laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לימור מזרחי

לימור מזרחי (נולדה ב-24 ביוני 1970) היא כדורסלנית ישראלית קפטן נבחרת ישראל בכדורסל, נבחרה לספורטאית העשור של מדינת ישראל, שיחקה בליגה המקצוענית בארץ ובחו"ל עד שנת 2008. כיום, מנהלת פרויקטים בוועד האולימפי בישראל, מרצה במרכז האקדמי לוינסקי-וינגייט, מעבירה הרצאות השראה, ושגרירת אתנה - המועצה הציבורית לקידום נערות ונשים בספורט. מזרחי החלה את דרכה בספורט בגיל 6, עם בנים בהפועל גבעתיים, במקביל התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל גבעתיים ובה זכתה באליפות ישראל עד גיל 12. בגיל 10 הצטרפה למועדון הכדורסל בית דני-בני יהודה, בו זכתה לראשונה בגביע המדינה 1988. בעונת 1991–1992 שיחקה בקבוצה של אוניברסיטת מרילנד ב-NCAA. לאורך הקריירה הארוכה שלה שיחקה במספר רב של קבוצות - אליצור חולון, אליצור רמלה, מכבי רמת חן, בני הרצליה, נירוסופט כרמיאל, אנדה רמת השרון, וכן במספר קבוצות באירופה, באיסלנד, בקרואטיה ובפולין, ובליגה המקצוענית בארצות הברית the American Basketball League (ABL). במשך 20 שנה ייצגה את סגל נבחרת ישראל, ובמשך 4 שנים הייתה לקפטן הנבחרת. בשנת 1998 נבחרה בדראפט ושיחקה בניו אינגלנד בליזארד מה-ABL - ליגת הכדורסל המקצוענית לנשים. בתום אותה עונה התפרקה הליגה. מזרחי הגיעה להישגים על אף גובהה הנמוך יחסית לכדורסלנית (1.70 מ'). בשנת 2005 הייתה מלכת האסיסטים של הליגה הישראלית, עם ממוצע של 4.9 אסיסטים למשחק. מזרחי זכתה ב-7 אליפויות, ב-7 גביעים (בארץ ובחו"ל). ב-5 ביוני 2008 הייתה לאחת מארבע ספורטאיות שזכו בתואר "ספורטאית העשור" מטעם משרד המדע, התרבות והספורט. בשנת 2008, לאחר שתי עונות ברמת השרון, הודיעה על פרישתה מכדורסל. לאחר פרישתה הקימה בתי ספר לכדורסל, ואת האקדמיה למצוינות במכון וינגייט. בעונת 2010/11 שימשה כעוזרת מאמן אליצור מכבי נתניה מליגת העל. בשנים 2016 ו-2017 מונתה למאמנת נבחרת הקדטיות. מזרחי למדה בבית הספר היסודי "ברנר" בגבעתיים ובתיכון עירוני א' בת"א. שיחקה בנבחרת הכדורסל של בית הספר, וזכתה עם קבוצתה במקום ה-1 באליפות הארצית של בתי הספר התיכוניים (1986). שרתה בצה"ל בחיל כללי כמדריכת אימון חדר כושר ושיחקה בנבחרת אכ"א בכדורסל והגיעה עם קבוצתה לגמר אליפות צה"ל (1990). למדה במכללת אוהלו – מדריכה בכירה כושר גופני ומשחקי כדור (2000) והוראה B.Ed בחינוך גופני. מאמנת כדורסל מוסמכת – בית הספר למאמנים ומדריכים במכון וינגייט (2002). למדה בקורס "מדריכי חדרי כושר" למבוגרים וילדים. בוגרת קורס מאמנים לאומיים מטעם הוועד האולימפי. בעלת תואר שני במדעי ההתנהגות M.P.E. – מכללת וינגייט. היא שימשה כמרצה מן החוץ באוניברסיטת בן-גוריון ומנהלת את פרויקט "היום שאחרי" לספורטאים.ות אולימפיים. ממונה על הטרדות מיניות ומוגנות בספורט מטעם הוועד האולימפי בישראל. אמא לעופרי. לימור מזרחי נכנסה להיכל התהילה - כדורסל נשים פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א רינת קליין, לימור שוב מחייכת, מעריב, 9 בפברואר 1989 אהרל'ה ויסברג‏, לימור מזרחי: "ספורטאית אהובה? סימן שהצלחתי לגעת באנשים", באתר וואלה, 11 באוגוסט 2023 לימור מזרחי, פרויקט שכונת התקווה לימור מזרחי ענת דרייגור, לימור מזרחי - היכל התהילה כדורסל נשים קרקס מזרחי במערב-גרמניה, מעריב 8 בספטמבר 1987 אריה ליבנת‏, "מרגישה שמיציתי. עכשיו תור הצעירות", באתר וואלה, 27 ביולי 2004 מינויים: שירה העליון וטלי נוי לעתודה, לימור מזרחי לקדטיות, באתר איגוד הכדורסל בישראל, 16 בדצמבר 2015 לימור מזרחי באתנה
מוואדי מאביקה

מוואדי מאביקה (Mwadi Mabika;‏ נולדה ב-27 ביולי 1976 בקינשסה), היא כדורסלנית קונגולזית ששיחקה בקבוצות ליגת ה-WNBA לוס אנג'לס ספארקס ויוסטון קומטס ובקבוצת א.ס. ל.כ.ן. רמת השרון בליגת העל בישראל. מאביקה הגיעה לארצות הברית בשנת 1997, והצטרפה ללוס אנג'לס ספארקס, עימה זכתה באליפויות בשנים 2001 ו-2002. בשנים 2000 ו-2002 נבחרה לאולסטאר ה-WNBA, וב-2002 אף נבחרה לחמישייה הראשונה של ליגה זו. בשנת 2008 עזבה את הספארקס והצטרפה לקבוצת יוסטון קומטס, אך הקבוצה התפרקה במהלך העונה. בדומה לכדורסלניות אחרות, במקביל למשחקיה ב-WNBA, המתקיימים בחודשי הקיץ, הצטרפה מאביקה בחלק מהשנים לקבוצות כדורסל אירופיות בחודשי החורף. כך, שיחקה מאביקה גם בפנאתינייקוס היוונית (1998), באס"א ירושלים (1999), בבני יהודה (2000), ברמת השרון (2001 ו-2006), ובקבוצות הרוסיות צסק"א סמארה (2004) ודינמו מוסקבה (2005). בשנת 2004 הקימה מאביקה קרן לסיוע לנשים וילדים נפגעי התעללות מינית בקונגו. פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-WNBA אתר קרן מוואדי מאביקה
וולפסון

האם התכוונתם ל... אישים דוד וולפסון – פעיל ציוני ונשיאה השני של ההסתדרות הציונית העולמית. דוד וולפסון (הממלכה המאוחדת) – לורד יהודי-בריטי דניאל וולפסון – ראש ישיבה בירושלים וזוכה פרס ירושלים לספרות תורנית. הארי אוסטרין (צבי) וולפסון – הפילוסוף וההיסטוריון איש הרווארד. זאב וולפסון – מייסד נס טכנולוגיות. חיים וולפסון – פרופסור ולשעבר דיקן הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת תל אביב, זוכה פרס יולודן. יצחק וולפסון – יצחק אייזיק וולפסון, איש עסקים ופילנתרופ יהודי-בריטי. משה וולפסון – רב של קהילת "אמונת ישראל" בבורו פארק עדי וולפסון – משורר ישראלי רפי וולפסון – קצין צה"ל מקומות גבעת וולפסון – היא קבוצת בתים פרטיים בכרמל, בצדו המערבי של הר ערקן. וולפסון קולג' – מכללה באוניברסיטת קיימברידג'. מרכז רפואי וולפסון – בית החולים ע"ש אדית וולפסון בחולון. פארק וולפסון – פארק בדרום-מזרח תל אביב. קריית וולפסון – שכונת מגדלי מגורים בירושלים. קריית וולפסון - בשכונה ד' באר שבע, הקריה בה נמצאת ישיבת בני עקיבא אהל שלמה, קרויה על שמו של יצחק וולפסון. תחנת הרכבת חולון וולפסון – תחנת רכבת במסילת הרכבת תל אביב - בני-דרום. מחלף וולפסון – מחלף בנתיבי איילון, הממוקם בין שכונת תל גיבורים ובית החולים וולפסון בחולון, לבין השכונות יפו ד' ונווה עופר בתל אביב-יפו. נתיבות חכמה – וולפסון ישיבה גדולה חרדית ליטאית שונות קרן וולפסון (זאב וולפסון) – קרן יהודית-חרדית אמריקאית, שבראשה עומד זאב וולפסון, התומכת בפעילות אברכים בקרב האוכלוסייה החילונית בישראל. קרן וולפסון (יצחק וולפסון) – קרן מיסודו של יצחק וולפסון התומכת במוסדות בריאות ורווחה בבריטניה, במדינות חבר העמים הבריטי ובישראל. בן זאב וולפנזון
סתירה

האם התכוונתם ל... סתירה (כימיה) – תגובה כימית, המתרחשת בין בסיס לחומצה, ליצירת תמיסה נייטרלית סתירה (לוגיקה) – בלוגיקה (תורת ההיגיון), הפעולה של הוכחה כי טענה או טיעון הם שגויים על ידי הוכחה כי מתקיים לפחות מקרה אחד שאינו עונה על הטענה בניין וסתירה בשבת – שתיים מתוך ל"ט מלאכות שבת סאטירה – טכניקה ספרותית ואמנותית ששמה דבר מה (רעיון, התנהגות, מפלגה וכו') ללעג; לרוב, במטרה לגרום או למנוע שינוי
מיריאן השני, מלך איבריה

מיריאן (גאורגית: მირიან) או מירוואן (მირვანი) השני, מלך איבריה (90-20 לפנה"ס לערך) היה מלך ממלכת איבריה (מזרח גאורגיה), משושלת פרנאווז, שמלך בין השנים 32 - 23 לפנה"ס לערך. שלטונו סימן את שובה של נמרודים מיריאן השני נולד בשנת 92 לפנה"ס. בהיותו בן שנה אחת בלבד נרצח אביו, פרנאדג'ום מלך איבריה, בידי חתנו, הנסיך הארמני, ארשק הראשון משושלת ארטאשס. ארשק השתלט על כס המלוכה בכוח ומלך בה שמונה שנים. מיריאן הקטן הועבר לאימפריה הפרתית, וגדל בחצר המלכות שלה. בהיותו בגיל 60, חזר לארצו עם הצבא הפרתי והרג את המלך ברטום, נכדו של ארשק, בקרב, ומינה את עצמו למלך איבריה בשנת 32 לפנה"ס. בשנת 23 לפני הספירה, ירש אותו בנו, ארשק השני. מיריאן עצמו מת בשנת 20 לפני הספירה. שושלת ארטאשס (Արտաշեսեան արքայատոհմ) - שושלת אצולה ארמנית ששלטה בארמניה מ-189 לפנה"ס ועד ל-12 לספירה הנמרודים, בגאורגית נברותיאני (גאו'), שפירושו "גזע נמרוד", אינו שם שושלתי אלא מונח שהוחל על ידי ההיסטוריוניים הגאורגים מימי הביניים על האיראנים הקדמונים. לפיכך, השושלת, אם כי בענף הנשי בלבד, ממשיכה להיקרא ברשומות הגאורגיות כ-"פרנאווזיאני". ברטום זוהה בידי היסטוריונים מודרניים כפרנאווז השני, מלך איבריה שצוין בכתביו של דיו קסיוס Stephen H. Rapp. 2003. Studies in Medieval Georgian Historiography: Early Texts and Eurasian Contexts. PP: 284 - 285. ISBN 9042913185 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאורגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דלברט מאן

דלברט מאן (אנגלית: Delbert Mann; ‏30 בינואר 1920 - 11 בנובמבר 2007) היה במאי קולנוע וטלוויזיה אמריקני, זוכה פרס האוסקר על הסרט "מרטי". דלברט מרטין מאן ג'וניור נולד בעיר לורנס שבקנזס. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה על שם קורנליוס ואנדרביט שבנאשוויל, טנסי. הוא נישא לאן קרוליין מאן בשנת 1941, נישואין אשר החזיקו מעמד עד למותה של אן קרוליין, 60 שנה אחר כך (2001). בתום לימודיו התגייס לחיל האוויר האמריקני ושימש כטייס בעת מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן למד בחוג הדרמה של אוניברסיטת ייל ובסיום לימודיו עבד כבמאי תיאטרון בדרום קרוליינה. בסיוע חבר קרוב, שעבד כמפיק ב- NBC, נכנס לעולם הטלוויזיה, כשהוא עובר להתגורר בניו יורק (1941). כך ביים מאן שורה של פרקים של סדרות טלוויזיה במהלך שנות החמישים, בהן "Goodyear Television Playhouse", שם כיכב וולטר מתאו בראשית דרכו. בשנת 1953 ביים מאן סרט טלוויזיה ראשון, בשם "מרטי", אותו גילם רוד סטייגר. מאן, שהחליט שלסרט יש פוטנציאל קולנועי החל לביים את סרט הקולנוע "מרטי", אף על פי שלא היה לו ניסיון קודם בבימוי סרטי קולנוע. את מרטי נבחר לגלם ארנסט בורגניין. העברתו של הסרט לקולנוע הוכיחה את עצמה כנכונה, לאחר שהסרט היה להצלחה קופתית גדולה וזכה בארבעה פרסי אוסקר, כולל לסרט הטוב ביותר, וכמו כן לדלברט מאן על הבימוי. השניים שיתפו פעולה גם ב-1979 בסרט "במערב אין כל חדש". לאחר מכן עברו עוד שנתיים של עשייה טלוויזיונית בטרם שב לביים סרטי קולנוע. גם סרטיו הבאים עסקו בנושאים רומנטיים, כמו "מסיבת הרווק", "תשוקה בצל האילנות", בו כיכבו סופיה לורן ואנטוני פרקינס. ב-1958 ביים את סרטו הקלאסי "שולחנות נפרדים", בו כיכבו דברה קר וריטה הייוורת', ואשר גרף 7 מועמדויות לפרס האוסקר, כולל לשחקן הראשי - דייוויד ניבן. ב-1960 ביים את הסרט "האופל שבמעלה המדרגות" בהשתתפותם של רוברט פרסטון, דורותי מקגוויר ושירלי נייט. שנה לאחר מכן, ביים את הקומדיה הרומנטית "אהובי חזור אלי", בו כיכבו רוק הדסון, דוריס דיי וטוני רנדל. ב-1962 ביים עם דיי וקרי גרנט את הסרט "מגע של מינק". הוא ביים דרמת מלחמה שעסקה בלחימה על האי איוו ג'ימה במסגרת מלחמת העולם השנייה. החל מסוף שנות השישים מאן ביים כמעט אך ורק סרטי טלוויזיה, שהביאו לו שלוש מועמדויות לפרס אמי. בין השנים 1967 - 1971 כיהן כנשיא איגוד הבמאים האמריקני. מדיה וקבצים בנושא דלברט מאן בוויקישיתוף דלברט מאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דלברט מאן, באתר AllMovie (באנגלית) דלברט מאן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דלברט מאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דלברט מאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) דלברט מאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נעים קאסם

השייח' נעים קאסם (בערבית: نعيم قاسم; נולד ב-1953 בדרום לבנון) הוא ממלא מקום המזכיר הכללי של ארגון הטרור "חזבאללה" משנת 2024. במקביל, ממשיך לכהן כסגן המזכיר הכללי של הארגון משנת 1991. הוא מחזיק בתואר בכימיה ובלימודי דת. הוא לימד כימיה ברמת קולג' וחיבר עשרות ספרים ומאמרים בנושאים כגון זכויות האזרח, מעמד האישה, מעמד המורה והתלמיד, זכויות הבעל והאישה וחובות ההורים כלפי ילדיהם. קאסם הוא חבר מייסד של הארגון בשנת 1982. הוא בקיא בדת האסלאם ונחשב הפוסק ההלכתי של הארגון. בנוסף, חיבר ספר אשר יצא לאור בשנת 2002 תחת הכותרת: "חזבאללה: הסיפור מבפנים". בספר זה שוטח קאסם את תולדות הארגון מתקופת כינונו ועד כתיבת הספר, כמו גם את האידאולוגיה והעקרונות אשר מניעים את הארגון. בסך הכל חיבר קאסם 11 ספרים על המאבק של חזבאללה ועל האסלאם. הממשל האמריקאי הכריז על קאסם כטרוריסט בינלאומי, ואסר על אזרחים ועסקים אמריקאיים לקיים עמו קשרים. הוא אב לשישה.[דרושה הבהרה] מדיה וקבצים בנושא נעים קאסם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נעים קאסם (בערבית) Sami Moubayed. "The Man in Nasrallah's Shadow: A Profile of Sheikh Naim Qasim". The Jamestown Foundation (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-10-25. צבי בראל, חבל שחסן נסראללה לא כתב את הספר הזה, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2006 עו"ד יניב אופק, הראל לוי. השייח' נעים קאסם. באתר הספרייה של מט"ח. חיים איסרוביץ, ‏בעקבות פניית עיתונאי מעריב: ספרו של סגן מזכ"ל חיזבאללה הוסר מאמזון, באתר מעריב אונליין, 23 במאי 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מטריות שרבורג

מטריות שרבורג (בצרפתית: Les Parapluies de Cherbourg) הוא סרט מחזמר/אופרה צרפתי בבימויו של ז'אק דמי שיצא בשנת 1964. כל משפט ומשפט בסרט מולחן ומושר, כמו באופרה. ברוב הסרט הזמרה הוקלטה על ידי זמרים ולא על ידי השחקנים. המוזיקה למחזמר נכתבה על ידי מישל לגרן. גברת אמרי ובתה ז'נבייב מוכרות מטריות בבוטיק שלהן בשרבורג. ז'נבייב (קתרין דנב) בת ה-17, מתאהבת בגִי (נינו קסטלנובו, בצרפתית: Guy), מכונאי רכב במוסך. גי גר עם הסנדקית שלו אליז החולה ועם המטפלת המסורה שלה מדלן. ז'נבייב וגי מאוהבים מאוד ואף מתחילים לבנות תוכניות לעתיד שבהם כלולים: חתונה, ילדה שתקרא פרנסואז ותחנת דלק פרטית משלהם שתהיה עסק מצליח. בנובמבר 1957 מקבל גי זימון מהצבא לשרת באלג'יריה, שם מתרחשת מלחמה. במרץ 1958 מגלה ז'נבייב, לאחר ביקור אצל רופא, שהיא בהריון מגי. היא מיואשת מכך שלא קיבלה מכתבים חדשים מגי ובעצת אמה היא נישאת לרולן קסאר, סוחר תכשיטים עשיר. במרץ 1959 גי חוזר מאלג'יריה ומגלה כי ז'נבייב התחתנה, ונעשה אדם ממורמר. אליז נפטרה לאחר שראתה כי הוא שב. בעזרת הירושה שנותרה לו ממנה הוא קונה תחנת דלק. גי מתחתן עם מדלן, המטפלת של אליז, אשר עזרה לו בתקופה הקשה לאחר שנודעה לו הבשורה אודות אהובתו. בחג המולד בשנת 1963 עוברת בתחנת הדלק מכונית ובה ז'נבייב עם בתה (שהיא גם בתו של גי). היא נפגשת עם גי ומגלה כי הוא נשוי וכי יש לו ילד. הוא לא מעוניין לדבר עם בתו, פרנסואז, שנותרה במכונית. ניכר כי הוא עדיין אוהב אותה, אך הוא נותר נאמן לבחירתו. כך הם נפרדים. הסרט מסתיים בכך שתוך כדי עזיבתה של ז'נבייב, גי משחק עם בנו, פרנסואה, בשלג. הסרט זכה בפסטיבל קאן בפרס הסרט הטוב ביותר (פרס דקל הזהב), והיה מועמד לפרס האוסקר בחמש קטגוריות וביניהן הסרט הזר הטוב ביותר והסיפור והתסריט הטוב ביותר. מדיה וקבצים בנושא מטריות שרבורג בוויקישיתוף "מטריות שרבורג", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מטריות שרבורג", באתר נטפליקס "מטריות שרבורג", באתר AllMovie (באנגלית) "מטריות שרבורג", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מטריות שרבורג", באתר Metacritic (באנגלית) "מטריות שרבורג", באתר אידיבי "מטריות שרבורג", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "מטריות שרבורג", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מטריות שרבורג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערן קידר, השליחות הוורודה של ז'אקו מנאנט, אתר האוזן השלישית מאדי קוסטה, הגרדיאן, תחת מטרייה אחת, באתר הארץ, 1 באפריל 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צביעה יציבת חומצה

צביעה יציבת חומצה או צביעת ציל-נילסן היא תהליך סימון חשוב אשר פותח לצורך אבחנה מהירה בין חיידקים מסוג מיקובקטריום, אשר בתוכו נמנים מחוללי מחלת השחפת. לא ניתן לצבוע חיידקים אלה בצביעת גראם בשל הימצאות חומצות שומניות (מיקוליות) על פני דופן התא שלהם. על כן, כדי לאפיינם משתמשים בצביעה יציבת חומצה המבוססת על הצבע האדום, קרבופוקסין-בסיסי, המומס בממסים אורגנים פנול ואתנול. בצביעה זו תאי המיקובקטריום נצבעים באדום, בעוד שיתר החיידקים נצבעים בצבע כחול. הממסים האורגנים בצביעה מסייעים בהחדרת הצבע לחלק השומני בדופן (פעולה שנעשתה בעבר על ידי חימום באדים). לאחר מכן מתבצעת שטיפה באתנול חומצי השוטף את הצבע האדום מכל החיידקים שאינם מקבוצת חיידקי המיקובקטריום. לבסוף נצבעים שאר החיידקים בצביעה נגדית בצבע הכחול מתילן בלו (Methylene blue) מדיה וקבצים בנושא צביעה יציבת חומצה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
8 נשים

8 נשים (בצרפתית: Huit Femmes) הוא סרט מוזיקלי צרפתי, בבימויו של פרנסואה אוזון, שיצא לאקרנים בשנת 2002. אוזון זכה על הסרט בפרס לומייר לבמאי הטוב ביותר. הסרט מתקיים באחוזה צרפתית מבודדת בשנות החמישים. המשפחה מתכנסת לכבוד החג ומגלה כי אב המשפחה נרצח. שמונה הנשים שנמצאות בבית חשודות – גבי (קתרין דנב), אשתו; מאמי (דניאל דארייה), חמותו; אוגוסטין (איזבל הופר), אחותה של אשתו; לואיז (עמנואל ביאר), המשרתת; פייארט (פאני ארדן), אחותו; שאנל (פרמין רישאר), המבשלת, או אחת משתי בנותיו סוזאן (וירז'יני לדויין) וקתרין (לודווין סנייה). הסרט מבוסס על מחזה שכתב רוברט תומאס. אתר האינטרנט הרשמי של 8 נשים "8 נשים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "8 נשים", באתר נטפליקס "8 נשים", באתר AllMovie (באנגלית) "8 נשים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "8 נשים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "8 נשים", באתר Metacritic (באנגלית) "8 נשים", באתר אידיבי "8 נשים", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "8 נשים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "8 נשים", ביקורת על הסרט באתר "עין הדג" ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים צרפתיים ובנושא סרטים איטלקיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תוצר לאומי גולמי

המונח "תל"ג" מפנה לכאן. לערך העוסק בשנה העברית ה'תל"ג (1672–1673), ראו ה'תל"ג. תוצר לאומי גולמי (תל"ג) הוא מונח כלכלי המבטא את הערך הכלכלי של סך כל המוצרים (סחורות ושירותים) הסופיים המופקים בתקופת זמן מסוימת (בדרך כלל שנה) נתונה במשק לאומי, בתוספת ההכנסות של גורמי ייצור מקומיים כתוצאה מפעילותם מחוץ לגבולות המדינה, והחסרה של ההכנסות של גורמי ייצור חיצוניים העובדים באותו משק (כגון עובדים זרים), לפני הפחתת הבלאי. לצורך חישוב התל"ג מוגדר "מוצר" ככל סחורה או שירות שניתנים בתשלום. לפיכך, התל"ג הוא סיכום של כלל העברות הכספים במשק הלאומי. התל"ג אינו כולל סחורות ושירותים שאינם ניתנים בתשלום (פעילות התנדבותית למשל) וגם לא הפרשת כספים לחיסכון לאומי. התל"ג מתבסס בעיקר על העברות כספים מדווחות. ברוב המדינות יש חובה לדווח על העברות כספים לצורך תשלומי מסים, אולם יש גם העברות כספים שאינן מדווחות, ויש קושי להכלילן בנתוני התל"ג. לעיתים עורכים התאמות אינפלציוניות כדי שחישוב התל"ג ישקף את הייסופים והפיחותים בערך המטבע במהלך השנה הנמדדת. בחלוקה של כלל התל"ג במספר האנשים החיים במשק מסוים מתקבל הנתון של תל"ג לנפש, המכונה לפעמים גם "רמת החיים". התל"ג לנפש משמש אומדן מקובל לחוסנו הכלכלי של המשק, כיוון שהוא משקף במידה מסוימת את ניצול כוח העבודה ומשאבי האנוש במשק. תל"ג היה אומדן מקובל עד לסוף שנות השמונים. מאז הצטמצם השימוש בו וכיום נעשה שימוש בעיקר בנתוני תוצר מקומי גולמי, המחושבים באופן דומה אך כוללים רק פעילות פנים-מדינתית. מדינות לפי אוכלוסייה, שטח, צפיפות, תמ"ג ופיתוח אנושי תוצר לאומי גולמי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תוצר לאומי גולמי, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סל מטבעות

סל מטבעות הוא קבוצה של מטבעות, שערכם המשולב משמש למטרות שונות. סל מטבעות מבטא את הקשר או התלות של עסקה, ארגון או משק מסוים בקבוצה של מטבעות זרים. ערך סל המטבעות מחושב כממוצע משוקלל של ערכי המטבעות השונים, כאשר המטבעות הנכללים בסל ומשקלו של כל מטבע נקבעים לפי ההקשר והצורך. בין השימושים הנפוצים לסל מטבעות: בסיס על-פיו קובע הבנק המרכזי את המדיניות המוניטרית במדינה, כפי שהיה בישראל עד שנת 2005. בסיס תיאום במדיניות המוניטרית של מספר מדינות, כגון במקרה של יחידת המטבע האירופית ("אקו"), לפני שזו הוחלפה על ידי האירו. בסיס לקביעת הסדרי תשלום והצמדה בחוזים מקומיים או בינלאומיים. ההרכב הראשון של הסל שהיה בשימוש בשנים 1976–1977 והוא הכיל חמישה מטבעות: דולר אמריקני, מארק גרמני, לירה שטרלינג, פרנק צרפתי וגילדן הולנדי. סל זה היה בשימוש עד אוקטובר 1977. החל מ-1 באוגוסט 1985 סל המטבעות בישראל הורכב מערכם המשוקלל של ארבעה מטבעות אל מול השקל: דולר אמריקני, לירה שטרלינג, ין יפני ואירו (עד תחילת השימוש החשבונאי באירו ב-1999: פרנק צרפתי ומרק גרמני). מטבעות אלו נבחרו בגלל הדומיננטיות שלהם בסחר החוץ של ישראל. מדי שנה בסוף אפריל נקבע מחדש חלקו היחסי של כל מטבע בסל המטבעות על פי חלקו בסחר החוץ של ישראל בשנה שלפני כן ועל פי שערי החליפין אל מול השקל. בשנת 2006 הרכב סל המטבעות היה: 65.65 אחוזים דולר אמריקני, 22.94 אחוזים אירו, 5.73 אחוזים ין ו-5.68 אחוזים לירה שטרלינג. ב-19 ביולי 1976 הונהג סל מטבעות על פי הרכב היצוא הישראלי באותו הזמן. בעקבות המהפך הכלכלי בוטל סל המטבעות באוקטובר 1977 והונהגה מדיניות של "ניוד מנוהל" שכוונה כלפי הדולר ובפועל תרמה ליצירת ההיפר אינפלציה. כחלק מתוכנית הייצוב הונהג שער חליפין קבוע כלפי הדולר ביולי 1985 וב-1 באוגוסט 1986 הונהג שער חליפין חדש. מאז משתנה סל המטבעות על פי בדיקה של הרכב הייצוא הישראלי הנעשית פעם בשנה. בין השנים 1991 ו-2005 נוהלה בישראל מדיניות שער החליפין של "ניוד מנוהל" בה בנק ישראל התיר לערכו של השקל להשתנות בהתאם לכוחות השוק, אך רק בתחומה של רצועת האלכסון - רצועה אלכסונית על פני גרף של ערך השקל במונחי סל המטבעות לאורך זמן. ברגע שערך השקל הגיע אל גבול הרצועה בנק ישראל מתערב בביקוש או בהיצע המטבע הזר או השקל והחזיר את השקל לגבול הרצוי. רצועת האלכסון גדלה במהלך השנים כך שבעוד שבשנים הראשונות התערב בנק ישראל בשער החליפין הרי מ-1997 הוא נמנע מהתערבות בשער. ב-2005 בוטלה רצועת הניוד לאחר שהפכה לחסרת משמעות בשל רוחבה הגדול - 60%. ב-16 באפריל 2007 הודיע דובר בנק ישראל כי החל מ-1 במאי 2007 לא יפרסם עוד את שערו של סל המטבעות, הואיל ו"שער סל המטבעות אינו משמש עוד לצורכי מעקב או ניתוח". המטבע של הרפובליקה העממית של סין, הז'נמינבי ("יואן"), מוצמד מאז שנת 2005 לסל מטבעות. הבנק המרכזי של סין פרסם שסל המטבעות כולל את הדולר, האירו, הין היפני והוון הדרום-קוריאני, וכן, במידה מופחתת הלירה שטרלינג, הבאט התאילנדי והרובל הרוסי; עם זאת ההרכב המדויק של סל המטבעות לא פורסם. שער המטבע מוגבל לרצועה צרה של 0.3% מסביב לערכו של הסל. הרכב סל המטבעות והשינויים בו מאז 1976, באתר בנק ישראל. שער המרה למטבעות השונים בסל
Staphylococcus

Staphylococcus (סטפילוקוקוס, (פ' רפה); ברבים: Staphylococci; ניתן לבטא סטפילוקוקי או סטפילוקוקסי; בעברית: סטפילוקוקים) הוא סוג של חיידקים אמיתיים. הסוג כולל 31 מינים; רובם אינם פתוגניים אך כמה מהם גורמים למספר מחלות נפוצות באדם. חיידקי Staphylococcus הם גרם-חיוביים; צורתם מעוגלת (חיידקי נקד, "קוקיים") או אליפטית במקצת והם מופיעים באשכולות של חיידקים הצמודים זה לזה. חיידקי Staphylococcus שוכנים באופן טבעי על גבי העור של בני אדם וכן ברקמות ריריות. Staphylococcus aureus ("סטפילוקוקוס זהוב") הוא המין הידוע ביותר. חיידק זה מסוגל לזהם פצעים פתוחים ולגרום במקרים קיצוניים לרעלת דם ולנמקים. בנוסף מסוגל החיידק לגרום לקילוף חמור בעור כתגובה לרעלן שהוא מייצר; תופעה זו קרויה לעיתים מחלת ריטר (Ritter). חיידקי S. aureus העמידים בפני אנטיביוטיקה מהווים בעיה חמורה בבתי חולים. S. intermedius שוכן על גבי עורם של כלבים וחתולים וגורם לעיתים לדלקות בבעלי חיים אלו. S. epidermidis (=S. albus) ו-S. haemolyticus שוכנים על גבי העור של בני אדם. הם בדרך כלל אינם פתוגניים אך עשויים לגרום לדלקות באנשים בעלי כשל חיסוני. כל חיידקי Staphylococcus הם catalase חיוביים ובכך ניתן להבדיל במעבדה בינם לבין חיידקי ה-Streptococcus אשר גם הם חיידקים גראם חיוביים, אך catalse שליליים. כמו כן, ניתן להבחין בין S. aureus לבין 2 המינים הפתוגניים לאדם האחרים של החיידק באמצעות כך שרק S.aureus הוא coagulase חיובי, ואילו השניים האחרים, קרי S. epidermidis ו-S. saprophyticus הם coagulase שליליים. מדיה וקבצים בנושא Staphylococcus בוויקישיתוף Staphylococcus, באתר ITIS (באנגלית) Staphylococcus, באתר NCBI (באנגלית) Staphylococcus, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Staphylococcus, באתר GBIF (באנגלית) Staphylococcus, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Franklin D.Lowy: Staphylococcal infections, Harrison's Principles of Internal medicine - 17th Edition, p.872-881
אמנה (חברה)

אמנה הוא מותג אמריקני לייצור מכשירי חשמל ביתיים. אמנה הוקמה על ידי ג'ורג' פורסטנר כחברה בשם אמנה קירור ב-1934 באמנה שבמדינת איווה, בארצות הברית. החברה עסקה בתחילה בייצור חדרי קירור מסחריים. ב-1947 החלה החברה לייצר מקפיאים ביתיים וב-1949 מקררים ומקפיאים משולבים בתצורת Side-by-Side. ב-1950 נמכרה החברה למייסדה ומשקיעים נוספים והפכה לחברה בע"מ. החברה התרחבה לתחום המזגנים לפני שנרכשה בשנת 1965 על ידי חברת ריית'יאון. לאחר שפרסי ספנסר, עובד ריית'יאון גילה במקרה את אפקט הבישול על ידי גלי מיקרו, רשמה ריית'יאון פטנט על כך וההצלחה של עקרון הבישול על ידי קרינה אלקטרומגנטית הצליח עד כדי כך שריית'יאון רכשה את אמנה כדי לייצר סדרת תנורי מיקרוגל וכלי מטבח אחרים, לשימוש ביתי. הדגם הראשון נקרא "Radarange". ב-2002 נרכשה החברה על ידי חברת מאיטג וב-2005 נרכשה מאיטג על ידי תאגיד וירלפול שמייצר מוצרי חשמל תחת שמות מותג רבים. תחת שם המותג של אמנה מוצע כיום מגוון רחב של מוצרי חשמל ביתיים. אתר האינטרנט הרשמי של אמנה (באנגלית) אמנה, ברשת החברתית פייסבוק אמנה, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלאופריניים

הלאופריניים (בלטינית: Heleophrynidae) היא משפחה בסדרת חסרי הזנב. משפחה זו מכילה 2 סוגים: הלאופרין (Heleophryne) והלאופרין נאטל (Hadromophryne) ובהם שבעה מינים. ההלאופריניים חיים בסמוך לנחלים ונהרות שזרימתם מהירה, הנמצאים באזורים הרריים בדרום אפריקה. החיים בסביבה זו גרמו להם לפתח התאמות מורפולוגיות לסביבה הסלעית שבקרבת מקורות המים. גודלם בינוני והם מגיעים לאורך של כ-6 סנטימטרים. ההלאופריניים קרובים למשפחת הסוגלוסיים, שנפוצה באיי סיישל, הקרובים לחופי דרום אפריקה. סוג ומין יחיד הלאופרין נאטל (Hadromophryne natalensis) סוג הלאופרין (Heleophryne) Heleophryne hewitti Heleophryne natalensis Heleophryne orientalis Heleophryne purcelli Heleophryne regis Heleophryne rosei מדיה וקבצים בנושא הלאופריניים בוויקישיתוף הלאופריניים, באתר ITIS (באנגלית) הלאופריניים, באתר NCBI (באנגלית) הלאופריניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) הלאופריניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הלאופריניים, באתר GBIF (באנגלית)