laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טור ד'אאי

טור ד'אאי (Tour d'Aï) הוא הר במערב רכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,331 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו בשווייץ. ההר הוא המערבי ביותר ברכס טרום האלפים הברניים המתחיל בהר גרוס ואן מעל העיירה מוזס ומעבר לה מוזס וממשיך בהרים מון ד'אור, טור דה מאיה ומסתיים מעל עמק הרון בהרים ברנז וטור ד'אאי עצמו. ממזרח להר ממוקם ההר טור דה מאיה וממערב לו עמק הרון, מדרום לו הר ברנז והעיירה לזאן, ומצפון לו עמק אורמו-דסו וההר פונטה ד'אבנרה. למרגלותיו מדרום נמצא אגם ד'אאי (Lac d'Aï) ולמרגלותיו מצפון האגמים נרוו (Lac de Nervaux), רונד (Lac Rond) ופורי (Lac Pourri). ההר הוא חלק מאתר הסקי של העיירה לזאן ובחורף ניתן להגיע ברכבל עד ממש סמוך לפסגתו. בקיץ ישנם מסלולי הליכה רבים בהם ניתן להגיע עד סמוך לפסגת ההר ולאגמים הרבים הפזורים סביב. ניתן להגיע לפסגה ממש דרך הצד הצפוני בשביל היוצא ליד אגם ד'אאי. מדיה וקבצים בנושא טור ד'אאי בוויקישיתוף טור ד'אאי באתר SummitPost טור ד'אאי באתר Hikr
אפינה-סור-סן

אפינֵה-סור-סן (בצרפתית: Épinay-sur-Seine) היא קומונה בפרווריה הצפוניים של העיר פריז בצרפת. הקומונה שוכנת במרחק של 11.3 קילומטר ממרכז פריז. ב-7 באוגוסט 1850 איבדה אפינה חלק משטחה כאשר אזור מסוים פרש מהעיר ויחד עם חלקים שפרשו מהערים דיי-לה-בר (Deuil-la-Barre) סן-גרטיאן (Saint-Gratien) וסואזי-סו-מונמורנסי (Soisy-sous-Montmorency) הקימו את העיר אנגאן-לה-באן (Enghien-les-Bains). פרנסיסקו מאסיס מבורבון (Francisco de Asís de Borbón) לקח חדרים בטירה בעיר משנת 1881 ועד מותו בשנת 1902. כיום משמשת הטירה כבית העירייה. באפינה יש תחנה של רכבת הפרוורים RER בקו C. בנוסף ישנה בעיר תחנה של רכבת פרוורים לא RER בקו H ‏(Transilien H). נמל התעופה שארל דה גול נמצא במרחק 13 קילומטר מן העיר. בעיר קהילה יהודית גדולה וכמה בתי כנסת פעילים. בעיר קיימים גם מוסדות חינוך יהודיים, בית ספר וישיבה גדולה, "מקור ישראל", בראשות הרב אהרן דניאל היימן, הנחשבת כיום לאחת הישיבות החשובות בצרפת. אנגליה ג'ארוו (אנ'), אנגליה (מ־1956). גרמניה אוברורסל (אנ'), גרמניה (מ־1964). מדיה וקבצים בנושא אפינה-סור-סן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אפינה-סור-סן אפינה-סור-סן, ברשת החברתית פייסבוק אפינה-סור-סן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אפינה-סור-סן, ברשת החברתית אינסטגרם אפינה-סור-סן, סרטונים בערוץ היוטיוב אפינה-סור-סן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טור דה מאיין

טור דה מאיין (Tour de Mayen) הוא הר במערב רכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,326 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו בשווייץ. ההר הוא חלק מאחד מרכסי טרום האלפים הברניים המתחיל בהר גרוס ואן מעל העיירה מוזס ומעבר לה מוזס וממשיך בהרים מון ד'אור, וטור דה מאיין עצמו ומסתיים מעל עמק הרון בהרים ברנז וטור ד'אאי. ממזרח להר נמצא ההר מון ד'אור, ממערב לו נמצא הר טור ד'אאי, מדרום לו נמצאים הר ברנז והעיירה לזאן, ומצפון לו נמצאים עמק אורמו-דסו וההר פונטה ד'אבנרה. סמוך לפסגתו ממזרח נמצא אגם סגריי (Lac Segray) למרגלותיו מדרום נמצאים האגמים מאיין (Lac de Mayen) וד'אאי (Lac d'Aï) ולמרגלותיו מצפון האגמים נרוו (Lac de Nervaux), רונד (Lac Rond) ופורי (Lac Pourri). ההר הוא חלק מאתר הסקי של העיירה לזאן ובחורף ניתן להגיע ברכבל עד ממש סמוך לפסגת טור ד'אאי הסמוכה. בקיץ ישנם מסלולי הליכה רבים בהם ניתן להגיע עד סמוך לפסגת ההר ולאגמים הרבים הפזורים סביב. מדיה וקבצים בנושא טור דה מאיין בוויקישיתוף טור דה מאיין באתר Hikr
מאנליפלואה

מאנליפלואה (Männliflue) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,652 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ. מאנליפלואה הוא ההר החמישי מצפון והשלישי מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל את ההרים פרומברגהורן דרוננגאלם הוניזן מאנליפלואה גסור ואלבריסטהורן. ההר שוכן בין הר ההוניזן מצפון וההר גסור מדרום. מדיה וקבצים בנושא מאנליפלואה בוויקישיתוף מאנליפלואה באתר Hikr
רושה דה נה

רושה דה נה (Rochers de Naye) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,042 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו ובסמוך לגבולו עם קנטון פריבור בשווייץ. ההר צופה על אגם ז'נבה וממוקם בין הערים וילנף ומונטרה, והוא ההר המערבי ביותר ברכס האלפים הברניים יחד עם הדאן דה ז'אמאן. מצפון להר ממוקם הדאן דה ז'אמאן וממערב אגם ז'נבה, מדרום לו נמצא שפך הרון לאגם ז'נבה, וממזרח הר פוינט ד'אבנייר (Pointe d'Aveneyre). להר פסגה נמוכה יותר (1,982) הנקראת גרנד קו דה נה (Grande Chaux de Naye) המהווה את קו הגבול בין הקנטונים. ניתן להגיע לפסגת ההר על ידי הרכבת בקו מונטרה-גילון-רושה דה נה המתחיל בעיר מונטרה ועולה עד לגובה של 1,968 מטר משם ניתן להמשיך רגלית עד לפסגה. בנוסף ניתן להגיע ברכב עד קול דה ז'אמאן (Col de Jaman) ומשם להגיע לפסגת ההר בהליכה רגלית של כשעתיים. בהר ישנם מספר נקודות עניין, בהם: ויה פראטה (Via Ferrata) - מסלול טיפוס על ידי ידיות וכבלי ברזל. המסלול נחשב למסלול ברמת קושי גבוהה (ED). מערות - מספר מערות אליהן ניתן להגיע דרך המסלול העולה לפסגת ההר מקול דה ז'אמאן. מרמיטות - מספר מכלאות בהם מצויים זנים שונים של מרמיטות מכל רחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא רושה דה נה בוויקישיתוף אתר הרכבת ממונטרה להר (אורכב 24.10.2014 בארכיון Wayback Machine) רושה דה נה באתר Hikr
פרומברגהורן

פרומברגהורן (Fromberghorn או Fromberghore) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,394 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ. פרומברגהורן הוא ההר השני מצפון והשישי מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל מלבד פרומברגהורן את ההרים דרוננגאלם, הוניזן, מאנליפלואה, גסור ואלבריסטהורן. למרגלות ההר בעמק קנדר שוכנת העיירה רייכנבאך בקנדרטל (Reichenbach im Kandertal) ובעמק דיאמטיג העיירה דיאמטיגן (Diemtigen). פסגת ההר מהווה את הגבול המוניציפלי בין העיירות. פרומברגהורן היה נושא לציור על ידי הצייר השווייצרי פרדיננד הודלר בשנת 1903. מדיה וקבצים בנושא פרומברגהורן בוויקישיתוף פרומברגהורן באתר Hikr
טרוגברג

טרוגברג (בגרמנית: Trugberg) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 3,933 מטר, וממוקם בקנטון ואלה שבשווייץ. ההר נמצא במזרח הרכס המרכזי באלפים הברניים באזור יונגפראו-אלטש-ביטשהורן מעל הקונקורדיהפלאץ שבקרחון אלטש (המקום בו מתחברות זרוע היונגפראו וזרוע אוויגשנפלד למרכז הקרחון). ההר מוקף בהרים (מצפון בכיוון השעון) מנך, קליין גרינהורן, גרוס גרינהורן, פישר גאבלהורן, דראייקהורן, קרנצברג, ויונגפראו. במהלך חקר הר היונגפראו ניסו קבוצת חוקרים שווייצרים ביניהם אדוארד דזור (Pierre Jean Édouard Desor) ולואי אגאסי להגיע לפסגת טרוגברג אותו חשבו בטעות כיונגפראו, וכשעמדו על טעותם כינו את ההר טרוגברג שמשמעותו בגרמנית אחיזת עיניים. ההעפלה הראשונה לטרוגברג בוצעה ב-13 ביולי 1871 על ידי ד"ר אמיל בורקרדט (Dr. Emil Burckardt) מבזל, בליווי המדריכים המקומיים פטר אגר (Peter Egger) ופטר שלגל (Peter Schlegel) דרך הצד המזרחי. מדיה וקבצים בנושא טרוגברג בוויקישיתוף טרוגברג באתר summitpost טרוגברג באתר hikr
דרוננגאלם

דרוננגאלם (Drunengalm או Drunegalm) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,408 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ. דרוננגאלם הוא ההר השלישי מצפון והחמישי מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל מלבד דרוננגאלם את ההרים פרומברגהורן, הוניזן, מאנליפלואה, גסור ואלבריסטהורן. ההר שוכן בין הר הפרומברגהורן מצפון וההר הוניזן מדרום. דרוננגאלם באתר Hikr
גסור

גסור (Gsür) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,708 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ. גסור הוא ההר השישי מצפון והשני מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל מלבד גסור את ההרים פרומברגהורן, דרוננגאלם, הוניזן, מאנליפלואה ואלבריסטהורן. ההר שוכן בין הר המאנליפלואה מצפון וההר אלבריסטהורן מדרום. למרגלות ההר בעמק פרוטיג ממוקמת העיירה אדלבודן (Adelboden). מדיה וקבצים בנושא גסור בוויקישיתוף גסור באתר Hikr
אונטראר (קרחון)

קרחון אונטראר (בגרמנית: Unteraargletscher, מילולית: "הקרחון התחתון") הוא קרחון יבשתי באורך 12.95 קילומטר הנמצא ברכס האלפים הברניים ברמת ברן בקנטון ברן בשווייץ. הקרחון הוא הגדול יותר מבין קרחוני ארה המהווים את מקורות נהר ארה. הקרחון מסתיים כ-400 מטר נמוך יותר מקרחון אובראר. מאז שנת 2007 הקרחון הוא חלק מאתר המורשת העולמית יונגפראו-אלטש-ביטשהורן. קרחון אונטראר מורכב משתי זרועות מרכזיות המתחברות יחד וזורמות אל אגם גרימזל: זרוע קרחון לאוטראר - המתחילה בין ההרים שרקהורן וברגלישטוק וממשיכה מדרום להר האוויגשנייהורן ועד ההינדרשטוק שם מתחברת לזרוע קרחון פינסטראר. זרוע קרחון פינסטראר - המתחילה בצד המזרחי של ההרים אגאסיהורן, פינסטרארהורן ושטדרהורן וממשיכה מצפון להר האוברארהורן ועד השויכצרהורן שם מתחברת לזרוע קרחון לאוטראר. בין הזרועות מדרום לקרחון לאוטראר ומצפון לקרחון פינסטראר, עובר רכס הרים הכולל את ההרים לאוטרארהורן, קליין לאוטרארהורן, הוגיהורן ולאוטראר רוטהורנר. לאחר החיבור בין הזרועות ממשיך הקרחון לכיוון מזרח מדרום להרים באכלישטוק וברנדלמהורן ושם נשפך לאגם גרימזל. במאה ה-18 ובמאה ה-19 היה הקרחון אחד הראשונים בו התפתח חקר הקרחונים. קרחוני ארה נהר הארה קרחון רון מדיה וקבצים בנושא אונטראר בוויקישיתוף מנטר הקרחונים השווייצרי פרטים על הקרחון באתר "Viatimages" פרטים על הקרחון באתר "Viatimages" פרטים על הקרחון באתר "Viatimages" פרטים על הקרחון באתר "Viatimages" קרחון אונטראר באטלס הטופוגרפי של שווייץ
ארה (קרחונים)

קרחוני ארה (Aargletschers) הם קבוצת קרחונים המהווה את מקורות נהר הארה במזרח רכס האלפים הברניים ברמת ברן בקנטון ברן בשווייץ. קרחוני ארה מורכבים משתי קבוצות קרחונים מרכזיות: קרחון אונטראר (בגרמנית "הקרחון התחתון") - מורכב מהמפגש בין קרחון לאוטראר וקרחון פינסטראר שבין ההרים לאוטרארהורן ופינסטרארהורן, ומשם זורם לאגם גרימזל. קרחון אובראר (בגרמנית "הקרחון העליון") - נמצא בין הר האוברארהורן ואגם אובראר. מספר מדענים שווייצרים ביניהם האחים הוגי ולואי אגאסי בנו בשנת 1841 תחנת מחקר על הקרחון ומדדו את קצב הזרימה של הקרחונים באזור. מדיה וקבצים בנושא ארה בוויקישיתוף
גונדולה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גונדולה – סירה מסורתית צרה וארוכה עשויה עץ, המאפיינת את ונציה ומשמשת כאחד מכלי התחבורה הנפוצים ביותר בתעלותיה. מעלית גונדולה – סוג של מעלית אווירית המונעת על ידי כבלים מלמעלה. אנדראה די פייטרו דלה גונדולה – אדריכל איטלקי רב השפעה בתקופת הרנסאנס האיטלקי.
מטנברג

מטנברג (Mettenberg או Mättenberg) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,104 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ. המטנברג ממוקם בצפון-מזרח הרכס המרכזי של האלפים הברניים, בין ההרים אייגר והוטרהורן ומעל העיירה גרינדלוולד ברמת ברן שבקנטון ברן בשווייץ. בהר מתחיל רכס נוסף החוצה את הרכס המרכזי לרוחבו דרך ההרים קליינס שרקהורן, שרקהורן, לאוטרארהורן, קליין לאוטרארהורן והוגיהורן ועד להר הלאוטראר רוטהורנר, שם מסתיים הרכס בקרחון פינסטראר. מדיה וקבצים בנושא מטנברג בוויקישיתוף מטנברג באתר Hikr
ארה (פירושונים)

ניתן לקרוא עוד על ארה באתר תוכיאדה האם התכוונתם ל... ארה הוא סוג במשפחת התוכיים בסדרת התוכאים. ארה ארגמנית – תוכי דרום אמריקני גדול. ארה צהובת-חזה – חבר בקבוצה גדולה של תוכים נאוטרופים. ארת ענק יקינתונית – הגדול מבין התוכים. ארה נוביליס – מין של תוכי היחיד בסוג Diopsittaca ובעל שני תת-מינים. פרויקט ארה (אנ') – פרויקט טלפון חכם מודולרי שתוכנן ובוטל על ידי חברת גוגל. מקומות נפת ארה – נפה כפרית במחוז פרנו שבאסטוניה. העיר ארה – בירת מחוז פה דה קאלה שבצפון צרפת ובירתה ההיסטורית של הפרובינציה של ארטואה. נהר הארה – יובל של הריין. נקיק הארה – קטע של הנהר ארה, אתר תיירות קרחוני ארה – קבוצת קרחונים המהווה את מקורות נהר הארה במזרח רכס האלפים הברניים ברמת ברן בקנטון ברן בשווייץ. ארה פקיס – מזבח המוקדש לשלום ש"הוענק לעולם" על ידי הקיסר הרומאי, וממוקם באזור שדה מרס שברומא. אורה (Åre) – קומין במחוז ימטלנד בשוודיה. אורה – עיירה בקומין ארה במחוז ימטלנד בשוודיה. אורה (אתר סקי) – אתר סקי גדול בקומין אורה במחוז ימטלנד בשוודיה. ארה (אי) (Ærø) – אי דני בים הבלטי אישים עמנואל ארה – האדריכל המלכותי של סטניסלאב לשצ'ינסקי, מלך פולין.
לאוטראר (קרחון)

קרחון לאוטראר (בגרמנית: Lauteraargletscher) הוא קרחון יבשתי וזרוע של קרחון אונטראר המהווה חלק מקרחוני ארה המהווים את מקורות נהר הארה ברכס האלפים הברניים בקנטון ברן בשווייץ. אורך הקרחון הוא 9 קילומטר ורוחבו קילומטר אחד ובסך הכל מכסה הקרחון שטח של 9 קמ"ר. הקרחון מתחיל בשיפועו המזרחי של ההר לאוטרארהורן בגובה של 3,100 מטר מעל פני הים, בין ההרים שרקהורן וברגלישטוק וממשיך מדרום להר האוויגשנייהורן המפריד בינו לבין קרחון גאולי, ועד להר ההינדרשטוק שם הוא חובר לקרחון פינסטראר בגובה של 2,400 מטר, ומשם הם זורמים יחדיו ונשפכים לאגם גרימזל בגובה של 1,880 מטר. לאוטרארהורן קרחוני ארה קרחון אונטראר מדיה וקבצים בנושא לאוטראר בוויקישיתוף קרחון לאוטראר באטלס הטופוגרפי של שווייץ ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שווייץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארנון בן עמי

ארנון בן עמי (נולד ב-1949) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד עוצבת כדור האש, מפקד עוצבת כידון ומפקד עורף בפיקוד המרכז. עמד בראש אגף משק לשעת חירום במשרד הביטחון. בן עמי נולד ברמת גן. הוא בוגר בית הספר הריאלי מחזור מ"ז והפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה מחזור י"ב 1966. התגייס לצה"ל באוגוסט 1966 ושירת בחיל התותחנים. שימש מ"כ בבסיס הטירונים של החיל. במלחמת ששת הימים סופח כמשנה טכני לגדוד מילואים 344 ולחם עמו בקרבות באזור ירושלים בהן סיפק הגדוד סיוע ארטילרי לחטיבת הראל. לאחר קורס קצינים הדריך בקורס ושירת בגדוד 334 במלחמת ההתשה. ב-1971 השתחרר ונסע ללימודים בארצות הברית. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שב לישראל. הוא הצטרף כקצין קישור ארטילרי לגדוד 74 של חטיבה 188 שלחמה בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן, במהלך המלחמה נפצע אך המשיך למלא את תפקידו, הוא עוטר לאחר המלחמה בצל"ש הרמטכ"ל. בן עמי שב לארצות הברית וסיים תואר שני במנהל עסקים. ב-1976 התגייס שוב לשירות הקבע בצה"ל. שימש מפקד מדור אימון יחידות בביסל"ת, סגן מפקד גדוד 411, קצין אג"ם במפקדת התותחנים של פיקוד המרכז, וב-1979 מונה למפקד גדוד 402. בתפקידו הבא שימש סגן מפקד ביסל"ת ונשלח לקורס ארטילריה מתקדם בארצות הברית. במלחמת לבנון הראשונה שימש מפקד האיכון של אוגדה 91 ושל אוגדה 96, אוגדת צנחנים בפיקודו של עמוס ירון ובמהלך המלחמה מונה למפקד הסיוע האוגדתי. ביולי 1983 מונה למפקד עוצבת כידון ושירת בתפקיד עד יציאת האגד מלבנון ביולי 1985. בשנת 1987 מונה למפקד שבטה עד שנת 1989. במקביל הוא למד במכללה לביטחון לאומי. בשנים 1989 עד 1992 שימש מפקד עורף פיקוד המרכז וראש מטה פיקוד העורף בעת הקמתו. בתפקידו הבא שימש ראש משלחת צה"ל ומשרד הביטחון בסינגפור. השתחרר ב-1996. לאחר שחרורו כיהן במשך כ-10 שנים, עד תחילת 2008, כראש אגף משק לשעת חירום במשרד הביטחון. במהלך 2003 שימש כממלא מקום של נציב קבילות החיילים במשך כחודשיים. נשוי ואב לשני בנים. מדיה וקבצים בנושא ארנון בן עמי בוויקישיתוף צל"ש הרמטכ"ל שהוענק לארנון בן עמי, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל סגן ארנון בן-עמי, באתר הגבורה הרומן שלי עם בן עמי, אתר חיל התותחנים ארנון בן עמי, באתר "בהשקט ובבטחה". תא"ל (מיל') יעקב זיגדון, חברים מספרים על הרצל גדז', ביטאון תמיד תותחן, מאי 2014 הדס מנור, רה"מ בטקס סיום במכללה לבטחון לאומי: שיחרור שבויינו - חובה לאומית, מעריב, 9 באוגוסט 1989 עמנואל רוזן, בכירים בהג"א: לשנות את מבנה מפקדת העורף, מעריב, 3 במרץ 1991 גיא לשם, פרץ החליט להדיח מתפקידו את ראש האגף למשק לשעת חירום במשרד הביטחון ולמנות במקומו מקורב פוליטי, באתר TheMarker‏, 19 במרץ 2007 ארבעים שנה לנציבות קבילות החיילים
דוד סמואל

דוד הרברט סמואל (באנגלית: David Herbert Samuel;‏ 8 ביולי 1922, ירושלים – 8 באוקטובר 2014) היה מדען ומחנך ישראלי, פרופסור לכימיה פיזיקלית במכון ויצמן למדע, חוקר איזוטופים ואחר כך חוקר זיכרון. בעל תואר האצולה "ויקונט סמואל השלישי" (אנ') מ-1978 וחבר בית הלורדים של הממלכה המאוחדת בשנים 1978–1999. סמואל נולד במתחם אוגוסטה ויקטוריה בירושלים, בנם של הדסה ואדווין סמואל (אנ'). סבו מצד אביו היה הרברט סמואל, הנציב העליון בארץ ישראל וסבו מצד אמו היה הבלשן והמילונאי יהודה גור. במלחמת העולם השנייה שירת בצבא הבריטי בחיל התותחנים, השתתף בלחימה בדרום מזרח אסיה ומונה למושל הצבאי של האי סומטרה. ב-1948 שב לישראל והתגייס לחיל המדע. הוא נשלח למכון ויצמן למדע והחל בדוקטורט שלו בתחום חקר מנגנון של תגובה כימית בשינויי מולקולות. כיהן כראש המחלקה לכימיה במכון ויצמן, דיקן הפקולטה לכימיה והקים את המחלקה לחקר המוח. לאחר פרישתו ממכון ויצמן כיהן כנשיא שנקר - בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב. סמואל היה נשוי חמש פעמים ואב לשתי בנות. עופר אדרת, חייו הסוערים של הלורד הישראלי הראשון, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2014 שולה פרומר, הכל נשאר במשפחה, באתר ynet, 11 במאי 2003 ראיון של דוד הרברט סמואל למודי שניר בערוץ היוטיוב של עמותת "תולדות ישראל" לתיעוד דור תש"ח, 12 באוקטובר 2014
סלוביצה

סְלוּבִּיצֶה (בפולנית: Słubice בגרמנית: Slowakei) היא עיר גבול במערב פולין. העיר שוכנת על הגדה המזרחית של נהר האודר, ובגדה המערבית שלו נמצאת העיר הגרמנית פרנקפורט על האודר. בשנת 2011 התגוררו בעיר כ-18,000 תושבים. העיר היא בירת מחוז סלוביצה והמושב המנהלי של גמינת סלוביצה. היישוב נוסד במאה ה-12, כחלק מפרנקפורט על האודר, והיה במעמד זה עד לסיום מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה נקבע הגבול בין גרמניה לפולין לאורך נהר האודר, וכך הופרד החלק המזרחי של העיר משאר פרנקפורט והפך לעיר הפולנית סלוביצה. כיום יש יחסי ידידות בין פרנקפורט לסלוביצה, ושתי הערים מפעילות יחד פרויקטים ומתקנים משותפים, כגון מתקן לטיהור שפכים. באוקטובר 2014 נחנך באחת מכיכרות העיר (Plac Frankfurcki) פסל הוקרה לתורמי ויקיפדיה. גרמניה פרנקפורט על האודר, גרמניה (מ־1975) גרמניה היילברון, גרמניה (מ־1998) מקסיקו טיחואנה, מקסיקו (מ־1998) ארצות הברית יומה, אריזונה, ארצות הברית (מ־2000) אוקראינה שוסטקה, אוקראינה (מ־2008) ליטא אלקטריינאי, ליטא (מ־2010) מדיה וקבצים בנושא סלוביצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סלוביצה "סלוביצה", באתר השטעטל הווירטואלי ויקי-פסל: כך בחרו בפולין להוקיר את האנציקלופדיה החופשית, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2014
לפנים מן החומה

לפנים מן החומה הוא קובץ של ארבעה סיפורים מאת ש"י עגנון, שיצא לאור בהוצאת שוקן בשנת 1976, כחמש שנים לאחר פטירתו של עגנון. ככל ספריו של עגנון שיצאו לאור לאחר פטירתו, גם ספר זה הובא לדפוס בידי בתו, אמונה ירון. בקובץ נכללים ארבעה סיפורים: לפנים מן החומה: נובלה המתארת טיול רגלי של המספר עם ידידתו לאה בעיר העתיקה של ירושלים. ירון ציינה שהסיפור, שנכתב בתחילת שנות ה-60 ואותו הביאה מכתב יד שנמצא בעזבונו של עגנון, "נכתב לפני שחרור העיר העתיקה, בשנים שלא הייתה לנו דריסת רגל לפנים מן החומה". במהלך הטיול מתאר המספר טיול שערך ביפו שלפני מלחמת העולם הראשונה. בסוף הסיפור מפרש אותו המספר כחלום. כיסוי הדם או בד בבד: גם סיפור זה נכתב בתחילת שנות ה-60 והובא מכתב יד שנמצא בעזבונו של עגנון. הדום וכסא: נובלה שהיא הסיפור הארוך שבקובץ, ובו "עושה עגנון ניסיון נועז ליצירת מיתולוגיה אישית על הופעתו בעולם ועל מה שקדם להיוולדו". חלקיו הראשונים של הסיפור פורסמו בהמשכים החל משנת 1958, והמשכו הובא על ידי אמונה ירון מכתב יד שנמצא בעזבונו של עגנון. לאחר הסעודה: סיפור קצר שהוא עלילה סמלית על יציאתו של המספר מן העולם. הסיפור נדפס לראשונה בשנת 1963 בכתב העת "מולד", ולאחר פטירתו של עגנון נדפס שוב בעיתון "הארץ". לפנים מן החומה, באתר של הוצאת שוקן יהודית צוויק, ספר המפתחות ליצירת עגנון, דבר, 5 בספטמבר 1975, המשך לפנים מן החומה, באתר OCLC (באנגלית) אמונה ירון, לפנים מן החומה, הוצאת שוקן, 2001, עמ' 295 לפנים מן החומה, באתר של הוצאת שוקן
ג'יימס דוליטל

ג'יימס הרולד "ג'ימי" דוליטל (באנגלית: James Harold Doolittle;‏ 14 בדצמבר 1896 – 27 בספטמבר 1993) היה גנרל וטייס בחיל האוויר של ארצות הברית שם נחשב כגיבור בגלל פיקודו על הפצצת יפן במלחמת העולם השנייה שנודעה בשם הפשיטה של דוליטל, ארבעה חודשים לאחר ההתקפה על פרל הארבור. דוליטל התגייס באוקטובר 1917 לגייס האיתות (שקדם לחיל האוויר האמריקאי) כצוער בקורס טיס. לאחר מכן למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בפקולטה הצבאית לאווירונאוטיקה. במלחמת העולם הראשונה שימש כמדריך טיסה. לאחר המלחמה עזב את הצבא ושירת במילואים. הוא סיים את לימודיו בקליפורניה ב-1922 ואחר כך המשיך לתואר מאסטר בתעופה ב-MIT. הוא היה אחד מהטייסים הנודעים בארצות הברית, בספטמבר 1922 הטיס מטוס DH-4 מפלורידה לקליפורניה עם חנייה אחת לתדלוק. על כך זכה ב"צלב התעופה המצוין". דוליטל סייע בפיתוח אמצעי ניווט במטוסים. ב-1929 טס בפעם הראשונה בטיסת מכשירים. בתקופה זאת עבד במספר חברות ביניהן חברת הנפט של שם השפיע על החברה ליצור דלק עם מספר אוקטן מיוחד למטוסים ששיפר את הביצועים שלהם. דוליטל חקר גם את הקשר בין תופעות פסיכולוגיות אצל טייסים והשפעתן על הראייה ותחושות התנועה. ב-1 ביולי 1940 חזר לשירות פעיל בדרגת מייג'ור. ב-2 בינואר 1942 הועלה לדרגת לוטננט קולונל. הוא היה כבר בן 45 והתנדב לתכנן ולפקד על פעולת הפצצת טוקיו בתנאי שישתתף בה. המורל בצבא ובמדינה היה בשפל, היפנים היו בטוחים שעריהן אינן בטווח מפציצים והנשיא רוזוולט לחץ על פעולה להפצצת יפן כי היה זקוק לה כאוויר לנשימה. דוליטל בחר את צוותי 16 מטוסי הפצצה בינוניים B-25 מיטשל. לאחר אימון הצוותים וביצוע שינויים טכניים שאפשרו למטוסים להמריא ממסלולים קצרים, הם הועמסו על נושאת המטוסים הורנט לכיוון יפן. ב-18 באפריל 1942 המריאו המטוסים ותקפו את טוקיו, קובה, יוקוהמה, אוסקה ונגויה. היפנים הופתעו ואף מטוס לא הופל. מפקד הנ"מ היפני התאבד בחרקירי. לאחר ההפצצה נחתו 15 מטוסים בסין ואחד בברית המועצות, 3 טייסים נהרגו ו-8 נשבו על ידי היפנים. דוליטל הצליח לחבור ללוחמי גרילה סיניים ולחזור לארצות הברית. הוא חשב שיינזף על כישלון הפעולה אף במקום זה התקבל כגיבור והוקפץ בשתי דרגות לבריגדיר גנרל. ההתקפה גרמה ליפנים להקצות מטוסים להגנת עריהם וכן לשינויי תוכניותיהם באוקיינוס השקט שהביאו לקרב מידווי. לאחר זאת שימש דוליטל בתפקידי פיקוד שונים-פיקוד על חיל האוויר ה-12 בצפון אפריקה, פיקוד על כוח האוויר ה-15 בחזית הים התיכון ובינואר 1944 מונה למפקד חיל האוויר השמיני באנגליה. ב-13 במרץ 1944 הועלה לדרגת לוטננט גנרל, זאת הייתה הדרגה הגבוהה ביותר לקצין מילואים. הוא שינה את האסטרטגיה של טייסי הקרב באירופה בכך שאיפשר להם לתקוף שדות תעופה גרמניים בטיסות ההפצצה. ב-10 במאי 1946 חזר דוליטל לחברת הדלק של בתפקיד סגן נשיא ומאוחר יותר מונה למנהל כללי. ב-28 בפברואר 1959 פרש משירות בחיל האוויר ושימש ראש תאגיד מעבדות החלל והנשיא הראשון של איגוד חיל האוויר שהוקם ב-1957. ב-25 באפריל 1985, בהיותו בן 89 קיבל בהחלטת הקונגרס, דרגת גנרל 4 כוכבים הנשיא רונלד רייגן ענד לו אותה בטקס מיוחד. הוא נפטר בגיל 96 ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס דוליטל בוויקישיתוף עלילות דוליטל מעל טוקיו, באתר חיל האוויר ג'יימס דוליטל, באתר בית הקברות הלאומי ארלינגטון ג'יימס דוליטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'יימס דוליטל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פטרולול פלוישט

