laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוזוויל

רוזוויל (באנגלית: Roseville) היא עיר בקליפורניה, ארצות הברית, בצפון-מזרח המטרופולין של סקרמנטו. נכון לשנת 2020, התגוררו בעיר 147,773 תושבים, נתון הממקם את העיר מבחינת גודל אוכלוסייה במקום ה-47 בקליפורניה וה-203 בארצות הברית. ההתיישבות באזור החלה באמצע המאה ה-19. בשנת 1864 פותחו קווי רכבת. ההתיישבות הוכרזה כעיר בשנת 1909. בשנת 1929 התגוררו בעיר כ-6,400 תושבים. האוכלוסייה צמחה באופן משמעותי החל משנות ה-80 של המאה ה-20 ועד היום. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010 התגוררו ברוזוויל כ-118,788 תושבים בכ-45,000 משקי בית. הרכב האוכלוסייה מבחינה 'גזעית': 94,199 (79.3%) לבנים 10,026 (8.4%) אסיאתיים (3.1% פיליפינים, 2% הודים, 1% סינים, 0.6% יפנים, 0.6% וייטנאמים, 0.5% קוריאנים, 0.8% אחרים) 2,329 (2%) אפרו-אמריקאים 885 (0.7%) אינדיאנים 5,443 (4.6%) מגזעים אחרים 5,916 (5.0%) משני גזעים או יותר (אם כי לא ברור באיזה מובן 'אסיאתי' או 'לבן' הוא טהור גזע). המעסיקים המרכזיים ברוזוויל הם קייזר פרמננטה, היולט פקארד, יוניון פסיפיק ווולמארט. מרכיב משמעותי בכלכלה הוא הסחר המתקיים במרכזי קניות הרבים שיש בעיר. מדיה וקבצים בנושא רוזוויל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוזוויל (באנגלית) רוזוויל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי טורקיה–ספרד

יחסי ספרד–טורקיה הם יחסי החוץ שבין ספרד לטורקיה. לספרד יש שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול. לטורקיה יש שגרירות במדריד וקונסוליה כללית בברצלונה. כיום שתי המדינות חברות במועצת אירופה, נאט"ו, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ארגון הסחר העולמי ואיחוד מדינות הים התיכון. ספרד מצדדת בצירוף טורקיה לאיחוד האירופי. במהלך המאה ה-16 ספרד ההבסבורגית והאימפריה העות'מאנית נלחמו על עליונות בים התיכון, כאשר הקרב הבולט ביותר בין המדינות היה קרב לפנטו אשר אירע באוקטובר 1571. בתקופה זו היגרו יהודים רבים אשר ברחו מספרד (כתוצאה מגירוש ספרד) לשטחי האימפריה העות'מאנית. היחסים המודרניים בין שתי המדינות החלו בשנת 1782, כאשר נחתם הסכם השלום, הידידות והמסחר. ספרד נחשבת לאחת המדינות העיקריות שתמכו בצירוף טורקיה לאיחוד האירופאי ב-2010, כשספרד הייתה הנשיאה התורנית של האיחוד, היא ניסתה לקדם את צירוף טורקיה לאיחוד, אך זכתה להתנגדות הנחרצת של מרקל וסרקוזי. ב-2015 הציבה טילי פטריוט ליד אדנה ב-2019 ספרד הטילה אמברגו נשק על טורקיה בעקבות המתקפה הטורקית על כורדיסטן הסורית. נפח הסחר בין טורקיה וספרד היה 5.99 מיליארד אירו בשנת 2011. יש יותר מ-610 חברות ספרדיות הפועלות בטורקיה. שווי ההשקעות הספרדיות בטורקיה הוא כ -10 מיליארד דולר. בשנת 2008 ביקרו בטורקיה יותר מ-350 אלף תיירים ספרדים. כ-75 חברות טורקיות פועלות בספרד. ההשקעות הטורקיות בספרד הגיעו ל-143 מיליון דולר בשנים 2002–2015. מדיה וקבצים בנושא יחסי טורקיה–ספרד בוויקישיתוף Relations between Türkiye and Spain Spain joins Patriot missile defence mission in Turkey, נאט"ו, ‏ינואר 2015 Turkey: Which countries export arms to Turkey?, BBC, ‏אוקטובר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אל-מנופיה

אל-מנופיה (בערבית: المنوفية) הוא אחד מ-27 מחוזות מצרים הממוקם בצפון מצרים, על גדות הנילוס, מדרום למחוז אל-ע'רביה ומצפון לקהיר. נכון לשנת 2015, מתגוררים במחוז כ-3.9 מיליון תושבים ושטחו הוא כ-2,543.03 קמ"ר. בירת המחוז היא שיבין אל קום. האוכלוסייה באל-מנופיה היא כפרית מאוד, כאשר רק כ-20.6% מתושבי המחוז מתגוררים בערים. מבחינה מנהלית המחוז מחולק ל-8 נפות. בנפה הגודלה ביותר "אשמון" מתגוררים כ-800 אלף תושבים ומרכזה בעיר אשמון. אל-מנופיה ידוע בייצור גידולים חקלאיים כמו כותנה, תירס וחיטה, כמו כן גידולי ירקות כגון תפוחי אדמה ושעועית ירוקה אשר חלק גדול מגידולים אלו מיוצא. שניים מנשיאי מצרים נולדו בשטח המחוז- אנואר סאדאת וחוסני מובארכ. מדיה וקבצים בנושא אל-מנופיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אל-מנופיה ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן פיינגולד

בן פיינגולד (באנגלית: Ben Finegold‏; נולד ב-6 בספטמבר 1969, דטרויט) הוא שחמטאי יהודי-אמריקאי בדרגת רב-אמן. נכון למרץ 2020, מדורג במקום ה-53 בארצות הברית לפי מד כושר. בן פיינגולד נולד בדטרויט למשפחת שחמטאים. ב-1993 הוא זכה במקום השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה (ג'ואל בנג'מין זכה במקום השני עם אותו מספר נקודות, ובתחרות עצמה ניצח גרגורי קיידנוב). הוא זכה באליפות הפתוחה של ארצות הברית ב-1994, 2007 ו-2009. בשנים 2005 ו-2008 הוא השיג את המקום הראשון בתחרות "National" שנערכה בלאס וגאס. פיינגולד השתתף 9 פעמים באליפות ארצות הברית בשחמט. פיינגולד מעביר הרצאות בתחום השחמט באינטרנט. 1989 - אמן בינלאומי 2009 - רב-אמן. מדיה וקבצים בנושא בן פיינגולד בוויקישיתוף בן פיינגולד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בן פיינגולד, ערוץ באתר Twitch.tv בן פיינגולד, באתר צ'סגיימס (באנגלית) בן פיינגולד, באתר פיד"ה (באנגלית) הרצאות של בן פיינגולד, באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוניר מחג'ובי

מוניר מחג'ובי (בצרפתית: Mounir Mahjoubi; נולד ב-1 במרץ 1984) הוא יזם היי-טק ופוליטיקאי צרפתי, חבר המפלגה הרפובליקה בתנועה!. במאי 2017 החל לכהן כשר לעניינים דיגיטליים (שר הכלכלה והכספים), אחד השרים הבכירים בקבינט בממשלתו של אדואר פיליפ תחת הנשיא עמנואל מקרון. במאי 2018 יצא מהארון כהומו. מחג'ובי נולד ברובע השנים-עשר של פריז, בן למשפחת מהגרים ממרוקו. אביו עבד כמעצב ואמא שלו עבדה כסוכנת משק בית. כילד אהב להתעסק בטכנולוגיה ואף זכה בפרס ראשון בתחרות לממציאים צעירים מטעם המגזין "מדע לילדים". כבר בגיל 16 הועסק כטכנאי על ידי ספקית אינטרנט ונבחר כנציג האיגודים המקצועיים של העובדים. בשנת 2009 קיבל מהג'ובי תואר שני במימון ואסטרטגיה מהמכון למדע המדינה פריז. בשנים 2013–2016 עבד כמשנה למנכ"ל BETC Digital ובספטמבר 2016 ייסד על "הלשכה הצרפתית", חברת סטארט-אפ שמטרתה ללוות קבוצות גדולות בתהליך החדשנות שלהן. בגיל 18 הצטרף למפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. בשנת 2006, היה בין המייסדים של התנועה "Segosphere", כדי לסייע למועמדת סגולן רויאל, להיבחר לנשיאות צרפת. בשנת 2012 הצטרף למסע הבחירות של פרנסואה הולנד. הולנד מינה אותו בינואר 2016 ליועץ עצמאי בתחום הדיגיטלי בכלכלה ובחברה. לאחר שנה, בינואר 2017, הוא התפטר והצטרף למפלגה החדשה שהקים עמנואל מקרון, הרפובליקה בתנועה! ושם עבד כמנהל הדיגיטלי במסע הבחירות של מקרון. בבחירות הכלליות שנערכו ב-2017 הוא התמודד על מוז 16 בפריז מטעם הרפובליקה בתנועה!, מול המזכיר הראשון של המפלגה הסוציאליסטית ז'אן-כריסטוף קמבאדליס וניצח אותו בסיבוב השני ברוב של 51%. ב-17 במאי 2017 התמנה לשר לעניינים דיגיטליים (שר הכלכלה והכספים) של צרפת. בשנת 2015 קיבל מחג'ובי תעודה של טבח מוסמך. ב-17 במאי 2018 הוא יצא מהארון כהומו ביום ההבנ"ה. מדיה וקבצים בנושא מוניר מחג'ובי בוויקישיתוף מוניר מחג'ובי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוניר מחג'ובי, ברשת החברתית אינסטגרם צרפת: שר בממשלה, בן למהגרים, יצא מהארון, באתר ynet, 19 במאי 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מוניר מחג'ובי".
אני שנארך

