laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אמיל פושברי

אמיל פטר פושברי (בשוודית: Emil Peter Forsberg, נולד ב־23 באוקטובר 1991) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת הקשר בניו יורק רד בולס ובנבחרת שוודיה. פושברי נולד בסונדסוואל והחל את הקריירה שלו בקבוצות הנוער של המועדון המקומי. בשנת 2009 עלה לקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה השנייה והושאל מיידית לקבוצת מדסקוגסברון מהליגה השלישית. כעבור שני משחקים חזר לסונדסוואל. בעונת 2010 שותף בכל משחקי הקבוצה והבקיע שישה שערים. בעונה שלאחר מכן הבקיע 11 שערים ועלה עם קבוצתו לליגת העל השוודית. בסיום עונת 2012 ירדה הקבוצה שוב לליגה השנייה. ב-10 בדצמבר 2012 פושברי הוצג במאלמה וחתם במועדון ל-4 שנים. בעונתו הראשונה כבש 5 שערים בליגה ו-2 שערים נוספים במסגרת הליגה האירופית ובסיומה זכה עם הקבוצה באליפות. עונת 2014 הייתה עונת השיא שלו כאשר 14 שערים בליגה, העפיל עם קבוצתו לשלב הבתים של ליגת האלופות וזכה באליפות שנייה ברציפות. בינואר 2015 חתם בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה השנייה ל-3 שנים. בעונתו הראשונה בקבוצה שותף ב-15 משחקים, אך לא כבש. בעונת 2015/2016 כבש 8 שערים והעפיל עם קבוצתו לבונדסליגה לראשונה בתולדותיה. במהלך העונה זכה להתעניינות מצד קבוצת ליברפול, רומא, אינטר, לסטר סיטי וולנסיה. בעונת 2016/17 היה פושברי חלק משמעותי בהצלחת הקבוצה, שהגיעה במחזור ה-16 למשחק על ראשות הטבלה מול באיירן מינכן כשלשתי הקבוצות מספר נקודות זהה. פושברי ביצע במשחק זה תיקול חריף מאחור על פיליפ לאם בדקה ה-30 של המשחק, והורחק בכרטיס אדום ישיר, במשחק שהסתיים בתוצאה 0–3 לבאיירן מינכן. לאחר המשחק, פושברי ספג עונש השעיה משלושה משחקים בגין העבירה. על אף השעיה זו, פושברי סיים את העונה כמלך הבישולים, עם 19 בישולים, נוסף על חמישה שערים שהבקיע. פושברי נחשב אחד ממצטייני העונה, בה הפתיעה קבוצתו וסיימה במקום השני עם 67 נקודות בעונת הבכורה שלה בבונדסליגה. ב-16 בדצמבר 2023 חתם בניו יורק רד בולס מה-MLS. ב-12 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה נגד ליכטנשטיין במסגרת מוקדמות יורו 2016. ב-14 בנובמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1:2 נגד דנמרק במסגרת פלייאוף העלייה ליורו 2016. שוודיה עברה את דנמרק והעפילה לטורניר הגמר בו גם פושברי לקח חלק לאחר שנכלל בסגל הנבחרת. מאלמה אליפות ליגת העל השוודית: 2013, 2014 ר.ב. לייפציג הגביע הגרמני: 2021/2022, 2022/2023 הסופר קאפ הגרמני: 2023 אישיים קשר השנה בליגת העל השוודית: 2014 מלך הבישולים בבונדסליגה: 2016/17 (19 בישולים) אמיל פושברי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמיל פושברי, ברשת החברתית אינסטגרם אמיל פושברי, באתר Transfermarkt אמיל פושברי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אמיל פושברי, באתר Soccerway אמיל פושברי, באתר BDFutbol אמיל פושברי, באתר WorldFootball.net אמיל פושברי, באתר National Football Teams אמיל פושברי, באתר FootballDatabase.eu יעקב זיו, ‏‏ליברפול מעוניינת בקשר השבדי אמיל פורסברג, באתר ספורט1, 31 בדצמבר 2015
איגור רוטשטיין

