laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Baby (שיר של ג'סטין ביבר)

Baby (בעברית: בייבי או מותק) הוא שיר של הזמר הקנדי ג'סטין ביבר, בו משתתף גם הראפר לודאקריס. השיר יצא לאור ב-18 בינואר 2010, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלו, My World 2.0. השיר הוא בסגנון ה-R&B ומשלב אלמנטים של דו-וופ והיפ הופ. את השיר כתב ביבר עצמו יחד עם המפיק המוזיקלי כריסטופר סטיוארט, טריוס נאש, כריסטופר ברידג'ס וכריסטינה מילאן. בוב סטנלי ממגזין הגרדיאן הכליל את השיר במקום החמישי ברשימתו 5 הרצועות הטובים ביותר לשנת 2010. ביולי 2010 כ-5 חודשים אחרי צאת הקליפ באתר יוטיוב, הקליפ הפך לסרטון הנצפה ביותר בהיסטוריה באתר, והחזיק במקום הראשון עד נובמבר 2012 אותו השיג הקליפ לשיר גנגם סטייל. ב-2015 הקליפ עבר את רף המיליארד צפיות, זהו הקליפ השני בהיסטוריה שהגיע לרף זה. נכון ליוני 2022 הווידאו קליפ של השיר זכה ל-2.7 מיליארד צפיות באתר יוטיוב, והוא הווידאו השני הנצפה ביותר של ביבר באתר וממוקם במקום ה-36 ברשימת הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב. בנוסף, הקליפ הוא הווידאו הרביעי בעל כמות ה"לא אהבתי" (13 מיליון) הגבוה ביותר באתר, בזמנו היה ממוקם במקום הראשון וביבר אף התייחס לזאת בראיון לג'יימס קורדן. ובמקום ה-16 בעל כמות ה"אהבתי" (21 מיליון) הגבוה ביותר באתר. במצעדי הפזמונים הצליח השיר והגיע לחמשת הגבוהים במצעדים רבים בתוכם מצעד הבילבורד הוט 100. בישראל השיר הגיע לראש מצעד הפזמונים של גלגלצ ושהה שם שבועיים, ולראש המצעד של רדיוס 100FM שם שהה שישה שבועות רצופים. את הווידאו קליפ של השיר ביים ריי קיי ובקליפ נראה ג'סטין ביבר מנסה להשיג נערה (ג'סמין וילג'ס) באולם באולינג ובקניון. בהתחלה, הנערה לא נענית לחיזוריו של ג'סטין, אך הוא לא מוותר וממשיך לנסות להרשים אותה. לקראת סוף הקליפ, קבוצת הבנים של ג'סטין יוצאת לדו-קרב ריקודים מול קבוצת הבנות של הנערה, ובסוף הדו-קרב הנערה נענית לבקשתו של ג'סטין ומסכימה לצאת איתו. הם יוצאים מאולם הבאולינג אוחזים ידיים. מידע על היצירה "Baby" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Baby" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Baby" באתר AllMusic מידע על היצירה "Baby" באתר Discogs מילות השיר "Baby" באתר Genius סרטון השיר "Baby" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Baby" באתר ספוטיפיי guardian.co.uk/music (2010-12-11). "Albums of 2010: How Guardian music critics voted". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-03-25. The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית) מידע על Baby, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Baby, באתר המצעד הגרמני מידע על Baby, באתר מצעד דנמרק מידע על Baby, באתר המצעד הנורווגי מידע על Baby, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Baby, באתר המצעד הספרדי מידע על Baby, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Baby, באתר המצעד השוודי Connecting to the iTunes Store., ‏2012-11-12 ®R&R :: Going For Adds™ :: CHR/Top 40, ‏2010-05-14 Baby (feat. Ludacris) - Single by Justin Bieber on Apple Music, itunes.apple.com Baby, 2010-09-28, נבדק ב-2017-10-24 Baby, 2010-03-05, נבדק ב-2017-10-24 Baby featuring Ludacris - Justin Bieber - CD single - Achat & prix | fnac, musique.fnac.com (בצרפתית) Baby, נבדק ב-2017-10-24
הגלריה הלאומית של סקוטלנד

הגלריה הלאומית של סקוטלנד (באנגלית: National Gallery of Scotland) היא מוזיאון לאמנות הממוקם באדינבורו שבסקוטלנד. הגלריה ממוקמת במבנה נאו קלאסי הניצב בראש גבעה שבין שני חלקי גני רחוב הנסיכים. המבנה תוכנן על ידי ויליאם הנרי פלייפייר, אבן הפינה של המבנה הונחה על ידי הנסיך אלברט ב-30 באוגוסט 1850, והמבנה נפתח לציבור בשנת 1859. האוצר הראשון היה ויליאם בורת'וויק ג'ונסטון. בסמוך ניצב מבנה האקדמיה הסקוטית המלכותית לאמנות. שני המבנים שופצו בשנת 1912 על ידי ויליאם תומאס אולדריב. אוספי המוזיאון כוללים למעלה מ-30,000 ציורים והדפסים, החל מתקופת ראשית הרנסאנס ועד שלהי המאה ה-19. כמו כן במוזיאון ספריית עיון העוסקת באמנות החל משנת 1300 ועד שנת 1900 ובה למעלה מ-50,000 ספרים וכתבי עת. במסגרת פרויקט פלייפייר נוסף למוזאון בשנת 2004 אגף חדש המחבר את שני הבניינים, אשר כולל אולם תיאטרון להרצאות, חנות, ומרכז מידע. מקורו של אוסף המוזיאון באוסף של ציורים שהועברו אליו מבניין האקדמיה הסקוטית לאמנות אשר כלל יצירות של יאקופו באסאנו, אנתוני ון דייק וג'ובני באטיסטה טייפולו. הגלריה החלה לרכוש תמונות רק בשנת 1903. בשנת 1945 השאיל דוכס סאות'רלד את אוספיו למוזיאון הכוללים יצירות מופת רבות. בין היצירות העיקריות המוצגות במוזיאון ניתן למנות את יצירותיהם של ג'ובאני לורנצו ברניני: "קארלו אנטוניו דל פוצו"; סנדרו בוטיצ'לי: "הבתולה עם ישו הילד ישן"; אנטוניו קנובה "שלוש הגרציות"; פול סזאן: "העצים הגדולים" ו"נוף הר סנט-ויקטואר"; ז'אן-בטיסט סימאון שארדן: "אגרטל עם פרחים"; ג'ון קונסטבל: "עמק דדהאם"; חרארד דויד: "שלוש אגדות ניקולס הקדוש"; אדגר דגה: "דיוקנו של דייג מרטלי"; ג'יימס דראמונד: "האספסוף" ו"גברת הקמה מכיסאה"; אנתוני ון דייק: "משפחת לומליני"; תומאס גיינסבורו: "גברת גרהאם המכובדת"; פול גוגן: "חיזיון לאחר הדרשה: יעקב נאבק עם המלאך"; הוגו ון דר חוס: "מזבח השילוש הקדוש"; פרנסיסקו דה גויה: "אל מדיקו"; אל גרקו: "ז'רום הקדוש מביע חרטה", "ילד מדליק נר בחברת קוף ושוטה", "ישו מציל העולם"; קלוד מונה: "ערימות השחת"; ניקולא פוסן: "שבעה הסקרמנטים"; אלן רמזי: "מרגרט לידנזי"; רפאל: "מדונת ברידג'ווטר"; רמברנדט ון ריין: "אישה במיטה" ו"דיוקן עצמי"; סר ג'שואה ריינודלס: "העלמות וולדגרייב"; ז'ורז' סרה: "לה לוצרן, סנט דני"; טיציאן: "ונוס אנדיומנה", "דיאנה וקליסטו", "דיאנה ואקטיון", "המדונה והילד עם יוחנן המטביל" ו"שלושת גילי האדם"; דייגו ולסקס: "אישה זקנה מבשלת ביצים"; יאן ורמיר: "ישו בבית מרתה ומרים" וכן יצירות של אנטואן ואטו, דייוויד אלן, פרנסיס בייקון, ויליאם בלייק, דייוויד יאנג קמרון, גוסטב קורבה, אז'ן דלקרואה, אלברכט דירר, וינסנט ואן גוך, פרנס האלס, האנס הולביין הבן, רוברט סקוט לאודר, לורנצו מונקו, קאמי פיסארו, פטר פאול רובנס, טינטורטו ולאונרדו דה וינצ'י. הכניסה לגלריה "הגברת רוברט סקוט מונקריף" מעשה ידי סר הנרי רייברן (1756–1823) ש"משפחת לומליני" מעשה ידי אנתוני ון דייק (1599–1641) גלריית הדיוקנאות הלאומית של סקוטלנד אתר האינטרנט הרשמי של הגלריה הלאומית של סקוטלנד הגלריה הלאומית של סקוטלנד, ברשת החברתית אינסטגרם אוספי הגלריה הלאומית של סקוטלנד
טימבלס

