laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צאלח

צַאלִח (ערבית: صالح) הוא נביא ערבי קדום בדת האסלאם, המוזכר בקוראן פעמים רבות. צאלח השתייך לשבט ת'מוד שישב ככל הנראה בדרום ערב. מבני האבן של בני השבט מוזכרים בקוראן ומקושרים במסורת האסלאמית עם האתר מדאאן סאלח שבצפון-מערב חצי האי ערב (בשטחה של ערב הסעודית כיום). בדומה להוד, הנביא הערבי שקדם לו, צאלח נשלח על ידי האל אל בני שבטו כדי לבשר להם את בשורת האל היחיד וכדי לשכנעם לנטוש את פולחן האלים הרבים. בתור הוכחה ומופת נשלחה "נאקה מאת אלוהים" (סורה 7, פס' 73) אל בני השבט והם נדרשו להניח לה לרעות בלי הפרעה. אנשי השבט לא שעו להוראה, חתכו את רגלי הנאקה ושחטו אותה. אז נענשו בידי האל ומתו כולם. יש גרסאות שונות לגבי אופן מותם: ברעידת אדמה (סורה 7, פס' 78), בסופת ברקים (סורה 41, פס' 13, 17) או בקול שאגה (סורה 69, פס' 4). צאלח מוזכר פעמים רבות בקוראן. להלן האזכורים הארוכים יותר: סורה 7 [ממרום החומה], פס' 73–79 סורה 11 [הוד], פס' 61–68 סורה 26 [המשוררים], פס' 141–159 סורה 27 [הנמלים], פס' 45–53 קוראן נביאי האסלאם Rippin, A. “Ṣāliḥ.” In Encyclopaedia of Islam. 2nd ed., s.v. מדיה וקבצים בנושא צאלח בוויקישיתוף הקוראן, תרגם אורי רובין, תל אביב, 2005. שמות הסורות לפי תרגומו של אורי רובין, הקוראן, תל אביב, 2005.
דניאל רוה

דניאל (דני) רוה הוא פילוסוף ומתרגם ישראלי, פרופסור בחוג לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת ג'ווהרלל נהרו (אנ') בדלהי, הודו. רוה עוסק במחקרו בסוגיות בפילוסופיה הודית קלאסית, בדגש על מסורות היוגה והאדויטה ודאנטה. כמו כן, הוא עוסק בפילוסופיה הודית עכשיות ובהשוואתה, הן למקורות הודיים קלאסיים, והן לפילוסופיה מערבית. בעבר השתתף רוה בסדנא הפילוסופית של דאיה קרישנה, פילוסוף הודי מודרני. בנוסף, רוה עוסק בתרגום מהשפות הינדי וסאנסקריט, בשילוב מחקר בתחום הפילוסופיה של השפה והתרגום. רוה תרגם לעברית את המהאבהארטה בגרסתו של ר"ק נראיין והוסיף לה הקדמה. חוטים פילוסופיים ביוגה של פטנג'לי הוצאת הקיבוץ המאוחד - סדרת קו אדום כהה בעריכת גיורא רוזן, 2010. Exploring the Yogasutra - Philosophy and Translation, Continuum 2012 2016 Sutras, Stories and Yoga Philosophy, Routledge 2020 Daya Krishna and Twentieth-Century Indian Philosophy, Bloomsbury המהאבהארטה כפי שסופרה על ידי ר"ק נראיין, הוצאת בבל, 2004. שיחון עברי-הינדי, הוצאת מעריב, 2011. דף המרצה באתר של אוניברסיטת תל אביב. (אנגלית) Abhiniveśa Pātañjala yoga on Life and Death by Daniel Raveh באתר YouTube Sri Aurobindo: Translator of the Ineffable - Daniel Raveh באתר YouTube יואב שמָש, קריאה אחרת של הסוטרות, מתוך "זמנים" - הרבעון להיסטוריה של אוניברסיטת תל אביב והאוניברסיטה הפתוחה, גיליון 122 (אביב 2013).
הדלקה עושה מצווה

הַדְלָקַה עו֗שַׂה מִצְוָה הוא דין האומר שעיקר מצוות נר חנוכה היא ההדלקה - ולא ההנחה. במסכת שבת דנה הגמרא מה עיקר מצוות נר חנוכה, הדלקת הנר, או הנחתו במקום שבו הנרות יפרסמו את הנס, ולמסקנה נוקטת הגמרא: מדקא מברכינן אשר קדשנו במצותיו וצונו להדליק נר של חנוכה שמע מינה: הדלקה עושה מצווה — תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"ג, עמוד א'. בדומה למנורה. מאחר שהנס שעליו נתקנה ההדלקה מה שהדלקת הנר לא גרעה כלל מכמות השמן, לכך ההדלקה בלבד היא המזכירה את הנס. המדליק נר חנוכה צריך לכוין לשם מצוותו, אך זהו רק בהדלקה, ואם הייתה החנוכייה מונחת בחלון במקרה, אין צורך להניחה שנית, ומספיק מה שמכוון בהדלקה. המדליק נר במקום שאין מקיים בו מצוות נר חנוכה, לדוגמה הדליק במקום שהוא גבוה מעשרים אמה ולאחר מכן העבירו, לא יצא מאחר שהדלקה עושה מצווה.. אם מדליק הנר היה מי שאינו חייב במצוות נר חנוכה, כגון קטן או גוי, אין זו הדלקה כשרה וצריך להדליק שוב(אך אם הנחה הייתה עיקר המצווה, אין זה משנה מי הדליק, ומספיק שהחייב במצווה ירים את החנוכייה ויניחה שוב, ובכך עיקר המצווה - ההנחה - נעשתה על ידו). נר חנוכה צריך שיהיה ראוי לדלוק לפחות חצי שעה, אך אם כבה הנר לפני שעבר חצי שעה אין צורך להדליק שוב מאחר שעיקר המצווה היא ההדלקה.דין זה נקרא בלשון הגמרא כבתה אין זקוק לה. פרסום הנס הדלקת נרות חנוכה כבתה אין זקוק לה מידע על הדלקה עושה מצוה בקטלוג הספרייה הלאומית רש"י, מסכת שבת, דף כ"ב, עמוד ב', ד"ה אי הדלקה עושה מצווה, שו"ת כתב סופר, אורח חיים, סימן קל"ו, שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרע"ה, סעיף א'. חיי אדם, חלק ב-ג, כלל קנ"ד, סעיף כ"ב משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות מגילה וחנוכה, פרק ד', הלכה ט'; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרע"ה, סעיף א'. השולחן ערוך מדבר על מדליק בתוך הבית והוציא לבחוץ. ומציין שלא יצא מפני שזה נראה שהדליק הנר לצרכיו האישים ולא לנר חנוכה, ומפרשי השולחן ערוך מקשים עליו, מדוע אינו מציין בפשטות שלא יצא מפני שהדלקה עושה מצווה, ומסבירים (מגן אברהם, אורח חיים, תרע"ה סעיף קטן ג') שכוונתו שם גם לשיטות שניתן להדליק בתוך הבית, תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"ג, עמוד א'. שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרע"ב, סעיף ב'. שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרע"ג, סעיף ב'. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
דוד ורוזה מזרחי

משפחת דוד ורוזה מזרחי הייתה אחת מ-66 המשפחות שהקימו את אחוזת בית. דוד היה סוחר ביפו וספק לצבא העות'מאני בנפת ירושלים, אשר עזר בקיבוץ מידע והעברתו למאיר דיזנגוף למטרת קידום עצמאותה של הישות היהודית ציונית בארץ-ישראל ערב מלחמת העולם הראשונה. דוד מזרחי נולד בעיר העתיקה בירושלים בשנת תרכ"ה (1865) לשלמה ולשמחה מזרחי. הזוג עבר לירושלים מצפת, בה שכנה המשפחה דורות רבים, לאחר רעידת האדמה בעיר (1837) בה נספתה משפחתו של שלמה, לרבות אביו. דוד קיבל חינוך מסורתי בתלמוד תורה של העדה הספרדית. נשא לאישה את רוזה בת יוסף אשכנזי, בנקאי יהודי בעיר ניש ביוגוסלביה (סרביה). רוזה נולדה בשנת תר"ל (1869) ועלתה בגפה לארץ ישראל. דוד הצטיין בעיסוקו כספק צורכי המזון הראשי של הצבא העות'מאני בנפת ירושלים. בשנת תרנ"ט (1898) העתיק את מקום מגוריו ליפו והמשיך בקבלנות לצורכי הצבא במחוז יפו, ואחרי מספר שנים פתח בית-מסחר למכולת בסיטונות באזור המסחר של יפו ליד חוף הים. הצלחתו כסוחר גדול אפשרה לו לרקום קשרים אישיים עם ראשי השלטון הצבאי והאזרחי שהיו מבאי ביתו הקרובים. סייעה לו העובדה כי היה אזרח עות'מאני מצד אביו שלמה, וכן בקיאותו בשפה הטורקית ובמנהגי החברה העות'מאנית. עם הרעת מצבה הביטחוני של האוכלוסייה היהודית ביפו, השתמש בשמו הטוב למנוע ענישה מצד השלטונות הטורקיים. הוא הצטרף לחברת "אחוזת בית" והיה משישים הבונים הראשונים. הוא בנה את ביתו בשכונת תל אביב ברחוב אחד העם 16 (מול "בית אחד העם") ובשכנות לביתו של עקיבא אריה ויס. בימי מלחמת העולם הראשונה הביא תועלת רבה ליישוב היהודי בעיר על ידי קשריו הטובים עם ראשי השלטון האזרחי, הצבאי והמשטרתי בעודו עוזר לשחרורם של אסירים יהודים. בביתו נפגשו עסקנים יהודים עם פקידי הממשל. דוד השתמש בקשריו עם נכבדי האוכלוסייה הערבית לעזור בגאולת קרקעות לטובת המטרה הציונית. בסיועו הושגה הסכמת מועצת הקאימקאם של יפו להציב שומרים יהודים במקום שומרים צ'רקסים בפתחה של "אחוזת בית". וכך גם היה בעת הגירוש הגדול מתל אביב בשנת 1917. ועד אחוזת בית נהג להעביר לדוד מזרחי יינות מיקב ראשון לציון לשם "השקיית" נכבדי השלטון העות'מאני, אשר שתיית אלכוהול אסורה עליהם על פי האסלאם. בכך הצליח דוד להוציא מהם מידע חשוב על תוכניות ומזימות בחוגי השלטון כנגד היהודים. את המודיעין הזה סיפק לראש הוועד היהודי מאיר דיזנגוף, ובכך תרם להצלחת המפעל היהודי בארץ ישראל ולביטחונה של תל אביב הצעירה. ביתם של הזוג מזרחי היה בית פתוח הן לנכבדי היישוב ולנזקקיו תוך מתן אירוח וכל דבר עזרה. הזוג שימר את אורחות ספרד והיווה גשר בין תרבות היישוב הישן והתפתחותה של אחוזת בית לעיר אירופית ומודרנית. דוד מזרחי נפטר בירושלים, י"ט שבט תרצ"ה (1935) והובא למנוחות בהר הזיתים. אשתו רוזה האריכה ימים. קיבלה תעודת תושבת כבוד של העיר תל אביב מידי חיים לבנון. היא נפטרה בי"ז ניסן תשכ"ב (1962) ונקברה בבית העלמין ברחוב טרומפלדור. אחד מבניהם, אברהם אלברט מזרחי, עסקן ומראשוני סוכני נדל"ן בתל אביב, נשא לאישה את שמחה לבית רומנו, בתו של הרב הראשי של סרייבו, אברהם רומנו. דוד תדהר, האנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו, כרך א' (1947) עמודים 52–53. רוביק רוזנטל ,"האור והקסם: תל אביב של פעם, 101 סיפורים", ידיעות ספרים, 2008 עמוד 62. מזרחי דוד ורוזה, באתר משפחות מקימי תל אביב משפחות מייסדי תל אביב, מזרחי דוד ורוזה, באתר משפחות מייסדי תל אביב, ‏3 בנובמבר 2013
ת'ורמונד

ת'ורמונד (באנגלית: Thurmond) הוא שם משפחה באנגלית. האם התכוונתם ל... סטרום ת'ורמונד – מדינאי אמריקני נייט ת'ורמונד – כדורסלן עבר אמריקני
רוזנות וירטמברג

רוזנות וירטמברג הייתה רוזנות שהתקיימה בדרום גרמניה בין השנים 1083–1495, ולאחר מכן קיבלה מעמד של דוכסות, ובשנת 1806 הפכה לממלכת וירטמברג. בשנת 1083 הוקמה רוזנות וירטמברג על ידי קונרד הראשון, רוזן וירטמברג, ששלט בנחלה שהקיפה את טירת וירטמברג, כחלק מדוכסות שוואביה שנשלטה על ידי בית הוהנשטאופן. הרוזנות גדלה בהתמדה, ובעיקר תחת שלטונם של אולריך הראשון, רוזן וירטמברג, אולריך השני, רוזן וירטמברג ואברהרד הראשון, רוזן וירטמברג. אולריך הראשון ניצל את שקיעת בית הוהנשטאופן, וסיפח שטחים רבים שהשתייכו להוהנשטאופנים. אברהרד הראשון הכפיל את שטח הרוזנות, והעביר את מקום מגוריו לשטוטגרט. בשנת 1381 צורפה לרוזנות דוכסות טק, ובשנת 1397 צורפה ממפלגארד אף היא לרוזנות, על ידי נישואי אברהרד הרביעי, רוזן וירטמברג להנרייט, רוזנת מונבליאר. בשנת 1442 חולקה וירטמברג בין אולריך החמישי, רוזן וירטמברג-שטוטגרט ללודוויג הראשון, רוזן וירטמברג-אורבאך, ובשנת 1482 חזר אברהרד החמישי, רוזן וירטמברג ואיחד את הרוזנות. בשנת 1495 הועלה אברהרד החמישי, רוזן וירטמברג למעמד של דוכס, כחלק מתהליך רפורמות שנעשו באימפריה הרומית הקדושה, על ידי מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מדיה וקבצים בנושא רוזנות וירטמברג בוויקישיתוף
אבאזה סיאבוש פאשה הראשון

אבאזה סיאבוש פאשה הראשון (בטורקית: Abaza Siyavuş Pasha I, נולד בערך בסביבות 1611 – מת ב-25 באפריל 1656) היה איש צבא ופוליטיקאי עות'מאני ממוצא אבזי, שכיהן פעמיים לזמנים קצרים כוזיר גדול של האימפריה העות'מאנית בימי שלטונו של מהמט הרביעי, בשנת 1651 ובשנית ב-1656. מילא גם תפקידים של מושל בארזורום, בדיארבקיר, בסיליסטרה ובבוסניה. אבאזה סיאבוש פאשה היה ממוצא אבזי ובצעירותו היה שרת של מהמט (מחמד) אבאזה פאשה, הביילרביי של ארזורום (1576–1634) שהנהיג בשנת 1624 ובימי מוראט הרביעי בשנים 1626–1628 מרד נגד היניצ'רים. אחרי הוצאתו להורג של אדונו בשנת 1634 בגלל יופיו היוצא דופן נבחר לשרת בחצר הסולטן באיסטנבול. עלה בהמשך בהייררכיה הצבאית והמנהלית. בשנת 1638 התמנה לווזיר ובשנת 1640 מונה ל"קפודן פאשה", כלומר אדמירל של הצי הצבאי. בתוקף תפקיד זה נדרש בשנת 1642 להילחם בקוזקים ולכבוש מחדש את המבצר אזוב, אך נכשל. בהמשך התמנה אבאזה פאשה סיאבוש למושל (ואלי) בכמה מחוזות באימפריה, כולל ארזורום (1643), אנטוליה (1646), דיארבקיר (1647) ובודה (בטורקית בודין) (1648). משם הועבר למחוז "אזי" (Özi – לפי השם הטורקי של העיר אוצ'קוב) שעל חוף הים השחור) והקרוי גם "אלייט סיליסטרה", לפי העיר שבדרום דוברוג'ה (בימינו – בבולגריה). ב-5 במרץ 1651 אחרי מרד סוחרים וחיילים באיסטנבול, נגד מדיניות הקיצוצים הנקוטה על ידי הווזיר הגדול מלק אהמט פאשה, הוחלף הלה בתפקיד על ידי אבאזה סיאבוש פאשה (הראשון). אולם ב-27 בספטמבר 1651 בהשפעת האחראי על נכסי ההקדש והנשים הראשיות הסולטנות ולידה קסם וטורחאן חדיג'ה, פיטר אותו הסולטן מתפקידו ומינה במקומו את גרוג'ו מהמט פאשה. סיאבוש נשלח לכלא בוספורוס שנועד לנידונים למוות. כמעט הוצא להורג אלמלא התערבות הוולידה סולטאן קסם שהצילה את חייו. הופקעו עם זאת כל נכסיו ומיליוני ארנקי הכספים שהיו ברשותו כך שעצם העברתם לאוצר הסולטן שיפר בן לילה את כלכלת האימפריה. סיאבוש נשלח לגלות במלקרה, באזור הים מרמרה. בשנת 1652 התמנה סיאבוש פאשה למושל בבוסניה (1652–1653) במקום פאזלי פאשה. ב-1653 כפאשה בסיליסטרה סחט מהשליט הוולאכי מאטיי באסראב סכום גדול של כסף תמורת הסגרת טוען לכתר. ב-5 במרץ 1656 אחרי כהונה בת מספר שעות של זומזן פאשה, סיאבוש התמנה במקומו שוב לווזיר גדול. נפטר זמן קצר אחרי כן ב-25 באפריל 1656 ממחלת חום בגיל 45. בוינויאראלי מהמט פאשה ירש את תפקיד הווזיר הגדול. אבאזה פאשה הובא למנוחות בדיוואניולו באיסטנבול, במסגד אטיק עלי פאשה. Ayhan Buz:Osmanlı Sadrazamları, Neden Kitap, İstanbul,2009 , İsmail Hakkı Uzunçarşılı Osmanlı Tarihi III. Cilt, 2. Kısım, XVI. Yüzyıl Ortalarından XVII. Yüzyıl Sonuna kadar, Ankara: Türk Tarih Kurumu say. 1954 כרוניקה של מוסטפא נאימה מצוטטת ב -Mustafa A.Mehmet Cronici turcești privind Țările Române:Extrase, vol III, București 1980 ע' 105-106
פיודור קוזנצוב

פיודור איסידורוביץ' קוזנצוב (ברוסית: Фёдор Исидорович Кузнецов‏; 29 בספטמבר 1898 - 22 במרץ 1961), היה מפקד בכיר שפיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה. קוזנצוב נולד ב-29 בספטמבר 1898 בכפר בפלך מוהילב. בשנת 1916 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה, ואף נפצע כמה פעמים. במהלך שירותו בצבא האימפריה הרוסית עבר קורס קצינים מזורז. בשנת 1919 התגייס לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. לאחר מכן שירת קוזנצוב בתפקידים שונים, וביולי 1938 מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי הבלטי, עמו השתתף במלחמת החורף נגד פינלנד, ולאחר מכן מונה למפקד האקדמיה של המטה הכללי של הצבא האדום, באוגוסט 1940 מונה קוזנצוב למפקד המחוז הצבאי צפון הקווקז, ובאוגוסט 1940 מונה קוזנצוב למפקד המחוז הצבאי הבלטי. בפרוץ המתקפה הגרמנית ב-22 ביוני 1941, היה קוזנצוב מפקד המחוז הצבאי הבלטי, שהפך לחזית הצפון-מערבית. ב-10 ביולי 1941 מונה קוזנצוב למפקד הארמייה ה-21, וב-14 באוגוסט מונה למפקד הארמייה ה-51. לאחר מכן מונה לסגן מפקד החזית המרכזית, וב-15 בנובמבר 1941 מונה למפקד הארמייה ה-61. לאחר מכן מונה למפקד האקדמיה של הצבא האדום, ולאחר מכן כיהן כסגן מפקד חזית וולחוב וסגן מפקד חזית קרליה. בפברואר 1945 מונה קוזנצוב למפקד המחוז הצבאי אוראל ובשנת 1948 פרש מהצבא בעקבות מחלה. ב-22 במרץ 1961 מת קוזנצוב בביתו שבמוסקבה, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה. מדיה וקבצים בנושא פיודור קוזנצוב בוויקישיתוף פיודור קוזנצוב (ברוסית) פיודור קוזנצוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יאנה בורצ'סקה

יאנה בורצ'סקה (במקדונית: Јана Бурческа; נולדה ב-6 ביולי 1993) היא זמרת מקדונית, שייצגה את מקדוניה בתחרות האירוויזיון לשנת 2017 שהתקיימה באוקראינה. בורצ'סקה נולדה בבירת מקדוניה, סקופיה. התפרסמה לראשונה בשנת 2010, בגיל 17, כאשר השתתפה בתוכנית הריאליטי "Macedonian Idol" (המקבילה המקדונית ל"כוכב נולד" בישראל), וסיימה במקום החמישי. בשנת 2011 מונתה בורצ'סקה כשגרירה על ידי יוניסף בקמפיין לאומי למניעת אלימות בבתי ספר. בשנים 2012, 2013 ו-2015 השתתפה בתחרות השירים הלאומית השנתית "Skopjefest". בורצ'סקה נבחרה על ידי תאגיד השידור המקדוני (MRT) בבחירה פנימית לייצג את המדינה בתחרות אירוויזיון 2017, עם השיר "Dance Alone" ששובץ בחצי הגמר השני שייערך ב-11 במאי, במקום הרביעי בסדר ההשמעה (עם פרישת רוסיה השיר קודם להיות השלישי בסדר ההשמעה). באירוויזיון 2017, הודיעה שהיא בהיריון ובנוסף, קיבלה הצעת נישואים מחבר שלה, אלכסנדר. מדיה וקבצים בנושא יאנה בורצ'סקה בוויקישיתוף יאנה בורצ'סקה, ברשת החברתית פייסבוק יאנה בורצ'סקה, ברשת החברתית אינסטגרם יאנה בורצ'סקה, באתר ספוטיפיי יאנה בורצ'סקה, באתר Last.fm (באנגלית) יאנה בורצ'סקה, באתר AllMusic (באנגלית) יאנה בורצ'סקה, באתר MusicBrainz (באנגלית) יאנה בורצ'סקה, באתר דיזר יאנה בורצ'סקה, באתר Discogs (באנגלית) יאנה בורצ'סקה, באתר Genius
סידני גרינסטריט

סידני גרינסטריט (באנגלית: Sydney Greenstreet; ‏27 בדצמבר 1879 - 18 בינואר 1954) היה שחקן קולנוע בריטי שזכה להצלחה בגילום תפקידי נבלים בהוליווד בעשור השביעי לחייו. גרינסטריט נולד בעיר סנדוויץ' באנגליה, וכילד שיחק על הבמה בקומדיות. לאחר ניסיונות כושלים להפוך לחקלאי במטע לתה בסרי לנקה, היגר לארצות הברית, ושם זכה להצלחה כשחקן תיאטרון, כאשר הופעת הבכורה שלו הייתה בשנת 1902. בשנת 1941 והוא בן למעלה משישים שנה, ומשקלו למעלה מ-150 קילוגרם, הופיע את הופעת הבכורה שלו בקולנוע בסרט "הנץ ממלטה". בסרט זה, על פי סיפורו של דשיל האמט, שבויים ונכתב על ידי ג'ון יוסטון היה גרינסטריט חלק מצוות שחקנים, ביניהם המפרי בוגרט בתפקיד הבלש סאם ספייד, מרי אסטור בתפקיד בריג'יד או'שונסי הרצחנית, ופיטר לורה. תפקידו כ"איש השמן" גוטמן, היה הופעת בכורה, שהובילה אחריה לצילומם של סרטים נוספים מסוג זה, לרוב באולפני האחים וורנר, וביניהם שמונה סרטים בהם הופיע לצידו של פיטר לורה כצמד נבלים קלאסי, כאשר לעיתים קרובות היה "האיש הטוב" המתעמת עמם, השחקן המפרי בוגרט. הופעתו בסרטים אלו הפכה אותו לאחת הדמויות המוכרות בקולנוע גם כיום, על אף התקופה הקצרה בה נוצרו, ועל אף שהחל בקריירה הקולנועית בגיל מאוחר. גרינסטריט שיחק אף בסרט קזבלנקה, בתפקיד סיניור פרארי, בעל מסעדה בשם "התוכי הכחול", המנסה לקנות מגיבור הסרט ריק את מאורת הג'ין שלו. בסוף שנות הארבעים נאלץ גרינסטריט לפרוש ממשחק בקולנוע, עקב מחלת הסוכרת בה לקה. בשנת 1954 מת כתוצאה ממחלה זו, ונטמן בקליפורניה. מדיה וקבצים בנושא סידני גרינסטריט בוויקישיתוף סידני גרינסטריט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סידני גרינסטריט, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי סידני גרינסטריט, באתר AllMovie (באנגלית) סידני גרינסטריט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סידני גרינסטריט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סידני גרינסטריט, באתר MusicBrainz (באנגלית) סידני גרינסטריט, באתר Discogs (באנגלית) סידני גרינסטריט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פיל בראיינט

דיואי פיליפ "פיל" בראיינט (באנגלית: Dewey Phillip "Phil" Bryant; נולד ב-‏9 בדצמבר 1954) הוא פוליטיקאי אמריקאי וחבר המפלגה הרפובליקנית, מושל מיסיסיפי בשנים 2012–2020. קודם לכך הוא כיהן כסגן מושל מיסיסיפי וכמבקר מדינת מיסיסיפי. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012 הוא תמך במועמד הרפובליקני מיט רומני, ובבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 תמך במועמדותו של טד קרוז למועמד המפלגה הרפובליקני לנשיאות ארצות הברית. בראיינט נולד ב-10 בינואר 1954 בעיר מורהד שבמיסיסיפי. הוא גדל עם אביו, שהיה מכונאי שתעסק בעיקר עם מוצרי דיזל ועם שתי אחיו. משפחתו של בראיינט עבדה בבירת מיסיסיפי, ג'קסון. אביו העסיק את בראיינט כמנהל מכירות במוסך שבו עבד. הוא למד תחילה בקולג', וקיבל את התואר שלו מאוניברסיטת דרום מיסיסיפי. הוא גם קיבל תואר ממכללת מיסיספי בנושא ההיסטוריה הפוליטית של מיסיסיפי ובמכללה הוא הורשה להיות חוקר תביעות ביטוח. בראיינט נבחר לבית המחוקקים של מיסיסיפי וכיהן כיו"ר ועדת הביטוח של בית הנבחרים. בשנת 1996 מינה אותו מושל מיסיסיפי דאז קירק פורדיס להיות מבקר המדינה של מיסיספי. בראיינט נבחר מחדש לתפקיד זה ב-1999 ובשנת 2008. בשנת 2008 הוא לא התמודד מחדש לתפקיד ונבחר להיות סגן מושל מיסיסיפי. בראיינט התמודד בבחירות 2007 לתפקיד סגן מושל מיסיספי וניצח את מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'יימי פרנקס. בראיינט זכה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל מיסיסיפי. בבחירות 2011 למושלות מיסיספי הוא ניצח את המועמד הדמוקרטי ג'וני דופרי עם 60.98% מהקולות. הוא הרפובליקני הראשון מאז תקופת השיקום שמצליח להיבחר אחרי מושל רפובליקני שלפניו כיהן מושל דמוקרטי. ב-10 בינואר 2012 הוא הושבע להיות מושל מיסיסיפי ה-64. עם תחילת כהונתו, הוא פעל להעברת חוק האוסר על הפלה מלאכותית, וגם הביע תמיכה ב"להפסיק את ההפלות במיסיסיפי". בראיינט נבחר לכהונה שנייה בבחירות למושלות מיסיסיפי בשנת 2015. כמושל מיסיסיפי, הוא סירב לתמוך בהצעת החוק הקוראת להסיר את צלב אנדראס הקדוש מדגל מיסיסיפי. כמחאה על הצעת החוק, הוא הכריז על אפריל כ"חודש שימור מורשת הקונפדרציית המדינות של אמריקה" . בדצמבר 2016 ביקר בראיינט בישראל, בין היתר, בקיבוץ נחל עוז, ואמר כי "הולכת להיות מערכת יחסים חמה וקרובה יותר עם ישראל, אין בכלל שאלה. אני הייתי מעורב בקמפיין ושוחחתי עם הנשיא הנבחר טראמפ גם בכמה הזדמנויות מאז הבחירות. התמיכה שלו בישראל היא חד משמעית, יש לו אהדה וחיבה אמיתית למדינה שלכם". בראיינט נשוי, ואב לשני ילדים. הוא ומשפחתו משתייכים לכנסייה המתודיסטית. מיסיסיפי (מדינה) מדיה וקבצים בנושא פיל בראיינט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיל בראיינט (באנגלית) פיל בראיינט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ביוגרפיה של פיל בראיינט, באתרו הרשמי של פיל בראיינט (באנגלית) Mississippi Gov. Phil Bryant: ‘My Goal Is to End Abortion in Mississippi’, באתר rewire.news Mississippi Governor Declares April 'Confederate Heritage Month,' No Slavery Mention, באתר jacksonfreepress אמיר תיבון‏, מושל מיסיסיפי בביקור בישראל: "התמיכה של טראמפ היא חד משמעית" - וואלה חדשות, באתר וואלה, 3 בדצמבר 2016
עונת 1961/1962 בלה ליגה

עונת 1961/1962 הייתה העונה ה-31 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-2 בספטמבר 1961 והסתיימה ב-1 באפריל 1962. הליגה כללה 16 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-16 יעברו בסוף העונה לליגת משנה במקום שתי קבוצות מליגת משנה שזכו בה במקום ראשון ב-2 הבתים שלה. קבוצות שזכו במקום 13-14 השתתפו במשחקי המבחן מול קבוצות שזכו במקום השני בבתים של ליגת משנה. מליגת המשנה עלו טנריפה וראסינג סנטנדר. ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם השמינית בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. בנוסף לכך, היא זכתה בגביע חנרליסימו. ריאל סוסיאדד וטנריפה ירדו לליגת משנה בסוף העונה. ראסינג סנטאנדר ואספניול הפסידו משחקי המבחן וירדו לליגת משנה. "פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק לחואן סמינריו (פרו פרו) מריאל סרגוסה. בהתאם לנתונים הרשמיים של ה-LFP הוא כבש 25 שערים ב-30 משחקים. "פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק לחוסה אראקיסטיין מריאל מדריד שספג 19 שערים ב-25 משחקים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
טאטו (להקה ישראלית)

טאטו, היא להקת רוק אלטרנטיבית ישראלית שפעלה בשנות ה-80. הבסיס ללהקה החל להתגבש במהלך לימודיהם של חבריה, אלונה דניאל, ערן צור ויובל מסנר בבית הספר למוזיקה רימון. הלהקה הוקמה בשנת 1986 וכללה את אלונה דניאל (שירה), ערן צור (בס), יובל מסנר (צ'לו), אורי בלק (תופים), אורי מילס (קלידים) ומיכה מיכאלי (גיטרה). תחילת דרכה של הלהקה הייתה בפסטיבל עכו ב-1986, והמשכה בהופעות בבית ליסין, בפינגווין, ברוקסן ובקולנוע אלנבי בתל אביב, ובתיאטרון פרגוד בירושלים. את הלהקה אפיינו בעיקר שירתה של אלונה דניאל, הבס של ערן צור והצ'לו של יובל מסנר. לקראת סוף דרכם המשותפת של חברי הלהקה החל ערן צור (שנחשב עד אז לנגן בלבד) לבצע משיריו בהופעות ("תמונה אימפרסיוניסטית", ו"כרמלה גרוס ואגנר"), ולאחר פירוק הלהקה ב-1989 הוציא אותם יחד עם אורי בלק תחת הרכב חדש – כרמלה גרוס ואגנר. חברי הלהקה המשיכו ליצור – לבד, בהרכבים שונים או בליווי זמרים אחרים. אלונה דניאל המשיכה לקריירת סולו והוציאה שני אלבומים ("מסיבה במרתף הארמון" ו"זאבים"), אורי מילס הצטרף ללהקת "טיפקס"; ויובל מסנר, לאחר שריצה ב־1989 חצי שנת מאסר בגין אונס קטינה, ניגן בלהקת "בלאגן". בשנת 2003 חזרו אלונה דניאל, ערן צור ויובל מסנר לעבוד יחד תחת השם רביעיית מסנר. בשנת 2009 התאחדו חברי הלהקה למופע חד־פעמי משירי האלבום; את הנגנים אורי בלק, אורי מילס ומיכה מיכאלי החליפו אורן לוטנברג בגיטרה, רן יורגנסון בתופים, ועידן גבריאל – שגם יזם את המופע – בקלידים. ב-3 בספטמבר 2018 התאחדו חברי הלהקה למופע במועדון הבארבי בתל אביב. את המתופף המקורי של הלהקה, אורי בלק, החליף שי ברוך. הלהקה התבססה בעיקר על הופעות והוציאה רק אלבום אחד במשך שלוש שנות הפעילות שלה: "חתוך תוכן" שיצא בשנת 1988. השירים המוכרים ביותר מאלבום זה הם: "בדידותי", "חתוך תוכן", "מחבואים" ו"גורם לי". האלבום הוקלט במהלך הופעה חיה במועדון הפינגווין בתל אביב. מבין גרסאות הכיסוי שבוצעו לשירים של הלהקה: ערפד – המכשפות, ביחד עם אלונה דניאל. מחבואים – כוכבי "אקזיט" טאטו, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) ביקורת על חתוך תוכן, באתר השרת העיוור (עותק שמור) יורם בר, טאטו, פרגוד, כל העיר, 4 במרץ 1988 יורם בר, יריקה בעין, טאטו, פרגוד, 12.12, כל העיר, 16 בדצמבר 1988 איתי שטרן, ביקורת נגד מופע איחוד של "טאטו" בשל הרשעתו של יובל מסנר באונס קטינה, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2018 ynet, המוזיקאי יובל מסנר הלך לעולמו בגיל 56, באתר ynet, 16 באוקטובר 2021 אור ברנע, "טאטו" חוזרת לבמה, באתר ynet, 7 באוקטובר 2009 תימורה לסינגר, פרפרי טאטו, באתר ynet, 22 באוקטובר 2009 נדב מנוחין‏, משחקים במחבואים: אי אפשר לנתק את האיחוד של טאטו מהמהומה סביבו, באתר וואלה, 4 בספטמבר 2018 איתמר זהר, 30 שנה ל"חתוך תוכן" של "טאטו": היום לא היה סיכוי לאלבום כזה, באתר הארץ, 14 בפברואר 2019
אולם הספורט נחלת יהודה

אולם הספורט נחלת יהודה ע"ש ספי ריבלין הוא אולם ספורט שהוקם בשכונת נחלת יהודה בראשון לציון. האולם משמש כאולם הביתי של הפועל ראשון לציון בכדוריד. האולם נפתח בשנת 2016. האולם תוכנן על ידי האדריכל יוסי נחמני ממשרד האדריכלים מילוסלבסקי, כחלק מהקומפלקס "מרכז הספורט 360" הכולל, אולם ספורט, בריכת שחייה מחוממת חצי אולימפית, חדר כושר, אמפיפארק קטן עם 800 מקומות, חדרי חוגים וקפיטריה, בשטח כולל של כ-6500 מ״ר. הקומפלקס נבנה בעלות של כ-48 מיליון ש"ח ונפתח ב-2016. האולם מכיל 600 מקומות ישיבה ביציע אחד, והוא כולל תשתית לשידור משחקים בטלוויזיה. האולם יכול לשמש גם לכדוריד וגם לכדורסל. ב-2016 הפועל ראשון לציון עברה לשחק באולם, המשחק הראשון באולם החדש היה נגד מ.כ חולון ונגמר בהפסד של הפועל ראשון 22:23. בינואר 2018 הכריזה עיריית ראשון לציון כי מרכז הספורט ייקרא ע"ש הבדרן המנוח ספי ריבלין שנולד וחי במושב נחלת יהודה שהפך לשכונה בראשון לציון. מרכז ספורט חדשני ייפתח בקרוב, באתר עיריית ראשון לציון, 06 במרץ 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.