laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קדרים וקהל צופים ומתפעלים

"קדרים וקהל צופים ומתפעלים" הוא תבליט קרמיקה שיצרה גדולה עוגן בכניסה לביתן הקרמיקה במוזיאון ארץ ישראל. בשנת 1965 התקינה גדולה עוגן תבליט גדול בכניסה ל-"מוזיאון החרס", שיהפוך בעתיד לביתן הקרמיקה של מוזיאון ארץ ישראל. יצירת התבליט הגיעה לאחר זכייה של האמנית בתחרות לתכנון התבליט ולאחר שיצרה תבליט דומה - "קיבוץ גלויות" (1963) - עבור קמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם בירושלים. התבליט, הקרוי "קדרים וקהל צופים ומתפעלים", מציג קבוצות של דמויות אנושיות, המתבוננות בעבודתם המדיטטיבית של האומנים. הדמויות מעוצבות בצורה ארכאית, ללא ניסיון לתיאור ריאליסטי של הדמויות. בעשיית התבליט השתמשה עוגן בשילוב בין דמויות שנפחיהן נעשו על גלגל אובניים, לבין יצירת אריחי-קיר מעוטרים בגדלים שונים. הצבעוניות של העבודה מבוססת בעיקרה על צבעוניות החרסית למרות שנעשה שימוש בחומרים שונים, כגון אנגוב או תחמוצת ברזל על מנת להדגיש דימויים שונים. מדיה וקבצים בנושא קדרים וקהל צופים ומתפעלים בוויקישיתוף אמנות החרס בעבר ובהווה תוצג במוזיאון הקרמיקה בת"א, מעריב, 21 באוקטובר 1965 יהודה רות, המוזיאון לקרמיקה: ויהי האדם לנפש חיה, על המשמר, 12 באוגוסט 1966
RootkitRevealer

רוטקיט ריבלר (באנגלית: "Sysinternals Rootkit Revealer") הוא כלי לבדיקות אבטחה, סריקה ואיתור של יישומי Rootkit. הכלי פותח בעבור מערכות הפעלה מבית מיקרוסופט: Windows XP וגרסת השרתים Windows Server 2003. הכלי מאתר קבצים חשודים באמצעות מספר דרכים: בדיקת הרשאות. איתור מחרוזות חשודות. בודק שינויים בעורך הרישום. חיפוש ביטויים רגולריים בתוך מידע טקסטואלי. חיפוש מידע בתהליכים שרצים במערכת. בדיקת קבצים מקומיים והשוואתם עם אלה הנמצאים במסד הנתונים המקוון. Rootkit Revealer פותח על ידי מארק רוסינוביץ' (Mark Russinovich) וברייס קוגסוול (Bryce Cogswell) בשנת 1996 והיה כחלק מאוסף הכלים לניהול ופתרון בעיות בסביבת חלונות Sysinternals. בדיקת חדירות דלת אחורית סורק פגיעות סוס טרויאני (תוכנה) Chkrootkit אתר האינטרנט הרשמי של RootkitRevealer (באנגלית) הסבר אודות Rootkit Revealer באתר מיקרוסופט (באנגלית) מחקר שנערך באמצעות הכלי (באנגלית) Mark Russinovich and Aaron Margosis: Introducing Windows Sysinternals Administrator's Reference, Channel 9 (באנגלית)
פטילה ארנה

פָּטילֶה ארנה (באנגלית: Partille Arena) היא ארנה (אולם ספורט) רב-תכליתית מקורה בגטבורג, שוודיה. הארנה ידועה בשל קבוצת הכדוריד IK Sävehof. בנובמבר 2012 החליטה מועצת העיר לבנות ארנה חדשה בעיר. בניית הארנה החלה ב-5 בדצמבר 2013. בקיץ 2016, השולמה בניית הארנה, והיא נפתחה ב-16 בספטמבר 2016. מאז, הארנה הפכה להיות המגרש הביתי של קבוצת הכדוריד IK Sävehof. המגרש הביתי הקודם של הקבוצה, פטילה-בוחאלן‏ ‏(בשוודית), נהרס באפריל 2017. הארנה כוללת שני אולמות, באולינג, חדר כושר ומסעדה גדולה. הארנה משמשת גם כאולם ספורט עבור בתי ספר בפטילה (אנ'). ב-3 באוגוסט 2019, היא אירחה את תחרות האירוויזיון למקהלות 2019. אתר האינטרנט הרשמי של פטילה ארנה (בשוודית) "Frågor och svar" (בשוודית). partillearena.se. נבדק ב-27 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Partille arena" (בשוודית). partille.se. נבדק ב-12 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) Partille Tidning. "Partillebohallen komplett riven" (בשוודית). partilletidning.se. אורכב מ-המקור ב-2018-12-19. נבדק ב-2017-04-16. "EBU - Eurovision Choir of the Year". www.ebu.ch. European Broadcasting Union. נבדק ב-8 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
ברנדון ג'ונס

