laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרולד סימון

הרולד "סמוקי" סימון (באפריקאנס: Harold Simon;‏ 24 באפריל 1920 – 28 בפברואר 2022) היה טייס דרום-אפריקני אשר היה שותף בייסוד חיל האוויר הישראלי. סימון נולד במדינת אורנג' החופשית, דרום אפריקה, לאב מליטא ולאם מאנגליה ממוצא יהודי. סימון למד חשבונאות ומסחר באוניברסיטת ויטווטרסראנד והתנדב בשנת 1941 לחיל האוויר הדרום אפריקאי, שם שימש כנווט וטייס מפציצים. סימון חזר ליוהנסבורג לאחר מלחמת העולם השנייה, עבד כרואה חשבון והתחתן עם מיירה ויינברג. שלושה שבועות לאחר חתונתם, במאי 1948, השניים עברו לישראל כדי לסייע במלחמת העצמאות ושניהם הצטרפו לחיל האוויר הישראלי הטרי. בשל הסמכתו גויס סימון לתפקידים נווט וטייס מפציצים. ביוני 1948 הפך למפקד המבצעים של חיל האוויר והשתתף ב-24 משימות סיור והפצצה. סימון שהה בישראל לאחר המלחמה והשתחרר מחיל האוויר בשנת 1950 בדרגת רב-סרן. בשנת 1962 הקים סימון את סוכנות הביטוח סימון וויזל שהתמחתה בביטוח חיים. בשנת 2000, סימון מכר את התיקים לחברת הביטוח מגדל והיא מיזגה אותה עם סוכנות הביטוח של חברת "מבטח שמיר" בבעלות מאיר שמיר. החברה המאוחדת נקראה "מבטח סימון סוכנויות לביטוח בע"מ". משנת 1968 התמנה סימון ליו"ר מח"ל העולמי והיה חבר מייסד של הקרן למורשת מנחם בגין בירושלים. הוא קיבל את פרס מפעל חיים של TELFED 2014 על שירותו בישראל. מעורבותו בהקמת מדינת ישראל הוצגה בסרט "מעל ומעבר" (Above and Beyond) משנת 2014. בשנת 2019 הוענק לו פרס סילבן אדמס בוני ציון, המעניק כבוד למהגרים דוברי אנגלית לישראל שתרמו תרומה חברתית משמעותית. סימון נפטר ב-28 בפברואר 2022, בגיל 101. מדיה וקבצים בנושא הרולד סימון בוויקישיתוף הרולד סימון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בגיל 99: הרולד "סמוקי" סיימון מהרצליה, ממייסדי חיל האוויר, קיבל פרס מפעל חיים זהר נייגר, ‏הלך לעולמו ראש להק מבצעי אוויר הראשון, הרולד "סמוקי" סיימון ז"ל, באתר חיל האוויר הישראלי, 28 בפברואר 2022 בן כספית, ‏הזדמנות שאסור לפספס: זה הזמן להפנות את כל המאמצים לטובת העלאת יהודי אוקראינה, באתר מעריב אונליין, 6 במרץ 2022 Don't forget the foreign fighters who sacrificed for Israel's Independence. www.jpost.com. The Jewish Pilots of World War II. IAF Ymedad (27 April 2016). "Smokie Simon, 97". Begin Center Diary Nefesh b'Nefesh announces Bonei Zion prizewinners for 2019. www.jpost.com. Cashman, Greer Fay. Harold ‘Smoky’ Simon dies at 101. www.jpost.com.
הנס אולריך רודל

