laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קירסטן בקיס

קירסטן בקיס (נולדה ב-1967) היא סופרת אמריקאית ילידת שווייץ. בקיס למדה באוניברסיטת ניו יורק והיא מלמדת כיום בהמפשייר-קולג'. היא חיה כיום עם בעלה ובנה בוורמונט ועוסקת בכתיבת ספרה השני. בקיס פרסמה ב-1997 את הרומן "Lives of the Monster Dogs" (תורגם לעברית בשם "חייהם של כלבי המפלצת" בהוצאת יתדות, 1999). הספר עוסק בכלבים מואנשים, בעלי יכולת דיבור, הנוחתים בניו יורק. הספר זכה להצלחה רבה ואף נבחר כספר הבולט של השנה על ידי הניו יורק טיימס. כמו כן היה מועמד לפרס אורנג' וזכה בפרס על שם ברם סטוקר לספר ביכורים בסוגת ספרי האימה. הספר תורגם לשמונה שפות ועובד למחזה. ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שועלון (קבוצת כוכבים)

שועלון או שועל היא קבוצת כוכבים לא בולטת בשמי הצפון, בתוך משולש הקיץ. הקבוצה הוגדרה במאה ה-17 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס ונקראה במקור "שועלון עם אווז" ותיארה שועל קטן המחזיק בפיו אווז. כפי שקרה עם קבוצות כוכבים נוספות, השם קוצר. כוכבי הקבוצה עמומים במיוחד ואין בה כלל כוכבים בהירים יותר מדרגה 4. בשנת 1967 התגלה בקבוצה הפולסאר הראשון על ידי רדיו-טלסקופ באוניברסיטת קיימברידג'. α בשועלון (אנסר) הוא ענק אדום במרחק של כ-300 שנות אור עם בהירות מדרגה 4.4. והוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. פרוש שמו של הכוכב הוא אווז בלטינית - שריד לשמה המקורי של הקבוצה. צמוד אליו נמצא הכוכב 8 בשועלון שהוא עמום יותר עם בהירות מדרגה 6 וניתן להבחין בו בעזרת משקפת. אין קשר בין שני הכוכבים ורק במקרה הם נראים צמודים זה לזה. M27 היא ערפילית פלנטרית שנקראת גם "ערפילית המשקולת". הערפילית נמצאת במרחק של כ-1,250 שנות אור, בהירותה היא מדרגה 7.5 וקוטרה הוא כרבע מקוטרו של הירח המלא. בהירותה וגודלה מאפשרים להבחין בה בקלות באמצעות משקפת. צילום ארוך חשיפה דרך טלסקופ חושף מבנה בעל שתי אונות המחוברות זו לזו בצורה המזכירה משקולת של אימוני כושר גופני. מתלה המעילים או הצביר של ברוקי (Brocchi) הוא קבוצה של 10 כוכבים בבהירות מדרגות 5 עד 7 - שישה מהם יוצרים קו ישר וארבעה נוספים צורת אנקול וביחד יוצרים צורה של מתלה מעילים, אותו ניתן לראות באמצעות משקפת. המתלה נמצא מדרום ל-α בשועלון על הגבול עם קבוצת חץ. בעבר היה מקובל לחשוב שזהו צביר פתוח, אך בשנות ה-70 התברר שהכוכבים המרכיבים את המתלה נמצאים במרחקים שונים ואינם קשורים זה לזה. מדיה וקבצים בנושא שועלון בוויקישיתוף שועלון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שמואל פירר

הרב שמואל פירר (1863–1942) היה רב גליציאני, רבה של קרוסנו. נולד בשנת 1863 בסנקובה (אנ') בקרבת גורליץ בגליציה המערבית. סבו הוא נכדו של רבי יצחק חריף מסמביר, מחבר שו"ת "זרע יצחק". בצעירותו הצטיין בלימודיו, נודע כ"העילוי מסנקובה" ואך בידיעותיו במתמטיקה. למד אצל הרב יצחק שמלקיש מחבר שו"ת "בית יצחק" ואצל רבי חיים יצחק ירוחם מאאלשטאדט (סטארי סמביר). בשנת 1883, בהיותו כבן 20 בלבד, נתמנה כרבה של מילובקה (אנ'), שבאזור קרקוב. בשנת 1903 השתתף בכנס הראשון של רבני גליציה המערבית, ובשנת 1908, נבחר לרב ואב בית דין בקרוסנו, בתפקיד כיהן שלושים וחמש שנים. היה מומחה בדיני ממונות, וסוחרים רבים באו להתדיין בפניו. היה חבר ב"שלטון הרוחני" של ישיבת חכמי לובלין. כשפרצה מלחמת העולם השנייה עבר לגליציה המזרחית שנכבשה על ידי הרוסים, ושם נדד כשנתיים בעיירות שונות, ועסק בתורה ככל שהתנאים אפשרו את הדבר. כשכבשו הגרמנים את האזור חזר לקרוסנו, ושם נספה בדצמבר 1942. אחותו הענה גולדה נישאה לגביר חיים ברוך ארנברג (נפטרה בט' בשבט ה'תרפ"ב). נישא לשרה בת הרב אברהם יהושע העשל מצ'כיה ולהם אחד עשר ילדים, שישה בנים וחמש בנות, אשר כולם נספו בשואה. להלן צאצאיו שהוכרו והתפרסמו: הרב דוד פירר – נולד בשנת ה'תרנ"ה (1895). נסמך לרבנות בידי הרב מאיר יחיאל הולשטוק האדמו"ר מאוסטרובצה. בצעירותו היה דיין, מו"ץ ואב"ד בלאנצוט בגליציה המערבית ובשנת ה'תרצ"ז (1937) נתמנה לרב העיר. נספה בשואה בשנת ה'תש"ב. הרב יוסף משה פירר – אב"ד ברימנוב שבגליציה. נפטר בשנת ה'תרצ"ג. בנו היה הרב בנציון פירר, לימים רב וסופר בישראל. הרב יעקב ישראל פירר – מז'אלושיץ באזור קראקא. נספה בשואה. הרב יצחק זאב פירר-גולדמן – נולד בשנת ה'תר"ן (1890). בשנת ה'תרע"ח (1918) נתמנה לרבה של יאשליסק, ואחר כך עבר למדזילברץ (אנ') בסלובקיה. בשנת ה'תש"ב גורש לאזור לובלין עם ראשוני היהודים מן העיר ונספה בשואה. הרב שלמה פירר – יד ימינו של אביו לעת זקנותו. נספה בשואה. הרב פירר חיבר ספרים רבים שכולם אבדו בשואה, מלבד ספרו "הר שפר" שיצא לאור במהדורה ראשונה בארדיוב ה'תרפ"ג, במהדורה שנייה על ידי נכדו הרב בנציון פירר בתל אביב-יפו ה'תשי"ז, ובמהדורה שלישית בשנת ה'תשל"ט. מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך ד, ירושלים תשנ"ז, עמ' 67–75 (ערכים עליו ועל בני משפחתו) כמה נתונים ביוגרפיים, בהקדמה לספרו "אמרי שפר" ביאור (על דרך הפלפול) לניסיון הדחת רבן שמעון בן גמליאל מנשיאותו מאת הרב שמואל פירר הי”ד, אתר תורתך לא שכחתי שמואל פירר, דף שער בספרייה הלאומית מתוך הקדמת ספר הר שפר (הודפס בארדיאב שנת ה'תרפ"ג) מאת בן אחותו ר' יעקב צבי עהרנעבערג מרושניצא מחוז סטרופקוב הקדמת הר שפר תל אביב ה'תשי"ז במבוא מאת נכדו הרב בן ציון פירר וונדר, ד, עמ 70; לאנצוט, חייה וחורבנה של קהילה יהודית, עמ 58, 67-66, 273-272; לוח זיכרון לבניו ולחתניו של הרב שמואל פירר מקרוס בבית העדּות, ניר גלים לוח זיכרון לבניו ולחתניו של הרב שמואל פירר מקרוס בבית העדּות, ניר גלים וונדר, ד, עמ 71; לוח זיכרון לבניו ולחתניו של הרב שמואל פירר מקרוס בבית העדּות, ניר גלים וונדר, ד, עמ 72-71; אלה אזכרה, ו, עמ' 277-276; לוח זיכרון לבניו ולחתניו של הרב שמואל פירר מקרוס בבית העדּות, ניר גלים ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנציון פירר

הרב בנציון פירר (א' בניסן תרע"ד, 28 במרץ 1914 - כ"ב בסיון ה'תשמ"ח, 7 ביוני 1988) היה רב וסופר חרדי-ישראלי. נולד בעיירה רימנוב שבגליציה לרב יוסף משה ולגיטל לבית וועסטרייך. בילדותו למד אצל סבו, הרב שמואל פירר. בגיל 18 הוסמך לרבנות על ידי שלושה מגדולי רבני גליציה: הרב אהרון לוין, הרב יעקב שליטא מטרנופול והרב דב בריש ווידנפלד. בגיל 19 נשא לאשה את בת דודתו פרידה, וכנדוניה ביקש כסף על מנת להוציא לאור את חיבורו הראשון "חמדת ציון" על הש"ס. בגיל 20 התמנה לרב עירו, רימנוב, כממלא מקום אביו שנפטר מדלקת ריאות זמן קצר לפני חתונתו. ברימנוב כיהן כארבע שנים, ובשנים אלה נולדו שלשת ילדיו. בתקופת מלחמת העולם השנייה שהה בגליציה המזרחית שנכבשה על ידי רוסיה. כשנשאל על ידי השלטונות האם ברצונו לחזור לשטח גליציה שבשליטת גרמניה או לקבל אזרחות רוסית, השיב כי ברצונו לחזור אל משפחתו הענפה שחייתה תחת שלטון הגרמנים. כעונש על חוסר הנאמנות לרוסים נשלח לסיביר, שם שהה כל תקופת המלחמה, וכך ניצלו חייו. עם תום המלחמה שהה בגרמניה במחנה עקורים שהוקם על ידי אונרר"א באולְם. הוא מונה שם לתפקיד סגן מנהל המחנה, הקים ישיבה לצעירים "אור המאיר", על שם הרב מאיר שפירא מלובלין, והטיף לעליה לארץ. בשנת ה'תש"ט (1949) עלה לישראל והתגורר תחילה במחנה עולים בפרדס חנה, ואחר כך ברמת גן ובבני ברק. בתקופה זו שימש כמזכיר בית הספר הדתי סיני בתל אביב, ופרסם חידושי תורה, דברי הגות, מחשבה ואקטואליה בעיתון "שערים", שיצא לאור על ידי פא"י. כשהוצעה לו רבנות העיר באר שבע סירב, כיוון שחיפש מקום שקט בו יוכל להתמסר לכתיבה. בשנת ה'תשי"ז (1957) נתמנה לרב המושב ניר גלים, שם כיהן במשך 32 שנים, עד מותו. הרב פירר לימד במכללת גבעת וושינגטון, והקים את מסלול ההכשרה לרבנות בישיבת כרם ביבנה לבקשתו של ראש הישיבה הרב חיים יעקב גולדוויכט. נכדו, הרב מרדכי פירר, המשמש כרב בבני ברק, נשא את בתו של ההיסטוריון פרופ' מאיר הילדסהיימר. נכדתו רחלי פרנקל לבית פירר נישאה לחיים פרנקל, בנו של הרב שמעון פרנקל, מרבני תל אביב, בנו של הרב יצחק ידידיה פרנקל. הרב פירר פרסם 34 ספרים. בין ספריו 14 ספרי סיפורים, מתוכם "סעדיה וייסמן", המתאר ילד תימני (סעדיה) שנחטף מהוריו הדתיים והועבר לאימוץ למשפחה אשכנזית חילונית (וויסמן), ו"אורי חוזר בתשובה", המגולל את סיפור חזרתו בתשובה של השחקן אורי זוהר. שלושה מספריו תורגמו לאנגלית. בנוסף הוציא לאור את הספר "הר שפר" בו ליקט מחידושי סבו הרב שמואל פירר מרבני גליציה. חמדת ציון - חידושים על הש"ס הגיונה של תורה - חידושים על פרשת שבוע (ה' כרכים) פנים חדשות בתורה - חידושים על פרשת שבוע (ה' כרכים) פנים מסבירות בתורה - חידושים על פרשת שבוע (ה' כרכים) אלא הם מועדי - חידושים על מועדי ישראל (ד' כרכים) חגים וזמנים סיפורי המקרא (ד' כרכים) קורות משפחת ישראלי התאומים סעדיה וויסמן הקומוניסט והחב"דניק תהפוכות הגורל אורי חוזר בתשובה הגיורת והנזירה טעות שחזרה סיפור קצר גלגול נשמה מאושביץ מאיר וונדר, מאורי גליציה - אנציקלופדיה לחכמי גליציה ירושלים תש"ן - בערכו. דוד תדהר (עורך), "הרב בן ציון פירר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יג (1963), עמ' 4214 בנציון פירר (1914-1988), דף שער בספרייה הלאומית הרב ב.צ. פירר הוכתר לרבו של מושב הפועל המזרחי ניר גלים, הצופה, 3 באפריל 1957
טוטונג (מחוז)

טוטונג הוא המחוז (דאארה) המרכזי בברוניי. עיר הבירה של המחוז נקראת פקאן טוטונג, וערים גדולות נוספות במחוז הן קואלה אבנג, למונין, מליט, פננג'ונג, וטליסאי. המחוז גובל עם הים הסיני הדרומי בצפון, מלזיה ומחוז ברוניי ומוארה במזרח, ועם מחוז בלייט במערב ובדרום. נהר הסונג'יה טוטונג עובר במחוז זה. מדיה וקבצים בנושא טוטונג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טוטונג ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Modchip

Modchip (מכונה בעברית צ'יפ) הוא מעגל משולב קטן אשר בעזרתו ניתן לשנות או לבטל לחלוטין את רוב ההגבלות של קונסולות משחקי הווידאו הפופולריות הקיימות כמו פלייסטיישן 2, אקס בוקס גיימקיוב Wii וכדומה ולשחק במשחקים שהועתקו. בין השאר הצ'יפ מסוגל לעוקף את אכיפת צופן האזור (region code) של המשחק, לעקוף את הגנות ניהול הזכויות הדיגיטלי (DRM), ואת הבדיקות אם המשחק מקורי או לא במטרה להריץ משחקים אשר יועדו לשווקים אחרים, משחקים שהועתקו, או משחקים שיוצרו באופן פרטי. הצ'יפים קיימים בעיקר בקונסולות אשר משתמשות בתקליטורי CD או תקליטורי DVD בשל הזמינות שלהם ומחירם הנמוך של המדיות הריקות. בנוסף לקונסולות המשחקים ניתנים להשיג גם צ'יפים אשר עוקפים את אכיפת צופן האזור של הדיוידיים. מכירה או שימוש בצ'יפים איננה חוקית בחלק מהמדינות, למשל בארצות הברית לפי חוק ה-DMCA. בישראל הצ'יפים נמכרים כיום בחנויות משחקי וידאו רבות כמו גם גרסאות פיראטיות זולות של המשחקים אשר פעולות על הקונסולות רק בעזרת הצ'יפ. מדיה וקבצים בנושא Modchip בוויקישיתוף
כלא לנדסברג

כלא לנדסברג (בגרמנית: Justizvollzugsanstalt Landsberg) הוא מתקן ענישה דמוי־מצודה הנמצא בעיר לנדסברג שעל נהר לֵך (Landsberg am Lech), בדרום־מערב בוואריה, כ-65 ק"מ ממערב למינכן וכ-35 ק"מ מדרום לאאוגסבורג. הכלא נבנה במקור בסביבות 1910 בפאתיה המערביים של העיר. האסיר המפורסם ביותר שריצה בו את עונשו היה אדולף היטלר, אשר נכלא שם ב-1924 בעקבות הרשעתו באשמת בגידה. בעת שהותו בלנדסברג חיבר היטלר את ספרו "מיין קמפף" (גרמנית: "מאבקי"), בעזרתו של סגנו רודולף הס. בתקופת מלחמת העולם השנייה היו הכלא ומחנות העבודה שסביבו מסונפים למחנה דכאו. בעת שהייתה גרמניה בשליטת בעלות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה, הסב צבא ארצות הברית את הכלא לבית הסוהר לפושעי מלחמה מס' 1 ("War Criminal Prison No. 1"), ומספר רב של פושעי מלחמה נאצים הושמו בו במאסר. בנוסף, התבצעו בו הוצאות להורג של מספר פושעי מלחמה, שהאחרונה בהן בוצעה ב-8 ביוני 1951, והייתה ההוצאה להורג האחרונה שבוצעה בגרמניה (שאז נודעה כגרמניה המערבית). כיום משמש המתקן את שירות בתי הסוהר של משרד המשפטים הבווארי. הפוטש במרתף הבירה קרל ברנדט משפט הרופאים בגרמניה מדיה וקבצים בנושא כלא לנדסברג בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תוכנת צריבה

תוכנת צריבה היא תוכנת מחשב אשר מיועדת לכתוב מידע על גבי דיסקים אופטיים כגון תקליטורי CD ותקליטורי DVD. השימוש בתוכנות אלו מצריך הימצאות של צורב, מותקן במחשב או מקושר אליו כצורב חיצוני. צריבת דיסק מצריכה בדרך כלל בשלב הראשון יצירת ה-image (קובץ אשר מכיל מידע לגבי הנתונים שיגובו על גבי הדיסק) לפני שהמידע ייצרב על גבי הדיסק. מרבית התוכנות החדישות כיום יוצרות את ה-Image של הדיסק וצורבות אותו באותה פעולה, כך שמשתמשי הקצה אפילו לא מבחינים בהבדל בין שתי הפעולות. ישנן גם תוכנות צריבה אשר מאפשרות לצרוב דיסק פעמים רבות עד אשר ממלאים את התקליטור. Nero מדיה וקבצים בנושא תוכנת צריבה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תצורת חפר

תצורת חפר - Qh כוללת שכבות מסלע מתחלפות של כורכר - Qhk וחמרה - Qhh. בחלקה התחתון של התצורה נמצאו צדפים וחלוקים. מעליה יש שכבות של חול ואלוביום מזמן ההווה. חלקה העליון של התצורה הוא מכורכר ומוגדר בתור "פרט תל אביב" - Qht. כורכר תל אביב הוגדר לעומק של חצי מטר ברכס החוף ו-3 עד 4 מטר בשקעים מקומיים והוא משתרע עד 3 ק"מ מקו החוף. שכבה זו הורבדה בתקופת הולוקן היא התקופה האחרונה בתור הרביעון אשר בעידן הקנוזואיקון אשר תקופתה הוא מלפני 10,000 שנה ועד ההווה. מתחת לפרט תל אביב, מצויות לסירוגין שכבות חמרה וכורכר, מתקופת הפלייסטוקן. שכבות אלו הורבדו במערב מישור החוף, מעל תצורת יפו - Ny או תצורת פלשת - Nqp. במקביל, במזרח מישור החוף מצויות: "קונגלומרט נחשון" - Qna, תצורת רחובות - Qr, תצורת אחוזם - Qah והחלק העליון של תצורת פלשת - Nqp. עזרא זילברמן, שמעון אילני, חנה נצר-כהן ורן קלבו מיפוי גיאו מורפולוגי-ליתולוגי של רצועת החוף של ישראל, המכון הגאולוגי לישראל, ספטמבר 2006 מפות גאולוגיות: ראשון לציון, נתניה אתר המכון הגאולוגי לישראל (הקישור אינו פעיל) הסימנים במפה הגאולוגית
תור הזהב של ספרד

תור הזהב של ספרד (בספרדית: Siglo de Oro) הייתה תקופה של פריחה תרבותית בתחומי האמנויות והספרות בספרד אשר התרחשה במקביל להתחזקות הפוליטית והיחלשותה של בית הבסבורג. התקופה החלה בסביבות 1492 (סיום תהליך הרקונקיסטה וגילוי אמריקה על ידי כריסטופר קולומבוס) והסתיימה לכל המאוחר לאחר הסכם הפירנאים, שהושג בין צרפת לבית הבסבורג בשנת 1659. שנת 1492 הייתה בעלת משמעות רבה לספרד. ארבעה אירועים מרכזיים שהתחוללו בשנה זו הביאו ליצירתה של ספרד כאימפריה טרנס-אטלנטית מגובשת וריכוזית. כיבושה של גרנדה וסיום הרקונקיסטה הביאו לאיחודה של ספרד כולה תחת ישות פוליטית אחת ותחת שלטון נוצרי; צו גירוש שהוצא ליהודי ספרד באותה השנה, וצו דומה לו שהוצא כנגד המוסלמים בראשית המאה ה-17, הביאו לאחדות דתית שגם היא הייתה כפופה לכתר, במסגרת פטרונטו ריאל, ממנו נהנו מלכי ספרד; מסעו של כריסטופר קולומבוס מערבה וגילויו את האיים הקריביים ויבשת אמריקה לאחר מכן, פתחו עידן חדש של התפשטות בצידו השני של האוקיינוס האטלנטי; לבסוף, השלמתו של המילון הראשון של השפה הספרדית סייע גם הוא לגיבוש תרבותי. גילוי יבשת אמריקה בידי קולומבוס פתח עידן שבו כובשים ספרדיים השתלטו על רוב יבשת אמריקה, בהתאם לחוזה טורדסיאס, בייחוד על דרום ומרכז היבשת. במהלך המאה ה-16 הביאו המושבות הספרדיות באמריקה עושר עצום לספרד והפכו אותה למדינה החזקה ביותר באירופה. ימי העליונות של ספרד במאה ה-16 התבטאו גם בניצחון על העות'מאנים בקרב לפנטו ב-1571, ועם סדרת ניצחונות על אנגליה במלחמת אנגליה-ספרד (1585-1604). למרות זאת, סדרה של מלחמות עם מדינות אירופה האחרות ומלחמות פנימיות על המלוכה, החלישו את ספרד. במהלך אמצע המאה ה-17, ימי הגדולה הספרדים בשלטון הבסבורג החלו בדעיכתם הארוכה שהחלה בסדרת הפסדים במלחמת שמונים השנים. ספרד ההבסבורגית כותרה במהלך מלחמת שלושים השנים, ובחציה השני של המאה ה-17 הובסה בידי הצרפתים, תחת הנהגתו של לואי הארבעה עשר. תקופת תור הזהב שלה הסתיימה בערך עם חתימת הסכם הפירנאים מול צרפת ב-1659. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אמנות אל גרקו (1541 - 1614) דייגו ולסקס (1599 - 1660) מוזיקה תומאס לואיס דה ויקטוריה (1548 - 1611) ספרות לופה דה רואדה (1510 - 1565) מיגל דה סרוואנטס (1547 - 1616) לופה דה וגה (1562 - 1635) מתאו אלמן (1547 - 1615) ויסנטה אספינל (1550 - 1614) היסטוריה של ספרד האימפריה שהשמש אינה שוקעת בה לעולם מדיה וקבצים בנושא תור הזהב של ספרד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרד ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאן אסר

יאן אסר (בהולנדית: Johannes "Jan" Fredericus Samuel Esser;‏ 13 באוקטובר 1877, ליידן – 9 באוגוסט 1946, שיקגו) היה שחמטאי יהודי-הולנדי וכירורג פלסטי. בשנת 1910 ניצח אסר בדו-קרב שהתקיים בפריז את דוד ינובסקי 2.5-0.5. אסר היה אלוף הולנד לשחמט, וניצח את רודולף לומן בדו-קרב פלייאוף לתואר בשנת 1913 בתוצאה 3.5-0.5. באליפות הולנד שהתקיימה בשנת 1912 הגיע אסר למקום השני. במקביל ללימודי רפואה למד אסר גם רפואת שיניים, והשתמש בידיעותיו כרופא שיניים לצורך ניתוחיו. ככירורג פלסטי היה אסר חלוץ בשיטות חדשניות לכירורגיה משחזרת על חיילים שנפצעו במלחמת העולם הראשונה. סבורים שהוא הטביע את המונח סטנט (תומכן) כדי לתאר את השימוש שעשה במרכיב לטביעת שיניים שהומצא בשנת 1856 על ידי רופא השיניים הבריטי צ'ארלס סטנט כדי ליצור תבנית לשחזור פני החייל. המונח סטנט הורחב בהמשך לאביזר המרחיב עורקים של הגוף. אסר היה אחד המנתחים הפלסטיים המשפיעים והמצטיינים ביותר של ראשית המאה העשרים. בזכות מאמציו הוכרה תחום התמחות זה באופן מדעי והפך למוכר היטב למומחים בתחום. בשנותיו בברלין, בין השנים 1917 עד 1925, התבצעה תרומתו הגדולה ביותר לשגשוגם של ניתוחים פלסטיים, בזכות עוזריו, טכניקות הכירורגיה החדשניות שלו, 23 בתי החולים בהם פעל, פעילות הפרסום שלו ושיח עם עמיתים בפגישות של חברות מתמחות. אסר היה אספן אמנות נלהב ובמשך חייו רכש 880 יצירות אמנות שהוצגו לראשונה במוזיאון בשנת 2006. בעיקר צבר ציורים של האמנות המודרנית ההולנדית המוקדמת שנקראה "אמנות לומניסטית באמסטרדם". רשימת האמנים מציגה שמות רבים (למשל ציירים) כמו יאן סלויטרס, ליאו גסטל, פיט מונדריאן ופיט ואן דר חאם. במקרים רבים תמך בהם אסר בדרכים שונות. את עיקר רכושו עשה בעסקאות נדל"ן מוצלחות ובהשקעות ספקולטיביות בבורסה. מדיה וקבצים בנושא יאן אסר בוויקישיתוף יאן אסר, באתר צ'סגיימס (באנגלית) Home | Pierre Fauchard Academy, www.fauchard.org Jan M Hilbert & Johannes F. Hoenig, The plastic surgeon Johannes Fredericus Samuel Esser (1877 to 1946), M.D., D.M.D. and his unknown period during 1917 and 1925 in Berlin, Germany, Springer Link, ‏19-2-2019
ברוניי ומוארה

ברוניי ומוארה הוא המחוז (דראח) הצפוני והקטן ביותר בברוניי. עיר הבירה של מחוז זה היא בנדר סרי בגוואן, המשמשת גם כעיר הבירה של המדינה כולה. ערים גדולות נוספות במחוז כוללות את מוארה. המחוז גובל עם הים הסיני הדרומי בצפון, מפרץ ברוניי במזרח, מחוז טוטונג במערב ומלזיה בדרום. מספר איים במפרץ שייכים גם כן למחוז זה. מדיה וקבצים בנושא ברוניי ומוארה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברוניי ומוארה (במלאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פייר טראי דה באיאר

פייר טראי דה באיאר, "האביר מבאיאר" (1476 – 30 באפריל 1524), היה אביר צרפתי מפורסם אשר חי בסופם של ימי הביניים באירופה. בשל מעלליו הוא נודע בכינוי "האביר חסר הפחד וללא הדופי" (בצרפתית - le chevalier sans peur et sans reproche). לאחר שנרצח דוכס מילאנו גלאצו מריה ספורצה, ירשו בנו ג'אן גָלֵאָצוֹ ספורצה. משום חולשתו ביקש דודו לודוביקו ספורצה להדיחו ולהיות דוכס תחתיו. לשם כך סייע בשנת 1494 לפלישת שארל השמיני, מלך צרפת, לאיטליה. את המלך הצרפתי ליווה פייר טראי, שלאחר קרב פורנובו קיבל תואר אבירות. כשנה אחרי כן נפל בשבי והוחזק במילאנו עד ששוחרר ללא כופר בידי לודוביקו ספורצה. בשנת 1502 הוא נפצע בקנוסה. בשנת 1524 נהרג בקרב ונטמן בגרנובל שבאלפים הצרפתיים. מדיה וקבצים בנושא פייר טראי דה באיאר בוויקישיתוף פייר טראי דה באיאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טמבורונג

טמבורונג הוא המחוז (דאארה DAERAH) המזרחי ביותר בברוניי. שטחו 1,304 קמ"ר ומספר תושביו כ־10,900 (נכון ל־2018). בירת המחוז היא באנגאר, וישוב גדול נוסף במחוז היא העיר לובה. המחוז הוא מובלעת חלקית בתוך מלזיה מאחר שהוא מופרד כולו מברוניי, והקשר היחיד איתו מתבצע על ידי גשר סולטן חאג'י עומר עלי סייפודיאן העובר דרך מפרץ ברוניי. המחוז גובל עם מפרץ ברוניי בצפון ומלזיה במזרח דרום ומערב. נהר הסונג'יה טמבורונג עובר במחוז זה ונהר הסונג'יה פנדרואן יוצר את החלק המזרחי של הגבול עם מלזיה. מדיה וקבצים בנושא טמבורונג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טמבורונג ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כתר צ'ארלס, נסיך ויילס

כתר צ'ארלס, נסיך ויילס (באנגלית: Crown of Charles, Prince of Wales) הוא כתרו של צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. בכתר זה נעשה שימוש בעת הענקת תואר נסיך ויילס לצ'ארלס, בשנת 1969. לאחר שהמלך אדוארד השמיני ויתר על כיסאו בשנת 1936 ויצא לגלות בצרפת הוא לקח עמו את כתר ג'ורג', נסיך ויילס (בניגוד לחוק הבריטי האוסר על הוצאת תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת משטחי הממלכה המאוחדת). כתר זה שימש מאז שנת 1902 ככתרו של נסיך ויילס בטקסים רשמיים. כתר ג'ורג', נסיך ויילס הושב לבריטניה רק לאחר מותו של אדוארד בשנת 1972. בהיעדר הכתר הרשמי של נסיך ויילס, ומאחר שלא ניתן היה להשתמש בכתר פרידריק, נסיך ויילס בשל גילו ומצבו, הוחלט שלצורך הענקת התואר נסיך ויילס לנסיך צ'ארלס יוזמן כתר חדש. הטקס נערך בטירת קארנארפון בוויילס ב-1 ביולי 1969. כתר צ'ארלס, נסיך ויילס, עוצב בסגנון האופייני לכתרי יורשי העצר של אנגליה והממלכה המאוחדת. סגנון זה נקבע על ידי המלך צ'ארלס השני, ובהתאם לו היה לכתר שני חצאי קשתות בלבד (היינו קשת אחת בלבד מעל הכתר) ולא ארבעה חצאי קשתות, כמקובל בכתרי המונרך. מעל שני חצאי הקשתות מחובר מונד (גלובוס) מוזהב שמעליו צלב. באמצע הכתר, מתחת לקשת, כובע קטיפה וארמין. מסגרת הכתר עצמה מבוססת על עיצוב מסורתי. הכתר עוצב בפיקוח ועדה שבראשה עמד אנטוני ארמסטרונג-ג'ונס, הרוזן הראשון מסנואודון (באותה עת, בעלה של הנסיכה מרגרט, רוזנת סנואודון). השימוש בכתר נסיך ויילס באירועים נדיר ביותר. לא ידוע כלל אם פרידריק, נסיך ויילס עשה שימוש בכתר פרידריק, נסיך ויילס, ובכתר ג'ורג', נסיך ויילס נעשה שימוש פעמים ספורות בלבד. צ'ארלס, נסיך ויילס עשה שימוש בכתר פעם אחת בלבד - בטקס הכתרתו כנסיך ויילס. בשנת 1974 העניקה המלכה אליזבת השנייה את הכתר בהשאלה למוזיאון הלאומי והגלריה של ויילס שבקארדיף. בעוד שבטקס הכתרה של מונרך מוכתרת גם רעייתו כמלכה רעיה באמצעות כתר רעייה, רעייתו של נסיך ויילס אינה מוכתרת באופן דומה, ולכן אין כתר עבור נסיכת ויילס. החוק אף אוסר על הוצאת הכתר מאנגליה למטרה מוצדקת, ולכן לצורך הכתרתו של המלך ג'ורג' החמישי כקיסר הודו הוזמן כתר חדש - הכתר האימפריאלי של הודו מאחר שטקס ההכתרה (הדורבר דלהי) נערך בעיר דלהי שבהודו, ובהתאם לחוק נאסרה הוצאת הכתר הקיסרי הרשמי (כתר האימפריה הממלכתי) מתחומי הממלכה המאוחדת
כתר ג'ורג', נסיך ויילס

כתר ג'ורג', נסיך ויילס (באנגלית: Crown of George, Prince of Wales) יוצר בין השנים 1901–1902 עבור ג'ורג', נסיך ויילס (לימים המלך ג'ורג' החמישי). הכתר יוצר עבור יורש העצר, ג'ורג' נסיך ויילס, עבור טקס ההכתרה של אביו, המלך אדוארד השביעי בשנת 1902. בעת טקס ההכתרה של ג'ורג' עצמו (כמלך ג'ורג' החמישי, בשנת 1911 לבש בנו, אדוארד, את הכתר. כאשר המלך אדוארד השמיני ויתר על כיסאו בשנת 1936 ויצא לגלות בצרפת הוא לקח עמו את הכתר (בניגוד לחוק האוסר על הוצאת תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת משטחי הממלכה). הכתר נותר מחוץ לממלכה המאוחדת עד מותו של אדוארד השמיני בשנת 1972. בהיעדרו של כתר יורש עצר בממלכה, יוצר כתר חדש עבור הנסיך צ'ארלס בשנת 1969 (הוא כתר צ'ארלס, נסיך ויילס). כיום מוצג הכתר בבית התכשיטים שבמצודת לונדון.
כתר המלכה מרי

כתר המלכה מרי (באנגלית: Crown of Queen Mary) היה כתר הרעיה של המלכה הרעיה מרי מטק, רעייתו של המלך ג'ורג' החמישי. הכתר יוצר עבור טקס ההכתרה של ג'ורג' ומרי בשנת 1911. הכתר יוצר על ידי חברת הצורפות ג'ררד ושות' ומשובצים בו 2,200 יהלומים. בכתר היו משובצים יהלום הקוהינור וכן היהלומים קולינן 3 וקולינן 4. בשנת 1914 הוחלפו היהלומים ביהלומי דמה עשויים בדולח. הכתר כולל בסיס ושמונה חצאי קשתות, אשר ניתן לפרקם וללבוש את בסיס הכתר בלבד. המלכה מרי חבשה את בסיס הכתר בטקס ההכתרה של המלך ג'ורג' החמישי ובטקס ההכתרה של נכדתה, המלכה אליזבת השנייה. יהלומים רבים שהיו משובצים בכתר זה הועברו בשנת 1937 לכתר המלכה אליזבת. מאז מותה של המלכה מרי, ב-24 במרץ 1953, נעשה אך ורק שימוש אחד בכתר בעת הכתרתו של צ'ארלס השלישי וקמילה אשתו ב-6 במאי 2023. מדיה וקבצים בנושא כתר המלכה מרי בוויקישיתוף Garrard & Co - Queen Mary's Crown, www.rct.uk (באנגלית) Davies, Caroline (2023-02-14). "Camilla to wear recycled crown without Koh-i-Noor diamond at coronation". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-04-21.