אני שְנָארך (ברומנית: Ani Schnarch) (נולדה ב-27 בנובמבר 1959) היא כנרת ישראלית ילידת רומניה, מורה בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון וזוכת פרס פרנסואה שפירא ופרס מוצרט. שנארך נולדה בבוקרשט. בילדותה, בשנת 1974, עלתה לישראל ולמדה נגינה בכינור אצל פליקס אנדרייבסקי באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב ובקולג' המלכותי למוזיקה. שנארך הופיעה בויגמור הול בלונדון ובשידורי טלוויזיה באנגליה, בארצות הברית, באוסטריה, בצרפת, בנורווגיה, ברומניה מולדתה ובישראל. כמו כן ניגנה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים והקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הסימפונית חיפה והסינפונייטה הישראלית באר שבע. כמו כן הופיעה עם תזמורת מלאגה ותזמורת סביליה הספרדיות, עם נגני מוצרט הלונדונים ועם הפילהרמונית של אוסלו בנורווגיה. בין השאר ביצעה את כל יצירותיו של בלה בארטוק לכינור. אני שנארך השתתפה בפסטיבלי מוזיקה שונים, בהם ברגן, בודואן קולג', פסטיבל לייק דיסטריקט והפסטיבל הבינלאומי בבאת, אנגליה. היא מורה מבוקשת לכינור, מגישה כיתות אמן במקומות שונים ויושבת בחברי שופטים בתחרויות כינור. אני שנארך מנגנת בכינור ג'ובאני בטיסטה גואדניני משנת 1745. אני שנארך נשואה לכנר יצחק רשקובסקי להם שני ילדים, שירי, ויולנית, ואיתמר, כנר. היא ייסדה יחד עם בעלה את קשת אילון. רשקובסקי הוא המנהל המוזיקלי של קשת אילון, ואני שנארך היא מורה ומדריכה מרכזית שם. "שלישיית טיאדם, אני שנארך, שרה טל ומיכל שמידט", באתר הקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב קשת אילון [=http://www.bowdoinfestival.org/ai_ani_schnarch.php "אני שנארך", הוצאת פסטיבל בודואן הבינלאומי למוזיקה] http://www.rcm.ac.uk/strings/professors/profile/?id=194 Royal College of Music - profile מורים לכלי מיתר, הקולג' המלכותי למוזיקה - פרופיל
SSI

האם התכוונתם ל... Server Side Includes – שפה המפורשת על שרת דפי האינטרנט SSI (רומניה) – Serviciul Special de Informaţii גוף ביטחון פנים רומני שפעל במהלך מלחמת העולם השנייה
יחסי מרוקו–ספרד

יחסי מרוקו-ספרד בימינו, ממשיכים היסטוריה ארוכה של יחסי חוץ בין שליטים שפעלו בטריטוריות המהוות היום את ספרד ואת מרוקו, שתי טריטוריות הנהנות ממיקום אסטרטגי חשוב ומיוחד במינו הנובע מהעובדה ששתיהן נמצאות משני צידיו של מיצר גיברלטר: מרוקו מדרום, בפינה הצפונית-מערבית של צפון אפריקה, וספרד מצפון, בפינה הדרומית-מערבית של דרום אירופה. היום שתי המדינות חולקות גבול יבשתי באורך 18 ק"מ, הנובע מקיומן של שתי מובלעות ספרדיות בצפון מרוקו, מלייה וסאוטה, מובלעות שנוצרו ב-1956 בעקבות הפיכת מרוקו למדינה עצמאית, ולצורך שימור אינטרסים מדיניים של ספרד על אדמת אפריקה. עם זאת, ספרד שמרה על שליטתה באזור סהרה המערבית, זאת בניגוד לעמדת מרוקו. שורשי היחסים בין שליטים בטריטוריות הללו הולכים אחורה עד לתקופה הרומית. עם התפוררות האימפריה ששלטה הן ב"ספרד" והן בצפון-אפריקה, התפתחו ישויות פוליטיות מקומיות, בסגנון ובשיטה שאפיינו את ימי הביניים. עם עליית האסלאם כבשו כוחות מוחמד ויורשיו את כל צפון אפריקה עד לדרום-צרפת של ימינו. המוסלמים התיישבו מצפון למיצר גיברלטר, והקימו את ח'ליפות קורדובה, ששלטה בחלקים גדולים של חצי האי האיברי במשך כ-300 שנה. הנוצרים שבלמו את המוסלמים בדרום-צרפת במאה ה-8, החלו בתהליך "הכיבוש מחדש" (הרקונקיסטה) כבר במהלך המאה ה-12, כאשר כוחות נוצרים בחצי האי האיברי, החל לדחוף כוחות מוסלמים דרומה. ב-1085 נכבשה מדריד. תהליך השתלטות הנוצרים על חצי האי האיברי הגיע לשיאו ב-1492, שנה בה שוחררה גרנדה, העיר החשובה ביותר בדרום חצי האי האיברי. הגרוש הסופי של יהודים ומוסלמים מחצי האי האיברי, הביא סוף סוף לגיבושה של ספרד, בערך כפי שהיא מוכרת עד היום, שכן עד אז שטחה היה מחולק בין ממלכות למיניהן, כמו אנדלוסיה, לאון, קסטיליה, קטלוניה וכו'. בהמשך שלטה ספרד בחלקים גדולים של אזור בו נמצאת מרוקו, אך איבדה אותם במהלך המאה ה-17. במהלך המאה ה-19, ספרד חזרה לכבוש חלקים ממרוקו. ב-1860, ספרד כבשה את מלייה, וב-1912 היא כבשה את סאוטה. באותה שנה הפכה מרוקו למדינת חסות צרפתית, ואילו ספרד הוגדרה כמעצמה קולוניאלית משנית. ספרד שלטה בחלקים הצפוניים של מרוקו, וצרפת בחלקים הדרומיים. מרוקו קיבלה עצמאות מצרפת ב-1956. ספרד הכירה בעצמאותה של מרוקו ב-1958. לאחר עצמאות מרוקו, היחסים בין שתי המדינות היו יחסית ידידותיים. שתי המדינות שיתפו פעולה בתחומים רבים, כולל סחר, תיירות וביטחון. המחלוקת על מעמדה של סהרה המערבית היא המכשול העיקרי ביחסים בין מרוקו לספרד. מרוקו טוענת בעלות על סהרה המערבית, בעוד שהאו"ם מגדיר את השטח כשטח לא מאוגד. ספרד תומכת בפתרון של פתרון פוליטי לסוגיה, אך היא אינה מכירה בעצמאות סהרה המערבית. למרות המחלוקת על סהרה המערבית, מרוקו וספרד מקיימות שיתופי פעולה משמעותיים בתחומים רבים ויש ביניהן שיתוף פעולה הדוק בנושאי הגירה והמלחמה בטרור. הסחר בין שתי המדינות הוא גדול, וספרד היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של מרוקו. מרוקו אף סייעה בחקירת פיגועי 11 במרץ 2004 במדריד. מדיה וקבצים בנושא יחסי מרוקו–ספרד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אוסטריה–פקיסטן

יחסי אוסטריה–פקיסטן הם יחסי החוץ שבין אוסטריה לפקיסטן. לפקיסטן יש שגרירות בווינה וקונסוליה באינסברוק. לאוסטריה יש שגרירות באסלאמאבאד וקונסוליות בלאהור ובקראצ'י. בין המדינות יש מספר הסכמים: הסכם השירותים האוויריים (אף על פי שנכון לשנת 2018 אין טיסות ישירות בין שתי המדינות), הסכם הסגרה, הסכם לביטול ויזות לבעלי דרכונים דיפלומטיים רשמיים, הסכם מניעת מס כפול והסכם לשיתוף פעולה אקדמי. הייצוא של פקיסטן הוא בעיקר טקסטיל. אוסטריה מצידה השקיעה רבות בפיתוח התעשייה הכבדה בפקיסטן. בשנת 1976 נוסדה האגודה האוסטרו-פקיסטנית במטרה לטפח את הקשר התרבותי והמדעי בין המדינות. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטריה–פקיסטן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארגמון הוורד

ארגמון הוורד (שם מדעי: Chicoreus palmarosae, שם עממי: Rose-branch Murex) הוא מין של חילזון ימי טורף במשפחת הארגמוניים. גודלו הוא 65–130 מילימטרים (6.5–13.0 סנטימטרים). בשל יופייה הקונכייה היא פריט אספנות מבוקש. סוחרי קונכיות במזרח אסיה נוהגים לטבול את הקונכיות בצבע ורוד עדין על-מנת להקנות לה מראה יפה ומרשים יותר. חילזון זה מפורסם בעיקר הודות לקונכייה המרשימה והמיוחדת שלו, שהצבעים השולטים בה הם אדום, כתום, ורוד וחום. הצבעים חזקים בעיקר כשהחילזון בחיים ואחרי מותו הם דוהים, ולכן הקונכייה נפוצה יותר בגווני חום. צורתה הבסיסית של הקונכייה היא פלכית, עם צריח גבוה ופיתול גוף אליפטי גדול. מכל פיתול יוצאות בליטות מסועפות ובקצותיהן בליטות קטנטנות בצבע ורוד, המזכירים ורדים קטנים. על "גזעי" הבליטות המסועפות ישנם קפלים בצבעים בהירים יותר וגווני כתום-ורוד. על גוף הקונכייה יש צלעות עדינות ספירליות בצבעים כהים יותר. פתח הקונכייה אליפטי בצבע לבן ונסגר באופרקולום בצבע חום. בקצה התחתון של פתח הקונכייה בולטת תעלת סיפון ארוכה ורחבה, שמכוסה אף היא בבליטות מסועפות. חילזון זה נפוץ ברחבי האוקיינוס ההודי ובמערב האוקיינוס השקט. ניתן למצאו מדרום יפן, בסרי לנקה, ובאיים והאטולים שנמצאים מצפון-מזרח למדגסקר. ס. פיטר דאנס, Smithsonian Handbooks: Shells, הוצאת דורלינג קינדרסלי (DK) מדיה וקבצים בנושא ארגמון הוורד בוויקישיתוף ארגמון הוורד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ארגמון הוורד, באתר GBIF (באנגלית) למין זה אין שם עברי רשמי מאחר שהוא לא חי בארץ ישראל. השם "ארגמון" הוא על-פי שם המשפחה והשם העממי, אך חילזון זה איננו שייך לסוג ארגמון. ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אינדונזיה–צ'כיה

יחסי אינדונזיה–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין הרפובליקה הצ'כית. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין צ'כוסלובקיה לאינדונזיה כוננו ב-1950. אולם, היחסים ההיסטוריים בין המדינות החלו לאחר שממשלת צ'כוסלובקיה פתחה קונסולית כבוד בבטאוויה, בירת הודו המזרחית ההולנדית בשנת 1924. בשנת 1948, כמה שנים לאחר הכרזת עצמאותה של אינדונזיה, ממשלת צ'כוסלובקיה הכירה במדינה ולאחר מכן פתחה קונסוליה כללית בג'קרטה ב-7 במרץ 1950. ב-1957, הקונסוליה שימשה כשגרירות הרשמית של צ'כוסלובקיה באינדונזיה. בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לצ'כיה הגיעה לסך 321 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מחשבים, מוטות חשמליים, חולצות לגברים, גומי, תכשיטים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מצ'כיה לאינדונזיה הגיעה לסך 206 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה טלפונים, חלקי מטוסים, אוכל לחיות ועוד. בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לצ'כיה הגיעה לסך 268 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה קפה, מחשבים, מכשירי רדיו, כותנה גולמית ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מצ'כיה לאינדונזיה הגיעה לסך 131 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה שסתומים, מחשבים, מכסי פלסטיק ועוד. אינדונזיה מיוצגת בצ'כיה על ידי שגרירות בפראג, בירת צ'כיה. צ'כיה מיוצגת באינדונזיה על ידי 3 קונסוליות כבוד בסנור-באלי, סורביה ומקאסר ועל ידי שגרירות רשמית בג'אקרטה, בירת אינדונזיה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אינדונזיה–צ'כיה בוויקישיתוף אתר השגרירות האינדונזית בפארג אתר השגרירות הצ'כית בג'קרטה KBRI Praha - Ceko, ‏2014-04-20 Products that Indonesia exports to the Czech Republic (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Indonesia imports from the Czech Republic (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Indonesia exports to the Czech Republic (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Indonesia imports from the Czech Republic (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) "Embassy of Indonesia in Prague, Czech Republic - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-19. "Honorary Consulate of the Czech Republic in Sanur-Bali, Indonesia - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-19. "Honorary Consulate of the Czech Republic in Surabaya, Indonesia - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-19. "Honorary Consulate of the Czech Republic in Makassar, Indonesia - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-19. "Embassy of the Czech Republic in Jakarta, Indonesia - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-19.
מיכאיל ברודסקי

מיכאיל ברודסקי (באוקראינית: Михайло Бродський) (נולד ב-27 במרץ 1969 בחרקוב) הוא שחמטאי יהודי-אוקראיני בדרגת רב-אמן. נכון לאוקטובר 2022, מדורג במקום ה-42 באוקראינה לפי מד כושר. מיכאיל ברודסקי נולד בחרקוב. בשנת 1990 הוא זכה באליפות אוקראינה הסובייטית בשחמט. לאחר התפרקות ברית המועצות הוא השתתף בתחרויות בינלאומיות שונות. במהלך הקריירה הוא ניצח במספר תחרויות שנערכו באירופה. בשנת 2011 הוא מונה למאמן נבחרת הנשים של אוקראינה. תחת הנהגתו הנבחרת ניצחה באליפות העולם לנבחרות (בשנת 2013), ופעמיים זכתה במקום השלישי באולימפיאדות השחמט (ב-2012 וב-2014). ברודסקי ממשיך להשתתף בתחרויות במקביל לאימון. 1993 - אמן בינלאומי 1994 - רב אמן. מדיה וקבצים בנושא מיכאיל ברודסקי בוויקישיתוף מיכאיל ברודסקי, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מיכאיל ברודסקי, באתר פיד"ה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנק או'קונור

צ'ארלס פרנסיס "פרנק" או'קונור (באנגלית: Charles Francis "Frank" O'Connor‏; 22 בספטמבר 1897 – 9 בנובמבר 1979) היה שחקן קולנוע אמריקני, הידוע בעיקר כבעלה של הפילוסופית והסופרת איין ראנד. או'קונור, שהיה שחקן זוטר בסרטים בתקופת הסרט האילם, נישא לראנד ב-15 באפריל 1929 ונותר נשוי לה עד יום מותו, למרות העובדה שבמהלך שנות נישואיהם ניהלה ראנד רומן עם נתניאל ברנדן. רבים נוטים להניח כי א'וקונור היה אובייקטיביסט משום שהיה נשוי לראנד, אך ככל הנראה דעותיו האישיות היו שונות במידת מה. בשנותיו האחרונות, איבד את זיכרונו וסבל מבעיות לב, שהביאו לבסוף גם למותו. פרנק או'קונור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנק או'קונור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחקנים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Total Bellas

Total Bellas היא סדרת מציאות אמריקאית, שהוקרנה לראשונה ב-5 באוקטובר 2016, בערוץ E!. הסדרה היא סדרת ההמשך ל-Total Divas אשר נותנת מבט מקרוב אל חייהן של ברי וניקי בלה, ביחד עם המשפחה הקרובה והשותפים שלהן לחיים, דניאל בריאן וארטם צ'יגווינסטב, בהתאמה. ב-20 באפריל 2016 נודע דרך האתר של ערוץ E! שהתאומות ברי וניקי בלה תקבלנה סדרת המשך לסדרה Total Divas, אך הסדרה החדשה תקרא Total Bellas. הסדרה סובבת את חייהם של התאומות והמשפחות שלהן. הצילומים עבור העונה הראשונה נערכו בטמפה, פלורידה, כשברי בלה ודניאל בריאן עברו ביחד אל ניקי בלה וג'ון סינה כדי לעזור לניקי לאחר הניתוח בצוואר. האח של ברי וניקי, ג'יי ג'יי ואשתו, לורן הם חלק מהדמויות המשניות בסדרה ביחד עם קתי קולס ובעלה, ג'ון לאוריינטיס. ב-16 בנובמבר 2016 נודע דרך האתר של ערוץ !E שהסדרה תמשיך לעונה שנייה. העונה השנייה צולמה בפיניקס, אריזונה, כשהפעם ניקי וסינה עברו ביחד אל ברי ובריאן כדי לעזור לברי במהלך ההיריון הראשון שלה. בנוסף למסע ההיריון של ברי, העונה החדשה תעקוב אחר המסע האישי של בריאן תחת תפקידו החדש כג'נרל מנג'ר של התוכנית סמאקדאון. ב-30 בינואר 2018 נודע שהעונה השלישית תעלה לאוויר באביב של אותה שנה. ב-5 באפריל, פורסם התאריך לעלייה לאוויר של הפרק הראשון של העונה השלישית, ה-20 במאי 2018. ב-7 באוגוסט 2018, ערוץ E! וה-WWE הודיעו על חידוש הסדרה לעונה רביעית. ב-28 בנובמבר 2018, פורסם שהעונה הרביעית תעלה לאוויר ב-13 בינואר 2019. ברי בלה ניקי בלה דניאל בריאן ג'ון סינה קתי קולס-לאורנייטיס (האמא של ברי וניקי) ג'יי ג'יי גרסיה (האח של ברי וניקי) ג'ון לאורנייטיס לורן "לולה" גרסיה לאנה (עונות 3-1; מתאבקת ב-WWE) סמי זיין (עונה 1; מתאבק ב-WWE) סנדרה גריי (עונה 1; התופרת לשעבר של ה-WWE) אלישיה פוקס (עונה 2; מתאבקת ב-WWE) בקי לינץ' (עונה 2; מתאבקת ב-WWE) ג'ימי אוסו (עונה 2; מתאבק ב-WWE) מריה מנונוס (עונה 2; אישיות טלוויזיונית) מארק קאראנו (עונה 2; מנהל בכיר בתחום יחסי הכישרונות של ה-WWE) נטליה (עונות 3-2; מתאבקת ב-WWE) רנה יאנג (עונות 3-2; חלק מצוות השידור של ה-WWE) מאריס (עונה 3; אשתו של המיז) המיז (עונה 3; מתאבק ב-WWE) פייג' (עונה 3; ג'נרל מנג'רית של סמאקדאון) טייטוס אוניל (עונה 3; מתאבק ב-WWE) אקסבייר וודס (עונה 3; מתאבק ב-WWE) הסדרה משודרת בקנדה ובניו זילנד בערוץ E! המקומי. כמו כן, הסדרה משודרת בנוסף גם ב-Hulu ובערוץ של ה-WWE Network. אתר האינטרנט הרשמי של Total Bellas Total Bellas, ברשת החברתית פייסבוק Total Bellas, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Total Bellas, ברשת החברתית אינסטגרם "Total Bellas", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Total Bellas", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "Total Bellas", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "Total Bellas", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תאריך העלייה לשידור של הסדרה פורסם ניקי וברי בלה מתארות את סדרת ההמשך כ"כאוס תחת קורת גג אחת" הסדרה ממשיכה לעונה שנייה ניקי בלה וג'ון סינה עוברים באופן זמני אל ברי בלה ודניאל בריאן הטריילר של העונה השלישית לניקי בלה וג'ון סינה יש מחשבות שניות על הנישואין במהלך ההצצה לעונה החדשה ערוץ Eǃ וה-WWE נותנים אור ירוק לעליית העונה הרביעית של הסדרה הסדרה תחזור לעונה רביעית ב-13 בינואר 2019 התאומות בלה זוכות בפרס ספורטאיות השנה הצביעו לג'ון סינה, סשה בנקס והתאומות בלה בפרסי בחירת הנוער
תחרות השחמט בדורטמונד

תחרות השחמט בדורטמונד היא תחרות על בשחמט שנערכת בדורטמונד שבגרמניה. התחרות הראשונה נערכה בשנת 1928, השנייה ב-1951 והשלישית בשנת 1961. החל משנת 1973 התחרות נערכת על בסיס שנתי, בחודש יולי. בשנת 2020 לאור מגפת הקורונה התחרות לא נערכה. הזוכה במספר הרב ביותר בתחרות הוא רב-אמן ולדימיר קרמניק, שניצח בה 10 פעמים. מדיה וקבצים בנושא תחרות השחמט בדורטמונד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תחרות השחמט בדורטמונד תוצאות התחרויות לפי שנים (בגרמנית)
קורטוב של דבש (סרט)

קורטוב של דבש (באנגלית: A Taste of Honey) הוא סרט דרמה רומנטית בריטי משנת 1961 בבימויו והפקתו של טוני ריצ'רדסון עם ריטה טאשינגהם בתפקיד הראשי. התסריט נכתב על ידי שילה דילייני (אנ') וטוני ריצ'רדסון הוא מבוסס על מחזה מוצלח בשם זה של דילייני שהועלה לראשונה ב-1958 בגיל 19. המחזה תורגם לשפות רבות והוצג ברחבי העולם כולל בישראל בתרגומה של תרצה אתר בשם "טעם הדבש". הסרט היה ממייצגי הגל החדש הבריטי - סרטים ריאליסטים בשחור-לבן שכונו גם "סרטי כיור המטבח" וחשפו את הצד הפחות מושך של המעמד החברתי הנמוך בבריטניה. השיר A Taste of Honey זכה לגרסת כיסוי של החיפושיות, הלחן הוא מההפקה של ההצגה בברודוויי ב-1960. השיר מופיע באלבום הראשון שלהם, Please Please Me משנת 1963. צילומי החוץ נערכו בשכונות העוני של סלפורד במחוז מנצ'סטר, שם גדלה שילה דילייני. את הרקע "מקשטים" בתי חרושת עם ארובות רבות. ג'ו (ג'וזפין) (ריטה טאשינגהם) היא נערה בת 17 בבית ספר תיכון לבנות בסלפורד. היא גרה ביחד עם אמה הלן (דורה בריאן). הלן היא אלכוהוליסטית בשנות ה-40 לחייה, החיה על רווחי גברים שבדרך כלל צעירים ממנה ולעיתים שרה במועדונים. ביחד עם ג'ו היא בורחת מדירה לדירה כדי להתחמק מתשלום שכר הדירה. לאחרונה היא יוצאת עם פיטר סמית' (רוברט סטיבנס) הצעיר ממנה ורוצה להתחתן איתה. הוא מתעב את ג'ו המפריעה לו בקשר עם אמה. ג'ו המרגישה דחוייה מסתובבת בנמל העיר ופוגשת בג'ים (פול דנקואה), צעיר שחור וסימפתי המתייחס אליה בהבנה ובחיבה. היחס ביניהם מתהדק והם מקיימים יחסים אך ג'ים שעובד כטבח על ספינה נאלץ להיפרד ממנה. הלן מתחתנת עם פיטר וג'ו מוצאת עבודה כזבנית בחנות נעליים ושוכרת דירה. באחד הימים מגיע לחנות בחור בשם ג'פרי אינגהם (מארי מלוין) ומתפתחת ידידות בינו לבין ג'ו. הוא מגלה לה שהוא סטודנט לאמנות וכי בעלת הבית שלו גרשה אותו לאחר שגילתה שהוא הומוסקסואל. ג'פרי מטפל בג'ו ההריונית, משפץ את הדירה ודואג לכל מחסורה. היא מרגישה שהיא טועמת דבש אך התקופה הזאת קצרה ונקטעת מהר. לאחר שפיטר זורק את הלן, היא חוזרת ומשתכנת בדירתם של ג'ו וג'פרי. היא שונאת את ג'פרי ומעליבה אותו והוא בוחר לעזוב את המקום. ג'ו נשארת עם הלן האלכוהוליסטית, היא הספיקה לטעום רק קורטוב של דבש. הסרט נבחר על ידי מכון הסרטים הבריטי בשנת 1999 במקום ה-56 ברשימת הסרטים הבריטיים הטובים ביותר. ריטה טאשינגהם זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית חדשה מבטיחה ביותר. היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן ביחד עם מארי מלוין שזבה בפרס השחקן הטוב ביותר. הסרט זכה בארבע פרסי באפט"א: שילה דילייני וטוני ריצ'רדסון - על התסריט הטוב ביותר טוני ריצ'רדסון - על הסרט הטוב ביותר דורה בריאן - השחקנית הטובה ביותר ריטה טאשינגהם - השחקנית החדשה המבטיחה ביותר. מדיה וקבצים בנושא קורטוב של דבש בוויקישיתוף "קורטוב של דבש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קורטוב של דבש", באתר נטפליקס "קורטוב של דבש", באתר AllMovie (באנגלית) "קורטוב של דבש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קורטוב של דבש", באתר אידיבי "קורטוב של דבש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קורטוב של דבש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נטע אלכסנדר, הריון, אלכוהליזם וגזענות: הסרט ששבר למוריסי את הלב, באתר הארץ, 18 במאי 2016 קדימון לסרט קורטוב של דבש, באתר יוטיוב A Taste of Honey בביצוע החיפושיות, באתר יוטיוב