laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סולרה

סולרה (Solera) הוא תהליך ליישון משקאות כמו יין, בירה, ברנדי וחומץ על ידי ערבוב ישן בחדש, כך שהמשקה המוגמר מכיל תערובת של משקאות מאותו המין אך מגילאים שונים. ככל שהתהליך נמשך שנים ארוכות יותר ומעורבים בו משקאות ישנים יותר, עולה הגיל ההמוצע של התערובת. סגנון היישון הזה נוצר כדי להבטיח שמירה על אחידות סגנון ואיכות המשקה לאורך שנים. לשם כך עורמים - פיזית או באמצעות סימון - פירמידה של חביות כאשר השורה התחתונה, שבמקרה של ערימה פיזית נושקת לקרקע (ומכאן שמה: סולרה, מספרדית: 'על הקרקע') היא העתיקה ביותר וממנה מבקבקים את הבקבוקים החדשים. הערמות העליונות נקראות כל אחת 'קריאדרה' ומהן ממלאים את הסולרה לאחר הוצאת הכמות הדרושה לשימוש או שיווק. בין 'שורות' החביות מתקיים מרווח שנים קבוע, בדרך כלל שנה, ולאחר שהוציאו מה'סולרה' את הכמות הדרושה למילוי הבקבוקים, למשל חצי מכל חבית, ממלאים את החבית מחדש מהחבית שב'שורה' (קריאדרה) שמעליה, וכן הלאה. שיטת הסולרה משמשת בעיקר בתעשיית השרי, המדיירה והפורט, אך גם במשקאות אחרים כמו לילט וויסקי. מערכת יישון קריאדרה וסולרה: קונספט, יתרונות וחסרונות, פברואר 2022, באתר "אוכל בריא קרוב אלי" How does the Solera system work? (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Misery (שיר של הביטלס)

"Misery" (בעברית: "אומללות") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית הביטלס מ-1963,השיר נכתב במשותף על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני ונכלל באלבום הבכורה של הלהקה, "Please Please Me". בפברואר 1963, הלן שפירו הייתה הזמרת המצליחה ביותר בבריטניה, המנהל האמנותי שלה, נורי פרמור, היה עסוק בחיפוש אחר חומרים חדשים לאלבום קאנטרי שתכננה להקליט בנאשוויל, טנסי. פרמור הציע שהביטלס יכתבו שיר במיוחד עבורה. השיר "Misery" התחיל להיכתב מאחורי הקלעים, לפני הופעתם של הביטלס בקינגס הול ב-26 בינואר 1963, והושלם מאוחר יותר בביתו של פול מקרטני. מקרטני התייחס לשיר ואמר: "קראנו לו 'אומללות', אבל הוא לא איטי כמו שזה נשמע. הוא די קצבי, ואנחנו חושבים שהלן תעשה עבודה טובה עם זה." למרות זאת, פרמור חשב שהשיר לא מתאים לאלבום שתכנן, ולכן הזמר והבדרן הבריטי קני לינץ', שהיה גם הוא חלק מאותו סיבוב הופעות, הקליט אותו במקום. כשהביטלס נזקקו לחומר מקורי לאלבום הבכורה שלהם "Please Please Me", הם החליטו להקליט את השיר "Misery" בעצמם. לפי הסופר איאן מקדונלד, הם העניקו לשיר טיפול שהתאפיין ב"דיוקן מצחיק של רחמים עצמיים נעורים". השיר יוחס למקרטני ולנון בסדר הזה, כמו כל שאר השירים המקוריים של לנון ומקרטני באלבום "Please Please Me". הביטלס הקליטו את "Misery" ב-11 בפברואר 1963 במהלך סשן מרתון שנמשך יום שלם וכלל 11 טייקים של השיר. נורמן סמית' היה מקליט השיר. ג'ורג' מרטין, המפיק המוזיקלי של הלהקה, ניגן בסולו הפסנתר שהתווסף לשיר במועד מאוחר יותר. מרטין הקליט את סולו הפסנתר על המסלול המוקלט במהירות חצי אוקטבה נמוכה יותר, כך שכאשר הושמע במהירות רגילה, הצלילים נשמעו נכונים ובמיקום האוקטבה הנכון. ג'ון לנון – שירה, גיטרת קצב פול מקרטני – שירה, גיטרת בס ג'ורג' האריסון – גיטרה רינגו סטאר – תופים ג'ורג' מרטין – פסנתר מידע על היצירה "Misery" באתר מיוזיק בריינז ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שנינו ביחד וכל אחד לחוד