ברנדון וויליאם ג'ונס (באנגלית: Brandon William Jones; נולד ב-7 במאי 1988) הוא שחקן, זמר ומפיק קולנוע אמריקאי. ג'ונס נולד בצפון קרוליינה כבן יחיד להוריו, במהלך התיכון היה ספורטאי פעיל, והיה חבר בנבחרות הפוטבול וההיאבקות. ב-2009 עבר ללוס אנג'לס על מנת לפתח קריירת משחק, באותה שנה הופיע בפרק של דרמת הנעורים 90210. ב-2010 הצטלם לקמפיין של אברקרומבי אנד פיץ', שיחק בפרק של "חוק וסדר: לוס אנג'לס" (סדרת בת של "חוק וסדר"), וגם החל לשחק במספר פרקים של שקר לי, ב-2011 שר בסינגל "Wanna be Known" של צמד המוזיקה האלקטרונית הגרמני "York". מ-2011 ועד 2012 שיחק במספר פרקים של CSI. בשנת 2013 שיחק לצדם של פארקר יאנג ולולה גלאודיני בסרט הטלוויזיה "רוצח הריאליטי" ברשת לייפטיים. מדיה וקבצים בנושא ברנדון ג'ונס בוויקישיתוף ברנדון ג'ונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברנדון ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
באומקוכן

באומקוכן (בגרמנית: Baumkuchen) היא סוג של עוגה חלולה גרמנית. העוגה, בנגזרותיה השונות, פופולרית ברחבי אירופה וכן נחשבת לחטיף ולקינוח ביפן. טבעות העוגה, המזכירות טבעות עצים הם המקור לשם העוגה בגרמנית, "באומקוכן" מילולית פירושה עוגת עץ. מקורותיה של עוגת הבאומקוכן נתונים במחלוקת. לפי תושבי מחוז בוואריה, העוגה נאפתה במחוזם עוד מהמאה ה-19. לפי מקור אחר, העוגה נגזרה מעוגת הקורטוש ההונגרית שהייתה בעברה עוגת חתונה. שף גרמני בשם מרקס רומפולט הדפיס ספר בישול ובו היה מתוכן לעוגה כבר בשנת 1581. רומפולט היה שף בהונגריה ובבוהמיה. בנוסף לאמור לעיל, העוגה הייתה מוכרת עוד בימי יוון העתיקה ורומא העתיקה. הרומאים שכבשו את השטח שהיום נחשב לגרמניה, הביאו עימם שיטה לאפיית עוגות על גבי בולי עץ מעל אש פתוחה. את שכבות הבאומקוכן מורחים על מוט עץ או ברזל ארוך, לאחר מכן מגלגלים את המוט מעל מקור חום, לרוב מדורת עצים. כל שכבה בעוגה חייבת להתקשות ורק לאחר מכן מצפים את המוט בשכבה נוספת ושוב חושפים את המוט המסתובב לחום. כאשר מוציאים את המוט ופורסים את העוגה ניתן להבחין בטבעות בהירות וביניהן טבעות בגוון זהוב המזכירות טבעות של עץ גדום. עוגת באומקוכן ממוצעת מורכבת מ-15 עד 20 טבעות של בצק. העוגה יכולה להגיע לממדים גדולים ומשקל נכבד בקלות: שפים המתמחים בהכנת העוגה יצרו עוגות עם 25 שכבות ובמשקל של יותר מ-50 קילוגרמים. האפייה על מוט מאפשרת לעוגה גם להגיע לגובה מרשים, עוגה ממוצעת מגיעה לגובה של כמטר שלם. מרכיבי העוגה הם חמאה, ביצים, סוכר, וניל, מלח וקמח. לעיתים נעשה שימוש גם באבקת אפייה, אך היא לא נחשבת למרכיב מסורתי בעוגה. היחס בין הקמח לחמאה לביצים הוא 1:1:2 (כלומר על 100 גרם של קמח מוסיפים לעוגה 100 גרם חמאה ו-200 גרם ביצים). ניתן לשנות את המתכון הישן ולהוסיף לעוגה אגוזים, דבש, מרציפן, נוגט וברנדי, לתבליל או למילוי העוגה. כמו כן, ניתן לצפות את העוגה בסוכר או בזיגוג שוקולד. ישנם מתכונים לעוגה לפיהם מצפים קודם את העוגה במרמלדה או בריבה ורק לאחר מכן בציפוי שוקולד. באומקוכן היא מהמאפים הפופולרים ביותר ביפן שם היא נקראת "באאמוקוהן" (ביפנית: バームクーヘン). הפופולריות של העוגה עלתה בשנים האחרונות ביפן מאחר שהיא משמשת כעוגת חתונות. העוגה נחשפה לראשונה לעם היפני על ידי הקונדיטור הגרמני קארל יוזף וילהלם יואכים. הוא נכח בעיר צ'ינגדאו בעת מלחמת העולם הראשונה, עת בריטניה ויפן פלשו לעיר. יואכים ואשתו נלקחו למעצר באוקינוואה. בשנת 1919 הוא אפה את העוגה והציג אותה ביריד גרמני בעיר הירושימה. לאחר המלחמה, החליט להשתקע ביפן. הצלחתו ממכירת העוגה איפשרה לו לעבור לעיר יוקוהמה ולפתוח בה מאפייה, אך היא נחרבה ברעידת האדמה והצונמי בקאנטו (1923), והוא העביר את עסקיו לעיר קובה, בה פעל עד לסוף מלחמת העולם השנייה. לאחר מספר שנים אשתו חזרה ליפן וסייעה לחברה יפנית לפתוח רשת של מאפיות תחת השם "יואכים", הרשת סייעה להפיץ את העוגה ברחבי יפן. מדיה וקבצים בנושא באומקוכן בוויקישיתוף מתכון להכנת העוגה מידע נוסף על העוגה ועל קבוצת יואכים
ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית

ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית (באנגלית: United States Senate Committee on the Judiciary) היא ועדה קבועה של הסנאט של ארצות הברית. הוועדה מונה עשרים ושניים סנאטורים שתפקידם לפקח על מחלקת המשפטים של ארצות הברית, לבחון מועמדים לתפקידים בממשלה הפדרלית של ארצות הברית ולסקור את חקיקות הקונגרס של ארצות הברית. הוועדה נוסדה ב-10 בדצמבר 1816 כאחת הוועדות הקבועות המקורית בסנאט של ארצות הברית. ועדת המשפט היא אחת הוועדות הוותיקות והמשפיעות ביותר בקונגרס. הסמכויות השיפוטיות הרחבות שהוענקו לה, הבטיחו את תפקודה כפורום העיקרי לדיון ציבורי בנושאים משפטיים וחברתיים. הוועדה אחראית גם לפיקוח על הפעילויות המרכזיות של הרשות המבצעת, והיא אחראית לשלבים הראשונים של תהליך אישור כל המועמדויות המשפטיות למערכת המשפט בארצות הברית. הפיקוח של ועדת המשפט על מחלקת המשפטים כולל את כל הסוכנויות תחת סמכות השיפוט של מחלקת המשפטים, כגון לשכת החקירות הפדרלית (FBI). כמו כן, הוועדה מוסיפה לפקח על המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית. הוועדה בוחנת מועמדים של נשיא ארצות הברית למשרות ותפקידים במחלקת המשפטים ובמשרד הלאומי למדיניות המלחמה בסמים (Office of National Drug Control Policy) וכן לתפקידים מסוימים במחלקת המסחר של ארצות הברית ובמחלקה לביטחון המולדת. היא גם אחראית על עריכת שימועים ובחינות מועמדים של הנשיא לבית המשפט העליון של ארצות הברית, לבתי המשפט לערעורים של ארצות הברית, לבתי המשפט המחוזיים בארצות הברית ולבית המשפט של ארצות הברית לסחר בינלאומי. הכללים הקבועים של הסנאט מעניקים סמכות שיפוט לוועדת המשפט בתחומים מסוימים, כגון בחינת הצעות תיקונים לחוקת ארצות הברית וחקיקות הקשורות לחוק הפלילי הפדרלי, לענייני זכויות האדם, הגירה, קניין רוחני, דיני הגבלים עסקיים ופרטיות באינטרנט. בהווה, בימי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית, עומד בראשות הוועדה הסנאטור הדמוקרטי דיק דרבין מאילינוי. מדיה וקבצים בנושא ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית (באנגלית) סקירה ודיווח על פעילות הוועדה, באתר הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) סמכות שיפוטית, באתר ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית (באנגלית) היסטוריה של הוועדה, באתר ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית (באנגלית) Guide to Senate Records: Chapter 13 Judiciary 1947-1968, באתר הארכיון הלאומי של ארצות הברית (באנגלית)
גלנהאוזן

גלנהאוזן (בגרמנית: Gelnhausen) היא עיר מחוז בדרום מזרח מדינת הסן, גרמניה. העיר ממוקמת מדרום להר פוגלסברג, בערך במחצית הדרך שבין פרנקפורט ופולדה. גלנהאוזן נוסדה בשנת 1170 על ידי פרידריך הראשון-ברברוסה, שאף התגורר בה תקופה מסוימת. לכן, גלנהאוזן מכונה עד היום, כמו ארבע ערים נוספות שבהם התגורר, "עירו של ברברוסה" (Barbarossastadt). המיקום להקמת העיר נבחר בהתאמה להצטלבות הדרכים שבין הדרך המלכותית (Via Regia) שקישרה בין פרנקפורט ולייפציג, ומספר דרכי מסחר חשובות. העיר הוקמה על בסיסן של שלוש שכונות עתיקות המקושרות ביניהן ברחובות ומוקפות חומה. לאחר ההקמה זכתה גלנהאוזן בהטבות מסחריות, כגון החובה על סוחרים שעברו בה, להציע בה את מרכולתם במשך מספר ימים לפני שימשיכו בדרכם. העיר הפכה למרכז מסחרי ואף עמדה בראש איגוד של 16 ערים נוספות באזור. מכרות של עפרות מתכת הממוקמים מדרום לעיר, מוזכרים בכתובים משנת 1400. תקופת השגשוג של העיר הייתה קצרה, כאשר בשנת 1326 היא שועבדה על ידי לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לטובת הדוכסות של הנאו. לאחר מלחמת שלושים השנים איבדה מחשיבותה. במאה ה-19 סופחה העיר לשטחה של פרוסיה וכתוצאה ממהלך הגידול הכלכלי בתקופה זו, הפכה למרכז תעשיית הגומי בגרמניה. בשנת 1974 איבדה גלנהאוזן את מעמדה כעיר מחוז אך מעמד זה הושב לה בשנת 2005. חיים יהודיים התקיימו בגלנהאוזן מאז המאה ה-13. בית הכנסת בעיר מוזכר לראשונה בשנת 1348. הוא נהרס ככל הנראה בסוף המאה ה-16 אך לא נמצאו שרידים ארכאולוגיים שלו. כשנה לאחר מכן בתקופת המוות השחור, התבצע פוגרום ביהודי העיר שבו נשרפו כולם. למרות זאת חזרו יהודים להתגורר בעיר, ובית ספר יהודי הוקם שוב בשנת 1352. בשנת 1356 מוכרז "רחוב היהודים" (Judengasse ) באזור שבו התגוררה הקהילה המקומית. גירוש נוסף של יהודי העיר התרחש בשנת 1576 אך הם חזרו להתגורר בעיר בשנת 1599. הדוכס פיליפ לודוויג השני מהנאו-מינצנברג, עודד התיישבות של יהודים באזור שבשליטתו על מנת לעודד ולקדם את חיי הכלכלה והמסחר. בית כנסת חדש הוקם ב-1601, ככל הנראה על שרידיו של בית הכנסת העתיק, במרכזה של העיר העתיקה. הוא נהרס ביחד עם כל העיר במהלך מלחמת שלושים השנים. בשנת 1650 הוקם שוב באותו המקום בית כנסת שנהרס גם הוא. בית הכנסת המודרני הוקם בשנת 1734 בסגנון הבארוק, והוא חודש והורחב בשנת 1834. הקהילה היהודית המשיכה להתקיים ולשגשג עד לשנת 1933 ועליית הנאצים לשלטון. המבנה שרד את פוגרום ליל הבדולח מכיוון שבתקופה זו נטשו כבר כל היהודים את העיר, והקהילה מכרה את המבנה בהתאם לחוקי נירנברג ביחד עם המבנים הצמודים אליו ששימשו כמקווה, בית ספר ובית מגורי הרב, והעיר הוכרזה כ"נקייה מיהודים". משנת 1986 משמש מבנה בית הכנסת כמרכז תרבות ומפגש עירוני. בית הקברות היהודי בעיר נמצא מחוץ לחומות העיר העתיקה. הוא פעל מסוף ימי הביניים ועד 1938. העיר גלנהאוזן ממוקמת על "דרך האגדות" התיירותית של גרמניה. בין השנים 2007 ועד 2013 היה המרכז הגאוגרפי של האיחוד האירופי ממוקם בשדה חיטה בפאתי העיר. בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה שכן בפאתי העיר מחנה צבאי גדול של צבא ארצות הברית אשר פונה בשנות ה-90. העיר מקושרת היטב מבחינה תחבורתית הן לרשת הכבישים הארצית המהירה והן באמצעות רכבת. ממערב לעיר ממוקם שדה תעופה קטן המיועד לתעופה קלה. בעיר שלושה מוזיאונים: להיסטוריה מקומית, לשעונים ולתעופה. ניתן לבקר בארמון הקיסרי ובמגדל המכשפות מהמאה ה-15. בעיר כנסייה פרוטסטנטית וכנסייה קתולית בתי ספר ועיתון מקומי. מדיה וקבצים בנושא גלנהאוזן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גלנהאוזן (בגרמנית) "גלנהאוזן", באתר JewishGen (באנגלית) גלנהאוזן (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית
תומיזם

תומיזם הוא אסכולה פילוסופית בנצרות הקתולית, שנוסחה על ידי תומאס אקווינס, תאולוג ונזיר דומיניקני הנחשב כפילוסוף הנוצרי החשוב ביותר בסוף תקופת פילוסופית ימי הביניים. לעיתים קרובות רעיון זה נקרא פרשנות תאולוגית של אריסטוטליזם. כל המושגים הבסיסיים של אקווינס השתקפו בעבודתו "סכום התאולוגיה". ראוי לומר כי מחשבות אלה אינן קנוניות של אמונה, אלא כלי מעשי להבנת רעיון זה בעזרת התבונה. לפי אסכולה זו מתקופת ימי הביניים, בכוחו של השכל האנושי לקלוט את ידיעת היקום בלי עזרת האמונה. היא מבוססת על חמש הוכחות לקיומו של האלוהים, ומשמשת בסיס לפילוסופיה של הכנסייה הקתולית. תלמידי אקווינס עיבדוה ומסרוה הלאה בעיקר במסגרת מסורת המסדר הדומיניקני. תומיזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דב רוזנברג

דב רוזנברג (נולד ב-1 בנובמבר 1946 ברומניה) הוא אמן בינלאומי בכיר בשחמט בהתכתבות, אלוף ישראל לשחמט בהתכתבות בשנת 1998 (אליפות מס' 40). בשנת 2005 היה המדורג הבכיר בישראל עם מד כושר של 2612. בשנת 2020 דורג במקום החמישי בעולם בקטגוריית Top Thinkers בפתרון בעיות טקטיות באתר צ'סבייס, דירוג שמקנה לו תואר של אלוף עולם. דב רוזנברג נולד ב-1 בנובמבר 1946 ברומניה. בנובמבר 1963 עלה לישראל עם משפחתו. בתחילת דרכו בישראל התגורר בקיבוץ גבע, שם למד עברית וזאת עד גיוסו למשמר הגבול. הוא המשיך בשירות קבע עד 1984 ולאחר מכן במשטרת ישראל עד 1996. השתחרר בדרגת ניצב משנה. לאחר שחרורו, עבד בתפקידים בכירים בעיריית נצרת עילית עד 2011. בתפקידו האחרון כיהן כראש מנהל העירוני. בין השנים 2010–2018 היה נציג ציבור (מעסיקים) בבית דין אזורי לעבודה בנצרת. בהשכלתו הוא בוגר תואר ראשון בהצטיינות במדע המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה. תושב בנימינה. שחקן מן המניין בליגה לאומית בקבוצת לסקר חיפה בין 1970–1973 מקום ראשון באליפות "הפועל" שח קייט נתניה 1994 שח זוגות אלוף איפ"א בשחמט 2004 (International Police Association) השתתף במשך שנים בקבוצת השחמט של משטרת ישראל בתחרויות של הליגה למקומות עבודה שנערכו מדי שנה באילת CZE-ISR 2003 BOARD 1, CZECH REPUBLIC – ISRAEL BOARD 1 FIN – ISR 2 BOARD 2, FINLAND ISRAEL BOARD 2, 2012 RUS – EUR 2012 BOARD 14, FRIENDLY MATH "RUSIA VS REST OF EUROPE" BOARD 14 אלי הוד, ספר המפקדים – מפקדי מרחבים, נפות ותחנות 1948–1990 עמ' 55, מחלקת היסטוריה, 1992 מרדכי אלקסלסי, פלוגה ז' ילקוט שירות עמ' 171 ועמ' 329, הוצאת "בכתב" עין השופט פלטיאל סגל, יהדות רומניה בתקומת ישראל, כרך ד' ביטחון עמ' 46 . "ש.י.ר" - שבט יהודי רומניה, 1997 מדיה וקבצים בנושא דב רוזנברג בוויקישיתוף דב רוזנברג, באתר צ'סגיימס (באנגלית) כרטיס השחקן של דב רוזנברג, באתר ICCF Chess Tactics Online, named Elad707, tactics.chessbase.com RankInfo, tactics.chessbase.com סיומים – לסיומים חודש אדר בעריכת הלל אלוני – רח' ברודצקי 24 ב', נתניה סיום מס' 222 עם שקוט הרוחות נערך משתה מסיכות גרנדיוזי בארמון השח... אנשי המשלחת היהודית ובראשם מרדכי (מחופש כדב רוזנברג...) מתעקשים להציג תחפושת אחידה. אך מי הוא, מי, ומתי? 1. ו8=מה+ (קל לראות שלנוכח ההופעה המיליטנטית האימתנית של אנשי -המן, תהא כל תחפושת אחרת בבחינת ,,המקדים את המאוחר", ובמיוחד : 1. ח8=מה+? מה:ח8 והחג הופך לחגא...) 1. – מ:ו8 (1. –מ:ח7?, אין נחפזים בסעודה: 2. מהו7+ מל6 3. מהו8+ מח7 4. מהו7+ ומחול-הורה סוער עד כלות הנשימה...) 2. ד8=מה+ (ביישוב הדעת: 2. ב8=מה+? צ:ב8 3. ד8-מה+ צ:ד8! והידיים ריקות) 2. –מה:ד8 3. ח8=מה+ (שינוי תחפושת הוא כאן כעצת -שטן: ח8=צ+? מה7 4. צ:ד8 5. ו6 צ:ב7) 3. –מה7 4. ו6+! מד7 5. מה:ד8+ מ:ד8 6. ו7 מה7 (ברגע האחרון הבחין המן בתכנתו המחוכמת של מרדכי, גם אם זה האחרון נותר כמעט ללא צאן-מרעית: 6. –צא6+? . מב2! (7. מ:ב1? אכילה מופרזת, כלעיל: 7. –צב6+, עם : מה7) 7.—צב6+ 8. מא1!, ומחול ,,עוגה-עוגה"...) 7. ו8=מה(צ). (היהודים הם עם מאורגן: גם סדר היציאה מן המסיבה אין לו דבר עם השרירותיות: 7. ב8=מה צ:ב8 8. ו8=מה+ צ:ו8, ומרדכי הופך טרף קל) 7.—מ:ו8 8. ב8=מה(צ)+ (מובן כי חילופי התחפושות בשלהי המשתה באים לבטא זלזול בצורר לאחר שהושם ללעג...) 8. –צ:ב-8, ולמרדכי חסינות דיפלומטית...
גבי פארן

גבי פארן (נולד ב-1948) כיהן כראש עיריית רמת השרון הראשון (וגם ראש המועצה המקומית האחרון שלה) בשנים 1998–2003. פארן הוא בן לניצולי השואה. במרץ 1978 השתתף במבצע ליטני, ופיקד על גדוד 906 בדרגת סגן-אלוף. בשנים 1983–1985 היה מפקד חטיבה 5. השתחרר בדרגת אלוף-משנה. כיהן כמנכ"ל עיריות אשדוד ורמת גן, וכן כמנכ"ל בחברת בנייה ובחברות ציבוריות אחרות. בבחירות 1998 נבחר לראש המועצה המקומית רמת השרון ובמהלך כהונתו (בשנת 2002) קיבלה רמת השרון מעמד של עיר ופארן היה לראש העירייה הראשון. ב-7 באוקטובר 2003 הורשע פארן במסגרת הסדר טיעון, בו הודה כי אנשי עסקים מימנו את ערעורו על תוצאות הבחירות ב-1998. נועם שרביט, ראש עיריית רמת השרון תובע את תושב העיר שהשווה אותו למנגלה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 5 באוגוסט 2003 בחירות לראשות העיר רמת השרון, אפריל 2003 צבי הראל, ראש העיר רמת השרון הורשע במרמה, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2003 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גילאן למייר

גילאן למייר (בצרפתית: Ghislain Lemaire; נולד ב-7 באוגוסט 1972) הוא ג'ודוקא עבר צרפתי אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג. למייר התחרה במשחקים האולימפיים באתונה 2004 וסיים במקום השביעי לאחר שהפסיד בשלב רבע הגמר למיכאל יורק הגרמני ובבית הניחומים לאריק זאבי הישראלי. למייר מחזיק בשתי מדליות מאליפויות העולם, מדליית כסף (2003) ומדליית ארד (1997). באליפויות אירופה הוא זכה בארבע מדליות, שתי מדליות כסף (1997 ו-2001) ושתי מדליות ארד (1996 ו-2004). במהלך הקריירה זכה למייר במדליות רבות בטורנירים מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים. גילאן למייר, באתר olympedia.org גילאן למייר, באתר איגוד הג'ודו העולמי גילאן למייר, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
ג'והי צ'אולה

ג'והי צ'אולה מהטה (באנגלית: Juhi Chawla Mehta; נולדה ב־13 בנובמבר 1967) היא שחקנית קולנוע ודוגמנית הודית, זוכת שני פרסי פילמפייר (האוסקר ההודי). צ'אולה נולדה בעיר אמבלה, בהריאנה שבהודו. היא התפרסמה עוד בגיל 17 כשזכתה בתואר "מיס הודו" (מלכת היופי של הודו) בשנת 1984. אחר כך הגיעה גם לתחרות "מיס יוניברס", שם זכתה בפרס על "התלבושת היפה ביותר". סרטה הראשון של צ'אולה היה בסרט "קאימאט סה קאיאמאט טאק" לצדו של אמיר ח'אן. סרט זה היה סיפור "רומיאו ויוליה" הודי מודרני בשנת 1986, אך הפריצה הגדולה שלה הייתה בסרט "אהבה, אהבה, אהבה", שוב לצד אמיר ח'אן. סרט זה היה סרט נעורים מצליח, שבמרכזו עמדו זוג אוהבים צעירים. כך החלה צ'אולה בקריירת משחק מצליחה עם סרטים כמו "swarg" (גן עדן), "ג'נטלמן", "יס בוס", "הכפיל", "קשר משפחתי" ועוד. צ'אולה שיחקה בסרטים רבים לצידם של השחקנים אמיר ח'אן ושאהרוח' ח'אן. היא השתתפה בלמעלה משמונים סרטים, ואף הקימה יחד עם שאהרוח' ח'אן חברת הפקה. מלבד זאת, היא זכתה במספר פרסים על משחקה, אחד על תפקיד ראשי ושלושה על דמויות משנה. צ'אולה נישאה לאיש העסקים ג'יי מהטה ב-1995 ולהם שני ילדים. אחיה בובי צ'אולה היה מנכ"ל של ארגון "Red Chillies" הוא סבל משבץ מוחי בשנת 2010 לאחר ארוחת ערב. שהה בתרדמת כארבע שנים, ולסבוף הוא נפטר ב-9 במרץ 2014. אחותה סוניה נפטרה ממחלת הסרטן ב-30 באוקטובר 2012. מדיה וקבצים בנושא ג'והי צ'אולה בוויקישיתוף ג'והי צ'אולה, ברשת החברתית פייסבוק ג'והי צ'אולה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'והי צ'אולה, ברשת החברתית אינסטגרם ג'והי צ'אולה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'והי צ'אולה, באתר AllMovie (באנגלית) ג'והי צ'אולה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'והי צ'אולה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
אלכס בנדרסקי

אלכס בנדרסקי (נולד בשנת 1975) הוא מתרגם ישראלי. אלכס בנדרסקי נולד בקישינב שבמולדובה. בן לאם מורה להיסטוריה ולאב מהנדס וממציא. סבו, יעקב מאירסון, היה ממייסדי התנועה הקומוניסטית בארץ ישראל ב-1919. לאחר מאבק ארוך לעלות לישראל מברית המועצות, במהלכו נפטר אביו, הותרה עליית משפחתו בשנת 1983. התגורר בראשון לציון ולמד בגימנסיה גן נחום. שירת בצה"ל שירות חובה מלא ומילואים במהלכו השתתף במבצע חומת מגן ובמבצעים אחרים. למד באוניברסיטת חיפה. בין השנים 2004–2008 היה מוצב באירופה מטעם מערכת הביטחון הישראלית. עובד כיום כמהנדס בדיקות תוכנה בחברה פיננסית. כתב שירה עוד בילדותו. תרגומיו התפרסמו בכתבי העת "עלי-שיח", "קשת" ועוד, ובמדורי תרבות של העיתונים היומיים. היה המתרגם הראשון שתרגם לעברית את הפואמה הראשונה של אלכסנדר פושקין, "רוסלאן ולודמילה", במלואה. תרגומיו לשיריהם של אנה אחמטובה ואלכסנדר פושקין התפרסמו בכתב העת "קשת". ידוע גם בתור האישיות האינטרנטית "אלכס מהכרמל" העוסק בעיקר בפרשנות בנושא רוסיה ואוקראינה באתר החדשות רוטר.נט, ובתרגומים של מאמרים וכתבות בנושא ישראל מהעיתונות הרוסית. מתגורר בחיפה ובסן דייגו. "רוסלאן ולודמילה" מאת אלכסנדר פושקין, הוצאה עצמית (2002) "הפודל הלבן וסיפורי כלבים אחרים, הוצאת הקיבוץ המאוחד (2005) פרס ראשון בתחרות הספרותית על שם ליס מילר (2002) פרס ראשון בתחרות הספרותית על שם ליס מילר (2003) רשימת הפרסומים של אלכס בנדרסקי, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של אלכס בנדרסקי, באתר "סימניה" נעמה הראל, שולחנות מרובעי רגליים הנעים ממקום למקום?, באתר הארץ, 14 במארס 2005 איליה ארנבורג, הגרמנים הפשיסטים לא צריכים לחיות, באתר הארץ, 1 במאי 2019 הפואמה רוסלאן ולודמילה במלואה בעברית ויצירות אחרות ולדימיר קורולנקו, השבויים, תרגום: אלכס בנדרסקי, עלי-שיח 57, 2007
שווייץ באירוויזיון למקהלות

שווייץ תשתתף באירוויזיון למקהלות החל מ-2019, כאשר תשלח את מקהלת "Cake O'Phonie" כנציגתה בתחרות. שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר האירוויזיון למקהלות
Take a Bow (שיר של מדונה)

"Take a Bow" (בעברית: "לְקוֹד קִדָּה") הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Bedtime Stories. השיר יצא לאור ב-6 בדצמבר 1994, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר, מאבריק רקורדס וסייר רקורדס. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והראשון במצעד שבקנדה. מבחינה מוזיקלית השיר הוא בלדת מיד-טמפו פופ אשר נכתבה והופקה על ידי מדונה עצמה והזמר והמפיק בייביפייס. לאור הצלחת השיר, הוא הופיע באלבומי האוסף שלה: Something to Remember,‏ GHV2 ו-Celebration. לאור התדמית הפרובוקטיבית אותה יצרה במהלך קידום אלבומה הקודם Erotica, החליטה מדונה כי באלבום הזה הכיוון המוזיקלי שלו יהיה אחר. השיר הזה הוא אחד מהשירים אשר מייצגים זאת. בנוסף לכך, רצתה מדונה לשתף פעולה עם בייביפייס לאחר שהתרשמה מהעבודה שלו עם אמנים אחרים. בייביפייס יצר את האקורדים, הקצב והמבנה של השיר בהשראתו מדונה כתבה את המילים של השיר. השיר הוקלט באולפני דה היט פקטורי בניו יורק סיטי עם תזמורת מלאה. זו הייתה הפעם הראשונה בה בייביפייס עבד על שיר שנעשו בו שימוש בכלי מיתר בלייב, זאת של ההצעה של מדונה לעשות זאת, כדי לתת לשיר אפקט של אופרה סינית או יפנית. מבחינה לירית השיר מדבר על אהבה נכזבת ופרידה מבן הזוג. השיר קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים אשר שיבחו את השיר ואת הפואטיות שלו. השיר זכה להצלחה בעולם, בין היתר בארצות הברית שם הגיע למקום הראשון (שם שהה במשך 7 שבועות) ונהיה לשיר ה-11 שלה לעשות זאת. בנוסף הגיע גם למקום הראשון בקנדה, והגיע לעשרת הראשונים בין היתר באיטליה, שווייץ וניו זילנד. בממלכה המאוחדת גם זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-16. הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי מייקל האוסמן וצולם ברונדה שבספרד. בקליפ נראית מדונה כאישה עצובה ומדוכאת לאחר שבן זוגה עזב אותה. הקליפ זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר" ואף זכה לפרשנויות וניתוחים בהקשרים קולנוע, דת ופמיניזם על ידי עיתונאים. על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו מדונה בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית ביחד עם בייבי פייס עצמו. לימים גם ביצעה אותו בסיבוב ההופעות "Rebel Heart Tour". מדיה וקבצים בנושא Take a Bow בוויקישיתוף מידע על היצירה "Take a Bow" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Take a Bow" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Take a Bow" באתר יוטיוב השיר במצעד הבילבורד הוט 100 השיר במצעד קנדה הוט 100 Madonna - GHV2 (Greatest Hits Volume 2), Discogs (באנגלית) Madonna - Something To Remember, Discogs (באנגלית) Madonna - Celebration, Discogs (באנגלית) www.hitparadeitalia.it Official Charts Company, www.officialcharts.com madonna, Madonna - Take A Bow, נבדק ב-2018-12-22 Provvedini, Claudia (March 15, 1995). "Vizi e virtù di Madonna dalla A alla Z". Corriere della Sera (in Italian): 32. "American single certifications – Madonna – Take a Bow" "Best-Selling Records of 1995". Billboard. January 20, 1996. p. 56. "The immaculate guide to 50 years of Madonna" Madonna: Her Singles sales & Chart History Updated (1982 - 2015)
עוגת גנואה

עוגת גנואה (באיטלקית: Pandolce) היא עוגת פירות המורכבת מצימוקים טריים ויבשים, דובדבנים, שקדים, קליפה מיובשת של תפוז או תמצית טעם תפוז, הנאפים בתוך תבליל של קמח, ביצים, חמאה וסוכר. אם כי העוגה נקראת בשם "עוגת גנואה" בעיקר בבריטניה, והמתכון לעוגה קיים שם עוד מהמאה ה-19, היא מתבססת על עוגה בשם "פנדולצ'ה", עוגה מהעיר ג'נובה מהמאה ה-16 שהוכנה לראשונה כעוגת חג המולד. שלא כמו עוגת הגנואה, עוגת הפנדולצ'ה המסורתית מכילה צנוברים בתור רכיב עיקרי ומבוססת על בצק שמרים, ועל כן לוקח לה מספר שעות לתפוח. העוגה המסורתית נקראת באיטלקית "פנדולצ'ה אלטו", וכן קיימת לה גרסה מודרנית יותר בה אופים את העוגה עם אבקת אפייה והיא נקראת "פנדולצ'ה באסו", היא מזכירה מאוד את עוגה הגנואה הבריטית אך בעל מרקם לח ופירורי יותר. רבים מבלבלים בין עוגת הגנואה לבין שתי עוגות דומות. הראשונה היא עוגת ז'נואז, שהיא עוגת ספוג רכה וקלה, והשנייה היא הפיין דה גנס (Pain de Gênes "לחם גנואה"), עוגת שקדים כבדה ודחוסה. מדיה וקבצים בנושא עוגת גנואה בוויקישיתוף