הטימבָּלֶס הם תופי מקלות לטיניים, מאבותיה הקדומים של מערכת התופים המודרנית. הטימבלס מורכבים משני תופי מתכת (עשויים מפלדת אל-חלד או פליז), כאשר הגדול (המכונה Hembra, "נקבה") הוא בקוטר של 55 סנטימטר והקטן (המכונה "Hombre", "גבר") בקוטר 50 סנטימטר. ממברנת התנודות עשויה מפלסטיק גמיש. תופים אלו פתוחים בצידם התחתון ומורכבים על חצובה מתכווננת, כאשר בנוסף מחוברים לחצובה שני פעמוני מתכת - פעמון גדול (Mambo bell) ופעמון קטן (Cha Cha Bell). בנוסף, נהוג לחבר גם ג'אם בלוק (תיבת פלסטיק חלולה) ומצילה. הנגינה על הטימבלס מתבצעת על ידי מקלות עץ מיוחדים השונים ממקלות תיפוף רגילים בכך שהם אינם מתרחבים בקצה אלא בעלי קוטר שווה ואחיד לאורך כל המקל. צליל הטימבלס הוא חד ומתכתי, בשונה מהצלילים הרכים יותר המתקבלים ממערכת תופים . הטימבלס הומצאו בראשית המאה ה-20 על ידי טיטו פואנטה ונגנים קובניים אחרים, אשר לקח תופי מצעד רגילים (תופי טימפאני) והרכיב אותם על בסיס יציב. שאר התוספות התפתחו עם הזמן, כאשר נגני הקשה לטיניים הוסיפו כלי הקשה שונים לתופי המצעד. המילה טימבלס היא המילה הצרפתית לתופי טימפאני אירופאיים, ולכן בצרפתית טימבלס נקראים "טימבלס לטינאס" כדי להבדיל בין הסוגים. במוזיקה הלטינית, הטימבלס הם כלי חשוב המנגן מקצבי יסוד (קאסקארה, ממבו, קלאווה) וגם אלתורים חופשיים. מדיה וקבצים בנושא טימבלס בוויקישיתוף שלושה סרטונים ללימוד נגינה (אורכב 17.10.2006 בארכיון Wayback Machine) מאת Karl Perazzo.
נכסים שוטפים

בתחום החשבונאות, נכסים שוטפים הם ערכים כספיים המוצגים במאזן של החברה והכוללים את כל אותם משאבים אשר ניתן להמירם למזומן בתקופה הקרובה (לרוב עד שנה). לפיכך, סך הנכסים השוטפים לעומת סך ההתחייבויות השוטפות מאפשר להבין עד כמה החברה נזילה (יחס ההון החוזר או יחס שוטף). מבין הנכסים השוטפים ניתן למנות: מזומנים ושווי מזומנים, ניירות ערך המוחזקים לזמן קצר, פיקדונות בבנקים (עם אפשרות יציאה בתוך השנה הקרובה), חובות של לקוחות, חייבים שוטפים, מלאי וכן רכוש קבוע המיועד למכירה בטווח הזמן הקרוב. התחייבויות שוטפות נכסים בלתי שוטפים ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוגו ירדן

הוגו ירדן (נולד בשם הוגו ז'רדנובסקי ב-6 במרץ 1936) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון ישראלי. חבר קיבוץ "ברור חיל". ב-1958, כשהיה בן 22, עלה לישראל מברזיל. בשנת 1963 סיים שלוש שנות לימודי משחק במחזור הראשון של בית הספר "בית צבי", לצד זאב רווח ויוסף שילוח. החל את דרכו בתיאטרון "האהל". שיחק בתיאטרון באר שבע ובתיאטרון הקאמרי. בין ההצגות בהן השתתף: בשנת 1982 השתתף בהצגה "יונו והטווס" מאת שון או'קייסי לצד זהרירה חריפאי ומרק חסמן, וב-2002 גילם את ג'וקסר בהעלאה המחודשת של ההצגה, הפעם לצד לאורה ריבלין ומוטי כץ. "רופא בעל כורחו", "סיפור גן החיות", "הלילה השנים עשר", "יונו והטווס", "השטן במוסקבה", "כותרת ראשית", "חלום ליל קיץ", "אותו ואת בנו", "הספר מסביליה", "אילוף הסוררת", "רק ביום ראשון", "דודתו של צ`ארלי", "קומדיה של טעויות", "הביצה", "מפיסטו", "מהומה רבה על לא דבר", "מירנדולינה", "הנסיכה והרועה", "אנה פרנק", "סיפור סתיו", "זינגר", "אם הבית", "כסף קל", "אשת האופה", "פילדלפיה אני בא", "המלאך הכחול", "פרלוד לנשיקה" ו"חשבון פתוח" (בשיתוף עם תיאטרון יובל). ב-2010 השתתף בהצגה מאת מולייר "החולה המדומה" בבימויו של מיטקו בוזקוב. בתיאטרון בית ליסין: ב-1998 גילם את גונקל בהצגה "מלאכת החיים" מאת חנוך לוין. שיחק בהצגות "פילומנה", "התאומים מוונציה" ו"על עכברים ואנשים". ב-1988 גילם אחד משלושת האלים בהצגה "הנפש הטובה מסצ'ואן" שהייתה שיתוף פעולה בין הבימה לתיאטרון באר שבע. ב-2002 ביים ושיחק בהצגה "סיפור סתיו" לצד תקוה עזיז ושמואל שילה. ב-2008 גילם סבא בהצגה שהייתה שיתוף בין תיאטרון הבימה והתיאטרון הקאמרי "החגיגה" מאת תומאס וינטרברג, מוגנס רוקוב ובו הר הנסן בבימויו של חנן שניר. ב-1987 השתתף בסרטו של נדב לויתן "ילדי סטלין" לצד שמואל שילה, עזרא דגן ודודיק סמדר. ב-1999 גילם את סרג'יו בסרטו של דרור שאול "מבצע סבתא". ב-2004 גילם מזכיר קיבוץ בסרטו של איתן פוקס "ללכת על המים". בין השנים 2000–2004 גילם את אביו של ישראל (דב נבון) בסדרת הטלוויזיה "הבורגנים" שביים איתן צור. ב-2005 גילם את אפרים בסדרת הטלוויזיה "טלנובלה בע"מ". ב-2007 גילם את אהרל'ה פוזננסקי בסדרת הטלוויזיה "האלופה" שביים שי קפון. ב-2007 גילם את רזניק בסרטו של יונתן פז "אסקימוסים בגליל". ב-2008 גילם את צ'רסקי בסדרת הטלוויזיה "רמזור" שביים רני סער, וגילם את דוד רפאל בסדרת הטלוויזיה "הפיג'מות". ב-2010 החל לגלם את משה ירחמיאל בסדרת הטלוויזיה "חסמבה דור 3" לצד עודד קוטלר. ב-2011 גילם את נחצ'ה בסדרת הטלוויזיה "השנים הכי יפות" שביים עופר ויצמן, גילם את יוליוס בסדרת הטלוויזיה "החולמים", וגילם את מר אביגדור בסדרת הטלוויזיה "בנות הזהב". ב-2016 גילם את המורה יאנוש וילדמן בעונה החמישית של הקומדיה "הקלמרים". ב-2017 גילם את משה בסרט "המועדון לספרות יפה של הגברת ינקלובה". מדיה וקבצים בנושא הוגו ירדן בוויקישיתוף הוגו ירדן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הוגו ירדן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הוגו ירדן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי הוגו ירדן, באתר AllMovie (באנגלית) הוגו ירדן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הוגו ירדן, בארכיון הבימה הדס בשן, חבורה שכזו, באתר ynet, 28 בספטמבר 2010
אלן רמזי (אמן)

אלן רמזי (באנגלית: Allan Ramsay;‏ 13 באוקטובר 1713 – 10 באוגוסט 1784) היה צייר דיוקנאות סקוטי. אלן רמזי נולד באדינבורו שבסקוטלנד והיה בנו הבכור של המשורר אלן רמזי. בהיותו בן 20 עבר רמזי ללונדון ולמד בה אמנות תחת הצייר השוודי האנס הייסינג, בהמשך למד באקדמיית סמטת סנט מרטין (St. Martin's Lane Academy). בשנת 1736 נסע לרומא ונאפולי שם למד במשך שלוש שנים תחת פרנצ'סקו סולימנה ופרנצ'סקו פרננדי. בשנת 1738 שב לאדינבורו וצייר את דיוקנו של אריצ'יבלד קמפבל, דוכס ארגייל - דיוקן אשר לימים צויר על שטרות הבנק המלכותי של סקוטלנד. בשנת 1739 שב ללונדון והועסק על ידי פרנסיס אגרטון, דוכס ברידג'ווטר. באותה שנה נישא לאן ביין (Anne Bayne). שלושת ילדיהם מתו בינקותם. אן נפטרה ב-4 בפברואר 1743 במהלך לידת ילדם השלישי. ב-1 במרץ 1752 ברח לאדינבורו עם אחת מתלמידותיו - מרגרט לינדזי, ונשא אותה לאישה, בלא הסכמת משפחתה. שלושת ילדיהם הגיעו לבגרות: אמיליה (1755 - 1813), שארלוט (1758 - 1818) וג'ון (1768 - 1845) רמזי ואשתו שהו באיטליה בין השנים 1754 -1757 וביקרו ברומא, פירנצה, נאפולי וטיבולי. בשנת 1761 שב לאנגליה ומונה לצייר ראשי (Principal Painter in Ordinary) של המלך ג'ורג' השלישי. במהלך עבודה זו נאלץ לצייר דיוקנאות כה רבים של המלך (אותם הגישו כמתנה לשגרירים ומושלי מושבות) עד שרמזי נאלץ להעסיק עוזרים רבים, בהם דייוויד מרטין ופיליפ ריינאגל. בשנת 1773 הפסיק לצייר במטרה לעסוק בכתיבה. הוא שב וביקר באיטליה בשנים 1775–1777. בשנת 1782 נפטרה אשתו השנייה. לאחר פטירתה שב לאיטליה בשנים 1782–1784. פטירתה וכן תאונה בה נפגעה ידו הביאו לפגיעה בבריאותו. בשל בריאותו הלקויה התגורר בדרומה של אנגליה, והוא נפטר בדובר ב-10 באוגוסט 1784. דיוקנו של דיוויד יום מעשי ידי אלן רמזי, 1766. דיוקנו של המלך ג'ורג' השלישי מעשה ידי רמזי, שנת 1762 לערך. מרגרט לינדזי, רעייתו השנייה של רמזי, דיוקן מעשה ידי רמזי. מדיה וקבצים בנושא אלן רמזי בוויקישיתוף אוספיו של רמזי בגלריות הלאומיות של סקוטלנד נייג'ל וורברטון, על דיוקנותיהם של יום ורוסו קורות חיים אלן רמזי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלן רמזי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אלן רמזי

האם התכוונתם ל... אלן רמזי (משורר) – משורר סקוטי (1686–1758) אלן רמזי (אמן) – צייר דיוקנאות סקוטי (1713–1784)
Tha Crossroads

"Tha Crossroads" הוא שיר הקדשה מאת הלהקה בון ת'אגס אן הרמוני לראפר Eazy-E ששוחרר לאחר שמת ב-1995. הסינגל זכה בפרס גראמי והוא בין השירים המפורסמים ביותר של הלהקה. הרמיקס הרשמי, "(Tha Crossroads (Tha Flesh Flip Remix", כולל את החבר החמישי פלאש אן בון ובתים חדשים וישנים של חברי הלהקה. במקור הוקדש השיר לחבריהם המתים של הלהקה ונקרא "Crossroads", אך לאחר מותו של איזי אי הם החליטו לשנות את שם השיר ל-"Tha Crossroads". השיר מבוצע על ידי חברי להקת בון ת'אגס אן הרמוני (קרייזי בון, לייזי בון, ביזי בון ווויש בון). השורות המהירות המאופיינות לחברי הלהקה, מוחלפות בשירה איטית יותר מבדרך כלל, ללא בוטות והרגשה של עצבות. לאחר שקיבלו חברי הלהקה שבחים רבים על השיר, החליטו להוסיף אותו לאלבום E 1999 Eternal. השיר היה להצלחה עולמית והיה בראש המצעדים במספר מדינות, כולל את המצעדים של בילבורד ומצעדיה של בריטניה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. מידע על הסינגל "Tha Crossroads" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Tha Crossroads" באתר Discogs סרטון השיר "Tha Crossroads" באתר יוטיוב
ברוך ישר

הרב ברוך ישר (שליכטר; ז' באדר תרנ"ו, 21 בפברואר 1896 - ג' בשבט תשמ"ט, 9 בינואר 1989) היה רבה הראשון של עכו לאחר הקמת המדינה. נולד בעיירה קומרנא שבגליציה המזרחית לדוד והנה שליכטר. בעל השכלה תורנית. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל. לאחר קום המדינה התמנה לרבה האשכנזי של עכו. פרסם ספרים תורניים רבים במגוון נושאים, בנוסף למאמריו שפורסמו בכתבי עת ובקבצים תורניים שונים. כן פרסם ספר המתעד את העיירה קומרנא ואת אנשיה שנספו בשואה, וספר הסוקר את ההיסטוריה היהודית של העיר עכו. ערך והוציא לאור את ספרי "בינה לעיתים" מאת רבי עזריה פיגו, על התורה, על ספר תהילים וחמש מגילות. בהגיעו לגמלאות פרש מן הרבנות, ועבר להתגורר בשכונת בית וגן בירושלים. בשנת 2009 קראה עיריית עכו על שמו רחוב במרכז העיר. בירורים: בהלכות מדינה, תשי"ג (1953) בין השיטין של תורה: שיחות, הגיגים וגילויים בכל הפרשיות שבתורה, תשכ"ז (1967) - על ספר זה הוא זכה בפרס הרב בר שאול. בית קומרנא, ירושלים: תשכ"ה (1965) דרך ארץ ונימוסים: לכל אדם מישראל, לפי חז"ל, פוסקים וגדולי מאורינו, תשל"א (1971) האבלות והניחומים: דינים והנהגות אצל הנפטר, תשט"ז (1956) האדמו"ר רבי יצחק אייזיק יהודה יחיאל מקומרנא, תשכ"ג (1963) חקרים: מאמרים עמומים שבמשנה ותלמוד; תשובות בהלכה לבעיות אקטואליות, תשל"ה (1975) לבת ישראל בגיל הנשואין: מורה דרך לטוהר, בריאות ואושר, תשל"א (1971) לבת ישראל בהגיעה למצוות, תשכ"ג (1963) לרפואה שלמה: דיני רפואה לחולה לרופא ולמטפלים, תשל"ג (1973) לשעה ולדורות: דברי הגות ומסות, תש"ך (1960) מאור היהדות: מורה דרך לבאים להסתפח לעם השם, תשל"ב (1972) נתיב לגר: יסודי האמונה היהודית והמעשים אשר צוה ה’ בתורתו לעשותם, תשכ"ג (1963) מסורת ועקרונות במסכת האבות - ביאור מסכת אבות, רקעה, תקופתה ובעיותיה, תשט"ז (1956). מהדורה חדשה: ירושלים: תשס"ז (2007) עכו היהודית, הוצאת עיריית עכו, תשי"ג (1953) פניני בינה לעיתים (על התורה), תל אביב: סיני, תשנ"א (1991) קיצורי דינים והלכות במצוות התלויות בארץ, תשמ"ב (1982) תורת הכהן והלוי, ירושלים: תשכ"ו (1966) תורת השבת, תשט"ו (1955) תורת חיים (דיני ישראל ומנהגיו): לאב ולבן, תש"ך (1960) תורת חיים (דיני ישראל ומנהגיו): לאם ולבת, תש"ז (1947) תורת חיים (דיני ישראל ומנהגיו): לבתי הספר ולכל בית ישראל, תשי"ב (1952) תורת חיים (דיני ישראל ומנהגיו): למגינים למסיירים, בהוצאת סיעת העובד הדתי בהסתדרות, תש"ח (1948) הספרים של ברוך ישר, באתר "סימניה" הספרים של ברוך ישר, באתר "סימניה" לאם ולבת, באתר היברובוקס תורת חיים, באתר היברובוקס תורת חיים - לאם ולבת, באתר היברובוקס תורת חיים - לאב ולבן, באתר היברובוקס תורת חיים - למגינים ולמסיירים, באתר היברובוקס למגינים ולמסיירים, באתר היברובוקס תורת השבת, באתר היברובוקס לשעה ולדורות, באתר היברובוקס קיצורי דינים והלכות, באתר היברובוקס בינה לעיתים, תל אביב תשכ"ב, 1962, באתר היברובוקס ספר יזכור לקהילת קומרנא, בספריית העיר ניו יורק ברוך בן דוד ישר (1896-1989), דף שער בספרייה הלאומית מאמרים של הרב ברוך ישר, באתר ספריית אסיף יצוין כי לרבה האשכנזי הנוכחי של עכו, יוסף ישר (יוז'וק), אין קשר משפחתי לרב ברוך ישר הרב יואל קטן, נתקבלו במערכת, המעיין, ראש השנה תשע"א ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלן רמזי (משורר)

אלן רמזי (באנגלית: Allan Ramsay;‏ 15 באוקטובר 1686 – 7 בינואר 1758) היה משורר ומחזאי סקוטי. אלן רמזי נולד בלידהילס שבלאנארקשייר, והיה בנם של ג'ון רמזי (John Ramsay) ושל רעייתו אלי סאוור (Alice Bower). רמזי למד בבית הספר הקהילתי של קרופורד עד שאימו נפטרה בשנת 1700. בשל פטירתה, בשנת 1701 החל לעבוד כשוליה אצל יצרן פאות באדינבורו. בשנת 1712 נשא לאישה את כריסטיאן רוס (Christian Ross), והחל לעבוד כיצרן פאות. לבני הזוג נולדו שישה ילדים. בכור ילדיהם אלן רמזי היה לצייר דיוקנאות ידוע. בשנת 1707 היה אחד ממקימי מועדון איזי (the Easy Club), והחל לכתוב שירה. בשנת 1715 הפך למשורר המועדון. מועדון זה הוקם לאחר האיחוד עם בריטניה וחבריו היו יעקובנים שהתנגדו לאיחוד זה. חברי המועדון השתמשו בשמות בדויים ספרותיים. רמזי השתמש בתחילה בשם איזאק ביקרסטאף (Isaac Bickerstaff) על פי דמות מספרו של ריצ'רד סטיל. בהמשך בחרו חברי המועדון בשמות בדויים סקוטיים ורמזי בחר בשמו של הסופר הסקוטי גאבין דגלס (Gavin Douglas) בשנת 1716 פרסם את היצירה Christ's Kirk on the Green שמקורה בכתב ידי באנאטיין, עם הערות ותוספות משלו, ובשנת 1718 החל לפרסם את שיריו, ושנה לאחר מכן פרסם את אוסף "השירים הסקוטיים" (Scots Songs). הצלחת השירים הביא לפרסומם של שירים נוספים בשנת 1722. בין השנים 1724–1727 פרסם שני אוספים של שירים סקוטיים - חלקם פרי עטו של רמזי, חלקם מאת חבריו וחלקם בלדות ידועות. שירים אלה פורסמו תחת השם "אוסף שולחן התה" (The Tea-Table Miscellany). אוסף שירים סקוטיים שנכתבו לפני שנת 1600 פורסם על ידי רמזי תחת השם "ירוק העד" (The Ever Green). בשנת 1725 פרסם רמזי את יצירתו "הרועה העדין" (The Gentle Shepherd) - הידועה ביצירותיו. יצירה זו זכתה להצלחה רבה, והוצגה כאופרה בשנת 1729. בשנת 1726 פרסם בעילום שם את האוסף "שירים באנגלית ובלטינית על קשתים וחברת הקשתים המלכותית" (Poems in English and Latin, on the Archers and Royal Company of Archers, by several Hands). אוסף שיריו השלם של רמזי פורסם בלונדון בשנת 1731 ובדבלין בשנת 1733. אשתו של רמזי נפטרה בשנת 1743. בשנת 1755 עזב את חנותו ועבר להתגורר על מדרון קאסל רוק (Castle Rock), במבנה אשר נקרא עד היום "בקתת רמזי". רמזי נפטר ב-7 בינואר 1758 ונקבר בחצר כנסיית גרייפריירז (Greyfriars Kirkyard) באדינבורו. מדיה וקבצים בנושא אלן רמזי בוויקישיתוף יצירתו של רמזי "הרועה העדין" קורות חיים באתר רוברט ברנס קורות חיים באתר ה-BBC אלן רמזי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלן רמזי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אלן רמזי בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
דניאלה מסטריקיו

דניאלה פאולה[דרוש מקור] מסטריקיו (בספרדית: Daniella Mastricchio; נולדה ב-18 בנובמבר 1987) היא שחקנית ארגנטינאית, המוכרת מתפקידה כסול בטלנובלה "קטנטנות" מבית היוצר של כריס מורנה. מסטריקיו, ילידת בואנוס איירס, החלה את קריירת המשחק בגיל שמונה בסדרת הטלוויזיה הארגנטינאית "קטנטנות". בסדרה היא גילמה את דמותה של סול, ילדה שננטשה על ידי אביה כשנולדה, ולאחר שאמה מתה, חברתה הטובה ביותר של האם, בלן פרגה (רומינה ז'אן), מאמצת אותה. מסטריקיו שיחקה ב"קטנטנות" עד סוף העונה הרביעית ואז פרשה ממנה לטובת לימודים, והמשיכה את קריירת המשחק שלה בפרופיל נמוך. לאחר מכן יחד עם ידיד היא העלתה הצגה איתה רצו השניים על במות קורדובה. בשנת 2002 היא חזרה להופיע בטלוויזיה וקיבלה תפקידים משניים בטלנובלות "קצ'ורה" ו"דרך הלב". בשנת 2005, ילדה מסטריקיו בן בשם ולטינו שנולד מזוגיות שהייתה לה עם בן זוג מהיותה בת 14 שעזב אותה בהיותה בהיריון ומאז היא החלה לגדל אותו כאם חד-הורית. בשנת 2012 נולדה לה בת בשם סול מבן זוגה באותה עת. ב-7 ביולי 2016 נישאה מסטריקיו בטקס אזרחי למאורו יאקימיו. ב-2017 נולד בנם המשותף שנקרא באוטיסטה, ובאותה השנה השניים התגרשו. ב-10 במרץ 2022 מסטריקיו התארסה למטי פביאני ונישאה לו באותה השנה. דניאלה מסטריקיו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הראיון בו מדברת דניאלה על מצבה הכלכלי והחיים כאם חד-הורית (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחקנים ובנושא ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גיפור

גִּפּוּר או ווּלְקָנִיזַצְיָה (Vulcanization) הוא תהליך של יצירת תרכובת של גומי עם גפרית תוך כדי חימום גבוה, מה שמקנה לגומי קושי, גמישות ועמידות. הגופרית היא יסוד שבקליפה החיצונית של האטום שלו חסרים שני אלקטרונים כדי להגיע למצב של שמונה אלקטרונים ולכן יש רווח אנרגטי גבוה ביצירת שני קשרים קוולנטיים. בגלל נוכחותם של האלקטרונים שבאורביטלים הבלתי קושרים הזווית בין הקשרים היא בסביבות 107.7 מעלות. בנוכחות פולימרים כדוגמת הגומי יוצר אטום הגופרית קשרים קוולנטיים בודדים, כל אחד מהם עם שרשרת אחרת של הפולימר או עם חלק אחר של השרשרת. הקשרים נוצרים בין אטום גופרית לאטום פחמן, במקום קשרי הפחמן-מימן או קשרים אחרים לאורך השרשרת הפחמנית. קשרי גפרית אלו מחזיקים את שרשרות הפולימר יחד, ומונעים את הפרדותן. החום חשוב בתהליך הגיפור מכיוון שבטמפרטורה נמוכה קשה לנתק את הקשרים הסבוכים שבין שרשרות הפולימר לבין עצמן או שכנותיהן. החום מספק אנרגיית שפעול לניתוק הקשר. בשנת 1834 החל צ'ארלס גודייר לערוך ניסויים בגומי, על מנת לעשותו עמיד לכל מזג אוויר. הוא ניסה לשפר את תכונותיו של החומר על ידי ערבובו עם חומרים אחרים. נתניאל הייוורד (אנ') גילה כי גומי המעורב בגופרית אינו דביק. גודייר שכר את הייוורד כדי שימשיך לעבוד על תגליתו וישכלל אותה, וגם רכש את זכויותיו. לאחר שגודייר שיפר את ההמצאה, הוא רשם עליה פטנט בשנת 1839. גודייר ניסה לערבב בצורות שונות גומי חם עם גופרית, לאחר ניסיונות רבים הוא גילה דרך לייצר גומי שהוא קשה, חזק וגמיש. לשיטה המשוכללת ביותר הוא קרא "וולקניזציה" (גיפור) על שמו של אל הנפחות וולקן. מדיה וקבצים בנושא גיפור בוויקישיתוף גיפור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Hendrickson, James; Cram, Donald; Hammond, George, Organic Chemistry, McGraw-Hill, p. 977-979, 1970 ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיצורים חוככים

עיצורים חוככים הם עיצורים המופקים תוך זרימת האוויר בערוץ צר הנוצר באמצעות מיקום אמצעי ההגייה בסמיכות גדולה. זרם אוויר זה יוצר צליל של "חיכוך". משפחת העיצורים החוככים מחולקת לעיצורים שורקים ועיצורים בלתי שורקים. כאשר מופיעים בטבלה שני עיצורים באותה משבצת, העיצור הימני הוא קולי והשמאלי אטום. חוככים שורקים הם עיצורים חוככים המופקים באזור המכתש ובתר המכתש כך שזרם האוויר העובר מעל מרכז קדמת הלשון מתועל באמצעותה אל השיניים העליונות. חוככים בלתי-שורקים הם עיצורים חוככים שאינם מופקים באזור המכתש ובתר-המכתש ושלא משתייכים לחוככים השורקים. הבלתי-שורקים נחלקים לחוככים מרכזיים, שבמהלך הפקתם זרם האוויר עובר מעל מרכז הלשון בבסיסי החיתוך ענבל, לוע ואפיגלוטיס – ישנה זהות בין העיצורים החוככים מרכזיים קוליים לבין המקורבים המרכזיים – ולחוככים צידיים, שבמהלך הפקתם זרם האוויר עובר מצד אחד או משני צידי הלשון. בעברית יש לתכונת השריקות של העיצורים תפקיד מורפולוגי שכן כאשר עיצור שורק מופיע בפ"א הפועל של בניין "התפעל" מתרחש שׂיכוּל עיצורים בין פ"א הפועל לבין ת"ו הבניין. לפונמה ה"א שני אלופונים, קולי ואטום. האות רי"ש מייצגת עיצור ענבלי חוכך קולי או עיצור ענבלי מקורב נזיל. עיצורים חוככים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Angel of Death (פירושונים)

האם התכוונתם ל... Angel of Death – סינגל של Slayer מלאך המוות – התגלמות המוות כיישות דמוית אנוש הרווחת בדת, במיתולוגיה ובאמנות מלאך המוות ביהדות: גבריאל (של המלכים), סמאל וסריאל מלאך המוות בנצרות: מיכאל מלאך המוות באסלאם: עזראל כינוי לרופא הנאצי יוזף מנגלה