laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אבי ברמן

אָבִי בֶּרְמָן (נולד ב-2 ביולי 1971) הוא מלחין ישראלי. ברמן נולד בתל אביב ולמד בירושלים בתיכון שליד האקדמיה למוזיקה ולמחול. בגיל 13 החל ללמוד קומפוזיציה אצל אנדרה היידו. לאחר שירותו הצבאי, למד לתואר ראשון באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אצל מנחם צור וינעם ליף והמשיך את לימודי הקומפוזיציה לתואר אמן באוניברסיטה לאומנויות בברלין אצל וולטר צימרמן(אנ') ולדוקטורט באוניברסיטת פנסילבניה. עם סיום לימודיו בארצות הברית, החל ללמד קומפוזיציה במחלקה למוזיקה חדשה במוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר. בנוסף הוא לימד בתיכון האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים משנת 2003 עד שנת 2023. ברמן משתייך לאסכולת הכתיבה המודרניסטית, אך עם זאת ברבות מיצירותיו ניכרות השפעות וטכניקות כתיבה ממגוון סגנונות מוזיקליים ביניהם: מוזיקה חוץ מערבית, מוזיקה יהודית ושירת בית הכנסת. כתיבתו מתאפיינת בקווים מלודיים המתכתבים עם השפה המוזיקלית הרומנטית; במצלולי אקורדים ותבניות מרווחיות ייחודיות; ובתזמור לא שגרתי. יצירתו כוללת שתי סימפוניות ויצירות קאמריות רבות (4 רביעיות מיתרים, קווינטט פסנתר, אוקטט), סדרת דואטים (דואט לשני פסנתרים, דואט לשני צ'לים ודואט לשני קלרינטים) ויצירות למגוון כלי סולו, וכלי סולו בליווי פסנתר. בפברואר 2017 ביצעה התזמורת הסימפונית ירושלים יחד עם שני סולנים ושתי מקהלות את יצירתו "קדיש יתום" בביצוע בכורה עולמי. ברמן מבוצע רבות, בעיקר באירופה ובארצות הברית, בין הגופים אליהם הוזמן לכתוב: תזמורת היידישר קולטורבונד בברלין (Symphony in one Movment). הפסטיבל למוזיקה קאמרית בג'וליטה בשוודיה (views & points of View - לכינור ופסנתר. בוצעה על ידי הפסנתרן דוד גריילסאמר). אנסמבל מיתר וברכה קול (Abschied - לפי טקסט של רילקה – למצו סופרן ושישה נגנים). חגיגות 50 שנה לאקדמיה בירושלים (מראות אירופאיים – רביעית קלרינט). בנוסף לכתיבתו הקונצרטנטית הוא עוסק רבות ביצירה המשלבת מספר תחומי אמנות, בין עבודותיו: Mavet – יצירה למחול, שני דוברי שוודית ושלושה נגנים (1995) – שעלתה בכוריאוגרפיות שונות באירופה ובארץ וזכתה לעיבודים אמנותיים שונים, ביניהם: וידאודאנס –להזמנת פסטיבל הקיץ של סינמטק מינכן (1998) ועבודת מחול לרקדן סולן ווידאו להזמנת פסטיבל "קולה של המילה" בתיאטרון החאן (2006). "Las cartas que no llegaron" - לזמרת/שחקנית ופסנתרן, לפי טקסט מספרו של הסופר היהודי אורוגוואי מאוריסיו רוזנקוף – בשיתוף עם סברינה לסטמן, להזמנת הזירה הבין תחומית בירושלים (2005). "נביעה 70 Herz" - אינסטלציה מוזיקלית בחלל תת-קרקעי - למחשב ושבעה רמקולים, שיצר בשיתוף קבוצת סטודנטים בהוראתו לפסטיבל מוסררה מיקס 2011. "שבבי עץ" – לצ'לן, שלושה מחשבים, קריין וחמישה רמקולים (בשיתוף עם בית הספר לאמנות מוסררה) – לפי טקסט של יורם קניוק (מתוך "סוס עץ") – להזמנת פסטיבל "אוהבים אמנות" של עיריית תל אביב-יפו (2011). "אובך" – להרכב קאמרי מורחב וארבעה זמרים (לטקסט של מאר בינשטוק). אתר האינטרנט הרשמי של אבי ברמן אבי ברמן, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו עודד זהבי, ביקורת / הסימפונית במשכן (אורכב 07.01.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר מגזין אופוס, 15 בפברואר 2017. Avi Berman: Wien - the second quarter, יוטיוב
ArcGIS

ArcGIS היא מערכת מידע גאוגרפי (GIS) לעבודה מול מפות ומידע גאוגרפי המשמשת ליצירת מפות או עבודה מולן, עיבוד מידע גאוגרפי, ניתוח מידע ממופה, שיתוף וגילוי מידע גאוגרפי, שימוש במידע גאוגרפי במגוון אפליקציות וניהול בסיס נתונים של מידע גאוגרפי. המערכת מספקת תשתית לייצור מפות ומידע גאוגרפי שיהיה זמין ברחבי הארגון, עבור קהילות בשיתוף, או באופן חפשי באינטרנט. ArcGIS כוללת את התוכנות הבאות:  ArcReader ArcGIS for Desktop ArcGIS for Desktop Basic (לשעבר ArcView) ArcGIS for Desktop Standard (לשעבר ArcEditor) ArcGIS for Desktop Advanced (לשעבר ArcInfo) ישנם גם מוצרים מבוססי שרת ומוצרים עבור מכשירים ניידים. ובנוסף חבילות הרחבה בתשלום. Bhuvan Bing Maps Generic Mapping Tools OpenStreetMap Wikimapia מדיה וקבצים בנושא ArcGIS בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ArcGIS
תורת אמת

האם התכוונתם ל... תורת אמת (תוכנה) – תוכנה חינמית. ישיבות ישיבת תורת אמת (שניידר'ס) – ישיבה ליטאית בלונדון. ישיבת תורת אמת (חב"ד) – ישיבה חסידית (חב"ד) בירושלים. ישיבת תורת אמת – רשת מוסדות בלוס אנג'לס. ספרים בשם זה "תורת אמת" – ספרו של הרב אהרון בן יוסף ששון (אנ'). "תורת אמת" – ספרו של הרב אברהם יהושע השיל מאפטא. "תורת אמת" – ספרו של הרב יהודה לייב איגר. "תורת אמת" – ספרו של הרב שלמה אבינר.
פאל פטזאי

פאל פטזאי (בהונגרית: Pátzay Pál;‏ 1896, קאפובאר שבצפון-מערב הונגריה – 1979, בודפשט) היה פסל, טובע מדליות וחסיד אומות העולם מהונגריה. בין השנים 1912-1910 למד פטזאי באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות בבודפשט. בין השנים 1919–1922 היה מעורב בתוכניות קצרות הימים להקמת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית (אנ'), ועקב כך נמלט מהונגריה לפריז, שם שהה זמן קצר. עם עלייתו של משטר הורטי קיבל חוזים לפיסול ושב להונגריה. בשנות הארבעים, עת הייתה בתוקף חקיקה אנטי יהודית בהונגריה, היה פטזאי - אז בשנות הארבעים לחייו - מאוהב בהרטה פוקס (Fuchs) בת ה-22, אך סירב להתגרש מאשתו היהודיה לוסי ליברמן (Lucy P. Liebermann) כדי לא לסכן את חייה. זאת מכיוון שבתור אשתו של נוצרי היא הייתה מוגנת באופן זמני מרדיפות אנטישמיות. עם פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944, נכשל פטזאי בניסיונו להציל את חברו, הצייר אישטוון פרקש (אנ') שגורש לאושוויץ על ידי קומנדו אייכמן ונרצח. פטזאי הפך את ביתו-שלו ואת הסטודיו שלו למקום מקלט ליהודים נרדפים. אמו ואחותו, שחיו איתו עד אז, עברו למקום מגורים אחר, כדי לפנות מקום ליהודים, וכדי שלא ידעו את זהותם של המסתתרים וכך לא יוכלו לחשפם. מספר יהודים הסתתרו בביתו של פטזאי מאוקטובר 1944, עת עלתה לשלטון בהונגריה מפלגת צלב החץ, ועד הגעת הצבא האדום בפברואר 1945. יהודים אחרים הסתתרו בבית זה לתקופות קצרות יותר, בהם הפסל פילפ אדן בק ואשתו. הדירה הייתה סמוכה למפעלים שהיוו יעד למפציצי בעלות הברית, ודירתו של פטזאי ניזוקה בהפצצות. לאחר הגעת הצבא האדום לבודפשט התגרש פטזאי מליברמן ונישא לפוקס. יצירתו הראשונה של פטזאי לאחר המלחמה הייתה פסל של ראול ולנברג. בבחירות של נובמבר 1945 בהונגריה (אנ') נבחר פטזאי לפרלמנט ההונגרי אך פרלמנט זה פוזר ב-1947 בלחצה של ברית המועצות. פסל ולנברג שפיסל פטזאי והוצב בבודפשט הוסר בלחץ הסובייטים. בין 1945–1975 לימד פטזאי אמנות באוניברסיטת בודפשט. פסל לנין שפיסל הוסר ממקומו בשנת 1989 בעת סתיו העמים והועבר לפארק הזיכרון (בודפשט) (אנ') בו מוצבות יצירות מהתקופה הקומוניסטית בהונגריה. פטזאי זכה בפרס לאומי הונגרי בתחומי המדע והאמנות, פרס קושוט (אנ'), על שם לאיוש קושוט, ובפרסים ואותות הוקרה רבים נוספים. בשנת 1998 הוכר פטזאי בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם. מדיה וקבצים בנושא פאל פטזאי בוויקישיתוף פעילותו של פטזאי להצלת יהודים, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פראנס-אוליביה ז'יסבר

פראנס-אוליביה ז'יסבֶּר (צרפתית: Franz-Olivier Giesbert; נולד ב-18 בינואר 1949 בוילמינגטון, דלאוור) הוא עיתונאי וסופר צרפתי. הוא עבד ב"לה פיגארו" בשנים 1988–2000, והחל לעבוד בשבועון "לה פואן" (אנ') בשנת 2000. בשנת 2013, הוא כתב תסריט לסרט תיעודי על היחסים שלו עם נשיא צרפת לשעבר, ניקולא סרקוזי, "secrets d’une présidence" ("סודות של נשיאות"). הטבחית של הימלר, יצא לאור בישראל בשנת 2015 בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן, דביר. תורגם על ידי אביגיל בורשטיין Dieu, ma mère et moi, 2012, éditions Gallimard (Un très grand amour, 2010, éditions Gallimard (Prix Alain Duménil Le lessiveur, 2009 Le Huitième Prophète, 2008, éditions Gallimard L'Immortel, 2007 L’Américain, 2004 L’Abatteur, 2003 Mort d’un Berger, 2002 Le Sieur Dieu, 1998 (La Souille, 1995 (Prix Interallié (L'Affreux, 1992 (Grand Prix Du Roman De l'Académie française Monsieur Adrien, 1982 1992: זוכה פרס הרומן מהאקדמיה הצרפתית 1995: Prix Interallié (אנ') מדיה וקבצים בנושא פראנס-אוליביה ז'יסבר בוויקישיתוף פראנס-אוליביה ז'יסבר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פראנס-אוליביה ז'יסבר, ברשת החברתית Goodreads ספרו הטבחית של הימלר באתר ההוצאה כנרת, זמורה-ביתן, דביר עדנה שמש, המאה ה-20 נכנסת לקלחת של "הטבחית של הימלר", באתר הארץ, 17 בינואר 2016 "Franz-Olivier Giesbert L'enfant devenu roi". Le nouvel Economiste. אורכב מ-המקור ב-2011-08-28. נבדק ב-10 באפריל 2011. {{cite news}}: (עזרה) "Giesbert décrypte Sarkozy pour France 3". Le Figaro. "FOG à Sarkozy : "Vous êtes un homme charismatique, débatteur formidable..."". Libération.
רולאן דומא

רולאן דומא (23 באוגוסט 1922 – 3 ביולי 2024) היה עורך דין ופוליטיקאי סוציאליסט צרפתי. כיהן כשר החוץ של צרפת בשנים 1984–1986 ו-1988–1993. דומא נולד בלימוז' והיה פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה הוא השלים תואר במשפטים ומדע המדינה, במכון למדע המדינה פריז ובבית הספר לכלכלה של לונדון. כעורך דין, ייצג דומא את ג'ין מון נגד האשמות שעוזרו של מון העביר סודות מדינה לקומוניסטים. במסגרת זאת הכיר את פרנסואה מיטראן, נשיא האיחוד הדמוקרטי והסוציאליסטי של הרזיסטאנס ונהיה למקורבו. כעורך דין ייצג חברים של החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה והשתתף במניעת הסגרתו של מוחמד עודא למערב גרמניה. בשנת 1956 נבחר לאספה הלאומית של צרפת. אולם לאחר שנתיים, בבחירות שבהן זכה דה גול לניצחון סוחף, הפסיד את מושבו וחזר לאספה שוב רק בשנת 1967. בשנת 1974 הוא השתתף בהגנה על הילריון קפוצ'י במשפטו בישראל על הברחת נשק עבור אש"ף. ביולי 1984 מונה לשר לענייני אירופה בממשלתו של לורן פביוס ובסוף אותה שנה מונה לשר החוץ. הוא החזיק בתפקיד עד תבוסת הסוציאליסטים במרץ 1986. הוא שב לתפקיד שר החוץ במאי 1988 וכיהן בתפקיד עד מרץ 1993. ב-1999 הואשם דומא שניצל את השפעתו כדי להבטיח לכריסטין דבייר-גונקור, פילגשו דאז, משרה כשתדלנית של חברת הנפט הממשלתית ELF. היא נהנתה מרווחים, ממתנות ומעמלות ששולמו לה על ידי החברה. נפטר ב-3 ביולי 2024. מדיה וקבצים בנושא רולאן דומא בוויקישיתוף רולאן דומא, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רולאן דומא, באתר Discogs (באנגלית) דומא: מקורב למיטראן, באתר הארץ, 31 במאי 2001 Betrayal: France, the Arabs, and the Jews, page 113 רפאל מן, שר החוץ הצרפתי יבקר בראשית השבוע, מעריב, 6 בדצמבר 1985 ז'ונקור: המאהבת הנבגדת, באתר הארץ, 31 במאי 2001 העד העיקרי בפרשת כספי חברת הנפט אלף אקיטן בצרפת נלכד בפיליפינים, באתר גלובס, 4 בפברואר 2001 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנערה הסוררת

הנערה הסוררת (בצרפתית: La fille mal gardée) הוא בלט בשתי מערכות שחובר על ידי הכוריאוגרף ז'אן דוברוואל. הבלט נבנה למוזיקה שאוגדה מ-55 אריות צרפתיות מפורסמות, בהשראת ציורו של פייר אנטואן בודוואן משנת 1789, La Reprimande/Une jeune fille querellée par sa mère. הופעת הבכורה של היצירה המקורית הייתה ביולי 1789, והיא חודשה באנגליה ב-1959 על ידי הכוריאוגרף האנגלי פרדריק אשטון עבור הבלט המלכותי בלונדון. ליז וקולא הם צעירים מאוהבים שמבקשים להינשא. אולם האלמנה סימונה, אמה של ליז, מכריחה אותה להנשא לאלן, בן עשירים טיפש למדי. האלמנה מכינה את השידוך עם תומא, אביו של אלן, ועושה את מרב המאמצים לשמור על ליז וקולא רחוקים אחד מהשני, דבר שמתברר כלא פשוט. לבלט קיימים לא פחות משישה לחנים מקוריים, אך כיום הוא מוצג בדרך כלל באחת משתי הגרסאות הפופולריות ביותר: גרסתו של אלכסנדר גורסקי ללחן של פטר לודוויג הרטל, המבוססת כמעט כולה על הבלט שיצרו מריוס פטיפה ולב איבנוב בשנת 1885, וגרסתו של פרדריק אשטון מהבלט המלכותי בלונדון משנת 1960, המושכת קהל מודרני יותר. התפקידים הראשיים במופע הבכורה לגרסתו של אשטון ב-28 בינואר 1960, גולמו על ידי הבלרינה נדיה נרינה כ׳ליז׳ והרקדן דייוויד בלייר כ׳קולא׳. סטנלי הולדן גילם את ׳האלמנה סימונה׳ ואלכסנדר גראנט את ׳אלן׳. "הנערה הסוררת" היא אחת היצירות החשובות ברפרטואר הבלט המודרני ואף חודשה מספר רב של פעמים, אם על ידי שינוי כותרתו ואם על ידי שינוי המוזיקה עצמה. הפשטות והנאיביות שמקרינה היצירה קנו לה מקום של כבוד ברפרטואר של להקות בלט רבות ברחבי העולם ולקלאסיקה חגיגית ברפרטואר של ״הבלט המלכותי״ בפרט.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא הנערה הסוררת בוויקישיתוף
יון אנסוטגי

יון אנסוטגי גורוסטולה (בבסקית: Ion Ansotegi Gorostola; נולד ב-13 ביולי 1982 בבריאטואה שבחבל הבסקים, ספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם. אנסוטגי נולד בבריאטואה שבחבל הבסקים, ספרד. הוא גדל במחלקת הנוער של אייבר. החל לשחק באייבר ב', וב-10 במרץ 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו באייבר, כשפתח בהרכב ושיחק 32 דקות בהפסד 1-0 לחרס במסגרת ליגת המשנה הספרדית. בעונה הבאה הושאל אנסוטגי לברקלדו מהליגה הספרדית השלישית. ב-11 בספטמבר 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-1 לדפורטיבו אלאבס במסגרת הגביע הספרדי, ואחד עשר ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 1-1 נגד קלהורה. בסך הכל ערך 15 הופעות במדי הקבוצה. לקראת עונת 2003/2004 עבר אנסוטגי לריאל סוסיאדד והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה, ריאל סוסיאדד ב'. ב-22 בינואר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל במשחק נגד אתלטיק בילבאו שנגמר בתוצאה 3-3. בעונת הבכורה שלו ערך 13 הופעות בליגה. בעונת 2009/2010, בה סיימה ריאל סוסיאדד במקום הראשון בליגת המשנה ועלתה לליגת העל לאחר 3 שנות היעדרות, שיחק גונסאלס ב-40 משחקים מלאים מתוך 42 משחקים והבקיע ארבעה שערים. בעונת 2010/2011, בה ריאל סוסיאדד סיימה במקום החמישי בליגה, שיחק גונסאלס ב-32 משחקים, בכולם פתח בהרכב, אך בחודש ינואר 2011 איבד מחשיבותו בהרכב עם הגעתו של הבלם הנורווגי ודים דמידוב ופריצתו של תוצר מחלקת הנוער איניגו מרטינס. ב-1 במאי 2015, כשהוא מתקרב לגיל 33, חידש אנסוטגי את חוזהו בקבוצה עד לשנת 2016. ב-1 בינואר 2016 חזר אנסוטגי לקבוצת נעוריו, אייבר. ב-30 ביוני 2016 חתם אנסוטגי לעונה אחת במיורקה מהליגה הספרדית השנייה. מדיה וקבצים בנושא יון אנסוטגי בוויקישיתוף יון אנסוטגי, באתר Transfermarkt יון אנסוטגי, באתר Soccerway יון אנסוטגי, באתר BDFutbol יון אנסוטגי, באתר WorldFootball.net יון אנסוטגי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
מרי אבג'רופולוס

מרי אבג'רופולוס (באנגלית: Marie Avgeropoulos; ביוונית: Μαρί Αυγεροπούλου; נולדה ב-17 ביוני 1986) היא שחקנית ודוגמנית קנדית. היא מוכרת בעיקר בתפקידה כאוקטביה בלייק בסדרת הטלוויזיה "100" ברשת The CW. מרי נולדה בת'אנדר ביי, באונטריו שבקנדה להורים ממוצא יווני. בילדותה הייתה רוב זמנה מחוץ לבית ועסקה בדיג, ציד ומחנאות. ניגנה בתופים מגיל 16. אחרי שלמדה שנתיים עיתונות בעיר הולדתה, עברה לאירופה. מספר חודשים לאחר מכן, חזרה לקנדה והתיישבה בוונקובר. בגיל 20 עברה ניתוח להסרת גידול גדול מהחזה ומהגרון, כאשר מיתרי הקול שלה הוסרו והוחזרו בחזרה. אחד מחבריה הזמין אותה לאודישן כמתופפת בוונקובר וסוכן שהבחין בכישרונה והזמין אותה להופיע במספר פרסומות. הבמאי כריס קולומבוס ליהק אותה לסרט "אני אוהב אותך, בת' קופר", שהיה הסרט הראשון ששיחקה בו. הופעתה בסרט פתחה בפניה הזדמנויות למשחק בסרטים נוספים ובסדרות טלוויזיה. בשנת 2010 לוהקה לתפקיד קים רודס בסרט "דחף להרוג". בשנת 2011 השתתפה בסרט "50/50" שהיה מועמד לפרס גלובוס הזהב. בתחילת שנת 2013 הופיעה בסדרה "קאלט" בתפקיד משני שהיה התפקיד הטלוויזיוני הראשון שלה. הסדרה בוטלה לאחר 13 פרקים בעקבות רייטינג נמוך. בשנת 2015 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הפשע "עוקבים" ושיחקה בסרט המתח "מבודדים". בשנים 2014-2020 גילמה את אוקטביה בלייק, אחת מהדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה "100" ברשת The CW. מתגוררת בלוס אנג'לס, קליפורניה. בשנים 2015-2013 הייתה במערכת יחסים עם השחקן האמריקאי טיילור לאוטנר. באוגוסט 2018, אבג'רופולוס הייתה תחת השפעת תרופות חדשות מעורבות באלכוהול, והואשמה על ידי פרקליטות מחוז לוס אנג'לס בהכאת בן זוגה בשעת נסיעה בכביש המהיר ונטורה (Ventura Freeway). בן זוגה של אבג'רופולוס דרש לבטל את האישומים והצהיר כי אבג'רופולוס לא מהווה איום. התיק בוטל רשמית עם כל האישומים בעקבות האבחנה "תגובה שלילית לתרופות שגרמה להתפרצות" ולא כוונה לפגוע מצידה של אבג'רופולוס. מדיה וקבצים בנושא מרי אבג'רופולוס בוויקישיתוף מרי אבג'רופולוס, ברשת החברתית פייסבוק מרי אבג'רופולוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרי אבג'רופולוס, ברשת החברתית אינסטגרם מרי אבג'רופולוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרי אבג'רופולוס, באתר AllMovie (באנגלית) מרי אבג'רופולוס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Marie Avgeropoulos Net Worth, TheRichest
הפארק הלאומי דונאו-אאואן

הפארק הלאומי דונאו-אאואן (בגרמנית: Nationalpark Donau-Auen) הוא פארק לאומי שחלקו בווינה וחלקו באוסטריה תחתית. שטחו של הפארק הוא 93 קמ"ר והוא אחד ממישורי ההצפה הגדולים ביותר בדנובה המרכז אירופית. בשנת 1984 תוכננה הקמת תחנת כוח בשטח הפארק, אך התוכנית לא יצאה לפועל והפארק נפתח לציבור. בפארק ניתן למצוא מעל 700 מיני צמחים, מעל לשלושים מיני יונקים, 100 זני עופות, 8 מיני זוחלים, 13 מיני דו-חיים וכ-50 מיני דגים. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי דונאו-אאואן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי דונאו-אאואן (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוסטריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קולמוגורוב

האם התכוונתם ל... אנדריי קולמוגורוב – מתמטיקאי רוסי בתחום תורת ההסתברות והטופולוגיה סיבוכיות קולמוגורוב – מונח מתחום מדעי המחשב אקסיומות ההסתברות (נקראות גם "אקסיומות קולמוגורוב") - מונח מתחום תורת ההסתברות משוואת פוקר פלאנק (נקראת גם "משוואת קולמוגורוב") - משוואה מתחום התהליכים הסטוכסטיים
מישהו שומר עלי

מישהו שומר עלי (הינדית: बाग़बान) הוא סרט דרמה הודי מ-2003 העוסק ביחס של בנים בוגרים כלפי הוריהם המתבגרים. במרכז הסרט עומדים יחסיהם של ראג' מלהוטרה (בגילומו של אמיטאב באצ'אן, אשתו פוג'ה (אותה משחקת המה מליני) וילדיהם. לזוג ארבעה בנים ובן אחד מאומץ (בגילומו של סלמאן ח'אן) שלומד בחו"ל. בניו כבר מבוססים, בעלי עבודה ובית וחלקם נשואים. ראג' שעבד בבנק יוצא לפנסיה. הוא נשוי ארבעים שנה לאשתו האהובה פוג'ה, יש לו בית גדול, ואת כספו הרב הוא משקיע בבנו הבכור ובעסקיו. אולם, כאשר כספם של הזוג אוזל הם מחליטים להיעזר בילדיהם. כאשר ילדי הזוג שומעים את הבשורה הם אינם נלהבים לעזור. מאחר שאינם רוצים לשאת בעול של שני הורים בביתם, הילדים מחליטים כי כל אחד מההורים יחיה בביתו של בן אחר ובתום חצי שנה הם יתחלפו במקומות. ראג' זועם על בניו, אך אשתו משכנעת אותו להסכים. פרידת בני הזוג קשה עליהם. שיחות טלפוניות ומכתבים מהווים את הקשר היחיד ביניהם. בזמן פרידתם ושהותם בביתם של ילדיהם, הם עוברים קשיים רבים. ילדיהם אינם עוזרים להם כלל, מעליבים, מתעמרים ומתייחסים אליהם בזלזול רב ומופגן. בזמן שהותו של ראג' בבית אחד מבניו, הוא מתיידד עם זוג נשוי, בעלי מסעדה עריריים מילדים, הרוכשים לו חיבה רבה. בזמן שהותו במסעדה הוא כותב ספר: "השומר" - ספר המספר על יסורי האנשים הזקנים עקב יחסיהם של ילדיהם כלפיהם. בתום חצי שנה ובשל געגועיהם העזים זה לזה, מחליט ראג' כי עליו ועל אשתו לברוח בעת בה הם אמורים להחליף מקום מגורים אצל אחד מילדיהם. מעת בריחתם של הזוג מזלם משתנה. במסגרת בריחתם, הם נוסעים למקומות מוכרים ואף מצליחים למצוא את בנם המאומץ ששב להודו. למרות שחיפש את הוריו זמן רב, בשל העתקת מגוריהם לא הצליח למצוא אותם. הוא לוקח את הוריו המאמצים תחת חסותו ומתייחס אליהם כמו אל אלילים. למרות זאת, בני הזוג מחליטים לבסוף לשוב לביתם, על אף היותם חסרי כל. כאשר הזוג חוזר לביתו, נודע להם כי הספר שכתב ראג' יצא לאור בעזרתם של הזוג שהתיידד איתו במקום שהותו. הספר הופך לרב-מכר וראג' מרוויח ממון רב מכך. במסיבה הנערכת לכבוד ראג' מגיעים ילדי הזוג וגם נכדיהם, אשר הצליחו בסופו של דבר לקיים קשר אוהב עם סביהם למרות הניכור של ההורים כלפיהם. בעוד הילדים מאמינים כי אחד מהם יהיה זה שיוזמן לשאת דברים למען האב, מי שנושא דברים הוא בנם המאומץ המפליג בשבחי ראג'. ראג לעומת זאת אומר "אם האב יכול לעזור לבנו לעשות את צעדיו הראשונים, לא יכול הבן לעזור לאב לעשות את צעדיו האחרונים?". כאשר ראג' רואה את ילדיו, המנסים לפייסו, הוא מסרב לכך ופוג'ה אף היא תומכת בהחלטתו. "מישהו שומר עלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מישהו שומר עלי", באתר נטפליקס "מישהו שומר עלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מישהו שומר עלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מגדלי שמירה בריטיים (ראש העין)

מגדלי השמירה הבריטיים בראש העין הם מגדלי שמירה שבנו הבריטים בתקופת המנדט הבריטי על מנת לשמור על מחנה צבאי שהקימו. נכון ל-2015 חלק מהמבנים הבריטים עדיין קיימים בתחומי היישוב ראש העין וביניהם 5 מגדלי שמירה שהוגדרו כאתרי מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל. חלקם שופצו ויוצבו על מנת למנוע את קריסתם. בתקופת המנדט הקימו הבריטים בסיס צבאי גדול ממזרח למסילה המזרחית ולתחנת ראש העין בשם "ראס אל-עין". בסיס תחזוקה זה נתן שירותים לוגיסטיים לשאר הבסיסים הבריטים באזור. על מנת לשמור על המחנה הקימו הבריטים כ-8 מגדלי שמירה בהיקף המחנה. ב-1948, עם הכרזת סיום המנדט, נטש הצבא הבריטי את המחנה וב-1949 התיישבו במקום עולים מתימן שייסדו את ראש העין ואכלסו את המבנים הנטושים. מתוך כל המגדלים שהוקמו 5 שרדו. לגבי 4 מהם נראה שיש ניסיון לשמר אותם. המגדל החמישי נמצא בתחומי מפעל תעשייתי, אינו בר גישה ונראה שאין לגביו פעילות שימור.[דרוש מקור] המגדלים מרובעים. גובהם כ-8 מטר (כבניין של 3 קומות) והם בנויים מבטון וחלקם מצופים בלבני סיליקט. המגדלים פתוחים ובראשם מבנה חצי פתוח ששימש לשומרים כשראשו כוסה בפח. ההגעה לראש המגדל נעשתה בעזרת סולמות ברזל שחלקם עדיין קיים. המגדל ברחוב אבן גבירול 9. המגדל נוטה ולכן נתמך בקונסטרוקציית ברזל. המגדל ברחוב העבודה 18 - שמר על שלוחת הרכבת שנכנסה למחנה הצבאי המגדל בקצה רחוב העצמאות (ליד בית מס. 2). חלק מגן ציבורי. המגדל ברחוב הירקון פינת רחוב המוביל הארצי. המגדל ברחוב שלום מנצורה פינת רחוב המרץ. א. הורביץ, ביטוי הזהות בנוף העירוני: ראש-העין הוותיקה כמקרה דוגמה, עבודה לצורך קבלת תואר מגיסטר באדריכלות, הטכניון, חיפה, 2006. ד. שמשוני, ראש-העין ממחנה עולים למעברה משגשגת, מאגנס, ירושלים, 2002. ד"ר אבי ששון, סקר אתרים היסטוריים לשימור בראש העין, הקרן לחקר מישור החוף, אשקלון, 2008. מדיה וקבצים בנושא מגדלי שמירה בריטיים בוויקישיתוף דוד הכהן, ראש העין: ישומרו מבנים בריטיים בצד גינות פרטיות, באתר ynet, 19 ביוני 2007 ביטחון והגנה בראש-העין(הקישור אינו פעיל), באתר "בית ספר אפק" אתרי מורשת(הקישור אינו פעיל), באתר עיריית ראש העין עושים היסטוריה-חוגגים חנוכת שלטים באתרי מורשת בעיר, באתר עיריית ראש העין, אוקטובר 2013 (אורכב) קרבתו של המחנה לתחנת הרכבת של המסילה המזרחית הקלה על משלוח ציוד מהמחנה לרחבי הארץ המגדל נמצא בתחום של מפעל. הוא אינו נגיש ואינו שמור
עטר דגן

עטר דגן (נולד ב-13 בספטמבר 1961) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה שכיהן כמפקד עוצבת קלע דוד. דגן נולד וגדל במרחביה לאם ניצולת שואה ואב טייס קרב בחיל האוויר. עם גיוסו לצבא בשנת 1980 התנדב לקורס טיס. שנה לאחר מכן, לאחר שהורחק מהקורס, עבר לחיל התותחנים, השלים קורס קצינים ולחם במלחמת לבנון הראשונה. בהמשך מסלולו הצבאי שימש מפקד סוללה בקיץ 1989 מונה למפקד גדוד 405. בשנים 1991–1992 שימש כמפקד יחידת מיתר. במהלך הנסיגה הישראלית מלבנון (מאי 2000) פיקד דגן על עוצבת אדירים והיה מפקד מערך האש בעוצבת הגליל ובשנים 2001–2003 פיקד על עוצבת קלע דוד. בהמשך שימש כקצין אג"ם פיקוד המרכז וריכז את פעולות הפיקוד בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל בפולין. לאחר שחרורו החל לשמש כנציג ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית (FIDF) והיום הוא בעלים ומנכ״ל חברת התיירות atartours. יהושע בריינר‏, נספח צה"ל בפולין חוזר למקום בו נספתה משפחתו, באתר וואלה, 1 במאי 2008. אמיר אורן, הדו"ח המדאיג על תרבות ההסתרה בצבא, ואיך הוסתר על ידי צה"ל, באתר הארץ, 8 באפריל 2016. מכתביו; היציאה מלבנון מזווית אישית, באתר "ספרית בית תותחן", ‏ קיץ 2000. יום הכיפורים לא יחזור, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2010. פולין תסייע לישראל, ואנחנו נמשיך להאשים אותה באנטישמיות, באתר הארץ, 27 בפברואר 2022 עמוס הראל, "תדע כל אם עברייה", כנרת זמורה ביתן, 2013, עמוד 102. עטר דגן, היציאה מלבנון מזווית אישית, באתר "ספרית בית תותחן", ‏ קיץ 2000. עמוס הראל, מפגיזים את הסטיגמה, באתר הארץ, 24 באפריל 2010. עינת שגיא אלפסה, בלי רגליים: נכי צה"ל שסיימו את תחרות "איש הברזל", באתר ynet, 30 בינואר 2015.
1949 בארץ ישראל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... 1949 בישראל 1949 בגדה המערבית תחת הכיבוש הירדני 1949 ברצועת עזה תחת הכיבוש המצרי
עיסא (בחריין)

עיסא (בערבית: عيسى) היא עיירה בצפון-מרכז בחריין. העיר נקראת על שם עיסא אבן סלמאן אאל ח'ליפה, שליט בחריין מ-1961 עד 1999. עיסא הייתה אחת משתים עשרה הרשויות המקומיות של בחריין, לאחר שהתפצלה ממינטאקה אל ווסטה בשנת 1988. ב-2002 אורגנו מחדש שתים עשרה הרשויות לתוך חמישה מחוזות ונכון לשנת 2021 עיסא היא חלק ממחוז הבירה. עיסא מורכבת בעיקר מווילות חדשות ותושבים אמידים, ומשמשת כמקום מושבם של רבים מבני המעמד הבינוני המשכיל של בחריין. בבחירות של שנת 2002 הייתה עיסא לאחד האזורים הבודדים בבחריין שלא היו מיוצגים על ידי מפלגה אסלאמית רדיקלית או ימנית, כאשר אבדנבי סלמאן זכה במושב בפרלמנט מטעם עיסא. בבחירות של 2006 הפסידה האקדמאית ד"ר מונירה פחרו (منيرة فخرو) מטעם מפלגת השמאל "ועד" (وعد) בצורה מעוררת מחלוקת לד"ר סלאח עלי מהמפלגה המוסלמית הסונית "אל מנבר". ב-15 ביולי 2012, עלה באש השוק העירוני ונגרם נזק ליותר מ-450 חנויות. הנזק נאמד בערך של מאות אלפי דינרים בחריינים. עשרות כבאים עמלו במשך חמש שעות כדי להשתלט על הלהבות. לא היו נפגעים אך שני כבאים אושפזו עקב שאיפת עשן. על פי הערכה נחרבו שני שלישים מהשוק. ראש הממשלה של בחריין, ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה, הקים ועדת חקירה לבדיקת האירוע. עיסא מפורסמת בשוק המסורתי שבה. בעיסא קיימים מרבית בתי הספר הפרטיים שבבחריין כגון בית הספר ההודי, בית הספר ההודי החדש, בית הספר לתרבות פקיסטן, בית הספר הפקיסטני לאורדו, בית ספר "הלב הקדוש", בית הספר הלאומי "אבּן קאולדון", בית הספר באינאן בחריין, בית הספר הבינלאומי "נאסים", בית הספר של "סנט כריסטופר", מרוכזים באזור קטן הכולל גם את קמפוס עיסא של אוניברסיטת בחריין. בעיר נמצא גם בית הספר הלאומי ללימודי נהיגה, הנהלת משרד התעבורה ומשרדים ממשלתיים נוספים כמו משרד החינוך ומשרד המידע, הכולל את רשות השידור הבחריינית לטלוויזיה ולרדיו. מלבד השוק, האתר הבולט בעיסא הוא אצטדיון הכדורגל הבינלאומי של בחריין. בית הספר הפוליטכני החדש של בחריין נפתח באתר בו שכנה בעבר אוניברסיטת בחריין. מדיה וקבצים בנושא עיסא בוויקישיתוף "We've lost everything" "Top market in Bahrain destroyed in blaze", Trade Arabia. 16 July 2012. Retrieved 16 July 2012. "Premier Orders Probe Committee", Bahrain News Agency. Retrieved 15 July 2012. "Bahrain Shopping Souqs", Click Bahrain. Retrieved 15 July 2012. New Indian School.org Banyan School Naseem School University of Bahrain