laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
היינריך קרויץ

היינריך קרל פרידריך קרויץ (באנגלית: Heinrich Carl Friedrich Kreutz;‏ 8 בספטמבר 1854 – 13 ביולי 1907) היה אסטרונום גרמני. הבולט ביותר מבין מחקריו הוא על מסלוליהם של מספר שביטים מחככי שמש, שחשף כי כולם עצמים קשורים, שנוצרו כאשר שביט מחכך שמש גדול מאוד התפצל כמה מאות שנים קודם לכן. הקבוצה ידועה כיום בשם שביטי קרויץ, ויצרה כמה מהשביטים הבהירים ביותר שנראו אי פעם, כולל X/1106 C1 ושביט איקייה-סקי. ייתכן שמקור הקבוצה היה השביט הגדול משנת 371 לפנה"ס. קרויץ נולד בזיגן ב-1854, וקיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת בון ב-1880 על מסלול השביט C/1861 J1. ב-1882 עבר לקיל, ועבד שם במצפה הכוכבים ובאוניברסיטה. ב-1896 הוא הפך לעורך ה-Astronomische Nachrichten (Astronomische Nachrichten), כתב העת האסטרונומי המוביל של אותה תקופה, ושימש בתפקיד עד מותו ב-1907. כוכב הלכת המינורי קרויץ 3635 (3635 Kreutz), שהתגלה על ידי לובוש קוהואוטק ב-1981, נקרא על שמו. Obituary - 1907, Publications of the Astronomical Society of the Pacific, v. 19, p. 248 מדיה וקבצים בנושא היינריך קרויץ בוויקישיתוף היינריך קרויץ, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה Biography from SEDS Marsden B.G. (1967), "The Sungrazing Comet Group", The Sungrazing Comet Group I, vol. 72, The Astronomical Journal, p. 1170, Bibcode:1967AJ.....72.1170M, doi:10.1086/110396 Marsden B.G. (1989), "The Sungrazing Comet Group II", The Astronomical Journal, 98: 2306, Bibcode:1989AJ.....98.2306M, doi:10.1086/115301 Hockey, Thomas (2009). The Biographical Encyclopedia of Astronomers. Springer Publishing. ISBN 978-0-387-31022-0. Retrieved August 22, 2012. Schmadel, Lutz D. (2006). ((2006) (3635) Kreutz (1.79, 0.08, 19.2) In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. doi:10.1007/978-3-540-34361-5. ISBN 978-3-540-34361-5.
קיון אליס

קיון טייריס אליס (באנגלית: Keon Tyrese Ellis; נולד ב-8 בינואר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת סקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע. אליס נולד ביוסטיס שבפלורידה. בין השנים 2018–2020 למד במכללת פלורידה סאות'ווסטרן, ובשנתיים הבאות למד באוניברסיטת אלבמה. בעונתו האחרונה בליגת המכללות, 2021/2022, העמיד ממוצעים של 12.1 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק. אליס לא נבחר בדראפט ה-NBA‏ 2022, אולם חתם אחרי הדראפט על "חוזה דו-כיווני" בסקרמנטו קינגס. בפברואר 2024, לאחר כעונה וחצי בסקרמנטו, הומר חוזהו לחוזה NBA סטנדרטי. לקראת סיום עונת 2023/2024 תפס את מקומו של קווין הרטר הפצוע בחמישייה הפותחת של הקינגס. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA Sacramento Kings Sign Keon Ellis
1757 בצרפת

שנת 1757 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 770 שנות לאום. לואי החמישה עשר, מלך צרפת 14 במרץ – מלחמת שבע השנים: האדמירל הבריטי ג'ון בינג הוצא להורג. 3 בפברואר – וולני, היסטוריון ומדינאי (נפטר ב-1820) 18 ביוני – איגנץ פלייל, מלחין יליד אוסטריה (נפטר ב-1831) 19 באוגוסט – ז'אן-בטיסט אניבאל אובר דה בייה, גנרל ופוליטיקאי (נפטר ב-1797) 6 בספטמבר – המרקיז דה לה פאייט, איש צבא ופוליטיקאי (נפטר ב-1834) 9 באוקטובר – שארל העשירי, מלך צרפת (נפטר ב-1836) (קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1757) 9 בינואר – ברנאר דה פונטנל, פילוסוף ומדען (נולד ב-1672) 17 באוקטובר – רנה אנטואן פרשו דה ראומיר, מדען (נולד ב-1683) מדיה וקבצים בנושא 1757 בצרפת בוויקישיתוף
XXV

XXV הוא אלבום ההופעה הרביעי של הזמר-יוצר עברי לידר, אשר יצא לאור ב-19 באוקטובר 2022. האלבום יצא לאור לאחר סיבוב ההופעות באותו שם, אשר נערך לכבוד ציון 25 שנים לתחילת הקריירה המוזיקלית של לידר. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי עברי לידר.
