laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרמן קוסמאנק פון בורגנוישטטן

הרמן קוסמאנק פון בורגנוישטטן (בגרמנית: Hermann Kusmanek von Burgneustädten;‏ 16 בספטמבר 1860 – 7 באוגוסט 1934) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה, אשר התפרסם כמושל פשמישל בזמן המצור על פשמישל. קוסמאנק נולד ב-16 בספטמבר 1860 בעיר סיביו שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. העיר נמצאת כיום בתחומי רומניה המודרנית. קוסמאנק למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית, ובשנת 1879 התגייס לצבא כלויטננט. בין 1882-1884 הוא למד בבית הספר הצבאי בווינה, ולאחר מכן החל למלא תפקידי מטה. בנובמבר 1884 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ובמאי 1888 הועלה לדרגת האופטמן. באותה שנה הוא שובץ במטכ"ל של הקורפוס ה-3 בגראץ, ומאוחר יותר מונה למפקד פלוגה. בשנת 1894 הועלה לדרגת מיור, ולאחר קריירה קצרה במחלקה להיסטוריה צבאית של משרד המלחמה, הועבר לפקד על רגימנט החי"ר ה-63. בשנת 1895 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, בתחילת 1903 קודם לדרגת אוברסט, וב-1 בנובמבר 1906 לדרגת גנרל-מיור. באוקטובר 1908 הוא קיבל פיקוד על בריגדת החי"ר ה-65 ברבא, וב-1 בנובמבר 1910 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט, ובינואר 1911 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-28 בליובליאנה. ב-3 באוקטובר 1913 קיבל תואר אצולה מאת פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. ערך מורחב – מלחמת העולם הראשונה בתחילת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוא הפך למושל של מבצר פשמישל (כיום בפולין). ב-4 בספטמבר נפתח המצור על פשמישל בידי כוחות צבא האימפריה הרוסית. הכוחות שעמדו לרשתו של קוסמאנק היו בעלי ציוד גרוע, ומערכת ההגנה של המבצר הייתה מיושנת. עם זאת בינתיים פתח גנרל סבטוזר בורוייביץ' במתקפה לעבר פשמישל ביחד עם מתקפה של פאול פון הינדנבורג לעבר ורשה. וב- 21 באוקטובר נאלצו הרוסים להסיר את המצור על פשמישל. ב-1 בנובמבר קודם קוסמאנק לדרגת גנרל חיל הרגלים. עם זאת, ב-5 בנובמבר פתחו הרוסים במצור חדש. חייליו של קוסמאנק היו מותשים ורעבים, והוא התחנן בפני הקיסר לקבל את הצעת הכניעה המכובדת של הרוסים. בסוף פברואר 1915 הודיע הרמטכ"ל קונרד פון הצנדורף לקוסמאנק כי לא ייערכו התקפות נוספות לצורך שחרור פשמישל, והורה לו לנהוג כפי ראות עיניו. ב-19 במרץ הוא ביצע התקפה נואשת בניסיון לשבור את המצור, שעלתה לו במחיר רב. הוא הורה לאנשיו להשמיד את מערכות ההגנה, כלי הנשק, אמצעי הלחימה וכל דבר אחר שהיה עשוי לסייע לרוסים, ורק לאחר מכן, ב-22 במרץ נכנע. 117.000 חיילים אוסטרו-הונגרים נכנעו בתוכם 9 גנרלים, 39 קצינים בכירים ו-2,500 קצינים נוספים. קוסמאנק שהה בשבי כמעט שלוש שנים, ושוחרר רק ב-1918 עקב חוזה ברסט-ליטובסק. לאחר שחרורו התקבל בכבוד בידי קרל הראשון, קיסר אוסטריה, והועלה לדרגת גנרל-אוברסט. לאחר המלחמה פרש קוסמאנק מהצבא. הוא מת בווינה ב-7 באוגוסט 1934 והוא בן 73. מדיה וקבצים בנושא הרמן קוסמאנק פון בורגנוישטטן בוויקישיתוף הרמן קוסמאנק פון בורגנוישטטן באתר המוקדש לקצינים אוסטריים (באנגלית) הרמן קוסמאנק פון בורגנוישטטן באתר weltkriege (בגרמנית)
אריק תורסטוודט

אריק תורסטוודט (בנורווגית: Erik Thorstvedt, נולד ב-28 באוקטובר 1962 בסטוונגר שבנורווגיה) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת השוער, והיה מזוהה בעיקר עם קבוצת טוטנהאם הוטספר האנגלית. לתורסטוודט 97 הופעות במדי נבחרת נורווגיה, עמה השתתף במונדיאל 1994. תורסטוודט החל את קריירת הבוגרים במועדון הכדורגל ויקינג מליגת העל הנורווגית בשנת 1980, ובמהרה עבר למועדון הנורווגי אייק-טונסברג, שם שיחק שתי עונות וערך 38 הופעות, וחזר לוויקינג, שם ערך 44 הופעות בשתי עונות, והציג יכולת טובה מאוד. בפגרת החורף של עונת 1985/86 בבונדסליגה, עבר תורסטוודט לבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה, וירש מיד את אפודת השוער הראשון מאולריך זודה, שירד לספסל. תורסטוודט ערך תשע הופעות בחצי עונה זו. את העונה גלדבאך סיימה במקום הרביעי בבונדסליגה. את עונת 1986/87 החל תורסטוודט בגלדבאך, אך לאחר שלושה משחקים עבר לגטבורג מליגת העל השוודית. תורסטוודט שיחק עונה אחת בגטבורג, בה ערך 22 הופעות. בדצמבר 1988 חתם תורסטוודט בטוטנהאם הוטספר, והיה לנורווגי הראשון ששיחק בפרמייר ליג. תורסטוודט שיחק במועדון אחד במשך תקופה ארוכה לראשונה בקריירה, וצבר בסך הכל 218 הופעות במשך שבע עונות רצופות, בהן הפך ליקיר האוהדים של טוטנהאם. כבר בשנת 1989 נבחר תורסטוודט על ידי האוהדים ככדורגלן השנה של טוטנהאם, ובשנת 1990 נבחר ככדורגלן השנה בנורווגיה. תורסטוודט זכה עם טוטנהאם בגביע ה-FA בשנת 1991, לאחר ניצחון בגמר 2-1 על נוטינגהאם פורסט בהארכה. תורסטוודט המשיך לעמוד בשערה של טוטנהאם עד לשנת 1996, אז נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בגין פציעה בגב. תורסטוודט ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת נורווגיה בשנת 1982, והחל קריירה ארוכה במדים הלאומיים שארכה 14 שנים. בשנת 1994 הגיע תורסטוודט עם נורווגיה למונדיאל 1994, והציג בטורניר זה יכולת מצוינת, כאשר ספג שער אחד בלבד בשלושת המשחקים של נורווגיה בשלב הבתים. עם זאת, הנבחרת הנורווגית הודחה כבר בשלב זה, על אף שצברה ארבע נקודות, בגין מאזן פנימי נחות מול שלוש הנבחרות האחרות בבית שגם הן צברו ארבע נקודות. בשנת 1996 ערך תורסטוודט את הופעתו ה-97 והאחרונה במדים הלאומיים, והוא מדורג במקום הרביעי בדירוג שיאני ההופעות של נבחרת נורווגיה בכל הזמנים. לאחר פרישתו עבד תורסטוודט כמאמן שוערים בנבחרת נורווגיה וכמנהל ספורטיבי במועדון הכדורגל ויקינג. תורסטוודט עובד כפרשן וכמנחה בתוכניות ספורט בטלוויזיה הנורווגית, וידוע בגישתו ההומוריסטית לפרשנות הספורט. בשנת 2005 אימן למשך תקופה קצרה את המועדון הנורווגי טופטה, שהוקם במסגרת תוכנית מציאות נורווגית. בגין זאת, זכה תורסטוודט בתואר איש השנה בטלוויזיה הנורווגית. בתו של אריק תורסטוודט, שרלוט תורסטוודט, היא דוגמנית ידועה בנורווגיה ומנחה בערוץ MTV הנורווגי. בנו הוא הכדורגלן כריסטיאן תורסטוודט. עם טוטנהאם הוטספר: גביע ה-FA: 1991 תארים אישיים: כדורגלן השנה בנורווגיה: 1990 מדיה וקבצים בנושא אריק תורסטוודט בוויקישיתוף אריק תורסטוודט, באתר Transfermarkt אריק תורסטוודט, באתר Soccerway אריק תורסטוודט, באתר BDFutbol אריק תורסטוודט, באתר WorldFootball.net אריק תורסטוודט, באתר National Football Teams אריק תורסטוודט, באתר FootballDatabase.eu
דקלה אהרן-שפרן

דקלה אהרן-שפרן (נולדה ב-2 ביולי 1980) היא עיתונאית ישראלית המשמשת כתבת הכנסת של תאגיד השידור הישראלי "כאן". הגישה מוסף חברתי בחדשות הערב עם גאולה אבן-סער. בעבר שימשה כתבת הבריאות ברשת ב' של קול ישראל וראש הדסק החברתי וכתבת הבריאות של "כאן". דקלה אהרן שפרן גדלה ברמת גן ולמדה בתיכון הרא"ה בעיר. היא בוגרת האוניברסיטה העברית במדעי הרפואה ומוסמכת אותה אוניברסיטה בהיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו. כמו כן, היא בוגרת לימודי עיתונות בבית הספר "כותרת". במהלך לימודיה לתואר השני, זכתה אהרן-שפרן במלגות הצטיינות של המכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית ובפרס שטרן לתלמידים מצטיינים. על עבודת המחקר שלה לתואר השני קיבלה אהרן-שפרן את פרס המחקר בתחום מורשת יהודי ספרד והמזרח מטעם מכון בן-צבי ומשרד החינוך. בשנת 2011 החלה את עבודתה ברשות השידור ככתבת בירושלים. לאחר מכן עברה לסקר את תחום הדתות ואת תחום הבריאות ולהגיש יומנים ותוכניות. באמצע 2017 מונתה לראשות תחום השוויון החברתי בתאגיד השידור בערוץ כאן 11, ושימשה בתפקיד כחצי שנה עד שמונתה לתפקיד כתבת הבריאות. באמצע 2023 מונתה לתפקיד כתבת הכנסת. בשנת 2016 חשפה אהרן-שפרן את דבר ההפרדה בין יולדות יהודיות וערביות בבתי חולים ברחבי ישראל, חשיפה שעוררה דיון תקשורתי נרחב ושיח ציבורי סביב התופעה, בין השאר בשל תמיכה פומבית של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' בהפרדה. היא עקבה מקרוב אחר הרפורמה בבריאות הנפש ואחר הגירעונות התקציביים של קופות החולים. כן פרסמה מחקר על הירידה בשיעור השימוש בתרופות בקרב חולים הצורכים קנאביס רפואי, ונתונים אודות מיעוט מצנתרי מוח בישראל. בשנת 2014 זכתה אהרן-שפרן בפרס מנכ"ל רשות השידור על שם אילן רועה. חברי הוועדה נימקו את מתן הפרס כך: ”דקלה אהרון היא עיתונאית מוכשרת, יצירתית, שדרית מיומנת, ומסקרת בהצלחה רבה את שני התחומים שהיא מופקדת עליהם”. אהרן-שפרן נשואה לאיש התקשורת קוה שפרן. הם הורים לשלוש בנות. מדיה וקבצים בנושא דקלה אהרן-שפרן בוויקישיתוף דקלה אהרן-שפרן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דקלה אהרן - כתבת קול ישראל לענייני בריאות ודתות, בערוץ היוטיוב של רשות השידור, 4 באפריל 2014 רבקי גולדפינגר, עניין אישי עם דקלה אהרן שפרן, באתר ערוץ 7, 14 בדצמבר 2017 מבט - שערוריית הפרדת היולדות שנחשפה ברשת ב' מגיעה לכנסת, 13 באפריל 2016 עידו אפרתי ויהונתן ליס, סערת סמוטריץ': הפרדה בין יולדות יהודיות וערביות - נוהג ארוך שנים, באתר הארץ, 6 באפריל 2016 אשה שלקתה באירוע מוחי עברה צינתור רק לאחר 7 שעות, באתר רשת ב', 2 במרץ 2016 מבט - פרס מנכ"ל רשות השידור על שם אילן רועה ז"ל, 2 באפריל 2014 אלכסנדר כץ, העורכת הילה מרינוב והכתבת דקלה אהרון זכו בפרס מנכ"ל רשות השידור, באתר אייס, 12 בינואר 2014
רולאנד סנדברג

רולאנד סנדברג (בשוודית: Roland Sandberg, נולד ב-16 בדצמבר 1946 בקרלסקרונה שבשוודיה) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת החלוץ בעיקר באוטבידברג, במדיה זכה בתארים מקומיים רבים והוכתר פעמיים כמלך השערים של ליגת העל השוודית, ובקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה. לסנדברג 37 הופעות ו-15 שערים במדי נבחרת שוודיה, עמה השתתף במונדיאל 1974. סנדברג החל בשנת 1965 את קריירת הבוגרים בקלמאר מליגת העל השוודית, ובשנת 1969 חתם באוטבידברג, שם היה חלק מתור הזהב של המועדון, כאשר זכה פעמיים בגביע השוודי בעונות 1969/70 ו-1970/71, ופעמיים באליפות שוודיה בשנים 1971/72 ו-1972/73. בעונת 1970/71 הוכתר סנדברג כמלך השערים של ליגת העל השוודית כאשר הבקיע 17 שערי ליגה, ושמר על תואר זה גם בעונת 1971/72, אז הבקיע 16 שערים, כמו חברו לקבוצה ראלף אדסטרום. בקיץ 1973 חתם סנדברג בקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה, תחת המאמן אריך ריבק, והפך במהרה לחלק מטריו התקפי שכלל גם את קלאוס טופמולר ויוזף פירונג, ואחד משלושה כדורגלנים שוודים בקבוצה, יחד עם רוני הלסטרום ובנו מגנוסון. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1973/74, הבקיע סנדברג 19 שערי ליגה, וקייזרסלאוטרן סיימה חמישית. בעונת 1974/75, הבקיע סנדברג 21 שערים, אך קייזרסלאוטרן סיימה רק במקום ה-13. בעונת 1975/76 הבקיע סנדברג 17 שערים, וקייזרסלאוטרן סיימה שביעית. בעונתו הרביעית והאחרונה של סנדברג בקייזרסלאוטרן, 1976/77, הבקיע סנדברג ארבעה שערים בלבד, וקייזרסלאוטרן סיימה במקום ה-13. בתום עונה זו עזב סנדברג את קייזרסלאוטרן לאחר שהבקיע 61 שערים ב-118 הופעות. בשנת 1979, לאחר שנה של הפסקה מכדורגל, חזר סנדברג למועדון נעוריו קלמאר, שם הבקיע 12 שערים ב-43 הופעות, לפני שערך הופעה אחת במועדון האקן בשנת 1981. בשנה זו פרש ממשחק פעיל. סנדברג ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת שוודיה בשנת 1969. בשנת 1974 השתתף סנדברג עם נבחרת שוודיה במונדיאל 1974, והבקיע שער בניצחון 3-0 על נבחרת אורוגוואי. שוודיה צלחה את שלב הבתים הראשון, והודחה בתום שלב הבתים השני, בו סנדברג הבקיע שער בהפסד 4-2 לנבחרת גרמניה המערבית. בשנת 1976 ערך סנדברג את הופעתו ה-37 והאחרונה במדים הלאומיים. לזכותו של סנדברג 15 שערים במדי נבחרת שוודיה. עם אוטבידברג: אליפות ליגת העל השוודית (2): 1971/72, 1972/73 הגביע השוודי (2): 1969/70, 1970/71 תארים אישיים: מלך השערים של ליגת העל השוודית (2): 1970/71, 1971/72 מדיה וקבצים בנושא רולאנד סנדברג בוויקישיתוף רולאנד סנדברג, באתר Transfermarkt רולאנד סנדברג, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) רולאנד סנדברג, באתר WorldFootball.net רולאנד סנדברג, באתר National Football Teams רולאנד סנדברג, באתר FootballDatabase.eu
עונת 1969/1970 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1969/1970 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-13 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-6 בנובמבר 1969 ותחרות הסתיימה ב-9 באפריל 1970. בתחרות השתתפו 25 קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. ברבע הגמר הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מכל בית הקבוצות שזכו במקום הראשון והשני עלו לחצי הגמר, בו נערכו שני מפגשים. מנצחי חצי הגמר נפגשו במשחק הגמר שנערך ב-9 באפריל בסרייבו. התחרות הסתיימה בניצחון של איניס וארזה, בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר. הפועל תל אביב העפילה ישירות לסיבוב השני של המוקדמות והיא הפסידה לאסוול ליון-וילרבאן 69:70 ו-69:61. בעקבות כך היא לא עלתה לשלב הבתים. פירוט התוצאות תיאור מפורט של משחקי הגמר
ריברס

האם התכוונתם ל... אוסטין ריברס – כדורסלן אמריקאי ג'ואן ריברס – קומיקאית אמריקאית דוק ריברס – כדורסלן ומאמן אמריקאי
ספאא אל-האשם

ספאא עבד א-רחמן אל-האשם (בערבית: صفاء عبد الرحمن الهاشم; בתעתיק מדויק: צפאא עבד אלרחמן אלהאשם; נולדה ב-5 בספטמבר 1964) היא פוליטיקאית כוויתית, חברת הפרלמנט בכווית. ספאא אל-האשם נולדה ב-5 בספטמבר 1964 בכווית. היא בעלת תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת כווית, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת פנסילבניה, ותעודה לתארים מתקדמים מבית הספר לעסקים של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 2011 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה האמריקאית לטכנולוגיה. לפני התמודדותה לפרלמנט עבדה אל-האשם במשרד להשכלה גבוהה בכווית ובחברות פרטיות שונות. בשנת 2012 התמודדה לראשונה, ונבחרה, בבחירות לפרלמנט. מדיה וקבצים בנושא ספאא אל-האשם בוויקישיתוף ספאא אל-האשם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא כווית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף חיים קופשיץ

הרב יוסף חיים הכהן קופשיץ (כ"ד בכסלו תרצ"ה, 1 בדצמבר 1934 – ל' בשבט ה'תשפ"ג, 21 בפברואר 2023) היה מראשי ישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה בירושלים וחבר הוועדה הרוחנית של יתד נאמן. נולד בירושלים, לרב צבי (הירש) קופשיץ שהיה מראשי בית היתומים דיסקין ולחיה רוחמה בתו של הרב שמואל הלל שינקר נכדת הרב יוסף חיים זוננפלד. בצעירותו למד בתלמוד תורה עץ חיים ולאחר מכן בישיבת תפארת צבי ובישיבת חברון בירושלים והיה מקורב לראש הישיבה הרב יחזקאל סרנא. לאחר נישואיו לטובה ברלינסקי התגורר בשכונת גאולה בירושלים, לאחר הקמתה מחדש של ישיבת פורת יוסף החל ללמד בה לצד הרב שלום כהן והרב משה צדקה. בהמשך עבר להתגורר בשכונת נווה צבי בירושלים ונחשב לאחד מרבני השכונה. בשנת תשמ"ה, בעת הקמת העיתון יתד נאמן, מונה לכהן כחבר הוועדה הרוחנית של העיתון לצד הרבנים נתן זוכובסקי, ברוך שמואל דויטש ועוד. הרב קופשיץ נחשב מקורב למנהיגי הציבור הליטאי הרב שך, הרב אלישיב והרב שטיינמן, והיה מעורב במהלכים פוליטיים וציבוריים רבים במגזר החרדי. בסוף שנת ה'תשע"ג הקימו תלמידיו סמינר לבנות ספרדיות בירושלים בשם "בנות אלישיב" על שמו של הרב אלישיב והוא כיהן בראש הוועדה הרוחנית של הסמינר. בשנת ה'תשע"ו מונה אף לנשיא סמינר "בנות תמר" על שמה של הרבנית תמר שטיינמן, אשתו של הרב אהרן לייב שטיינמן. בין תלמידיו המפורסמים היה הרב אלעזר אבוחצירא שהביע הערכה רבה אליו והיה נוסע אליו להציג בפניו קושיות תורניות. נפטר בל' בשבט ה'תשפ"ג ונקבר בהר הזיתים. הרב קופשיץ היה נשוי לטובה ואב לתשעה, והתגורר בשכונת נווה צבי בירושלים. אחיו הרב אברהם קופשיץ היה רבה של שכונת נווה צבי בירושלים. אחיו הרב ישראל אהרן קופשיץ ר"מ בישיבת תורה אור ורב בשכונת סנהדריה בירושלים. אחותו לאה הייתה רעייתו של הרב ניסים קרליץ. אחיו הרב משה פנחס קופשיץ היה רב "חניכי הישיבות" בשכונת רוממה ומראשי ישיבת קול יעקב. אחיו הרב נתן קופשיץ רב הקריה החרדית בבית שמש ודיין בבד"צ העדה החרדית בירושלים. ושם אשה גדולה – בית קופשיץ (עמ' 21–33), תשס"ד מנדי קליין, השבוע בירושלים, הגר"ח קנייבסקי בירך את הורי תלמידות סמינר בנות תמר, ‏9 במרץ 2016 ישראל אוחיון-אתר קול חי, הנסתר במנהרה מבאר שבע ופועל הישועות מנהריה, ‏25 באפריל 2016 אבל כבד: הגאון רבי יוסף חיים קופשיץ זצ"ל ראש ישיבת 'פורת יוסף'
אסיל אל-עודי

אסיל אל-עודי (בערבית: أسيل العوضي, בתעתיק מדויק: אסיל אלעוצ'י; נולדה ביוני 1969) היא פרופסור אמריטה לפילוסופיה ופוליטיקאית כוויתית, חברה לשעבר בפרלמנט בכווית. אל-עודי נולדה ביוני 1969. ב-1993 קיבלה תואר ראשון בפילוסופיה ומדע המדינה מאוניברסיטת כווית ותואר שני בפילוסופיה פוליטית מאוניברסיטת טקסס באוסטין שם גם עשתה את עבודת הדוקטורט שלה בנושא זה. עם חזרתה לכווית התמנתה לפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת כווית. ב-1990 במהלך הפלישה העיראקית לכווית התנדבה אל עודי בוועדת התקשורת בשגרירות כווית בבחריין. היא הייתה אחת הראשונות שנכנסה לכווית לאחר שחרורה במסגרת צוות הסהר האדום של כווית ב-1991. היא הייתה חלק ממערך מתנדבים של הוועד הארצי לאסירים ונעדרים, במסגרת זו היא תרמה לתיעוד ועדכון תיקי האסירים והנעדרים שיימסרו לצלב האדום והאו"ם. בשנים 1991–1993 התנדבה באגודה הכוויתית להגנה על קורבנות המלחמה. אל-עודי התמודדה בבחירות הכלליות בכווית ב-2008 כחלק מבלוק "הברית הלאומית הדמוקרטית". היא זכתה במספר הקולות הגבוה ביותר שקיבלה אישה כווייתית מאז שנשים הורשו לעמוד בפני האספה הלאומית בשנת 2005, אם כי לא זכתה במספיק קולות כדי לקבל מושב. בבחירות 2009 היא נכנסה להיסטוריה כאחת מארבע הנשים שזכו בפעם הראשונה בחברות באספה הלאומית של כווית, כשזכתה במקום השני בדירוג. היא נבחרה כנציגה למחוז השלישי בכווית. מעסומה אל-מובארכ נוריה א-סובייח רולא דשתי מדיה וקבצים בנושא אסיל אל-עודי בוויקישיתוף Carnegie Mellon University in Qatar | Distinguished Lecture Series hosts Kuwaiti Parliamentarian Aseel Al-Awadi, Ph.D., web.archive.org, ‏2014-02-25 U.s. Programs Propel Kuwaiti Women to Green Chairs of Parliament First women elected to Kuwait parliament, the Guardian, ‏2009-05-17 (באנגלית)
מכינה קדם צבאית חמדת

מכינה קדם צבאית חמדת יהודה היא מכינה קדם צבאית תורנית לבנים ביישוב חמדת בצפון בקעת הירדן. המכינה, בראשות הרב ינון מדר, הוקמה בשנת 1997 ועוסקת בהכשרת תלמידיה לחיים ולשירות צבאי משמעותי. למכינה קרוב ל-1000 בוגרים אשר השתלבו במגוון רחב של תחומים במגזרים הציבוריים והפרטיים דרך שירותם הצבאי בכל יחידות צה"ל. בית המדרש במכינה נקרא 'חמדת יהודה' על שמו של הרב יהודא ליאון אשכנזי (מניטו), שלאור תורתו מתחנכים התלמידים. סיפורה של המכינה שזור בסיפורו של היישוב. בתחילה, נקרא היישוב 'נח"ל יבוק', על שם הנחל הנשפך בעברו המזרחי של הירדן, שנה לאחר מכן הוסב שמו ל'חמדת', על שם אחד מגיבוריו של הסופר ש"י עגנון. המקום הוחזק במשך השנים על ידי גרעיני נוער שונים של המחנות העולים, תנועת הצופים והשומר הצעיר. בשנת 1987 החלו הכנות לקליטת מתיישבים, אך בתוך זמן קצר, עקב התנאים הקשים, שב היישוב לתצורתו המקורית, היאחזות נח"ל. בשנת 1997, הוקמה במקום המכינה בעזרת ארגון הציונות הדתית אמנה והיא תרמה רבות להתפתחותו של היישוב 'חמדת'. תוכנית הלימודים במכינה תורנית וייחודית ופותחה על ידי ראש המכינה, הרב ינון מדר. תכליתה של תוכנית הלימודים במכינה היא הענקת כלים, שמטרתם בניית אישיות ודרכי חיים יציבים שיסייעו לעמוד במסע המשמעותי שבפתחו עומדים התלמידים, הן בשירותם הצבאי והן בהמשך חייהם. המכינה מעמידה במרכז את השותפות בין התלמידים למקום - התלמידים לוקחים חלק פעיל ומשמעותי בשגרת החיים במכינה, החל מתורנויות המטבח, ארגון תוכנית הסיורים וסדרות החוץ, דרך תפקידי אחריות שונים הניתנים במהלך השנה. אנשי הצוות, בראשותו של הרב ינון מדר, ראש המכינה, והרב נדב לוי, מנהל המכינה, הם בעלי תפיסות עולם תורניות מגוונות. הר"מים במכינה מגיעים ממגוון בתי מדרש בישראל. למעלה מ-1,000 תלמידים, בוגרי המכינה, נמצאים היום בלב החברה הישראלית, חלקם בתפקידי מפתח בשורות הצבא ובמגזר הציבורי חברתי, וחלקם בחייהם הפרטיים עם משפחתם וסביבתם הקרובה. תוכנית הבוגרים במכינה מיועדת לבוגרי שירות צבאי המעוניינים לשוב ולהיות חלק מבית המדרש בחמדת לקראת המשך דרכם באזרחות. אתר האינטרנט הרשמי של מכינה קדם צבאית חמדת
אגם ברינץ

אגם ברינץ (בגרמנית: Brienzersee) הוא אגם השוכן באזור הרמה הברנית, בין הערים אינטרלאקן במערב וברינץ במזרח, בקנטון ברן שבשווייץ. האגם קרוי על שם העיר ברינץ השוכנת על חופו המזרחי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. שטח האגם הוא 29.8 קמ"ר והוא האגם ה-11 בגודלו בשווייץ והשלישי בגודלו בקנטון ברן אחרי אגם תון ואגם ביל. אורך האגם כ-14 ק"מ בכיוון מזרח-מערב ורוחבו כמעט שלושה ק"מ. היקפו של אגם ברינץ הוא כמעט 35 ק"מ. עומקו המרבי הוא 260 מטר. אגן ההיקוות שלו הוא בשטח של כ-1,100 קמ"ר. רצפת האגם מחולקת לשני אגנים נפרדים: באחת יש שכבת משקע של כ-300 מטר ובשנייה של כ-550 מטר. שטורם ומאטר סיווגו את המשקע על קרקעית האגם לארבעה אזורים שונים: אזור של משקע דלתה של חול וטין באזורים של כניסת ויציאת הארה. אזור של בוץ בשכבות לאורך השוליים הצפוניים והדרומיים של האגם. אזור של בוץ הומוגני באזור קטן בדרום האגם בשפך מפל. אזור של שכבות בוץ וחול במרכז האגם. העיר הגדולה ביותר על גדות האגם היא ברינץ. באזור האגם ממוקמות גם העיירות רינגגנברג, נידרד, אוברריד, בוניגן ואיזלטוולד. ספינות נוסעים פועלות באגם לפחות משנת 1839. כיום פועלות באגם חמש ספינות המנוהלות על ידי חברת הרכבת המקומית בקו המחבר את תחנת הרכבת אינטרלוקן אוסט(אנ'), הנמצאת 1.3 קילומטר במורד הארה מהקצה הדרום מערבי של האגם, אל ברינץ בצפון מזרח האגם. בקו מספר תחנות לאורך האגם. לאורך הגדה הצפונית של האגם יש כביש מקומי ומסילת ברזל, ולאורך גדתו הדרומית יש כביש מהיר שרובו עובר במנהרות. אגם ברינץ מציע רק כמה מקומות רחצה פראיים בגלל המדרונות התלולים, אך נחשב לאגם הנקי ביותר בשווייץ. ישנן ארבעה מרחצאות חוף הפזורות סביב האגם: הבריכה החיצונית של נידריד, לידו בוניגן, לידו איזלטוולד ולידו ברינץ. אגם תון מדיה וקבצים בנושא אגם ברינץ בוויקישיתוף הערך במילון ההיסטורי של שווייץ בגרמנית, בצרפתית ובאיטלקית אגם ברינץ, באתר MySwitzerland Depositional Sedimentary Environments: With Reference to Terrigenous Clastics, Springer Science & Business Media, 6 Dec 2012, pages 251-252 Stefano C. Fabbri et al., Subaqueous geomorphology and delta dynamics of Lake Brienz (Switzerland): implications for the sediment budget in the alpine realm, Swiss Journal of Geosciences volume 114, Article number: 22 (2021) Brienzersee, SCHWEIZERSEE ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שווייץ ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קתרין סורלנד

קתרין סורלנד (בנורווגית: Kathrine Sørland; נולדה ב-25 במרץ 1980) היא דוגמנית ומגישת טלוויזיה נורווגית. סורלנד נולדה בסטוונגר, נורווגיה. בשנת 2001 נבחרה למיס נורווגיה. בשנת 2002 השתתפה בתחרות מיס עולם שנערכה בלונדון והייתה אחת הפייבורטיות של הקהל לזכייה, נבחרה לסגנית השלישית. בתחרות מיס תבל 2004 היא נבחרה לייצג את מדינתה בפעם השנייה ועלתה לשלב 15 המועמדות הסופיות. היא הנחתה מספר תוכניות טלוויזיה בטלוויזיה הנורווגית ובין היתר בשנת 2006 הנחתה את העונה הראשונה של התוכנית "הטופ מודל הבאה של נורווגיה", "כוכבים שרים"- תוכנית מציאות למפורסמים בנורווגיה המתחרים בשירה ואקסטרים מייקאובר. כשחקנית היא הופיעה בשלושה סרטים וביניהם בסרט "יוהאן: הילד המשוטט" לצד קריס קריסטופרסון ובמיני סדרה לטלוויזיה. [1] סכסוך נורבגיה-סין: פרס נובל פגע במיס עולם?, באתר ynet, 2 בנובמבר 2010 קתרין סורלנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מלון לונגשי הבין-לאומי

מלון לונגשׂי הבין-לאומי (בסינית: 空中华西村) הוא גורד שחקים אשר ממוקם בג'יאנג-יין שבעיר וושי שבמחוז ג'יאנגסו שבסין. בניית המגדל, אשר משמש כמלון וכולל בתוכו גם דירות מגורים, החלה בשנת 2008 והסתיימה בשנת 2011. המגדל מתנשא לגובה של 328 מטרים (1,076 רגל) וכולל 74 קומות. גורד השחקים כולל כדור זכוכית בחלקו העליון. פתיחת המגדל התרחשה ב-12 באוקטובר 2011. המגדל משתרע על שטח של 220,000 מטרים רבועים וכולל כ-35 מעליות. המגדל הוא ה-23 בגובהו בסין וה-52 בגובהו בעולם. מדיה וקבצים בנושא מלון לונגשי הבין-לאומי בוויקישיתוף Longxi International Hotel - The Skyscraper Center, www.skyscrapercenter.com ערך זה הוא קצרמר בנושא גורדי שחקים ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הארמייה המיוחדת (האימפריה הרוסית)

הארמייה המיוחדת (ברוסית: Особая армия) של צבא האימפריה הרוסית הייתה ארמייה רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה. הארמייה המיוחדת הוקמה בשנת 1916 במהלך מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה הראשון מונה וסילי גורקו. הארמייה קיבלה את השם "המיוחדת", מתוך רצון לא לתת לה את השם "הארמייה ה-13", כיוון שעל פי אמונה רוסית רווחת מספר זה מביא מזל רע. אכן פעלה בצבא הרוסי ארמייה בשם הארמייה ה-13, אולם היא הייתה קצרת ימים ופורקה מהר מאוד. הארמייה נכללה עם הקמתה במסגרת החזית המערבית, ובספטמבר של אותה שנה הועברה אל החזית הדרום מערבית עד נובמבר של אותה שנה עת הוחזרה אל החזית המערבית, וביולי 1917 הוחזרה שוב אל החזית הדרום מערבית ולחמה במתקפת קרנסקי. היא פורקה עם פיזורו של צבא האימפריה הרוסית בתחילת שנת 1918. גנרל חיל הפרשים וסילי גורקו (14 באוגוסט 1916 - 10 בנובמבר 1916) גנרל חיל הרגלים פיוטר בלוייב (10 בנובמבר 1916 - 17 בפברואר 1917) גנרל חיל הפרשים וסילי גורקו (17 בפברואר 1917 - 31 במרץ 1917) גנרל חיל הרגלים פיוטר בלוייב (31 במרץ 1917 - 9 ביולי 1917) גנרל חיל הפרשים איוואן אירדיילי (9 ביולי 1917 - 29 באוגוסט 1917) מיור גנרל וסילי שאריקב (29 באוגוסט 1917 - 14 בספטמבר 1917) גנרל חיל הרגלים סטפן סטלינטסקי (14 בספטמבר 1917 - 20 בנובמבר 1917) קולונל אלכסנדר יגורוב (20 בנובמבר 1917) לוטננט גנרל תאודור ררדרג (21 בנובמבר 1917 - 13 בדצמבר 1917) לוטננט גנרל אלכס קוזאקביץ' (13 בדצמבר 1917 - 19 בדצמבר 1917) קולונל ולדימיר יגורוב (19 בדצמבר 1917 - עד הפירוק) החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
צביון וולטר

צביון וולטר (שם מדעי: Philantomba walteri), הוא מין של אנטילופה בתת-משפחת הצביונים החי במרכז ומערב אפריקה. צביון זה ביחד עם המינים צביון כחול וצביון מקסוול היו משויכים בעבר לסוג צביון, אולם לבסוף סווגו בסוג נפרד (צביון גמדי) בהתחשב בשוני הגנטי והחיצוני שלהם. הצביון תואר לראשונה רק בשנת 2010 על סמך דגימות שנמצאו בשוקי הבשר. הוא זהה כמעט לגמרי לצביון מקסוול אך יש לו כרס לבנה בוהקת ופרווה בצבע חום בהיר אחיד, אורכו עד 40 ס"מ ומשקלו 4–6 ק"ג. אין כמעט שום מידע זמין על מין זה, והתפוצה שלו כנראה היא באזור טוגו, בנין וניגריה - חופף עם שני המינים במזרח ובמערב.כמו שאר הצביונים הוא צמחוני. מדיה וקבצים בנושא צביון וולטר בוויקישיתוף צביון וולטר, באתר NCBI (באנגלית) צביון וולטר, באתר GBIF (באנגלית) צביון וולטר באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Eins, Zwei, Polizei

Eins, Zwei, Polizei (מגרמנית: אחת, שתיים, משטרה) הוא סינגל משנת 1994 שהוקלט על ידי מוזיקאי הדאנס האיטלקי Mo-Do. שיר זה הוא סינגל מהופעת הבכורה של הזמר עם האלבום "Was Ist Das?" משנת 1995 והוא זכה להצלחה רבה במדינות רבות באירופה, כולל גרמניה, אוסטריה, צרפת, שווייץ, הולנד, שוודיה ואיטליה, בה זכה להצלחה הרבה ביותר. בשנות ה-90 השיר הזה זכה להצלחה רבה בקרב בני הנוער. בישראל הושמע השיר בפרק 7 בסדרה צומת מילר. מידע על היצירה "Eins, Zwei, Polizei" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Eins, Zwei, Polizei" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Eins, Zwei, Polizei" באתר Discogs סרטון השיר "Eins, Zwei, Polizei" באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.