"שנינו ביחד וכל אחד לחוד" הוא שיר עברי שנכתב על ידי יהודה עמיחי. הולחן על ידי חנן יובל ובוצע על ידי חנן יובל בעיבודו של יגאל חרד. חנן יובל שירת בלהקת הנח"ל לאחר שחרורו הצטרף להרכב "יואל דן ושלישייתו", לאחר מכן הצטרף לשלישיית "השלושרים", הקים את להקת "כיף התקווה הטובה" והצטרף להרכב "שובבי ציון". בשנת 1972 החליט יובל שהגיע הזמן להיות סולן בפני עצמו ולא כחלק מהרכב. בתחילת שנת 1972 נערך ערב שירי המשוררים הראשון של גלי צה"ל. שני שירים שכתב המשורר יהודה עמיחי הצליחו מאד בערב, "דרך שתי נקודות" ו"הבלדה על השיער הארוך והשיער הקצר", יובל החליט גם הוא לנסות ולהלחין שני שירים של עמיחי ולבצע אותם בעצמו. הראשון שבהם, "בטרם", זכה להצלחה גדולה, והשני, "שנינו ביחד וכל אחד לחוד", זכה גם הוא להצלחה גדולה בהמשך אותה השנה. השיר נכנס בשנת 1972 למצעד הפזמונים בקול ישראל, צעד שנים עשר שבועות, והגיע עד למקום השני. מילות השיר באתר שירונט "שנינו ביחד וכל אחד לחוד" - חנן יובל, סרטון באתר יוטיוב חנן יובל, דבר, 8 בדצמבר 1978 שנינו ביחד וכל אחד לחוד – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
סופרסאטה

סופרסטה (באיטלקית: Soppressata) הוא סוג סלומי יבש (מוצרי בשר איטלקיים האופייניים לאנטיפסטו, שעשויים בעיקר מבשר חזיר ומבושלים) איטלקי . על אף שישנן וריאציות רבות, מיוצרים שני סוגים עיקריים: נקניק יבש מיושן אופייני לבזיליקטה, לפוליה, ולקלבריה, וסלמי לא מיושן שונה מאוד, המיוצר בטוסקנה ובליגוריה. זה עדיין חלק מהמורשת התרבותית של דרום איטליה שאנשים מקומיים (במיוחד בעיירות הכפריות הקטנות יותר) שוחטים את החזיר בעצמם ומשתמשים בכל חלקיו, בלי ששום דבר הולך לאיבוד, תוך שימוש בחלקים מסוימים להכנת בשרים מבושלים, כולל סופרסאטה. לפעמים מכינים אותו משוק חזיר. הבשר בו נעשה שימוש הוא בשר חזיר נקי שנשחט טרי, בטכניקה הנקראת "קצה סכין", חתך גס המאפשר לבשר להישאר קומפקטי מאוד ובכך לשמור על שלמות אורגנולפטית מוזרה. הסופרסאטה מוכן עם מבחר של נתחים מובחרים של בשר חזיר, כתפיים וחלקים של בייקון ושומן חזיר רך (האחרונים, במיוחד, משמשים למטרת "ריכוך" הבשר, בדרך כלל רזה מכדי לשמש לבד), על אף שיש וריאציות שנעשו עם בשר בקר. את הבשר החתוך בצורה זו פשוט מתבלים במלח, גרגירי פלפל שלמים (אפשר ש"טוחנים" זמן קצר קודם לכן, על ידי חבטה קלה במכתש), ואבקת פלפל מיובש. לאחר מכן, הוא מוכנס לתוך מעטפת אשר, אם טבעי, יש לנקות בקפידה עם מלח ולימון, ולקשור בחוט כדי לדחוס את התוכן. לאחר מכן משאירים את הסופרסאטה לייבוש, בחושך, למשך 3 עד 12 שבועות, תלוי בקוטר ומאבדים 30% ממשקלה המקורי. סופרסאטה של בזיליקטה מיוצר בעיקר ב: Rivello, Cancellara, Vaglio ו-Lagonegro . סופרסאטו של קלבריה נהנית מכינוי מקור מוגןז ומיוצר באקרי וב-Decollatura יוהוא ידוע במיוחד. גם סופרסאטה של פוליה (Sopressata di Puglia) מ"מרטינה פרנקה" ידוע מאוד. Sopressata toscana, סופרסאטה מטוסקנה, עשוי משאריות החזיר. גם את נוזל הבישול שופכים פנימה לכיסוי התערובת ולאחר מכן תולים אותו ונוזל הבישול (עתיר ג'לטין) מסמיך כדי לחבר הכל יחד. זה דומה ל־brawn האנגלי (Head cheese), Salceson הפולני ו-Presskopf הגרמני (Presswurst האוסטרי). סופרסה ונטה קיבל את שמו מהנוהג של לחיצת הסלמי בין קרשים של עץ וכתוצאה מכך צורתו ישרה ופחוסה. הגרסה הצפון איטלקית מויצ'נצה, באזור ונטו, ביטלה את הצורה הנלחצת והפכה לפייבוריטית בינלאומית. סופרסה סוברסאדה Joe Famularo A Cook's Tour of Italy, 2003, HPBooks pag. 320 מסת"ב 1-55788-418-8 Malik, A.; Erginkaya, Z.; Ahmad, S.; Erten, H. (2014). Food Processing: Strategies for Quality Assessment. Food Engineering Series. Springer New York. p. 148. ISBN 978-1-4939-1378-7. נבדק ב-7 ביוני 2017. {{cite book}}: (עזרה) "Al Campionato italiano del salame trionfa la Soppressata dolce calabrese". מדיה וקבצים בנושא סופרסאטה בוויקישיתוף
פרצראורוס