אדריאן טודמן

אדריאן רג'ינה טודמן (באנגלית: Adrianne Regina Todman) היא פקידת ממשל אמריקאית אשר מכהנת כסגנית מזכירת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית בממשל ביידן מאז יוני 2021. מאז מרץ 2024 היא ממלאת מקום מזכירת השיכון והפיתוח העירוני, בעקבות התפטרותה של המזכירה מרשה פאדג'. טודמן נולדה וגדלה באיי הבתולה של ארצות הברית. בשנת 1991 השלימה את לימודיה הגבוהים במכללת סמית'. בראשית דרכה עבדה כעוזרת פרלמנטרית אצל הנציג של איי הבתולה בבית הנבחרים של ארצות הברית רון דה לוגו (אנ'). מאוחר יותר הצטרפה למחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית, שם עבדה כעוזרת לענייני מדיניות במשרד השיכון הציבורי והאינדיאני ובלשכת מנהל המשרד. מאוחר יותר עבדה טודמן כמנכ"לית רשות הדיור של מחוז קולומביה. בשנת 2017 היא נבחרה למנכ"לית האגודה הלאומית לפקידי שיכון ופיתוח מחדש. ב-10 ביוני 2021 אישר הסנאט של ארצות הברית פה אחד את מינויה של טודמן לסגנית מזכירת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית. ב-14 ביוני אותה שנה הושבעה לתפקידה בידי המזכירה מרשה פאדג'. בעקבות התפטרותה של פאדג' מהקבינט של ארצות הברית במרץ 2024, החלה טודמן למלא את מקומה דה פקטו עד למינוי קבוע של מזכיר חדש למחלקה. מדיה וקבצים בנושא אדריאן טודמן בוויקישיתוף ג'ניפר הייברקורן, White House weighs Fudge replacement options at HUD, באתר פוליטיקו, 15 במרץ 2024 (באנגלית)
זאקרי ריזאשה

זאקרי ריזאשה (בצרפתית: Zaccharie Risacher) הוא כדורסלן צרפתי המשחק בעמדת הסמול פורוורד באטלנטה הוקס מליגת ה-NBA. ריזאשה נולד במאלגה, ספרד, כשאביו סטפן (אנ') שיחק כדורסל בקבוצה המקומית אוניקאחה מאלגה. ב-2020 הוא חתם באסוול ליון-וילרבאן ושיחק בקבוצת הנוער שלה. ריזאשה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-2021 מול פריז-לבלואה. ב-18 בינואר 2022 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ביורוליג בהפסד 75–100 למונקו. ב-16 ביוני 2023 חתם ריזאשה על החוזה המקצועי הראשון שלו באסוול והושאל ל-JL בורק מהיורוקאפ לעונת 2023/2024. הוא הוביל את בורק לגמר התחרות (בו הפסידה 0–2 לפריז בסקטבול) ונבחר לכוכב העולה של היורוקאפ. ב-26 ביוני 2024 נבחר ריזאשה במקום הראשון בדראפט ה-NBA ‏2024 על ידי אטלנטה הוקס, והפך לצרפתי השני ברציפות (אחרי ויקטור ומבניאמה) והזר הרביעי (אחרי אנדראה ברניאני ויאו מינג) שנבחר ראשון בדראפט ה-NBA. ריזאשה ייצג את נבחרת הקדטים של צרפת בצ'לנג'רים האירופיים שנערכו בעקבות מגפת הקורונה באירופה, וזכה במדליית ארד עם נבחרת בגביע העולם בכדורסל עד גיל 17 2022 כשהעמיד ממוצעים של 10.4 נקודות ו-4.4 ריבאונדים למשחק. שנה לאחר מכן זכה במדי צרפת במדליית כסף בגביע העולם בכדורסל עד גיל 19, כשרשם 7.4 נקודות ו-2.9 ריבאונדים למשחק. בפברואר 2024 זומן לנבחרת צרפת בכדורסל למשחקי מוקדמות יורובאסקט 2025 וב-23 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 73–61 על קרואטיה. אביו של ריזאשה, סטפן ריזאשה, היה גם הוא כדורסלן מקצועי ואף זכה עם נבחרת צרפת בכדורסל