laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הר אלברטה

הר אלברטה (באנגלית: Mount Alberta) הוא הר הממוקם בסמוך לעמק נהר אתבסקה, בהרי הרוקי הקנדיים, בשטח הפארק הלאומי ג'ספר, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. גובהו של הר אלברטה 3,619 מטרים מעל פני הים, ההר הוא ההר השישי בגובהו בהרי הרוקי הקנדיים והרביעי בגובהו באלברטה, הוא מהווה חלק מרכס וינסטון צ'רצ'יל, והוא ממוקם 80 קילומטרים מדרום-מזרח לעיירה ג'ספר. שמו של ההר ניתן לו על ידי ג'י. נורמן קולי בשנת 1898, והוא נקרא על שם הנסיכה לואיז קרוליין אלברטה. הראשון שהגיע לתחתית ההר היה מגלה הארצות הגרמני יאן האבל (Jean Habel) בשנת 1901. צילומי הפסגה עוררו עניין רב בקרב מטפסי הרים. הראשונים שטיפסו על ההר, בשנת 1925, היו חברי המועדון האלפיני היפני: ס. האשימוטו (S. Hashimoto), ה. האטאנו (H. Hatano), ט. האיאקאווא (T. Hayakawa), י. מאקי (Y. Maki), י. מיטה (Y.Mita), נ. אוקאבה (N. Okabe), בליווי מורי הדרך הנס פורר (Hans Fuhrer), ה. קוהלר (H. Kohler) וג'י. וובר (J. Weber). המשלחת החלה את הטיפוס ב-21 ביולי 1925, והגיעו לאחר 16 שעות לפסגה בה תקעו גרזן קרח לציין את הגעתם. משלחת העלייה השנייה לפסגת ההר-משלחת אמריקאית שכללה את פרד איירס (Fred Ayers) וג'ון אוברלין (John Oberlin) מצאה את הגרזן (בלא ידית הגרזן שנשברה) בשנת 1948, 23 שנים לאחר מכן, והביאה אותו אל המועדון האלפיני האמריקאי בניו יורק.  ידית הגרזן נמצאה על ידי משלחת טיפוס יפנית בשנת 1969, והובאה לטוקיו. ידית הגרזן חוברה מחדש לגרזן שהובא לטוקיו, בשנת 1997. הגרזן מוצג כיום במוזיאון ג'ספר ילוהד (Jasper Yellowhead Museum). משלחת הטיפוס הקנדית הראשונה שהגיע לפסגת ההר עשתה זאת בשנת 1958. חברי המשלחת היו ניל בראון (Neil Brown), הנס גמוסר (Hans Gmoser), ליאו גרילמייר (Leo Grillmair), היינז קאהל (Heinz Kahl) וסארקה ספינקובה (Sarka Spinkova). *Chic Scott, Pushing the Limits: The Story of Canadian Mountaineering, PP 103 - 105 מדיה וקבצים בנושא הר אלברטה בוויקישיתוף הר אלברטה באתר peakbagger הר אלברטה באתר summitpost הר אלברטה באתר peakware תיאור הטיפוס על הר אלברטה, ותצלומי הטיפוס הר אלברטה, סרטון באתר יוטיוב - וידאו של טיפוס על הר אלברטה טיפוס על הר אלברטה באתר alpinist תצלומי הר אלברטה בחורף באתר climbing מידע גאוגרפי הר אלברטה באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית הרי אלברטה לפי גובהם באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית היסטוריית הטיפוס על ההר
רכס קוואניקה

רכס קוואניקה (באנגלית: Kwanika Range) הוא רכס הרים המהווה תת-רכס של רכסי סוואנל בהרי אומינקה בצפון פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. שיא גובהו של הרכס 899 מטרים מעל פני הים, שטחו של הרכס 320 קמ"ר, וגבולותיו הם נחל קוואניקה, נהר קלאוולי ונהר ניישן. בשנת 1930 נקרא הרכס רשמית בשם "הרי קוואניקה" (Kwanika Mountains), ב-2 ביוני 1950 שונה שם הרכס לשמו הנוכחי - "רכסי קוואניקה". שמו המקורי של הרכס בקרב שבטי האומות הראשונות היה "נאגהא טי". רכס קוואניקה באתר ממשלת קולומביה הבריטית תצלום לוויין ומידע גאוגרפי מזג אוויר עדכני עבור רכס קוואניקה תחזית מזג אוויר עדכנית עבור רכס קוואניקה סטטיסטיקות מזג אוויר עבור רכס קוואניקה מידע גאוגרפי מידע גאוגרפי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית ההיסטוריה של שם הרכס
אליפות העולם בשחמט 1981

אליפות העולם בשחמט 1981 הייתה תחרות לקביעת אלוף העולם בשחמט, שאורגנה על ידי פיד"ה. השלב הסופי בו נפגשו אלוף העולם אנטולי קרפוב וויקטור קורצ'נוי נערך בין 1 באוקטובר לבין 19 בנובמבר 1981 והסתיים בניצחון של אנטולי קרפוב בהתאם למתכונת שאושרה על ידי פיד"ה האליפות התקיימה במספר שלבים. בשלב הראשון התקיימו תחרויות אזוריות. בסיום שלב זה התקיימו 2 תחרויות בין-אזוריות עם 20 משתתפים כל אחד. השישה הראשונים העפילו (3 מכל תחרות) לשלב השלישי שנערך בשיטת פלייאוף. לשחמטאים אלו הצטרפו בוריס ספסקי וויקטור קורצ'נוי. הדו-קרב התקיים במהלך 1 באוקטובר - 19 בנובמבר 1981 במראנו. קרפוב, שניצח 6 פעמים הוכרז כמנצח. לא הייתה הגבלה על מספר המשחקים. מדיה וקבצים בנושא אליפות העולם בשחמט 1981 בוויקישיתוף משחקי הדו-קרב, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
היהודים הקבצנים

היהודים הקבצנים (בגרמנית: Betteljuden) היה כינויה של האוכלוסייה היהודית נטולת-המעמד בארצות גרמניה במאות ה-17 וה-18. ליהודים בארצות גרמניה, היה מעמד רשמי של יהודי חסות. במהלך המאה ה-17. בעקבות מרד חמלניצקי וגזירות ת"ח-ת"ט, נעו מערבה פליטים רבים מיהודי פולין וחלקם הגיע לארצות גרמניה. נוספו עליהם יהודים מקומיים, שהתרוששו במהלך מלחמת שלושים השנים ולא יכלו עוד לעמוד בתשלום דמי החסות. בהיעדר רשות ישיבה בעיר קבועה כלשהי, נאלצו יהודים אלו לנדוד עם משפחותיהם ומטלטליהם בין ערי גרמניה, ולכן דבק בהם התואר "היהודים הקבצנים" או הקבצנים הנודדים. מטבע הדברים אין רישום מסודר של יהודים אלו בפנקסי הקהילות והם לא נכללו במפקדי אוכלוסין רשמיים, אך קיימת הערכה שלפיה מנו בין 10,000 ל-15,000 נפשות בראשית המאה ה-18, כ-10 אחוזים מיהודי הרייך הראשון כולו. בערים הגדולות היו מקומות שבהם עלה מנין היהודים הנודדים על מנינם של יהודי החסות. דניאל פרנקל ותמר אברהם (עורכים), פנקס הקהילות: גרמניה, כרך רביעי: צפון מערב גרמניה, חלק I, ירושלים: הוצאת יד ושם, תשס"ז. מבוא, עמ' 19-21. Christian Kieslinger, Hofjuden - Landjuden - Betteljuden: Jüdisches Leben in der Frühen Neuzeit. (בגרמנית) Betteljuden במילון המונחים של אתר שטעטל וירטואלי (באנגלית)
בר אוגר מצוי

בר אוגר מצוי, בר אוגר נודד או אוגר אפור ננסי (שם מדעי: Cricetulus migratorius) הוא מין של מכרסם במשפחת האוגריים. תפוצתו כוללת את מזרח אירופה, המזרח התיכון, רוסיה, מרכז אסיה, מונגוליה ומערב סין. לבר האוגר פרווה אפורה, מבנה גלילי ואורך גופו נע בין 8.5 ל-12 סנטימטרים. איגוד השימור העולמי מגדיר את מצב שימור המין "ללא חשש". זהו הקטן בבני משפחת האוגריים, והיחיד מבני המשפחה המצוי בטבע בישראל. לבר האוגר אורך כולל של עד 16 סנטימטרים, כאשר רבע מאורכו מהווה לרוב זנבו הפרוותי. משקלו נע בין 31 ל-58 גרם. פרוותו נעה בין צבע אפור לחום בהיר, והיא צפופה ועדינה. לאורך הגב נמתח פס שחור. לבר האוגר כיסי אגירה בלחייו, בשעת האכילה אוגר מזון בכיסים אלו, ופורק אותו מאוחר יותר במחילתו באמצעות לחיצה ברגליו הקדמיות על הכיסים. בר האוגר נפוץ בחלקים של מזרח אירופה ואסיה, כולל אפגניסטן, ארמניה, בולגריה, סין, איראן, עיראק, ישראל, ירדן, קזחסטן, לבנון, מולדובה, מונגוליה, פקיסטן, רומניה, רוסיה, טורקיה, אוקראינה. בעבר אותרו פרטים ביוון, אך לא התקבל דיווח על הימצאות המין במדינה זו מאז 1970. לרוב מצוי בגבהים של מעל ל-3,300 מטר מעל פני הים. בר האוגר נמצא לרוב בערבות עשב ואזורי ספר המדבר, אך התפשט לתוך אדמות מעובדות, גנים, ולעיתים אף מתגורר בתוך בניינים. בישראל, נחשב לנדיר למדי ברוב חלקי הארץ, וניתן למצוא אוכלוסיות גדולות ויציבות רק במקומות בודדים, בחורשות אלונים עתיקים במורדות החרמון ובמרום גולן. בר האוגר פעיל בשעות בין הערביים ובלילה, אולם באקלים קריר פעיל גם בשעות היום. אורח חייו הוא יחידאי. הוא נוהג לחפור מחילות מורכבות, בהן מעברים צדדים, חדרים לאחסון מזון ולשיכון גורים. הוא ניזון בעיקר משורשים, חלקים ירוקים של צמחים, זרעים, וחרקים. בר האוגר לא ישן שנת חורף, אך הרבייה מתרחשת בעיקר בקיץ, כאשר בהמלטה ממוצעת נולדים שישה- שבעה גורים והנקבה מסוגלת להמליט עד שלוש פעמים בשנה. ההיריון נמשך בין 16 ל-19 יום. תוחלת חיים המקסימלית בשבי היא חמש שנים. מדיה וקבצים בנושא בר אוגר מצוי בוויקישיתוף בר אוגר מצוי, באתר ITIS (באנגלית) בר אוגר מצוי, באתר NCBI (באנגלית) בר אוגר מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בר אוגר מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בר אוגר מצוי, באתר GBIF (באנגלית) בר אוגר מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 7, משרד הביטחון, 1983 אבי ארבל, המדריך השלם ליונקי ארץ ישראל, מפה, 2008
Golden Brown

Golden Brown (בעברית:"חום-זהוב") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית The Stranglers (החונקים). השיר יצא בדצמבר 1981 בארצות הברית ובינואר 1982 בבריטניה בחברת Liberty Records. זהו הסינגל השני שיצא מתוך אלבום הלהקה השישי "La folie". השיר הגיע למקום השני במצעד הבריטי, המקום הגבוה ביותר במצעד אליו הגיע שיר של הלהקה. ב-2014 דירג מגזין המוזיקה NME את השיר במקום ה-488 מתוך 500 השירים הגדולים בכל הזמנים. תחנת הרדיו BBC רדיו 2 שנחשבה לתחנה שמרנית יחסית מבחינה מוזיקלית, ושידרה בעיקר מוזיקת אמצע הדרך, בחרה בשיר זה לשיר השבוע שלה, בצעד מפתיע מאחר שהלהקה הייתה שנויה במחלוקת. כנגד השיר נטען כי במילותיו יש רמז להרואין. בספרו "הסטרנגלרז: שיר אחר שיר" משנת 2001, טען יו קורנוול סולן הלהקה, כי לשיר יש שתי משמעויות: האחת, השיר עוסק בנערה, והשנייה, השיר שעוסק בהרואין. הוא ציין כי "שניהם מספקים לי עונג והנאה". הנערה הייתה חברתו הים תיכונית של קורנוול בזמנו, שהייתה בעלת עור חום זהוב. השיר בוצע בסרט סנאץ' שיצא בשנת 2000, ונכלל באלבום של פסקול הסרט. במשאל מאזינים לבחירת השיר הטוב ביותר מתוך השירים שהגיעו למקום השני במצעד הפזמונים בבריטניה שנערך ב-2012, הגיע "Golden Brown" למקום החמישי. מידע על היצירה "Golden Brown" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Golden Brown" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Golden Brown" באתר AllMusic מידע על היצירה "Golden Brown" באתר Discogs גרסאות נוספות ל"Golden Brown" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Golden Brown" באתר יוטיוב Golden Brown, בביצוע the Stranglers, סרטון באתר יוטיוב (הודיאו המקורי של השיר) עמי פרידמן, הלהקה שגדלנו עליה בדרך לישראל: 20 דברים שלא ידעתם על הסטרנגלרס, באתר ynet, 6 בספטמבר 2016 Golden Brown, באתר www.songfacts.com Original Soundtrack snatch, באתר allmusic Vienna tops 'number two' poll, באתר bbc‏, 1 בינואר 2013
היקארו נקמורה

היקארו נקמורה (באנגלית: Hikaru Nakamura; נולד ב-9 בדצמבר 1987) הוא שחמטאי אמריקאי-יפני בדרגת רב-אמן. זכה חמש פעמים באליפות ארצות הברית בשחמט. יצג את ארצות הברית חמש פעמים באולימפיאדת השחמט, בהן זכה יחד עם קבוצתו במדליית זהב ושתי מדליות ארד. כמו כן, בשנת 2011 זכה בתחרות העל טאטא סטיל. באוקטובר 2015 הגיע לדירוג השיא שלו, שני בעולם. נכון ל-13 באוגוסט 2020, מדורג במקום השני בעולם בשיטת הבליץ (משחק שחמט). היקארו נקמורה נולד באוסקה, יפן לאב ממוצא יפני ואם ממוצא אמריקאי, וכשהיה בן שנתיים עברה משפחתו להתגורר בארצות הברית. בשנת 1990 התגרשו הוריו. נקמורה החל לשחק שחמט טרם היותו בן חמש. אביו החורג, אמן שחמט בעצמו, היה זה שאימן אותו. בגיל עשר זכה נקמורה בתואר "אמן" מאיגוד השחמט של ארצות הברית, ובכך הפך לשחמטאי הצעיר ביותר שהוענקה לו דרגה זו (נקמורה החזיק בשיא הזה עד שנת 2008). נקמורה גם היה לשחמטאי האמריקאי הצעיר ביותר המחזיק בתואר רב-אמן אותו קיבל בגיל 15 ו-79 ימים (שבר את שיאו של בובי פישר בשלושה חודשים). שיאו נשבר על ידי פביאנו קרואנה. בשנת 1999 הוא השתתף באליפות העולם בשחמט עד גיל 12 וסיים במקום ה-13. בגביע העולם בשחמט בשנת 2015 הוא הודח ברבע הגמר, ב-2017 הודח בסיבוב השלישי וב-2019 הודח בסיבוב השני. בשנת 2016 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השביעי. בשנת 2024 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השני. תחרות העל בבילבאו בשנים: 2011, 2016 תחרות העל בביל 2012 תחרות העל בלונדון 2012 תחרות העל טאטא סטיל 2013 תחרות העל בציריך: 2014, 2016 גביע סינקפילד בשנים: 2014, 2016, 2017 תחרות העל בבאקו 2014 תחרות העל בנורווגיה 2015 גביע העולם בשחמט: 2015, 2017, 2019 תחרות המועמדים: 2016, 2022 2024 בין השנים 2000 ל-2016 השתתף היקארו נקמורה ב-7 אולימפיאדות שחמט: מדיה וקבצים בנושא היקארו נקמורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של היקארו נקמורה (באנגלית) היקארו נקמורה, ברשת החברתית פייסבוק היקארו נקמורה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) היקארו נקמורה, ברשת החברתית אינסטגרם היקארו נקמורה, סרטונים בערוץ היוטיוב היקארו נקמורה, ערוץ באתר Twitch.tv היקארו נקמורה, באתר צ'סגיימס (באנגלית) היקארו נקמורה, באתר פיד"ה (באנגלית) Nakamura, Hikaru - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית) http://chess-results.com/tnr368908.aspx?lan=1&art=20&fed=USA&flag=30
אליעזר לדרמן

אליעזר לדרמן (נולד ב-1946) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב. כיהן בעבר כפרופסור מן המניין וכדקאן הפקולטה (2000-1995). נולד בברית המועצות (כיום קזחסטן) בשנת 1946. ב-1949 עלה לישראל. שירת בצה"ל בין השנים 1964–1966. השלים תואר ראשון בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, בהצטיינות. לאחר מכן הצטרף למסלול הישיר לדוקטורט במשפטים באוניברסיטה העברית, אותו השלים בשנת 1978. את מחקר הפוסט דוקטורט עשה באוניברסיטת מישיגן. ב-1976 הצטרף כחבר סגל לפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. בתחילה כיהן כמרצה, מרצה בכיר ופרופסור חבר. בשנת 1996, לאחר מותו של הדקאן המכהן אריאל רוזן-צבי, החל לכהן כדקאן הפקולטה למשפטים עד לשנת 2000. ב-2001 קודם לדרגת פרופסור מן המניין. תחום מחקרו העיקרי הוא תחום המשפט הפלילי. הוא מרצה וחוקר בתחומים רבים: משפט פלילי, ההליך הפלילי, המשפט הישראלי ומוסדות החוק הישראלים, אחריות תאגידית וניהולית, הגנות פליליות ודיני מידע ומחשבים. בנוסף, מרצה במכון להשתלמות שופטים בתחומי המשפט הפלילי, עבירות צווארון לבן ועוד. כיהן בעבר כמרצה בקורסים לפרקליטים צבאיים ולקצינים בכירים בגופי אכיפת החוק של ישראל. כיהן, בין היתר, כחבר בסנאט אוניברסיטת תל אביב וכנשיא בית הדין לערעורים של סטודנטים לנושאים משמעתיים. קורות חייו, באתר אוניברסיטת תל אביב
Vox (ערוץ טלוויזיה נורווגי)