איגור רוטשטיין (10 בספטמבר 1971 - 4 באוגוסט 2006) היה רופא וקצין רפואה במילואים בצה"ל. בקרב עם לוחמי חזבאללה בכפר מרכבה בדרום לבנון במלחמת לבנון השנייה, טיפל בפצועים תחת אש, ונהרג ממטען צד. על אומץ ליבו בקרב הוענק לו לאחר מותו עיטור המופת. נולד בעיר טומסק בסיביר שבברית המועצות במשפחה יהודית. אביו, מרצה לפיזיקה ואימו רופאה. בשנת 1987, לאחר סיום בית הספר התיכון התקבל ללימודים במכון מחקר ממלכתי לרפואה בטומסק. בשנת 1994 סיים את לימודיו ובשנת 1995 סיים את התמחותו בכירורגיה. הוא עבד במחלקת הטראומה בבית החולים לטיפול נמרץ. בשנת 1997 עלה לארץ יחד עם אשתו אלונה ובנו לב בן ה-10 חודשים איגור ומשפחתו התגוררו תחילה בקיבוץ גשר ואחר כך עברו למרכז הקליטה בקריית ים. בארץ התכונן ולמד לבחינה לרישיון רפואה ישראלי, שאותה עבר בהצלחה. לאחר קבלת הרישיון לעסוק ברפואה בארץ הוא עבד בבתי חולים שונים בארץ, אך התקשה למצוא משרה קבועה. בשנת 2000 התגייס לשירות סדיר בצה"ל, סיים קורס קציני רפואה וביקש לשרת ביחידה קרבית. בקשתו נענתה והוא שובץ בתפקיד רופא גדודי בגדוד 603 של הנדסה קרבית. לאחר סיום השירות הסדיר המשיך לעוד 3 שנים בשירות קבע. בתקופה האחרונה של שירותו שירת בפיקוד הדרום, השתתף במשימות קרביות והציל חיילים פצועים. בשנת 2004 השתחרר מהשירות בדרגת סרן. בשנת 2005 התקבל להתמחות בתחום האורתופדיה בבית חולים "קפלן". בסוף שנת 2005 עבר לעבוד במחלקה אורתופדית של בית החולים פוריה, שם עבד בתור רופא תורן חוץ ובמקביל התנדב במחלקה. במרץ 2006 החל התמחות בתקן מלא. עם פרוץ מלחמת לבנון השנייה ביקש איגור רוטשטיין להתנדב לשירות המילואים ודרש שיגייסו אותו בצו 8. ב-24 ביולי הוא גויס למילואים. הוא צורף לגדוד 13 של חטיבת גולני. בלילה שבין 3 ל-4 באוגוסט הצטרף איגור אל הפלוגה המסייעת של גדוד 13 בפעילותה באזור כפר מרכבה בדרום לבנון. במהלך הקרב נפגעו כמה חיילים מכוח החוד של הפלוגה. ד"ר רוטשטיין רץ קדימה תחת אש כדי לטפל בהם. כשהגיע אל כוח החוד והחל לטפל בפצועים, הופעל לעברו מטען צד. איגור רוטשטיין נהרג במקום. הוא נטמן בבית העלמין הצבאי בבאר-שבע. השאיר אחריו אישה, ילד בן 10, זוג הורים ואחות. בספטמבר 2007 הוענק לו, לאחר מותו, עיטור המופת. כיכר המופת בבאר שבע, שבמרכזה מוצב טנק, על שמו של רוטשטיין וסרן שי ברנשטיין, שנפלו במלחמת לבנון השנייה וקבורים זה ליד זה. הכיכר נמצאת בשכונת נווה-זאב, בצומת הרחובות שדרות נפתלי הרץ אימבר, שדרות הרב אליהו כ"ץ ורחוב חטיבה שמונה. לזכרו מוענקת מלגת קרן "אמא", קרן מלגות מייסודה של אוניברסיטת חיפה, להנצחת 121 החיילים שנפלו במלחמת לבנון השנייה. פינת הנצחה לזכרו הוקמה בכניסה למחלקה האורתופדית, בבית החולים פוריה. קורות החיים של איגור רוטשטיין, באתר "יזכור" של משרד הביטחון אתר זיכרון לאיגור רוטשטיין איגור רוטשטיין, באתר הגבורה באתר של אוניברסיטת חיפה חנן גרינברג, הגיבורים של מלחמת לבנון השנייה, באתר ynet, 22 באפריל 2007 טקס הזיכרון בבי"ח פוריה "בלדה לחובש" סרט לזכרו, הערוץ הראשון אתר זיכרון של סרן ד"ר איגור רוטשטיין ז"ל - מאת הוריו, באתר sites.google.com אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל, באתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל
קיי

האם התכוונתם ל... K – האות האחת עשרה באלפבית הלטיני K – כינוי לסם ההרדמה הסינתטי קטמין המשמש גם כסם פסיכדלי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש קיי ("מכללת קיי") – מכללה אקדמית לחינוך בבאר שבע על שם ג'פרי קיי אישים גאי גבריאל קיי (Kay; יליד 1954) – סופר פנטזיה קנדי ג'ורג' קיי (Kay;‏ 1891–1954) – כדורגלן ומאמן אנגלי גורדון קיי (אנ') (Kaye;‏ 1941–2017) – שחקן אנגלי ג'ייסון קיי (Kay, במקור Cheetham; יליד 1969) – מוזיקאי בריטי דני קיי (Kaye, במקור Kaminsky;‏ 1911–1987) – קומיקאי יהודי-אמריקאי ליילה קיי (אנ') (Kaye;‏ 1929–2012) – שחקנית אנגלייה עולש קיי (יליד 1946) – אדריכל ישראלי צ'ארלס קיי (Kay, במקור Piff; יליד 1930) – שחקן אנגלי קארן קיי (אנ') (Kaye) – שחקנית אמריקאית רוני קיי (Kay; ילידת 1969) – במאית ויוצרת טלוויזיה ישראלית שרה קיי (Kay) – הכינוי האמנותי של האמנית האוסטרלית ויוויאן קובוס (Kubbos) קי (פירושונים)
