laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ונדרוורט

וַנדרווֹרט (מגרמנית: Wanderwort, ריבוי: Wanderwörter, וַנדֶרְוֶרטֶר), או מילה תועה, היא מילה שקיימת בקרב מספר רב של שפות ותרבויות, עד שקשה לבסס את האטימולוגיה שלה או אף את השפה שבה נולדה במקור. התפשטות המילה היא לרוב תוצאה של מסחר, וישנן ונדרוורטר שניתן להצביע על התפשטותן במסגרת המסחר בין ארצות הים התיכון בתקופת הברונזה. למעשה, ניתן לראות במילים תועות סוג מיוחד של מילים שאולות. דוגמאות אופייניות למילים תועות ששומרות על משמעותן המקורית בעברית הן "מנטה", "כמון" ו"סוכר". הן מייצגות קבוצת מילים שמתייחסות לחומרים שונים (בעיקר רכיבי תיבול שונים) שנסחרו באופן אינטנסיבי וברחבי העולם, שמקורן אינו ברור לחלוטין. מספר מילים תועות קשורות להתפשטות הכתב; דוגמה לכך היא המילה השומרית musar, שהתגלגלה למילה האכדית musarum – דוקומנט, חותם – והושאלה ככל הנראה לפרוטו-הודו-איראנית mudra (באיראנית אמצעית: muhr, בסנסקריט: mudrā). דוגמה למילה תועה עתיקה עוד יותר, שסבורים כי תעתה עוד בתקופת האבן החדשה, היא המילה השומרית balag, המציינת 'גרזן', אשר התגלגלה לאכדית (pilaku) ולפרוטו-הודו-אירופית (pelek'u). ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנג'אני

אנג'אני תומאס (באנגלית: Anjani Thomas; נולדה ב-10 ביולי 1959) היא זמרת-יוצרת ופסנתרנית אמריקאית, הידועה בעיקר בשל עבודתהּ עם לאונרד כהן. בנוסף, הופיעה אנג'אני עם הזמר-שחקן קארל אנדרסון, עם מוזיקאי הג'אז סטנלי קלארק ועם גיטריסט הפיוז'ן האוסטרלי פרנק גמבלה. בשנת 2000 החלה בקריירת סולו. אנג'אני נולדה בהונולולו בירת הוואי, שם למדה זמרה ונגינה בגיטרה ובפסנתר. בתום שנת לימודים במכללת ברקלי למוזיקה שבבוסטון עברה אנג'אני לניו יורק, במטרה לפתח קריירה מוזיקלית. במשך תקופה הופיעה במועדוני ג'אז, עד אשר פגשה בשנת 1984 את המפיק ג'ון ליסאואר, ששכר אותהּ לעשות קולות רקע בשירו של לאונרד כהן "הללויה". בשנת 1985 יצאה אנג'אני לסיבוב הופעות עם כהן כנגנית מקלדת וזמרת רקע, והוסיפה מאז לעבוד עמו ולתת את קולהּ לשירים מאלבומיו השונים, בהם I'm Your Man‏ ,‏ The Future,‏ Dear Heather‏ ו-Old Ideas. בשנת 2000 פצחה אנג'אני בקריירת סולו עם אלבומהּ Anjani, ולאחריו The Sacred Names‏ (2001) – שיר הלל לשמות האלוהים בארמית, בעברית ויוונית. ב-2006 חיבר כהן מילים וסייע בהפקת אלבומהּ Blue Alert. אתר האינטרנט הרשמי של אנג'אני (באנגלית) אנג'אני, ברשת החברתית פייסבוק אנג'אני, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנג'אני, באתר Yandex.Music (ברוסית) אנג'אני, באתר Discogs (באנגלית) אנג'אני, באתר Songkick (באנגלית) אנג'אני, באתר בילבורד (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיט (הרלדיקה)

העיט נמצא בשימוש תדיר בהרלדיקה כמטען, תומך או כציצה. אבריו של העיט, ראשו, כנפיו ואף רגליו עשויים לשמש אף הם כמטען או כציצה. העיט מסמל כוח, אומץ, ראייה למרחק ואלמוות. הוא נחשב כמלך האוויר ושליחם של האלים הגבוהים, ובמיתולוגיה היוונית הוא מזוהה עם האל זאוס, במיתולוגיה הרומית עם יופיטר, ובקרב השבטים הגרמאניים עם האל אודין. באותו האופן בו האריה מוצג כמלך החיות נחשב העיט ההרלדי כעוף העליון של עולם העופות. עיט הרייך עיט דו-ראשי מדיה וקבצים בנושא עיט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלסקן מלמוט

אלסקן מלמוט שייך למשפחת הכלביים, והוא זן של גזע ההאסקי (Husky), שכולל גם את ההאסקי הסיבירי וכלב גרינלנדי. מקורו של האלסקן מלמוט באלסקה, והוא כלב עבודה ששימש במקור לגרירת מזחלות בשלג. מבנה גופו, כמו של כל זני ההאסקי, מותאם לקור ולמזג אוויר קשה. הגזע התפתח אצל האינואיטים משבט המלמוט שחיו באזור נהר הקוטציביו שבאלסקה, והגזע נקרא על שמם. כלבים אלה ליוו את שבטי האינואיט והאינדיאנים באזור הארקטי, הם חיו איתם, שמרו עליהם מפני זאבים ודובי הקוטב, יצאו עמם לציד ולמרעה, וכל זאת עוד לפני בניית מזחלת הכלבים הראשונה. השימוש בכלבים לגרירה התפתח עקב הצורך בסחיבת סירות האומיאק לאורך החוף, ולאחר מכן ככלי תחבורה יבשתי קבוע, אשר החליף את השימוש המסורתי באיילי הצפון. החזקת כלבים באזור ארקטי זה היוותה כמעט עניין של מותרות: כמות המזון הייתה מועטה, והחזקת כמות גדולה של כלבים (בדומה לשבטי אינואיט באזורים אחרים) הייתה בלתי אפשרית. עיקר עבודתם של כלבי שבט המלמוט הייתה סחיבת סירות האומיאק הכבדות מציד הלווייתנים וגרירת אוהלי העור הכבדים במהלך נדודיהם. בשל עובדות היסטוריות אלו התפתחו אצל בני השבט כלבים גדולים יותר וחסונים יותר מקרוביהם בסיביר, בעלי צריכת מזון מועטה ביחס לגודלם ומשקלם, בעלי סיבולת וכושר גופני גבוהים שאפשרו להם לגרור את המזחלות הכבדות, וקשר חם וקרוב יותר עם בני השבט, בשל מספר הכלבים המועט שהחזיק השבט, וחשיבות כל כלב וכלב להמשך קיומו של השבט. הגזע הובא לתודעה בעת הנהירה ההמונית לאלסקה בעקבות הזהב שהתגלה שם בשנת 1896. מחפשי הזהב גילו במהרה את כלבי המלמוט החזקים אשר שימשו אותם לעבודותיהם השונות, מחירם של כלבי המלמוט עלה, וכמות הכלבים שהייתה בנמצא קטנה. בשל כך החל יבוא של גזעים שונים לאזור, כגון סן ברנרד, ניופאונדלנד, מסטיפים למיניהם ועוד, גזעים אלו אשר התאימו פחות לעבודה באקלים זה עורבבו עם כלבי המלמוט המקומיים ובמרוצת הזמן נעלמו תכונות עירוב אלו עקב דומיננטיות טיפוס ה"שפיץ". בשנת 1935 הוכר הגזע על ידי ההתאחדות. הגזע הוא הגדול ביותר מבין הכלבים שמוצאם מהחוג הארקטי. מבנה גופו מותאם לקור ולמזג אוויר קשה. הגוף והראש בנויים בצורה רחבה, הזנב הוא בצורה מסולסלת על הגב. האוזניים הן זקופות, העיניים הן בצבע חום כהה, בצורת שקד וממוקמות בצורה אלכסונית. כפות וכריות הרגליים גדולות וקשות על מנת להקל עליו בזמן הליכה בשלג. גוון הפרווה הוא אפור עם שילוב של שחור ולבן, אולם ישנם כלבים בעלי פרווה אדמדמה. גובה הזכר הוא כ-63 ס"מ ומשקלו כ-38 ק"ג, וגובה הנקבה כ-58 ס"מ ומשקלה כ-34 ק"ג. האלסקן מלמוט נוטה לגלות נאמנות, אומץ וביטחון עצמי. זהו כלב משפחה, אך לא כלב שמירה, חברותי ובעל אופי נוח. בעקבות אופיו הפעיל, קיבל שבחים רבים ככלב ספורט. רמת הקושי של אילוף אלסקן מלמוט היא נמוכה-בינונית, חשוב להתחיל לאלף בגיל מוקדם אחרת הוא יתפתח ככלב עצמאי מדי. האלסקן מלמוט לא נוטה להיות תוקפני ומאיים אך רצוי שבעלים בעלי ניסיון יאלפו אותו כדי שיצא כלב נעים ונוח, היות שמדובר בכלב עבודה רצוי לתפעל את הכלב בכל דרך אפשרית לרבות רכבות כלבים. אתר על אלסקן מלמוט (באנגלית) אסון בוויילס: כלב המשפחה טרף תינוקת בת שבוע - וואלה חדשות, באתר וואלה, 19 בפברואר 2014 אלסקן מלמוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלסקן מלמוט - המרכז לביטוח חיות מחמד - מדריך הכלבים המלא, באתר המרכז לביטוח חיות מחמד
ועידת האוקיינוס הארקטי

ועידת האוקיינוס הארקטי נערך באילוליסאט שבגרינלנד בין 27 במאי ל-29 במאי 2008. חמש ארצות: קנדה, דנמרק, נורווגיה, רוסיה וארצות הברית, דנו בנושאים מרכזיים הקשורים לאוקיינוס הקרח הצפוני. חשיבות המפגש נבעה מהתוכניות שהותוו במהלכו לקביעת כללים בנושאי איכות הסביבה, ביטחון התעבורה הימית, חיפוש מחצבים, בקרה על הפקת נפט מאזור הקוטב ושינועו, וחלוקת האחריות במקרי חירום אם כתוצאה מההתחממות העולמית ייפתחו נתיבי שיט חדשים באזור. הוועידה הייתה הראשונה מסוגה בדרג מיניסטריאלי והשתתפו בה שרים מחמש המעצמות האזוריות. היא התכנסה על פי יוזמה של פר סטיג מולר, שר החוץ של דנמרק, והנס אנוקסן, ראש ממשלת גרינלנד, לאחר שהתרחשו כמה אירועים של מחלוקות טריטוריאליות באזור הארקטי, כולל המחלוקת על האי הנס ומשלחת ארקטיקה 2007. מולר הצהיר "אנו חייבים למלא אחר מחויבויותינו באזור הארקטי עד שארגון האומות המאוחדות יקבל החלטה למי תהא הזכות לים ולמשאבים שבאזור. אנו חייבים להסכים על הכללים ומה לעשות אם שינויי האקלים יאפשרו הגדלת התעבורה הימית." גם סרגיי לברוב, שר החוץ הרוסי, הצהיר "אנו חייבים לשגר איתות פוליטי משותף, הן לתושבי המדינות שלנו, והן ליתר העולם, שחמש המדינות שלחוף האוקיינוס מתכוונות להתייחס לאפשרויות ולאתגרים באורח אחראי". הקרחון המצטמק של אילוליסאט שימש רקע הולם לוועידה המהווה נקודת ציון בנושא. ראשי המשלחות בכינוס היו: קנדה: גארי לון, השר למשאבי הטבע של קנדה דנמרק: פר סטיג מולר, שר החוץ של דנמרק, והאנס אנוקסן, ראש ממשלת גרינלנד נורווגיה: יונס גר סטיורה, שר החוץ של נורווגיה רוסיה: סרגיי לברוב, שר החוץ הרוסי ארצות הברית: ג'ון נגרופונטה (John D. Negroponte) סגן שרת החוץ האמריקאית ב-28 במאי, יום לפני תום הוועידה, הכריזו המשתתפים על הצהרת אילוליסאט (באנגלית: Ilulissat Declaration), ובה התחייבו "ליישב בצורה מוסדרת טענות חופפות לבעלות טריטוריאלית" ולחסום "חקיקה בינלאומית מקיפה חדשה לקביעת השלטון באוקיינוס הארקטי" הכללת רק חלק מחברי המועצה הארקטית, ואי שיתופם של אחרים (עמים ילידים של האזור, איי פארו, איסלנד ושוודיה) עוררו מחלוקת. בניסיון להגן על החלטת דנמרק שלא לשתף חברים מסוימים של המועצה הארקטית בוועידה, הצהיר תומאס וינקלר (Thomas Winkler), שעמד בראש המחלקה למשפט בינלאומי של דנמרק, כי "מפגש זה באילוליסאט אינו מהווה תחרות למועצה הארקטית. הנושאים עליהם אנו הולכים לדון יהיו נושאים שהם בתחום אחריותן של חמש המדינות השוכנות לחוף האוקיינוס הארקטי." תגובתו של אקאלוךּ לינגה (Aqqaluk Lynge), פוליטיקאי גרינלנדי ונשיא לשעבר של "מועצת האינואיטים שסביב הקוטב", הייתה חשש שהעמים הילידים של האזור הארקטי "נדחקים לשוליים". "לאינואיטים יש הגדרה משלהם לריבונות". רמז להתנגדותם של חמש המדינות לניסיון לקבוע לגבי האוקיינוס הארקטי הסדר דומה לזה שנקבע כלפי אנטארקטיקה, שהפך אותה לשטח בינלאומי. גוף בינלאומי שנוסד ב-1996 שבו מיוצגים מדינות ועמים ילידים של אזור הקוטב
רודני פוקס

רודני וינסטון פוקס (אנגלית: Rodney Winston Fox; נולד ב-9 בנובמבר 1940) הוא מפיק סרטי תעודה אוסטרלי ששרד תקיפה של עמלץ לבן. ב־8 בדצמבר 1963 הותקף רודני פוקס על ידי עמלץ לבן בזמן שהוא וחבריו ערכו תחרות מסורתית של ציד דגים באמצעות רובי צלילה. הוא סבל מפציעות חמורות ביותר בבטנו ושברים בידו השמאלית, והריאה השמאלית ועצם הבריח שלו היו נקובות. הוא נזקק ל־462 תפרים בחזה – 29 מהם בריאה, ול־92 תפרים בזרועו וידו הימנית. אחד מחבריו שישב בסירה שם לב לכתם הדם שנוצר במים והגיע על מנת לחלץ את פוקס. החוף שבו ערכו את התחרות ממוקם באזור נידח, בו רכב עובר בממוצע כל ארבעה ימים, אך כמה דקות לאחר התקיפה עבר שם רכב שהסיע את פוקס וחבריו לבית החולים הקרוב, בעוד בטנו פתוחה עד לצלעותיו. הנהג הסיע אותם לבית החולים הקרוב, שם נכח רופא מנתח אשר למד את אופן הטיפול במצבים כאלו כמה ימים קודם לכן בוועידת רופאים מנתחים באירופה. בזכות כל אלה ניצלו חייו של פוקס. בשנת 1965 חזר רודני לים על מנת להופיע בסרט דוקומנטרי שנקרא באנגלית: " Revenge of a Shark Victim", שם הרג כרישים באמצעות רובי צלילה מסוג 303 Powerhead, טרום עידן שימור הכרישים. רודני הוא האדם הראשון שהחל לייצר כלובים מיוחדים לתצפית מתחת למים, על מנת לחקור את העמלץ הלבן, וזה למעלה מארבעים שנה שהוא מוביל מסעות צילום ומחקר מתחת למים. הוא נחשב בר סמכא בכל הקשור לכריש הלבן, ובעל שם עולמי כמפיק סרטי כרישים. רודני היה שותף לרוב הסרטים שעסקו בכרישים במאה ה-20 לרבות סרטו המפורסם של סטיבן ספילברג "מלתעות". משפחתו של רודני פוקס ייסדה מוזיאון כרישים בדרום אוסטרליה שנקרא: "Rodney Fox Shark Experience". במוזיאון מוצגים תמונות וסרטים שצולמו על ידי רודני או כאלה שנכח בהם, כלובי תצפית תת-ימיים אשר יצר לטובת הסרט "מלתעות", מודלים של כריש לבן ומאובנים של שיני כרישים עתיקים. רודני פוקס ובנו אנדרו עדיין ממשיכים להפעיל עסק למסעות תצפית תת-ימית בדרום אוסטרליה. Rodney Fox's web site האתר של רודני פוקס Shark Diving Rodney Fox רודני פוקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ‏Rodney Fox Shark Attack, באתר ארכיון האינטרנט, גרסה מודפסת של תוכנית ששודרה ב־1 באפריל 2002, אורכב מהמקור ב־14 בנובמבר 2013, בדיקה אחרונה ב־12 ביולי 2022 Rodney Fox – Thanks for the dive..., באתר ultimate-animals.com, בדיקה אחרונה ב־12 ביולי 2022 ‏Rodney Fox Great White Shark Expeditions, באתר rodneyfox.com.au, בדיקה אחרונה ב-12 ביולי 2022
וינטריים

וינטריים (שם מדעי: Winteraceae) היא משפחת צמחים מעוצים דו-פסיגיים קדומה יחסית מבחינה אבולוציונית. במשפחה 120 מינים הממויינים ב-9 סוגים. תפוצת המשפחה במרכז ודרום אמריקה ובדרום האוקיינוס השקט, ממלזיה ועד לניו זילנד וניתן לשייכה לקבוצה הביוגאוגראפית האנטארקטית. הווינטריים הם עצים או שיחים בעלי עלים מסורגים. לפרחים מספר רב של אבקנים המסודרים ב-2 עד 5 דורים המבשילים צנטריפוגלית (מן המרכז אל החוץ). גביע הפרח נושר עם הפריחה. השחלה עילית והפרי יבש או בשרני. מדיה וקבצים בנושא וינטריים בוויקישיתוף וינטריים, באתר ITIS (באנגלית) וינטריים, באתר NCBI (באנגלית) וינטריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) וינטריים, באתר Tropicos (באנגלית) וינטריים, באתר GBIF (באנגלית) וינטריים, באתר IPNI (באנגלית) וינטריים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טרשניתיים

טַּרְשָׁנִיתִיִּים (שם מדעי: Theligonaceae) הם משפחה בוטנית הקרובה מאוד למשפחת הפואתיים. במשפחת הטרשניתיים סוג אחד – הטרשנית (שם מדעי: Theligonum) – הכולל שלושה מינים. במערכת הצמחים הפילוגנטית APG II משפחת הטרשניתיים אינה מוגדרת, והסוג טרשנית שבה מוכל במשפחת הפואתיים. צמחים עשבוניים בשרניים משהו בעלי עלים נגדיים ולוואים. הצמחים חד ביתיים ומואבקים על ידי הרוח. התפרחות נמצאות בחיקי בעלים והפרחים חד מיניים. הפרחים הזכריים יושבים על המפרקים העליונים של הצמח והנקביים על התחתונים. הפרי אינו בשרני, בעל זרע יחיד. הזרעים דמויי פרסת-סוס. תפוצת המשפחה בחצי הכדור הצפוני, באזורים הממוזגים והסוב-טרופיים. בארץ נפוץ מין אחד, טרשנית שרועה. מדיה וקבצים בנושא טרשניתיים בוויקישיתוף טרשניתיים, באתר ITIS (באנגלית) טרשניתיים, באתר Tropicos (באנגלית) טרשניתיים, באתר GBIF (באנגלית)
אופרה בפארק

אופרה בפארק הוא מיזם משותף של עיריית תל אביב-יפו עם האופרה הישראלית. מטרת המיזם היא להביא את האופרה, סוגה של אמנות במה המזוהה בעיקר עם בעלי ממון רב, לקהל רחב ככל האפשר. מסיבה זו נערכים מופעי האופרה בגני יהושע שבפארק הירקון, לעיני עשרות אלפי צופים. הכניסה למופעים היא ללא תשלום. מופעי אופרה בפארק החלו בשנת 2001, בהעלאה של האופרה לה טראוויאטה בכיכר רבין. לאחר שנת הפסקה שבה האופרה להופיע בפארק הירקון, שלימים הפך למקום משכנה הקבוע באירועים אלו, ומאז הפכו המופעים למסורת שנתית הנערכת לרוב בחודשים יולי או אוגוסט. הפקות שהעלתה האופרה הישראלית החדשה בפארק עד כה: אודות האירוע באתר האופרה הישראלית ויקיפדיה - האנציקלופדיה החופשית, ערך נבוקו (פסקת "נבוקו בישראל") ביקורת, חגיגה בפארק, באתר ynet, 17 ביולי 2009 מרב יודילוביץ', מעבר לה סקאלה, באתר ynet, 16 ביולי 2009 מנחה נופה, עכבר העיר אונליין, מצגת תמונות: כך זה נראה - האופרה "כרמן" בפארק, באתר הארץ, 30 ביולי 2010 מאשה צור גלוזמן, עכבר העיר אונליין, בין מוצארט לרון חולדאי: כך נראתה האופרה בפארק, באתר הארץ, 15 ביולי 2011 אתר עיריית תל-אביב-יפו ערך זה הוא קצרמר בנושא תל אביב-יפו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סבכי

סִבְּכִי (שם מדעי: Sylvia) הוא סוג ציפורים קטנות אוכלות חרקים ופירות ממשפחת הסבכיים, השייכות ל"סבכי של העולם הישן". יש 24 מינים בסוג זה ובהם 93 תת־מינים. הסבכי הטיפוסי מצוי באזורים סובטרופיים או בעלי אקלים ממוזג של מערב אירואסיה ואפריקה הסמוכה, ומרוכז סביב המזרח התיכון. לאחרונה הוחלט להעביר את מרבית המינים לסוג Curruca. מופע המינים השולט הוא אפור־חום ושחור, נוצות הזנב מסתיימות בדירוג מעוגל, אורך גופם נע בין 12 ל־17 ס"מ. מינים רבים מסוג הסבכי מופיעים בדו־צורתיות זוויגית, כאשר ההבדלים בניצוי בולטים בין הזכר לנקבה. מאפיין משותף למינים מסוימים הוא שלזכרים יש אזור שחור על ראשם, המוחלף בחום, אפור או בצבע כהה בנקבות, הגב כהה מהגחון. מינים המתרבים באזורים בעלי אקלים ממוזג בדרך כלל נודדים, אלם כמה מינים הם יציבים (אינם נודדים). מינים מהסוג סבכי הם פעילים, נעים תדיר ממקום למקום, ונמצאים לרוב בשטחים מיוערים פתוחים, בשיחים, גנים ובגדרות שיחים. מאחר שהם מרבים להתנועע ולהסתתר בסבך מכאן שמם העברי, כמו גם שמם המדעי, Sylvia, שפירושו סבך או חורש. נוכחותם ושירתם הנעימה של כמה מינים סיפקו השראה לאמנים ביצירתם מזה זמן רב. המלחין והצפר הצרפתי אוליבייה מסייאן הושפע ביצירותיו מהסבכי אפור שנתן את השם והרבה מן החומר ליצירתו La fauvette des jardins. בקריאתו מסמל הסבכי שחור־הכיפה את בואו של הקדוש פרנציסקוס מאסיזי באופרה של מאסיזי Saint-François d'Assise (פרנציסקוס הקדוש מאסיזי). "La Capinera" (שחור־כיפה באיטלקית) הוא שמו של אחד משיריו המפורסמים ביותר של המשורר האיטלקי ג'ובני פסקולי. "Storia di una capiner" (סבכי שחור כיפה - capiner) הוא סרט מ־1993 שבוים על ידי פרנקו זפירלי שהופץ בשמו הבינלאומי "דרור". הסבכי נחשב מעדן בכמה מדינות במזרח התיכון, שם רבות מציפורים אלו נלכדות באופן בלתי־חוקי בכל שנה במהלך נדידתן. בקפריסין המשמשת כמקפצת יבשה הכרחית במסען המפרך והמאמץ מאירופה לאפריקה ישנה תופעה ייחודית של קטל המוני של ציפורי שיר נודדות וקטנות, ובהן מינים רבים של הסבכי. (להרחבה ראו פרק קישורים חיצוניים) נמצא שיש מתאם בין תקופת הפריחה והבשלת הפירות של האשחר רחב עלים והאלה ארצישראלית לבין תקופת נדידת הסבכיים דרך ישראל. האשחר רחב העלים פורח ואז מבשיל את פירותיו באפריל מאי ואז עובר שיא נדידת האביב של הסבכיים ורבים מהם נצפים אוכלים את האשחר. בשקיות הטיבוע בתחנה לחקר ציפורי ירושלים מופיעים כתמים כחולים כהים, כתוצאה מהלשלשת שמכילה את שאריות פירות האשחר והזרעים. האלה ארצישראלית מבשילה את פירותיה לקראת אמצע־סוף אוגוסט בירושלים ואז נודדים ועוברים דרך התחנה מספרים עצומים של סבכיים, מספרים גדולים בהרבה מאשר המספרים שחולפים במהלך ספטמבר אוקטובר ונובמבר. נראה שקיים סוג של הדדיות, התפתחות מקבילה, שבה הציפורים והצמחים התאימו את עצמם זה לזה במהלך האבולוציה. ממצאים נוספים שנאספו באמצעות התחנה לחקר ציפורי ירושלים הם שבזמן נדידת הסבכיים באביב דרך התחנה, נמצא שיש שונות בגנים בין הנודדים של תחילת העונה לאלו שבאים אחריהם. עוד נמצא, במחקרי התחנה, שציפורים הנודדות למרחקים הן בעלות כנפיים ארוכות יותר ביחס למשקל גופן לעומת ציפורים יציבות או הנודדות למרחקים קטנים יותר. לדוגמה סבכי אפור נודד מרחקים גדולים יותר מאתרי הדגירה שלו בצפון אירופה מאשר סבכי שחור כיפה ואכן יחס אורך הכנף שלו למשקל גוף גדול יותר. במחקר אחר נמצא שבסבכי שחור כיפה יש הבדל באסטרטגית הנדידה של זכרים ונקבות. הזכרים ממהרים באביב להגיע לאירופה ולכן מבצעים חניות קצרות יותר בתחנה. בישראל 14 מינים של סבכי:
מיכאל בידרמן

מיכאל לזר בידרמן (בגרמנית: Michael Lazar Biedermann;‏ 13 באוגוסט 1769 - 24 באוגוסט 1843) היה סוחר, צורף שקיבל את כהרשאה מלכותית את התואר "הצורף של קיסר אוסטריה", נדבן ועסקן יהודי מפרנסי קהילת וינה במחצית הראשונה של המאה ה-19, יוזם בניית בית הכנסת "שטאדטטמפל" (Stadttempel). מיכאל לזר נולד בפרסבורג ובגיל 15 נסע לווינה, שם נשכר כשוליה לחרת. ב-1787 קיבל פרס על כיור בשעווה וב-1789 על חריתה. ב-1792 קיבל זכות ישיבה בווינה, כחרת חותמות ואושר לו לאמץ את השם "בידרמן". לאור הצטיינותו במלאכת החריתה הופקדה בידו חריתת חותמי הקיסר, מעמד שזיכה אותו בתהילה מסוימת וב-1800 פתח חנות תכשיטים משלו. לאחר ביקור ביריד בלייפציג החל בידרמן לעסוק בסחר בצמר והצליח במסחרו מאוד. ב-1808 קיבל רישיון ממשלתי למסחר סיטונאי והרחיב מאוד את עסקי הצמר ויתר מוצרי החקלאות, כשהפירמה שלו הופכת לאחת המובילות באוסטריה. בידרמן היה פעיל בחיי הקהילה היהודית של וינה, היה היוזם העיקרי בשכירת המטיף יצחק מנהיימר והחזן שלמה זולצר ובניית בית הכנסת המודרני שבו נוצר נוסח וינה. בידרמן היה נדבן וייסד קרן סיוע לחולים וקרן פנסייה לעובדי הקהילה היהודית. מדיה וקבצים בנושא מיכאל בידרמן בוויקישיתוף
פטר קמנצינד

פטר קמנצינד (גרמנית: Peter Camenzind) הוא הרומן הראשון שפרסם הרמן הסה, ושראה אור בשנת 1904. התמות ברומן יופיעו ברבות מהעבודות הבאות של הסה ובעיקר חיפוש היחיד אחר זהות רוחנית ופיזית ייחודית על רקע הטבע והציוויליזציה המודרנית וכן תפקיד האומנות בעיצוב האישיות של הפרט. הסגנון של הרומן קליל אף כי הוא רומן חניכה לא טיפוסי לז'אנר. פטר קמנצינד הנער עוזב את עיירתו בהרים בשאיפה לחוות את העולם ולהפוך לאיש העולם הגדול. הוא פונה ללימודים באוניברסיטה. במהלך לימודיו הוא פוגש ברוזי גירטאנר ומתאהב בה. הוא מתיידד עם ריכרד שמת מאוחר יותר. אבל מהאובדן הנורא מחל פטר לשוטט על מנת לחוות את הדברים השונים שיש לחיים להציע. בעודו מתעמת עם קשיי החיים הוא משתמש באלכוהול כאמצעי להתעמת עם קשיי החיים ומוזרותם. הוא מתאהב באליזבת אף על פי שהיא לבסוף תתחתן עם גבר אחר. ברם מסעו באיטליה משנה אותו ומשפר את יכולתו לאהוב את החיים ולראות את היופי שבהם. כאשר הוא מתיידד עם בופי האינווליד הוא מבין את המשמעות האמיתית של אהבת הזולת. במהלך הזמן הוא יחל לראות שיקוף מופלא של האנושות בבופי והידידות ביניהם תתחזק. לאחר מותו של בופי חוזר פיטר לעיירתו על מנת לטפל באביו המזדקן. פטר קמנצינד עובר סבל עמוק ומסעות רבים במישור האינטלקטואלי הפיזי והרוחני. מסעותיו לוקחים אותו לגרמניה, איטליה, צרפת ושווייץ. במהלכם הוא יחווה מנעד רחב של רגשות אשר חווים אנשים בשלבים שונים של חייהם. באחרית חייו הוא יגלם את האידיאל של פרנציסקוס מאסיזי בעודו מטפל בנכה. ה. הסה, פטר קמנצינד: ספור; תרגם מגרמנית: ש’ הרברג, תל אביב: מסדה; בסיוע מוסד ביאליק ('ספרית רמון'), תש"א. בעריכה חדשה מאת יותם ראובני: ירושלים ותל אביב: שוקן, תשל"ו. Hesse, Hermann. Peter Camenzind Translated by Michael Roloff. New York: Farrar, Straus, and Giroux, Inc., 1969. רומן חניכה
המושבה (להקה)

המושבה הייתה להקת רוק ישראלית שהחלה את דרכה בספטמבר 2005. הלהקה מורכבת מדין כרמל (שירה), אלון לנדא (שירה וגיטרה), רואי דויד (שירה וקלידים), טל כוכבי (תופים) וניצן איזנברג (בס). ביולי 2008 הוציאה הלהקה את הלהיט המצליח ים שהושמע רבות ברדיו. בהמשך הוציאה הלהקה את הסינגלים : בוא, חליל (באלבום שונה שמו ל"דרך חדשה") ומחכה לך. במרץ 2009 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון שנקרא על שמה. את האלבום הם כתבו והקליטו בעזרת חברים שונים מהדג נחש. מפיק האלבום היה בן הנדלר. ב-2011 הוציא סולן הלהקה קליפ בשם "עוזב את העיר". לאחר מכן הוציא אלבום באותו שם, ובו ניגנו בין היתר ניצן אייזנברג וטל כוכבי חברי להקת המושבה. נועה רובין, להקת המושבה בסינגל ראשון - "ים", באתר nrg, באתר nrg,‏ 20 במאי 2008 דורון גל, תכירו: המושבה, באתר MOOMA‏, 10 ביוני 2008 אסף נבו, ‏המושבה מוציאים את אלבום הבכורה, באתר ‏מאקו‏, 10 במרץ 2009 אלבום המושבה, באתר הספרייה הלאומית אסף נבו, ‏דין כרמל - "עוזב את העיר", באתר ‏מאקו‏, 27 בנובמבר 2011 דף הפייסבוק של דין כרמל ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישראל תפוחי

ישראל (איזי) תפוחי (נולד ב-2 במרץ 1946) הוא רואה חשבון ומנהל ישראלי, כיהן כנשיא הבונדס וכיו"ר דירקטוריון החברות אפריקה ישראל להשקעות ובזק. תפוחי נולד בישראל וגדל באוסטרליה אליה היגרו הוריו. בוגר תואר ראשון בכלכלה חשבונאות ומנהל עסקים מאוניברסיטת מלבורן ומוסמך לראיית חשבון מאוניברסיטת RMIT. את הקריירה המקצועית שלו החל תפוחי ב-1970 בשלוחה האוסטרלית של תאגיד וסטינגהאוס, ב-1971 הצטרף לקבוצת פיליפס בה שימש בתחילה כחשב באחת מחברות הבת האוסטרליות, ב-1975 כרואה חשבון בהנהלה הראשית של פיליפס אוסטרליה בסידני וב-1977 כחשב פיליפס אוסטרליה. תפוחי היה פעיל ציוני בניו סאות' ויילס וכיהן כיו"ר לענייני עלייה של הקהילה המקומית. ב-1979 עלה לישראל יחד עם משפחתו, עבד תחילה במשרד רואי החשבון ליובושיץ קסירר ושות', ולאחר מכן כחשב בחברות דומיין ופיוניר קונקריט ישראל כשב-1989 מונה לסמנכ"ל הכספים ולדירקטור במועצת המנהלים שלה. ב-1986 התקבל תפוחי ללשכת רואי חשבון בישראל. תפוחי כיהן כיו"ר מועצת המנהלים של חברת אפריקה ישראל להשקעות וב-1997 מונה ליו"ר דירקטוריון בזק תפקיד בו שימש עד יולי 2000, בתקופתו בבזק נפתח שוק השיחות הבינלאומיות לתחרות, והחלו ההכנות לקראת הפרטתה. לאחר עזיבתו כיהן תפוחי במועצה המייעצת לבנק ישראל, כמנכ"ל החממה הטכנולוגית אינקסופט של רון לאודר, וכחבר דירקטוריון בחברות רבות, בהן שיכון ובינוי, חברת החשמל, הראל השקעות, שטראוס עלית ותדיראן קשר. ב-2016 מונה לדירקטור בבנק הפועלים. בנוסף לפעילותו העסקית חבר תפוחי באגודת ידידי מכון ויצמן ובחבר הנאמנים של המכון, חבר הנהלת לשכת המסחר ישראל-אוסטרליה ולשכת המסחר ישראל-שווייץ. שימש כגזבר תנועת הליכוד והיה חבר בצוות חשיבה של אנשי כלכלה במשרד ראש הממשלה בעת כהונתו הראשונה של בנימין נתניהו כראש הממשלה. מאז מלווה תפוחי את נתניהו ומשמש כיועצו הכלכלי, הוא שימש כחבר בצוות מאה הימים שהקים נתניהו לקראת כינון ממשלת ישראל השלושים ושתיים. לתפוחי הוצע לשמש כמנכ"ל משרד ראש הממשלה אך הוא סירב. בנובמבר 2011 מונה לנשיא ארגון הבונדס, וכיהן בתפקיד עד ספטמבר 2016. תפוחי מתגורר בירושלים נשוי ואב לארבעה ילדים. מדיה וקבצים בנושא ישראל תפוחי בוויקישיתוף הודעה באתר משרד ראש הממשלה לילך ויסמן, ‏נשיא הבונדס החדש: איזי תפוחי; יחליף את יהושע מצא, באתר גלובס, 2 במאי 2011
מחוזות אלג'יריה

מבחינה מנהלית אלג'יריה מחולקת ל-58 מחוזות (ولاية, וילאייה). המחוזות מחולקים לנפות. החלוקה הנוכחית התגבשה בשנת 1983. בתקופת מלחמת העצמאות האלג'יראית, החזית לשחרור לאומי (FLN) השתמשה בחלוקה ל-6 מחוזות. עם קבלת העצמאות, המדינה חולקה ל-15 מחוזות. בשנת 1974 מספר המחוזות הוגדל ל-31 ובשנת 1983 ל-48. בסוף 2019 הוחלט על פיצול מספר מחוזות בדרום המדינה ובכך מספר המחוזות גדל ל-58. מדיה וקבצים בנושא מחוזות אלג'יריה בוויקישיתוף נתוני מפקד אוכלוסין (2008) לפי המחוזות באלג'יריה Ten administrative districts promoted into provinces with full prerogatives, web.archive.org, ‏2019-11-29