדיה וקבצים בנושא הינד רוסתום בוויקישיתוף הינד רוסתום, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הינד רוסתום, באתר AllMovie (באנגלית) הינד רוסתום, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הינד רוסתום באתר IMDb הביוגרפיה של הינד רוסתום באתר Bibliotheca Alexandrina ריאיון עם הינד רוסתום (בערבית) מאמר בעיתון אל-אהראם (בערבית) "Hend Rostom". IMDb. נבדק ב-2017-01-19. "Hind Rustom, AlexCinema". www.bibalex.org. נבדק ב-2017-01-19. MAXIMILLIEN., DE, (2018). STARS ILLUSTRATED MAGAZINE. APRIL 2018. ECONOMY EDITION. [S.l.]: LULU COM. p. 120. ISBN 138770933X. OCLC 1032280396.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link) "‘Marilyn Monroe of Arabia’ Hind Rostom dies", Arab News, 2011-08-10. De., Lafayette, Maximillien (2011). Hind rostom : the world's greatest actress (a synopsis). [Place of publication not identified]: Lulu Com. ISBN 1257054198. OCLC 941695283. Rym T. Ghazal, "The Other Marilyn Monroe," Huffington Post, 08/13/2012 Rym Ghazal, "Egyptian screen siren Hind Rostom was an accidental feminist," The National, July 7, 2012. Dina Aboul Hosn, "Egyptian cinema sensation dies of heart attack at 82," GulfNews, August 10, 2011. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הינד רוסתום".