פרצראורוס (שם מדעי: Paraceraurus) הוא סוג נכחד של פרוקי-רגליים מקבוצת הטרילוביט, אשר התקיים במשך האורדוביק שלפני 485.4 עד 443.4 מיליון שנה מזמננו. המאובנים של יצור זה התגלו בסין, אסטוניה, שוודיה ובצפון אמריקה. הסוג תואר למדע בשנת 1958 בידי החוקר מגיל ונכללו בו מספר מינים. לטרילוביט זה היה מבנה מעוגל וקמור באורך בינוני. הוא היה בעל "קסדת" ראש-חזה רחבה ומעט מלבנית. בית החזה שלו היה קטוע ל-11 חלקים ובקצהו בלטו זוג אונות דמויות-זנב ששימשו כנראה להנעה. עקב מבנה צורתו כנראה התקיים בדומה לחסילונים מודרניים וניזון משיריים על קרקעית הים הקדומה. Paraceraurus exsul Paraceraurus aculeatus Paraceraurus ingricus Paraceraurus gladiator Paraceraurus macrophthalmus Paraceraurus spinulosus מדיה וקבצים בנושא פרצראורוס בוויקישיתוף פרצראורוס, באתר GBIF (באנגלית) Trilobites of the families Cheiruridae and Encrinuridae from Estonia.] Geoloogia Instituudi Uurimused [Trud Inst Geol Acad Sci Est SSR] Tallinn, 3 1958: 165–205, 210–212. [Zoological Record Volume 95]
הסכם טנג'יר (1844)

הסכם טנג'יר (בצרפתית: Traité de Tanger; בערבית: معاهدة طنجة) נחתם בטנג'יר ב-10 בספטמבר 1844, ובכך הסתיימה מלחמת צרפת–מרוקו ומרוקו הכירה רשמית באלג'יריה כנחלה צרפתית. תמיכתו של הסולטאן עבד אל-רחמן באמיר עבד אל-קאדר הובילה להפגזת הצרפתים את טנג'יר ב-6 באוגוסט 1844. ב-14 באוגוסט הותקפו כוחות מרוקו על ידי הגנרל תומא רובר ביגו בקרב באיסלי בוואדי איסלי, לא הרחק מגבול אלג'יריה הצרפתית. למחרת הקרב, כוחות הצי הצרפתי הפגיזו וכבשו את מוגדור. חודש לאחר מכן נחתם הסכם טנג'יר ב-10 בספטמבר 1844, שסיים את המלחמה, שבה הכירה מרוקו באלג'יריה כנחלה צרפתית. "'Abd ar-Rasham". Encyclopædia Britannica. Vol. I: A-Ak - Bayes (15th ed.). Chicago, Illinois: Encyclopædia Britannica, Inc. 2010. pp. 17. ISBN 978-1-59339-837-8. Sondhaus, Lawrence (2004-05-04). Navies in Modern World History (באנגלית). Reaktion Books. ISBN 978-1-86189-202-7. Hekking, Morgan. "The Battle of Isly: Remembering Morocco's Solidarity With Algeria". Morocco World News (באנגלית). ארכיון מ-2020-09-22. נבדק ב-2021-08-11. Paterson, Alexander (1844). The Anglo American, Volume 3. p. 520ff. נבדק ב-2010-08-24. Houtsma, Martijn Theodoor (31 בדצמבר 1987). E.J. Brill's First Encyclopaedia of Islam, 1913-1936, Volume 9. Brill. p. 550. ISBN 978-90-04-08265-6. נבדק ב-2010-08-24. {{cite book}}: (עזרה)
השמדת יהודי טיקטין

השמדת יהודי טיקטין התרחשה באוגוסט 1941 ביער לופוחובה שבצפון מזרח פולין, ליד העיירות טיקטין, ביאליסטוק, לומז'ה, אוסטרולנקה ואסטרוב-מזוביצקה, ובקרבת מחנה ההשמדה טרבלינקה. באוגוסט 1941 הגיעו אנשי גסטפו ליער ופקדו על חפירת שלושה בורות ירי, מהם שניים גדולים, שאורך כל אחד מהם 12 מטר, רוחבו 4 מטרים ועומקו 5 מטר, ואחד קטן יותר. התושבים הניחו שהבורות נדרשים לצורך הסתרת טנקים ודלק. ב-24 באוגוסט 1941, בשעה שש בערב, נשמע קול התוף של הכרוז הטיקטיני "יבלונסקי" הסובב בעיר: "כל יהודי טיקטין, אנשים, נשים וטף, פרט לחולים ובעלי מום, יתייצבו מחר, 25 באוגוסט, בשעה שש בבוקר בכיכר השוק". למחרת ב-7:00 בבוקר הגיעו אנשי הגסטפו מצוידים במשאיות ענק, לקחו את הגברים, סידרו אותם מהגבוה לנמוך, והצעידו אותם לכפר זבד שם הם נכלאו בבית ספר מקומי. בדרך הם נדרשו לשיר באיומי שוטים. כמנהג ההטעיה של הגרמנים, נאמר ליהודים ולז'נדרמים הפולנים שהיהודים יועברו משם לגטו צ'רבוני-ברו. מבית הספר נלקחו היהודים בקבוצות במשאיות ליער לופוחובה, הועמדו על שפת הבור ונורו במכונת ירייה אל מותם. באותו יום נרצחו מעל 1,400 מיהודי טיקטין. בלילה כוסו הבורות בידי פולנים מקומיים בהשגחת הגרמנים. הגרמנים סיפרו לפולנים שמונחות שם גופותיהם של חללי מלחמה המובאות לקבורה. הפולנים שכיסו את הבורות סיפרו שהאדמה זזה מפרפורי המתים, וכי היא קיבלה גוון אדמדם מהדם. למחרת, בלוויית חיילים פולנים, עברו הגרמנים מבית לבית, הוציאו את כל הנשים, הזקנים והחולים שלא התייצבו ביום הראשון וריכזו אותם בכיכר השוק, למעלה מ-700 נפש. הגרמנים העמיסו אותם על משאיות והובילו גם אותם ליער לופוחובה, שם הושלכו אל תוך הבור השני ומכונות הירייה פתחו באש. לאחר מכן כיסו הפולנים את הבור השני. בשעה שתיים ב-26 באוגוסט סיימו הנאצים את מלאכתם. אלה שהצליחו להימלט נתפסו לאחר מכן והובלו לבור השלישי. רק מתי מעט מן הקהילה הגדולה של יהודי טיקטין נותרו בחיים. במדריך אתרי זיכרון מלחמת העולם השנייה בפולין משנת 1968 מוזכר האתר כ"אנדרטה באתר רצח קורבנות - בשנים 1941-1943 הנאצים ירו ביער ליד הכפר לופוחובה כ-3,000 תושבים של טיקטין, זוואדי וכפרים אחרים. לזכר הקורבנות הוקמה מצבה". כיום שלושת הבורות מגודרים ולידם מוצבות אנדרטאות עם מגן דוד המציינים את היות הנרצחים יהודים. בנוסף, חלק ממשפחות הנספים השאירו לוחות זיכרון אישיים על גדרות הבורות. למקום מגיעים משלחות רבות של יהודים מישראל ומהעולם במסגרת מסע בני נוער לפולין, משלחות צה"ל וביקורי שורשים נוספים.. Scenes of fighting and martyrdom: guide: war years in Poland, 1939-1945, page 54 טקס ביער לופוחובה, עדים במדים 53°10′46″N 22°41′42″E﻿ / ﻿53.179347°N 22.694993°E﻿ / 53.179347; 22.694993
כל המילים

כל המילים הוא שיר של הזמר הישראלי לירן דנינו. השיר נכתב והולחן על ידי יאיר עזר, עובד והופק בידי אורי אבני ויצא לאור ב-31 באוקטובר 2011. השיר יצא לאור ב-31 באוקטובר 2011 כחלק מאלבום הבכורה שלו, "לירן דנינו". הוא נכתב והולחן על ידי יאיר עזר, עובד והופק בידי אורי אבני, בעוד עופר מאירי שימש כיועץ מוזיקלי. "כל המילים" הוא בלדת רוק אקוסטית רומנטית. מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי כתב כי המנגינה והטון של לירן דנינו משמשים עלה לפגמי השיר. לדבריו, דנינו מאנפף קול דרמטי תחושתי לעמקי תוגת אהבתו, בעוד ההפקה בקווים אקוסטיים מיטיבה עם השיר. הוא הוסיף כי המוזיקה והטון הרגשני בשיר הזכירו לו את הזמר היווני דמיס רוסוס. סרטון השיר "כל המילים" באתר יוטיוב מילות השיר "כל המילים" באתר שירונט לירן דנינו - כל המילים, סרטון בערוץ "LiranDaninoMusic", באתר יוטיוב (אורך: 03:28) אסף נבו, ‏כל המילים של לירן דנינו, באתר ‏מאקו‏, 31 באוקטובר 2011 אבי שושן, לירן דנינו: בין סלסולים מזרחיים לרדיוהד ובריטפופ, באתר ynet, 31 באוקטובר 2011 לירן דנינו - כל המילים, באתר יוסמיוסיק, ‏31 באוקטובר 2011 המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 24 בנובמבר 2011, באתר פזמונט המצעד השנתי תשע"ב, באתר פזמונט המצעד השנתי הישראלי תשע"ב, באתר גלגלצ
משפחת קוקוריקו

משפחת קוקוריקו (בקוריאנית: 치로와 친구들; בתרגום חופשי: צ'ירו וחברים) היא סדרת טלוויזיה דרום קוריאנית לילדים בהנפשה ממוחשבת. בדרום קוריאה הסדרה שודרה ב-EBS Kids ובישראל בערוץ לולי בשנת 2010. הסדרה בת עונה 1 ו-52 פרקים באורך 15 דקות. שיר הפתיחה והסיום של התוכנית בדיבוב העברי בוצע על ידי עדן גמליאל, קים חוג'י ומאיה לבני. העלילה עוסקת במשפחת תרנגולים הכוללת אם ואב ושלושה ילדים לילדים קוראים: ציף ציף, מישמיש ומיקה. בכל פרק הם יעברו הרתפקה יחד עם חבריהם: חזי, נוני וזומי. ציף ציף: אפרוח צהוב, אחיהם של מישמיש ומיקה. מישמיש: אפרוח צהוב מרכיב משקפיים שחורים, אחיהם של ציף ציף ומיקה. מיקה: אפרוחה צהובה חובשת עניבת פרפר אדומה על ראשה, אחותם של ציף ציף ומישמיש. מר וגברת קוקוריקו: שני תרנגולים לבנים, הוריהם של ציף ציף, מישמיש ומיקה. חזי: חזיר ורוד, חבר של ציף ציף, מישמיש ומיקה. נוני: תנין ירוק, חבר של ציף ציף, מישמיש ומיקה. זומי: קוף חום, חבר של ציף ציף, מישמיש ומיקה. הדיבוב העברי הופק על ידי אסנת סדן ובוים על ידי גדי לוי. "משפחת קוקוריקו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) משפחת קוקוריקו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
מאיר יעקב הכהן קפלן

מאיר יעקב הכהן קפלן (ברוסית: Раввин Меир Яаков ха-Коэн Каплан; דצמבר 1851, כסלו ה'תרי"ב — 16 פברואר 1924, י"א באדר ה'תרפ"ד) היה מלמד ביישוב, מורה בגדרה ומהמתיישבים הראשונים במקום. מאיר יעקב הכהן נולד בוולקוביסק שבאימפריה הרוסית ליהודה ועדל. בילדותו למד בחדר ולאחר מכן בישיבה בעיירת הולדתו. כשהיה בן 15 התרחשו פרעות בגבול הרוסי באזור מגוריו, וקוזאקים בזזו ורצחו יהודים. בעקבות אירועים אלה עלה עם משפחתו ב-1866, ועבר ללמוד בישיבתו של הרב שמואל סלנט בירושלים. בתום לימודיו שב ללמד בחדר. הוא לימד תורה בעברית, דבר שהיה לא מקובל ואף מגונה, ובשל כך הוחרם על ידי רבני ירושלים ואיבד את עבודתו. לאחר כשנה התקבל לעבודה חדשה בתור מורה בבית הספר הראשון בגדרה וכשוחט, במסע לגדרה שארך כמה ימים, נפטרה אשתו. גם בגדרה לימד בעברית, והיה למורה המוסמך הראשון בגדרה. בנוסף לעבודתו כמורה וכשוחט עיבד חלקת אדמה שהייתה שייכת לו ולבן דודו אליהו קפלן. מאיר נפטר בשנת ה'תרפ"ד ונקבר בבית הקברות בגדרה. כיום בגדרה קיים רחוב על שמו. 1489 | Encyclopedia of the Founders and Builders of Israel, תידהר עשו להם בית ספר, באתר wiseland ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאיר יעקב הכהן קפלן". ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנצ'סקו רנגה

פיירפרנצ'סקו רנגה (באיטלקית: Pierfrancesco Renga; נולד ב-12 ביוני 1968) הוא זמר-יוצר איטלקי. הוא זכה בפסטיבל סן רמו לשנת 2005 עם השיר "Angelo". בשנת 2001 זכה בפרס המבקרים על שם מיה מרטיני בפסטיבל. הוא השתתף בו פעמים נוספות ב-2009 עם השיר "Uomo senza età",‏ וב-2012 עם "La tua bellezza".‏ בשנת 2024 שב לתחרות עם השיר "Pazzo di te".‏ השניים הגיעו למקום ה-25. 2001: Francesco Renga 2002: Tracce 2004: Camere con vista 2007: Ferro e cartone 2009: Orchestraevoce 2010: Un giorno bellissimo 2012: Fermoimmagine 2014: Tempo Reale 2016: Scriverò il tuo nome 2019: L'altra metà אתר האינטרנט הרשמי של פרנצ'סקו רנגה מדיה וקבצים בנושא פרנצ'סקו רנגה בוויקישיתוף פרנצ'סקו רנגה, ברשת החברתית פייסבוק פרנצ'סקו רנגה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרנצ'סקו רנגה, ברשת החברתית אינסטגרם פרנצ'סקו רנגה, ברשת החברתית טיקטוק פרנצ'סקו רנגה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרנצ'סקו רנגה, ברשת החברתית Goodreads פרנצ'סקו רנגה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנצ'סקו רנגה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) פרנצ'סקו רנגה, באתר ספוטיפיי פרנצ'סקו רנגה, באתר Last.fm (באנגלית) פרנצ'סקו רנגה, באתר AllMusic (באנגלית) פרנצ'סקו רנגה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנצ'סקו רנגה, באתר דיזר פרנצ'סקו רנגה, באתר Yandex.Music (ברוסית) פרנצ'סקו רנגה, באתר Discogs (באנגלית) פרנצ'סקו רנגה, באתר Songkick (באנגלית) פרנצ'סקו רנגה, באתר Genius פרנצ'סקו רנגה, באתר SecondHandSongs פרנצ'סקו רנגה, באתר DNCI פרנצ'סקו רנגה, באתר בילבורד (באנגלית) פרנצ'סקו רנגה, באתר טיידל (באנגלית) Belgesto, Alberto. "Renga a Sanremo, unico tra i bresciani". "Sport: notizie calcio e altri sport - Corriere della Sera". www.corriere.it. "Italy 2024: 'Sanremo' lineup revealed". Eurovision.tv. European Broadcasting Union (EBU). 2023-12-03. נבדק ב-2023-12-03. "Sanremo 2024: i cantanti e le canzoni, gli ospiti e i conduttori. Tutto sul Festival" [Sanremo 2024: the singers and the songs, the guests and the hosts. Everything about the Festival]. TV Sorrisi e Canzoni (באיטלקית). 2023-12-20. נבדק ב-2023-12-20.
מערות שיוולני

מערות שיוולני (במראטהית: शिवलेणी) באמבאג'וגאי (אנ') במדינת מהאראשטרה בהודו הן מונומנטים של מערות חצובות בסלע (אנ') המתוארכות למלך אודיאדיטיה (אנ') (שלט בסביבות 1060–1087) משושלת פרמארה (אנ') של האזור ההיסטורי של מאלווה. חפירות נרחבות נחצבו עמוק בסלע בתוך הגבעה. המערות כוללות פסלים של אלים הינדים כמו שיווה, וגנש. האתר רשום ב"רשימת המונומנטים המוגנים של המדינה במהאראשטרה" כמונומנט מוגן באחריות המחלקה לארכאולוגיה של מהאראשטרה, על פי "חוק המונומנטים העתיקים והאתרים והשרידים הארכאולוגיים של מהאראשטרה" מ-1960. מערות שיוולני הן גם אתר מורשת של הסקר הארכאולוגי של הודו. מערות שיוולני ממוקמות כחצי קילומטר מצפון-מערב למקדש יוגשוורי, לאורך גדות הנהר ג'איוונטי. המערות בצורת ריבוע וחצובות עמוק בתוך הגבעה. הכניסה היא בצד הדרומי של הגבעה בתוך מנדאפ (ביתן). יש חצר בחזית וגג המנדאפ נתמך בארבעה עמודים. במרכז החצר יש ננדי מאנדפה מגולף באלגנטיות בגודל 9.14 × 9.14 מטרים. במרכז המנדאפה הזה יש פסל של ננדי. פנים המערה מרשים; אולם אחד נתמך בשלושים ושניים עמודים ומעוטר בפסלים של שיווה וגנש. כתובת שנמצאה כאן מתוארכת לסאקה 1066 מתעדת את הענקת התחזוקה של המערות הללו על ידי המלך אודיאדיטיה (אנ'). על פי הכתובת, הוענקו כמה כפרים למקדש שיווה. כתובת זו הועברה לאמבאג'וגאי לצורך משמורת ושימור בטוחים. הדעה הרווחת היא שהאתר הקדוש הזה הוקם לזכר ההתנגשות האפית בין יוגשוורי (כינוי לאלה דורגה) ודנטסורה (כינוי לשד מהישאסורה (אנ')). כמחווה מתמשכת לאותו קרב משמעותי, גילופים מורכבים של פילים מעטרים את סביבת שיווה, ומוסיפים נופך עשיר וסמלי לאווירה הרוחנית של האזור. מדיה וקבצים בנושא מערות שיוולני בוויקישיתוף במקדשי שיווה, ביתן עם פסל של השור הקדוש ננדי, מסתכל על הפסל או הלינגם של שיווה. Shivleni Caves (Ambajogai Caves)
נק (זמר)

