laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הקהילה היהודית הספרדית בבוקרשט

הקהילה היהודית הספרדית בבוקרשט נוסדה ב-1718 , אך נוכחותם של יהודים ספרדים בבוקרשט קודמת לכך וכבר ב-1496, רק ארבע שנים אחרי גירוש ספרד כבר מוזכרים במסמכים יהודים ספרדים בבוקרשט. הקהילה היהודית הספרדית הגדולה ביותר ברומניה הייתה תמיד בבוקרשט וקהילה זו, לאחר שגדלה, שכרה לעצמה רב, שהיה מקובל גם על הקהילות הספרדיות האחרות ברומניה. היו תקופות בהן רב הקהילה הספרדית היה ממוצא אשכנזי, כמו במקרה של הרב יעקב נימירובר. הרב אליעזר פאפו ודמשק אליעזר ארגנו מחדש, ב-1811, את חברה קדישא של הקהילה הספרדית בבוקרשט וקבעו לה תקנון חדש. אנשי חברה קדישא כינו עצמם בשם Hermanos (אחים). בני הקהילה החליפו הרבה מקומות תפילה עד שבשנים 1819 - 1820 בנו לעצמם את ההיכל הספרדי החדש, קהל גראנדה בבוקרשט ברחוב נגרו וודה מס' 12. בית כנסת גדול זה שופץ כמה פעמים, ב-1838, ב-1853, ב-1892 וב-1938. ב-1892 הובא מלייפציג עוגב גדול לניגון בבית הכנסת, בנוסף לשירת המקהלה המקומית. בתוך הקהילה נוצרו מתחים בין השמרנים ובין המבקשים לחדש, לכן חלק מהקהילה הקים ב-1846 בית כנסת נוסף, קהל צ'יקו בבוקרשט, מכונה גם "קהל קדוש שלום", שנהרס והוקם מחדש במאי 1883. בעת מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט נבזז ההיכל הגדול, קהל גראנדה ונשרף ובני הקהילה נאלצו להיסתפק בהיכל הקטן. ב-1955 פורק המבנה של ההיכל הגדול. על פי רישומים של יצחק באלי, שהיה מזכיר הקהילה היהודית הספרדית בבוקרשט, לקהילה היו תחילה שני בתי עלמין, האחד בכפר בודשט (Budeşti) והשני במקום בו יש כעת המפלים של גן צ'ישמיג'יו. בהמשך קנתה הקהילה קרקע ברחוב סבסטופול, שם היה בית העלמין היהודי סבסטופול בבוקרשט, שנסגר ב-1864. בימי שלטונו של יון אנטונסקו הופקע בית עלמין סבסטופול והיהודים אולצו להעביר את שרידי המתים למקום אחר. לאחר סגירת בית העלמין סבסטופול, הקהילה קנתה קרקע ופתחה את בית העלמין הספרדי של בוקרשט. Evreii sefarzi (ברומנית) Bucureștiul sefard. O istorie de peste 500 de ani în 100 de imagini prezentată la Madrid (ברומנית) (בספרדית) Bucuresti, panorama sefarda/Bucharest a sephardic outlook (ברומנית) Bucuresti, panorama sefarda/Bucharest a sephardic outlook, עמוד 3 (ברומנית) Bucuresti, panorama sefarda/Bucharest a sephardic outlook, עמוד 1 (ברומנית) Bucuresti, panorama sefarda/Bucharest a sephardic outlook, עמוד 7 (ברומנית)
אמרה סקצ'י

חוסיין אמרה סקצ'י (בטורקית: Hüseyin Emre Sakçı; נולד ב-15 בנובמבר 1997) הוא שחיין טורקי, אלוף אירופה (בלגרד 2024), פעמיים ברציפות סגן אלוף אירופה בבריכת 25 מטר (גלאזגו 2019 וקאזאן 2021) ושיאן העולם בבריכת 25 מטר במשחה ל-50 מטר חזה. השחיין הראשון בהיסטוריה שירד מתחת ל-25 שניות במשחה זה. סקצ'י נולד וגדל באיזמיר. באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד באוגוסט 2018 סיים במקום 18 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.76 שניות. באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 25.89 שניות ובמקום 18 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 57.76 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:34.38 דקות, כשחיין חזה הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 25.91 