במדליית כסף בטורניר הכדורסל באולימפיאדת סידני (2000). מדיה וקבצים בנושא זאקרי ריזאשה בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר פיב"א לא רק על אביו הוא מתעלה: הבן של סטפן ריזאשה ייבחר ראשון בדראפט?, באתר וואלה, 12 בפברואר 2024 Zaccharie Risacher, el malagueño de 16 años que ya juega en Euroliga, Málaga Hoy, [זאקרי ריזאשה, בן ה-16 ממלאגה שכבר משחק ביורוליג], ‏28 בפברואר 2022 (בספרדית) Zacharie Risacher, phénomène en éclosion à l'ASVEL, SportMag, [זאקרי ריזאשה, תופעה מתהווה באסוול], ‏8 בפברואר 2022 (בצרפתית) Euroleague: Monaco prend sa revanche sur l’ASVEL à l’Astroballe!, Basket Europe, [יורוליג: מונקו נוקמת באסוול באסטרובל!], ‏18 בינואר 2022 (בצרפתית) Zaccharie Risacher signs his first pro contract with ASVEL, but is sent out on loan, BasketNews, ‏16 ביוני 2023 פרופיל, באתר גביע העולם בכדורסל עד גיל 17 2022 פרופיל, באתר גביע העולם בכדורסל עד גיל 19 2023 Next Big Thing: Why is Zaccharie Risacher projected as the #1 pick in the NBA draft?, פיב"א, ‏23 בפברואר 2024 סיקור המשחק, באתר פיב"א לא רק על אביו הוא מתעלה: הבן של סטפן ריזאשה ייבחר ראשון בדראפט?, באתר וואלה, 12 בפברואר 2024
אולה בייך

אולה בייך (1 בינואר 1955 – 16 באוקטובר 1991) היה מוזיקאי ובסיסט דני, אשר התפרסם בעיקר כבסיסט המקורי של להקות הרוק המצליחות "L.A. Guns"‏ ו-"Guns N' Roses". בייך נולד בעיר אסביירג בדנמרק בשנת 1955. בצעירותו, היה חבר בלהקת Rock Nalle & The Flames, איתה הוציא לאור אלבום בשם Rock 'N'alle Roll, אשר הקנה לו תהילה בקרב מוזיקאים ומעריצים מקומיים. בשנת 1981 היה חבר בלהקת ההבי מטאל "מרסיפול פייט" לזמן קצר, לפני שהחליט לעבור ללוס אנג'לס במטרה לפתח את הקריירה המוזיקלית שלו. להקת L.A. Guns הוקמה בשנת 1983 על ידי טרייסי גאנז ורוב גרדנר. ההרכב המקורי של הלהקה כלל את בייך כבסיסט, גאנז כגיטריסט, גרנדר כמתופף ומייקל ג'אגוז כסולן. שנה לאחר מכן, ההרכב הקליט מיני אלבום אחד בשם "Collector's Edition No. 1" (שיצא לאור בשנת 1985). זמן קצר לאחר מכן, עזב ג'אגוז את הלהקה בגלל מעצרו שהתרחש עקב קטטה בבר. את תפקידו תפס סולן להקת "Rapidfire" לשעבר והסולן הנוכחי של להקת "Hollywood Rose" ביל ביילי, אשר עזב לאחר שבועיים עקב סיום מעצרו של הסולן הקודם. באותם שבועיים, הספיק ביילי להשתתף בחמש הופעות של הלהקה. בשנת 1985 הוחלף בייך במיק קריפס. ערך מורחב – Guns N' Roses במרץ 1985 התאחדו להקות L.A. Guns ו-Hollywood Rose ללהקה אחת, ואלה בחרו את השם Guns N' Roses, הלחם של שמות הלהקות המקוריות. ההרכב כלל את ביילי (שבאותה תקופה שינה את שמו לאקסל רוז), גאנס, בייך, גרדנר והגיטריסט איזי סטראדלין. לאחר שתי חזרות בלבד, פוטר בייך מהלהקה, וזה הוחלף על ידי דאף מק'אגן. לא עבר זמן רב ושאר חברי L.A. Guns המקוריים נטשו את הלהקה. בייך מת ב-16 באוקטובר 1991 לאחר שטבע באגם סנקט יורגנ'ס בקופנהגן. משפחתו האמינה כי נכנס לדיכאון לאחר שפוטר מהלהקה, ובעקבות זאת הדרדר לשימוש בסמים ואלכוהול