laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נובלה

נוֹבֵלָה (באיטלקית: Novella) היא סוגה ספרותית מרכזית, שכוללת סיפורים קצרים יחסית, שעלילתם מתרכזת במקום אחד, נמשכת לאורך תקופה קצרה וסובבת ציר רעיוני או עלילתי אחד. לעיתים מוגדרת נובלה גם על־פי אורכה: ארוכה מסיפור קצר וקצרה מרומן. התפתחות הנובלה כז'אנר ספרותי החלה בימיה הראשונים של תקופת הרנסאנס באירופה, בידי סופרים צרפתים ואיטלקים. הבולט מביניהם היה ג'ובאני בוקאצ'ו, שספרו הדקאמרון הכיל כ-100 יצירות ספרותיות שונות הנחשבות כאבות היסוד של הסוגה. בסוף המאה ה-18 ובראשית המאה ה-19 החלו להיווצר קווים וחוקים סגנוניים קבועים לטיב הנובלה, בעיקר בספרות הגרמנית. מבקר הספרות יוסף אורן מונה ביניהם: מיקוד רב בעלילה ומיעוט בתיאורים ובהשתהות ללא פעולה לשון מדויקת ועניינית מבנה סיפור השואף אל שיאו תוך קיום מתח גובר והולך אצל הקורא על אף הפעולות הברורות, חלק ממניעי הפעולות נותר סתום, ומותיר תחושה דֵמוֹנית נובלות משמשות לעיתים כבסיס ליצירות ארוכות ומפותחות יותר, בעיקר בתחומי המדע הבדיוני והפנטזיה. לדוגמה אפשר למנות את יצירתה של ננסי קרס, "קבצנים בספרד", שפורסם בהתחלה כנובלה ולאחר מכן הורחב לרומן. דוגמאות נוספות לטכניקה זו אפשר למצוא אצל רוג'ר זילאזני, אורסולה לה-גווין, אן מק'קפרי ועוד. נובלה מפורסמת ומשפיעה נכתבה על ידי טולסטוי ב-1889 בשם "סונאטת קרויצר" אשר הסעירה בזמנו את הרוחות ברוסיה ונחשבה בפי רבים לשערורייתית ממש. הסופר רוברט סילברברג כתב: הנובלה היא אחת היצירות הספרותיות העשירות והמתגמלות ביותר... היא מאפשרת פיתוח מורחב יותר של נושא ואופי מאשר הסיפור הקצר... היא מספקת סקירה אינטנסיבית ומפורטת של הנושא, ובמידה מסוימת גם את המיקוד המרוכז של הסיפור הקצר וגם את ההיקף הרחב של הרומן. בספרות העברית אחד מכותבי הנובלות המפורסמים ביותר הוא ש"י עגנון, שמספר רב מיצירותיו נחשבות לנובלות, ביניהן "והיה העקוב למישור" ו"תהלה". על המחברים העבריים האחרים שחיברו נובלות נמנים בנימין תמוז, אהרן אפלפלד, עמוס עוז, אברהם ב. יהושע, שולמית הראבן ואורלי קסטל-בלום. מדיה וקבצים בנושא נובלה בוויקישיתוף נובלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לצורך פרס הוגו ופרס נבולה, הפרסים היוקרתיים ביותר בתחומי ספרות המדע בדיוני והפנטזיה, נובלה מוגדרת כיצירה שאורכה 17,500 מילים עד 40,000 מילים. יוסף אורן, הצדעה לספרות הישראלית, ראשון לציון: יחד, 1991, עמ' 106 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוח השנה של פירלי

לוח השנה של פירלי הוא לוח שנה היוצא לאור מדי שנה, מאז 1964 בידי החברה בת הבריטית של חברת הצמיגים האיטלקית פירלי. לוח השנה לא יצא לאור בשנים 1975–1983 עקב משבר כלכלי שדחף את החברה לקיצוץ בהוצאותיה. לוח השנה מחולק בתפוצה מוגבלת כשי עסקי ללקוחות נבחרים של פירלי ולאח"מים. כל לוח שנה כולל תצלומים של דוגמניות נודעות (ולעיתים נדירות דוגמנים) בלבוש מזערי ואף בעירום, והוא מצולם בידי צלם בעל מוניטין (ולעיתים שני צלמים). עם הדוגמניות והידועניות המפורסמות שהופיעו בלוח השנה במהלך השנים נמנות נעמי קמפבל, ג'יזל בונדשן, קייט מוס, סינדי קרופורד, היידי קלום, סופיה לורן, פנלופה קרוז, קרולינה קורקובה, אדריאנה לימה, הילרי סוונק, דיאנה דונדואי, אדיטה וילקויקיוט ועוד. עם הצלמים שצילמו את לוח השנה נמנים אנני ליבוביץ', טרי ריצ'רדסון, קרל לגרפלד והלמוט ניוטון. בלוח השנה לשנת 2016 חרגה החברה ממנהגה, ובלוח, המצולם בידי אנני ליבוביץ', יופיעו נשים נודעות שאינן דוגמניות, בלבוש מלא. עם נשים אלה נמנות הטניסאית סרינה ויליאמס, הקומיקאית איימי שומר, המוזיקאית פטי סמית' והאמנית יוקו אונו. Philippe Daverio (editor), Pirelli - The Calendar. 