laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איסור כתובת קעקע

איסור כתובת קעקע הוא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות לפיו אסור לשרטט כתובת קעקע בגופו של יהודי. האיסור חל על כתובת קעקע בכל מקום בגוף, בין מקום שרגיל להיות גלוי ובין מקום שרגיל להיות מכוסה. העונש על קעקוע הוא מלקות. לעומת זאת, מותר לבצע איפור קבוע, הנשאר על העור למשך כשנה-שנתיים ודוהה לגמרי עם חלוף הזמן. מקור המצווה בספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק כ"ח: ”וְשֶׂרֶט לָנֶפֶשׁ לֹא תִתְּנוּ בִּבְשַׂרְכֶם וּכְתֹבֶת קַעֲקַע לֹא תִתְּנוּ בָּכֶם אני ה'”. כך כותב הרמב"ם בהלכות עבודה זרה: כתובת קעקע האמורה בתורה, הוא שישרוט על בשרו וימלא מקום השריטה כוחל או דיו או שאר צבעונין הרושמין; וזה היה מנהג הגויים שרושמין עצמן לעבודה זרה שלהן, כלומר שהוא עבד מכור לה ומורשם לעבודתה. ומעת שירשום באחד מדברים הרושמים אחר שישרוט, באי זה מקום מן הגוף, בין איש בין אישה - לוקה. — משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות עבודה זרה וחוקות הגויים, פרק י"ב, הלכה י"א פרשן המקרא חזקוני כותב את הטעם שלא ראוי ליהודי לשים בגופו אות אחר מלבד האות של המילה. טעם אחר שניתן (למשל בספר החינוך) לאיסור הוא הצורך להבדל ממנהגי עבודה זרה. גדר האיסור הוא בשעת עשיית הקעקוע ולא בכל רגע שהקעקוע על גופו של האדם, לכך אדם החוזר בתשובה אינו מחויב להסיר את כתובת הקעקע, יתרה מכך כאשר הסרת הקעקוע גורמת לחבלה בגופו דנים הפוסקים אם הדבר מותר, אך למרות זאת חוזרים רבים בתשובה פונים להסירו במקומות, בדרכים ובאמצעים שונים. הערך "כתובת קעקע", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה הרב אליאב ויזל, מותר לעשות קעקוע זמני?, באתר ynet, 24 ביולי 2011 פרשנות מחודשת לפסוק "ושמו את שמי על בני ישראל ואני אברכם" (במדבר ו,כז) וכן דיון על כתובות קעקע בין בני ישראל בעת העתיקה ניתן למצוא במאמרו של מאיר בר-אילן, 'ושמו את שמי על בני ישראל (במדבר ו,כז)', (HUCA 60 1989), חלק עברי שו"ת להורות נתן, חלק ח' סימן עב'
ג'יימס וו. בלאק

ג'יימס וויט בלאק (באנגלית: James Whyte Black;‏ 14 ביוני 1924 – 22 במרץ 2010) היה פרמקולוג סקוטי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1988, יחד עם גרטרוד עליון וג'ורג' ה. היצ'ינגס, "על גילוי עקרונות חשובים בטיפול תרופתי שהובילו ליצירת תרופות חדשות". בלאק נולד ב-14 ביוני 1924 בסקוטלנד, כרביעי מבין חמישה בנים למשפחה בפטיסטית. בגיל 15 זכה במלגה לאוניברסיטת סנט אנדרוז. בשנת 1946 סיים שם את התואר השני. לבלאק היו חובות גדולים עם סיום לימודיו באוניברסיטה, ולכן לקח עבודה בהוראה בסינגפור במשך שלוש שנים, לפני שעבר ללונדון בשנת 1950. בתחילת שנות ה-50 הקים את המחלקה לווטרינריה באוניברסיטת גלאזגו. בשלב זה, פיתח בלאק עניין באופן בו אדרנלין משפיע על לב האדם, במיוחד אצל אלו הסובלים מתעוקת לב. מחקריו בנושא זה הובילו אותו להמצאת התרופה פרופראנולול. בשנת 1973 החל לעמוד בראש המחלקה לפרמקולוגיה בקינגס קולג' לונדון, שם הקים את הקורסים לכימיה רפואית. בלאק נפטר ב־22 במרץ 2010 בלונדון ממחלת הסרטן. הלווייתו נערכה ב-29 במרץ. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס וו. בלאק בוויקישיתוף ג'יימס וו. בלאק, באתר פרס נובל (באנגלית) ג'יימס וו. בלאק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'יימס וו. בלאק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בריטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רועי רביב

רועי רביב (נולד ב-15 ביוני 1995) הוא שחקן ומדבב ישראלי. רביב הוא בוגר תיכון א' לאמנויות תל אביב. עשה את שירותו הצבאי בתיאטרון צה"ל. בוגר סטודיו למשחק סל"ה מיסודו של יורם לוינשטיין (סיים ב-2019). שימש גם כמנחה ושחקן בפרסומות. "משפט חוזר" - תיאטרון גשר "איינשטיין" - תיאטרון המדיטק "ילדיסקו" - תיאטרון המדיטק "הר לא זז" - בית לסין "רומן משפחתי" - תיאטרון הקאמרי "גטו" - תיאטרון הקאמרי "ינטל" - תיאטרון הקאמרי "סופ"ש עם תום" - בית לסין "אבא בורח עם הקרקס" - פסטיבל חיפה להצגות ילדים ותיאטרון אלעד "אלף שמשות זוהרות" - תיאטרון גשר "רינגו" - תיאטרון הקאמרי "אדיפוס" - תיאטרון הקאמרי "אני והבאג שלי" - תיאטרון השעה הישראלי מדיה וקבצים בנושא רועי רביב בוויקישיתוף רועי רביב, ברשת החברתית אינסטגרם רועי רביב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רועי רביב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רועי רביב, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
Rodeo

האם התכוונתם ל... Rodeo (אלבום) – אלבום אולפן של טראוויס סקוט Rodeo (שיר) – שיר של ליל נאז X וקארדי בי רודיאו
משה ספקטור

משה ספקטור (4 ביוני 1933 – 20 באפריל 2023) היה פוליטיקאי שכיהן כראש המועצה המקומית היחיד של מכבים-רעות וכראש העיר השני של מודיעין-מכבים-רעות בשנים 2003–2008. בתקופתו כראש המועצה המקומית מכבים-רעות אוחדו מודיעין והמועצה המקומית השכנה, לאחר האיחוד נבחר לראש העיר המאוחדת. ספקטור נולד ב-4 ביוני 1933 בפתח תקווה והוא דור חמישי בישראל. מיד עם שחרורו מצה"ל הצטרף כחבר לקואופרטיב דן, שם כיהן גם כראש אגף התנועה והתיירות, יו"ר אגף הכספים ובגיל 45 נבחר למנכ"ל הקואופרטיב. בשנת 1991 פרש לגמלאות ועבר עם אשתו למכבים. בשנת 1993 נבחר ליו"ר ועדת התושבים והוביל את הבחירות ביישוב המאוחד עם רעות. באותן בחירות, זכה ספקטור ב-57% מקולות הבוחרים ונבחר לראש המועצה המקומית מכבים-רעות. סיעתו זכתה ב-5 מנדטים. ספקטור נבחר בשנית ב-1998 ברוב גדול של כ-77% מקולות הבוחרים וסיעתו עלתה ל-7 מנדטים. הוא הוביל את מכבים-רעות במשך 10 שנים והביא את היישוב להישגים שהעמידו אותו במקום הראשון בארץ במדדי איכות חיים. בבחירות בשנת 2003 התמודד על ראשות העירייה המאוחדת, מודיעין-מכבים-רעות. ספקטור החל במירוץ רק חודש לפני הבחירות ובתום הסיבוב הראשון זכה ל-33%. בסיבוב השני התמודד מול אמנון מרחב, סגנו של ראש העיר המודח משה שכטר, וזכה ב-55% מקולות הבוחרים. ספקטור נבחר לראשות העיר והרכיב קואליציה. בתקופת כהונתו כראש העיר מודיעין מכבים-רעות נהנתה העיר משגשוג, מסחרי בעיקר. שכונות העיר פותחו ואף תוכננו שכונות מגורים חדשות. נושאים חשובים נוספים שטופלו בעיר בזמן כהונתו: תחילת הקמתו של אזור תעשייה עירוני ראשון הגדלת תקציב החינוך בניית קניון ראשון בעיר בניית "שדרת כוכבים" ראשונה מסוגה בארץ, כדוגמת זו הנמצאת בהוליווד (עם טביעת היידים של מפורסמים ישראלים כגון גילת אנקורי) הרחבת בית העלמין העירוני הקמת היכל התרבות הראשון בעיר זכיית העיר מודיעין בפרס החינוך הארצי גיבוש תוכנית אסטרטגית לחינוך הפעלת קו רכבת מהירה למודיעין פתיחת כביש 431 לכיוון תל אביב הקמת מנהלת רובע למכבים-רעות לקראת הבחירות המקומיות בשנת 2008, החליט ספקטור לפרוש מהחיים הפוליטיים ולא התמודד פעם נוספת. ריקי הראל, אורית מדר, רונן ולד, עידן שכטר הסתיים, סיבוב שני בין ספקטור למרחב, באתר ynet, 1 בנובמבר 2003 ראשי העיר, באתר עיריית מודיעין מכבים רעות ילקוט הפרסומים 4169, באתר נבו, ‏23 בנובמבר 1993 ילקוט הפרסומים 4703, באתר נבו, ‏26 בנובמבר 1998 עידן שכטר הסתיים, סיבוב שני בין ספקטור למרחב, באתר ynet, 1 בנובמבר 2003
הסכסוך בלבנון (2007)

הסכסוך בלבנון התרחש בתאריכים 20 במאי – 7 בספטמבר 2007 והתגלע בין כוחות הביטחון של לבנון לבין ארגון הטרור הסוני פתח אל-אסלאם. המהומות החלו במחנה הפליטים הפלסטינים נהר אל-בארד שבצפון המדינה. במהלך המלחמה נהרגו כ-170 אנשי ביטחון לבנוניים, 231 מחבלים, 67 אזרחים, שישה חיילי יוניפי"ל ושני אנשי הצלב האדום. בכך העימות היה הקטלני ביותר בלבנון מאז סוף מלחמת האזרחים בלבנון ב-1990. בנוסף על האירועים בנהר אל-בארד, התרחשו עימותים אלימים גם במחנה הפליטים עין אל-חילווה ובבירה ביירות. במהלך העימותים רוב הפלסטינים שהתגוררו בנהר אל-בארד ברחו מהלחימה למחנות אחרים במדינה. בלבנון יש כ-400,000 פליטים פלסטיניים לפי אונר"א, מתוכם כ-215,000 במחנות פליטים. מחנה הפליטים הפלסטיני נהר אל-בארד ממוקם 16 ק"מ צפונית לטריפולי בסמוך לכביש החוף הלבנוני ובו התגוררו לפני פרוץ העימותים כ-31,000 פליטים. העימותים החלו ביום ראשון, 20 במאי, בשעות הבוקר, לאחר פשיטת משטרה על בית בטריפולי ששימש ככל הנראה חמושים מפתח אל-אסלאם. הקבוצה החמושה החלה לאחר מכן לירות לעבר כוחות הביטחון הלבנוניים שהשיבו באש. בשעות שלאחר מכן חמושים מפתח אל-סאלאם תקפו עמדה בכניסת המחנה ותפסו כמה כלי רכב. לפחות 27 חיילים לבנונים נהרגו בלחימה באותו היום. ב-21 במאי הצבא החל להפגיז את מחנה הפליטים, מה שהוביל למותם של אזרחים רבים. ב-23 במאי הוכרז על הפוגה, ובזמן זה ברחו מהמחנה כ-2,000 מיושביו. באותו הערב הפסקת האש בין הכוחות הופרה, והאומות המאוחדות הכריזו על מצב חירום במחנה. ב-25 במאי ארצות הברית החלה לשלוח סיוע צבאי לממשלת לבנון. ביום שלאחר מכן הכריזה משכירת המדינה האמריקאית קונדוליזה רייס על תמיכת הממשל האמריקאי בשלטון לבנון וגינתה את פתח אל-סאלאם. הלחימה המשיכה לסירוגין בשבוע שלאחר מכן, וב-2 ביוני חוסל אחד מבכירי פתח אל-סאלאם. ב-10 ביוני נערכה עצרת תמיה בצבא לבנון בביירות עם כעשרות אלפי לבנונים. ב-13 ביוני נרצח בפיגוע וליד עידו, חבר פרלמנט סוני מטעם מפלגת זרם העתיד. ב-24 ביוני נפגע כוח יוניפי"ל בגבול ישראל–לבנון. בפיגוע נהרגו שישה חיילים ספרדים. גם ממשלת לבנון וגם חזבאללה גינו את הפיגוע. בתחילת ספטמבר הושלם כיבוש המחנה בידי צבא לבנון. היסטוריה של לבנון מלחמת לבנון השנייה מלחמת המחנות רשימת סכסוכים במזרח התיכון בעידן המודרני מדיה וקבצים בנושא הסכסוך בלבנון בוויקישיתוף
יהודה דנון

יהודה דנון (נולד ב-9 בספטמבר 1940) הוא נשיא אוניברסיטת אריאל לשעבר, פרופסור ורופא ישראלי וקצין רפואה ראשי לשעבר בדרגת תת-אלוף. ממקימי ומנהלי מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל. דנון נולד בבולגריה ועלה לישראל ב-1948, משפחתו בעלת מסורת של רופאים ועוסקים במקצועות הבריאות. דודו, משה דנון, היה מראשוני הרופאים בתל אביב ושרת כרופא המחתרות. יהודה דנון גדל והתחנך בקבוץ אפיקים, וסיים בשנת 1967 את לימודיו בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית ובית חולים הדסה. דנון שירת בחיל הרפואה בדרגי השדה וטיפל בנפגעי המשחתת אח"י אילת בחופי סיני. בתפקידו כמפקד רפואה פיקוד הצפון הקים את מרפאות הגדר הטובה ומערך בתי החולים בדרום לבנון. התמחה ברפואת ילדים בבית החולים בילינסון ובאימונולוגיה במכון ויצמן למדע. בשנת 1976 זכה במענק מתוכנית פולברייט לביצוע מחקר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1983 זכה במענק נוסף לעריכת מחקר בישיבה יוניברסיטי. שימש כמנהל בית החולים בילינסון עד לשנת 1986. שרת כקצין רפואה ראשי בשנים 1987–1991. דנון הוא מומחה באימונולוגיה קלינית ואלרגיה, מומחה ברפואת ילדים ומנהל רפואי. עד 2012 פרופסור לרפואה בפקולטה לרפואה על שם סאקלר באוניברסיטת תל אביב. פרסם למעלה מ-250 מאמרים וספרים, בהם: ספר הלימוד ברפואת אב"כ, המדריך לטיפול בתינוק ובילד, ומדריך רפואת חרום לבני המשפחה. יזם את הקמת מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל בשנת 1991, ושימש כמנהלו הראשון עד לשנת 1997. משמש כמנהל מכון קיפר לאימונולוגיה. זכה במגוון פרסים כולל פרס נדב ברפואת ילדים, פרס בת שבע דה רוטשילד, פרס אמברואה פרה ועוד. מכהן כיו"ר המועצה הלאומית לבריאות הילד ופדיאטריה של משרד הבריאות מאז היווסדה. יחד עם ד"ר מיכל חמו לוטם היה ממקימי ארגון בטרם לבטיחות ילדים, וכמו כן מכהן כיושב ראש עמותת חיל הרפואה. משנת 2012 משמש כנשיא אוניברסיטת אריאל בשומרון. ב-2021 זכה בפרס ירושלים בתחום השכלה גבוהה. דנון נשוי לרות שטראוס. לבני הזוג שלושה ילדים. שמעון גולן, טילים על ישראל, הוצאת צה"ל/ המחלקה להיסטוריה, משרד הביטחון ומודן, 2020. מדיה וקבצים בנושא יהודה דנון בוויקישיתוף הרופא שחיפש לגיונרים במנזרים ופגש בנזירה רג'ין קנטי עפרה לקס, אוניברסיטה פתוחה, באתר ערוץ 7, 11 במרץ 2021 טלילה נשר, לאוניברסיטת אריאל אין עדיין תקציב, אך כבר יש נשיא, באתר הארץ, 9 ביוני 2012
רפובליקת אררט

רפובליקת אררט (בכורדית: کۆماری ئارارات) הייתה רפובליקה כורדית דה פקטו שהתקיימה מאוקטובר 1927 ועד לספטמבר 1930 ונקראה על שם האזור בה התקיימה – אררט שבמזרח טורקיה. ההכרזה על עצמאות המדינה התקיימה ב-28 באוקטובר 1927 במהלך מרד כורדי בשלטונות הטורקיים. לאחר לחץ טורקי, ממשלות הממלכה המאוחדת וצרפת הטילו מגבלות על רפובליקת אררט ועל מנהיגיה. בסופו של דבר, הרפבוליקה נכבשה על ידי טורקיה בספטמבר 1930.
יחסי נמיביה–קובה

יחסי נמיביה–קובה הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת נמיביה לבין הרפובליקה של קובה. בעת מלחמת העצמאות של נמיביה, קובה תמכה בארגון העממי של דרום מערב אפריקה (SWAPO), ואף סיפקה אימונים צבאיים לצבא השחרור העממי של נמיביה (PLAN), שהיה שלוחה של הארגון העממי של דרום מערב אפריקה. מאז הסיוע הצבאי הקובני לנמיביה, נמיביה שומרת על תמיכתה בקובה ברמה הבינלאומית, למשל במקרה החמישייה הקובנית. מדיניות הסיוע הקובנית מתמקדת בעיקר בשליחת רופאים ואנשים סיוע אחרים, למטרות פיתוח במדינות אחרות, בפרט מדינות אפריקה. בשנת 1998 הוטסו לנמיביה חמישים וחמישה רופאים קובנים במסגרת תוכנית הסיוע לנמיביה. בשנת 2010, כ-2,000 סטודנטים נמיבים סיימו לימודים אקדמאיים בקובה. ביוני 2008, יושב ראק האספה הלאומית של נמיביה, ת'יאו בן גוריירב, ביקר בקובה. באותה העת, סגן שר החוץ של קובה, רודריגס פארילה, ערך ביקור רשמי בנמיביה, בו נפגש עם הנשיא לשעבר, סם נוג'ומה ועם נשיא נמיביה הנוכחי, היפיקפוניה פוהאמבה. נמיביה מיוצגת בקובה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בהוואנה, בירת המדינה. קובה מיוצגת בנמיביה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמי שהיא מחזיקה בוינדהוק, בירת המדינה. The cuban intervention in Angola, 1965-1991 : from Che Guevara to Cuito Cuanavale, אדוארד ג'ורג' Namibian/Cuban relations forge ahead Embassy of the Republic of Namibia in Cuba, אתר השגרירות Embassy of Cuba in Namibia, אתר השגרירות
מרד אררט

מרד אררט (בטורקית: Ağrı ayaklanmaları) היה מרד של כורדים תושבי מזרח טורקיה, שהתקיים בשנים 1927–1930. במסגרת המרד, המורדים הכורדים הקימו רפובליקה עצמאית בשם רפובליקת אררט, אשר הפסיקה להתקיים בסוף המרד. רפובליקת אררט הוקמה באוקטובר 1927. הצבא הטורקי הגיב על הקמת הרפובליקה כשנתיים וחצי לאחר מכן, באביב 1930. בקיץ 1930 חיל האוויר הטורקי עמדות רבות ברפובליקה, בהם כפרים אזרחיים. במהלך פעולות אלה גייס הצבא הטורקי 66,000 חיילי מילואים (ישנם חוקרים הטוענים כי הצבא הטורקי גייס כ-10,000–15,000 חיילים בלבד). ב-17 בספטמבר דוכא המרד סופית וטורקיה השיבה את ריבונותה לאזור אררט. הלחימה באזור הובילה לכך שבשנת 1932 הוגדר מחדש הגבול בין טורקיה לאיראן שעבר בסמך לשטח הלחימה. מדיה וקבצים בנושא מרד אררט בוויקישיתוף
גרמן זכרייב

גרמן (גבריאל) רשבילוביץ' זכרייב (נכתב גם זכריאייב. ברוסית: Герман Рашбилович Захарьяев ; נולד ב-7 ביולי 1971) הוא איש עסקים, איש ציבור ונדבן. סגן נשיא הקונגרס היהודי הרוסי ונשיא קרן הצדקה הבינלאומית "סטמאגי", של יהודי ההרים יוצאי הקווקז. גרמן גבריאל זכרייב (נכתב גם זכריאייב) נולד בכפר קרסנאיה סלובודה באזרבייג'ן, אז חלק מברית המועצות. אביו היה העיתונאי והמשורר רשביל זכרייב. גרמן התייתם בגיל 7 ובשנת 1992 עבר לרוסיה והקים עסק מסחרי. בעל תואר דוקטור לפילוסופיה. נושא עבודת הגמר: "התפתחות המושג הדתי-תאולוגי של החסידות". בשנת 2012 נבחר לסגן נשיא הקונגרס היהודי הרוסי. זכרייב הוא פטרונם של היהודים ההרריים יוצאי הקווקז. למימוש חזונו בשנת 2001 הוא הקים עם משפחתו את קרן הצדקה הבינלאומית "סטמאגי", למען היהודים ההרריים, לסיוע בתחומי דת רווחה וחינוך, שיקום והקמת בתי כנסת ומוסדות תורה וחסד ברחבי העולם ותשתית תקשורתית עניפה בין כל היהודים ההרריים. הקרן נועדה לשמר את המגוון ההיסטורי והתרבותי של מורשתם של היהודים ההרריים, כתיבת ספרים, עריכת מחקרים ושיפור תדמיתם של היהודים ההרריים בישראל. אחד ההישגים הבולטים בתחום הוא סדרת תוכניות רדיו על היהודים ההרריים ברדיו רק"ע, בשפה הרוסית. בשנת 2011 בהשתתפותו של זכרייב הוקמה קבוצת תקשורת הכוללת אתרי אינטרנט ורשתות חברתיות, שמטרתם לאחד את כל נציגי הקהילה בכלי התקשורת, לאסוף את כל המידע האפשרי על הקהילה, ההיסטוריה, התרבות, האמנות והדמויות. אתר הקרן גם השיק סדרת שיעורי וידאו בג'והורי, שפתם של היהודים ההרריים. קבוצת התקשורת סטמאגי כוללת: עיתון חודשי "סטמאגי", עיתון "בירליק-אחדות" באזרבייג'ן, ערוץ טלוויזיה באינטרנט של היהודים ההרריים "סטמאגי-ט-ו", המסקר את חיי הקהילה ברחבי העולם. ערך מורחב – יום השחרור וההצלה אחד ההישגים הבולטים במיוחד של ד"ר גרמן זכרייב היה היוזמה לציון "יום השחרור וההצלה" והכנסתו ללוח השנה העברי ולספר החוקים של מדינת ישראל. הוא צוין לראשונה גם על פי התאריך העברי בשנת ה'תשע"ד. הוא צוין באירועים בכנסת, בכותל המערבי, במטה האומות המאוחדות שבניו יורק ובאירופה. באותה שנה החל פרויקט לחשיפת קבריהם של כרבע מיליון יהודים שנהרגו כחיילים בצבאות בעלות הברית והמחתרות. ב-2018 אישרה הכנסת את "חוק יום השחרור וההצלה מגרמניה הנאצית", ברוב גדול. בשנת 2019 זכה זכרייב לעיטור הידידות הנשיאותי מנשיא רוסיה ולדימיר פוטין, על הסיוע בפיתוח התרבות הרוחנית של היהודים ההרריים, והאחווה בין העמים, ועל היוזמה הייחודית להנצחת זכרם של החיילים היהודים, שנהרגו במלחמה נגד הנאצים. בשנה זו זכה זכרייב גם בפרס 'כנר על הגג' של איגוד הקהילות היהודיות ברוסיה. הפרס מוענק מדי שנה ובו זוכים אישי ציבור בני לאומים שונים "שדרך פעילותם תרמו רבות לפיתוח החיים התרבותיים והציבוריים של המדינה". בשנת 2016 זכה במדליית 'טארג'י' – הפרס הממלכתי של רפובליקת אזרבייג'ן שנוסד על ידי נשיא הרפובליקה, על תרומתו לאחווה בין העמים. נשוי ואב לארבעה ילדים. מדיה וקבצים בנושא גרמן זכרייב בוויקישיתוף 'יום השחרור וההצלה' נחגג בעצרות בעולם, באתר כיכר השבת, רבבות ציינו את 'יום השחרור וההצלה', באתר ערוץ 7, לראשונה גם בתוניסיה: היהודים חגגו את "יום ההצלה" מהנאצים, באתר ynet
מרד סעיד

מרד סעיד (בטורקית: Şeyh Said İsyanı, בכורדית: Serhildana Şêx Seîdê Pîranî) היה מרד של כורדים תושבי דרום-מזרח טורקיה, שהתקיים בשנת 1925. מטרת המרד הייתה להקים ח'ליפות כורדית באזור. בסופו של דבר המרד דוכא על ידי כוחותיה של טורקיה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, טורקיה אימצה מדיניות אנטי-כורדית מובהקת. מוסטפא כמאל אטאטורק הכריז בנאום בינואר 1923 כי לא יתנגד "לניסיון הבריטי להקים מדינה כורדית". בריטניה אכן ניסתה לקדם הקמת מדינה כורדית והכריזה על כך בועידת סן רמו. בסופו של דבר, בריטניה העבירה את הטיפול בנושא לחבר הלאומים בשנת 1924. בתחילת 1925 החלה להתגבש אופוזיציה דתית אסלאמיסטית לאטאטורק, שביקרה את שלטונו החילוני. במקביל, אטאטורק המשיך בהתנגדותו ללאומיות הכורדית. השם כורדיסטן לא מופיע במפות, והוטלו מגבלות על החינוך הכורדי והשימוש בשפה הכורדית. בתחילת פברואר מספר אנשי דת מוסלמים החלו להתסיס בדרשותיהם כנגד השלטון, ולאחר מכן החל המרד. ב-21 בפברואר הממשל הטורקי הכריז על אזור דרום-מזרח טורקיה כעל אזור מלחמה. לאחר קרבות, המורדים נסוגו לעיר דיארבקיר. ב-1 במרץ הצליחו הכורדים לתקוף את שדה התעופה דיארבקיר ולהרוס שלושה מטוסים. בתחילת מרץ טורקיה החלה במצור בן עשרה ימים על העיר, מה שהוביל למותם ולכניעתם של רבים מן המורדים. מרבית הקרבות הסתיימו עד סוף מרץ. רבים מן המורדים שנשבו הוצאו להורג. בסך הכל הועמדו לדין מעל 7,000 איש על ידי בתי הדין לעצמאות ויותר מ-600 איש הוצאו להורג. מרד אררט מדיה וקבצים בנושא מרד סעיד בוויקישיתוף
מרד היזידים (1935)

מרד היזידים (בערבית: ثورة اليزيدية) התרחש באוקטובר 1935 בהרי סינג'אר שבעיראק. במרד התמרדו תושבים יזידים כנגד בית המלוכה העיראקי בעקבות הטלת חובת גיוס לצבא העיראקי על בני השבטים המקומיים. על פי הדיווחים של צבא עיראק (שהובל על ידי בכר סדקי), נהרגו למעלה מ-200 יזידים במרד. מרידות דומות חלו גם בקרב הכורדים בצפון עיראק ובקרב האוכלוסייה השיעית שבמרכז הפרת. רשימת סכסוכים במזרח התיכון בעידן המודרני ערך זה הוא קצרמר בנושא עיראק ובנושא קרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
העימות במקדש האימאם א-רידא

המרד במקדש האימאם רזא (בפרסית: شورش مسجد گوهرشاد) התרחש באוגוסט 1935 במקדש האימאם א-רידא שבעיר משהד באיראן. המרד החל כמחאה כנגד מדיניותו החילונית של רזא ח'אן, שאסר על לבוש אסלאמי מסורתי. במהלך המרד, השתלטו על המסגד כוחות אסלאמיסטיים רבים. לאחר ארבעה ימים, כוחות הביטחון בפיקודו של רזא שאה פהלווי פרצו למקום והתעמתו עם המורדים. לפי דיווח בריטי, במהלך המהומות נהרגו כ-128 מהמורדים וכ-21 חיילים (אחד מהם התאבד). כ-200–300 מורדים נפצעו, ונעצרו כ-800. באותו היום נטבחו מאות מתושבי הכפר. משבר אבדאן המהפכה הלבנה המהפכה האיראנית ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
We Appreciate Power

We Appreciate Power הוא שיר של המוזיקאית הקנדית גריימס בהשתתפות המוזיקאית האמריקאית האנה. השיר יצא לאור ב-29 בנובמבר 2018 דרך חברת התקליטים 4AD כסינגל הראשון מאלבום האולפן החמישי של גריימס, Miss Anthropocene, והוא נכלל בגרסה היפנית ובמהדורה הדיגיטלית של האלבום בלבד. השיר נכתב והופק על ידי גריימס, האנה וכריס גרוטי. השיר הופיע ברשימת ההשמעה של העונה הראשונה של הסדרה "גורל: סאגת ווינX". במקור השיר תוכנן להיות אחד משני שיתופי פעולה בין גריימס לבין הזמרת האמריקאית פופי (זמרת), עבור אלבום האולפן השני של פופי Am I a Girl?‎. פופי ציינה בראיון כי היא כתבה שני שירים יחד עם גריימס, אחד העוסק ב"להרוס דברים" והשני עוסק בכוח. אחד משני השירים, "Play Destroy", נכלל לבסוף באלבומה. גריימס פרסמה מילים מתוך השיר בצירוף תמונה שלה עם פופי בטוויטר במאי 2018. עקב סכסוכים בין השתיים לאחר הוצאת "Play Destroy", יצא לבסוף השיר בהשתתפות הזמרת האנה בשם "We Appreciate Power" ב-29 בנובמבר 2018. הוצאתו לוותה בפרסום סרטון מילים של השיר, יחד עם תרגום מכונה למספר שפות, ובסיומו כיתוב המודה לבינה מלאכותית על תרגום המילים, והצהרה לפיה יש "לסלוח על אי דיוקים בתרגום השיר, ייתכן שהמחשב לקח חירויות אמנותיות בתרגומו". בהודעה לעיתונות צוין כי השיר הושפע מהלהקה הצפון קוריאנית Moranbong ונכתב "מנקודת המבט של מכונת תעמולת בינה מלאכותית של להקת בנות המשתמשת בשירה, ריקוד, מין ואופנה להפצת רצון טוב כלפי בינה מלאכותית. [..] על ידי האזנה לשיר זה, בעלי השליטה העתידית יראו זאת כתמיכה במסר שלהם ובכך הסיכוי שישמידו את צאצאיכם יופחת". מילות השיר עוסקות ברעיונות טרנס הומניסטיים, ביניהם השיפור והעתיד של המין האנושי, האפשרויות של מיזוג התודעה עם מכונות והארכת החיים על ידי העלאת תודעה. מידע על היצירה "We Appreciate Power" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "We Appreciate Power" באתר מיוזיק בריינז Youtube sensation Poppy on her new album, gender fluidity, and working with Grimes and Marilyn Manson | NME, NME | Music, Film, TV, Gaming & Pop Culture News, ‏2018-07-30 (באנגלית) Grimes on Twitter: "biology is superficial,, intelligence is artificial… ", web.archive.org, ‏2018-05-09 Grimes Responds to Poppy’s “Bullying” Claims: “You Dragged Me Into a Disgusting Situation”, Spin, ‏2018-12-02 We Appreciate Power, בביצוע גריימס, סרטון באתר יוטיוב Trey Alston, Listen to Grimes’ New Song “We Appreciate Power”, Pitchfork (באנגלית אמריקאית)
חצרמות (חבל ארץ)

חצרמות (נהגה בערבית חַדְ'רַ-מַווּת : حَضْرَمَوْتُ או حَضْرَمُوتُ, ובכתב החצרמותי הקדום חצרמת 𐩢𐩳𐩧𐩣𐩩) הוא חבל ארץ מדברי לרוחב דרום חצי האי ערב, רובו בתימן. ממלכת חצרמות הקדומה ובה עם קדום בעל לשון וכתב משלו חי באזור זה ובירתם רַיְיבּוּן (ער') (ואדי דַ֫וְועַן (אנ')) שלטה באזור עד כיבושה בידי החימיירים במאה הרביעית לספירה. השם מופיע בכתבים עתיקים מינאים, שבא וכתבאניים. ייתכן שמקור השם במשמעות הערבית חדירה או כניסה לאזור מסוכן, אך חוקרים ערבים סבורים כיום שמדובר בשם קדמון של נווה מדבר ירוק כאשר חאדר פירושו ירוק בשפה עתיקה זו כבערבית כיום. ההרים סביב גיא חצרמות והנהר שבמרכזו נקראים גם הרי מהרט. כאמור, ממלכה קדומה, ובה עם קדום בעל שפה וכתב נפרדים התקיימו באזור עד כיבוש העיר רייבון בידי החימיירים. כתובות עתיקות בכתב חצרמותי ייחודי תוארכו בפחמן 14 למאה ה-12 לפני הספירה. הכתב החצרמותי (הנקרא גם כתב דרום-ערבי קדום) הוא מבין כתבי אבגד הקדומים ביותר ומוצאו מהכתב הקדם-סינאי. כתובות בכתב זה נמצאו חרוטים באבן או כתובים על חרסים, באתרי עתיקות לאורך נחל חצרמות, אחד הנחלים הארוכים בחצי האי ערב. אחד הרכיבים החשובים בכתב זה הוא החלפת הצד"י השלישית מבין שְלוש ההגיות שבשפה הקדם-שמית לאות ת. השימוש בכתב זה ובשפה זו עבר מן העולם עם כיבוש העיר בידי החימיירים במאה הרביעית, עם החלפת הלשון הרשמית לשבאית. ערים צפופות סביב נאות מדבר ומקורות מים בחבל ארץ זה, רובם תחת שלטון תימן, נותרו עד ימינו. במקומות אלו גדלה צמחייה ודרי המקום לעיתים אף עסקו בחקלאות. העיר תרים (אנ') בתימן חג'ארין בוואדי דַ֫וְועַן (אנ') שיבאם בגיא חצרמות, וברקע ההרים אל-מוּכַּ֫לַּא, עם חצרמות ברקע, כפי שנצפה מתוך הים הערבי באזור מפרץ עדן רכב עם תיירים שטיילו במדבר חצרמות הותקף בידי מחבלים תימנים מארגון המדינה האסלאמית (דאעש) בשנת 2008. ארבעה נהרגו: שתי תיירות בנות 54 ו-63 מבלגיה, הנהג ומדריך הטיול מתימן, ונפצעו תיירים אחדים וביניהם תייר עם פציעה קשה מאוד. (באנגלית) צייהדית (הכתב הדרום ערבי הקדום), מתוך הספר השפות השמיות, מאת לאוניד י' כוגן ואנדריי קורטייב, ערוך בידי רוברט חצרון עמ' 220, הוצאת רוטלדג, לונדון 1997 מאגר כתובות ערבית עתיקה (באנגלית) חדרמות: שם הבא עם סיפור. לימודי ערב ואסלאם, גמל סאליבי, עמודים 393–397. בתוך ספר בגרמנית לכבוד אחסן עבאס לרגל יום הולדתו הששים בעריכת אל-קעאדי 1981. (בצרפתית) תימן: התיירים הבלגים חוזרים 19 בינואר 2008, בעיתון הבלגי בצרפתית לה סואר
כמה רקדנו

כמה רקדנו הוא סינגל של הזמר הישראלי בניה ברבי, שיצא לאור ב-7 בדצמבר 2020. השיר נכתב על ידי סתיו שמש, אופק יקותיאל, משה בן אברהם, בר קזס ומאור תיתון והופק על ידי יקותיאל ובן אברהם. על השיר סיפר ברבי בפוסט בעמוד הפייסבוק שלו: "כל תקופה מספרת סיפור, ומכל המסעות בשנה האחרונה נוצרו שירים שמאירים את הרגעים האלו. אני מתפלל שהשיר הזה יגיע ויגע בלב של מי שניצח ונתן לאופטימיות יד". נוסף על כך, את השיר הגדיר דודי פטימר ממעריב אונליין כ"בלדה רומנטית ושקטה על אהבה מייסרת וגעגועים אינסופיים". הווידאו קליפ לשיר פורסם בערוץ היוטיוב של ברבי בסמוך לצאתו של הסינגל, ובוים על ידי סאשה פרילוצקי. בקליפ נראה ברבי במצבים שונים יחד עם ילדה, ולצידם אנשים שונים המופיעים במהלך הקליפ. השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הישראלי השבועי של מדיה פורסט, תוך שצבר כ-140 השמעות ברדיו בסך הכל באותו השבוע. השיר הוא שירו השלישי של ברבי שהגיע למקום הראשון במצעד, לאחר "ממה את מפחדת", יחד עם אייל גולן, ו"במקום הכי רחוק". בביקורת מעורבת למעריב אונליין, אמר מבקר המוזיקה דודי פטימר כי "אני חושב שהביצוע והלחן תפורים היטב למידותיו הקוליות של ברבי שנותן את כולו, גם העיבוד שכולל קטע ג'אזי באמצע השיר מוסיף המון, אך הטקסט נופל ליותר מדי נוסחתיות גנרית ולא מקורית יותר מדי ומתפספס". מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי טען כי "תוגת הלחן, קול הרגש של בניה ברבי, העיבוד הכמו אוריינטלי כולל מעבר הסקסופון הם סוג של עלה תאנה לבלדה העצובה", והוסיף כי "ברבי ממתין לשירים כאלה כדי למצות את הפוטנציאל שלו כזמר בכל טווח המנעד המרשים שלו, והוא מצליח "לסחוט" את קולו לשיאי הרגש". כמה רקדנו, ברשת החברתית פייסבוק לדף השיר באתר הספרייה הלאומית סתיו שמש, אופק יקותיאל, משה בן אברהם, בר קזס ומאור תיתון כמה רקדנו, ברשת החברתית פייסבוק חדשות כיפה, ‏בניה ברבי בשיר חדש, "כמה רקדנו" | צפו בקליפ, באתר כיפה, 07 בדצמבר 2020 19:43 דודי פטימר, ‏חם באוזן: בנימין נתניהו ועדן בן זקן בדואט שהיה מבייש את אריק אינשטיין, באתר מעריב אונליין, 12 בדצמבר 2020 "שונא את זה, מרוקן לי את הלב לחיות על הקצה": הלהיט החדש של בניה ברבי, באתר וואלה, 7 בדצמבר 2020 המצעד השבועי, שבוע 50, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל המצעד השבועי, שבוע 17, 2019, באתר מדיה פורסט ישראל המצעד השבועי, שבוע 52, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל יוסי חרסונסקי, בניה ברבי כמה רקדנו, באתר "יוסמיוסיק", 8 בדצמבר 2020