לפני שחזר לדנמרק שלוש שנים אחר כך. קיימות טענות המציעות כי הופעת להקת Guns N' Roses בקופנהגן, אשר התקיימה חודשיים לפני כן, השפיעה על מצבו הנפשי אף יותר. בניתוח הגופה, נמצאו הרואין ואלכוהול בדמו. המנתחים הסיקו כי נפטר כתוצאה ממנת יתר, אך משפחתו סבורה כי הטביעה הייתה ניסיון התאבדות. Rock 'N'alle Roll (1979) Collector's Edition No. 1 (1985) אולה בייך, באתר AllMusic (באנגלית) אולה בייך, באתר MusicBrainz (באנגלית) אולה בייך, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) אולה בייך, באתר Discogs (באנגלית)
Let It Roll – Live In Germany

Let It Roll – Live In Germany הוא סרט ההופעה השני של הסופרגרופ האמריקאי "ולווט ריבולבר". הסרט יצא לאור בשנת 2012, אך ההופעה עצמה הוקלטה ארבע שנים לפני כן במסגרת סיבוב ההופעות "Rock N' Roll As It Should Be Tour". הסרט מכיל שירים מקוריים של הלהקה ושירים של להקות העבר של ארבעה מחברי הלהקה: סקוט וילנד (היה חבר בלהקת Stone Tmple Pilots בשנים 1989–2003, 2008-2013), סלאש (חבר בלהקת Guns N' Roses בשנים 1985–1996, 2016-הווה), דאף מק'אגן (חבר בלהקת Guns N' Roses בשנים 1985–1997, 2014, 2016-הווה) ומאט סורום (היה חבר בלהקת Guns N' Roses בשנים 1990-1997). בניגוד להופעה המקורית, השיר "Sucker Train Blues" צונזר ולא מופיע בסרט. סקוט וילנד - שירה מובילה סלאש - גיטרה מובילה דאף מק'אגן - גיטרת בס ושירה מלווה מאט סורום - תופים, כלי הקשה ושירה מלווה דייב קושניר - גיטרת קצב 29 Mar 2008 Velvet Revolver Setlist, Setlist, ‏29 במרץ 2008 (באנגלית)
מרווה דגולה

מרווה דגולה (שם מדעי: Salvia viridis) היא צמח עשבוני חד-שנתי ממשפחת השפתניים, הנפוץ בחבל הים-תיכוני של ישראל. מרווה דגולה מאופיינת בעת הפריחה בפרחים סגולים ולעיתים קרובות מתנוססת בראש התפרחת קבוצת חפים סגולים (ישנן אוכלוסיות חסרות “דגל” במקומות שונים בארץ). בקיץ, לאחר הפריחה היא מאופיינת בדורים דורים של גביעים משתיירים כפופים מטה וצמודים לגבעול התפרחת. צמח עשבוני חד-שנתי שגובהו 15 ס"מ ופרחיו סגולים או לילכיים, וכולו מכוסה בשיער לבן ובבלוטות יושבות. העלים ביציים או מוארכים, חרוקים ואינם מחולקים, אורכם 2 עד 7 ס"מ ורוחבם 1 עד 2 ס"מ לעיתים רחוקות 4 ס"מ. התפרחת אמירית. הגביע דמוי צינור ומשתייר. לאחר ההבשלה הגביע, שעוטף את הפרודות, נוטה כלפי מטה ולאחור, פיתחו נסגר, הוא נצמד אל הגבעול ולזרעים אין אפשרות ליפול (ראה בתמונה). רק משנרטב הגביע היטב במי-גשם מתפשקים העוקצים, הגביע נפתח והזרעים משתחררים. המרווה הדגולה נובטת בתחילת החורף, ולאחר שהתפתחו העלים התחתונים עולה מביניהם עמוד פריחה, המסתעף בצורת מנורה - זוגות זוגות של ענפי פריחה נגדיים. לאורך כל עמוד סדורים הפרחים השפתניים ובראשו צומחת ציצית של חפים סגולים, שאינם פרחים כלל - ה"דגל". הפריחה מפברואר עד מאי. מרווה דגולה גדלה ברוב חלקי צפון הארץ ומרכזה, תכופות במרבדים, בקרקע חומה רדודה בחבל הספר, ובמדרונות הפונים דרומה לשמש בחבל הים-תיכוני. תפוצתה העולמית משתרעת בארצות שסביב הים התיכון. משתמשים בעלי הצמח כתבלין