50 Years And More, Taschen, 2015 אתר האינטרנט הרשמי של לוח השנה של פירלי לירוי שופן‏, העירום הבוטה בלוח השנה של פירלי, באתר וואלה, 7 בדצמבר 2011 נעם וינד, ‏פירלי סוגרת יובל של לוחות שנה סקסיים, באתר ‏מאקו‏, 27 בנובמבר 2013 איתי יעקב, ספרות זולה: לוחות השנה הסקסיים של פירלי הפכו לספר עב כרס, באתר Xnet‏, 16 ביוני 2015 איתי שטרן, לוח השנה של "פירלי": מתמונות עירום של דוגמניות לייצוג נשי חזק, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2015 רות פרל בהריר, הלן מירן, שרלוט רמפלינג וג'וליאן מור מככבות בלוח השנה של "פירלי", באתר הארץ, 1 בדצמבר 2016 מיכל הניג, מיתולוגיה מודרנית: לאגרפלד מציג את לוח השנה של "פירלי", באתר nrg‏, 5 בדצמבר 2010 BIBBY SOWRAY, Pirelli calendar 2014: Helmut Newton's 1986 Pirelli portraits brought back to life, Telegraph, 21 NOVEMBER 2013 תמר שקולניק, ‏השינוי המפתיע שעבר על לוח השנה הסקסיסטי בעולם, באתר onlife,‏ 24 בספטמבר 2015 לא תאמינו מי מופיעות בלוח השנה של פירלי ל-2016, באתר TheMarker‏, 26 בספטמבר 2015
יוחאי דוידוף

יוחאי דוידוף (נולד ב-8 במאי 1980) הוא זמר מטאל ישראלי. חבר במספר להקות ופרויקטים שונים. יוחאי דוידוף התחיל לשיר בזמן שירותו הצבאי בצה"ל בחיל התותחנים (אליו התגייס ב-1999), במסגרת להקה בשם "פטפליי". לאחר שחרורו מהשירות ב-2003, עבר להתגורר באילת, בה עבד במועדון זמר בטיילת במסגרת עבודה מועדפת. בהמשך החל לשיר בהרכב נו מטאל בשם "Redline" ואז עם להקת ההבי מטאל "Stone of Tears" איתם ביצע גרסאות כיסוי לשירי להקת איירון מיידן. לאחר תקופת שיתוף פעולה ומספר הופעות בישראל, עזב את ההרכב. היה לחבר בלהקת "DamnNation" (דמניישן), אך פוטר עקב מחלוקות עם ההרכב. במשך כ-4 שנים (מ-2005 עד 2009), היה חבר בהחלקת פאוור מטאל "Acropolis", והוציא איתם מיני-אלבום בשם "The Aftermath". ב-2006 השתתף בפרויקט "Abba Metal Tribute" בה ביצע גרסאות כיסוי לשירי להקת אבבה. ב-2009 דוידוף הצטרף להקת Prowlers המבצעת גרסאות כיסוי לשירי איירון מיידן. בהמשך להקה זו גם התחילה להלחין חומר מקורי. במקביל, ב-2011 הצטרף ללהקת פרוג מטאל "Abirolam". הרכב זה הוציא מיני-אלבום אחד . בנוסף למופעי חימום ללהקות משפיעות, כולל להקות משפיעות כמו Iced Earth וקורפיקלאני, דוידוף התפרסם כזמר אורח בהופעות של אמני מטאל רבים בישראל. בין שיתופי הפעולה שלו ניתן למנות את הלהקה אורפאוס בלייד, בה הוא מחליף את הרינג באסה בהופעות חיות. שיתף פעולה עם להקת Desert, ועם אורפנד לנד, ועם זמרת הבלוז גל דה פז,הקלטות שירות קלין לאלבומים של Hammercult ו-the Fading הופעות אורח עם Breed, ועם Arallu, ו-Sintax, ו-Obsidian Tide וגם עם הזמרת אינפי סנואו באלבומה A Mortal's Tear, להקת Abrage באלבום Abrasive Rage, והקלטת מקהלות ל-Amaseffer באלבום Exodus - Slaves for Life, וגם ל-Arafel באלבום For Battles Once Fought ועוד. יוחאי דוידוף, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) יוחאי דוידוף, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) דף פייסבוק אישי הערוץ של הזמר, אתר YouTube סקירת הופעה, אתר Metal Temple 7 שנים לבתולה הישראלית-ראיון עם יוחאי דוידוף מפראולרס, אתר Shouter Music 2014 ראיון אישי עם יוחאי דוידוף, אתר Metalist 2004 דף פייסבוק של להקת Abirolam דף פייסבוק של להקת Prowlers דף הלהקה בארכיון המטאל ראיון אישי עם יוחאי דוידוף, אתר Metalist‏,2004 יוחאי דוידוף, אתר ארכיון מטאל דף האלבום, אתר ארכיון המטאל רונן צומר, אבבא מטאל, באתר ynet, 24 ביולי 2006 דף פייסבוק של הלהקה ראיון עם יוחאי דוידוף מפראולרס Abirolam, אתר Abirolam דף פייסבוק של הלהקה Abirolam, אתר rateyourmusic הופעה באתר יו-טיוב הופעת דזרט, אתר setlist.fm הופעה, אתר יו-טיוב Heaven And Hell - Israeli DIO Tribute , אתר יו-טיוב הודעה בטוויטר שיר, ערוץ הלהקה, אתר יו-טיוב Tom Waits New coat of paint - Yochai Davidoff & Ronnie Spandorf, ערוץ הרשמי של הזמר, אתר יו-טיוב
פונקציית האינטגרל הלוגריתמי

במתמטיקה, פונקציית האינטגרל הלוגריתמי היא פונקציה מתמטית חשובה, הידועה בעיקר בזכות משפט המספרים הראשוניים. היא מוגדרת להיות: l i ( x ) = ∫ 0 x d t ln ⁡ t . {\displaystyle {\rm {li}}(x)=\int _{0}^{x}{\frac {dt}{\ln t}}.\;} לפונקציה 1 / ln ⁡ ( t ) {\displaystyle 1/\ln(t)} יש סינגולריות בתחום t=1, ולכן הפונקציה מוגדרת במדויק לכל x < 1 {\displaystyle x<1} , ומוגדרת לכל x > 1 {\displaystyle x>1} באמצעות הערך הראשי של קושי (Cauchy Princpal value), בנוסחה: l i ( x ) = lim ε → 0 + ( ∫ 0 1 − ε d t ln ⁡ t + ∫ 1 + ε x d t ln ⁡ t ) . {\displaystyle {\rm {li}}(x)=\lim _{\varepsilon \to 0+}\left(\int _{0}^{1-\varepsilon }{\frac {dt}{\ln t}}+\int _{1+\varepsilon }^{x}{\frac {dt}{\ln t}}\right).\;} פונקציית האינטגרל הלוגריתמי או פונקציית האינטגרל הלוגרתמי של אוילר מוגדרת להיות: L i ( x ) = l i ( x ) − l i ( 2 ) {\displaystyle {\rm {Li}}(x)={\rm {li}}(x)-{\rm {li}}(2)\,} או בצורה אינטגרלית: L i ( x ) = ∫ 2 x d t ln ⁡ t {\displaystyle {\rm {Li}}(x)=\int _{2}^{x}{\frac {dt}{\ln t}}\,} . פונקציה זו אינה בעלת נקודה סינגולרית, והיא מדויקת בחישוב כמות של מספרים ראשונים הקטנים מ-x. לפונקציה יש קשר עם פונקציית האינטגרל האקספוננטי (Ei(x)) על ידי המשוואה: li ( x ) = Ei ( ln ⁡ x ) , {\displaystyle {\hbox{li}}(x)={\hbox{Ei}}(\ln x),\,\!} שנפתרת על ידי כל מספר חיובי. קשר נוסף הוא על ידי קבוע אוילר-מסקרוני: l i ( e u ) = Ei ( u ) = γ + ln ⁡ | u | + ∑ n = 1 ∞ u n n ⋅ n !  for  u ≠ 0 , {\displaystyle {\rm {li}}(e^{u})={\hbox{Ei}}(u)=\gamma +\ln |u|+\sum _{n=1}^{\infty }{u^{n} \over n\cdot n!}\quad {\text{ for }}u\neq 0\;,} חישוב נוסף של פונקציית האינטגרל הלוגריתמי היא: l i ( x ) = γ + ln ⁡ ln ⁡ x + x ∑ n = 1 ∞ ( − 1 ) n − 1 ( ln ⁡ x ) n n ! 2 n − 1 ∑ k = 0 ⌊ ( n − 1 ) / 2 ⌋ 1 2 k + 1 . {\displaystyle {\rm {li}}(x)=\gamma +\ln \ln x+{\sqrt {x}}\sum _{n=1}^{\infty }{\frac {(-1)^{n-1}(\ln x)^{n}}{n!\,2^{n-1}}}\sum _{k=0}^{\lfloor (n-1)/2\rfloor }{\frac {1}{2k+1}}.} ניתן להציג את פונקציית האינטגרל הלוגריתמי גם על ידי הרחבה אסימפטוטית שיש לו. לדוגמה: l i ( x ) = O ( x ln ⁡ x ) . {\displaystyle {\rm {li}}(x)=O\left({x \over \ln x}\right)\;.} כאשר O הוא סימון לנדאו. רישום מלא של הפונקציה על ידי הרחבה אסימפטוטית הוא: l i ( x ) ∼ x ln ⁡ x ∑ k = 0 ∞ k ! ( ln ⁡ x ) k {\displaystyle {\rm {li}}(x)\sim {\frac {x}{\ln x}}\sum _{k=0}^{\infty }{\frac {k!}{(\ln x)^{k}}}} או: l i ( x ) x / ln ⁡ x ∼ 1 + 1 ln ⁡ x + 2 ( ln ⁡ x ) 2 + 6 ( ln ⁡ x ) 3 + ⋯ . {\displaystyle {\frac {{\rm {li}}(x)}{x/\ln x}}\sim 1+{\frac {1}{\ln x}}+{\frac {2}{(\ln x)^{2}}}+{\frac {6}{(\ln x)^{3}}}+\cdots .} רישום זה גורר לרישם הבא: l i ( x ) − x ln ⁡ x = O ( x ln 2 ⁡ x ) . {\displaystyle {\rm {li}}(x)-{x \over \ln x}=O\left({x \over \ln ^{2}x}\right)\;.} הערה, הרישום האחרון כסדרה אינו מתכנס, אז חשוב לסדרה תהיה מספר סופי של איברים. לפונקציה יש שורש חיובי יחיד, הידוע בתור קבוע רמנוג'אן-סולדר, אשר קרוב שלה הוא x ≈ 1.45136 92348 ... .בנוסף לכך, הערך של הפונקציה בנקודה x=2 הוא − ( Γ ( 0 , − ln ⁡ 2 ) + i π ) {\displaystyle -(\Gamma \left(0,-\ln 2\right)+i\,\pi )} כאשר Γ ( a , x ) {\displaystyle \Gamma \left(a,x\right)} היא פונקציית גמא הלא שלמה. מספר סקיוז משפט המספרים הראשוניים מדיה וקבצים בנושא פונקציית האינטגרל הלוגריתמי בוויקישיתוף פונקציית האינטגרל הלוגריתמי, באתר MathWorld (באנגלית)
המזרקה לזכר הנסיכה דיאנה

מזרקת הזיכרון לזכר דיאנה, נסיכת ויילס (באנגלית: Diana, Princess of Wales Memorial Fountain) היא אנדרטה לזכר הנסיכה דיאנה, הממוקמת בפינה הדרומית מערבית של הייד פארק בלונדון, דרומית לאגם הסרפנטיין ומזרחית לגלריית סרפנטיין. אבן הפינה להקמת האנדרטה הונחה בספטמבר 2003 והאנדרטה נחנכה ב-6 ביולי 2004. האנדרטה עוצבה על ידי קתרין גוסטפסון ובנייתה עלתה 3.5 מיליון ליש"ט. האנדרטה היא מזרקה המורכבת מ-545 מקטעי אבן גרניט מקורנוול. צורת המזרקה היא אובלית והיא בנויה באזור שמידותיו חמישים על שמונים מטרים. רוחב התעלה בה זורמים המים משתנה בין 3 ל-6 מטרים, ועומק התעלה משתנה. המזרקה ממוקמת על מדרון והמים זורמים בה בכיוון דרום במורד האנדרטה. בצד אחד של האנדרטה זורמים המים בתעלה רדודה ובזרימה איטית, ובצידה השני יש בתעלה מדרגות ומחסומים שיוצרים זרימה סוערת יותר. האנדרטה נועדה לשקף את חייה של דיאנה - הן חיים שמחים והן תקופות סוערות וקשות. האנדרטה נועדה לשקף את אישיותה החברותית של דיאנה ואת היחס החם שלה לכל מי שפגשה ולתושבי בריטניה בפרט, ולכן תוכננה האנדרטה בצורה המאפשרת לכל אחד לגעת במים, ולילדים - להיכנס ולשחק במים. אולם, לאחר פתיחת המזרקה אירעו שלושה מקרים של אשפוז בשל פציעה מהחלקה במים, והמזרקה נסגרה. המזרקה נפתחה מחדש באוגוסט 2004 לאחר שהוצבו שישה שומרים המונעים מאנשים להיכנס למים. בשל מספר המבקרים הרב נהרסו משטחי הדשא סביב האנדרטה ולכן בדצמבר 2004 החל פרויקט של שיפוץ האנדרטה על ידי בניית שבילים המובילים לאנדרטה, ושתילת דשא עמיד יותר סביבה. גן המשחקים על שם הנסיכה דיאנה מסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה מדיה וקבצים בנושא המזרקה לזכר הנסיכה דיאנה בוויקישיתוף תיאור המצבה תיאור חדשות ה-BBC מיום חנוכת האנדרטה
מצר ריאו

מצר ריאו (באינדונזית: Selat Riau; נודע בעבר בשמו האנגלי Rhio Strait) הוא מצר ים בארכיפלג ריאו (אנ') שבאינדונזיה, המפריד בין האי בינטאן (אנ') ממזרח לבין האיים בטאם, רמפאנג (אנ'), וגלאנג (אנ') ממערב, ומקשר בין הקטע הדרומי של ים סין הדרומי מדרום לבין מצר סינגפור מצפון. אורכו של המצר הוא כ-80 קילומטר (כ-50 מייל). נתיב השיט בין מצר באנגקה לבין סינגפור, מזרחית לאי לינגגה (אנ') ודרך מצר ריאו, משמש תכופות את האוניות המפליגות בשני הכיוונים בין מצר סונדה לסינגפור. טנג'ונג פִּינַנְג (אנ'), השוכנת לחופו של המצר בחלקו הדרומי של האי בינטאן, היא עיר הבירה של המחוז האינדונזי איי ריאו (אנ') ועיר נמל חשובה המונה כיום כ-200,000 נפש, ונחשבת לעיר השנייה בגודלה במחוז, אחרי בטאם (Kota Batam; שאוכלוסייתה נאמדת ביותר ממיליון נפש). מדיה וקבצים בנושא מצר ריאו בוויקישיתוף Selat Riau (Riouw Strait) Indonesia, Sea - Seek (Sailing guide) website ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אינדונזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטיוארט מציל את משפחתו

סטיוארט מציל את משפחתו (מאנגלית: Stuart Saves His Family) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1995, בבימויו של הרולד ראמיס. הסרט מבוסס על חלקים מתוך קומדיית הטלוויזיה הפופולרית "סאטרדיי נייט לייב", ששודרו מתחילת שנות ה-90, על דמותו הבדיונית של "סטיוארט סמלי". סטיוארט סמלי (אל פרנקן) הוא משתתף בתוכנית 12 הצעדים שמאבד את תוכנית הטלוויזיה שלו ונאלץ להתחנן לבוס שלו כדי לחזור לעבוד, לשקם את אביו האלכוהוליסט ואת אחיו הנרקומן, ולעזור לאימו ולאחותו להסתדר עם הבעלים שלהן, כאשר כל מכשול שניצב בפני סטיוארט מרחיק אותו מהגשמת התוכנית. אל פרנקן - סטיוארט סמלי לורה סאן ג'אקומו - ג'וליה וינסנט ד'אונופריו - דוני סמלי לזלי בון - ג'ודי סמלי האריס יולין - אביו של סטיוארט ג'וליה סוויני - מיה סי ג'ו פלרטי - בן דוד ריי "סטיוארט מציל את משפחתו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סטיוארט מציל את משפחתו", באתר AllMovie (באנגלית) "סטיוארט מציל את משפחתו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סטיוארט מציל את משפחתו", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סטיוארט מציל את משפחתו", באתר Metacritic (באנגלית) "סטיוארט מציל את משפחתו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט באתר Mojo ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפליינג בייבי

הפליינג בייבי היא להקת רוק ישראלית השרה באנגלית. הלהקה הוקמה על ידי גבע אלון, רשף שחר, גדי אלטמן ושחם אוחנה. גבע ורשף נולדו וגדלו בקיבוץ מעברות וגדי גדל בקיבוץ מגל. הלהקה הושפעה רבות מהמוזיקה ששמעו חבריה בקיבוץ, להקות כמו לד זפלין, ניל יאנג, וכמו כן זמרים ישראלים כגון מאיר אריאל וכו' היו בין המשפיעים העיקריים על סגנונם. לאחר נסיעות חברי הלהקה לארצות הברית והחיפוש אחר ההצלחה הגדולה חזרו החברים לנגן יחד בארץ, ללא שחם אוחנה שבינתיים פרש מן הלהקה, הלהקה הוציאה אלבום שנגנז, ואחריו עוד שני אלבומים: Inner World בשנת 2002 בלייבל עצמאי. Pain To Give בשנת 2004 בהוצאת Blue Sun Music. שניהם זכו להערכה רבה בקרב הקהל והמבקרים . רשף שחר, המתופף הראשון, פרש גם הוא מהלהקה, את מקומו תפס גיא שכטר שלאחר מכן פרש גם הוא. המתופף הנוכחי מאז שנת 2004 הוא איסר טננבאום (מתופף להקת רוקפור לשעבר). גבע אלון, סולן וגיטריסט הלהקה אחראי גם על המילים והלחנים. גדי אלטמן על הבס וקולות הליווי ואיסר טננבאום אחראי על התופים וקולות הליווי. במרץ 2024, לאחר הפסקה של כ-10 שנים, חידשה הלהקה את פעילותה. הפליינג בייבי, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) אסף נבו, ‏ה"פליינג בייבי" חוזרים לשתי הופעות והוצאה מחודשת, באתר ‏מאקו‏, 14 במאי 2013 אסף נבו, ‏ה"פליינג בייבי" חוזרים לשתי הופעות והוצאה מחודשת, באתר ‏מאקו‏, 14 במאי 2013
ענת עינהר

ענת עינהר (נולדה ב-1970, בפתח תקווה) היא סופרת, מעצבת ומאיירת ישראלית. עינהר, ילידת פתח תקווה, נשואה, אם לשתי בנות, ומתגוררת בתל אביב היא בוגרת לימודי תקשורת חזותית בבית הספר בצלאל וכן לימודי תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. סיפורים פרי עטה פורסמו בכתב העת "קשת החדשה", וספרה הראשון, קובץ הנובלות "טורפים של קיץ", שיצא ב-2008, זכה בפרס ספיר לספר ביכורים לשנת 2010 וכן בפרס טובה ויצחק וינר ליצירה ספרותית מקורית. הספר תורגם לאיטלקית בשנת 2014. ב-2013 פרסמה ספר לילדים בשם "פיל מתרחק", וב-2015 יצא לאור ספרה השני למבוגרים, קובץ הנובלות "תמונות עירום". מזה כמה שנים עינהר מנחה סדנאות כתיבה בשיתוף סופרות אחרות כגון נעה ידלין ומעין בן הגיא. בעבר פרסמה טורי קומיקס באתר וואלה! ובכתב העת מסמרים. ספרה "תמונות עירום" (הוצאת עם עובד) נכלל ברשימה הקצרה של המועמדים לפרס ספיר לשנת 2015. "טורפים של קיץ", קובץ נובלות, תל אביב: עם עובד, 2008 "פיל מתרחק", ספר לגיל הרך, תל אביב: עם עובד, 2013 "תמונות עירום", קובץ נובלות, תל אביב: עם עובד, 2015 אף יהודי, קובץ סיפורים, כנרת זמורה דביר, 2022. ענת עינהר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" ענת עינהר, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" עינהר ענת | עם עובד הוצאת ספרים, ‏9 בנובמבר 2008 ענת עינהר, ראיון עם סופרת, בלונד עמוק, רן יגיל, אתר Nrg, פורסם ב-15 באוגוסט 2012 ראיון עם ענת עינהר, תמונות עירום, יוני ליבנה, פורסם במקור במדור הספרות של ידיעות אחרונות, ב-23 במאי 2015 אריק גלסנר, על "תמונות עירום", של ענת עינהר, המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 26 ביוני 2015 ענת עינהר, אנפילקסיס, באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית, סיפור קצר, 14 באוקטובר 2020 ynet, "אולד זילנד": סיפור מתוך "אף יהודי", ספרה החדש של ענת עינהר, באתר ynet, 30 בדצמבר 2021 ענת עינהר, ‏היכן שמשתחררים ממימד הזמן. העיר של הסופרת ענת עינהר, באתר "Time Out ישראל", 6 בפברואר 2022 אילאור פורת, ואת הצורה שלו אני צריכה לעקם בחזרה, פנס מוסף לביקורת ספרות, יוני 2022. ענת עינהר, דף שער בספרייה הלאומית ענת עינהר, בלקסיקון הספרות העברית החדשה שירי לב-ארי, מתח בין צעירות לבגרות, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2007 מוסף ספרים, הגן המוטל בספק, באתר הארץ, 13 באפריל 2011 טורפים של קיץ, באתר המכון לתרגום ספרות עברית גילי איזיקוביץ, הכי קווירים שיש: רגע לפני חלוקת פרס ספיר, הכירו את הספרים המועמדים, באתר הארץ, 1 במרץ 2016 טל ניב, טורפים של קיץ, ענת עינהר | פרפר מתחת לתקרה, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2008 ביקורות: יצחק לאור, אולי עוד תמוטט יום אחד את קירות צינוקה ותצא לחופשי, באתר הארץ, 24 ביולי 2015 חן שטרס, "תמונות עירום" חורג מכובד הראש של הפרוזה הישראלית, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2015 סימונה באט, "תמונות עירום": טסט שני שעבר בהצלחה, באתר ynet, 21 ביוני 2015
גיא פרל

גיא פרל (נולד ב-5 בנובמבר 1967) הוא משורר, מבקר שירה, אנליטיקאי יונגיאני ועובד סוציאלי ישראלי. פרל מפרסם מ-2013 רשימות על ספרי שירה בבמות שונות ביניהן 'המוסך' - כתב עת מקוון לספרות, 'עיתון 77', 'מוסף שבת', 'הליקון' והאתר פסיכולוגיה עברית. פרל עוסק בטיפול, וכן מלמד בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב. בעבר לימד באוניברסיטה העברית. כתב בשיתוף עם פרופ' עינת פלד שני ספרי עיון, העוסקים בהתערבות קבוצתית עם גברים אלימים כנגד בת זוגם כאבות ועם נשים קורבנות אלימות במשפחה כאמהות. בשנת 2017 הקים עם חברותיו לקבוצת "תיקון" את המוסך, כתב עת מקוון לספרות. בשנת 2020 סיים כתיבת דוקטורט שכותרתה "שירה ואינדבידואציה – עיון יונגיאני ונוימניאני בשירתם של רילקה, פיסארניק ופסואה" (בהנחיית פרופ' דנה אמיר).העבודה נכתבה במסגרת המסלול הבין-תחומי בפסיכואנליזה, החוג לייעוץ והתפתחות האדם, אונ' חיפה. יש נקודה מעל הראש שלך", הוצאת הקיבוץ המאוחד (2013). "לשאת את הנפש במהופך - רשימות על שירה", הוצאת קשב לשירה (2016). "מערה: שירים", הוצאת לוקוס (2019) ״הדבורים של הבלתי נראה - אל שפת השירה בעקבות יונג ונוימן״, הוצאת רסלינג (2021). "גופו של הלא נאמר - רשימות על שירה", הוצאת קשב לשירה (2023). פרל נשוי ואב לבן ובת. גיא פרל ועינת פלד (2006), "אבהות ואלימות: מדריך להתערבות קבוצתית עם גברים אלימים כלפי בת זוגם". ירושלים: הוצאת אשלים. עינת פלד וגיא פרל (2006), "אמהות בצל אלימות: מדריך להתערבות קבוצתית". ירושלים: הוצאת אשלים. גיא פרל (2013), "יש נקודה מעל הראש שלך". הוצאת הקיבוץ המאוחד. גיא פרל (2016), "לשאת את הנפש במהופך - רשימות על שירה". הוצאת קשב לשירה. חצי מבט, הבלוג של גיא פרל, באתר פסיכולוגיה עברית גיא פרל, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" גיא פרל, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" מידע על גיא פרל בקטלוג הספרייה הלאומית גיא פרל ועינת פלד (2005), חווית האבהות של גברים אלימים. חברה ורווחה, 25(3), 307-340. באתר "המטפל" (תקציר). גיא פרל וצילה זן־בר צור, חתיכות־חתיכות מכר אותי: שירים, באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית, 8 בינואר 2020 נועה שקרג'י, נסה לומר: על הספר 'מערה' לגיא פרל. "מאזניים", כרך צ"ד, פברואר, 2020, 42-45. צילה זן־בר צור, המשורר, השמאן ושומרי הסף: רשמי קריאה בספר השירה "מְעָרָה" לגיא פרל, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 23 בספטמבר 2020 גיא פרל, דף שער בספרייה הלאומית גיא פרל, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מתוך עמוד הפייסבוק של גיא פרל חצי מבט | גיא פרל, באתר פסיכולוגיה עברית "יש נקודה מעל הראש שלך", באתר הוצאת הקיבוץ המאוחד - ספרית פועלים
נילס, מלך דנמרק

נילס (בדנית: Niels; ‏1065 לערך – 25 ביוני 1134) היה מלך דנמרק מ-1104 ועד מותו. נילס ירש את אחיו אריק הראשון והוא היה צעיר בניו של סוון השני. הוא תמך בקאנוניזציה של אחיו קנוט הרביעי וסייע לבנו, מגנוס הראשון, מלך שוודיה על ידי רציחת היורש הפוטנציאלי, קנוט לאברד. שלטונו החילוני זכה לתמיכת הכמורה. נילס נרצח במלחמת אזרחים שפרצה לאחר מכן ויורשו היה אריק השני. נילס היה בנו של סוון השני, מלך דנמרק מפילגש ששמה לא ידוע. ארבעה מאחיו של נילס מלכו לפניו. הוא מתועד לראשונה ב-1086, כאשר הוא נשלח להחליף את אחיו, אולף בפלנדריה. ביולי 1103, כאשר מת אחיו, אריק הראשון, במהלך עלייה לרגל לארץ הקודש, נבחר נילס, שהיה אחרון אחיו של אריק שנותרו בחיים, כמלך בשנה שלאחר מכן, תחת בנו של אריק, האראלד. הוא נשא לאישה את מרגרטה, בתו של אינגה הזקן, מלך שוודיה. מקובל לחשוב שהייתה לה השפעה רבה במהלך תקופת מלכותו. במשך רוב תקופת מלכותו של נילס, שרר בדנמרק שקט פנימי. כרוניקה בת התקופה מתארת אותו כאדם מתון אך כשליט לא מוכשר. הוא ביצע רפורמה במבנה הפמליה שלו כאשר הפריד אותה לגוף צבאי ולגוף מנהלתי שהיה אחראי על גביית המיסים. הוא העניק תוארי אצולה לבני משפחתו, כולל לחתנו, אובה ולאחייניו אריק וקנוט, בניו של אחיו אריק. הוא לא זכה לתמיכתה המלאה של אצולת זילנד. הוא לחם נגד הוונדים בשיתוף פעולה עם פולין. ב-1125 הוכתר בנו של נילס, מגנוס, כמגנוס הראשון, מלך שוודיה. ב-1128 או 1129 מתה אשתו של נילס, מרגרטה וב-1130 הודח מגנוס מכס המלכות השוודי. לאחר 26 שנים של שקט פנימי, התגלע סכסוך בין נילס לבין אחיינו קנוט לאברד. לקנוט הייתה אהדה בדוכסות שלזוויג, שהוא היה הדוכס שלה והוא הסתמן כיורש הפוטנציאלי של נילס. ב-7 בינואר 1131 רצח מגנוס את קנוט ליד האראלדסטד שמצפון לרינגסטד. בתחילה גינה נילס את מגנוס על המעשה, אך בסופו של דבר גיבה אותו וכתוצאה מכך פרצה מלחמת אזרחים בין נילס לבין תומכיו של אחיו למחצה של קנוט, אריק. בסיס התמיכה העיקרי של נילס היה ביוטלנד ובנוסף הוא זכה לתמיכתה של הכנסייה. הוא הבטיח לעצמו את תמיכת האימפריה הרומית הקדושה על ידי ההסכמה שנתן להכפפת הארכיבשופות הדנית של לונד שבסקונה לארכיבישוף של המבורג-ברמן, צעד שהוביל את הארכיבישוף אסר מלונד לתמוך באריק. אריק לא נחל הצלחה מרובה בדנמרק עצמה וב-1134 הוא העביר את המאבק לסקונה. נילס ומגנוס נחתו בסקונה ביוני אותה שנה מתוך שאיפה להנחיל לאריק תבוסה. בקרב פוטביק, שהתנהל ב-3 ביוני 1134 הופתעו נילס ומגנוס על ידי כוח פרשים גרמנים. מגנוס נהרג בקרב ונילס נמלט וביקש לקבל מקלט אצל לותאר השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אך לא הצליח להתקדם מעבר לעיר שלזוויג עצמה. ב-25 ביוני הוא אזר אומץ והעז להיכנס בשערי עירו של קנוט, למרות שהוזהר לא לעשות כן. "האם עלי לחשוש מבורסקאים ומסנדלרים?" הוא העיר. הוא התקבל בברכה על ידי כמרי העיר, אך הוא נרצח יחד עם המשמר שלו על ידי תושבי העיר לפני שהם הצליחו להגיע לארמון המלכותי. בזאת באו לקיצם שישים שנות שלטון בניו של סוון השני ואחרי נילס מלך אחיינו, אריק השני. מדיה וקבצים בנושא נילס, מלך דנמרק בוויקישיתוף
אותי בת-אל

אוּתִי בת-אל היא פונולוגית ישראלית, פרופסור אמריטה לבלשנות באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1983 קיבלה תואר ראשון בבלשנות מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1986 סיימה תואר שני בבלשנות באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1989 קיבלה שם תואר דוקטור לפילוסופיה. הדיסרטציה שלה לדוקטורט עסקה בפונולוגיה ובמורפולוגיה של העברית המודרנית. מאמרה משנת 1994 מנסה להפריך את האפשרות התאורטית לקיומו הפעיל של השורש השמי בידע הלשוני של דוברי עברית מודרנית. בנוסף בת-אל פרסמה לאורך השנים מאמרים בנושאים בלשניים-פונולוגיים מגוונים כמו רכישת שפה, שפות קהילה ומורשת, וכן עוסקת בהוראת הבלשנות. בין השנים 2012 ל-2015 כיהנה כראש החוג לבלשנות באוניברסיטת תל אביב. אתר האינטרנט הרשמי של אותי בת-אל (באנגלית) אותי בת-אל, ברשת החברתית LinkedIn אותי בת-אל, באתר ResearchGate אותי בת-אל, באתר גוגל סקולר אותי בת-אל באתר הפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת תל אביב ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה טאובה (בלשן)

משה טאובה (נולד ב-1948 בשצ'צ'ין, פולין) הוא בלשן ישראלי, מומחה לשפות סלאביות, פרופסור אמריטוס לבלשנות באוניברסיטה העברית בירושלים. טאובה קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה מהסורבון בשנת 1979 ומונה למרצה בחוג לבלשנות בירושלים בשנת 1983. תחומי המחקר של פרופסור טאובה כוללים את הלשונות והספרויות הסלאוויות-מזרחיות בימי הביניים: רוסית עתיקה, רוּתֶנית (קודמתן של האוקראינית והביילורוסית של היום), ובמיוחד התרגומים מעברית ללשונות אלה בימי הביניים. תרגומי תנ״ך סלאוויים. ספרות חוץ-קאנונית סלאווית. הכרוניקות הרוסיות העתיקות, לשון היידיש וספרותה על כל פניה, ובמיוחד התחביר, הסמנטיקה, הפרגמטיקה והפראזיאולוגיה של הלשון הכתובה של המאות הי״ט-כ׳, אך גם שלבי לשון מוקדמים יותר. ההתפתחות ההיסטורית של הלשון וניביה והתדלדלותה לאחרונה בפי דובריה החרדים בישראל ובארה״ב. השפעתן של הלשונות הקו-טריטוריאליות (פולנית, אוקראינית וביילורוסית) על הדקדוק ואוצר המלים של היידיש, וגם השפעתן של העברית המודרנית ושל האנגלית על היידיש הנוכחית, הכתובה והמדוברת, והשפעתן של היידיש והסלאווית על תחביר העברית המודרנית. בשנת 1981 תרגם מפולנית את הספר "להקדים את אלהים" מאת הסופרת חנה קראל העוסק במרד גטו ורשה וכולל ראיונות עם מארק אדלמן, ממנהיגי המרד. טאובה פרסם מספר מאמרים בנושא דקדוק יידי, ובכתובים מהדורות ביקורתיות פרי עטו של טקסטים אשר תורגמו מעברית לסלאבית עתיקה במאה ה-15. פרופסור משה טאובה, דף מרצה באתר האוניברסיטה העברית משה טאובה (1948-), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.