איסלנד במשחקים האולימפיים

איסלנד משתתפת במשחקים האולימפיים מאז האולימפיאדה בברלין בשנת 1936. עוד קודם לכן, השתתפו ספורטאים איסלנדים באולימפיאדת סטוקהולם (1912), כחלק מהמשלחת הדנית, מאחר שהייתה עדיין תחת שלטון דנמרק, ורק ב-1918 שודרג המעמד האוטונומי שלה. אף שהיו חלק מהמשלחת הדנית, כיום מקובל לשייך לאיסלנד את הישגיהם של הספורטאים האיסלנדים באולימפיאדת סטוקהולם. במשחקי החורף משתתפת איסלנד מאז אולימפיאדת סנט מוריץ (1948), למעט אולימפיאדת סאפורו (1972) ממנה נעדרה. אף ספורטאי איסלנדי לא זכה במדליה אולימפית במשחקי החורף, והישגיהם היו בדרך כלל נמוכים מאוד. שני ספורטאים איסלנדים התחרו במסגרת המשלחת הדנית באולימפיאדת סטוקהולם. הבכיר שבהם, המתאבק סיגוריון פטורסון, דורג במקום השישי. באולימפיאדות הראשונות בהן השתתפה כמשלחת עצמאית, מאז ברלין 1936, רשמו הספורטאים האיסלנדים הישגים סמליים בלבד. במדליה הראשונה עבור איסלנד זכה האתלט ויליאלמור איינרסון בתחרות הקפיצה משולשת באולימפיאדת מלבורן (1956). איינרסון קבע שיא אולימפי חדש כשקפץ למרחק של 16.26 מטרים, אך הפסיד את מדליית הזהב כאשר שיאן העולם הברזילאי אדהמר דה סילבה קפץ אחריו למרחק של 16.35 מטרים. באולימפיאדת רומא (1960) לא הצליח איינרסון לשחזר את הישגו, וסיים במקום החמישי. הפעם הבאה בה זכה ספורטאי איסלנדי במדליה אולימפית הייתה רק באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), אז זכה הג'ודוקא ביירני פרידריקסון במדליית ארד. מטיל הכידון איינר ויליאלמסון העפיל לגמר ודורג שישי, ונבחרת הכדוריד דורגה אף היא במקום השישי במשחקים אלה. באולימפיאדת סיאול (1988) דורגה נבחרת הכדוריד במקום השמיני. באולימפיאדת ברצלונה (1992) נבחרת הכדוריד כלל לא הייתה אמורה להשתתף, אך בעקבות החלטת הוועד האולימפי הבינלאומי לאסור על השתתפותה של יוגוסלביה במשחקים אלה, כחלק מהסנקציות שהוטלו עליה, הוזמנה נבחרת איסלנד לטורניר במקומה, ורשמה את הדירוג הגבוה ביותר שלה עד אז - המקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת המשלחת המאוחדת ובמשחק על מדליית הארד לנבחרת צרפת. בנוסף, בלט מטיל הכידון סיגורדור איינרסון, שדורג במקום החמישי. באולימפיאדת סידני (2000) הייתה האתלטית ואלה פלוסאדוטיר לאישה האיסלנדית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית, עם זכייתה במדליית הארד בתחרות הקפיצה במוט. אתלטית נוספת, גונדרון ארנרדוטיר, סיימה במקום השביעי בריצת 400 מטר משוכות. השחיין ארן ארנרסון העפיל אף הוא למקצה גמר, במשחה ל-200 מטר גב, וסיים במקום הרביעי. באולימפיאדת אתונה (2004) בלטו שני ספורטאים איסלנדים: האתלטית ת'וריי אדה אליסדוטיר סיימה במקום החמישי בקפיצה במוט והמתעמל רונאר אלכסנדרסון דורג במקום השביעי בתרגיל על סוס הסמוכות. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) נרשם הישג השיא של איסלנד בספורט כאשר נבחרת הכדוריד שלה זכתה במקום השני ובמדליית כסף לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת ספרד, והפסידה בגמר לנבחרת צרפת 23–28. במשחקים אלו הייתה איסלנד המדינה בעלת שיעור האוכלוסין הנמוך ביותר שזוכה במדליה כלשהי. באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה נבחרת הכדוריד את שלב הבתים ללא הפסד, אך הודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת הונגריה, לאחר שתי הארכות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לא השיגה המשלחת האיסלנד מדליות, ההישגים הטובים ביותר נרשמו על ידי השחייניות רפנהילדור לות'רסדוטיר שסיימה שישית בגמר משחה 100 מטר חזה ואיגלו אוסק גוסטפסדוטיר שסיימה שמינית בגמר 200 מטר גב וקבעה שיא לאומי חדש. באולימפיאדות הקיץ: בענפי הקיץ: איסלנד במשחקים הפאראלימפיים איסלנד במשחקים האולימפיים לנוער אתר הוועד האולימפי והתאחדות הספורט של איסלנד (באיסלנדית) 36 facts about the Olympic medal count, אתר yahoo, ‏24 באוגוסט 2008 "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)