laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Fetish

Fetish (בעברית: פטיש) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז. השיר יצא לאור ב-13 ביולי 2017, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר הגיע למקום ה-27 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-33 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב על ידי סלינה גומז, צ'לו אנגלידס, ג'ינו ברלטה, ברט מקלפלין, ג'ונאס ג'ייברג, ג'ו חג'אדוריאן, אלכס שוורץ וראדריק דייוויס והופק על ידי ג'ייברז והפיוצ'ריסטיקס. השיר הוא שיר בסגנון האינדי-פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הרית'ם אנד בלוז. בנוסף לכך, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאתו. האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של סלינה גומז ב-12 ביולי 2017 וצבר למעלה מ-100 מיליון צפיות. הקליפ הרשמי של השיר הועלה לערוצה ארבעה עשר ימים לאחר מכן. בתחילת הקליפ ניתן לראותה כשהיא עומדת על כביש ומביטה אל השמש. נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-165 מיליון צפיות. מידע על היצירה "Fetish" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Fetish" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Fetish" באתר Genius סרטון השיר "Fetish" באתר יוטיוב Interscope Records, Interscope Records (באנגלית) Selena Gomez Chart History, Billboard Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) Selena Gomez (Ft. Gucci Mane) – Fetish (באנגלית), נבדק ב-2019-05-13 SelenaGomezVEVO (2017-07-26), Selena Gomez - Fetish (Official Music Video) ft. Gucci Mane, נבדק ב-2019-05-13 Fetish (feat. Gucci Mane), נבדק ב-2019-05-13 SelenaGomezVEVO (2017-07-12), Selena Gomez - Fetish (Official Audio) ft. Gucci Mane, נבדק ב-2019-05-13 SelenaGomezVEVO (2017-07-26), Selena Gomez - Fetish (Official Music Video) ft. Gucci Mane, נבדק ב-2019-05-13 http://www.ariacharts.com.au FIMI - Certificazioni - FIMI, www.fimi.it (באיטלקית) "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-07-30. British Phonographic Industry Les Certifications, SNEP - Syndicat Nation de l'Edition Phonographique, ‏2013-11-01 (ארכיון) Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית) (ארכיון) Fetish (feat. Gucci Mane) by Selena Gomez (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2019-05-13 Top 40/M Future Releases | Mainstream Hit Songs Being Released and Their Release Dates ..., web.archive.org, ‏2017-07-18 Top 40 Rhythmic Future Releases | R&B Song and Hip-Hop Music Release Dates | ..., web.archive.org, ‏2017-08-04 Fetish (feat. Gucci Mane) [Galantis Remix] - Single by Selena Gomez (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2019-05-13
Another Cinderella Story

Another Cinderella Story (בעברית: עוד סיפור סינדרלה) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז. המיני-אלבום יצא לאור ב-16 ביוני 2009, על ידי חברת התקליטים Razor & Tie. כמו כן, יצא המיני-אלבום במהדורה מיוחדת בקנדה. המיני-אלבום הופק על ידי אנטונינה ארמאטו, ראלף צ'רצ'וול ומייקל נילסן. במיני-אלבום נכלל להיטה הראשון של גומז, "Tell Me Something I Don't Know", אשר נמכר בארצות הברית בכ-1.7 מיליון עותקים בסך הכל. בנוסף לכך, מבוסס המיני-אלבום על הסרט "עוד סיפור סינדרלה" שיצא בשנת 2008. מידע על האלבום Another Cinderella Story באתר MusicBrainz המיני-אלבום על פי, ITunes itunes.apple.com Selena Gomez - Another Cinderella Story EP, Discogs (באנגלית) www.instagram.com Another Cinderella Story, נבדק ב-2019-05-13
סובב אנאפורנה

טרק סובב אנאפורנה הוא טרק פופולרי בשמורת אנאפורנה בנפאל, הנחשב לאחד הטרקים המתוירים בעולם. הטרק מטויל במסלול מעגלי, המתחיל ונגמר בעיר פוקהרה, אך רובם המכריע של המטיילים מסתפקים במקטע שבתוך השמורה. על פי רוב מתחילים המטיילים את הטרק אחרי הכניסה לשמורה, וממשיכים לעיר מוקטינת (אנ') שאחרי הפס, או לאזור גבעת הפון היל. אף שהטרק אינו נחשב לקשה במיוחד, הוא נחשב לארוך יחסית (בין 100 ל-300 ק"מ, תלוי במטיילים). העונות המתאימות לטרק הן עונות המעבר - ספטמבר - אוקטובר ומרץ - אפריל. רוב הטרק עובר במקביל לדרך עפר המשמשת כלי רכב. לעיתים הדרכים מצטלבות או משתלבות, וחלקים מהמסלול, כמו הפס והמסלול לטיליצ'ולה, עוברים בדרכים צרות שאינן מתאימות לרכבים, והציוד מגיע על ידי סבלים ובהמות. המסלול עובר דרך מספר כפרים ועיירות, שתושביהם מתפרנסים בין היתר ממתן שרותי תיירות למטיילים. הלינה נעשית על פי רוב בבתי הארחה של תושבי האזור, המספקים גם ארוחות. המטיילים הזרים הנכנסים לשמורה נדרשים להוציא פרמיט באחת מסוכנויות התיירות בערים הגדולות (פוקרה וקטמנדו בעיקר), ומדי פעם עליהם להחתים את הפרמיטים בתחנות צ'ק פוסט, וכך יכולות הרשויות לעקוב אחר התנועה ולאתר היעדרויות של מטיילים. רבים מהמטיילים הישראלים הם משוחררי צה"ל טריים, המגיעים במסגרת טיול אחרי צבא. קיים גם מסלול המוליך לבייס קמפ (ממנו מטפסי הרים מקצוענים מעפילים לפסגות הרכס), אך הוא נבדל מהטרק ולרוב מטיילים בוחרים לסייר באחד מהם בלבד. המסלול אינו מעגלי והחזרה היא באותה הדרך ממנה מגיעים. בשנת 2014 אירע האסון באנאפורנה בו נספו 43 מטיילים בטרק סובב אנאפורנה, מתוכם ארבעה ישראלים, אחת, מהן, נווטת הקרב הדתייה הראשונה בחיל האוויר הישראלי, תמר אריאל. כמו כן נפצעו נוספים מכוויות קור. האירועים היוו בסיס לרומן בית התה על פה המוות של העיתונאי דניאל אדלסון שנשלח אז לסקר את האסון. הטרק מגוון ועובר סביב מבחר נופים - יערות, קרחונים ומדבריות, מה שמוסיף לייחודו, וכן ביישובים שלאורכו. עד העיר מננג (בגובה 3500 מטר) ניתן להגיע עם רכב, אך הנסיעה ארוכה וקשה. במננג נהוג לעצור ולהמתין יום נוסף לצורך התאקלמות לגובה ומנוחה. ישנם מתנדבים שמעבירים הרצאה יומית על טיולים בגובה, ועורכים בדיקות דופק תמורת תשלום סמלי המוצג כתרומה, לצורך הערכת הכשירות להמשך הטיול. אחת מהסתעפויות הטרק היא הדרך המובילה לאגם הטיליצ'ולה, הממוקם בגובה של מעל 4900 מטר מעל פני הים, והוא אחד האגמים הגבוהים בעולם (ועל פי גרסאות מסוימות אף הגבוה מכולם). ניתן לצאת לשם ממננג (לרוב מוסיף עוד יום או יומיים לטרק). ישנן עוד דרכים אליהן ניתן לסטות, אך לרוב נמנעים המטיילים מעשות כן. שיא הגובה במסלול הוא בפס (ת'ורונג לה), שגובהו 5,416 מטר מעל פני הים. רבים מהמטיילים מעפילים לפס, ולאחר הירידה ממנו חוזרים לפוקרה, ובכך מסתיים הטרק בעבורם. אם בתחילה המסלול עובר באזורים נמוכים עם סביבה המזכירה אקלים סובטרופי, עם העלייה בגובה התנאים משתנים, והאזור נהיה ממוזג ומיוער בהתאם, עד לאזורים קרים מעוטי צמחייה בשלבים הגבוהים, וכן ניתן לראות קרחוני עד שעל פסגות הרכס. לאחר הפס הנוף משתנה ונהיה מדברי לפתע (תופעת מדבר צל גשם), אך עם ההתקדמות לאורך נהר הקאלי גאנדאקי, חוזרים לסביבה לחה וירוקה יותר. מגבעת הפון היל ניתן בבקרים נטולי ערפל להשקיף על רבות מהפסגות באזור, כולל על פסגות מרכס דהאולאגירי. רכס האנאפורנה אסון סופת השלגים ברכס אנאפורנה (2014) הימלאיה ת'ורונג לה מידע על הטרק באתר למטייל בית התה על פס המוות״ (ידיעות ספרים, פברואר 2020)
היו לילות (סרט)

היו לילות הוא סרט דרמה ישראלי בבימויו של רוני ניניו. הקרנת הבכורה של הסרט נערכה באוקטובר 2009, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה. התסריט שנכתב על ידי ניניו, מבוסס בחלקו על הביוגרפיה שלו ומשפחתו, על אביו, אברהם ניניו שהיה במאי מוערך ונידון למאסר על מעילה בכספים, על אמו חנה בן ארי שנפטרה מסרטן באותה תקופה ועל אנשי התיאטרון שהתנכרו לאביו בתקופה הקשה. בסוף הסרט מופיע צילום של שניהם עם הקדשה "לאבא ואמא שלי". משה איבגי ודאנה איבגי משחקים בתפקידים הראשיים (בסרט ובחיים) כאב (יצחק בן שמואל) ובתו גוני. הם שרים במהלך הסרט את "היו לילות". שיר זה מושמע גם בעת הצגת הקרדיטים בסוף הסרט על ידי סמדר אקראי. עלילת של הסרט "היו לילות" נעה בין שתי תקופות (כשגוני בת-7 וכשהיא בת -25) ואורגת בשתי וערב סיפור על אובדן ויתמות, תבוסה וניצחון, כאב וחסד. הסרט היה מועמד ל-10 פרסי אופיר: סרט, שחקנית ראשית - דאנה איבגי, שחקנית משנה - יבגניה דודינה, בימוי - רוני ניניו, צילום - עופר ינוב, עיצוב אמנותי - רחל זוסמן, תלבושות - לאורה שיים, מוזיקה - שמוליק נויפלד. יצחק בן שמואל (משה איבגי) מביים מחזמר בתיאטרון על שרלוק הולמס (אלי גורנשטיין) ועוזרו, ד"ר ווטסון המגולם על ידי אלכס (גדי יגיל). בתו בת -7, גוני (מאיה כהן) ואשתו אורה (יבגניה דודינה) נוכחות באולם וגוני נותנת הערות על ההצגה וזוכה לחיבוק מאלכס שהוא גם שחקן ראשי וגם ידיד קרוב של המשפחה. משפחתה של אורה עלתה מרוסיה ויצחק לא מסתדר עם חמותו (פירה קנטור) וחמיו (בוריס אחנוב) וגם יחסיו עם אשתו מלאים ויכוחים, מעלות ומורדות. הכל מתנהל על מי מנוחות עד שיום אחד נכנס לבית חוקר משטרתי (ישי גולן), מורה על חיפוש בבית ולוקח את יצחק למעצר בגין מעילה בכספי התיאטרון. יצחק נידון למאסר ובאותו זמן חולה אשתו בסרטן וזמן קצר לאחר שחרורו היא נפטרת. רוב שחקני ועובדי התיאטרון ובראשם אלכס לא מתגייסים למענו ואלכס תופס את מקומו כבמאי ראשי. כעת גוני בת 25 (דאנה איבגי) גרה עם אביה מטפלת בו. היא עומדת לעבור לדירה שכורה אך אביה לוקה בהתקף לב ומאושפז בבית חולים. גוני מטיחה בפני אלכס האשמות על שהפקיר את אביה שקידם אותו וגם לא נתן לו עבודה המתאימה לכישוריו לאחר שחרורו. אלכס מתנצל, מבקר את יצחק בבית החולים ונותן לו לביים קומדיה צרפתית מתורגמת עם שחקנים צעירים. החזרה הראשונה עוברת יפה עם השחקנים הצעירים (ירון ברובינסקי וגאיה טראוב) אך יצחק לא מתמיד בעבודה. לבסוף גוני נוסעת להתבודד בתאילנד ויצחק נפטר ערירי בדירתו. "היו לילות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "היו לילות", באתר ספר הקולנוע הישראלי "היו לילות", באתר אידיבי היו לילות, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון לסרט היו לילות, באתר יוטיוב היו לילות, באתר "סרט" אורי קליין, "היו לילות": הפסד במגרש הביתי, באתר הארץ, 11 במרץ 2010 מתן שירם, ‏פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה מציג: 70 סרטים ישראליים חדשים, באתר גלובס, 6 בספטמבר 2009 שי רינגל, עכבר העיר, המלצות לפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2009 מתן שירם, ‏חברי האקדמיה הישראלית לקולנוע בחרו את המועמדים לפרסי "אופיר", באתר גלובס, 28 ביולי 2009
מונרייקר (ספר)

מונרייקר (באנגלית: Moonraker) הוא הרומן השלישי מאת הסופר הבריטי איאן פלמינג העוסק בהרפתקאותיו של סוכן הריגול הבריטי ג'יימס בונד. הספר יצא לראשונה לשווקים ב-5 באפריל 1955. אחד האלמנטים יוצאי הדופן בספר זה, בהשוואה לשאר הספרים בסדרת ספרי ג'יימס בונד, היא שעלילתו מתרחשת רק בבריטניה, בניגוד ליתר הספרים, שמתרחשים במיקומים אקזוטיים שונים ברחבי העולם. עלילת הספר שילבה חששות נפוצים בעולם המערבי בשנות ה-50 של המאה ה-20, אשר כללו תקיפת רקטות, הקומוניזם הסובייטי, ועלייה מחדש של הנאציזם. ב-1979 נעשה שימוש בשם של הסרט עבור הסרט ה-11 בסדרת סרטי ג'יימס בונד בכיכובו של רוג'ר מור כג'יימס בונד. העלילה של הסרט הייתה שונה באופן מהותי מהספר וכלל מסע לחלל. בשנת 1988 תורגם הספר לעברית בשם סהרון, בידי עמנואל לוטם, ויצא בהוצאת הספרים זמורה-ביתן. מונרייקר (סרט) מונרייקר, באתר OCLC (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הייקרסטור

הייקרסטור (בהונגרית: Hejőkeresztúr) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים ובכפר עדיין קיימות מצבות יהודיות. מדיה וקבצים בנושא הייקרסטור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הייקרסטור (בהונגרית) הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מצבות יהודיות בהייקרסטור מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יובל חן

יובל חן (נולד ב-14 בדצמבר 1968) הוא צלם ישראלי, העוסק בצילום אמנותי ובצילום עיתונות. נולד במושב פדיה. עמית חיו הוא אחיו. יובל חן שירת בצה"ל כלוחם בפלס"ר גבעתי. לאחר שחרורו מצה"ל החל בלימודי קולנוע בקמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות. במקביל ללימודיו החל לעבוד כצלם עיתונות, תחילה בעיתון "מעריב", ומשנת 1996 בקבוצות ידיעות אחרונות, כצלם חדשות וכצלם מגזין. לאורך השנים צילם רבים משערי מוספי "ידיעות אחרונות". חן צילם לאורך השנים גם עבור מגזינים נוספים כגון: 360 מעלות, 42 מעלות, S.B.C, אטמוספירה ובייקס. לאורך השנים שילב בין עבודתו כצלם עיתונות עם פעילות אמנותית. בין השנים 1994–2018 הציג 7 תערוכות יחיד, והשתתף בתערוכות קבוצתיות רבות. ב-2014 זכה ב"תמונת השנה" בתערוכת "עדות מקומית" לצילומי עיתונות, הנערכת מדי שנה במוזיאון ארץ ישראל, על תמונה שצילם בהלווייתו של גיא אלגרנטי, לוחם ביחידת מגלן, שנהרג במבצע צוק איתן. בהשראת התמונה כתבה המשוררת רחל שפירא את השיר "פני הכאב", שהולחן ובוצע על ידי אלי גורנשטיין. כצלם עיתונות תיעד יובל חן אישים ואירועים מרכזיים בציבוריות הישראלית, שבחלקם הפכו לחלק בלתי נפרד מההוויה ומהאתוס הישראלי. כצלם אמנות מרבה חן לעסוק במושגי מפתח של האתוס הישראלי ושל המציאות הישראלית. בעבודותיו עוסק במנעד שבין המרחב הציבורי המשותף לפרטי והאישי, בין השורשים והאחיזה בנוף ובטבע הישראליים לבין ייצוגים של מציאות זמנית ומשתנה. 2011 - מקום שלישי בתערוכת "עדות מקומית". 2014 - תמונת השנה בתערוכת "עדות מקומית". 1994 - "Shutter" - קמרה אובסקורה, ת"א 1999 - "For Sale" - סינמטק, ת"א - (אוצרת: טלי גרבוז) 2008 - "קיפוד" - בית האמנים, ת"א (אוצר: אריה ברקוביץ') 2014 - "שלושה חמורים, אלף יונים, כמה עורבים וטנדר של שברולט" - בית האמנים, ת"א (אוצר: רוני סומק) 2015 - "מחווה לאלפרד היצ'קוק" - מקום לאמנות, ת"א - (אוצר: ניר הרמט) 2017 - "כל סוסי העץ רצים במעגל" - מקום לאמנות, ת"א (אוצר: גלעד אופיר) 2018 - ״אוטופוס״ - מקום לאמנות, ת׳א (אוצרת: שגית זלוף נמיר). 1998 - "Dirty frame of Mind", פוטוגן, תל אביב (אוצרת: לי מור כהן) 2011 - "עדות מקומית - 2011", מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב (אוצרת: גליה גור זאב) 2014 - "עדות מקומית – 2014", מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב (אוצרת: ורדי כהנא) 2015 - ״ספריית גן לוינסקי״ (אוצרת: רוית הררי) 2015 - "כנפיים", גלריית החווה, חולון (אוצרת: נורית טל טנא) 2015 - "פלסטר 3", ארטפורט, נמל יפו (אוצרת: ורדית גרוס) 2018 - ״עורבים זה לזה״, מכללת תלפיות (אוצר: אבנר בן חמה) 2018 - ״פלסטר״, גלריה מינוס 1 (אוצר: ישראל אליהו). מדיה וקבצים בנושא יובל חן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יובל חן יובל חן, ברשת החברתית פייסבוק יובל חן, הציפורים של היצ'קוק בחיפה, באתר הארץ, 19 במרץ 2015 סמדר שיר, "כולנו סוסים במעגלי החיים", באתר "ידיעות אחרונות", 1 בנובמבר 2017 שני ליטמן, המלחמה דרך עיניהם של צלמי העיתונות, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2014
הייקירט

הייקירט (בהונגרית: Hejőkürt) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה שנים רבות מ-326 תושבים בשנת 1990 עד ל-261 תושבים בלבד בשנת 2018 (ירידה של כ-16%). במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא הייקירט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הייקירט (בהונגרית) (בהונגרית) הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קו בייקרלו

קו בייקרלו (באנגלית: Bakerloo line) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת תחתית של לונדון. צבעו חום במפת הרכבת התחתית של לונדון והוא עוצר ב-25 תחנות, מתוכן 15 מתחת לפני הקרקע. הקו נפתח בשנת 1915 והוא משרת מעל 110 מיליון נוסעים בשנה. הקו חוצה את לונדון מדרום-מזרח לצפון-מערב ותחנות רבות שלו משותפות עם תחנות הרכבת העילית של לונדון. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הקו נקרא בשם זה משום שהוא משרת בעיקר את רחוב בייקר ועובר דרך תחנת הרכבת התחתית ווטרלו. שמו הוא הלחם של המילים: בייקר + ווטרלו - בייקר-לו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא קו בייקרלו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קו בייקרלו (באנגלית) קו בייקרלו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
הבנק המרכזי של ירדן

הבנק הלאומי של ירדן (בערבית: البنك المركزي الأردني; באנגלית: Central Bank of Jordan; ראשי תיבות: CBJ) הוא הבנק המרכזי של ירדן שנוסד ב-1964 כסמכות מוניטרית הנהנית מזהות תאגידית עצמאית ואוטונומית. נגיד הבנק הנוכחי הוא זיאד מוחמד פריז. הבנק אחראי על המדיניות המוניטרית במדינה. בנוסף, בתוך הבנק פועלים מוזיאון וספרייה. ב-2001–2010, אומייה טוקאן היה נגיד בנק והתמודד בהצלחה עם המשבר הכלכלי[דרוש מקור]. אתר האינטרנט הרשמי של הבנק המרכזי של ירדן Central Bank of Jordan, Central Banking, ‏2015-08-12 (באנגלית) The Library of Congress, LC Linked Data Service: Authorities and Vocabularies (Library of Congress), id.loc.gov ISNI 0000000106656463 al-Bank al-Markazi al-Urduni, www.isni.org Borrow on the interbank market, Central Bank of Jordan Welcoming Note, Central Bank of Jordan Introductions, Central Bank of Jordan Бутаков, 1987, с. 113. Currency Museum, Central Bank of Jordan The Bank's Library, Central Bank of Jordan ערך זה הוא קצרמר בנושא בנקים ובנושא ירדן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וילם דה פלמינך

וילם הסלץ דה פלמינך (בהולנדית: Willem Hesselsz de Vlamingh, נולד ב-28 בנובמבר 1640, מת ב-1698 או מאוחר יותר) היה רב-חובל הולנדי, שחקר את החוף המערבי המרכזי של אוסטרליה (אז הולנד החדשה) בשלהי המאה ה-17. משימתו לא נשאה פרי, אבל הוא מיפה חלקים מן החוף המערבי של יבשת אוסטרליה. וילם דה פלמינך נולד באוסט-פלילנד ברפובליקה ההולנדית ב-28 בנובמבר 1640. בשנת 1664 הפליג דה פלמינך לנובה זמבלה וגילה את יֶלְמֶרְלַנְד. בשנת 1668 נשא פלמינך אישה; מקצועו היה רב-חובל בספינת ציידי לווייתנים, והוא המשיך לחיות באי פלילנד. ב-1687 מכרו הוא ואשתו את מקום מגוריהם וב-1688 הצטרף פלמינך לחברת הודו המזרחית ההולנדית ויצא למסעו הראשון לבטאביה באותה שנה. לאחר מסע שני, בשנת 1694, התבקש על ידי ניקולאס ויטסן להרכיב משלחת לחיפוש ה"רידרשאפ ואן הולנד" (1682), אוניית דגל של החברה, שאבדה על 326 נוסעיה וצוותה בדרכה לבטאביה מוקדם יותר באותה שנה. פקידי החברה סברו, שייתכן והאונייה עלתה על שרטון על החוף המערבי של טרה אוסטרליה. מדיה וקבצים בנושא וילם דה פלמינך בוויקישיתוף המפות המקוריות נמצאו בשנת 2006 בספרייה הלאומית של אוסטרליה. Willem de Vlamingh פלילנד-אינפו. הולנד, וילם דה פלמינך (הקישור אינו פעיל, 27 בינואר 2023) לורנס האקוובורד, עורך: מארק נוטאל, אנציקלופדיה של האזור הארקטי, 2012, הוצאת ראטלדג', isbn=9781136786808, עמ' 2140-1 City Archives Amsterdam ארכיב העיר אמסטרדם
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-57

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-57 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך ב-15 בפברואר 2004 הוענקו לסרטים הטובים ביותר של שנת 2003. הסרט "שר הטבעות: שיבת המלך" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, התסריט המעובד הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, האפקטים החזותיים, ופרס בחירת הקהל. הסרט "אבודים בטוקיו" זיכה בפרסים את השחקנים ביל מארי וסקרלט ג'ונסון. ביל ניי זכה בפרס שחקן המשנה על הופעתו בסרט "אהבה זה כל הסיפור", ורנה זלווגר זכתה בפרס שחקנית המשנה על הסרט "קולד מאונטן". הסרט "לגעת באינסוף" בבימויו של אנדרו איטון נבחר לסרט הבריטי המצטיין של שנת 2003. זכיות מרובות 4 שר הטבעות: שיבת המלך (+ פרס בחירת הקהל), אדון ומפקד: הצד הרחוק של העולם 3 אבודים בטוקיו 2 קולד מאונטן מועמדויות מרובות 13 קולד מאונטן 12 שר הטבעות: שיבת המלך 10 נערה עם עגיל פנינה, אבודים בטוקיו ושודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה 8 אדון ומפקד: הצד הרחוק של העולם 7 סיפורי דגים 5 21 גרם, להרוג את ביל חלק 1 4 מיסטיק ריבר 3 אהבה זה כל הסיפור 2 "שיחות נפש" ו"בעולם הזה" טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-57, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "'King' Reigns At UK Film Awards". www.cbsnews.com. "Bafta awards 2004: The winners". 15 בפברואר 2004. {{cite web}}: (עזרה) "Cold Mountain leads BAFTAS". Mail Online.
חצי האי בר

חצי האי בר (באנגלית: Bear Peninsula) הוא חצי אי רחב, ממזרח לחצי האי מרטין, בחוף וולגרין, בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה. אורכו של חצי האי 80 קילומטרים ורוחבו 40 קילומטרים. חצי האי מכוסה קרח (למעט מחשופים בודדים לאורך שולי חצי האי). שיא גובהו של חצי האי - 354 מטרים מעל פני הים. חצי האי מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה בינואר 1947. שמו של חצי האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. האי נקרא על שם אניית צי ארצות הברית בר (USS Bear), שהייתה ספינת הדגל של חיל האוויר של ארצות הברית, וממנה בוצעו שלוש טיסות סיור בפברואר 1940 בהן התגלו חוף וולגרין והאי ת'רסטון. הספינה גם שימשה כספינת הדגל של ריצ'רד ביירד. חצי האי בר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית חצי האי בר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד חצי האי בר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור חצי האי בר תחזית מזג אוויר עדכנית, ארוכת טווח עבור חצי האי בר מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
איקרוס (גשושית)

איקרוס (באנגלית: IKAROS) הייתה גשושית מטעם JAXA, בה נעשה לראשונה שימוש במפרשית שמש, על מנת להציג את יתרונות השימוש בשיטת לחץ קרינה לצורך תנועה בחלל. איקרוס (IKAROS) שוגרה לחלל ב-20 במאי 2010 (שעון UTC) מטנאגשימה שביפן. עלות שיגורה הסתכם בסכום של כ-16 מיליון דולר. שמה של הגשושית מהווה ראשי תיבות לתיאור הגשושית ולדרך בה היא נעה (IKAROS- Interplanetary Kite-craft Accelerated by Radiation Of the Sun). איקרוס השתמשה במפרשית שמש כדי לנוע בחלל לעבר נוגה. בעת המראתה, שקלה הגשושית 315 קילוגרמים והייתה מורכבת ממפרשית סולארית בגודל של 14 מטר על 14 מטר. שטחה הכולל של מפרשית החלל הסולרית הוא 196 מטר רבוע. על מפרשית החלל פרוש משטח העשוי פוליאמיד, ומעליו שכבת משטח סולארי, העוזר בקליטת והמרת אנרגיית השמש, לאנרגיה חשמלית, ומשם לאנרגיית תנועה. המפרש עצמו נועד לבחון את השימוש באפקט לחץ הקרינה שנובע מהתנע שמוסרים הפוטונים במפגשם עם המפרש, ובכך הגשושית מאיצה. איקרוס שוגרה בהצלחה עם אקצוקי (מקפת של כוכב לכת נוגה אשר מתארת את האקלים שלו) על הרקטה H-IIA מטאנגאשימה ב-20 במאי בשנת 2010 (שעון UTC, 21 במאי 2010 לפי שעון יפן). באותו שיגור שוגרה כם גשושית אקאצוקי. מטרת הגשושית הייתה תחילה להגיע לנוגה על ידי שימוש בטכנולוגיית ההנעה הסולארית שהוזכרה קודם לכן, וב-9 ביולי 2010, הודיעה JAXA כי הגשושית אכן נעה לכיוון נוגה תוך שימוש במפרשית השמש שלה, ובדצמבר של אותה שנה, הודיעה JAXA כי הגשושית עמדה בכל המשימות שבהן נתבקשה להדגים את יכולותיה. מפרשית שמש מדיה וקבצים בנושא איקרוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איקרוס (באנגלית) עדכונים לגבי IKAROS, האתר הרשמי של JAXA העולמית פרויקט IKAROS, האתר הרשמי של סוכנות החלל JAXA About Small Solar Power Sail Demonstrator "IKAROS". JAXA ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2018/2019 בליגת העל בכדורגל נשים

עונת 2018/2019 בליגת העל בכדורגל נשים הייתה העונה ה-21 של ליגות כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה נפתחה ב-1 בנובמבר 2018 והסתיימה ב-5 במאי 2019. הקבוצה שסיימה ראשונה בליגה הלאומית בעונת 2017/2018 והצטרפה לליגת העל לקראת עונה זו הייתה הפועל באר שבע. הליגה הסדירה כללה 9 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 9 מחזורים כל אחד (לכל קבוצה 8 משחקים בסיבוב) - 18 מחזורים בסך הכל (16 משחקים לקבוצה). לאחר מכן פוצלה הליגה לפלייאוף עליון שבו 5 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 5 מחזורים כל אחד (4 משחקים לקבוצה בסיבוב) ופלייאוף תחתון שבו 4 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 3 מחזורים כל אחד, שכוללים תוספת של 10 ו-6 מחזורים לעונה הסדירה בהתאמה ובסה"כ 28 ו-24 מחזורים בהתאמה (24 משחקים לקבוצה בפלייאוף העליון ו-22 בתחתון). לפי תקנון האליפות האקדמיה לכדורגל בנות לא יכלה לרדת ליגה. בעונה זו ניתן לכל קבוצה לצרף 5 שחקניות זרות. בנוסף, חייבו כל קבוצה לרשום בטופס המשחק לפחות שחקנית ישראלית אחת מתחת לגיל 20 אך זו לא חויבה לשחק בפועל (בשונה מהעונות הקודמות). אס"א תל אביב זכתה בתואר בפעם השמינית בתולדותיה, במחזור הליגה האחרון, כשהיא מקדימה את אלופת העונה הקודמת, מ.ס. קריית גת. האקדמיה לכדורגל בנות סיימה אחרונה ובכל אופן הוחלט על ידי ההתאחדות לכדורגל שלא תמשיך להתמודד במסגרת ליגת העל. הפועל באר שבע סיימה במקום הלפני אחרון וירדה בחזרה לליגה הלאומית. בנות נתניה, שסיימה במקום השביעי, ניצחה במשחק מבחן את הפועל עירוני פתח תקווה שסיימה שנייה בליגה הלאומית, ונשארה בליגת העל. שי שדה מאס"א תל אביב נבחרה לשחקנית העונה. גביע המדינה בכדורגל נשים 2018/2019 עונת 2018-2019 ליגת על נשים, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
חמרה

חמרה היא אדמה העשירה בתחמוצות ברזל, שצבעה אדום-חום. מקור השם הוא מהמילה הערבית חמרה - "אדומה". החמרה היא אדמה בוצית, מאווררת ומנוקזת היטב שעומקה מגיע לעיתים למטרים אחדים. החמרה פורייה ומשמשת מצע נוח לחקלאות, משום שהיא משמרת היטב חומרים מזינים ומים, ומאפשרת למים עודפים להתנקז. בשל היותה דלה בחומרי מזון לצומח יש לדשן אותה בהתמדה. בעיה נוספת נובעת מכושר חלחול מים נמוך, שמחריף גם עקב עיבוד חקלאי אינטנסיבי והיווצרות קרומי נזאז (הצטברות של חרסיות ותחמוצות ברזל בין השורשים). החמרה מורכבת ברובה מגרגירי קוורץ מצופים בתחמוצות ברזל. ההרכב הכימי הממוצע של החמרה הוא 90% צורן דו-חמצני (SiO2), 5% אלומינה ותחמוצת ברזל (Al2O3+Fe2O3), 4% סידן פחמתי (CaCO3), 0.7% אשלגן חד-חמצני (K2O) ו-0.4% חומר אורגני. אין ודאות לגבי תהליך ההיווצרות של אדמת החמרה, אולם סמיכותה לסלעי הכורכר מצביעה על קשר ביניהם. קיימות מספר סברות: החמרה התפתחה על אזורי כורכר קיימים בתהליכים אורגניים של פירוק. החמרה, כמו הכורכר, נוצרה מדיונות חול עתיקות שהתייצבו, ומה שקובע האם ייווצרו כורכר או חמרה הוא האקלים ששרר בעת ההיווצרות - אקלים גשום שהוביל לשטיפת חלק מהפחמות ולחמצון הברזל. החמרה הועשרה על ידי חמרים שנשטפו מההרים במזרח. החמרה נוצרה מאבק חרסיתי שהועבר באמצעות הרוח. החמרה מקורה בגרגירי חול שעברו תהליך שציפה אותם בחומרים המכילים ברזל. אפשר שלכל אחת מהאפשרויות הללו תרומה חלקית בלבד להיווצרות החמרה. החמרה נפוצה בישראל לכל אורך מישור החוף מראש הנקרה ועד אשקלון. היא מופיעה בדרך כלל בסמוך לרכסי הכורכר. קרקע עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3, עמודים 59-60 מדיה וקבצים בנושא חמרה בוויקישיתוף חמרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עמנואל מזור, גאולוגיה בפטיש ישראלי, מכון ויצמן למדע, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, עמ' 64