Vox הוא ערוץ טלוויזיה הנמצא בבעלות האחים וורנר דיסקברי (אנ'). משרדי הערוץ נמצאים בלונדון, אולם הערוץ מיועד לקהל הצופים בנורווגיה. הערוץ התאום של Vox הוא TVNorge. התוכניות המשודרות בערוץ מיועדות לקהל הצופים המבוגר בגילאי 30+. בערוץ משודרות תוכניות פשע, אירוח, הומור וסרטים. בשנת 2020 שיעור הצפייה של הערוץ היה 2.4%. בשבועות שקדמו להשקת ערוץ Vox, ב-TVNorge הסתכנו בסכסוך משפטי עם ערוץ הטלוויזיה הגרמני Vox Television GmbH שבבעלות RTL, בשל מחלוקות בעניין השם. זאת משום שחשבו כי ייתכן ויתבלבלו בין שני הערוצים. ב-20 בינואר 2012 פורסם כי ב-Vox יוכלו לשמור על שם הערוץ החדש, כיוון שבית המשפט קבע כי השימוש בשם המיועד לקהל הנורווגי לא יכול לפגוע בערוץ הגרמני, כיוון שהם מיועדים לשידור במדינות שונות. Vox היה זמין בשידורי כל חברות הטלוויזיה המובילות בנורווגיה: Riks-TV, Get, Canal Digital ו-Altibox החל מהשקתו. התוכנית הראשונה ששודרה ב-23 בינואר 2012 בשעה 20:00 בערב, הייתה הסרט "הסיפור המדהים של בנג'מין באטן". TV3 NRK1 NRK2 Viasat 4 אתר האינטרנט הרשמי של Vox Hansen, Christian. "TVNorge lanserer TV-kanal for voksne". Nettavisen (בנורווגית). נבדק ב-2018-03-02. Market shares Norweigian TV channels, media norway "TVNorge risikerer søksmål fra tysk TV-kanal". Aftenposten (בנורווגית ספרותית). נבדק ב-2018-03-02. Dplay, www.dplay.no (בנורווגית)
סטירה עות'מאנית

סטירה עות'מאנית (בטורקית: osmanlı tokadı) הוא מונח מתחום אמנויות הלחימה המתאר מכת כף יד קטלנית. את המכה היו מתרגלים בצבא העות'מאני, כדי שלחיילים העות'מאנים תהיה דרך להילחם גם ללא כלי נשק. על רקע חילוקי דעות בין טורקיה ובין ארצות הברית לגבי היחס הנאות למובלעת הכורדית בסוריה, טען נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן שארצות הברית לא חוותה סטירה עות'מאנית. "ארצות הברית לא חוותה סטירה עות'מאנית" Osmanlı tokadı hakkında ilk kez duyacağınız bilgiler (בטורקית) Sultan Erdoğan îi arată lui Trump palma otomană (osmanlı tokadı) (ברומנית)
נבו הוצאה לאור

נבו הוצאה לאור בע"מ המוכרת בשם המקוצר "נבו" היא חברה ישראלית פרטית העוסקת בהוצאה לאור של ספרות משפטית ובהפעלת אתר אינטרנט בעל אותו שם המכיל מאגר מידע משפטי. החברה היא בבעלות אלי נבו ומרכזה בשריגים. "נבו" עוסקת בהוצאה לאור של ספרי משפט, ועם הכותבים המפרסמים בה נמנים חוקרים ושופטים בולטים, ביניהם: אהרן ברק, יצחק זמיר, יצחק אנגלרד, אליעזר ריבלין, דניאל פרידמן, נילי כהן, גבריאלה שלו, אורי גורן, מרדכי קרמניצר, יוסף גרוס, רון שפירא, אסף פוזנר, יצחק עמית, דורון מנשה, אלכס שטיין, עופר גרוסקופף, דיויד גילה, דוד האן, אוריאל פרוקצ'יה, ש"ז פלר, מיגל דויטש, יהושע ויסמן, ברוך ברכה, אביגדור קלגסבלד, דוד גליקסברג, אמנון כרמי, בועז סנג'רו, מיכאל קורינאלדי, שמואל שילה, חיים כהן. אתר האינטרנט "נבו" הוא מאגר מידע משפטי בישראל שמספק: מאגר של יותר מחמישה מיליון פסקי דין והחלטות של בתי משפט בישראל, מראשית ימי המדינה ועד ימינו. מאגר חקיקה, הכולל נוסח עדכני של כל חוקי מדינת ישראל וחקיקת משנה שהותקנה מכוחם, וכן כל פרסומי "רשומות", מראשית ימי המדינה ועד ימינו. מאגר ספרות משפטית, ובו הטקסט המלא של עשרות ספרי משפט ושל כתבי עת משפטיים, בהם "משפטים", "עיוני משפט", "משפט וממשל" ורבים אחרים. מאגר כתבי טענות שהוגשו לבתי המשפט בישראל. מאגר חוזרים של רשויות ממשלתיות, ובו חוזרים של משרדי הממשלה, רשות המיסים בישראל, רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון ועוד. מחשבונים לשימושם של עורכי דין, כגון מחשבון מס שבח מקרקעין ומחשבון ריבית והצמדה לפי חוק. טפסים ממשלתיים וטפסים משפטיים שונים, לנוחות מי שנדרש למלא טפסים אלה. ענישה: מידע סטטיסטי על העונשים שנגזרו בגין כל עבירה. מלוא שירותיו של אתר האינטרנט פתוחים למנויים בלבד, אך חלק משירותיו פתוחים לציבור ללא תשלום. האתר מפיץ ללא תשלום שני ניוזלטר יומיים, האחד שבו סקירה של חידושי חקיקה (חוקים, תקנות, הצעות חוק ופרוטוקולים של ועדות הכנסת), והאחר שבו תקצירים של פסקי דין נבחרים מכל בתי המשפט בישראל. בנוסף, האתר כולל רשימה של "כללי האזכור האחיד בכתיבה המשפטית". אתר האינטרנט הרשמי של נבו הוצאה לאור עידו באום, מאגר נתונים חדש ממפה הענישה בישראל: 8 חודשי מאסר על שוחד; 3 שנים ו-3 חודשים על הריגת אדם בכביש, באתר TheMarker‏, 2 באוגוסט 2009 "כללי האזכור האחיד בכתיבה המשפטית" באתר נבו
סר

סֵר (מאנגלית: Sir) הוא תואר כבוד בריטי שבעבר היה משויך לאבירוּת בלבד. גם כיום הצורה הנכונה להתייחסות לאביר היא שימוש בקידומת "סר". המילה היא גלגול של המילה הלטינית Senior (אדם מבוגר), שהפכה בצרפתית ל-Sieur (אדון) ותורגמה לאנגלית עתיקה כ-Sire. האופן הנכון לשימוש בתואר הוא הצמדתו לפני שם פרטי או לפני שם מלא, ולא לשם המשפחה. התואר ניתן לרוב למצטיינים בנתיני הממלכה המאוחדת (אנגליה, סקוטלנד, ויילס, צפון אירלנד), ואף לנתיני הקולוניות הבריטיות שהפכו למדינות בעצמן (קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד) שעד ימינו שלטונן בצורה פורמלית עוד כפוף למונרכיה הבריטית. בתקופה המודרנית מיוחס התואר, ללא ציון שמו של האדם, לאנשים בדרגה גבוהה יותר או ממעמד גבוה יותר (כמו מחנכים ומצביאים), בפיהם של ילדים כלפי אנשים מבוגרים יותר, כצורה הנאותה שבה אמור לפנות מוכר ללקוח, בפניות רשמיות (Dear Sir וכדומה), או בעת פנייה אל אדם זר. לפני כן שימשה המילה גברים בעלי מעמד שווה שכינו אחד את השני "סר" מתוך נימוס. המילה המקבילה לסר אצל נשים היא מאדאם (Madam) או מא'אם (ma'am). במקרה שמדובר באישה לא נשואה או בבחורה צעירה, היה נהוג בעיקר בעבר ופחות בשנות האלפיים, השימוש בתואר מיס (Miss). בעבר היה נהוג בעברית לתואר זה התשמו"ץ (תרגום שומר משמעות וצליל) שַׂר, לדוגמה, השר משה מונטיפיורי. הגרסה ליידי (Lady) היא לרעייתו של סר שנמשח על ידי מסדר האימפריה הבריטית, או לרעייתו של ברון. הגרסה דיים (Dame) היא לאבירה שנמשחה בעצמה על ידי מסדר האימפריה הבריטית, או לברונית (שלא מתוקף נישואיה בלבד). ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חנה הראל

חנה הראל (27 בספטמבר 1923 - 31 בדצמבר 2021) הייתה מורה ומחנכת ישראלית. הקימה וניהלה את היחידה לחינוך לחיי משפחה וחינוך מיני במשרד החינוך והתרבות. חנה הראל (לפושניאן) נולדה בתל אביב, אליה הגיעו הוריה מבֵּסָרַבְּיָה בעלייה השלישית, בעקבות פרעות ופוגרומים שנעשו בקהילה היהודית שבקישינב. כ-20 שנים לאחר מכן, משפחותיהם של הוריה ניספו בשואה. לאביהָ הייתה חנות ובית מלאכה לתיקון עטים נובעים בשם "הנובע", סמוך לבית פרומין בירושלים, בתקופה שהכנסת שכנה שם. רבים מהשרים וחברי הכנסת פקדו את החנות כדי לרכוש או לתקן בה עטים נובעים. למדה בבית הספר "לדוגמה" ולאחר מכן סיימה את לימודי התיכון וסמינר למורות במכללת לוינסקי לחינוך. המכללה נקראה בשם "בית המדרש למורות ביפו (מוסד חובבי ציון) לזכר א. ל. לוינסקי", ונודעה בשם "סמינר לוינסקי". שם בסמינר, המורה שלה לוין קיפניס המליץ לה לשנות את שם משפחתה ל"לפידות" במקום "לפושניאן". יצאה ל"הכשרה" בקיבוץ גבת, בקיבוץ גבת הייתה מדריכה של תנועת הנוער מחנות העולים והדריכה את "חבורת הנוער" טרם התגייסותם לפלמ"ח. בין חניכיה היה פילון פרידמן, שנפל בקרב בכיבוש מצודת כ"ח. הייתה ממקימי קיבוץ חמדיה ב-1942. עברה לקיבוץ מעוז חיים ובשנת 1946 נישאה למנשה הראל, שם עסקה בהוראה, והייתה המורה של ילדי הקיבוץ. בעקבות הפילוג בתנועה הקיבוצית, עברה לקיבוץ גשר הזיו, ובשנת 1952 עברה עם משפחתה לקיבוץ רמת רחל. גם שם המשיכה בהוראה, והעמידה דורות של תלמידים. סיימה תואר ראשון ושני בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים. בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הצטרפה למזכירות הפדגוגית של משרד החינוך, ופיתחה את תחום החינוך החברתי. החינוך המיני עלה לתודעה בתקופתו של יגאל אלון כשר החינוך, הוא הטיל על חנה הראל להקים את "היחידה לחינוך מיני ולחינוך לחיי משפחה" במשרד החינוך. עם כניסתו של אהרן ידלין לתפקיד שר החינוך, בתקופה שאליעזר שמואלי היה מנכ"ל המשרד, החינוך המיני נעשה ממוסד יותר, ונכנס לתוכנית הלימודים. הראל הכינה, כתבה וערכה תוכניות לימוד מהגיל הרך ועד לגיל ההתגברות, תוך כדי יצירת הקשר בין החינוך המיני והחינוך לחיי משפחה. היא ערכה כנסים, סדנאות וימי עיון בנושא החינוך המיני בשיתוף ד"ר רות וסטהיימר. חנה הראל ניהלה את היחידה, ופיתחה תוכניות לימוד עד ליציאתה לגמלאות ב-1988. בשנים 1961–1963 לימדה בישיבה דפלטבוש בניו יורק, במסגרת "תוכנית חילופי מורים". בשנת שבתון ב-1971 לימדה ב-Jewish Free School, בלונדון. חנה הייתה נשואה במשך 68 שנים למנשה הראל פרופסור לגאוגרפיה וחתן פרס ישראל לחקר ידע ארץ ישראל, עד שנפטר. לזוג שני בנים ובת. התגוררה ברמת מוצא. נפטרה ב-31 בדצמבר 2021, כ"ז בטבת תשפ"ב, ונקברה לצד בעלה בחלקת יקירי ירושלים שבהר המנוחות. תוכניות לימודים - חינוך לחיי משפחה וחינוך מיני בגן הילדים ובכיתות א'-ד' (מדריך למורה), הוצאת משרד החינוך תוכניות החינוך לחיי משפחה והחינוך המיני בבתי הספר הממלכתיים, הוצאת משרד החינוך לקראת התבגרות חלקים א' ב', הוצאת עם עובד מדריך דידקטי לאמצעי לימוד בחינוך לחיי משפחה ובחינוך מיני, הוצאת משרד החינוך מניסיונם של מחנכים - המתירנות, המרד והטאבו של המין (מדריך למורה), הוצאת משרד החינוך עופר אדרת, חנה הראל לימדה את המורים "להשתחרר ממעצורים" ביחס למין, באתר הארץ, 16 בינואר 2022 חנה הראל (1923-2021), דף שער בספרייה הלאומית דילמת המפקד פילון חינוך לחיי משפחה וחינוך מיני, הספרייה הלאומית של ישראל פרופ' מנשה הראל, באתר פרס ישראל
מיכאל שולטה

מיכאל שוּלְטֶה (בגרמנית: Michael Schulte; נולד ב-30 באפריל 1990) הוא זמר גרמני אשר נבחר לייצג את גרמניה באירוויזיון 2018 עם השיר "You Let Me Walk Alone". מיכאל שולטה נולד ב-1990 בדולרופ (Dollerup) שבגרמניה (אז מערב גרמניה). אחרי הלימודים שירת בשירות הלאומי הגרמני. ב-2008 פרסם בערוץ היוטיוב שלו גרסאות כיסוי לשירים מוכרים. בעקבות החשיפה בערוץ הוחתם על ידי Weinstein Media, חברה לניהול אמנים. ב-2011 התמודד בעונה הראשונה של "The Voice" הגרמני וסיים במקום השלישי. הוא חתם לאחר מכן בחברת התקליטים העצמאית Edel AG, והוציא את אלבום הבכורה שלו, Wide Awake, ב-2012. הסינגל הראשון מתוכו, "Carry Me Home", הגיע למקום השמיני במצעד הגרמני. האלבום עצמו לא זכה להצלחה מסחרית. בקדם האירוויזיון של שנת 2018 הצליח לגבור בין היתר על הזמרת Ivy Quainoo, אשר לה הפסיד את הזכייה ב-The Voice ב-2011. ב-12 במאי 2018 הופיע שולטה במופע הגמר של האירוויזיון, ובסיומו דורג במקום הרביעי. מדיה וקבצים בנושא מיכאל שולטה בוויקישיתוף מיכאל שולטה, ברשת החברתית פייסבוק מיכאל שולטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מיכאל שולטה, ברשת החברתית אינסטגרם מיכאל שולטה, ברשת החברתית טיקטוק מיכאל שולטה, סרטונים בערוץ היוטיוב מיכאל שולטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיכאל שולטה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מיכאל שולטה, באתר ספוטיפיי מיכאל שולטה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מיכאל שולטה, באתר Last.fm (באנגלית) מיכאל שולטה, באתר AllMusic (באנגלית) מיכאל שולטה, באתר MusicBrainz (באנגלית) מיכאל שולטה, באתר דיזר מיכאל שולטה, באתר Yandex.Music (ברוסית) מיכאל שולטה, באתר Discogs (באנגלית) מיכאל שולטה, באתר Songkick (באנגלית) מיכאל שולטה, באתר בילבורד (באנגלית) מיכאל שולטה, באתר טיידל (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלונות U

מלונות יו (באנגלית: U hotels) הם מותג מלונות בבעלות רשת מלונות פתאל. יו בוטיק כנרת הוא מלון בוטיק, ספא הממוקם על שפת הכנרת בעיר טבריה. במלון 59 חדרי בוטיק שעוצבו על ידי האדריכלים יהודיה ויואל פייגין. המלון מתפרס על פני 12 דונמים. הוא מחולק לשני מבנים, מבנה מרכזי רבוע ומבנה עגול. במבנה המרכזי קיימת מסעדה יוקרתית, ספא המלון וחדר הכושר. במבנה העגול קיימים חדרי המלון. מלון יו בוטיק הוא המלון הראשון שהוקם על שפת הכנרת ב-30 השנים האחרונות. המלון נפתח לראשונה ב-8 במאי 2017. ערך מורחב – מלון יו מג'יק פאלאס אילת יו מג'יק פאלאס אילת הוא מלון משפחתי הממוקם על שפת הלגונה בעיר אילת. במלון 324 חדרים וסוויטות הפונים לבריכת המלון, הלגונה ושדה התעופה. המלון נפתח ב-2000. יו ספלאש אילת הוא מלון משפחתי בשיטת ״הכל כלול״ הממוקם בגבול העיר אילת וקיבוץ אילות. במלון 279 חדרים וסוויטות. בעבר נקרא המלון "מג'יק סאנרייז אילת". המלון כולל מבנים קטנים רבים המשמשים חדרים. במרכז המבנים קיימים מגרשי ספורט. יו קורל ביץ' קלאב אילת הוא מלון משפחתי אולטרה הכל כלול הממוקם בצד המערבי של העיר אילת. במלון 282 חדרים וסוויטות. בעבר המלון נקרא "קלאב מד אילת". המלון מתבסס על שיטת הכל כלול אולטרה. יו סוויטס אילת היה מלון יוקרה משפחתי ושקט על שפת הים האדום בחלקה הצפוני של העיר אילת. במלון 245 סוויטות. בתחילה המלון היה חלק מרשת המלונות "לה מרידיאן" אך לאחר פירוקו שונה שם המלון ליו סוויטס. המלון נמכר לרשת מלונות אסטרל בשנת 2018 ושם המלון שונה לאריאה (aria). המלון עבר שיפוץ בשנת 2020. רשת מלונות פתאל מלונות הרודס, מותג נוסף בבעלות רשת מלונות פתאל רשת מלונות פתאל, ברשת החברתית פייסבוק Hotel Magic Palace, Eilat, Israel, Booked.co.il "מלון 'מרידיאן' יימכר לפי שווי של 220 מיליון שקלים - ערב ערב באילת". נבדק ב-2018-03-02.