אוברסט (אל"ם) הנס אולריך רודל (בגרמנית: Hans-Ulrich Rudel;‏ 2 ביולי 1916 – 18 בדצמבר 1982) היה טייס מפציץ יונקרס Ju 87 "שטוקה" גרמני שלחם במלחמת העולם השנייה. רודל נולד ב-2 ביולי 1916 בקונרדסולדאו, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1936 התגייס רודל ללופטוואפה, עבר קורס טיס, והוסמך כטייס מפציצי צלילה. במהלך המלחמה ביצע רודל 2,530 גיחות הפצצה, במהלכן טען שהשמיד 519 טנקים ומאות מטרות סובייטיות אחרות, בהן ספינות מלחמה, רכבות ותותחים, והפיל תשעה מטוסים. מטוסו של רודל הופל 32 פעמים, והוא חזר לבסיסו פעמים רבות במטוסים שניזוקו קשה והושבתו לאחר מכן. הוא נפצע ורגלו הימנית נקטעה חלקית, אך פציעתו לא מנעה ממנו להמשיך לטוס. במהלך המלחמה, התפתחה יריבות עזה בין רודל לבין אלוף הטייס הסובייטי לב שסטקוב. שסטקוב חיפש אחר מטוסו של רודל, אשר היה ידוע בציור נחש הצפע על צד המטוס. במרץ 1944, מטוסו של רודל הופל בעומק של כ-50 קילומטרים בשטח הסובייטי. הוא הצליח לברוח ולשוב לבסיסו. רודל היה האדם היחיד שעוטר באות צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון מוזהבים, חרבות ויהלומים של הוורמאכט. האות הוענק לרודל ב-29 בדצמבר 1944. לאחר המלחמה היגר לדרום אמריקה וחי זמן מה בארגנטינה ובפרגוואי. באותן שנים נעשה ידיד קרוב של שליט פרגוואי אלפרדו סטרסנר ושל נשיא ארגנטינה חואן פרון. הוא שב לגרמניה ב-1953 והיה ממנהיגי "מפלגת הרייך הגרמני" הנאו-נאצית. לאחר מכן הפך לאיש עסקים. ב-1976 היה מעורב בשערורייה שגרמה להתפטרותו של שר ההגנה המערב גרמני. מיכאל בר-זוהר, הנוקמים, הוצאת א. לוין אפשטיין, תל אביב, 1969, עמ' 135. מדיה וקבצים בנושא הנס אולריך רודל בוויקישיתוף הנס אולריך רודל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ד"ר אלי אשד -הנס אולריך רודל גיבור מלחמה נאצי וסוכן של "המוסד" הישראלי בלוג המולטי יקום של אלי אשד Hans Ulrich Rudel ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תא נסתר

תא נסתר הוא תא אחסון שקיומו או גישה אליו אינה נראית ממבט ראשון, ויכול לשמש כמחבוא לחפצים או לאנשים. תא נסתר שבו אנשים יכולים לשהות נקרא חדר נסתר. לחדרים נסתרים מגיעים לרוב דרך דלת נסתרת, אשר למשל יכולה להיות מוסווה כמדף ספרים או כדלת ברצפה. חדרים נסתרים יכולים לשמש למשל כמקלט, חדר תקשורת, מזווה או מרתף יין. במאות ה-16 וה-17, נוצרו חדרים נסתרים בטירות בריטיות כדי להסתיר כמרים קתולים. במהלך תקופת היובש, היו מרתפים נסתרים, שבהם אחסנו או מכרו אלכוהול. ב-1978, במהלך חקירתו של הנס אוטו מאייר, נמצא חדר סודי שבו שמר מאייר נשק עבור, לטענתו, לארגון סודי להיערכות חירום תחת שירותי המודיעין של הכוחות המזוינים של נורווגיה, הקשורים לנאט"ו. Secret Anti-Communist Network Exposed in Norway in 1978 (ארכיון) NATO's Secret Armies - Operation Gladio and Terrorism in Western Europe (ארכיון) "Ian McShane Salutes Sean Connery at the AFI Life Achievement Award" (אורכב 14.11.2009 בארכיון Wayback Machine), via YouTube
תיקי קשמיר

תיקי קשמיר (באנגלית: The Kashmir Files) הוא סרט דרמה בוליוודי שיצא ב־2022. הסרט נכתב ובוים על ידי ויוק אגניהוטרי והופק על ידי אולפני זי. הסרט מבוסס על הסכסוך בחבל קשמיר בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים שהוביל ליציאת ההינדואים מקשמיר (אנ'). הסרט הוכרז פטור ממס במספר מדינות, ובעקבות כך הפך להצלחה קופתית והכניס בקופות מעל 15 מיליון דולר בשבוע בכורתו. מאז בכורתו, זכה הסרט להצלחה קופתית, ובמקביל גם לביקורתית. עם זאת, הסרט קיבל גם ביקורות שליליות אשר האשימו אותו ברוויזיוניזם היסטורי. כמו כן טענו מבקרים רבים כי יש בו ריבוי סצינות אלימות קשות לצפייה, ושהמוסלמים מוצגים בסרט באופן חד-ממדי כצמאי דם. הסרט היה אמור לצאת לאקרנים ברחבי העולם ב-26 בינואר 2022, במקביל ליום הרפובליקה, אך נדחה עקב התפשטות זן האומיקרון, ולבסוף יצא לאקרנים ב-11 במרץ 2022. הסרט עוקב אחר סיפור שמבוסס על ראיונות וידאו של נפגעי רצח העם של קשמיר פנדיט קשמיר בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, שהוביל לבסוף ליציאת האזרחים מהעמק. הסרט הכניס מעל 550 אלף דולר בתוך ארבעה ימים מאז יציאתו לאקרנים. מאז בכורתו, זכה הסרט להצלחה קופתית, ובמקביל גם לביקורתית. הסרט זכה אף לציון כולל של 8.3 מתוך 10 על בסיס 317 אלף דירוגים באתר IMDb, ולציון כולל של 95% באתר Rotten tomatoes מצד הקהל. עם זאת, הסרט קיבל גם ביקורות שליליות אשר האשימו אותו ברוויזיוניזם היסטורי. מדיה וקבצים בנושא תיקי קשמיר בוויקישיתוף "תיקי קשמיר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תיקי קשמיר", באתר AllMovie (באנגלית) "תיקי קשמיר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תיקי קשמיר", באתר אידיבי "תיקי קשמיר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רוני פרצ'ק, זה לא רק סרט. עבור הודו זה מאורע היסטורי, פוליטי ותודעתי, באתר הארץ, 25 באפריל 2022
חצי האי וארנה

חצי האי וארנה (באנגלית: Varna Peninsula; בבולגרית: полуостров Варна) הוא חצי אי מכוסה קרח המהווה את הקצה הצפון מזרחי של האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה. חצי האי מלבני בצורתו. אורכו של חצי האי 14 קילומטרים (בכיוון דרום-מערב - צפון-מזרח), ורוחבו 10 קילומטרים. חצי האי גובל במפרץ הירו שמצפון-מערב לחצי האי; חצי האי גובל במפרץ מון שמדרום-מזרח לוחצי האי; חצי האי גובל במצר מקפארליין שמצפון-מזרח לחצי האי. במרכז חצי האי מצויה רמת וידין. הקצה הצפון-מזרחי של חצי האי ורנה הוא נקודת ויליאמס. הקצה הדרום-מזרחי של חצי האי ורנה הוא נקודת אינוט. לחופי חצי האי מצויים מפרצים החודרים לשטח חצי האי: בצפון-מזרח חצי האי: מפרצון ליסטר, ומפרצון דראגון; בצפון-מערב חצי האי: מפרצון גריפין, מפרצון כריבדיס ומפרצון אליסיינה. איי שטלנד הדרומיים התגלו בשנת 1819 על ידי ויליאם סמית' (William Smith), רב החובל של הבריג ויליאמס (Williams), אשר ראה את נקודת ויליאמס ב-19 בפברואר באותה שנה. האזור מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1822 וכן בשנת 1968, ולאחר מכן על ידי סוקרים צ'יליאניים בשנת 1971, על ידי סוקרים ארגנטינים בשנת 1980, על ידי סוקרים ספרדים בשנת 1991, ועל ידי סוקרים בולגריים במסגרת הסקר הטופוגרפי הבולגרי Tangra 2004/05 וכן מיפוי בשנת 2005 ובשנת 2009. חצי האי נקרא על שם העיר וארנה עיר גדולה לחוף הים השחור, בבולגריה. שם זה ניתן על ידי סוקרים בולגריים במסגרת הסקר Tangra 2004/05, שבעקבותיו ניתנו שמות הקשורים לבולגריה לאתרים שהיו קודם לכן חסרי שם. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
צופית כלורופיגיוס

צופית כלורופיגיוס (שם מדעי: Cinnyris chloropygius) היא מין של עוף בסוג צופית ממשפחת הצופיתיים החיה ביערות הגשם ובסוואנות של אפריקה הטרופית באנגולה, בנין, גינאה ביסאו, צ'אד, דרום סודאן, חוף השנהב, גינאה המשוונית, אתיופיה, גבון, גמביה, גינאה, גאנה, קניה, קמרון, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, ליבריה, מאלי, ניגריה, רואנדה, סיירה לאון, סנגל, סודאן, טנזניה, טוגו ואוגנדה. אורכה של הצופית עד 11 סנטימטרים. ראשו וחלק גדול מהגוף של הזכר הם בצבע ירוק ואילו הנקבה בעלת צבע חום. הצופית חיה בקבוצות של עד 6 ציפורים וניזונה בעיקר מצוף פרחים, חרקים ועכבישאים. הזכר טריטוריאלי ויגרש זכרים אחרים. הקן בנוי בעיקר מעשבים, עלים וקליפות עצים. הנקבה דוגרת לבדה על הביצים. מצב השימור של הצופית על פי הרשימה האדומה של IUCN הוא ללא חשש עקב תפוצה רחבה ונוכחות באזורים מוגנים רבים. Cinnyris chloropygius orphogaster Cinnyris chloropygius chloropygius Cinnyris chloropygius kempi מדיה וקבצים בנושא צופית כלורופיגיוס בוויקישיתוף צופית כלורופיגיוס, באתר ITIS (באנגלית) צופית כלורופיגיוס, באתר NCBI (באנגלית) צופית כלורופיגיוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צופית כלורופיגיוס, באתר GBIF (באנגלית) צופית כלורופיגיוס באתר הרשימה האדומה של IUCN Mann, Clive F.; Cheke, Robert A. (2010). Sunbirds: A Guide to the Sunbirds, Flowerpeckers, Spiderhunters and Sugarbirds of the World. Bloomsbury Publishing. pp. 259–260. ISBN 978-1-4081-3568-6.
נבחרת טנזניה בכדורגל

נבחרת טנזניה בכדורגל, הידועה בכינוייה "כוכבי טאיפה", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של טנזניה. הנבחרת חברה בקונפדרציית הכדורגל של אפריקה. הדירוג הנוכחי של נבחרת טנזניה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-110 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,188.24 – עלייה של 3 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 65 נמדד לראשונה בפברואר 1995, והדירוג הנמוך ביותר 175 נמדד לראשונה באוקטובר 2005. 1930 עד 1970 - לא נכנסה 1974 - לא העפילה 1978 - פרשה 1982 - לא העפילה 1986 - לא העפילה 1990 - לא נכנסה 1994 - פרשה במוקדמות 1998 עד 2022 - לא העפילה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה מדיה וקבצים בנושא נבחרת טנזניה בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת טנזניה בכדורגל דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
Lactobacillus acidophilus

Lactobacillus acidophilus או אצידופולוס הוא מין נפוץ של חיידקים ידידותיים המבצעים תסיסה הומולקטית, שבה מותסס סוכר לחומצה לקטית. חיידקים אלו מצויים באופן טבעי במערכת העיכול, ועמידים לאנזימים מעכלים ול-pH נמוך. תנאי הגידול המועדפים עליהם הם pH נמוך (מתחת ל-5.0), וטמפרטורה של כ-37°C. לחלק מהזנים של האצידופלוס תכונות פרוביוטיות, וחיידקים כאלו מוספים לתוספי מזון ולמוצרי חלב מוחמצים כגון יוגורט וגם להכנת תחליפים טבעוניים. החיידקים מסייעים לתפקוד תקין של מערכת העיכול, משפרים את פעילות המעי הגס ומחזקים את המערכת החיסונית. אנטיביוטיקה הנלקחת דרך הפה עשויה לפגוע גם בחיידקים ידידותיים, ובפרט בחיידקי אצידופלוס. מסיבה זו ניתנת לעיתים המלצה לצרוך L. acidophilus כדי לשקם את פלורת המעי. לאחרונה (2018) מתרבים המחקרים שתוצאותיהם מורות כי אין כלל יעילות לחיידקי ה"פרוביוטיקה" ובמקרים מסוימים הם אף מזיקים.[דרוש מקור] חיידקי הלקטובצילוס נמצאים גם בנרתיק האישה, שם הם מפרישים לקטט שמסייע לשמור על pH נמוך שרוב הפטריות והחיידקים לא מסוגלים לעמוד בו. מדיה וקבצים בנושא Lactobacillus acidophilus בוויקישיתוף Lactobacillus acidophilus, באתר ITIS (באנגלית) Lactobacillus acidophilus, באתר NCBI (באנגלית) Lactobacillus acidophilus, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Lactobacillus acidophilus, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 3533

כביש 3533 הוא כביש רוחב מקומי בדרום השפלה, בתחומי מועצה אזורית שפיר, צפונית לעיר קריית גת. הכביש מתחיל בכניסה למושב החסידי קוממיות ומסתיים בצומת קוממיות במפגש עם כביש 40. הכביש מקשר את יישובי מועצה אזורית שפיר לכביש 40 ולערי השפלה. כבישי ישראל
בכור יצחק נאבארו

הרב בכור יצחק נאבארו (או נאברו; בכתיב המקור: נאב'ארו; נפטר בכ"ה באב ה'תקצ"ה, 20 באוגוסט 1835) היה רב, דיין ופרשן באזמיר שבטורקיה ומחבר ספרים פני מבין ולב מבין. נולד לרבי יעקב, אשר לימד אותו מקרא, משנה וגמרא, ונפטר כאשר היה בן 13. אמו עבדה בשתיים או שלוש עבודות ביום כדי לפרנסו שלא יצטרך לעבוד ויוכל ללמוד תורה. אמו נפטרה בשנת ה'תק"ם, ורבו הספידה. הרב אברהם אלגראנטי מירקאדו לקח אותו תחת חסותו ומימן אותו במשך תקופה. למד אצל הרב ברוך קאלומיטי בכור. שימש כרב העיר יחד עם הרב רחמים אריה אברהם הכהן אריאש (מחבר ספר שפתי רננות) והרב יוסף בן חיים משה אבן עזרא (מחבר ספר שלחן המלך). היה ידוע כאוהב שלום ורודף שלום כל ימיו. הגיה את ספר נר יצחק (ירושלים תשנ"ד) לרבי נסים יצחק ארדיט, וכן את ספר ישיר משה (שאלוניקי תקס"ו) לרב רפאל משה פאלקון. הרב רפאל יוסף חזן העריך אותו מאוד וכתב הסכמה לספרו 'לב מבין'. גם הגאון הרב יצחק מאיו משבח אותו בהקדמתו המשותפת יחד עם הרב היר"ח לספרו פני מבין. הרב יוסף פונטרימולי מביא דברים בשמו. גם הרב חיים פאלאג'י מזכיר אותו כמה פעמים בספריו. נפטר ביום חמישי, כ"ה באב ה'תקצ"ה באזמיר, שם נקבר. הספידוהו הרב דוד אמאדו בשעת חימום בק"ק ביקור חולים. הרב יאושע אברהם קריספין בספרו אברהם במחזה, הרב שלמה חכים בהלוויה. בספר כיסא שלמה. כל ספריו נושאים את המילה מבין בשמותם, משום שראשי התיבות של מבין הם ממני בכור יצחק נאב'ארו: לב מבין (שאלוניקי תקע"ז) - על משנה תורה לרמב"ם וכן שו"ת וחקירות עניינים שונים. לספר הסכמה משותפת לשלושה רבנים: הרב דוד אמאדו, הרב רפאל אשכנזי, והרב רפאל יצחק אלגאזי. פני מבין (חלק א' (שאלוניקי תקע"א), חלק ב' (שאלוניקי תקפ"ו - מדף מ' עמוד א')) - חידושים הלכות ופלפולים על מסכת סנהדרין בשני חלקים. בסוף חלק א' נדפס דרוש לנישואי הרב אברהם אמאדו, בנו של הרב דוד אמאדו לבתו של הגביר מאיר בן גבאי, שתרם כסף להדפסת הספר, ולכן הודפס הדרוש. מבין דבר (כת"י) - חידושים על שולחן ערוך. פסק דין ממנו בנוגע לאשה שבעלה רוצה לגרשה מפני שעברה על דת יהודית, לטענתו, מופיע בספר בן הרמה (אזמיר תרל"ה). תשובה ממנו בעניין תפיסת נכסים מופיעה בספר ארח מישור לרבי אליהו רחמים חזן. דרשה ממנו לרגל נישואי גיסו, הרב משה ברכה נדפסה בספר ישיר משה. הרב יאושע אברהם קריספין, אברהם במחזה, דרוש ד' יצחק בן יעקב נברו (1768-1831), דף שער בספרייה הלאומית הגרש באות ב' מסמן הגייה רפה, כלומר ללא דגש קל. פני מבין חלק א', הקדמת המחבר אבק דרכים, דרך המת דרוש ב' אברהם במחזה דרוש ד' פני יוסף דף קנה עמוד ב לב חיים סימן ק"ה, חלקם בחיים דרוש ג', הקדמת ספר הכתוב לחיים תהלה לדוד, דרוש י"ט דרוש ד' דרוש ז' להספד פני מבין, דף קע עמוד א' דף פ"ח עמוד א סימן כ' דף מה עמוד א
ויקיפדיה הטטרית

ויקיפדיה הטטרית (בטטרית: Татар Википедиясе) היא הגרסה הטטרית של ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית. גרסה זו הושקה בספטמבר 2003, נכון ל-18 אפריל 2023 קיימים בה 499,985 ערכים, מה שהופך אותה לוויקיפדיה ה-30 בגודלה לפי כמות ערכים. בוויקיפדיה זו יש 6 מנהלי מערכת, 46,226 משתמשים רשומים ו-100 משתמשים פעילים. הוויקיפדיה הטטרית כתובה בעיקר באלפבית קירילי. עם זאת, בניגוד לרוב הויקיפדיות בשפות האחרות המבוססות על האלפבית הקירילי, חלק מהערכים בגרסה הטטרית של ויקיפדיה, נכתבים גם באלפבית לטיני. אתר האינטרנט הרשמי של ויקיפדיה הטטרית (בטטרית) Wikipedia Statistics - Tables - Tatar, stats.wikimedia.org WikiStats - List of Wikipedias, wikistats.wmcloud.org ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
לבנית אפרורה

לבנית אפרורה (שם מדעי: Egretta vinaceigula) היא מין של עוף מים בסוג לבנית ממשפחת האנפתיים החי באפריקה הדרומית ובמרכז אפריקה והיא מצויה בסכנת הכחדה בטבע. אנפה זו מזכירה במראה גרסה כהה של לבנית כהה, אך בעלת מספר הבדלים קטנים, בעיקר במראה הצעירים. אנפה זו קטנה יחסית ומגיעה לאורך ממוצע של 43 ס"מ ולמשקל ממוצע של 250-340 גרם. צבע הנוצות כחול-אפור כהה עד שחור. היא בעלת צוואר חום-אדמדם היורד בפס ישר עד אמצע החזה. הרגליים צהובות וארוכות והמקור ישר ואפור-כהה עם בסיס צהוב. האנפה מצויה לאורך גדות נהר, אגמים ובסוואנות לחות וביצות לאורך אפריקה הדרומית, בעיקר בזמביה, צפון נמיביה ובוטסואנה במספר אזורים ופארקים לאומיים כמו באגן האוקוונגו. היא לעיתים נודדת לאזורים נוספים כמו לצפונה של דרום אפריקה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואולי גם במוזמביק, זימבבואה (סמוך לזמבזי) אנגולה ומלאווי. זוהי אנפה נדירה יחסית, כשבטבע נמצאים לפי ההערכות רק 3,000 עד 5,000 פרטים בוגרים. האנפה היא פעילת יום החיה סמוך למקווי מים או על הצמחייה הקרקעית, לעיתים סמוך לאנטילופות כמו קובוס המשקפיים ושם צדה דגים, בעיקר אמנוניים קטנים, אך גם צפרדעים, סרטנים וחרקים. היא מקננת על עצים נמוכים כמו דקליים, שיטה, פיקוס ואף על קנים סמוך למים. הקן עשוי מצמחייה ונמצא בקרבה למים ובו הנקבה מטילה 1 עד 4 ביצים. אוכלוסיית המין הזה מתמעטת עקב ייבוש של כמה נהרות ויצירת סכרים באפריקה הדרומית. גורמים נוספים הם שריפות טבע, רמיסות של אתרי הרבייה על ידי פילים נודדים וטריפה של צעירים על ידי עופות דורסים כמו עיטם קולני. מצב השימור של מין זה מוגדר כפגיע. מדיה וקבצים בנושא לבנית אפרורה בוויקישיתוף לבנית אפרורה, באתר ITIS (באנגלית) לבנית אפרורה, באתר NCBI (באנגלית) לבנית אפרורה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לבנית אפרורה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) לבנית אפרורה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לבנית אפרורה, באתר GBIF (באנגלית) לבנית אפרורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
מסמך נסיעה לפליטים

מסמך נסיעה לפליטים (נקרא גם מסמך נסיעה של אמנת 1951 או דרכון ז'נבה) הוא מסמך נסיעה המונפק לפליט על ידי המדינה בה הוא מתגורר בדרך כלל, ומאפשר לו לנסוע מחוץ לאותה מדינה ולחזור אליה. מכיוון שהסיכוי של פליט להשיג דרכון ממדינת הלאום שלו (שממנה ביקשו מקלט) הוא לא סביר, הוא זקוק למסמך נסיעה כדי שיוכל לבצע בנסיעות בינלאומיות. 145 המדינות החברות באמנה בדבר מעמדם של פליטים מחויבות להנפיק מסמכי נסיעה לפליטים השוהים כדין בשטחן. מסמכי נסיעה לפליטים הם חוברות דמויות דרכון. הכריכה שלהם נושאת את המילים "מסמך נסיעה" באנגלית ובצרפתית (ולרוב בשפת המדינה המנפיקה), וכן את תאריך אישור האמנה: 28 ביולי 1951. המסמכים היו במקור אפורים, אם כי מדינות מסוימות מנפיקות אותם כעת בצבעים אחרים, עם שני קווים אלכסוניים בפינה השמאלית העליונה של הכריכה הקדמית. נושאי מסמכים אלה נהנים מהטבות מסוימות על ידי החתומים על האמנה. עם זאת, כיוון שמסמך נסיעה של פליטים אינו דרכון לאומי רגיל, המחזיק בו עשוי להיתקל בבעיות מסוימות מעת לעת, לעיתים עקב אי-היכרות של צוות חברת התעופה עם מסמכים כאלה. מסמך נסיעה לפליטים בקנדה מסמך נסיעה לפליטים באירלנד מסמך נסיעה לפליטים ביפן מסמך נסיעה לפליטים באוסטרליה דרכון ננסן, קודמו של מסמך הנסיעה לפליטים מדיה וקבצים בנושא מסמך נסיעה לפליטים בוויקישיתוף לפי סעיף 28 לאמנה. Questions over refugee holiday process after Syrian family blocked after leaving Australia Thailand Should Return Football Player Refugee To Australia, Not Bahrain Ryanair apologizes for preventing refugee from boarding flight
לבנית דימורפית

לבנית דימורפית (שם מדעי: Egretta dimorpha) היא מין של עוף מים בסוג לבנית ממשפחת האנפתיים החיה באיים קומורו, מדגסקר, מיוט, סיישל שבמערב האוקיינוס ההודי וכן בקניה וטנזניה, ולעיתים גם דרומה עד מוזמביק, לאורך ביצות מלוחות ואגני מים סמוכים לחופים למשל בין מנגרובים ובלגונות. האנפה תוארה ב-1914 בידי החוקר הגרמני ארנסט הארטרט (אנ'), כשבתחילה נחשבה עקב דמיונה לתת-מין של לבנית ים-סוף או של לבנית קטנה. אורכה של האנפה 55–65 סנטימטרים, עם מוטת כנפיים של 86–104 סנטימטרים. גופה עוטה 2 הופעות: חלקם בעלי נוצות לבנות ברובו, כשהמקור והרגליים שחורים והעיניים וסביבתם צהובים וחסרי נוצות. אחרים בעלי כסות כחולה-שחורה למעט הרגליים והמקור וסביבתו גם צהובים. אנפה זו מצויה לרוב בבדידות או בקבוצות קטנות המחפשות מזון לאורך החופים והיא מלקטת במקורה טרף של דגים, חרקים מימיים וסרטנים. בדומה לקרובותיה היא מקננת על עצים, כשבקן הנקבה מטילה 1 עד 3 ביצים. מדיה וקבצים בנושא לבנית דימורפית בוויקישיתוף לבנית דימורפית, באתר ITIS (באנגלית) לבנית דימורפית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לבנית דימורפית, באתר GBIF (באנגלית) אנפה דימורפית לצד מגלן קדוש אפריקאי
אנפית סוף ג'אווה

אנפית סוף ג'אווה (שם מדעי: Ardeola speciosa) היא מין של אנפה מהסוג אנפת אגם, החיה בחלק המזרחי של דרום-מזרח אסיה וברחבי איי הפיליפינים ואינדונזיה ברחבי ביצות של מים מתוקים ומלוחים, כשמספר אוכלוסיות נוהגות לנדוד. זוהי אנפה קטנה בעלת תפוצה רחבה שלא נמצא בסכנה בטבע. אנפה זו מגיעה לאורך ממוצע של 45 סנטימטרים והיא בעלת מבנה גוף עגלגל, רגליים קצרות יחסית צהובות וראש וצוואר רחבים כשאזור הלחיים והעיניים לבן וכך גם הסנטר. המקור ארוך וצהוב והכנפיים והגב כחולים-כהים מלמעלה, אך חלקם התחתון לבן. החזה והבטן לרוב לבנים ובחלק העליון מפוספסים בחום-כתום. פרטים בעונת הרבייה נצבעים בגוון כתום-אפרסק לאורך החזה והחלק העליון והאחורי של הראש והצוואר, אך חוזרים להיות דהויים לאחר מכן. אנפה זו היא פעילת יום המחפשת טרף לאורך הביצות, לרוב סביב הצמחייה והיא נעה ביחידות, בזוגות או בקבוצות של לא יותר מ-4 פרטים. היא מחפשת במים טרף של דגים, צפרדעים, סרטנים וחרקי מים אותם היא חוטפת במכה מהירה של המקור. האנפה מתרבה בביצות מיוני עד ספטמבר ומקננת בין הענפים בזוגות בודדים, אך היא חיה במושבות קטנות לצד מיני אנפות אחרות ובקן הנקבה מטילה 2 עד 3 ביצים. אנפה זו בעלת 2 תת-מינים: Ardeola speciosa continentalis Ardeola speciosa speciosa מדיה וקבצים בנושא אנפית סוף ג'אווה בוויקישיתוף אנפית סוף ג'אווה, באתר ITIS (באנגלית) אנפית סוף ג'אווה, באתר NCBI (באנגלית) אנפית סוף ג'אווה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנפית סוף ג'אווה, באתר GBIF (באנגלית) אנפית סוף ג'אווה באתר הרשימה האדומה של IUCN
נבחרת סומליה בכדורגל

נבחרת סומליה בכדורגל, הידועה בכינוייה "כוכבי האוקיינוס", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של סומליה. נבחרת זו נחשבת לאחת החלשות ביבשת אפריקה. הדירוג הנוכחי של נבחרת סומליה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-202 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 829.81 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 158 נמדד לראשונה באפריל 1995, והדירוג הנמוך ביותר 207 נמדד לראשונה באפריל 2018. 1930 עד 1978 - לא נכנסה 1982 - לא העפילה 1986 עד 1998 - לא נכנסה 2002 עד 2022 - לא העפילה 1957 עד 1968 - לא השתתפה 1970 - פרשה 1972 - לא השתתפה 1974 עד 1978 - לא העפילה 1980 - פרשה 1982 - לא השתתפה 1984 עד 1988 - לא העפילה 1990 עד 2004 - לא השתתפה 2006 עד 2010 - לא העפילה 2012 עד 2021 - לא השתתפה 2023 עד 2025 - לא העפילה מדיה וקבצים בנושא נבחרת סומליה בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת סומליה בכדורגל דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מדצמבר 1994 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
הפלישה לאיים הקוריליים

הפלישה לאיים הקוריליים (ברוסית: Курильская десантная операция, מבצע נחיתת איי קוריל) היה מבצע צבאי סובייטי, כחלק ממבצע סערת אוגוסט בימיה האחרונים של מלחמת העולם השנייה. מטרת המבצע הייתה לכבוש את האיים הקוריליים מהאימפריה היפנית. חזית המזרח הרחוק השנייה חיל הרובאים ה-87 דיוויזיית הרובאים ה-355 חטיבת הרובאים ה-2 חטיבת הרובאים ה-113 אזור ההגנה של קמצ'טקה דיוויזיית רובה 101 הגדוד הימי גדוד ארטילריה הוביצר דיוויזיית המרכב ה-128 (78 מטוסים) צ'י האוקיינוס השקט הסובייטי (פועל מבסיס הצי פול) 60 ספינות וכלי שיט גדוד מפציצי תעופה סוללה חוף ארטילרית ארמיית האזור החמישי היפני הארמייה ה-27 * דיוויזיית חיל הרגלים ה-91 (בשומשו, פראמושיר ואונקוטן) דיוויזיית חי"ר 89 (באיטורופ, קונאשיר ורכס קוריל הקטן) גדוד טנקים 11 (בשומשו ופרמושירו) גדוד ההגנה האווירית ה-31 (בשומשו) גדוד מעורב 41 (במאטואה) חטיבת חי"ר 129 (באורופ) המבצע התקיים בין 18 באוגוסט ל-1 בספטמבר. המתקפה בוצעה על ידי חיל הרובאים ה-87 של הארמייה ה-16 מחזית המזרח הרחוק השנייה. ב-23 באוגוסט, 20,000 כוחות המצב היפניים באיים קיבלו הוראה להיכנע כחלק מהכניעה הכללית של יפן. עם זאת, חלק מהכוחות התעלמו מהפקודה והמשיכו להתנגד לכיבוש הסובייטי. ב-1 בספטמבר, הונחתו כוחות סובייטים על קונשיר ושיקוטן שבדרום האיים הקוריליים. ב-4 בספטמבר, חיל הרובאים ה-87 כבש חמישה איים קטנים יותר. בהמשך, כבשו הכוחות הסובייטיים את שאר האיים הקוריליים ללא התנגדות נוספת. האיים נותרו חלק מרוסיה לאחר התפרקות ברית המועצות, אך מעמדם המשפטי האמיתי נותר בסימן שאלה כחלק מהמחלוקת על האיים הקוריליים (אנ') בין רוסיה ליפן. חוזה סנקט פטרבורג (1875) מלחמת רוסיה–יפן Glantz, David. August Storm: The Soviet 1945 Strategic Offensive in Manchuria. Portland, Oregon: FRANK CASS PUBLISHERS. pp. 299–300.
אוטו באום

אוטו באום (בגרמנית: Otto Baum; ‏15 בנובמבר 1911 – 18 ביוני 1998) היה קצין בוואפן אס אס בדרגת אוברפיהרר אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא קיבל את עיטור את צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות של גרמניה הנאצית. באום נולד ב-15 בנובמבר 1911 בהכינגן, בן לסוחר. מ-1930 עד 1932, הוא למד שני סמסטרים של חקלאות באוניברסיטת הוהנהיים. ב-1937 הוא הצטרף לאס אס, וב-1 ביוני 1939 הוא מונה למפקד פלוגה 7 ברגימנט הרגלים לייבשטנדרטה אדולף היטלר. ב-3 במרץ 1941 הוא מונה שירת כמפקד גדוד ברגימנט הרגלים ה-3 בדיוויזיית הפאנצר אס אס ה-3, ופיקד עליו במהלך מבצע ברברוסה ובמהלך מבצע דמיאנסק. ב-26 בדצמבר 1941 הוא קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-8 במאי 1942 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל על הישגיו. לאחר מכן הוא שירת בצרפת ולאחר מכן שוב בחזית המזרחית, וב-22 באוגוסט 1943 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-30 בינואר 1944 הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר. מ-18 ביוני 1944 עד 1 באוגוסט 1944 פיקד על דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-17, אשר לחמה בצרפת והתבלט עם יחידתו, במיוחד בקרב על סן-לו. מ-28 ביולי עד 23 באוקטובר 1944, פיקד באום על דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-2, ולחם עימה בקרב פאלז, וב-2 בספטמבר 1944 קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר מכן הוא קיבל את הפיקוד על דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-16 באיטליה ב-24 באוקטובר 1944. בסוף ינואר 1945 הוא הועבר להונגריה עם הדיוויזיה וב-8 במאי 1945 נכנע ליד ולקרמרקט בקרינתיה. לאחר שחרורו מהשבי הבריטי בדצמבר 1948, עבד באום בתעשיית הטקסטיל. הוא נפטר בהכינגן ב-18 ביוני 1998. Stockert 1997, p. 326. Mattson 2002, p. 177.