שניות. באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 סיים במקום 17 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.17 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא לאומי חדש של 26.87 שניות ועלה מהמקום הרביעי לשלב חצי הגמר. באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה גלאזגו בתחילת דצמבר זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בשיא לאומי חדש של 25.82 שניות, אחרי ולדימיר מורוזוב מרוסיה שקבע שיא אירופה חדש של 25.51 שניות ולפני ארנו קמינחה מהולנד שקבע אף הוא שיא לאומי חדש של 25.84 שניות. במסגרת ליגת השחייה הבינלאומית (בריכת 25 מטר) - ISL, שנערכה בבודפשט הונגריה ב-5 בנובמבר 2020 קבע במשחה ל-50 מטר חזה שיא אירופה חדש של 25.29 שניות, 4 מאיות השנייה איטי משיא העולם. באולימפיאדת טוקיו סיים במקום 19 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.87 שניות. באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה קאזאן, רוסיה בתחילת נובמבר זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 25.39 שניות, אחרי איליה שימנוביץ' מבלארוס שהשווה את שיא עולם בתוצאה של 25.25 שניות, ולפני ניקולו מרטיננגי מאיטליה (25.54 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 56.25 שניות. באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר הוא סיים במקום 16 לאחר שפסל בשלב חצי הגמר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 25.87 שניות ועלה מהמקום השני לשלב חצי הגמר. גם במשחה ל-100 מטר חזה הוא פסל, כבר בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום תשיעי, במשחה ל-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:30.24 דקות, כשחיין חזה הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 58.03 שניות ובמשחה שליחים משולב 4x50 מעורב בתוצאה של 1:41.38 דקות, כשחיין חזה הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 25.23 שניות, התוצאה השנייה בטיבה באליפות. באליפות טורקיה (בריכת 25 מטר) שנערכה בגזיאנטפ ב-27 בדצמבר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-50 מטר חזה שיא עולם חדש של 24.95 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן 12 השנים של קמרון ואן דר בורג מדרום אפריקה 25.25 שניות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-25 שניות. באליפות אירופה שנערכה בבלגרד, סרביה יוני 2024 זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.92 שניות, לפני נואל דה גאוס מגרמניה (26.93 שניות) וכריסטיאן פיצ'וגין מישראל (27.02 שניות). בריכה אולימפית (50 מטר) 50 מטר חזה: 26.83 שניות (2021), שיא טורקיה 100 מטר חזה: 58.85 שניות (2019), שיא טורקיה בריכת 25 מטר 50 מטר חזה: 24.95 שניות (2021), שיא עולם 100 מטר חזה: 55.74 שניות (2020), שיא טורקיה מדיה וקבצים בנושא אמרה סקצ'י בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חזה אמרה סקצ'י, באתר olympedia.org אמרה סקצ'י, באתר Swimrankings
אסתר פוקס

אסתר פוקס (באנגלית: Esther Fuchs; נולדה ב-26 בפברואר 1953) היא חוקרת ספרות ומקרא, ומשוררת פמיניסטית דתייה ישראלית. פוקס היא פרופסור ללימודי המזרח הקרוב ולימודי יהדות באוניברסיטת אריזונה. אסתר פוקס נולדה בתל אביב ולמדה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת ברנדייס. היא לימדה באוניברסיטת טקסס באוסטין לפני שעברה ללמד באוניברסיטת אריזונה. ספרה הראשון של פוקס, "אמנות ההיתממות" פורסם בשנת 1985. הספר מבוסס על עבודת הדוקטורט שלה, שעסקה ביצירתו של ש"י עגנון. ספרה השני, "שחוק סמוי" פורסם בשנת 1987, ובו פוקס מתמקדת בהיבט הקומי ביצירתו של עגנון. בשנת 1987 יצא לאור ספרה "Israeli Mythologynies: Women in Contemporary Hebrew Fiction". בספר היא בוחנת ייצוגי נשים בספרות של סופרי "דור המדינה". הספר "Sexual Politics in the Biblical Narrative" משנת 2000. היא מתארת את עבודתה כניסיון לעשות "דה-פטריארכיזציה" של התנ"ך העברי. פוקס היא גם משוררת. היא כתבה שני ספרי שירה. האחד "לי אסור להתאבד" יצא לאור בשנת 1983 והשני "צלקת", יצא לאור בשנת 1997. לי אסור להתאבד (תל אביב: עקד, תשמ"ג 1983)<שירים ושני ספורים קצרים> אמנות ההיתממות: על האירוניה של ש"י עגנון (תל אביב: מכון כץ לחקר הספרות העברית - אוניברסיטת תל אביב, תשמ"ה 1985) בעריכת חנה דוד שחוק סמוי: היבטים קומיים ביצירת העגנונית (תל אביב: רשפים, תשמ"ז 1987) צלקת: שירים (תל אביב: טרקלין, תשנ"ח 1997) Encounters with Israeli authors (Marblehead, Mass. : Micah Publications, 1982 Israeli Mythogynies: Women in Contemporary Hebrew Fiction, 1987 Sexual politics in the Biblical narrative : reading the Hebrew Bible as a woman (Sheffield, England : Sheffield Academic Press, 2000 פוקס אסתר - לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית, באתר לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית, ‏4 בundefined 2022 אסתר פוקס (1953-), דף שער בספרייה הלאומית "About the Editor". Israeli Women's Studies: A Reader. Rutgers University Press. 2005. p. 331. ISBN 9780813536163. נבדק ב-9 ביולי 2015. {{cite book}}: (עזרה) פוקס אסתר - לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית, באתר לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית, ‏3 בנובמבר 2021 Everett-Haynes, La Monica. "UA Professor Explores Feminist Interpretation of Bible". University of Arizona. נבדק ב-9 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה)
א-נהדה

אֶ-נַהְדָה (בערבית: حركة النهضة, בצרפתית: Ennahdha, תרגום: "הרנסאנס או התחייה") היא מפלגה פוליטית איסלמיסטית בתוניסיה, שנוסדה על ידי ראשיד אל-גנושי. היא נוסדה בשנת 1981 והפכה לחוקית ב-1 במרץ 2011, לאחר המהפכה בתוניסיה (2011). היא זכתה בבחירות לאספה הלאומית המכוננת שהוקמה אחרי הדחת הנשיא לשעבר, זין אל-עאבדין בן עלי, אך בבחירות לפרלמנט ב-2014 היא סיימה רק במקום השני אחרי מפלגת נידא תוניס של הנשיא לשעבר, אל-באג'י א-סבסי. בשנת 2019, זכתה במספר המושבים הגבוה ביותר בפרלמנט. היא הייתה חברה בכל הקואליציות השונות מאז 2011 ועד שקייס סעיד הקפיא הפרלמנט בשנת 2021 (פרט לממשלת טכנוקרטים בשנים 2015–2016). מדיה וקבצים בנושא א-נהדה בוויקישיתוף א-נהדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) א-נהדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא תוניסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות ישראל באתלטיקה 1973

אליפות ישראל באתלטיקה נערכה במכון וינגייט בנתניה בתאריכים 22 ביוני – 23 ביוני 1973 והמשכה היה ב-29 ביוני וב-30 ביוני 1973. אסתר רוט-שחמורוב (הפועל תל אביב) זכתה בשתי מדליות זהב (ריצת 100 מטר וריצת 200 מטר). אביבה בלס (הפועל פתח תקווה) זכתה בשתי מדליות זהב (ריצת 400 מטר וריצת 800 מטר). מירה בולבה (הפועל עמק חפר) זכתה בשתי מדליות זהב (הדיפת כדור ברזל וזריקת דיסקוס). דוד קניג (אס"א תל אביב) זכה בשתי מצדליות זהב (בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר) אסתר רוט-שחמורוב (הפועל תל אביב) קבעה בריצת 200 מטר שיא ישראלי חדש של 23.7 שניות. קרלו משהשווילי (הפועל העמקים) קבע בקפיצה במוט שיא ישראלי חדש של 3.76 מטר יעקב פתאל, באליפות ישראל - וכמבחן לקראת המכביה ה-9, דבר, 24 ביוני 1973 יעקב פתאל, עולה חדש שיפר את השיא במוט שנקבע לפני 11 שנים, דבר, 1 ביולי 1973
We Got Love (שיר של סיגלה)

"We Got Love" הוא סינגל של הדי ג'יי הבריטי, סיגלה, בשיתוף הזמרת-יוצרת הבריטית, אלה הנדרסון, והזמרת-יוצרת הבריטית, אן-מארי. השיר יצא, על ידי מיניסטרי אוף סאונד, B1 רקורדינגס ואריסטה רקורדס, ב-1 בנובמבר 2019. בשיר נמצאת דגימה מהסינגל "Strings of Life" של דריק מאי (אנ'). נכון לינואר 2022, השיר הושמע למעלה מ-88 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ הלירי של הסינגל הועלה לחשבון היוטיוב של סיגלה ב-1 בנובמבר 2019. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-8 מיליון פעמים. הווידאו קליפ של הגרסה האקוסטית של הסינגל הועלה לחשבון היוטיוב של סיגלה ב-4 בדצמבר 2019. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-894 אלף פעמים. הווידאו קליפ הראשון של הסינגל הועלה לחשבון היוטיוב של סיגלה ב-27 בדצמבר 2019. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-2 מיליון פעמים. הווידאו קליפ השני של הסינגל הועלה לחשבון היוטיוב של סיגלה ב-6 בינואר 2020. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפה למעלה מ-128 אלף פעמים. מידע על הסינגל "We Got Love" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "We Got Love" באתר Genius סרטון השיר "We Got Love" באתר יוטיוב מידע על השיר "We Got Love" באתר iTunes "Sigala & Ella Henderson – We Got Love Lyrics". genius.com. ארכיון מ-2022-01-01. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "We Got Love (feat. Ella Henderson) - Single by Sigala on Apple Music". iTunes Store. ארכיון מ-2021-11-04. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Sigala drops new collaboration with Ella Henderson 'We Got Love'". planetradio.co.uk. ארכיון מ-2019-11-09. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Sigala and Ella Henderson open up about their 'We Got Love' collab". Hits Radio. ארכיון מ-2019-11-09. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) We Got Love, 2019-11-01, ארכיון מ-2022-01-01, נבדק ב-2022-01-01 Sigala - We Got Love (Lyric Video) ft. Ella Henderson, ארכיון מ-2022-01-01, נבדק ב-2022-01-01 Sigala - We Got Love (Acoustic) ft. Ella Henderson, ארכיון מ-2022-01-01, נבדק ב-2022-01-01 Sigala - We Got Love (Official Video) ft. Ella Henderson, ארכיון מ-2021-06-06, נבדק ב-2022-01-01 Sigala - We Got Love (Fan Video) ft. Ella Henderson, ארכיון מ-2022-01-01, נבדק ב-2022-01-01
Tell the World

Tell the World (בעברית: ספר/י לעולם) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת השוודית פנדורה. את האלבום הוציאה לאור בפברואר 1995 חברות התקליטים MCA ווירג'ין רקורדס. הוא הגיע למקום ה-11 במצעד האלבומים השוודי. המהדורה היפנית של Tell the World כללה רצועת בונוס בשם "One of Us" (בוצע במקור על ידי להקת אבבא). עד ספטמבר 1996 האלבום מכר כ-455,000 עותקים ביפן בלבד. מידע על האלבום Tell the World באתר MusicBrainz Billboard Magazine, p. 67, 7 September 1996 "Lista TOP 40". Areena. נבדק ב-22 באפריל 2020. {{cite web}}: (עזרה)
Sad Forever

"Sad Forever" (בעברית: עצוב לנצח) הוא תקליט צדקה וסינגל של הזמר-יוצר האמריקאי, לאוב, שיצא, על ידי חברת התקליטים AWAL, ב-31 במאי 2019. השיר נכלל באלבום האולפן הראשון שלו, How I'm Feeling.‏ השיר מתייחס לבריאותו הנפשית של הזמר. כל ההכנסות מהשיר נתרמו לעמותות המטפולת בבריאות הנפש, בין היתר ל-Time to Change ול-Beyond Blue. הווידאו קליפ של השיר, שצולם בהופעה במנילה, הפיליפינים, הועלה לחשבון היוטיוב של לאוב ב-31 במאי 2019. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-15 מיליון פעמים. מידע על הסינגל "Sad Forever" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Sad Forever" באתר יוטיוב "Sad Forever". Amazon.com. ASIN B07S2Z674D. ארכיון מ-2019-07-25. נבדק ב-2019-07-25. Legaspi, Althea (2019-06-05). "Lauv's New Single 'Sad Forever' Benefits Mental Health Organizations". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2019-06-21. נבדק ב-2019-07-25. "Lauv's New Song 'Sad Forever' Will Help Various Mental Health Organizations". Billboard. ארכיון מ-2019-07-25. נבדק ב-2019-07-25. "LAUV wows fans in Manila, unveils 2 new singles during his 2019 Asian Tour". INQPOP. 24 במאי 2019. ארכיון מ-2022-01-01. נבדק ב-1 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) Nikko Tuazon (27 במאי 2019). "Lauv shoots new music video during Manila concert". Pep.ph. ארכיון מ-2022-01-01. נבדק ב-1 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) Cookie Villamor (31 במאי 2019). "Lauv Debuts New Song in Manila Concert #LauvMNL2019". Rx931.com. ארכיון מ-2022-01-01. נבדק ב-9 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) Lauv - Sad Forever [Official Video], ארכיון מ-2021-05-21, נבדק ב-2022-01-01
Best of Pandora

Best of Pandora (בעברית: המיטב של פנדורה) הוא אלבום הלהיטים הראשון של הזמרת השוודית פנדורה. הוא כולל שירים מאלבומיה הקודמים של הזמרת, One of a Kind ו-Tell the World. את האלבום הוציאה לאור בפברואר 1997 חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. "Best of". Pandora. נבדק ב-17 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Best of Pandora". HMV Japan. נבדק ב-15 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה)
This Could Be Heaven

This Could Be Heaven (בעברית: זה יכול להיות גן עדן) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת השוודית פנדורה. את האלבום הוציאה לאור ב-8 בדצמבר 1997 חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ ו-EMI. הוא הגיע למקום ה-19 במצעד האלבומים הפיני. האלבום יצא לאור מחדש בשנת 1998, בהוצאת חברת EMI, במהדורה הכוללת רצועת בונוס בשם "Spirit to Win". רצועה זו הוקלטה כשיר הרשמי של אולימפיאדת נאגנו ביפן. "Spirit to Win by Pandora". Amazon. נבדק ב-17 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Pandora "This Could Be Heaven"". HMV JP. נבדק ב-17 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה)
קרחון הארגריבס (אנטארקטיקה)

קרחון הארגריבס (באנגלית: Hargreaves Glacier) הוא קרחון באזור חוף אינגריד כריסטנסן בארץ הנסיכה אליזבת שבאנטארקטיקה. הקרחון ממוקם 4 קילומטרים ממערב להר קרוליין מיקלסן. הקרחון נשפך למרכז מוצאו של מפרץ הקרח סנדפיורד. הקרחון מופה לראשונה בשנת 1952, על ידי ג'ון ה. רוסקו (John H. Roscoe), בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, במסגרת מבצע קפיצה לגובה (מבצע היי ג'מפ) שנערך בין השנים 1946 – 1947. שמו של הקרחון ניתו לו על ידי רוסקו. הקרחון נקרא על שם ר. ב. הארגריבס (R.B. Hargreaves), שהיה צלם אוויר במסגרת מבצע קפיצה לגובה, באזור הקרחון (וצילם את התמונות עליהן הסתמך רוסקו), וכן צלם במסגרת מבצע טחנת הרוח (מבצע וינדמיל) שנערך בין השנים 1947 – 1948. קרחון הארגריבס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון הארגריבס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון הארגריבס מפת אזור קרחון הארגריבס גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
רקס קאולי

רקס קאולי (באנגלית: Warren Jay "Rex" Cawley;‏ 6 ביולי 1940 – 21 בינואר 2022) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי (טוקיו 1964), פעמיים אלוף ארצות הברית ארצות הברית (1963, 1965) ושיאן עולם (1964–1968) בריצת 400 מטר משוכות. רקס קאולי נולד ב-1938 בהיילנד פארק (אנ') שבמדינת מישיגן. בנעוריו למד בבית הספר התיכון "פרמינגטון" (אנ') שבמישיגן אותו סיים ב-1959. כבר בתקופת בית הספר החל לעסוק בתחומי ספורט שונים (ריצה, ריצת משוכות, קפיצה במוט ועוד) אך בסופו של דבר התמקד בריצת משוכות. ב-1960 החל ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה. ב-1965 פרש מפעילות ספורט תחרותי והחל לעבוד בתחום מכשור אלקטרוני רפואי. בהמשך הפך לסוכן מכירות. נפטר ב-2022 קבע שיא בית הספר התיכון בריצת 100 יארד (9.7 שניות) שלא נשבר עד היום. באליפות ארצות הברית זכה מדליית ארד בריצת 220 יארד מכשולים. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת 110 יארד מכשולים ושישי ב-440 יארד מכשולים. במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת רומא, שנערכו ביולי בסטנפורד שבקליפורניה, סיים במקום שביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 50.6 שניות ולא השתתף באולימפיאדה בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-8 באפריל 1961 הוא קבע בריצת 400 מטר תוצאה של 45.9 שניות, שדירגה אותו במקום החמישי בעולם בסוף השנה. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בפרזנו, קליפורניה ב-13 במאי קבע בריצת 400 מטר משוכות תוצאה של 49.9 שניות, השנייה בטיבה בעולם בשנה זו. באליפות ארצות הברית זכה קאולי במדליית זהב בריצת 440 יארד משוכות בתוצאה של 50.4 שניות. באליפות המכללות זכה במדליית זהב בריצת 440 יארד משוכות בתוצאה של 49.6 שניות. בתחרות שנערכה באלבקרקי, ניו מקסיקו באמצע יוני קבע בריצת 400 מטר משוכות את תוצאת השנה בעולם של 49.3 שניות ובריצת 400 מטר תוצאה של 45.7 שניות שידרגה אותו בסוף השנה במקום חמישי בעולם בריצה זו. במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת טוקיו, שנערכו בלוס אנג'לס ב-13 בספטמבר, זכה קאולי במדליית זהב בריצת 400 מטר מכשולים בשיא עולם חדש של 49.1 שניות, לפני בילי הארדין (אנ') (49.8 שניות) וג'יי לאק (אנ') (50.4 שניות), שיפואר לשיא העולם בן השנתיים של סלווטורה מורלה (אנ') מאיטליה (49.2 שניות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונשבר על ידי ג'ף וונדרסטוק (אנ') מארצות הברית (48.8 שניות). במשחקים האולימפיים עצמםזכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.6 שניות, לפני ג'ון קופר (אנ') מבריטניה (50.1 שניות) וסלווטורה מורלה (50.1 שניות). באליפות ארצות הברית זכה במדליית זהב בריצת 440 יארד משוכות בתוצאה של 50.4 שניות. בתחרות שנערכה בסן דייגו, קליפורניה ב-26 ביוני אותה שנה הוא קבע בריצת 400 מטר משוכות תוצאה של 50.0 שניות, השנייה בטיבה בעולם בשנה זו. 2012: התקבל להיכל התהילה של ספורטאי מישיגן רקס קאולי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי רקס קאולי, באתר olympedia.org רקס קאולי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית רקס קאולי, באתר Track and Field (גברים) רקס קאולי, באתר olympedia.org רקס קאולי, באתר usatf.org רקס קאולי, באתר ationalhighschooltrackandfieldhof.org הזוכים האולימפיים של אוניברסיטת USC, באתר about.usc (אורכב) רקס קאולי, באתר worldathletics.org מאט זמק, זכיית רקס קאולי באולימפיאדה, באתר trojanswire.usatoday.com, תאריך 19 ביולי 2021 ראיון עם רקס קאולי, סרטון באתר יוטיוב, תאריך 1 באפריל 2019 רקס קאולי, באתר Farmington_and_Farmington_Hills By, Richard Hymans The History Of The United States Olympic Trials - Track and fields (באנגלית) רקס קאולי, באתר michigansportshof.org
2022 במוזיקה

בערך זה מצוינים אירועים שהתרחשו במהלך 2022 ונוגעים לעולם המוזיקה. קוריאה הדרומית אנמיקס קוריאה הדרומית 2NE1 ארצות הברית דה אקדמי איז... ארצות הברית DNCE הממלכה המאוחדת פינק פלויד (הקלטה חד פעמית, "Hey, Hey, Rise Up!", בסיוע לסיוע הומניטרי אוקראיני, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה) ארצות הברית ילוקארד הממלכה המאוחדת ג'נסיס ארצות הברית Kids See Ghosts (אנ') הממלכה המאוחדת פרוקול הארום ישראל סטטיק ובן-אל תבורי ארצות הברית מיגוס ארצות הברית ברוקהמפטון הממלכה המאוחדת ליטל מיקס ישראל יורם טהרלב ישראל כרמלה קורן ארצות הברית מיט לוף בריטניה אוסטרליה אוליביה ניוטון ג'ון ישראל צביקה פיק ארצות הברית טייקאוף בריטניה כריסטין מקווי ישראל גלית בורג ישראל יצחק קלפטר הקלטת השנה: "Leave the Door Open" – סילק סוניק אלבום השנה: We Are – ג'ון באטיסט שיר השנה:"Leave the Door Open" – סילק סוניק תגלית השנה: אוליביה רודריגו מקום 1: קאלוש אורקסטרה – "Stefania" אוקראינה מקום 2: סאם ריידר – "Space Man" הממלכה המאוחדת מקום 3: צ'אנל – "Slomo" ספרד מקום 4: קורניליה יאקובס – "Hold Me Closer" שוודיה מקום 5: קונסטרקטה – "In corpore sano" סרביה מדיה וקבצים בנושא 2022 במוזיקה בוויקישיתוף
אלכסנדר אלכסנדרוני

אלכסנדר אלכסנדרוני (אלכסנדרוביץ') (11 בספטמבר 1903 – 18 באוקטובר 1971, כ"ט בתשרי ה'תשל"ב) היה עיתונאי ועורך ספורט ישראלי יליד פולין, מחלוצי ובכירי עיתונאי הספורט בישראל. עורך הספורט של העולם הזה, חדשות הספורט, ידיעות אחרונות, מעריב וקול ישראל וממייסדי אגודת העיתונאים. אלכסנדר אלכסנדרוביץ' נולד ב-11 בספטמבר 1903 בוורשה, ארץ הוויסלה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום במדינת פולין) לשמואל אלכסנדרוביץ', בעל בית חרושת למשקאות ממשפחת רבנים ומלכה לבית מלובנצ'יק ממשפחת רבנים גם כן. הוא למד בבית הספר תיכון בוורשה ובמשך שנתיים בבית הספר הגבוה לכלכלה – במחלקת העיתונות של בית הספר. הוא היה כתב ספורט בעיתון "פשגלונד ספורטובי" והיה ממייסדי ועורך המשנה של שבועון הספורט "ספורטצייטונג". בנוסף היה עורך הספורט של עיתון "נובה סלובו" בוורשה. עוד בפולין היה חבר הנהלת מרכז המכבי ומנהל מחלקת העיתונות וההסברה של תנועת המכבי בפולין. אלכסנדרוביץ' עלה לארץ ישראל במרץ 1935, הצטרף והיה חבר בארגון ההגנה ועברת את שמו לאלכסנדרוני. בארץ ישראל הוא החל לעבוד כעיתונאי ספורט ועורך והיה מייסד מדורי הספורט של העיתונים "הבקר", "ידיעות אחרונות", "מעריב" ו-"ג'רוזלם פוסט". עורך מדור הספורט של השבועונים "הגלגל" ו-"העולם הזה" וברדיו תחילה ב-"קול ירושלים" ולאחר מכן ב-"קול ישראל". הוא הקים בשנת 1958 עם נחמיה בן אברהם את תוכנית הספורט הראשונה ברדיו, "ממגרש הספורט". הוא ערך את התוכנית, וגם נהג להקריא תוצאות ספורט מרחבי העולם. בשנת 1954 נמנה בין שבעת מייסדיו של עיתון הספורט הפופולרי "חדשות הספורט". אלכסנדרוני היה חבר פעיל בתנועת מכבי בארץ ישראל והיה חבר הנהלת מרכז המכבי בישראל, הוועד הפועל של מכבי העולמית ומנהל העיתונות והרדיו של שלוש מכביות בישראל. הוא השתתף בכל הכינוסים והקונגרסים של תנועת המכבי בישראל וברחבי העולם. בנוסף היה חבר בוועד תל אביב של עיתונאי הספורט בישראל, הוועד הפועל של הוועד למען החייל וממייסדי אגודת העיתונאים בתל אביב. ביולי 1971 ראה אור ספר היובל של תנועת "המכבי" בהוצאת הסתדרות עולמית "מכבי" ובעריכתו של אלכסנדרוני. בשנת 1945 התחתן אלכסנדרוני עם סימה לוי ולהם נולדה בת, ליאורה. בשנת 1969 לקה אלכסנדרוני בהתקף לב שממנו הצליח להתאושש ולחזור לפעילות, אך אז גילה כי הוא חולה בסרטן. אלכסנדר אלכסנדרוני הלך לעולמו ב-18 באוקטובר 1971 במרכז הרפואי שיבא בתל השומר. הוא הובא למנוחות למחרת בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. לרגל המכביה התשיעית ביולי 1973 ובמלאת שנה למותו, הודיעה תנועת מכבי העולמית על חלוקת פרס בסך 1,500 לירות שישא את שמו של אלכסנדרוני, פרס בו זכה עיתונאי "מעריב", ישעיהו פורת. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר אלכסנדרוני בוויקישיתוף דוד תדהר (עורך), "אלכסנדר אלכסנדרוני (אלכסנדרוביץ)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3164 אלכסנדר אלכסנדרוני, דף שער בספרייה הלאומית על פי מצבת קברו. מקור אחר מציין כי נולד ב-11 בספטמבר 1905, שנת ה'תרס"ה נחמיה בן אברהם, אלכסנדר אלכסנדרוני איננו, באתר מעריב, ‏19 באוקטובר 1971 אלכסנדר אלכסנדרוני, באתר דבר, ‏19 באוקטובר 1971 משה מרקוס, למה אנחנו מתגעגעים לכדורגל הישראלי של פעם? בגלל 14 סיבות טובות, באתר mynet‏ בת ים, 14 באפריל 2021 עדי רובינשטיין, קול הגול מאיצטדיון ר"ג, באתר ישראל היום, ‏18 בפברואר 2016 הנהלה חדשה למרכז מכבי, באתר מעריב, ‏21 במאי 1958 הופיע ספר יובל המכבי, באתר מעריב, ‏9 ביולי 1971 אלכסנדר אלכסנדרוני באתר GRAVEZ אזכרה לא. אלכסנדרוני, באתר מעריב, ‏18 באוקטובר 1972 סופר "מעריב", פרס אלכסנדרוני לישעיהו פורת, באתר מעריב, ‏26 במרץ 1974