שנות העשרים הזהובות

שנות העשרים המוזהבות (באנגלית: Golden Twenties; בגרמנית: Goldene Zwanziger Jahre; ידועות גם בשם שנות העשרים המאושרות (בגרמנית: Glückliche Zwanziger Jahre), הייתה תקופת זמן של כחמש שנים בעשור השליש, כלומר בשנות ה-20 של המאה ה-20 בגרמניה. העידן החל ב-1924 לאחר סיום ההיפר-אינפלציה בעקבות מלחמת העולם הראשונה והסתיים בקריסת וול סטריט 1929. המונח הגרמני מיושם לעיתים קרובות על חוויית המדינה של צמיחה כלכלית בריאה, הרחבת ערכים ליברליים בחברה ופריצה במאמצים ניסיוניים ויצירתיים בתחום האמנות. לפני תקופה זו, רפובליקת ויימאר חוותה רמות שיא של אינפלציה של טריליון אחוז בין ינואר 1919 לבין נובמבר 1923. האינפלציה הייתה כה חמורה עד ששטרי כסף מודפסים שימשו לעיתים קרובות כדלק ביתי, ודרישות יומיומיות כמו מזון, סבון וחשמל עלו מריצה מלאה בשטרות. זה קרה רק עד שצעדי רפורמה כלכלית קיצונית שיזמה רפובליקת ויימאר, כמו הכנסת מטבע חדש, הרנטנמרק, שליטה פיסקלית הדוקה וצמצום המכשולים הבירוקרטיים הובילו לסביבה של יציבות ושגשוג כלכליים בגרמניה. בארצות הברית נקראה התקופה המקבילה שנות העשרים הסוערות. בצרפת, זה הן היו ידועות בשם Les Années folles, "השנים המטורפות" או "השנים המשוגעות". שנות העשרים הזהובות בגרמניה מכונות לעיתים קרובות "זמן שאול", כלומר הזמן הזה של חקר האמנויות, מדעי הרוח, החופש והיציבות הפיננסית היה לא טיפוסי והסתיים במהרה. ארצות הברית הייתה המדינה היחידה שיצאה ממלחמת העולם הראשונה ללא חוב או פיצויים. גרמניה הייתה חייבת סכום עתק ונאלצה לקחת הלוואה מארצות הברית רק כדי לשרוד. לאיש לא היה רמז שתהיה קריסת שוק המניות עם השלכות עולמיות ושההתרסקות הזו תהרוס את גרמניה ותכין את הבמה להיטלר לעלות לשלטון. כך נוצר הביטוי של "זמן שאול". זה היה השקט שלפני הסערה. גרמניה חלקה מגמות חברתיות דומות רבות עם צרפת ואמריקה בתקופה זו, כמו תספורת הנשים המפורסמת שנקראת "הקארה" או "גזרת הקארה", חקר אופנת לבוש, רקדני קברט והופעות, וריקוד ה"צ'ארלסטון". תנועת האמנות המכונה אובייקטיביות חדשה (באנגלית: New Objectivity; בגרמנית: Neue Sachlichkeit) מקורה בגרמניה בתקופה זו. ריקודי קברט היו הצורה הראשונה של "סטריפטיז". לקוחות ישבו לעיתים קרובות ליד שולחן במועדון לילה או בפאב וחיכו להתבדר בהופעות של נערות כמעט עירומות. אלה היו דומים מאוד להפקות של המולן רוז' בפריז, צרפת, בתקופה זו. אניטה ברבר (Anita Berber) הייתה רקדנית קברט מפורסמת, אפילו ידועה לשמצה, בתקופה זו. ידוע שהיא רקדה עירומה על גבי שולחנות הלקוחות שלה, לעיתים קרובות תוך כדי הכאתם עם בקבוקי שמפניה. מרלן דיטריך הייתה שחקנית וזמרת גרמנייה-אמריקאית. תומאס מאן (6 ביוני 1875 - 12 באוגוסט 1955) היה סופר גרמני, של רומנים ושל סיפורים קצרים, מבקר חברתי, פילנתרופ, מסאי וחתן פרס נובל לספרות לשנת 1929. הוא התפרסם בתקופה זו בזכות כתיבת הרומן הר הקסמים (Der Zauberberg). פריץ לאנג היה הבמאי של מטרופוליס, סרט דרמה מדע בדיוני אפוס גרמני משנת 1927. הסרט המפורסם הזה הוא איקוני בזכות האפקטים המיוחדים המתקדמים שלו ותיאור נושאים טכנולוגיים ומדעיים. אניטה ברבר (10 ביוני 1899 - 10 בנובמבר 1928) הייתה רקדנית, שחקנית וסופרת גרמנייה שהייתה מושא לציור של אוטו דיקס. היא חיה בתקופת רפובליקת ויימאר. אוטו דיקס (2 בדצמבר 1891 - 25 ביולי 1969) היה צייר והדפס גרמני שנודע בתיאורים הריאליסטיים הקשים שלו של חברת רפובליקת ויימאר ואכזריות המלחמה. יחד עם ג'ורג' גרוס, הוא נחשב באופן נרחב לאחד האמנים החשובים ביותר של מגמת האובייקטיביות החדשה (Neue Sachlichkeit). ברלין של שנות ה-20 (אנ') תרבות ויימאר (אנ') שנות העשרים הסוערות, המקבילה בצפון אמריקה כלכלת אירופה בין המלחמות (אנ') מדיה וקבצים בנושא שנות העשרים הזהובות בוויקישיתוף אופנת שנות העשרים הזהובות (1920–1923) חקירת הבידור של עידן ויימר Come to the CabaretThe wild, decadent ways of the Weimar era are alive again in Berlin Die Zwanziger Jahre "Weisse Maus Cabaret | Cabaret Berlin". www.cabaret-berlin.com. נבדק ב-2016-03-27.