פיליפו נביאני (באיטלקית: Filippo Neviani; נולד ב-6 בינואר 1972), ידוע בשם הבמה נק, הוא זמר-יוצר איטלקי. הוא צבר פופולריות באיטליה וקרב דוברי הספרדית בעולם, והוציא רוב אלבומיו בשתי השפות, איטלקית וספרדית. בשנת 1997 השתתף בפסטיבל סן רמו השנתי. על-אף שלא זכה, שירו, "Laura non c'è", הפך ללהיט באירופה ואמריקה הלטינית. אלבומו הרביעי, Lei, gli amici e tutto il resto, נמכר בכמיליון עותקים ברחבי אירופה. זה היה אלבומו הראשון שהוקלט כולו בספרדית. לאחר שמונה עשרה שנים שב להתחרות באירוע בסן רמו עם השיר "Prima di parlare", שדורג במקום השני. במרוצת הקריירה המוזיקלית שלו הוציא לאור שלושה-עשר אלבומי אולפן וארבעים ושמונה סינגלים, הכוללים את הלהיטים "Sei solo tu",‏ "Almeno stavolta",‏ "Lascia che io sia",‏ "Instabile"‏ ו-"La voglia che non-vorrei". דווח כי נתוני המכירות שלו עומדים על עשרה מיליון עותקים ברחבי העולם. נק השתתף יחד עם פרנצ'סקו רנגה בפסטיבל סן רמו 2024, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. שירם לתחרות, "Pazzo di te", סיים בערב המגמר במקום ה-25. אתר האינטרנט הרשמי של נק (באיטלקית) מדיה וקבצים בנושא נק בוויקישיתוף נק, ברשת החברתית פייסבוק נק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נק, ברשת החברתית אינסטגרם נק, סרטונים בערוץ היוטיוב נק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נק, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) נק, באתר ספוטיפיי נק, באתר Last.fm (באנגלית) נק, באתר AllMusic (באנגלית) נק, באתר MusicBrainz (באנגלית) נק, באתר דיזר נק, באתר Yandex.Music (ברוסית) נק, באתר Discogs (באנגלית) נק, באתר Songkick (באנגלית) נק, באתר Genius נק, באתר SecondHandSongs נק, באתר בילבורד (באנגלית) נק, באתר טיידל (באנגלית) Vitali, Alessandra (15 בפברואר 2015). "Sanremo, Il Volo festeggia la vittoria: "Basta critiche, imparate a conoscerci"". Adnkronos (באיטלקית). נבדק ב-15 בפברואר 2015. {{cite news}}: (עזרה) "NEK: In Arrivo A Settembre Il Singolo Che Anticipa Il Nuovo Album". All Music Italia (באיטלקית). 4 ביולי 2016. נבדק ב-3 בינואר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Esce "Unici" il nuovo album di inediti di Nek". Gazzetta di Modena (באיטלקית). 23 בספטמבר 2016. נבדק ב-3 בינואר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Rossi, Antonella (3 בדצמבר 2023). "Sanremo 2024: tutti i nomi dei cantanti in gara". Vanity Fair Italia (באיטלקית). נבדק ב-10 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה)
שלווה בארמונותייך

"שלווה בארמונותייך" הוא שיר של הראפר והזמר הישראלי רביד פלוטניק, מתוך אלבום האולפן השישי שלו, "תוך כדי תנועה", שיצא לאור ב-24 בספטמבר 2021. "שלווה בארמונותייך" הוא השיר הסוגר את "תוך כדי תנועה". הוא נכתב על ידי פלוטניק עצמו, שהלחין אותו יחד עם ישי סוויסה, ומכיל דגימה מתוך "דבר אליי בפרחים" של גאולה גיל, שהלחין דובי זלצר, אשר קיבל קרדיט הלחנה בשיר. בנוסף, בשיר אזכור למזמור קכ"ב מספר תהילים. הזמר שי צברי סוגר את השיר בנאום על מהות התפילה. השיר זכה להצלחה רבה ברשתות הסטרימינג, כאשר בספוטיפיי זהו השיר המושמע ביותר מתוך "תוך כדי תנועה", עם למעלה מ-8 מיליון השמעות, נכון ליוני 2024. השיר הגיע בשיאו למקום ה-25 במצעד "היטליסט" של מאקו, ושהה במצעד למשך למעלה מ-30 שבועות. ביולי 2022, הזמרת יובל דיין פרסמה גרסת כיסוי לשיר. רביד פלוטניק - שלווה בארמונותייך, סרטון בערוץ "Boom Shaka Laka", באתר יוטיוב (אורך: 04:36) Spotify, open.spotify.com היטליסט: מצעד המוזיקה של ישראל mako, באתר hitlist.mako.co.il, ‏2024-05-27 יצחק אבוחצירא, "לא הגיע דרכי": מה גרם ליובל דיין לקנא בשיר של רביד פלוטניק?, באתר עכשיו 14, 5 ביולי 2022
פרד דה פלמה