לבשר, נקניק ועוד. במספר אתרים בישראל קיימות אוכלוסיות של מרווה דגולה בהן הצמחים חסרי דגל. אוכלוסיות אלו נחשבו בעבר למין נפרד, המכונה "מרווה ירוקה". כיום ברור כי מדובר בזנים שונים של אותו המין, משום שקיימות אוכלוסיות מעורבות, המכילות פרטים חסרי דגל לצד פרטים בעלי דגל. מקובל לחשוב כי הדגל שבראש הצמח נועד למשוך חרקים מאביקים מרחוק. עם זאת, מחקר של אבישי שמידע הראה, שדבורים נמשכות גם אל צמחים חסרי דגל. ייתכן שלדגל יש תפקיד ב"לימוד" דבורים צעירות, שעוד לא הורגלו לזהות את הפרחים מרחוק. מרווה דגולה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 575 מיכאלי זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1998, עמ' 395 מדיה וקבצים בנושא מרווה דגולה בוויקישיתוף מרווה דגולה, באתר ITIS (באנגלית) מרווה דגולה, באתר NCBI (באנגלית) מרווה דגולה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מרווה דגולה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה מרווה דגולה, באתר Tropicos (באנגלית) מרווה דגולה, באתר GBIF (באנגלית) מרווה דגולה, באתר The Plant List (באנגלית) מרווה דגולה, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון נלסון

ג'ון וילטון נלסון (באנגלית: John Wilton Nelson; נולד ב-6 בדצמבר 1941) הוא מנצח אמריקאי. הוא נודע בעיקר כפרשן של יצירות רומנטיות גדולות, בביצועי אופרות - בייחוד משל ברליוז - ובביצועיו הנמרצים והמסוגננים למוזיקה מתקופת הבארוק. נלסון נולד בקוסטה ריקה להורים אמריקאים. הוא למד בוויטון קולג' ואצל מורל בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק. הוא היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס משנת 1976 עד 1987 ושל תיאטרון האופרה של סנט לואיס משנת 1979 עד 1988 (או 1985 עד 1991, לפי בייקר). כמו כן היה המנהל המוזיקלי של פסטיבל קאראמור בקאטונה, ניו יורק משנת 1983 עד 1990. בספטמבר 1998 קיבל עליו ג'ון נלסון את תפקיד המנהל המוזיקלי של האנסמבל התזמורתי של פריז, החל בעונת 1998–99. ג'ון נלסון מנצח בקביעות על תזמורות ברחבי העולם. באמריקה הופיע עם התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, תזמורת פילדלפיה והתזמורת הסימפונית של בוסטון, התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת פיטסברג, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו ותזמורת קליבלנד. באירופה ניצח על כל התזמורות בלונדון, על התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן, תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג, תזמורת פריז, קלן, שטוטגרט, רוטרדם, אוסלו והתזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם. בתחילת 2016 הגיע לישראל וניצח לראשונה על התזמורת הקאמרית הישראלית ועל התזמורת הסימפונית חיפה. ג'ון נלסון, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ון נלסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון נלסון, באתר Discogs (באנגלית) ג'ון נלסון, באתר Songkick (באנגלית) קאמרית, באתר www.ico.co.il (ארכיון)
אסף בנרף

אסף בנרף (נולד ב-24 בספטמבר 1982) הוא מנצח, זמר, מעבד ומתרגם ישראלי. שימש כמנצח מקהלת האופרה הישראלית וכיום משמש כמנצח וכמנהל המוזיקלי של המקהלה הקאמרית אורטוריו ירושלים ושל א-קפלה אנסמבל קולי ירושלים. אסף בנרף נולד בבת ים וגדל בראשון לציון. החל את לימודי המוזיקה בגיל שבע. למד נגינה בכינור בהדרכת יעקב מילמן ואקרט לורנצן ונגינה בוויולה בהדרכת לילך לבנון. עם סיום לימודיו בבית הספר התיכון ע"ש תלמה ילין (2000), התמקד בלימודי זמרה בישראל ובאיטליה אצל מורים שונים, בהם אגנס מסיני, בועז סנאטור וארתורו טסטה. כזמר מקהלה וכסולן, שר בנרף עם המקהלות והתזמורות החשובות בישראל, תחת שרביטיהם של זובין מהטה, דן אטינגר, אנדרו פארוט, דניאל אורן, קורט מאזור ואחרים. בהמשך התמקצע בניצוח תזמורות ומקהלות. לבנרף תואר ראשון בניצוח מן האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים (כיתתו של איתן גלוברזון), ותואר שני בניצוח מאוניברסיטת פן סטייט (כיתתו של חרארדו אדלשטיין). כמנצח, עבד עם מקהלות, תזמורות ואנסמבלים שונים במגוון פרויקטים מוזיקליים, בהם ראויים לציון הקלטת הדיסק "!Hail, Cremonus", המיוחד ליצירותיו של סקוט סלייפין לאנסמבל ויולות, וביצוע הבכורה הישראלית לרקוויאם מאת ניקולו יומלי, במסגרת הקונצרט המוזיקלי-ספרותי "נאפולי בצליל ובמילה". בעבר שימש כמנצח של מקהלת בלקנטו (2019-2020) ומקהלת האופרה הישראלית (2019-2023) וכיום משמש כמנצחן ומנהלן המוזיקלי של המקהלה הקאמרית אורטוריו ירושלים ומקהלת "א-קפלה אנסמבל קולי ירושלים". מלבד המוזיקה הקלאסית, עסק בנרף גם בזמר העברי, כמנצחה של מקהלת "דורות" בשנים 2005–2022, וכן בשיר הנפוליטני, כמייסדו של "אנסמבל קָלאצ'ה" (Calace) שבו שימש כמעבד וכזמר סולן. נוסף על תחום המוזיקה, עוסק בנרף בתרגום שירה. תרגומיו לעברית ראו אור בספרים ובכתבי עת בהוצאות אחוזת בית, הקיבוץ המאוחד, חרגול ומאגנס. תרגומיו שפורסמו כוללים מיצירות מיכלאנג'לו, גובוני, פוסקולו, אונגרטי, קורטזה, פזוליני, בֶּלי, פּוֹרְטָה, מולודובסקי, ניידוס, סוצקבר וטראקל. במהלך שנת 2024 עתידה להתפרסם בהוצאת "הקיבוץ המאוחד" אנתולוגיה בתרגומו, המיוחדת למשוררים ג'וזפה אונגרטי, סלווטורה קווזימודו ואאוג'ניו מונטאלה. האנתולוגיה תראה אור בסדרת "ה-21" מבית "הו!, כתב עת לספרות". מלגות הצטיינות מטעם קרן התרבות אמריקה ישראל מענק השתלמות בניצוח מקהלה (כעוזר מנצח של סטנלי ספרבר) ע"ש גארי ברתיני מענק בעבור פעילות "אנסמבל קלאצ'ה" מטעם עמותת "צפונות תרבות" תחרות ע" לואיג'י מנצ'ינלי למנצחי אופרה באורבייטו – שלב הגמר מלגות מטעם אוניברסיטת פן סטייט בנרף אסף, מנצח, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו אסף בנרף – מנצח, מעבד ומנהל מוזיקלי, באתר מקהלת דורות אסף בנרף - מתרגם באתר פואטרנס
דונלד ריגל

דונלד ויין ריגל הבן (באנגלית: .Donald Wayne Riegle Jr; נולד ב-4 בפברואר 1938) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מישיגן בין השנים 1976–1995, וקודם לכן כנציג מחוז הקונגרס השביעי של מישיגן בבית הנבחרים של ארצות הברית. ריגל נולד ב-4 בפברואר 1938 בפלינט שבמישיגן. אביו, דונלד ויין ריגל האב, שירת כראש עיריית פלינט בשנים 1952–1954. את לימודיו הגבוהים רכש במכללה הקהילתית מוט ובאוניברסיטת מערב מישיגן. בשנת 1960 השלים לימודי תואר ראשון במנהל עסקים וכלכלה באוניברסיטת מישיגן־פלינט, וב-1961 קיבל תואר שני במימון מאוניברסיטת המדינה של מישיגן. בשנת 1966 שכנע ריצ'רד ניקסון את ריגל לשוב למישיגן על מנת להתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית. ריגל היה אז בן 28 ונחשב לרפובליקני מתון. ניקסון השתתף בגיוס כספים מוקדם למסע הבחירות של ריגל, ושיבח את נתוניו של ריגל בפני עיתונאים. בבחירות שנערכו באותה שנה גבר על יריבו הדמוקרטי ג'ון מאקי, ונבחר כנציג מחוז הקונגרס השביעי של מישיגן. במהלך כהונתו בבית הנבחרים, ב-1973, הפך ריגל את עורו הפוליטי והצטרף לשורות המפלגה הדמוקרטית. בבחירות 1976 התמודד ריגל אל הסנאט של ארצות הברית, הפעם כדמוקרט. הוא ניצב בפני עמיתו הרפובליקני לבית הנבחרים, מרווין אש (אנ'), וגרף 52.46% מקולות הבוחרים. הסנאטור המכהן פיליפ הארט התפטר ממושבו ימים אחדים טרם סיום כהונתו בינואר 1977 על מנת להעניק לריגל יתרון בבכירותו, וריגל הושבע לתפקידו ב-30 בדצמבר 1976. בשנים 1989–1995 ישב ריגל בראשות ועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים של הסנאט של ארצות הברית. בפעולתו הראשונה כיושב ראש הוועדה הוביל ריגל את המאמצים לרפורמה בתעשיית החיסכון וההלוואות, שהביאו לכתיבת "חוק ההתאוששות, הרפורמה והאכיפה של מוסדות פיננסיים משנת 1989" ("FIRREA"). במהלך כהונתו נודע לשמצה כחלק מ"חמישיית קיטינג", חמישה סנאטורים שהואשמו בשחיתות, לצד הסנאטורים ג'ון גלן, ג'ון מקיין, אלן קרנסטון ודניס דיקונסיני. לקראת בחירות 1994 היה ריגל אחד הסנאטורים הדמוקרטים הפגיעים ביותר הודות למעורבותו בפרשת קיטינג ולחוסר הפופולריות של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון במישיגן. בספטמבר 1993 הודיע ריגל במליאת הסנאט כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה רביעית. כהונתו בסנאט תמה בראשית ינואר 1995. במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020 ובאלו שהתקיימו ב-2016, הביע ריגל את תמיכתו בסנאטור ברני סנדרס. מדיה וקבצים בנושא דונלד ריגל בוויקישיתוף דונלד ריגל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ויליאם ג'. איטון, Riegle Is 3rd Keating Case Senator to Not Seek Office, באתר לוס אנג'לס טיימס, 29 בספטמבר 1993 (באנגלית) דונלד ו. ריגל, Bernie Sanders fights for working families: Sen. Don Riegle, באתר USA Today‏, 3 במרץ 2020 (באנגלית)
מרוות יהודה

מַרְוַת יהודה (שם מדעי: .Salvia judaica Boiss) היא צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף) ממשפחת השפתניים, נפוצה בארץ ישראל. גבעולי המרווה רבים, דקים, רבועים. במשך הפריחה והבשלת הזרעים מקבלים הגבעולים והצמח כולו גוון ארגמן או סגול. הפרחים סגולים, לא גדולים, וצינור הכותרת שלהם אינו בולט מתוך הגביע, שהוא חלק ואין לו שערות בלוטיות. תקופת הפריחה של מרוות יהודה הוא בחודשים אפריל עד יוני. השם העברי "יהודה" נגזר מהשם הלועזי שניתן על ידי הבוטנאי השווייצרי בואסיה עוד בשנת 1853, שחקר את צמחיית המזרח התיכון במאה ה-19. מרוות יהודה – צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף), ים תיכוני, בעל הרבה גבעולים דקים ומאדימים או מכחילים עם ההבשלה. צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף), ים תיכוני, פריחתו סגולה עמומה והוא בעל שושנת עלים גדולים ורחבים ומפורצים, שממנה מתפתח גבעול אחד או יותר זקוף ומסתעף מבסיסו לגבעולי משנה נגדיים ואלכסוניים הנושאים תפרחות (לעיתים בצורת מנורה). הגבעול רָבוּעַ, מכוסים שערות. העלים נגדיים, פשוטים, משוננים. הפרחים סגולים, קטנים יחסית (10 עד 15 מ"מ). הגביע דו-שפתני, דמוי צינור, ארגמני, אינו דביק ואינו מכוסה שערות בלוטיות. השפה העליונה בעלת 3 שיניים, האמצעית בהן זעירה או מנוונת, השפה התחתונה עם שתי שיניים מחודדות. צינור הכותרת אינו בולט כמעט מתוך הגביע ובתוכו יש טבעת שערות. הכותרת דו-שפתנית באופן בולט וצבעה סגול עמום. השפה העליונה זקופה. השפה התחתונה בעלת 3 אונות. האונה האמצעית רחבה ושמוטה עם הבשלת עמוד העלי. קצהו הקדמי של הקונקטיב חופשי, קצר, דמוי מרצע ואינו מסתיים בלשכה ריקה והוא מחוסר קשקש כל שהוא בקצהו הפנימי. האבקנים אנים חבויים מתחת לשפה העליונה, אלא הם מופנים כלפי גחונו של המאביק ולא כלפי גבו. הפריחה מסוף מרץ עד תחילת יוני מרוות יהודה גדל בבתות ובשדות בור באזורי השפלה, ההר, עמק יזרעאל בבקעה המרכזית ובגולן. הוא גדל בישראל, בירדן, לבנון וסוריה. חוקר הצומח המקראי, נגה הראובני, מזהה את מרוות יהודה, או מן דומה לו, המכונה מרוות ירושלים, Salvia hierosolyminata Boiss, עם צמח המוריה. זה אחד הפירושים המקובלים להר המוריה, האתר עקידת יצחק במקרא. מדיה וקבצים בנושא מרוות יהודה בוויקישיתוף מרוות יהודה, באתר ITIS (באנגלית) מרוות יהודה, באתר NCBI (באנגלית) מרוות יהודה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מרוות יהודה, באתר צמח השדה מרוות יהודה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה מרוות יהודה, באתר Tropicos (באנגלית) מרוות יהודה, באתר GBIF (באנגלית) מרוות יהודה, באתר The Plant List (באנגלית) מרוות יהודה, באתר IPNI (באנגלית) נגה הראובני, טבע ונוף במורשת ישראל, נאות קדומים, עמ' 124-125 ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קולקה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קולקה – מבנה אחסון שנמצא לאורך דרכים וליד הערים והמרכזים הפוליטיים של אימפריית האינקה אוטו דב קולקה – היסטוריון ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים אריך קולקה – סופר צ'כי-ישראלי, היסטוריון ועיתונאי דן קולקה – פסל וצייר צ'כי-ישראלי חנה אנגלברג-קולקה – מיקרוביולוגית מולקולרית ישראלית, פרופסור במחלקה לביולוגיה מולקולרית באוניברסיטה העברית בירושלים יונאס קולקה – כדורגלן פיני שושנה בלום-קולקה – מומחית ישראלית בתקשורת, בלשנות, חינוך ובלשנות חברתית, פרופסור במחלקה לתקשורת ועיתונאות בבית-הספר לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים