לשחק כדורת לבד

לשחק כדורת לבד: קריסתה ותחייתה של הקהילה האמריקנית (באנגלית: Bowling Alone: America’s Declining Social Capital) ספרו של רוברט פטנאם שפורסם בשנת 2000. רוברט פטנאם, פרופסור למדיניות בבית-הספר לממשל על-שם קנדי באוניברסיטת הרווארד, פרסם ב-1995 בכתב העת Democracy את המאמר "לשחק כדורת לבד: ירידת ההון החברתי של אמריקה" ("Bowling Alone: America’s Declining Social Capital"). על בסיס מאמר זה פרסם פטנאם חמש שנים לאחר מכן את הספר "לשחק כדורת לבד: קריסתה ותחייתה של הקהילה האמריקנית". התזה המרכזית של המאמר והספר עוסקת בירידת ההון חברתי (Social Capital) בארצות הברית בשליש האחרון של המאה ה-20. פטנאם מראה כיצד קשרי המשפחה, החברות, הקשרים השכונתיים והדמוקרטיה – התרופפו וחלה ירידה במעורבות החברתית של אנשים. הוא טען שהשחיקה במערכות היחסים והקשרים החברתיים, מאיימת על בריאות החברה, ומזהיר כי ההון החברתי, המאחד את החברה האמריקאית מתמוטט, והחברה האזרחית נחלשת. בסוף הפרק הראשון של הספר מספר פטנאם על שני אנשים, הראשון פנסיונר אפרו-אמריקאי בן 64, עובד לשעבר בבית חולים, והשני רואה חשבון לבן בן 33. רואה החשבון תרם ב-1997 כליה לפנסיונר. המשותף בין השניין הוא ששניהם לקחו חלק באותה ליגת כדורת, במועדון מקומי בו שיחקו. פטנאם מסביר, שהאמריקאים ממשיכים כיום (בשנת 2000) לשחק כדורת, אבל לא בליגות, אלא במשחק עצמאי, שאינו מייצר קשרים חברתיים בין אנשים. ליגת הכדורת אפשרה קשר חברתי שכיום לא קיים, והוא ששמר על החברה האמריקנית. המונח המרכזי בספר, הון חברתי (Social Capital), מתאר את חשיבות הקשרים החברתיים בין אנשים. לדעתו בקשרים יש לאנשים רווח אישי והשפעה חברתית. הם מאפשרים מתן אמון באחרים וקבלת עזרה. קהילה שיש בה הון חברתי יש בה פחותפשיעה ושחיתות פוליטית. הון חברתי נבנה באמצעות ארגונים חברתיים. פטנאם מבחין בין שני סוגי הון חברתי. הראשון הון חברתי מלכד (Bonding Social Capital) המתייחס לקשרים חברתיים בין אנשים דומים המשתייכים לאותה קבוצה: בני משפחה, חברים, שייכות לאותו מעמד חברתי, בעלי השקפות פוליטיות דומות. השני הון חברתי מגשר (Bridging Social Capital) המתייחס לקשרים בין אנשים מרקע שונה: דת, גזע או מוצא שונים, מעמד שונה או השקפות פוליטיות שונות. שני סוגי הקשרים חשובים לבניית חברה, הסוג השני חשוב יותר לבניית חברה דמוקרטית ופלורליסטית. פטנאם בדק מספר גדול של תחומים, ובכולם מצא כי יש שחיקה בהון החברתי האמריקני: מעורבות פוליטית: בין השנים 1960 ל-2000 נצפתה ירידה חדה באחוזי ההצבעה של אמריקנים. במקביל נצפתה ירידה בעניין שאמריקנים גילו בפוליטיקה ובידע שלהם בתחום. פחות אמריקאים פעלו עבור מפלגה כלשהי, השתתפו באסיפות פוליטיות, חתמו על עצומות, כתבו מכתבים לעיתון או פנו לנציגיהם בקונגרס או בסנאט. מעורבות אזרחית: בשליש האחרון של המאה העשרים ירדה החברות בארגונים חברתיים בשיעור של בין 10 ל-20 אחוז, ובמקביל צנחה באופן ניכר המעורבות הפעילה במועדונים ובארגונים התנדבותיים. רבים המשיכו לטעון כי הם "חברים", אולם לא הקדישו זמן לארגונים קהילתיים, לא השתתפו בפעילות ופגישות ולא מלאו תפקידים. השתתפות בחיי קהילה דתית: לכנסיות ולארגונים דתיים יש חשיבות מיוחדת בחברה האזרחית האמריקנית, וההשתתפות הדתית היא השתקפות של המעורבות האזרחית, גם כאן חלה ירידה בעשורים האחרונים של המאה העשרים. בולט במיוחד הפער בין הדורות - הצעירים מעורבים פחות. האמריקאים הולכים פחות לכנסייה, והכנסיות שאליהן הם הולכים מחויבות פחות לקהילה הרחבה. קשרים חברתיים לא פורמליים: בעשור האחרון של המאה ה-20 בילו האמריקאים פחות זמן עם חבריהם ושכניהם בשיחה, נפגשו פחות ובקרו פחות זה את זה. הם מבלים פחות בפעילות הדורשת אינטראקציה חברתית וצופים יותר בטלוויזיה. אנשים מכירים ומתראים פחות עם שכנים וחברים ותיקים. פטנאם מנה מספר גורמים מרכזיים שהביאו להיחלשות הקשרים: אנשים מוטרדים מבעיות כלכליות חשים מחסור בכסף, שגרם לשינוי במבנה המשפחה האמריקנית למשפחה שבה שני בני הזוג עובדים. המעבר פגע ביכולת של נשים להשתתף בפעילות חברתית. שינוי תכוף במקום מגורים, מגמת הפרבר והיוממות – אנשים מחליפים בתכיפות מקום מגורים ולא נוצרות קהילות בעלות קשרים חזקים. אנשים המתגוררים בערים הגדולות (במרכז או בפרברים) מדווחים על קשרים חברתיים מועטים, פחות השתייכות למועדונים ולכנסייה ופחות מעורבות חברתית. טכנולוגיה ותקשורת המונים – צריכת חדשות ובידור הפכו לאינדיבידואליים. כל אחד בזמנו ולבדו מקשיב למוזיקה או צופה בטלוויזיה, בכבלים או בלוויין. אנשים נשארים בבית ויש ירידה בתחום של בילוי משותף. פחות אנשים קוראים עיתונים ומתעניינים בחיי החברה והפוליטיקה. הגורם המרכזי – חילופי דורות. הדור הקודם שהיה בעל מחויבות ומעורבות חברתית מתחלף בדור מעורב פחות של ילדיהם ונכדיהם. בשנת 2010 פרסם פטנאם ביחד עם תומאס מאמר בשם עדיין משחק כדורת לבד ?". המציג תמונה שונה לגבי חלק מן האמריקאים. פטנאם טען כי פיגועי 11 בספטמבר 2001 גרמו לעליה דרמטית בעניין שמגלים צעירים בפוליטיקה האמריקנית ובעניינים ציבוריים. בין 2000 ל-2008 אחוזי ההצבעה של צעירים מתחת לגיל 30 עלו יותר מפי שלושה יחסית לאלו של בני יותר מ-30. הקמפיין של ברק אובמה ניצל את הגל של מעורבות הצעירים ותרם לו. אולם מדובר רק בחלק מצעירי אמריקה. העלייה במעורבות החברתית, הציבורית והפוליטית באה לידי ביטוי אצל בוגרי המכללות והאוניברסיטאות בני המעמד הגבוה והבינוני. בני מעמד הפועלים מתנתקים מן החברה. פטנאם מזהיר כי ארצות הברית עשויה להפוך מארץ האפשרויות לחברה מעמדית שאינה מאפשרת ניעות חברתית. Putnam, Robert D. (1995). Bowling Alone: America's Declining Social Capital. Journal of Democracy 6 (1): 65-78 Putnam, Robert D. (2000). Bowling Alone: The Collapse and Revival of American Community. New-york: Simon & Schuster Putnam, R. D., & Sander, T. H. (2010). Still bowling alone?: The post-9/11 split. Journal of Democracy 21(1): 9-16 אתר האינטרנט הרשמי של לשחק כדורת לבד (באנגלית) סרטון על הון חברתי לשחק כדורת לבד, באתר OCLC (באנגלית)