פדריקו פלנה (באיטלקית: Federico Palana; נולד ב-3 בנובמבר 1989), ידוע בשם הבמה פרד דה פלמה, הוא ראפר וזמר איטלקי. בשנת 2007 החל דה פלמה את הקריירה המוזיקלית שלנו בטורינו, כשעשה פריסטייל ראפ ברחוב. הוא התפרסם לאחר שהשתתף בתחרויות הז'אנר בטורינו ובמילאנו. בשנת 2010 הקים יחד עם הדי ג'יי דירטי סי את להקת רויאל ריימס. בתחילת אותה שנה חתמו על חוזה הקלטות עם חברת תקליטים עצמאית בשם טרומן רקורדס. ב-23 בנובמבר 2011 הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, Royal Rhymes. לאחר מכן יצא ב-10 ביולי 2012 לאור המיני-אלבום God Save the Royal. במהלך 2012 פתח דה פלמה את קריירת הסולו שלו. אלבום הבכורה שלו, FDP, יצא לאור ב-6 בנובמבר. ביוני 2013 פורסם השיר "Passa il microfono", שהופק על ידי מורנו, קלמנטינו, שייד ופאסה. בספטמבר הוציא את המיני-אלבום Genesis. אלבומו השני, Lettera al successo, פורסם ביוני 2014. ב-10 בפברואר 2015 חתם חוזה הקלטות עם וורנר מיוזיק איטליה. ב-2 באוקטובר אותה השנה הוציא את האלבום השלישי שלו, BoyFred. דה פלמה היה אחד משלושים האמנים שהתחרו בפסטיבל סן רמו 2024, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. שירו לתחרות, "Il cielo non ci vuole", סיים בערב הגמר במקום ה-30 והאחרון. FDP‏ (2012) Lettera al successo‏ (2014) BoyFred‏ (2015) Hanglover‏ (2017) Uebe‏ (2019) Unico‏ (2021) Royal Rhymes‏ (2011) God Save the Royal‏ (2012) מדיה וקבצים בנושא פרד דה פלמה בוויקישיתוף פרד דה פלמה, ברשת החברתית פייסבוק פרד דה פלמה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרד דה פלמה, ברשת החברתית אינסטגרם פרד דה פלמה, ברשת החברתית טיקטוק פרד דה פלמה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרד דה פלמה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרד דה פלמה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) פרד דה פלמה, באתר ספוטיפיי פרד דה פלמה, באתר Last.fm (באנגלית) פרד דה פלמה, באתר AllMusic (באנגלית) פרד דה פלמה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרד דה פלמה, באתר דיזר פרד דה פלמה, באתר Discogs (באנגלית) פרד דה פלמה, באתר Songkick (באנגלית) פרד דה פלמה, באתר Genius פרד דה פלמה, באתר בילבורד (באנגלית) פרד דה פלמה, באתר טיידל (באנגלית) Rossi, Antonella (3 בדצמבר 2023). "Sanremo 2024: tutti i nomi dei cantanti in gara". Vanity Fair Italia (באיטלקית). נבדק ב-10 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה)
SM U-24

SM U-24 הייתה אחת מ-329 צוללות ששירתו בצי הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה. היא הייתה עסוקה בלוחמת מסחר במהלך הקרב הראשון על האוקיינוס האטלנטי. הצוללת הוזמנה ב-18 במרץ 1911, ובנייתה החלה ב-5 בפברואר 1912. היא הושקה ב-24 במאי 1913, ונכנסה לשירות ב-6 בדצמבר 1913. בשבעה סיורים, U-24 הטביעה בסך הכל 33 ספינות סוחר וספינת עזר אחת בהיקף כולל של 106,122 BRT וספינת מלחמה אחת בהדחק של 15,000 טון, גרמה נזק לשלוש ספינות סוחר בהדחק של 14,318 BRT, ולכדה ספינת סוחר אחת כשלל בהדחק של 1,925 BRT. החיסול השני שלה היה המשמעותי ביותר. הקורבן הייתה אה"מ פורמידבל, שטורפדה 30 מיל ימי (56 קילומטרים; 35 מיל) דרומית לליים רג'יס, ב־50°13′ צפון 03°04′ מערב. היא נפגעה בחדר הדוודים מספר אחת בצד השמאלי. מתוך צוות של כ-711 איש, 547 מתו כתוצאה מכך. זו הייתה אחת האוניות הגדולות ביותר שהוטבעו על ידי צוללת במהלך המלחמה. בשנת 1915, U-24 תבעה קורבן ידוע נוסף, ספינת הקיטור Arabic, וגרמה ל-44 הרוגים, כולל שלושה אמריקאים. Arabic טבעה תוך 10 דקות. זה הסלים את החשש מצוללות בארצות הברית וגרם לתקרית דיפלומטית שהביאה להשעיית טירפוד ספינות שאינן צבאיות ללא הודעה מוקדמת. עם סיום המלחמה בנובמבר 1918 נכנעה הצוללת לכוחות מדינות ההסכמה, ובמהלך 1922 היא נגרטה. מדיה וקבצים בנושא SM U-24 בוויקישיתוף Helgason, Guðmundur. "3. Escalation - The U-boat War in World War One". German and Austrian U-Boats of World War I - Kaiserliche Marine - Uboat.net. נבדק ב-4 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה)