laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משפט הרופאים בגרמניה

משפט הרופאים בגרמניה הוא משפט בו הועמדו לדין בפני בית דין צבאי של ארצות הברית 23 פושעי מלחמה נאציים, שביצעו ניסויים רפואיים בגופם של אסירים ואשר היה חלק מסדרת משפטי נירנברג הנוספים. עדויות על פשעים שיטתיים של רופאים נאציים פורסמו בעיתונות עוד בטרם הוכנעה גרמניה הנאצית. בעקבות זאת, הוחלט להקדיש את אחד המשפטים בנירנברג לרופאים. המשפט נפתח בנובמבר 1946. נגד הנאשמים, 20 רופאים ו-3 אנשי סגל רפואי, הוגש כתב אישום הכולל פירוט של 4,000 מעשי פשע, הכוללים: קשירת קשר לביצוע פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות. פשעי מלחמה בכך שביצעו ניסויים רפואיים בבני אדם מבלי שניתנה הסכמת הנבדקים. הניסויים בוצעו על שבויי מלחמה ואזרחים במדינות כבושות במחנות הריכוז וההשמדה ובמהלכם הנאשמים ביצעו מעשי רצח, אלימות, התאכזרות, עינויים, זוועות, ומעשים לא אנושיים אחרים. הם נאשמו אף בתכנון ובביצוע רצח המוני של שבויי מלחמה ואזרחים במדינות כבושות, אשר הוצמדה להם סטיגמה של זקנים, חולי נפש, חולים כרוניים, בעלי מום, וכדומה. הרצח בוצע באמצעות גז, זריקות קטלניות, ואמצעים מגוונים אחרים בבתי אבות סיעודיים, בתי חולים, ובתי חולים לחולי נפש, במהלך תוכנית האותנסיה וכן השתתפו ברצח המוני שבוצע באסירי מחנות ריכוז. פשעים נגד האנושות בביצוע מעשי פשע המתוארים בסעיף 2 גם על אזרחים גרמנים. חברות בארגון פשע, האס אס. במהלך המשפט, שהתקיים בנירנברג, סעיף 1 לכתב האישום נמחק ברובו על ידי הרכב בית הדין כיוון שנקבע כי הדיון באישום זה אינו בסמכות בית הדין הצבאי. פסק הדין ניתן ב-20 באוגוסט 1947. בית הדין קבע כי הניסויים נערכו באכזריות, ללא הסכמתם של הקורבנות וללא תכלית מדעית אמיתית, וכי היו אלה מעשי רצח מתוכננים שנגרמו תוך עינויים וסבל של הקורבנות. על 7 מן הנאשמים הוטל גזר דין מוות והם הוצאו להורג בתליה ב-2 ביוני 1948 בכלא לנדסברג שבבוואריה. 5 מן הנאשמים נידונו למאסר עולם, ועוד 4 נאשמים נדונו לתקופות מאסר שבין 10–20 שנים. 7 מהנאשמים זוכו. בעקבות המשפט גובש קוד נירנברג, שנבע מאחד הלקחים שהופקו מן המשפט, הקובע "כי לעולם לא יבוצעו יותר ניסויים רפואיים על בני אדם ללא הסכמתם, וללא שיסבירו להם מראש את אופן עריכת הניסויים ואת התוצאות הרפואיות העלולות להגרם להם כתוצאתם". בשנת 1964 פרסמה עצרת ההסתדרות הרפואית העולמית שהתכנסה בהלסינקי, פינלנד את הצהרת הלסינקי, הקובעת כללים ליישום עקרונות אלה ומהווה אחד ממסמכי היסוד של האתיקה הרפואית. מדינות רבות, ובכללן ישראל, אימצו עקרונות אלה לתוך הקוד האתי הרפואי שלהן ואף חוקקו חוקים בנושא. בשנת 1999 קלאוס דרנר הצליח לפרסם מלואו המסמכים והממצאים של המשפט. אתיקה רפואית שבועת הרופאים זכויות אדם ניסוי קליני מדיה וקבצים בנושא משפט הרופאים בגרמניה בוויקישיתוף The Medical Case,‏ Mazal Library. מסמכי המשפט (באנגלית) מסמכים מן המשפט בספריית אוניברסיטת הרווארד (באנגלית) הרב שבתי רפפורט, שימוש במידע מניסויים שנעשו על ידי הנאצים על פי ההלכה, אתר מורשת משפט הרופאים, נירנברג, גרמניה, 1946-1947, דף שער בספרייה הלאומית רופאים רוצחים, הצופה, 27 במרץ 1945 רופאים נאציים בדין, המשקיף, 22 בנובמבר 1946 מתעלולי רופאים נאציים, המשקיף, 20 באוגוסט 1947 רופאים נאציים למוות, המשקיף, 7 בספטמבר 1947 7 רופאים נאציים נדונו לתלייה, קול העם, 21 באוגוסט 1947
תוכנית בישול

תוכנית בישול היא תוכנית טלוויזיה שמציגה הכנת מאכלים, בדרך כלל במטבח שבאולפן צילומים. לעיתים התוכנית אינה מצולמת באולפן צילומים, לדוגמה התוכנית הישראלית "עושים שוק עם גיל חובב" שצולמה ברובה בשווקים שונים ברחבי ישראל ובמקומות ממכר מזון אחרים. בדרך כלל, מנחה התוכנית, לרוב שף מפורסם, מכין מנת אוכל אחת או יותר במהלכה, מול קהל הצופים, ומדגים את כל שלבי הבישול של המנה. לעיתים אין זה שף אשר מכין את המאכלים, אלא טבח חובב, כמו בתוכנית "במטבח עם מרגול", בה הכינו את המאכלים אנשים שונים חסרי רקע מקצועי בבישול. תוכניות בישול מייצגות את אחד הז'אנרים הוותיקים ביותר במדיום הטלוויזיוני. התוכנית הראשונה שודרה על ידי ב-BBC בינואר 1937. הן התרחבו בשנות החמישים של המאה ה-20 בארצות הברית סמוך לחדירתו הרחבה של מדיום זה. תוכניות אלה היוו גם במדינות אחרות את אחד הסוגות הטלוויזיוניות היציבות בלוח המשדרים[דרוש מקור]. אף כי ניתן לראות החל מראשית המאה ה-21 שינויים באופן בו מוכנים המאכלים ומוצגים במהלך התוכנית, עדיין נשמרת מקומה של התבנית המסורתית, זו המאופיינת בשף או טבח כשהוא ניצב מצולם במטבח שהוקם במיוחד באולפן שמסביר שלב אחר שלב את מה שרואה הצופה לנגד עיניו. עצם המראה של מהלך ההכנה, והתוצאה הסופית, אמורים להעניק לצופה תחושה שמתכון כתוב, איננו מצליח להעביר. בשנת 1993 הושק ערוץ "Food Network" שמוקדש כולו לתחום הבישול. בשנת 2007 הושק בישראל ערוץ דומה בשם "ערוץ האוכל"/ אף על פי שלרוב תוכניות הבישול אינן מגיעות למעלה טבלות הרייטינג, הן זוכות לפופולריות גבוהה יחסית מאז ימיה הראשונים של הטלוויזיה. ברוב המקרים, הן אינן יקרות מדי להפקה, ולכן ערוצי הטלוויזיה נהגו לשים אותן בשעות מתות מבחינת מדרוג. בעיקר בשעות אחר הצהריים. מדיה וקבצים בנושא תוכנית בישול בוויקישיתוף
פרוד (מצב משפחתי)

פֵּרוּד הוא מצב משפחתי של בני זוג נשואים החיים בנפרד זה מזה, מתוך כוונה, לפחות של אחד מהם, להתגרש. במדינות מסוימות מצב זה הוא מצב פורמלי, הכרוך בפנייה של בני הזוג לבית המשפט להכרה במצב זה. באחרות זהו מצב לא פורמלי, הנוצר במעבר של אחד מבני הזוג לדירה אחרת, אך לעיתים יש לו גם השלכות פורמליות. פרידה אינה מובילה בהכרח לגירושים. בני הזוג שנפרדו עשויים להתפייס, ולחזור לחיות ביחד, בלא שיידרשו לצעד פורמלי כלשהו. אם אינם מתפייסים, ורצונם להתגרש, עליהם לפתוח בהליכי גירושים. במדינות אחדות, ובהן איטליה, אירלנד וספרד, חיים בנפרד הם שלב הכרחי, על-פי החוק, בדרך לגירושים. גם באחדות ממדינות ארצות הברית קיימת חובה כזו. פרידה עדיין איננה גירושים, ולכן, במדינות האוסרות ביגמיה, פרוד אינו יכול להתחתן. בישראל חיים בנפרד של בני זוג אינם מצב פורמלי, אלא מצב שנוצר במעבר של אחד מבני הזוג לדירה אחרת. יחד עם זאת, אחדים מחוקי מדינת ישראל, כמו גם פסיקתם של בתי המשפט, מתייחסים למצב זה בעת קביעת זכויותיהם של בני הזוג. פרוד ופרודה אינם רשאים להתחתן כל עוד לא התגרשו, אך בקרב יהודים אין סימטריה במעמדם, מאחר שבתלות בנסיבות הפרידה, הבעל עשוי להמשיך להיות מחויב במזונות אשתו גם לאחר פרידתם. מאידך, ילדהּ של פרודה מגבר אחר ייחשב לממזר, ויהיה פסול חיתון בבגרותו. צאצאי הפרוד, לעומת זאת, אינם ממזרים. אחדים מחוקי מדינת ישראל מבדילים בין נשואים לפרודים: בפקודת מס הכנסה מוגדר בן זוג – ”אדם נשוי החי ומנהל משק בית משותף עם מי שהוא נשוי לו”. בהתאם לכך, פרוד אינו נחשב לבן זוג. פנייה לפקיד השומה תאפשר לפרוד לקבל זכויות זהות לאלה של גרוש. בחוק סיוע למשפחות שבראשן הורה עצמאי (לשעבר, "חוק משפחות חד-הוריות"), אחד התנאים לראייתו של אדם כהורה יחיד הוא: ”חי בנפרד מבן זוגו תקופה של שנתיים לפחות ופתח בהליך על פי דין להשתחרר מקשר הנישואין ופעל במסגרת הליך זה שנתיים לפחות”. עגינות נקודות זיכוי במס הכנסה להורה עצמאי (חד-הורי) עבור גידול ילדיו, באתר מנוע הזכויות הלאומי משפחות חד הוריות וזכויותיהם של הורים יחידים, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏25 באוגוסט 2014 הורים בנפרד, באתר כל זכות, ‏3 באפריל 2016
מדריך מישלן

האם התכוונתם ל... מדריך מישלן הירוק – מדריך טיולים מסווג לפי מדינות. מדריך מישלן האדום – מדריך מסעדות. מישלן – חברת צמיגי רכב המוציאה לאור את שני המדריכים הנ"ל.
מדד גליסון

מדד גליסון (Gleason Score) - מדד להערכת ממאירות סרטן הערמונית על פי מאפיינים היסטולוגיים. ערכי גליסון מאפיינים את מצב הרקמה התאית בסולם של 1 - 5. ערכים 1 - 2 מאפיינים רקמה בעלת רמת התמיינות גבוהה ולכן דומה לרקמה הבריאה, ערכים 4 - 5 מאפיינים רקמה בעלת רמת התמיינות נמוכה ולכן אופיינית לגברים בעלי צורה אגרסיבית של סרטן הערמונית, ערכים אלו מגבירים את החשד שהמחלה התפשטה אל מעבר לבלוטת הערמונית. מדד גליסון הוא סכום של שני הערכים השכיחים ביותר ברקמה לכן מדד גליסון נע 2 ל-10. לרוב המדד נכתב כשני מספרים כאשר הערך השכיח נכתב משמאל. ערכי גליסון- רמה 1: הרקמה הסרטנית דומה לרקמה נורמלית, בלוטות ההפרשה בערמונית קטנות ומקובצות בצברים. רמה 2: בלוטות ההפרשה עדיין מקובצות אך הן גדולות יותר ומרוחקות יותר אחת מן השנייה. רמה 3: ברקמה בלוטות אך התאים כהים יותר, חלק מן התאים עזבו את הבלוטות וחדרו לרקמת הסובבת. רמה 4: ברקמה מעט בלוטות ניתנות לזיהוי, תאים רבים ברקמה הסובבת. רמה 5: אין בלוטות מוגדרות, תאים מפוזרים ברקמה הסובבת. לשם קביעת מדד גליסון יש לבצע ביופסיה בבלוטת הערמונית החשודה על ידי החדרת מחט לערמונית דרך פי הטבעת או לחלופין לבדוק ערמונית שלמה שהוצאה בניתוח (רדיקל פרוסטטקטומי). הדוגמאות מודבקות לזכוכית נושא, נצבעות בצביעה היסטוכימית (לרוב H&E) ונבחנות את באופן מיקרוסקופי על ידי רופא פתולוג. סרטן הערמונית היא המחלה הסרטנית הנפוצה ביותר בגברים בעולם המערבי. בניגוד לסוגים אחרים של סרטן, מאופיין סרטן הערמונית בגידול איטי ולכן במקרים רבים אין טעם לטפל במחלה באופן האגרסיבי (לדוגמה כריתת בלוטת הערמונית). מדד גליסון הוא האחד הכלים הנמצאים בידי האונקולוג המטפל לקביעת הפרוגנוזה והטיפול. מדד גליסון פותח על ידי ד"ר דונלד פ. גליסון - פתולוג בבית החולים לוותיקי צבא במיניאפוליס בשנות השישים של המאה ה-20. מדיה וקבצים בנושא מדד גליסון בוויקישיתוף
.tk

tk. היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום של טוקלאו, קיימת מ-7 בנובמבר 1997. מדינת טוקלאו מוסרת בחינם את רוב שמות המתחם עם הסיומת tk. כל הכתובות הנרשמות מופנות לשרת Domain Name System המפנה את הגולש לאתר האינטרנט של מי שביקש לעצמו את הכתובת. להבדיל משירותי רישום כתובות אחרים, .tk מאפשר הפניה לאתרים המאוחסנים על שרתי חינם כמו geocities או Angelfire. חברת Teletok היא הגוף המפעיל את השרות בפועל. חברת הרישום Taloha.Inc מבצעת את רישום שמות המתחם. כתובות אליהם לא נכנסו לפחות 25 פעמים במשך 90 ימים מוסרות מהשרת וניתן לקבלן (שוב בחינם). על מנת למנוע ניצול לרעה של שמות מסחריים, יש מגבלות מסוימות על רישום חינם של שמות אלו (ניתן לרשמם בתמורה לתשלום נמוך). מדיה וקבצים בנושא .tk בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של .tk (באנגלית) .tk באתר ה-IANA ערך זה הוא קצרמר בנושא סיומות אינטרנט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שוש (ממתק)

שׁוּשׁ, הקרוי גם שׂוּשׂ, במבליק, לקריץ, ליקריש, ליקריץ', ליקוריש או רגליס, הוא ממתק שמכינים מתמצית שורשי הצמח שׁוּשׁ קירח (ששמו "לקריץ" בגרמנית או "ליקוריש" באנגלית), ובדרך כלל גם משמן או תמצית אניס. מקורו של הממתק במנהג ללעוס את השורש המתוק של הצמח. השם "במבליק" נמצא בשימוש בעיקר בעגה הירושלמית. מקור השם הוא ככל הנראה במילה הטורקית pembelik "ורדרד" (מ-pembe "ורוד" ו-lik "שיש בו כדי, המכיל"), שהתייחסה לממתק סלילי אדום או ורוד בטעם תות. המילה נטמעה באוצר המילים הירושלמי דרך מוכרי ממתקים ספרדים ושימושה הורחב לסוגי ממתקים דומים אחרים, כגון ה"במבליק השחור", שצורתו סלילית כמו זה האדום/ורוד. השם הלועזי "ליקוריש" או "לקריץ" הופיע באירופה בימי הביניים, תחילה בלטינית ואחר כך בצרפתית. משם התפשטה המילה לשאר השפות האירופאיות. מקור המילה ביוונית: משמעות המילה "גלוקוריזה" (glukurrhiza) היא "שורש מתוק" - "גלוקוס", המהווה גם מקור למילה גלוקוז, מציין "מתוק", ו"ריזה" משמעו "שורש". השם המדעי של שוש קרח, Glycyrrhiza glabra, שמר על המקור היווני. שם המאכל קיבל את צורתו הסופית בהשפעת המילה "ליקר", ששוש קרח שימש לתיבולו. מגוון רחב של סוגי שוש מיוצר ברחבי העולם: הצורה הנפוצה ביותר של הממתק נקראת "לקריץ שחור" ובדרך כלל מורכבת מצינורות דקים ולעיסים; במדינות חבר העמים הבריטי, תערובת של סוגים שונים של הממתק מכונה "liquorice allsorts" (לקריץ מכל הסוגים); בהולנד, בצפון גרמניה ובמדינות הנורדיות, יש ממתקי לקריץ מלוחים, דוגמת ה-salmiakki, שמכילים בדרך כלל תמצית של שוש קרח, יחד עם אמוניום כלוריד. את צבעו השחור של הממתק מחזקים באמצעות השימוש בפחם שחור או קרמל כצבע מאכל. קיים ממתק בשם "לקריץ אדום" (Red Liquorice) הדומה ללקריץ שחור, אך אינו מיוצר מצמח הלקריץ (שוש קרח) ואינו דומה לו בהרכבו וטעמו, אלא מיוצר מסוכר, קמח חיטה, חומרי טעם תות שדה, דובדבן וצבע מאכל אדום או אוכמניות ורימון (סגנון אוסטרלי). משקאות אניס מדיה וקבצים בנושא שוש בוויקישיתוף טל נתנאל, ‏תכירו את הסלנג הירושלמי: אבו יו-יו, במבליק ואש תנור, באתר "סרוגים", 24 במאי 2017
התבדרות

האם התכוונתם ל... התבדרות (אופטיקה) – פתיחה זוויתית של אלומת קרניים התכנסות (מטאורולוגיה) – זרימת אוויר אל מחוץ לאזור מסוים התבדרות (מתמטיקה) – ההפך מהתכנסות חשיבה מסתעפת אבולוציה מתבדרת
שוש

האם התכוונתם ל... שוש (ממתק) שוש (צמח) שוש (חטיף בוטנים) שושן (עיר) – עיר באיראן, נקראת בפרסית "שוש" קיצור לשם הפרטי שושנה ורה שוש – קצינה במשטרה החשאית ההונגרית שש
גליסון

האם התכוונתם ל... אנדרו גילסון – מתמטיקאי אמריקאי על שמו משפט גליסון-כהנא-ז'לאזקו ברנדן גליסון – שחקן קולנוע וטלוויזיה אירי ג'ק גליסון – שחקן אירי ג'קי גליסון – שחקן אמריקאי דונל גליסון – שחקן קולנוע ותיאטרון אירי קייט גליסון – מהנדסת ואשת עסקים אמריקאית מדד גליסון – מדד להערכת ממאירות סרטן הערמונית, נקרא על שם דונלד פ. גליסון
סדזן

סדזן או אבחזיה הקטנה הוא מחוז היסטורי של אבחזיה, שגבולותיו לא ברורים לגמרי, אשר היה מיושב ב"סאדזים" ומכאן שמו. האזור ידוע מאמצע המאה התשע-עשרה כ"אבחזיה הקטנה". "אבחזיה הקטנה" היה המונח בו השתמשו לתאר את אדמות אבחזיה שלא היו בשליטת שושלת צ'אצ'בה. לאחר המלחמה הרוסית-צ'רקסית, שנמשכה עד 1864, הועבר חלק הארי של ההרריים לאימפריה העות'מאנית, מספר תושבי קו החוף צומצם בהדרגה, והתיישבו בו מתיישבים נוצרים מלאומים שונים. החלק הצפוני של סדזן כולל כיום חלק מסוצ'י רבתי, וחלקו הדרומי נכלל בתוך מחוז גגרה שבתחומי אבחזיה. אירועי סכסוך סוצ'י (1918–1920) התרחשו בסדזן. כיום מתייחס מונח זה לאדמות שמצפון לנהר הבזיב או רכס גגרה. הגבול הצפוני של האזור שנוי במחלוקת ונמצא בין חוסטה, סוצ'י ונצ'פסוחו לכיף קודוש וחצי האי טאמאן (כיום במחוז קרסנודר). ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא אבחזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוביו

האם התכוונתם ל... לוביו - שעועית בשפה הגאורגית (ლობიო) מז'אווה לוביו – תבשיל שעועית אדומה ועגבניות במטבח הגאורגי הנפוץ בקווקז לוביו טקמאלי – תבשיל שעועית אדומה עם טקמאלי במטבח הגאורגי פרקיס לוביו – תבשיל שעועית ירוקה במטבח הגאורגי
סטרפסילס

סטרפסילס (אנגלית: Strepsils) הוא שם המותג של סדרת תרופות ללא מרשם בצורת לכסניות מציצה לטיפול בכאבי גרון המיוצרת בנוטינגהאם, אנגליה, על ידי תאגיד רקיט בנקיזר הבריטי. היא שייכת לקו המוצרים של בוטס (boots health-care international) שרקיט בנקיסר רכשה ב-2006. סטרפסילס מיוצרת מאז 1958, ומכילה שני רכיבים פעילים: אמילמטקרסול ו2–4 דיכלורובנזיל אלכוהול. לחומרים אלו פעילות חיטוי קלה. הכמות המומלצת היא סוכרייה אחת כל שעתיים או שלוש שעות למבוגר. לסטרפסילס ויטמין סי 100 מתווסף גם ויטמין C. כל סוכרייה מכילה 1.2 מ"ג של דיכלורובנזיל, 0.6 מ"ג של אמילמטקרסול ו-100 מ"ג של ויטמין C. השם סטרפסילס מגיע מהמילים הלטיניות strepitus שפירושה 'רעש' או 'המולה' ו-sine שמשמעותה 'ללא'. שיווק "סטרפסילס" בישראל החל בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, ותוך זמן קצר תפסה התרופה את המקום השלישי ברשימת התרופות ללא מרשם הנמכרות ביותר בישראל. היא שווקה על ידי חברת "אביק" שמוזגה אחר כך לתוך חברת טבע תעשיות פרמצבטיות, וזו העבירה בסוף 1992 את הפצת מוצרי אביק לחברת ההפצה שלה, ס.ל.א. (סלומון לוין ואלשטיין). במאי 2005 נכללה "סטרפסילס" ברשימה של תרופות ללא מרשם שאושרה מכירתם לראשונה בישראל, בלא ייעוץ רוקחי, מחוץ לבתי המרקחת במרכולים, קיוסקים, תחנות דלק, ומקומות נוספים. ב-2006 החל תאגיד רקיט בנקיזר לשווק אותה ישירות בישראל, על ידי חברת הבת "רקיט ישראל". התאגיד השקיע 2 מיליון דולר בפרסום התרופה באותה שנה בישראל ו-2.5 מיליון דולר ב-2007. מדיה וקבצים בנושא סטרפסילס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטרפסילס סטרפסילס, ברשת החברתית פייסבוק איילה צורף, מתחרה חדשה בשוק התרופות ללא מרשם - רקיט בנקיזר תשווק את סטרפסילס ונורופן בישראל במקום טבע, באתר TheMarker‏, 23 במאי 2006 אתי אפללו, הכינו גופכם וכיסכם לחורף: האם כדאי לעמוד בתור לרוקח כדי לקנות תרופה ללא מרשם?, באתר TheMarker‏, 13 בדצמבר 2006 מהפך בשוק התכשירים ללא מרשם רופא, חדשות, 30 באוקטובר 1989 10 הגדולים ב־OTC, חדשות, 30 באוקטובר 1989 אסנת כותן, ‏הזכיון להפצת תרופות H.M.R עבר מכמיפארם לפארם-אפ, באתר גלובס, 23 בפברואר 1999 סיון קלינגבייל, למרות הרפורמה - רק תרופות מעטות יימכרו ללא מרשם, באתר TheMarker‏, 5 באפריל 2005 ענת ביין-לובוביץ', ‏תקציבי הפרסום של נורופן וסטרפסילס עוברים ליורו ת"א, באתר גלובס, 25 בינואר 2007 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
לחמניית גבינה

לחמניות גבינה, ולעיתים "לחם גבינה", הן לחמניות קטנות בטעם גבינה, פופולריות למדי בבוליביה, ברזיל, פרגוואי וצפון ארגנטינה. בברזיל הן נקראות "פאו ג'י קייז'ו" (pão de queijo), ובאמריקה הספרדית הן נקראות "צ'יפה" (chipá) או "קוניאפה" (cuñapé). לחמניות הגבינה מיוצרות מעמילן תירס או עמילן קסאווה ועיקר ייחודן במרקמן הפנימי, שהוא לח וצמיגי. צורת הלחמניות כדורית, בקוטר של כמה סנטימטרים, ולעיתים צורתן מעין כדור משוטח בגובה של כשלושה-ארבעה סנטימטרים ובקוטר של כעשרה. בפרגוואי ובצפון ארגנטינה נהוג להכין לחמניות גבינה קטנות יותר. לחמניות הגבינה נמכרות לרוב בדוכנים בצידי הרחוב או בידי רוכלים. מחירן נמוך לרוב והן פופולריות עד מאוד. "פאו ג'י קייז'ו" או "פאו דה קייז'ו" (pão de queijo; מילולית: "לחם גבינה") הוא מרכיב טיפוסי במטבח הברזילאי, במיוחד במדינות מינאס ז'ראיס וגויאס. מקורו של המאכל אינו ודאי, ומניחים כי הופיע במאה ה-18, למרות שהוא הפך לנפוץ במיוחד לאחר שנות ה-50 של המאה ה-20. כיום פאו ג'י קייז'ו מהווה פריט נפוץ בארוחות בוקר לצד כוס קפה. בשנים האחרונות ניתן אף לקנותו במצב של בצק קפוא להכנה ביתית. הודות למסורת הארוכה של אפיית הפאו ג'י קייז'ו במדינת מינאס ז'ראיס ותעשיית מוצרי החלב שלה, ובמיוחד גבינות מינאס, ידועה המדינה בברזיל כמקור לפאו ג'י קייז'ו מעולה בטעמו ואיכותו. מוניטין זה מהווה מקור גאווה מקומית עבור "מינירוס" (בני המדינה) רבים. באזור התפוצה של שפת הגוארני נפוצות לחמניות הגבינה ביותר תחת השמות chipá, chipa, chipacito ולעיתים chipa'í. מגמות הגירה החל ממחצית המאה ה-20 הביאו להרחבת תפוצת הצ'יפה גם לצפון מזרח ארגנטינה, וכיום זהו מאכל נפוץ גם במטרופולין הגדול של בואנוס איירס, קורדובה, רוסריו וכדומה. הצ'יפה נמכר, לרוב, בשקיות נייר בצידי הרחוב, ומהווה חטיף פופולרי בחגיגות עממיות ודתיות. בצפון ארגנטינה ובבוליביה קיים מאכל דומה הקרוי "קוניאפה" (cuñapé), הדומה לצ'יפה במרכיביו, אך ממדיו גדולים יותר. באקוודור ניתן למצוא את ה"מוצ'ינס דה יוקה" (muchines de yuca) ובקולומביה את ה"בוליטאס דה יוקה" (bolitas de yuca). בפראגוואי נפוץ וריאנט של הצ'יפה הנקרה "צ'יפה גדולה" (chipa guasu או chipá guazú), האפוי מקמח תירס, ואשר מהווה מרכיב פופולרי בימי שישי ובמהלך ימי התענית שלפני חג הפסחא, שכן אינו מכיל בשר. מדיה וקבצים בנושא לחמניית גבינה בוויקישיתוף מתכון מצולם להכנת צ'יפה MASSA MADRE BLOG, האם אתם מכירים את ההיסטוריה של לחמניות הגבינה? גלו כאן!, באתר MASSA MADRE, ‏8 ביוני 2017 (בפורטוגזית) מריה דולסה מירנדה, יום לחמניות הגבינה, באתר ESTADO DE MINAS degusta, ‏17 באוגוסט 2023 (בפורטוגזית)
התאזרחות

התאזרחות (נָטוּרָליזציה) היא ההליך המשפטי שבו מי שאינו אזרח במדינה כלשהי יכול לקבל אזרחות שלה בהתאם לכללים ותנאים שבהם עליו לעמוד. כללי התאזרחות שונים ממדינה למדינה, וכוללים בדרך כלל דרישה לתושבות במדינה לזמן של מספר שנים במדינה עד לבקשת האזרחות, ולעיתים גם דרישות נוספות כגון הפגנת ידע ובקיאות בשפת המדינה, בתרבותה, בתולדותיה, בחוקיה, במבנה הפוליטי ולעיתים גם בדת שלה במידה ויש לה; ובדרך כלל גם הבטחה, הצהרה, התחייבות או שבועה לציית ולקיים את חוקיה של אותה המדינה. בנוסף, יש מדינות הדורשות מהמתאזרח לוותר על אזרחויות אחרות שבהן הוא מחזיק, כלומר הן אוסרות על אחזקה של יותר מאזרחות אחת. במהלך מאות השנים האחרונות, ובפרט לאחר מלחמת העולם השנייה, עם העמקת הגלובליזציה הבין-לאומית, אפשר לראות עלייה חדה במספרם של מהגרים ופליטים אשר עוזבים את מדינותיהם, ומבקשים לרכוש אזרחות זרה במדינות אחרות. רכישת אזרחות זרה נעשית בדרך כלל על-מנת לשפר את איכות החיים של המתאזרח, את זכויותיו הפוליטיות, קבלת הגנה כתוצאה מרדיפה פוליטית או אידאולוגית, רצון להשגת ביטחון אישי רב יותר, וסיבות נוספות אחרות. תהליך ההתאזרחות כולל בדרך כלל מגורי קבע של מספר שנים במדינת היעד, בקשת אזרחות, גיל סף מינימלי לבקשה, הפגנת ידע ובקיאות בשפת המדינה ובקורותיה, הצהרת נאמנות למדינת היעד, ולעיתים גם ויתור על אזרחויות אחרות שאינן של מדינת היעד, הוכחת עצמאות כלכלית, ועבר פלילי נקי. ברוב מדינות העולם הליך ההתאזרחות כולל חיוב לתושבות במדינה של מספר שנים קודם קבלת האזרחות (לרוב בין 3 ל-6 שנים). האפשרויות המובילות לרכישת תושבות ברוב המדינות היא קבלת אשרת שהייה במדינה, בדרך כלל באמצעות אשרת עבודה או אשרת לימודים במדינת היעד. לאחר מגורים של מספר שנים במדינת היעד – עומדים למתאזרח מספר דרישות נוספות עד שיזכה באזרחות המקומית, השונות במעט ממדינה למדינה, המפורטות בטבלה שלהלן: אזרחות תושבות קבע אזרחות כפולה מדיה וקבצים בנושא התאזרחות בוויקישיתוף אתר Citizenship – הוצאת אזרחות אירופית הדרך לדרכון הזר, אתר ynet התאזרחות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) התאזרחות, דף שער בספרייה הלאומית
דנונה

דנונה (בצרפתית: Danone) היא תאגיד מזון צרפתי רב-לאומי המייצר מגוון רחב של מוצרים עם דגש על מוצרי חלב ומים מינרליים. דנונה היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסת Euronext. דנונה נוסדה בשנת 1919 בברצלונה, ספרד על ידי יצחק קרסו (רופא יהודי יליד-סלוניקי) בתור מפעל קטן לייצור יוגורט. שם החברה נגזר משמו של בנו הבכור של המייסד, דניאל, המופיע על הלוגו של היום כשהוא צופה בכוכב. עשור לאחר מכן נבנה המפעל הראשון בצרפת, אך במהלך מלחמת העולם השנייה העביר דניאל קרסו, בן המייסד, את החברה לניו יורק. בשנת 1951 חזר דניאל קרסו לפריז כדי לנהל את עסקי המשפחה בצרפת ובספרד והעסקים בארצות הברית נמכרו בשנת 1959. בשנת 1967 התמזגה דנונה עם חברת גרוואי (Gervais), אחת החברות המובילות לייצור גבינות בצרפת. משרדי החברה נמצאים בפריז, בירת צרפת. אף שבבעלות דנונה נמצאות חברות אחדות דוגמת אוויאן, לפוור-אוטיל בסיקוויט ואחרות, החברה ידועה בעיקר בזכות מוצרי החלב שלה ובייחוד במוצרי היוגורט. בשנת 2005, 55% ממכירותיה היו של מוצרי חלב, 27% של משקאות ו-18% של ביסקוויטים ודגני בוקר. החברה מיוצגת בישראל על ידי חברת שטראוס הישראלית בתחום החלב, ועל ידי קבוצת צרפת ישראל ליינות איכות בע"מ בתחום המים המינרליים. בין השנים 1982 ל-1996, השתתפה חברת דנונה העולמית בחרם הערבי על ישראל. עקב כך, המוצרים הנושאים שם זה יוצרו ושווקו על ידי שטראוס ללא קשר לתאגיד העולמי. בשנת 2017 החליטה הנהלת החברה לקצץ מיליארד אירו מתקציב הפרסום של מוצרי החלב שלה ולמכור את אחזקתה במותג היוגורטים הכי גדול שלה, סטוניפילד, בעקבות המגמות בשוק החלב העולמי והתאמה לחוקי הגבלים עסקיים בארצות הברית. בשנת 2022 בזמן מלחמת אוקראינה–רוסיה החליט אנטואן דה סן אפריק מנכ"ל חברת דנונה העולמית, לא להצטרף לסקנציות שנתנו מהמערב. ביולי 2023 הוציא נשיא רוסיה פוטין צו הלאמה זמנית לחברה הבת של דנונה ברוסיה. אקטימל מים מינרליים "אוויאן" יוגורט דנונה מילקי (בגרמניה) מדיה וקבצים בנושא דנונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דנונה אתר האינטרנט הרשמי של דנונה (באנגלית) דנונה, ברשת החברתית פייסבוק דנונה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דנונה, ברשת החברתית אינסטגרם דנונה, ברשת החברתית LinkedIn דנונה, סרטונים בערוץ היוטיוב שותפים עסקיים - דנונה, באתר "שטראוס" חדשות חוץ, רוסיה מלאימה "זמנית" את הפעילות של דנונה וקרלסברג בשטחה, באתר כלכליסט, 16 ביולי 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אאוגן קווטרניק

אֵאוּגֶן דִידוֹ קְוָטֶרְנִיק (בקרואטית: Eugen Dido Kvaternik‏; 29 במרץ 1910, זאגרב, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 10 במרץ 1962, ריו קוארטו, ארגנטינה) היה ראש שירותי הביטחון הקרואטיים במדינה העצמאית של קרואטיה. במאי 1941 יצא להשתלמות בגרמניה לארגון שרותי הביטחון במתכונת ה-RSHA. רדיפת היהודים והשמדתם התנהלו במסגרת מחלקה שכונתה מחלקת "ההגנה" בשרותי הביטחון. עד הדחתו במאי 1943 נחשב לאיש השני בחשיבותו בהיררכיה הקרואטית. קווטרניק וסגנו, וייקוסלאב לובוריץ', ניהלו משטר טרור ורצח כלפי יהודים, סרבים, צוענים ו"אויבי המשטר". הוא נחשב לאחראי הראשי לאותם פשעים. במאי 1943 הוא הודח מתפקידו ויצא לגלות בסלובקיה משום שסיכן את מעמדו של המנהיג הקרואטי אנטה פאבליץ'. לאחר המלחמה נמלט קווטרניק לארגנטינה בסיועה של הכנסייה הקתולית, ומשם המשיך בפעילות חתרנית נגד משטרו של טיטו. הוא ארגן מחדש את תומכי האוסטאשים ופרסם מאמרים שבהם לא הביע חרטה על מעשיו. כל בקשותיה של יוגוסלביה להסגירו לידיה נדחו, והוא מעולם לא הועמד לדין. קווטרניק ושתי בנותיו מצאו את מותם בתאונת דרכים בארגנטינה בשנת 1962. אאוגן הוא בנו של סלאבקו קווטרניק, שר המלחמה במדינת קרואטיה העצמאית בתקופת מלחמת העולם השנייה. סבו של קווטרניק מצד אמו, יוסיף פרנק (Josip Frank), מייסד מפלגת הזכויות הקרואטית, שמתוך שורותיה קמה תנועת אוסטאשה הפשיסטית, היה יהודי מומר. בתו, אולגה, אמו של אאוגן ורעייתו של סלאבקו קווטרניק, הייתה יהודייה למחצה, ועל פי חוקי הגזע הגרמניים, אאוגן היה בן תערובת בדרגה שנייה. יחסיו של אאוגן עם אמו היו קשים ביותר. האם התאבדה בשנת 1942 בשל מעשי הרצח והאכזריות של בנה. על פי אחת הגרסאות, האם השליכה עצמה לבאר ועל פי עדות אחרת היא הרעילה את עצמה. לאאוגן מיוחסת האמירה, אותה כביכול השמיע בעת לוויית אמו: "הנה סוף סוף הסתלק היהודי האחרון ממשפחתנו". מדיה וקבצים בנושא אאוגן קווטרניק בוויקישיתוף י' אבן טוב, תולדות יהודי יוגוסלביה, א., תל אביב, 1971, עמ' 332-336 מנחם שלח, תולדות השואה - יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, תש"ן, עמ' 139 עדות רדי Redej, המחלקה לתיעוד בע"פ , האוניברסיטה העברית (64) 24ג' עמ' 16 שלח, עמ' 139. שלח מציין כי האם אולגה הייתה בתו של יוסיף פרנק . במקביל ידוע כי שתי רעיותיו של פרנק Olga Rojčević ו Teodoru Martina היו קרואטיות נוצריות . כך שקווטרניק לא היה יהודי על פי ההלכה, שלח מטיל ספק באפשרות שאאוגן אמר דבר מסוג הזה בלוויית אמו נוכח העובדה שמדובר בעדות בעל פה על שמועות שהילכו בציבור . יחד עם זאת שלח מציין כי שנאת היהודים של קווטרניק כפי שמעידים מעשיו הייתה יוקדת במיוחד.
פרקליטות

האם התכוונתם ל... פרקליטות (כללי) (אנ') – גוף המייצג את המדינה שבה הוא פועל ואת רשויות השלטון שם בפני בתי המשפט בישראל פרקליטות המדינה – יחידה במשרד המשפטים המייצגת את מדינת ישראל ואת רשויות השלטון שלה בפני בתי המשפט ובתי הדין השונים פרקליטות מחוז – אחת מ-12 יחידות משנה גאוגרפיות של פרקליטות המדינה הפרקליטות הצבאית – יחידה של צה"ל המסייעת לגורמי צה"ל במילוי משימותיהם ובהשלטת משמעת על ידי ייעוץ משפטי, הדרכה משפטית, כינון מנגנון של תביעה וסנגוריה צבאיים ומילוי תפקידים משפטיים מיוחדים במדינות אחרות הפרקליטות הצבאית הכללית של רוסיה – גוף פיקוח ואכיפת חוק בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית