laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'ארלס ספנסר, רוזן ספנסר השישי

צ'ארלס ספנסר, רוזן ספנסר השישי (באנגלית: Charles Spencer, 6th Earl Spencer; ‏30 באוקטובר 1857 – 26 בספטמבר 1922), היה בן אצולה בריטי ופוליטיקאי חבר המפלגה הליברלית מבית ספנסר, אשר שימש כלורד צ'מברלין מ-1905 עד 1912 בתקופת הממשלות בראשות הנרי קמפבל-באנרמן והרברט הנרי אסקווית'. ב-1910, הוא ירש מאחיו למחצה את הרוזנות של ספנסר. הוא היה נשוי למרגרט ברינג, והם היו סבא וסבתא רבתא של דיאנה, הנסיכה מוויילס. צ'ארלס "בובי" ספנסר נולד ב-30 באוקטובר 1857 בסנט ג'יימס, וסטמינסטר, בנו של פרדריק ספנסר, רוזן ספנסר הרביעי ולאשתו השנייה אדלייד סיימור, בתם של הוראס סיימור ואליזבת מאלט פאלק. הוא התחנך בבית הספר הארו ובטריניטי קולג', קיימברידג'. ספנסר ייצג את מחוז הבחירה של נורת'האמפטונשייר צפון בפרלמנט מ-1880 עד 1885, נורת'האמפטונשייר מרכז מ-1885 עד 1895, ושוב מ-1900 עד 1905, מביתו בדולינגטון הול. בשנת 1898 הוא התמודד על מחוז הבחירה של הרטפורד. הוא היה החתן בהמתנה של המלכה ויקטוריה בין פברואר ליוני 1886. בשנת 1892 הוא נהיה חבר במועצת המלך, ומונה לסגן ראש הלשכה של משק הבית תחת ויליאם גלאדסטון, הוא החזיק בתפקידו עד 1895, השנה האחרונה תחת הממשלה של ארצ'יבולד פרימרוז. בין 1900 ו-1905 הוא החזיק בתפקיד השוט מטעם הליברלים. ב-19 בדצמבר 1905, הוא קיבל את התואר ויקונט אלתורפ, כדי לאפשר לו להיות לורד צ'מברלין בממשלתו של הנרי קמפבל-באנרמן. ב-13 באוגוסט 1910 הוא ירש את התואר רוזן ספנסר, לאחר מותו של אחיו למחצה, ג'ון ספנסר, רוזן ספנסר החמישי ללא ילדים. הוא נשאר הלורד צ'מברלין עד 1912. בשנת 1911 הוא קיבל את תואר אביר המסדר הוויקטוריאני המלכותי, ובשנת 1913 קיבל אף את תואר אביר מסדר הבירית. לורד ספנסר החזיקו מספר גדול של עיטורים: הצלב הגדול של מסדר דאנבורג של דנמרק, מסדר אולף הקדוש המלכותי של נורווגיה, מסדר כוכב הצפון של שוודיה, מסדר השמש העולה של יפן, מסדר הנשר הלבן של סרביה, מסדר הנשר האדום של פרוסיה ומסדר קרלוס השלישי של ספרד. הוא היה גם מייג'ור הכבוד, ולאחר מכן קולונל הכבוד בגדוד המתנדבים ה-4, רגימנט נורת'האמפטון. לורד ספנסר מת ב-26 בספטמבר 1922 בביתו בסנט ג'יימס, לונדון, בגיל 64, לאחר שהיה חולה במשך ארבעה חודשים אחרי אירוע ציבורי בביתו בנורת'האמפטונשייר, ובנו אלברט ספנסר, רוזן ספנסר השביעי ירש את תאריו. ב-23 ביולי 1887 התחתן צ'ארלס עם מרגרט ברינג, בתם של אדוארד ברינג, ברון רוולסטוק הראשון ולואיז בולטייל, ממנה היו לו שישה ילדים: אדלייד מרגרט דליה ספנסר (1889–1981), התחתנה עם סידני פיל. אלברט ספנסר, רוזן ספנסר השביעי (1892–1975). ססיל אדוארד רוברט ספנסר (1894–1928). ליידי לוויניה אמילי ספנסר (1899–1955), התחתנה עם הברון אנאלי הרביעי. ג'ורג' צ'ארלס ספנסר (1903–1982), התחתן עם ברברה בלומנטל ולאחריה התחתן עם קת'לין הנדרסון. אלכסנדרה מרגרט אליזבת ספנסר (1906–1996), התחתנה עם הנרי דאגלס-הום. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס ספנסר, רוזן ספנסר השישי בוויקישיתוף צ'ארלס ספנסר, רוזן ספנסר השישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Census Returns of England and Wales, 1901 PRO RG13 Piece 74 Folio 12, p. 16. thepeerage.com Charles Robert Spencer, 6th Earl Spencer F. W. S. Craig, British Parliamentary Election Results 1885 – 1918 (Macmillan Press Ltd., London, 1974) p. 295. Michael Stenton and Stephen Lees, Who's Who of British Members of Parliament (Harvester Press, Sussex, 1978) vol. II, p. 334.
פטרה פריי

פטרה פריי (בגרמנית: Petra Frey; נולדה ב-27 ביוני 1978) היא זמרת אוסטרית. פריי נולדה בעיירה במחוז אינסברוק באוסטריה, אלבומה הראשון יצא ב-1993 הנקרא "Bloß Träume im Kopf". היא נבחרה לייצג את אוסטריה באירוויזיון 1994 עם השיר "Für den Frieden der Welt", היא סיימה במקום ה-17 עם 19 נקודות. ב-2003 ניסתה לייצג את אוסטריה בפעם השנייה באירוויזיון עם השיר "Für den Frieden der Welt" אך לא הצליחה. לאחר מספר שנים בו לקחה הפסקה מעבודתה, ב-2007 יצא אלבומה "Göttlich weiblich". ב-2011 השתתפה פעם נוספת בגמר הלאומי של אוסטריה לקראת אירוויזיון 2011, אך הודחה בשלב חצי הגמר שנערך באינטרנט, באותה שנה גם הוציאה את האלבום "Einfach Frey". אתר האינטרנט הרשמי של פטרה פריי פטרה פריי, ברשת החברתית פייסבוק פטרה פריי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פטרה פריי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) פטרה פריי, באתר Last.fm (באנגלית) פטרה פריי, באתר AllMusic (באנגלית) פטרה פריי, באתר MusicBrainz (באנגלית) פטרה פריי, באתר דיזר פטרה פריי, באתר Yandex.Music (ברוסית) פטרה פריי, באתר Discogs (באנגלית) פטרה פריי, באתר Genius פטרה פריי, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Nana Banana

Nana Banana (בעברית: נהנה בננה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נטע ברזילי. השיר יצא לאור ב-10 במאי 2019, על ידי חברות התקליטים טדי יזמות והפקות ורייטס מנג'מנט. ברזילי ביצעה אותו בגמר אירוויזיון 2019. השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן, נטע ברזילי וסתיו בגר. ב-12 במאי 2019, קיימה ברזילי מסיבת עיתונאים בזאפה תל אביב, בה היא ביצעה לראשונה את השיר. כמו כן, ברזילי ביצעה את השיר באירוויזיון 2019. השיר נכלל במיני-אלבום הבכורה של ברזילי, Goody Bag, שיצא לאור בשנת 2020. כשנשאלה ברזילי מדוע נבחר שם השיר להיות "Nana Banana" היא אמרה כי: "חשבנו מה יתחרז עם 'Bassa Sababa', אז זרמנו על 'ננה בננה'". סרטון השיר "Nana Banana" באתר יוטיוב יוסי חרסונסקי, Nanna Banana, יוסי חרסונסקי, באתר יוסמיוזיק, ‏מאי 2019 החדש של נטע: "NANA BANANA", באתר ‏מאקו‏, 6 במאי 2019 נטע ברזילי - Nana Banana, באתר ‏מאקו‏, 10 במאי 2019 דודי פטימר, ‏ויכוחים, פחד ולחצים: נטע ברזילי חושפת את הסוד של "NANA BANANA", באתר מעריב אונליין, 13 במאי 2019 Goody Bag EP, 2020-06-25, נבדק ב-2021-09-27
מגדל תצפית

מגדל תצפית הוא מגדל שייעודו העיקרי הוא תצפית, ולרוב אינו מכיל יותר ממספר קומות תצפית ותחזוקה (בניגוד לגורד שחקים, המכיל קומות רבות המשמשות למגורים, משרדים, מלונאות ומסחר, ולעיתים כוללות גם קומת תצפית באחת הקומות העליונות). לרוב, מגדלים אלה יהיו צרים וקלים יחסית משיקולי חיסכון כלכלי בבנייה וכן שיקולי אדריכלות. ניתן לחלק בהכללה גסה מגדלי תצפית לשני סוגים - מגדל תצפית מסחרי, ומגדל תצפית ייעודי. מגדל תצפית מסחרי הוא לרוב מגדל שיבנה עם אנטנת תקשורת ויקרא מגדל תקשורת (או שהמגדל יוקם כמגדל תקשורת והתצפית תתווסף כאטרקציה תיירותית שתהווה מקור הכנסה לחברה המחזיקה במגדל), עקב גובהו המאפשר קליטה טובה יותר, וכדי להגדיל את הכדאיות הכלכלית של הקמת המגדל. מגדלים כאלה מצויים לרוב במרכזי ערים. מגדל תצפית ייעודי הוא מגדל שתכליתו היא תצפית לצורך מקצועי. דוגמאות ידועות לכך הן מגדלי תצפית אש ביער, ומגדל פיקוח בשדה התעופה. מגדל תצפית אש ביער ימוקם לרוב על גבעה ביער המאפשרת תצפית טובה בלא צורך לבנות לגובה רב. מטרתם העיקרית של מגדלים כאלה היא להתריע משרפות מבעוד מועד. לרוב, מגדלים אלה סגורים לקהל, אך לעיתים הם נגישים ואף פתוחים בלא גביית עלות על הכניסה. מגדל פיקוח בשדה התעופה נמצא בנמל התעופה, מאפשר בקרה על הטיסות והמרחב האווירי, ועל הסדר בתנועת המטוסים. קיימים גם מגדלי תצפית לצורכי ביטחון, לאבטחת מתחמים כגון בתי כלא, ולאבטחת גבולות. מגדל תצפית פיסולי בפארק רבין שבמגדל העמק מגדל תצפית אש ביער מגדל פיקוח בשדה תעופה מהנוף הנשקף ממגדל התצפית UFO ניתן לראות את הדנובה, טירת ברטיסלאבה ושמורת הטבע פצ'ניאנסקי מדיה וקבצים בנושא מגדל תצפית בוויקישיתוף על מגדלי האש של קק"ל יש מה לראות: מגדלי תצפית מדהימים, באתר כלכליסט, 12 במרץ 2013 אמנון דירקטור, מגדלי תצפית הפכו לטרנד באזורים כפריים באירופה ובארה"ב, באתר הארץ, 8 במרץ 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לינדה לפום

לינדה לפום (בהולנדית: Linda Lepomme; נולדה ב-16 במרץ 1955) היא זמרת ושחקנית בלגית. לפום נולדה בלוקרן שבבלגיה, היא החלה את הקריירה שלה ב-1978 שהופיעה בסרט הטלוויזיה "Toch zonde dat 't een hoer is". ב-1979 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "De paradijsvogels" המבוססת על מחזות של הסופר הבלגי גסטון מרטנס (Gaston Martens). ב-1984 שיחקה בסרט "De leeuw van Vlaanderen" המבוסס על רומן מאת הנדריק קונסיאנס. ב-1985 נבחרה בבחירה פנימית על ידי רשות השידור הבלגית לייצג את בלגיה באירוויזיון בגטנבורג, שם הופיעה עם השיר "Laat me nu gaan" אך זכתה במקום האחרון ולשבע נקודות בלבד. ב-1996 שיחקה בפרק של הסדרה הבלשית "Heterdaad". ב-2001 הופיעה בסרט פולין ופולט. ב-2009 שימשה כשופטת בתוכנית מציאות המלהקת את השחקנית לתפקיד מריה פון טראפ במחזמר צלילי המוזיקה. לינדה לפום, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לינדה לפום, באתר ספוטיפיי לינדה לפום, באתר MusicBrainz (באנגלית) לינדה לפום, באתר דיזר לינדה לפום, באתר Discogs (באנגלית) Linda Lepomme discography, RateYourMusic Lepomme Linda, Anp Archief (בהולנדית) DVDInfo.be - Besprekingen, www.dvdinfo.be Linda Lepomme wordt zestig…, dagelijks iets degelijks, ‏2015-03-16 (בהולנדית) Ontdek de 11 finalistes van 'Op Zoek naar Maria', TVvisie (בהולנדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא בלגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טמפונדה

טמפונדה (בעברית: דַּחַס; באנגלית: Tamponade) היא הפעלה של דחיסה או לחץ על חלק בגוף, הנגרמת כתוצאה מתהליך פתולוגי או בשימוש כאמצעי לעצירת דימום. לדוגמה - טמפונדה לבבית (קרדיאלית) דַּחַס במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אלה (שיר)

"אלה" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי שלום חנוך ובוצע על ידי דפנה ארמוני. השיר נכתב והולחן על ידי שלום חנוך, שהיה אז בן זוגה של דפנה ארמוני, ועובד על ידי משה לוי. "אלה" יצא בתחילה על גבי תקליט שדרים של דפנה ארמוני בשנת 1984, ולאחר שנתיים הוקלט מחדש בגרסה אחרת ונכלל באלבום הבכורה של ארמוני שנקרא "דפנה ארמוני". במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל הגיע השיר למקום ה-12, ובמצעד רשת ג' הוא הגיע למקום ה-24. שלום חנוך הקליט את השיר עבור אלבום האוסף שלו "לא יכול לישון עכשיו" שיצא בשנת 1992. בשנת 2016 השתתפה דפנה ארמוני בפרסומת לבנק מזרחי טפחות, לצדו של פרזנטור הבנק דביר בנדק, וביצעה את השיר בפרסומת. בשנת 2022 ביצעה את השיר המתמודדת מיטב שרמן בחצי הגמר של תוכנית המציאות "הכוכב הבא". השיר מדבר על היחסים המיוחדים בין ישראל לארצות הברית. בתחילה נקרא השיר "ישראלה", אך בהמשך שמו קוצר ל"אלה". ישראל מדומה לילדה קטנה ותמימה, לה זו אהבה ראשונה. ארצות הברית מדומה לגבר חזק, "מלך השכונה עם אופנוע חדיש". בשיר מובע חשש כי מלך השכונה עלול לנטוש את "אלה". על כתיבת השיר סיפר חנוך: "ההתחלה שלו הייתה בכלל 'י־ש־ר־א־ל־ה, תגידו לי מה קורה לה'. הדימוי שלי היה התלות שלנו בארצות־הברית, אופנוע, כן? ההוא. באיזשהו שלב פתאום אמרתי, אני יותר מדי מבקר ומטיף, אז שיניתי ל'אלה'". סרטון השיר "אלה" באתר יוטיוב מילות השיר "אלה" באתר שירונט רז שכניק, "בתוך עצמו הוא שר", מוסף 7 לילות של ידיעות אחרונות, 11 בספטמבר 2015, עמ' 15 (הכתבה כולה בעמ' 12–15). דודי פטימר, ‏תפקיד ב"משיח", אלבום ופרסומת: דפנה ארמוני גם לא תסרב לאח הגדול, באתר מעריב אונליין, 9 ביולי 2018 גלי זנדר, הסודות מאחורי השירים הישראלים, באתר ynet, 30 במאי 2016 דודי פטימר, ‏תפקיד ב"משיח", אלבום ופרסומת: דפנה ארמוני גם לא תסרב לאח הגדול, באתר מעריב אונליין, 9 ביולי 2018
הנסיך ארצ'י מסאסקס

הנסיך ארצ'י האריסון מסאסקס (באנגלית: Prince Archie of Sussex בעבר Archie Harrison Mountbatten-Windsor; נולד ב-6 במאי 2019) הוא בנם של מייגן, דוכסית סאסקס והנסיך הארי, דוכס סאסקס, נכדו של צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. הוא השישי בסדר הירושה לכתר הבריטי. ארמון קנזינגטון הודיע ב-15 באוקטובר 2018 כי הדוכס והדוכסית של סאסקס מצפים לילדם הראשון. ארמון בקינגהאם הודיע כי הלידה החלה בשעות המוקדמות של 6 במאי 2019. התינוק נולד ב-5:26 באותו היום. בחודשים לפני הלידה, דוכסית סאסקס החליטה ללדת בלידת בית או בהיפנוזה, ולהיעזר בדולה במקום ברופאים מיילדים. לבסוף בוטלו תוכניותיה של הדוכסית בהשפעת מלכת הממלכה המאוחדת, אליזבת השנייה. התינוק נולד בלידה בבית חולים, והוצג יחד עם הוריו ב-8 במאי 2019. בלידתו היה השביעי בסדר הירושה לכתר הבריטי, אחרי סבו, דודו וצאצאיו, ואביו. הוריו הנסיך הארי, דוכס סאסקס ומייגן, דוכסית סאסקס ביקשו שלא לתת לילדיהם תארים כמו שהם זכאים, במטרה שלא יגדלו עם הלחצים שנושא התואר. עם זאת, לפי חוקי הירושה, בעקבות היות צ'ארלס השלישי למלך, קיבל מאונטבאטן–וינדזור את התואר נסיך כמתחייב בחוק הבריטי, וזאת עקב החלטתו של המלך ג'ורג' החמישי ב־1917 שכל נכדי המונרך יוגדרו נסיכים. אתר משפחת המלוכה הבריטית עודכן לכלול את השם "הנסיך ארצ'י מסאסקס" ב-9 במרץ 2023. ב-4 ביוני 2021 נולדה אחותו הקטנה, הנסיכה ליליבת מסאסקס. מדיה וקבצים בנושא הנסיך ארצ'י מסאסקס בוויקישיתוף "Meghan and Harry: Duchess of Sussex expecting a baby". BBC News. 15 באוקטובר 2018. נבדק ב-15 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Royal baby: Meghan gives birth to boy, Harry announces". BBC News. נבדק ב-6 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה) Royal baby: Duke and Duchess of Sussex name son Archie, BBC News, ‏9 במאי 2019 Succession, באתר משפחת המלוכה הבריטית
דוד דרוק

דוד דרוק (1883 – 17 ביוני 1943) היה עיתונאי, סופר, מתרגם והיסטוריוגרף. כתב את ההיסטוריוגרפיה הראשונה לעיתונות היהודית ברוסיה. נולד בקרייצבורג שבאימפריה הרוסית, כיום ליטא. למד בחדר, לאחר מכן בישיבות שונות ומאוחר יותר קיבל חינוך כללי. עבודתו הספרותית הראשונה הייתה תרגום של מאמרו של לודוויג קשיוויצקיס "התהוותם של היהודים". מאמר זה נדפס בעיתון "דאס יידישע ווארט" (1904). בשנת 1905 הגיע דרוק לוורשה ועבד כאיש מערכת בעיתון של צבי פרילוצקי ,"דער וועג", שהיה העיתון הראשון ביידיש בוורשה. כשנה מאוחר יותר, בשנת 1906 עבר לכתוב בעיתון של נחום סוקולוב, "דער טלגרף". בשנת 1907, חזר דרוק לליטא והחל לכתוב בעיתון "נציונאל צייטונג" בריגה. שנתיים אחר כך, בשנת 1909, חזר דוד דרוק לוורשה, והיה חבר מערכת העיתון "אונזער לעבן", שיצא בעריכת מרדכי ספקטור. בין השנים 1910–1920 עבד דרוק כחבר מערכת בעיתון "דער מאמענט". בשנת 1920, היגר דוד דרוק לארצות הברית, והפך לכתב האמריקאי של העיתון דער מאמענט הוורשאי. החל משנת 1921, עבד בעיתונים היהודיים באמריקה: "דער מארגען זשורנאל", ו"אמריקאנער". בשנים אלה פרסם את סדרת הכתבות על מנדל בייליס. החל משנות השלושים הדפיס מאמרים בעיתונות אמריקנית יהודית. נפטר בניו יורק. א. אלמי כתב עליו: "הוא היה ידען גדול, מלא וגדוש בידע, בכל הנוגע למילים ואנין טעם בכל הנוגע לאומנות. הוא היה אדם צנוע, שחי בשקט אולם הגיע עמוק. הוא נפטר בשקט." ההיסטוריה של מנדל בייליס, הברון אדמונד רוטשילד בארץ ישראל, משה מונטיפיורי, לימודים ומדעים יהודיים באמריקה. ורבים אחרים. צו דער געשיכטע פון דער יידישער פרעסע, דפוס הצפירה ורשה 1920, 147 עמודים, די מפרשים פון דער תורה, חלק ראשון, ורשה 1936, חלק שני, ורשה 1937, חלק שלישי, ניו יורק 1941, "מבט לאחור" של אדוארד בלאמי, וורשה 1905, "הזכויות הכלליות במערכת הבחירות במערב אירופה", ורשה ,1905. בשנת 1905 הגיע לוורשה, כשצבי פרילוצקי הדפיס את העיתון הראשון בפולין: "דער וועג", שם עבד דרוק כאיש מערכת. ב־1906, עבר לעבוד בעיתונו של נחום סוקולוב, "דער טלגרף". ב-1907, חזר לריגה ועבד בעיתון היהודי הראשון בליטא, "דער נאציונאל". ב-1909 שב לוורשה, ועבד זמן קצר בעיתונו של מרדכי ספקטור : "אונדזער לעבן". בין השנים 1910 – 1920, היה חבר מערכת העיתון "דער מאמענט". ערך את העיתון "שול און דערציאונג" (בתי ספר וחינוך),יחד עם ד"ר שמואל ויינברג בוורשה. אברהם רייזן, עפיזאדן פון מיין לעבן, וילנה 1929. אליהו חיים אלמי מאמענטן פון א לעבן :זכרונות, בילדער און עפיזאדן, בואיינוס איירס 1948. זלמן רייזן, "דרוק דוד", לקסיקון של כותבים ועיתונאים יהודיים, וורשה 1914 (יידיש). שמואל ניגר ויעקב שאצקי (עורכים) לקסיקון לספרות עיתונאות ופילולוגיה יהודית, ניו יורק 1958 כרך ב. (יידיש). דוד דרוק (1883-1943), דף שער בספרייה הלאומית צו דער געשיכטע פון דער יודישער  פרעסע,דפוס הצפירה ורשה .1920 סוציולוג פולני ידוע, נולד בפלוצק. א. אלמי הוא אליהו חיים אלמי עבודתו על הברון רוטשילד תורגמה לאנגלית ולצרפתית. תחת הפסבדונים: דיזראלי, ומארשל. הביוגרפיה של משה מונטיפיורי תורגמה גם לאנגלית.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-65

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-65 הידוע בשם טקס הבאפט"א נערך ב-12 בפברואר 2012 בבית האופרה המלכותית שבלונדון, להענקת פרסים לסרטי הקולנוע הבריטיים והזרים של שנת 2011. על המועמדים הכריזו ב-17 בינואר 2012 השחקן דניאל רדקליף והשחקנית הולידיי גריינג'ר. את הפרסים מעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה לסרט הקולנוע וסרט התעודה הטובים ביותר שהוקרנו בבתי הקולנוע בבריטניה ב-2011. סטיבן פריי שהנחה את הטקס בשנים 2001 עד 2006 חזר להנחות את הטקס. הסרט "הארטיסט" זכה בשבעה פרסים מתוך 12 מועמדויות, כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר עבור מישל הזנוויציוס, והשחקן הטוב ביותר עבור ז'אן דוז'רדן. מריל סטריפ זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר עבור הסרט "אשת הברזל". כריסטופר פלאמר זכה בפרס שחקן המשנה על הופעתו בסרט "בגינרס", ואוקטביה ספנסר זכתה בפרס שחקנית המשנה על הסרט "העזרה". הסרט "החפרפרת" בבימויו של תומאס אלפרדסון נבחר לסרט הבריטי המצטיין של 2011. הבמאי מרטין סקורסזה נבחר לעמית באפט"א, וסר ג'ון הרט זכה בפרס על תרומה מצטיינת בתחום הקולנוע. מרטין סקורסזה סר ג'ון הרט טקס פרסי אוסקר ה-84 טקס פרסי באפט"א ה-65 טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-65, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Stephen Fry Returns to British Academy Film Awards, bafta.org. Reynolds, Simon (12 בפברואר 2012). "Orange BAFTA Film Awards 2012 winners list – in full". Digital Spy. Hearst Magazines UK. נבדק ב-12 בפברואר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Pond, Steve (12 בפברואר 2012). "'The Artist' Dominates at BAFTA Awards". Reuters. נבדק ב-12 בפברואר 2012. {{cite news}}: (עזרה)
בית היוצר (בית חרושת)

"בית היוצר - תעשיות קרמיקה בע"מ" או "בית היוצר" היה בית חרושת לקרמיקה שנוסד בפתח תקווה ב-21 במרץ 1963. המפעל ייצר מעל ל-400 מוצרים שונים, בהם כלי נוי, גופי תאורה, יודאיקה, פסלים, תבליטים וכלי אוכל. "בית היוצר" הוקם בפתח תקווה על ידי אורי רובנר, משה אייל וצביקה בן אמיתי. מהנדס המפעל היה אברהם קירשנר. המפעל ייצר בעיקר כלי אוכל וקרמיקה דקורטיבית בטכניקה של יציקה לתבנית. החומר שבו נעשה שימוש היה בעיקר אבנית שחופתה בזיגוג, שיובא ממדינות אירופה, כגון הולנד. המפעל נפתח לראשונה ברחוב בר-כוכבא בפתח תקווה. הוא כלל שלושה חדרים קטנים שבהם ייצרו את המוצרים - בעיקר פלאקים ומספר כלים בגודל בינוני. בשנת 1965 עבר המפעל לרחוב ירקונים 33 למבנה גדול והיקף הייצור הורחב משמעותית. בשנת 1972 עבר המפעל לרחוב סגולה, ובו הוא פעל עד לסגירתו בשנת 1984. המעצבים העיקריים במפעל היו צבי בן אמיתי והזוג אליעזר ואריאלה ויסהוף. מעצבת החתומה בשם "מרגלית" עיצבה מספר כלים לבית היוצר בראשית דרכו. בשלבים מאוחרים יותר עיצבה רות צרפתי שטרנשוס מספר מוצרים לבית היוצר. במפעל הועסקו קבוצה גדולה של מעטרות, ובהן מזל צלח, צביה אהרוני, יעל בן יוסף וירדן אהרוני בסמן. המעטרות פיתחו את השפה העיטורית המזוהה עם בית היוצר ועיטרו את הכלים שעיצב צבי בן אמיתי. בשנת 1970 הציג המפעל מוצרים מתוצרתו בתערוכה "קרמיקה 70", שהתקיימה במוזיאון תל אביב. בתערוכה הוצגו כלי קרמיקה צבעוניים וחומים בצורות ובצבעים מגוונים. אולי כהן, מנורות מקרמיקה, למרחב, 11 בדצמבר 1969 שמואל שצקי, כיצד להימנע מהרעלת עופרת, מעריב, 20 בינואר 1972 רימונה מייזלס שיף, גם ה"סרוויז" צריך חלקי חילוף, מעריב, 14 ביולי 1976 ראו: שמואל שצקי, כיצד להימנע מהרעלת עופרת, מעריב, 20 בינואר 1972 ראו: קרמיקה 70, מוזיאון תל אביב, תל אביב, 1970 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דן ביטמן

דן ביטמן (ברומנית: Dan Bittman; נולד ב-29 במרץ 1962) הוא זמר רומני. ביטמן נולד בבוקרשט, מ-1987 החל לשמש כסולן המרכזי בלהקת "Holograf". בנוסף בין 1984–1985 היה חבר בלהקת הרוק "Iris". ב-1994 זכה ב"סלקציה נציונלה", קדם-האירוויזיון של רומניה. בתחרות האירוויזיון של אותה שנה הוא הגיע למקום ה-21 עם 14 נקודות. מ-2001 ועד 2003 הנחה את הגרסה הרומנית של תוכנית הכישרונות הצעירים "בראבו" (Bravo Bravissimo). ב-2001 שיחק בסרט "Proprietarii de stele". ב-2004 החל להנחות את התוכנית "Dănutz S.R.L.‎" בטלוויזיה הרומנית. באותה שנה גם שיחק בסרט "Orient Express" שנשלח להתמודד מטעם רומניה על פרס האוסקר לסרט הזר. ב-2010 מונה ליועץ למשרד האוצר הרומני, והתפטר זמן קצר לאחר מכן. מדיה וקבצים בנושא דן ביטמן בוויקישיתוף דן ביטמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דן ביטמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) דן ביטמן, באתר Discogs (באנגלית) דן ביטמן באתר Rate Your Music Dan Bittman, rol de macho și sex sălbatic, într-un film de Sergiu Nicolaescu (VIDEO) | B1.ro, www.b1.ro (ברומנית) Dan Bittman despre plecarea de lângă Vlădescu: Mi-am dat demisia, evz.ro (ברומנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רומנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אהבה! אומץ! חמלה!

אהבה! אומץ! חמלה! (באנגלית: Love! Valour! Compassion!) הוא מחזה מאת המחזאי טרנס מקנאלי. המחזה הוצג לראשונה באוף ברודוויי ב-1994 ועבר לברודוויי ב-1995. המחזה זכה בפרס טוני עבור המחזה הטוב ביותר, ובפרס Drama Desk עבור המחזה הטוב ביותר. בשנת 1997 הופק עיבוד קולנועי למחזה, על פי תסריט שנכתב גם כן על ידי מקנאלי, שכלל את רוב השחקנים של ההפקה התיאטרונית המקורית. אהבה! אומץ! חמלה! הועלתה לראשונה באוף ברודוויי ב-Manhattan Theatre Club ב-11 באוקטובר 1994, שם הוצגה 72 פעמים. ההפקה הועברה לברודוויי, ל-Walter Kerr Theatre, ב-14 בפברואר 1995, והוצגה שם עד ל-17 בספטמבר 1995, לאחר 248 הופעות ו-28 הצגות מוקדמות. בהצגה זו, אותה ביים ג'ו מנטלו, כיכבו נייתן ליין (באז האוזר), ג'ון גלובר (ג'ון וג'יימס ג'קיל), סטיבן בוגארדוס (גרגורי מיטשל), ג'ון בנימין היקי (ארתור פפה), אנתוני הולד (פרי סלארס) (שהחליף את סטיבן ספינלה), ג'סטין קירק (בובי) ורנדי בקר (רמון פורנוס). המחזה הופק ב-Edinburgh Fringe וזכה בפרסי הבמה עבור השחקן הטוב ביותר (כריס פיקלס) ועבור האנסמבל הטוב ביותר. הפקה זו רץ בלונדון, ב-Tristan Bates Theatre באוקטובר 1998. עלילת המחזה מתרחשת בבית נופש שבמחוז דאצ'ס, שעתיים צפונית לניו יורק, שם שמונה ידידים הומואים מבלים יחדיו את חופשות יום הזיכרון, יום העצמאות ויום העבודה שלהם. הבית שייך לגרגורי, כוריאוגרף מצליח מברודוויי שמתקרב לגיל העמידה, שחושש שהוא מאבד את היצירתיות שלו, ולבן-זוגו בובי, עוזר משפטי עיוור בשנות ה-20 לחייו. רוב האורחים בבית קשורים לעבודתו של גרגורי בדרך זו או אחרת – ארתור ובן-זוגו הוותיק פרי הם יועצים עסקיים; ג'ון ג'קיל הוא נגן אנגלי חמוץ-פנים; באז האוזר הוא מעצב תלבושות וחובב מחזות זמר. עוד מתארחים בבית: ג'יימס – אחיו התאום של ג'ון, ורמון – בן-זוגו של ג'יימס. וינסנט קנבי, בסקירתו עבור הניו יורק טיימס, "... זה עכשווי לחלוטין, הבדיחות הן היסטריות לפעמים, והן מוגשות עם סגנון, לרוב על ידי נייתן ליין שאין דומה לו ... יש [להצגה] פאתוס אמיתי עם רק מעט סנטימנטליות, וצורת הגשה ייחודית, והיא מציעה יותר עירום גברי מכפי שנראה אי פעם בתיאטרון לגיטימי בברודוויי". בשנת 1997 הופק עיבוד קולנועי למחזה, על פי תסריט שנכתב גם כן על ידי מקנאלי, שכלל את רוב השחקנים של ההפקה התיאטרונית המקורית, למעט ג'ייסון אלכסנדר וסטיבן ספינלה שהחליפו את נייתן ליין ואנתוני הולד בהתאמה. McNally, Terrence (1995). Love! Valor! Compassion!. New York: Dramatists Play Service. p. 104. ISBN 0-8222-1467-9. אהבה! אומץ! חמלה! במסד הנתונים IBDB (באנגלית) "אהבה! אומץ! חמלה!", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Love!Valour!Compassion!". playbillvault.com. נבדק ב-8 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) Canby, Vincent. "Theater Review: 'Love! Valour! Compassion!'" The New York Times, February 15, 1995 "Regional Award Nominees Descend on London". whatsonstage.com. 8 באוקטובר 1988. אורכב מ-המקור ב-18 באפריל 2014. נבדק ב-8 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה)
קאריטה טיקה

קאריטה טיקה (בפינית: Karita Tykkä; נולדה ב-22 בספטמבר 1976) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה פינית. טיקה נולדה בקואופיו. ב-1997 זכתה במיס פינלנד, היא ייצגה את פינלנד במיס תבל 1997 ונבחרה כנציגת המדינה כמיס הים הבלטי לשנת 1998. ב-2002 התמודדה בתוכנית המציאות "Julkvisti". כשחקנית הופיעה ב-2001 בסרט הקומדיה "Ponterosa". ב-2003 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת המשטרה "Rikospoliisi Maria Kallio". ב-2008 שיחקה בסדרה "Lemmenleikit" שעלתה ב-Yle, רשות השידור הלאומית הפינית. ב-2009 שימשה כשופטת אורחת בגרסה הפינית של פרויקט מסלול. מ-2009 ועד 2011 הנחתה את תוכנית הספורט "Elixir". ב-2008 נישאה ליזם פטרי טיקה וב-2010 נולד בנם. מדיה וקבצים בנושא קאריטה טיקה בוויקישיתוף קאריטה טיקה, ברשת החברתית אינסטגרם קאריטה טיקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Karita Tuomola on menestynein missi, Ilta-Sanomat, ‏2003-08-30 (בפינית) 1997,Karita Tuomola, lempimissit.suntuubi.com, ‏2010-10-26 (בפינית)(הקישור אינו פעיל) "Karita Tuomola kolme päivää tajuttomana sairaalassa". Ilta-Sanomat (בפינית). 2008-10-30. נבדק ב-2018-10-12. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Fragile (אלבום של סית'ר)

Fragile ("עדין") הוא האלבום הראשון של להקת הפוסט-גראנג' הדרום אפריקנית סית'ר. בעת הוצאת האלבום שמה של הלהקה היה Saron Gas, אך בעקבות הוצאת האלבום נתבקשו חברי הלהקה לשנות את שמם, כי זהו שם נרדף לגז העצבים סארין. האלבום הופץ רק בדרום אפריקה, אך את חלק משיריו ניתן למצוא בסדרת Disclaimer. מידע על האלבום Fragile באתר MusicBrainz מידע על האלבום Fragile באתר AllMusic פרטי האלבום
בלפורט

האם התכוונתם ל... טריטוריית בלפור (Territoire de Belfort) - מחוז צרפתי בחבל בורגון-פראנש-קונטה בלפור (עיר) (Belfort) – עיר בצרפת, בירת טריטוריית בלפור ג'ורדן בלפורט – סופר, מרצה וסוחר מניות אמריקאי. ויטור בלפורט – לוחם MMA ברזילאי. בופורט בלפור
גן סגור

האם התכוונתם ל... גן סגור – אירועי עימותים בגבול רצועת עזה גן סגור (שיר) – שיר ילדים שנכתב על ידי יהונתן גפן
פסגת בולטון (אנטארקטיקה)

פסגת בולטון (באנגלית: Boulton Peak) היא פסגה המצוייה בצידו הדרומי של מפרץ קרטיס, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. הפסגה מצויה 9 קילומטרים דרומית לכף אנדראס. הפסגה מתנשאת מעל קרחון פירין שמצפון לה (הקרחון מנקז את הפסגה), וקרחון גרגורי שמדרום לה. הפסגה מופתה מתצלומי אוויר שצולמו על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ (Hunting Aerosurveys Ltd) בין השנים 1957–1955. שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הפסגה נקראת על שמו של מתיו פירס ואט בולטון, מהנדס אווירונאוטיקה אנגלי. פסגת בולטון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית פסגת בולטון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה פסגת בולטון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הפסגה, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix תצלום לוויין של אזור פסגת בולטון קורות חייו ותגליותיו של מתיו פירס ואט בולטון מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי על קרחון פירין קורות חייו של מתיו ואט בולטון