מועדון הכדורגל פטרולול פלוישט (ברומנית: Fotbal Club Petrolul Ploiești) הוא מועדון כדורגל רומני מהעיר פלוישט, המשחק בליגת העל הרומנית. לזכות המועדון 4 אליפויות ו-3 גביעים. המועדון נוסד בשנת 1924 תחת השם "יובנטוס בוקרשט", לאחר איחוד בין רומקויט בוקרשט וטריומף בוקרשט. במהלך השנים שמו של המועדון השתנה מספר פעמים לפלאקרה, קומפטרול, פרטיזנול ופטרולול. בשנת 1952 עבר המועדון לעיר פלוישט תחת השם "פלאקרה פלוישט". בשנת 1957 השתנה השם ל"פטרולול פלוישט". בשנת 1992 השתנה השם שוב ל"פ.צ. פלוישט", ולאחר שנה המועדון חזר לשמו הקודם שנשאר עד היום. בקיץ 2016 הכריז המועדון על פשיטת רגל, ולאחר מכן הוקם מחדש בליגה הרביעית ברומניה. בתום עונת 2017/2018 חזרה הקבוצה לליגה השנייה. אליפויות: (4) 1965/1966, 1958/1959, 1957/1958, 1929/1930 הגביע הרומני: (3) 1962/1963, 1994/1995, 2012/2013 הסופר קאפ הרומני: סגנויות (2): 1994/1995, 2012/2013 מדיה וקבצים בנושא פטרולול פלוישט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פטרולול פלוישט פטרולול פלוישט, ברשת החברתית פייסבוק פטרולול פלוישט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פטרולול פלוישט, ברשת החברתית אינסטגרם פטרולול פלוישט, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברונסון

ברונסון (באנגלית: Bronson או Brunson) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אקסייבר ברונסון – גנרל אמריקאי דויל ברונסון – שחקן פוקר מקצועי אמריקאי צ'ארלס ברונסון – שחקן קולנוע אמריקאי
בושינסקי

בושינסקי הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אביב בושינסקי – עיתונאי, מנהל, איש עסקים ומרצה לתקשורת ישראלי. בנו של ג'יי בושינסקי ג'יי בושינסקי – עיתונאי אמריקאי, ממייסדי CNN, אביו של אביב דליה בושינסקי – מאמנת כדורסל ישראלית צ'ארלס דניס בושינסקי (צ'ארלס ברונסון) – שחקן קולנוע אמריקאי שי בושינסקי (אנ') – מיוצרי תוכנת ג'וניור (אנ'). בנו של ג'יי בושינסקי