מחנה עמוס

מחנה עמוס הוא בסיס של צה"ל בצדו של כביש 65, בקטע בו עוקף הכביש את העיר עפולה ממערב, והוא נכלל בתחום המוניציפלי של העיר. הבסיס הוא המרכזי שבמערך ההיסעים וההובלה לפיקוד הצפון. המחנה הוקם על ידי שלטונות המנדט הבריטי בימי מלחמת העולם השנייה כשלוחה של מנחת מגידו, עבור מטוסים קלים. בראשית שנות החמישים הפך המחנה לבסיס עורפי של צה"ל ונקרא על שמו של סגן עמוס פיין, בן נהלל שנהרג במלחמת העצמאות בהתקפה על הכפר הערבי לג'ון. בשנת 1956, בזמן מלחמת סיני, היה מחנה עמוס הבסיס של עוצבת המילואים חטיבה 9. אנשי המילואים של החטיבה גויסו במחנה עמוס ומשם נעה החטיבה בתוך פחות מ־48 שעות אל שטחי ההיערכות שלה סמוך לאילת ומשם דרומה, לאורך חופו המזרחי של חצי האי סיני, עד לשארם א-שייח'. ביום הראשון של מלחמת ששת הימים, 5 ביוני 1967, המריאו מטוסי ווטור ומיראז' 3 של חיל האוויר הישראלי מבסיס רמת דוד אל עבר שדה התעופה H-3 שבעיראק. חוסר במפות הנתיב הביא את המטוסים לעקוב אחר מסלולו של צינור הנפט מבתי הזיקוק בחיפה עד לשדות הנפט בצפון עיראק. המטוסים תקפו חלקית את השדה וחזרו מיד מפאת חוסר דלק. למחרת בבוקר, ב-6 ביוני, הגיעה התגובה העיראקית כאשר מפציץ טופולב Tu-16 של חיל האוויר העיראקי חדר לתחום מדינת ישראל וביצע תקיפה אווירית על נתניה, מנחת מגידו ובסיס רמת דוד. המטוס הופל מטיל אוויר אוויר מסוג שפריר 1 ששיגר מטוס מיראז' או מאש נ"מ שנורתה מהקרקע, או משניהם, והתרסק על מחנה עמוס. כתוצאה מההתרסקות נהרגו 14 חיילי מילואים של צה"ל וכן צוות המטוס העיראקי. שני חיילים נוספים נהרגו לאחר מכן כשנגעו באחת הפצצות שהיו במטוס. ב-6 ביוני 2011 התקיים במחנה עמוס טקס לחנוכת אנדרטה וגן לזכרם של 16 הנופלים, אשר 14 מתוכם היו תושבי ערים, מושבים וקיבוצים בעמק יזרעאל. ראשי הרשויות, יחד עם המשפחות הנופלים, הם שהתארגנו להקמת האנדרטה והגן. עד לשנת 2016 שימש מחנה עמוס כבסיס לקליטה, מיון והצטיידות של חיילי מילואים. בצוות המנהלי-לוגיסטי של הבסיס משרתים חיילים סדירים המתפעלים אותו. ב-2018 החלה שיפוץ הבסיס והרחבתו. מחנה עמוס המשופץ נחנך ב-2021, במהלך השיפוץ גם הוקם אחד ממרכזי הטיפולים למשאיות הגדולים ביותר בצה"ל והתוקנו בבסיס מערכות אנרגיה סולארית. לאחר השיפוץ, עבר אל הבסיס גדוד אבירי הצפון (גדוד 6910), הגדוד האחראי על פיקוד הצפון של מרכז ההובלה. הדברים החדשים שנבנו השנה בצה"ל - והצצה למה שיקרה בקרוב, באתר צה"ל, 26 בספטמבר 2021
רוקני

רוקני הוא שם משפחה יהודי הנפוץ בקרב יהודי פרס. האם התכוונתם ל... אלהם רוקני – אמנית ישראלית דוד רוקני – אל"ם במיל', מפקד טקס הדלקת המשואות ביום העצמאות במשך 34 שנים יריב רוקני – כדורסלן עבר ישראלי
המקהלה הקאמרית שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים

המקהלה הקאמרית שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים היא מקהלה קאמרית מעורבת, מהחשובות בישראל. המקהלה מונה כ-30 חברים שרובם סטודנטים מהאקדמיה ולכן מתחלפים בתדירות גבוהה יחסית. כבר בראשית דרכה הוכרה כאחת המקהלות הטובות בארץ והופיעה במהלך השנים עם תזמורות רבות, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים והתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון. כמו כן, המקהלה הופיעה תחת שרביטם של המנצחים ליאונרד ברנשטיין, זובין מהטה, גארי ברתיני, דניאל בארנבוים, קורט מאזור, ג'ון נלסון ואנדרו פארוט. המקהלה נוסדה בשנת 1969 על ידי אבנר איתי. בשנים 1972 עד 1985 שימש סטנלי ספרבר כמנצחה ומנהלה האמנותי של המקהלה ואהרון חרל"פ היה מנצחה ומנהלה האמנותי של המקהלה בשנים 1985 ועד 1997. בשנת 2000 חידשה המקהלה הקאמרית את פעילותה תחת ניצוחו וניהולו האמנותי של סטנלי ספרבר והופיעה בתוכניות א-קאפלה באולמות שונים, ביניהם מוזיאון תל אביב והאוניברסיטה המורמונית בירושלים. מאז המקהלה מופיעה בקביעות בתוכניות מיוחדות באקדמיה למוסיקה ובסדרות הקונצרטים השנתיות של האקדמיה. כמו כן המקהלה מרבה לבצע מוזיקה יהודית וישראלית, ובמהלך השנים ביצעה יצירות רבות מאת גדולי המלחינים הישראליים, חלקן בביצוע בכורה (ביניהם ראוי לציון ביצוע הבכורה ליצירתו של יחזקאל בראון "הם אמרו" למקהלה א-קפלה, בעת שהמלחין שכב כבר על ערש דווי). המקהלה הופיעה בפסטיבל אבו גוש ב-2004 ובכל שנה מאז שנת 2007 ועד היום. המקהלה הקאמרית מופיעה תכופות (יחד עם המקהלה הישראלית ע"ש גארי ברתיני) עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בביצוע יצירות סימפוניות המשלבות מקהלה, ביניהן בולטים במיוחד ביצועים לסימפוניה התשיעית של בטהובן. המקהלה זכתה במקום הראשון בתחרות המקהלות הארצית שהתקיימה בשנת 2008. באותה השנה, המקהלה יצאה לסיור הופעות לאורך החוף המזרחי של ארצות הברית במסגרת חגיגות 60 שנה למדינה. בשנת 2014 ביצעה המקהלה את "החתונה" מאת סטרווינסקי בניצוחו של מאסטרו ספרבר בקונצרט פתיחת תחרות רובינשטיין, וכן שרה את יצירת המופת "רקוויאם פולני" של קשישטוף פנדרצקי בניצוחו של המלחין עצמו. כמו כן, בשנים האחרונות יוצאת המקהלה תכופות לייצג את ישראל בפסטיבלים שונים באירופה, שם היא מזוהה בתור "The JAMD Chamber Choir", בדרך כלל תוך חבירה למקהלות מקומיות. כך הופיעה המקהלה בין השאר בפסטיבל לתרבות יהודית בהונגריה, בתחרות המקהלות הבינלאומית במרקטאוברדורף שבגרמניה, ובחגיגות בירת התרבות של אירופה לשנת 2016 בעיר ורוצלב שבפולין. האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים סטנלי ספרבר דף הפייסבוק של המקהלה חגי חיטרון, שלוש דרכים לגן-עדן, באתר הארץ, 10 במאי 2010 המקהלה הקאמרית באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים קונצרט מלא של המקהלה באקדמיה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, הונגריה המקהלה הקאמרית בביצוע השיר "ירושלים של זהב", פסטיבל הזמר והפזמון התשל"ג (1973), סרטון באתר יוטיוב ערוץ היוטיוב של המקהלה
בית הכנסת בית אהרן

בית הכנסת בית אהרן היה בית כנסת ספרדי בשאנגחאי, סין, שנבנה בשנת 1927 על ידי איש העסקים הבגדאדי סאלח חרדון לזכר אביו אהרן. במהלך מלחמת העולם השנייה סיפק בית הכנסת מחסה לישיבת מיר שהיגרה לעיר מיפן. לאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין שימש המבנה את העיתון הפופולרי Wenhui Bao המחולק בשנחאי, ובהמשך כבית חרושת. בית הכנסת נהרס בשנת 1985. בית הכנסת בית אהרן נבנה בשנת 1927 על ידי איש העסקים היהודי העיראקי הבולט סאלח חרדון, אחד האנשים העשירים ביותר בשאנגחאי, כתרומה לקהילה היהודית העיראקית שבעיר. על פי המסופר, אביו, אהרן חרדון, התגלה לו בחלום הלילה וזעם עליו קשות. בעקבות כך, החליט חרדון להשקיע סכומי כסף עצומים על מנת לרכוש שטח אדמה ולממן את הוצאות הבנייה של בית הכנסת. סאלח הנציח את שם אביו בשם בית הכנסת. בית הכנסת היה ממוקם על כביש 20, בסמוך לאזור הבונד ולמחוז הונגקו (Hongkou, בימינו מחוז הונגפו - Huangpu). הוא החליף את בית הכנסת שארית ישראל, שנבנה בשנת 1900. בית הכנסת תוכנן על ידי משרד האדריכלים פאלמר וטרנר, אשר עיצב גם את סמלי בניין HSBC על הבונד, והכיל 400 מקומות ישיבה. עד מלחמת העולם השנייה היה בית הכנסת שומם רוב הזמן ואף מנין קבוע כמעט ולא היה בו. בשנת 1941, אלפי יהודים פולנים שברחו מהרדיפה הנאצית הגיעו לעיר קובה שביפן דרך סיביר. יפן, שהייתה אז באמצע ההכנות לקראת מלחמה עם ארצות הברית, לא ששה לקבל את הפליטים היהודים וניסתה לגרש אותם. הפליטים ביקשו רשות מן המשטרה העירונית של שאנגחאי להיכנס לעיר, אשר ניתנה מתוך הבנה כי הם יהגרו לארצות הברית לאחר שישה חודשים. היהודים עברו לשנגחאי בין אוגוסט לאוקטובר. בין הפליטים היו 400 רבני ותלמידי ישיבת מיר, הישיבה האירופית היחידה במזרח ששרדה בשואה בשלמותה, וכן מספר תלמידים אחרים מישיבת חכמי לובלין, ישיבת טלז, ישיבת קלצק וישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש. הם שוכנו בבית הכנסת בית אהרן, שהספיק להכיל אותם בדיוק. היה עבורם אולם לימודים ענק, מטבח וחדרי אוכל מרווחים. פנימיות הישיבה נשכרו בתוך גטו שאנגחאי, ברובע הונגקיו. במהלך המלחמה הם המשיכו את לימודיהם הסדירים בבית הכנסת, ואף הדפיסו מספר ספרים ביידיש ובעברית. לאחר מספר שנים, בראשית שנת תש"ה (1944), הודיעו השלטונות על שלילת רישיון הלימוד בבית הכנסת בית אהרן, בנימוק רשמי שהמקום דרוש לצבא. לאמתו של דבר היה זה ביטול הזכות לצאת מהגטו לצורך הלימוד וריכוז מוחלט של היהודים בגטו. הלימוד הופרע לזמן קצר עד שהושג בשכונת המעונות הרחוקה בניין רעוע שם שהתה הישיבה כחצי שנה. הנוכחות של ישיבת מיר עשתה את שאנגחאי באופן זמני לאחד המרכזים הפעילים ביותר בעולם של לימוד תורה באותה העת. לאחר שהמפלגה הקומוניסטית הסינית זכתה בשלטון לאחר מלחמת האזרחים הסינית, והקימה את הרפובליקה העממית של סין בשנת 1949, בית הכנסת בית אהרן הפך לחלק ממתחם של העיתון הממשלתי Wenhui Bao. במהלך מהפכת התרבות בסין שונה מבנה בית הכנסת והוא הפך מפעל. בשנת 1985 נהרס מבנה בית הכנסת ובמקומו נבנה בנין משרדים. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת בית אהרן בוויקישיתוף Melvin Ember, Carol R. Ember, Ian Skoggard, Encyclopedia of Diasporas: Immigrant and Refugee Cultures Around the World. Volume I: Overviews and Topics; Volume II: Diaspora Communities, Springer Science & Business Media, 2004-11-30 ראשית ההתיישבות היהודית בסין - הרדיו הבינלאומי של סין, באתר hebrew.cri.cn (ארכיון) הרב יוסף ד. עפשטיין, ‏ישיבת מיר, באתר "דעת" Marcia Reynders Ristaino, Port of Last Resort: The Diaspora Communities of Shanghai, Stanford University Press, 2003-11-01
עכסן (סוג)

עכסן (שם מדעי: Crotalus) הוא סוג של נחשים ממשפחת הצפעיים החיים רק באמריקה הצפונית והמרכזית ומין אחד מצוי באמריקה הדרומית. זהו הסוג העיקרי של העכסנים, כשעוד 2-3 מינים שייכים לסוג עכסן קטן. העכסנים הם הנחשים הגדולים ביותר באמריקה הצפונית ומהנחשים הארסיים הגדולים בעולם. אורכו של הגדול שבהם - עכסן גב-יהלום מזרחי (Crotalus adamanteus), מגיע ל-150 ס"מ בקלות ואפילו ל-2.5 מטר. הם בעלי רצועות קשקשים בצבע חום מנומר עד צבע חיוור. הם בעלי ראש גדול עם שיני ארס חלולות וידועים בעיקר בזכות ה"עכס" שבקצה זנבם, איתו הם מקשקשים כשהם מותקפים. הם מגדלים בכל שנה נוספת עוד שכבה על קשקשיהם. נחשים אלה מסתגלים לבתי גידול רבים, כשחלקם חיים גם במדבר ואפילו באיים מבודדים, אך חיים בעיקר על הקרקע. לעיתים הם משתלטים על מחילות של מכרסמים כמו נובחניות או סנאיי קרקע, בהם הם נחים. עכסן גב-יהלום מזרחי (Crotalus adamanteus) Crotalus angelensis עכסן קופץ קרטרו (Crotalus aquilus) Crotalus armstrongi עכסן אימתן (Crotalus atrox) עכסן מערב מקסיקני (Crotalus basiliscus) Crotalus campbelli עכסן סנטה קטלינה (Crotalus catalinensis) עכסן עכני (Crotalus cerastes) Crotalus cerberus Crotalus culminatus עכסן דרום אמריקני (Crotalus durissus) עכסן באחה קליפוניה (Crotalus enyo) Crotalus ericsmithi Crotalus estebanensis עכסן מעוצה (Crotalus horridus) עכסן קטן-ראש מקסיקני (Crotalus intermedius) עכסן אוטלן (Crotalus lannomi) עכסן הסלעים (Crotalus lepidus) Crotalus lorenzoensis עכסן מנומר (Crotalus mitchellii) עכסן שחור-זנב (Crotalus molossus) Crotalus morulus עכסן פסיפי (Crotalus oreganus) Crotalus ornatus Crotalus polisi עכסן רומח מקסיקני (Crotalus polystictus) עכסן מנומר מערבי (Crotalus pricei) עכסן קופץ טנקטירן (Crotalus pusillus) Crotalus pyrrhus עכסן קטן מקסיקני (Crotalus ravus) עכסן אדום (Crotalus ruber) עכסן מוהאבי (Crotalus scutulatus) עכסן מרכז אמריקני (Crotalus simus) עכסן ארך-זנב (Crotalus stejnegeri) Crotalus stephensi Crotalus tancitarensis Crotalus thalassoporus עכסן טיגרי (Crotalus tigris) Crotalus tlaloci Crotalus totonacus עכסן הרים מפוספס (Crotalus transversus) עכסן קופץ מקסיקני (Crotalus triseriatus) Crotalus tzabcan Crotalus unicolor Crotalus vegrandis עכסן הערבות (Crotalus viridis) עכסן קרנפי (Crotalus willardi) מדיה וקבצים בנושא עכסן בוויקישיתוף עכסן, באתר ITIS (באנגלית) עכסן, באתר NCBI (באנגלית) עכסן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עכסן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עכסן, באתר GBIF (באנגלית)
צפע לילי

צפע לילי (שם מדעי: Causus) הוא סוג יחידי בתת-משפחת צפעי הלילה, של נחשים ממשפחת הצפעיים. הצפע הלילי, אשר כשמו פעיל ביותר בשעות הלילה, מצוי רק באפריקה שמדרום לסהרה ומכיל 6 מינים. אלה נחשים קטנים המגיעים לאורך של 1 מ' לכל היותר והם ארסיים אך לא תוקפניים. ראשם קטן, שיני הארס שלהם מקופלות על ציר והם מוסווים על רקע העשב בו הם חיים. הנחשים נחים במשך היום במחילות ויוצאים בלילה לצוד יצורים קטנים שונים כמו לטאות או עכברים. Causus bilineatus Causus defilippii Causus lichtensteinii Causus maculatus Causus resimus צפע לילי מצוי (Causus rhombeatus) מדיה וקבצים בנושא צפע לילי בוויקישיתוף צפע לילי, באתר ITIS (באנגלית) צפע לילי, באתר NCBI (באנגלית) צפע לילי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צפע לילי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צפע לילי, באתר GBIF (באנגלית)
צפע פיאה

צפע פיאה (שם מדעי: Azemiops) הוא סוג יחיד בתת-משפחת צפעי פיאה (Azemiopinae), של נחשים ממשפחת הצפעיים ושונים משאר מיני המשפחה. בסוג ישנם 2 מינים. נחשים ארסיים אלה חיים רק ביערות בדרום-מזרח אסיה, סין, טיבט, מינמאר ווייטנאם. הם מגיעים לאורך 70-78 ס"מ ובעלי קשקשים אפורים עם ראש צהוב גדול ובולט ועיניים קטנות. נחשים אלה מסוגלים לתנאים הרריים קשים עד לגובה 1,000 מ' ומעדיפים להימצא בשדות אורז או אזורים פתוחים. הם הורגים את טרפם הכולל בעיקר יונים קטנות על ידי הכשה ארסית, אך הם לא קטלניים לאדם. תת-משפחת צפעי פיאה (Azemiopinae) סוג צפע פיאה (Azemiops) מין Azemiops feae מין Azemiops kharini - התגלה ב-2013 מדיה וקבצים בנושא צפע פיאה בוויקישיתוף צפע פיאה, באתר ITIS (באנגלית) צפע פיאה, באתר NCBI (באנגלית) צפע פיאה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צפע פיאה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צפע פיאה, באתר GBIF (באנגלית) צפע פיאה באתר הרשימה האדומה של IUCN
כף התקווה הטובה (פרובינציה)

פרובינציית כף התקווה הטובה (באנגלית: Province of the Cape of Good Hope ובהולנדית: Provinsie van die Kaap die Goeie Hoop) הייתה אחת מארבע פרובינציות דרום אפריקה בין השנים 1910 ו-1994, תחת איחוד דרום אפריקה ורפובליקת דרום אפריקה. לקראת שלהי שנות קיומה של הפרובינציה, הוקמו בתחומה שלושה בנטוסטנים: טרנסקאי, בופוטאצוואנה וסיסקאי. כיום בשטחה של פרובינציית כף התקווה הטובה מתקיימות הפרובינציות המודרניות הכף המזרחי, הכף המערבי, הכף הצפוני והצפון-מערבית. ערך מורחב – ארצות המולדת השחורות דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד איחוד דרום אפריקה מושבת הכף כף התקווה הטובה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כף התקוה הטובה (דרום אפריקה), דף שער בספרייה הלאומית Smuts I: The Sanguine Years 1870–1919, W.K. Hancock, Cambridge University Press, 1962, pg 219 Sally Frankental; Owen Sichone (2005-01-01). South Africa's Diverse Peoples: A Reference Sourcebook. ABC-CLIO. p. 187. ISBN 978-1-57607-674-3. Retrieved 2013-09-18. ‏
טרנסוואל (פרובינציה)

פרובינציית טרנסוואל (באנגלית: Province of the Transvaal, באפריקאנס: Provinsie Transvaal) הייתה אחת מארבע פרובינציות דרום אפריקה בין השנים 1910–1994, תחת איחוד דרום אפריקה ורפובליקת דרום אפריקה. לקראת שלהי שנות קיומה של הפרובינציה, הוקמו בתחומה שישה בנטוסטנים: בופוטאצוואנה, ונדה, גאזאנקולו, לבווה, קאנגוואנה וקוואנדבלה. כיום בשטחה של פרובינציית טרנסוואל מתקיימות הפרובינציות המודרניות לימפופו, מפומלנגה, חאוטנג והצפון-מערבית. ערך מורחב – ארצות המולדת השחורות דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד איחוד דרום אפריקה מושבת טרנסוואל מדיה וקבצים בנושא טרנסוואל בוויקישיתוף טרנסוואל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The Statesman's Year-Book, 1967–1968 (104th annual edition), edited by S.H. Steinberg, Macmillan, London; St. Martin's Press, New York, 1967, pages 1405–1424 Smuts I: The Sanguine Years 1870–1919, W.K. Hancock, Cambridge University Press, 1962, pg 219 Sally Frankental; Owen Sichone (2005-01-01). South Africa's Diverse Peoples: A Reference Sourcebook. ABC-CLIO. p. 187. ISBN 978-1-57607-674-3. Retrieved 2013-09-18. ‏
מדינת אורנג' החופשית (פרובינציה)

פרובינציית מדינת אורנג' החופשית (באנגלית: Province of the Orange Free State, באפריקאנס: Provinsie van die Oranje-Vrystaat) הייתה אחת מארבע פרובינציות דרום אפריקה בין השנים 1910 ו-1994, תחת איחוד דרום אפריקה ורפובליקת דרום אפריקה. לקראת שלהי שנות קיומה של הפרובינציה, הוקמו בתחומה שני בנטוסטנים: בופוטאצוואנה וקוואקווא. כיום בשטחה של פרובינציית מדינת אורנג' החופשית מתקיימת הפרובינציה המודרנית המדינה החופשית. ערך מורחב – ארצות המולדת השחורות דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד איחוד דרום אפריקה מושבת נהר האורנג' מדינת אורנג' החופשית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Smuts I: The Sanguine Years 1870–1919, W.K. Hancock, Cambridge University Press, 1962, pg 219 Sally Frankental; Owen Sichone (2005-01-01). South Africa's Diverse Peoples: A Reference Sourcebook. ABC-CLIO. p. 187. ISBN 978-1-57607-674-3. Retrieved 2013-09-18. ‏
קהילת ברסלב צפת

קהילת ברסלב בצפת - נחל נבע מקור חכמה, היא קהילה של חסידי ברסלב בצפת. את הקהילה ייסד הרב גדליהו אהרן קניג בשנות השישים, ורוב מוסדותיה נבנו תחת הנהגת בנו הרב אלעזר מרדכי קניג, שנפטר בסוף 2018. מעת פטירתו של רבי אלעזר מרדכי, מנהיג הקהילה הוא אחיו הרב נתן אפרים קניג. הקהילה משתייכת לזרם של תלמידי רבי אברהם שטרנהרץ ורבי נחמן מטשערין. לקהילה מוסדות חינוך, עמותות ובתי כנסת בעיר, והיא מונה כארבע מאות משפחות. מרכז הקהילה נמצא בשיפולי העיר העתיקה בצפת, סמוך לבית העלמין העתיק. ראשיתה של הקהילה בשנות הששים, כשסביב הרב גדליהו אהרן קניג התגבשה קבוצה של תלמידים. בשנת ה'תשכ"ז (1967), הקים הרב קניג את "אגודת ננמ"ח" (שמה הרשמי: "נחל נבע מקור חכמה - אגודה להחיאת היישוב הדתי בגליל העליון ע"ש רבינו נחמן אור האורות זיע"א מברסלב"), בעקבות צוואת רבו, הרב אברהם שטרנהרץ, שבה קרא לשקם את מעמדה התורני של העיר צפת. באותה שנה החל הרב קניג לרכוש קרקעות מזרחית לבית הקברות העתיק של צפת כדי לבנות עליהן "קריית ברסלב". תכנון השכונה הסתיים בשנת 1970, ומסוף 1971 החלו העבודות לבנייתה. העבודות הופסקו לסירוגין במשך שלושת העשורים הבאים, בשל התנגדויות של תושבים ובעלי עניין מחד, ומחסור בכסף מאידך. הרב גדליהו נפטר בקיץ ה'תש"ם בעת שנשא דרשה במנצ'סטר במסגרת מסע גיוס כספים. טרם מלאת השלושים החל בנו הרב אלעזר מרדכי להנהיג את הקהילה, עד לפטירתו בחורף ה'תשע"ט. הקריה והמוסדות הוקמו ברובם בתקופה זו. לאחר מכן הוכרז כי אחיו של הרב אלעזר מרדכי, הרב נתן אפרים, ינהיג את הקהילה. הקהילה מונה כ-400 משפחות. בניין המוסדות המרכזי כולל היכל בית הכנסת הגדול, מקוואות, אולם חינה, כולל אברכים, ישיבה לצעירים, ספריה תורנית, משרדים ועוד. בתי הכנסת בבעלות הקהילה: "היכל ברוך" - מבנה הקהילה הראשון. נקרא גם "הכולל הישן" ושוכן ברחוב י"א. "המגיד מטריסק" - בית כנסת ששופץ בשנת 1992, ובו התפלל הרב אלעזר מרדכי בימות החול. ממוקם ברח' חת"ם סופר. "נחל נבע מקור חכמה" - בית הכנסת הגדול, שבנייתו הסתיימה בשנת 2003, ונמצא בלב קריית ברסלב. מוסדות הקהילה כוללים תלמוד-תורה "מגן אבות" ובו כ-400 תלמידים, בית ספר לבנות "דרך יהודית", גני ילדים "גני יהודית" (לזכר הרבנית אסתר יהודית, אשתו של הרב גדליהו אהרן), גנים ובית ספר לחינוך מיוחד "ללמוד וללמד" ועוד. הנהגת הקהילה תומכת בעמדת הזרם המרכזי בחסידות ברסלב, המכיר בממשלה ומצביע בבחירות. בבחירות שנערכו למועצת עירית צפת ב-2013 נבחר נציג הקהילה נחמן גלבך למועצת העיר, במסגרת אגודת ישראל. בבחירות 2018 עמד גלבך בראש הרשימה ואף התמודד מטעמה, ללא הצלחה, לראשות העיר. האתר הלימודי של ברסלב צפת אתר המוסדות באנגלית ברסלב בצפת, באתר אור הגנוז הרב קעניג בריאיון לעיתון משפחה: "צפת מלאה בניסים", כ"ד בתמוז תשס"ו נחמן שטרנהרץ, ‏גלריה: הרב קעניג חוגג בציון הרשב"י במירון, באתר כיכר השבת, 18 במאי 2014 משה ויסברג, המצבה הפשוטה של הרב ומי מונה לממשיך, באתר בחדרי חרדים, ‏28.01.19 רשם העמותות, נחל נבע מקור חכמה - אגודה להחיאת הישוב הדתי בגליל העליון ע"ש רבינו נחמן אור האורות זיע"א מברסלב., באתר גיידסטאר ישעיהו עשני, שכונה של חסידי ברסלב תיבנה בצפת העתיקה, דבר, 17.09.1970, עמ' 13 עדית זרטל, האם צפת נהרסת?, דבר, 11.08.1972, עמ' 11 (34), 29 (51)