laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קפיטליזם מאוחר

קפיטליזם מאוחר (באנגלית: Late capitalism או Late-stage capitalism) הוא מונח, שנטבע על ידי הכלכלן הגרמני ורנר זומבארט בתחילת המאה העשרים. משנת 2016 הפך לביטוי נפוץ המתאר מצבים אבסורדיים, משברים, עוולות וחוסר שוויון בחברה קפיטליסטית. השימוש בביטוי גבר משנת 1975, עם פרסום הספר "קפיטליזם מאוחר" של הכלכלן ארנסט מנדל. בספרו מתאר מנדל שינויים משמעותיים שהתרחשו בשיטה הקפיטליסטית לאחר מלחמת העולם השנייה, וטוען כי ישנם גבולות להתפתחות הקפיטליזם. המונח "קפיטליזם מאוחר" נטבע על ידי הכלכלן הגרמני ורנר זומבארט בספרו "הקפיטליזם המודרני" משנת 1902 ובספריו שראו אור לאחר מכן. זומבארט מחלק את הקפיטליזם לשלבים היסטוריים שונים, והביטוי "קפיטליזם מאוחר" בכתביו מתאר למעשה את הקפיטליזם הבורגני מתחילת המאה ה-20 ואילך. כלכלנים סוציאליסטים באירופה הרבו להשתמש במונח זה בשנות השלושים ובשנות הארבעים כדי לתאר את מה שנראה על פי השקפתם ככישלון הקפיטליזם. לאחר מלחמת העולם השנייה האמינו כלכלנים רבים, בהם ג'וזף שומפטר ופול סמואלסון, כי סופו של הקפיטליזם קרב, בגלל הצטברותם של משברים כלכליים שנראו כבלתי ניתנים לפתרון. רודולף הילפרדינג השתמש בכתביו בביטוי דומה, "השלב האחרון של הקפיטליזם". השימוש במונח נמשך בשנות השישים ובשנות השבעים בדיונים בנושאי כלכלה. לעיתים הקפיטליזם המאוחר כונה "נאו-קפיטליזם". המונח תיאר את מצב הקפיטליזם שלאחר מלחמת העולם השנייה בפרסומיהם של כלכלנים מאסכולת פרנקפורט, בהם תאודור אדורנו. גם ז'אק דרידה, יורגן הברמאס והרברט מרקוזה עשו בו שימוש. עמנואל ולרשטיין היה ממבקריו הבולטים של הקפיטליזם המאוחר, וסבר כי יש להחליפו בשיטה אחרת. דעות דומות הושמעו על ידי פרדריק ג'יימסון, רודולף הילפרדינג ואלכסנדר קוז'ב. בכתביהם מתואר הקפיטליזם המאוחר כמערכת כלכלית המשלבת התקדמות טכנולוגית, ריכוז ההון הפיננסי, פוסט-פורדיזם ופער כלכלי הולך וגדל בין עשירים לעניים. משנת 2016 הפך "קפיטליזם מאוחר" לביטוי נפוץ. מאמר מ-2017 בכתב העת The Atlantic נושא את הכותרת "מדוע הביטוי 'קפיטליזם מאוחר' נמצא פתאום בכל מקום". דמות מתוך ספר של תומאס פינצ'ון אומרת: "קפיטליזם מאוחר הוא תרמית פירמידה בקנה מידה עולמי... זה גורם לפראיירים להאמין שהכל יימשך כך לנצח." השימוש הרווח במונח זה הוא שימוש ביקורתי המצביע על פגמים בשיטה הקפיטליסטית הפוגעים באיכות החיים, תוך הבעת דעה שמצב זה לא יוכל להימשך לעד, בטענה שהוא יוצר בעיות שהולכות וגדלות ונראות בלתי ניתנות לפתרון. ערן פישר, קפיטליזם בעידן של התקשורת הדיגיטלית: הכלכלה החדשה ושיח הטכנולוגיה, תל אביב, רסלינג, 2011. מריאנה מצוקאטו, כלכלת משימה, הקיבוץ המאוחד, 2023. קפיטליזם מאוחר, באתר אנציקלופדיה של הרעיונות What Is Late Stage Capitalism and Why Is It Trending Today?, באתר "The Balance", ‏28 במאי 2019 (באנגלית) What Does "Late Capitalism" Really Mean?, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:33), 3 באוגוסט 2017 (באנגלית) Why the Phrase 'Late Capitalism' Is Suddenly Everywhere, באתר כתב העת The Atlantic, ‏1 במאי 2017 (באנגלית)
ג'ו קולדוול

ג'ו לואיס קולדוול (באנגלית: Joe Louis Caldwell; נולד ב-1 בנובמבר 1941) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-NBA וה-ABA בין השנים 1964–1974. השתתף פעמיים במשחק האולסטאר של ה-NBA ופעמיים במשחק האולסטאר של ה-ABA, וממוצעיו הכוללים בשתי הליגות הם 16.1 נקודות, 5.3 ריבאונדים, 3.4 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק. נודע בכינוי "Jumpin' Joe" ("ג'ו המקפץ") בשל יכולות הניתור שלו. סבו של מרווין באגלי, אשר נבחר במקום השני של דראפט ה-NBA‏ 2018 ומשחק בסקרמנטו קינגס. קולדוול נולד וגדל בטקסס סיטי אשר על יד יוסטון, טקסס. בגיל 6 היה עד לאסון טקסס סיטי, בו נספו כ-580 אנשים, אך משפחתו לא נפגעה. בשנת 1956 עבר עם אחותו להתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה. בין השנים 1960–1964 למד קולדוול באוניברסיטת המדינה של אריזונה ("אריזונה סטייט"), וב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה קלע 18.3 נקודות ואסף 11.2 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונת 1962/1963 הוביל את הקבוצה לרבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight) בפעם השנייה בלבד בתולדותיה, לאחר שגברה בשמינית הגמר על UCLA, בה שיחקו וולט הזארד וגייל גודריץ'. בקיץ 1964 השתתף קולדוול בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת טוקיו כשחקן נבחרת ארצות הברית, אשר ניצחה בכל תשעת משחקיה בהפרש ממוצע של כ-30 נקודות וזכתה במדליית הזהב. לאורך הטורניר היה קולדוול הקלעי הרביעי של נבחרתו, עם ממוצע של 9.0 נקודות למשחק. במשחק הגמר מול נבחרת ברית המועצות קלע 14 נקודות, בניצחון ארצות הברית בתוצאה 73–59. בדראפט ה-NBA‏ 1964 נלקח קולדוול על ידי דטרויט פיסטונס בבחירה השנייה, אחרי חברו לנבחרת ארצות הברית ג'ים בארנס אשר נבחר ראשון. לאחר כעונה וחצי בדטרויט, בהן קלע 10.7 נקודות בממוצע למשחק, נשלח בטרייד לסנט לואיס הוקס בתמורה לג'ון בארנהיל. בעונת 1968/1969, בה עבר המועדון לאטלנטה ושינה את שמו ל"אטלנטה הוקס", השתתף קולדוול לראשונה במשחק האולסטאר של ה-NBA, לצד חברו לקבוצה לו הדסון. בעונה העוקבת קלע שיא קריירה ב-NBA של 21.1 נקודות בממוצע למשחק, והשתתף בשנית במשחק האולסטאר לצידם של הדסון וביל ברידג'ס. ב-4 מתוך 5 עונותיו עם ההוקס העפילה הקבוצה לגמר האזור המערבי, אך בכל המקרים הפסידה והודחה. בשנת 1970, לאחר 6 עונות ב-NBA, עבר קולדוול לשחק בקבוצת קרוליינה קוגרס מליגת ה-ABA. ב-5 בפברואר 1951 קלע שיא קריירה של 56 נקודות במשחק מול קנטקי קולונלס. ב-5 עונותיו עם הקוגרס (אשר הפכו בשנת 1974 ל"ספיריטס אוף סנט לואיס") רשם ממוצעים של 17.5 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק, ונבחר פעמיים למשחק האולסטאר של ה-ABA. בעונות 1973 ו-1975 העפילה הקבוצה לגמר האזור המזרחי, ובשתי הפעמים הודחה מול הקולונלס. קולדוול הוא השחקן המוביל בתולדות קבוצת קרוליינה/סנט לואיס בסך נקודות (5,492), אסיסטים (1,390) וחטיפות (385) בקריירה. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של קולדוול, באתר basketball-reference.com ג'אמפינג ג'ו, באתר victoryjournal.com 'הכירו את מרווין באגלי', באתר bleacherreport.com,‏ 31 באוגוסט 2015 סטטיסטיקות המכללות של קולדוול, באתר sports-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין אריזונה סטייט ל-UCLA, באתר sports-reference.com נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת טוקיו 1964, באתר USA Basketball סטטיסטיקות המשחק בין ארצות הברית לברית המועצות, באתר basketball-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1964, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין הקוגרס לקולונלס, באתר basketball-reference.com המובילים הסטטיסטיים של ספיריטס אוף סנט לואיס, באתר basketball-reference.com
וו

האם התכוונתם ל... ו – האות השישית באלפבית העברי וו (חפץ) – חפץ המשמש לתלייה וו (קנטון) (Vaud) – קנטון בשווייץ וו (איטליה) – יישוב בצפון איטליה וו (מגזין) – מגזין שפעל בצרפת בראשית ואמצע המאה ה-20 Ŭ – אות באספרנטו, ששמה נהגה ווֹ (wo) אישים אוולין וו (1903–1966) – היה סופר בריטי וו יין (1909–1991) – הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע סינית וו יי (ילידת 1938) – פוליטיקאית סינית, לשעבר אחת מארבעת סגני ראש ממשלת סין מישל וו (ילידת 1985) – פוליטיקאית אמריקאית וו פאיפו (1874–1939) – היה דמות מרכזית במאבקים בין מצביאים ששלטו בסין וו צ'אנג אן (~1500–1582) – היה סופר ומשורר סיני מתקופת שושלת מינג וו צ'ינג ליאנג (יליד 1927) – מיליארדר סינגפורי ק.סי.וו (1903–1984) – היה פוליטיקאי טאיוואני קונסטנס וו (ילידת 1982) – שחקנית טלוויזיה וקולנוע אמריקאית
יחסי המלדיביים–שווייץ

יחסי המלדיביים–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת המלדיביים לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין רפובליקת המלדיביים לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת המלדיביים לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים טובים וידידותיים אך אינם קרובים במיוחד. המלדיביים מהווים בעיקר יעד תיירותי עבור שווייץ ושווייצרים רבים מגיעים לשם בחופשות. החל משנת 1887 ועד העצמאות בשנת 1965, המלדיביים היו פרוטקטורט בירטי. שווייץ הכירה בעצמאותה של המדינה ב-1965 באופן מידי. היחסים הדיפלומטיים שבין שתי המדינות כוננו לראשונה בשנת 1981 והשגרירות השווייצרית בסרי לנקה הואמנה על המלדיביים. השגריר המלדיבי לשווייץ ממוקם בז'נבה והוא מתפקד ראשית כשגריר לארגונים בינלאומיים ורק אחר כך כשגריר לשווייץ (ובכך הדרג הוא קונסולרי בלבד). השגרירות המלדיבית לארגונים בינלאומיים אמונה על שווייץ מאז שנת 2010. משלחת שווייצרית השקיפה על הבחירות לנשיאות שנערכו במלדיביים ב-2013 על מנת למנוע שחיתות. היחסים הכלכליים שבין שתי המדינות נשלטים על ידי התיירים הנכנסים למלדיביים משווייץ ושווי הביקורים שלהם במלדיביים מוערך מדי שנה כ-50 מיליון פרנק שווייצרי. הסחר הבילטרלי שבין חברות פרטיות הוא צנוע ונע באזור 10 מיליון פרנקים שווייצריים מדי שנה. בשנת 2014 התגוררו במלדיביים ארבעים ותשעה אזרחים שווייצרים, על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה. נוכחות שווייצרית תמיד יש במלדיביים עקב העובדה שהיא מדינת תיירות. המלדיביים אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. המלדיביים מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר ז'נבה. שווייץ אינה מיוצגת במלדיביים, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ האמינה את שגרירותה שבקולומבו, בירת סרי לנקה, על המלדיביים. Bilateral relations Switzerland–Maldives, אתר משרד החוץ של שווייץ
יובל דיין (תסריטאי)

יובל שמעון דיין (נולד ב-4 באפריל 1968) הוא יועץ אסטרטגי ותסריטאי ישראלי. בשנות ה-90 חזר בתשובה והפך לאחד ממנהיגי תנועת התשובה בחסידות ברסלב, עד 2016, אז יצא בשאלה. נולד ביישוב דקלה ליעקב (אח של תיקי דיין) וליעל דיין, משפחה חילונית. כשהיה בן 12 עברה המשפחה לרמת גן. למד בתיכון בליך והיה חבר בתנועת הנוער "הצופים העבריים". למד קולנוע בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ועבד כתסריטאי בערוץ הילדים ובערוץ 2. במהלך לימודיו חלק דירת שותפים עם נועה ירון, והם היו זוג. הם החלו יחד תהליך של חזרה בתשובה במהלכו נפרדו, אך לבסוף התחתנו והתקרבו יחד לחסידות ברסלב. הם התגוררו 16 שנים ברמת בית שמש ונולדו להם שבעה ילדים. בשנת 2007 יצא לאור הספר "מקימי" מאת נועה ירון דיין, שיובל היה שותף לתהליך כתיבתו. ב-2013 יצר (לצד נועה ירון דיין, תמר מרום ורם נהרי) את סדרת הטלוויזיה "מקימי" ששודרה ב-HOT3. הסדרה היא עיבוד לספר המבוסס על סיפור התקרבותם המשותפת אל הדת ותהליך חזרתם בתשובה. גיבורת הסדרה היא עלמה, מנחת טלוויזיה ושדרנית רדיו, שמואסת בהצלחתה ובחיים החילוניים, ומוצאת משמעות בחסידות ברסלב. בשנת 2000 הקים את מרכז התהוות בתל אביב שם עסק בהעברת שיעורי תורה וקבלה ובמתן הרצאות ובין השאר החזיר בתשובה את לינור אברג'יל ואיה קרמרמן. במקביל שימש כמנטור וכיועץ אסטרטגי בין השאר לחברות אורקל, טמפו משקאות ו-WeWork. ב-2014 השתתף לצד אשתו בסדרה "6 אימהות". בשנת 2016 החל תהליך של יציאה בשאלה, וב-2018 הוא ואשתו נועה התגרשו. ב-2019 החל שידור הסדרה "יס מן" בהנחיית חנוך דאום, שבה השתתפו יובל ונועה ירון דיין. ביולי 2021 התחתן בשנית עם בת זוגו, סיוון. כיום הוא מעביר סדנאות כתיבה, ושותף בחברה העוסקת במסחר אינטרנטי ושיווק דיגיטלי. יובל דיין, ברשת החברתית פייסבוק יובל דיין, סרטונים בערוץ היוטיוב יובל דיין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יובל דיין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי שיעורים של הרב יובל דיין באתר "שורשים" גילי איזיקוביץ, יובל דיין ונועה ירון, פעם ברנז'אים והיום עושים יהדות רוקנרול, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2013 אורי מלמד, "רבותיי, אפשר להיות יהודי מאמין בתל אביב", באתר ynet, 27 במרץ 2017 גבי בר-חיים, חורבן הבית, באתר "ידיעות אחרונות", 24 באוקטובר 2019 ערוץ אורות - הקיצונים - אורי מלמד בשיחה עם יובל דיין, סרטון באתר יוטיוב גבי בר-חיים, "הריאליטי פירק אותי. הייתי בדיכאון שאי־אפשר לתאר. פתאום לא ראיתי תקווה. היה שם חושך", באתר "ידיעות אחרונות", 19 בפברואר 2021 שירה מאקין, לעיר הכי מגניבה בארץ יש סוד, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2016 התהוות, ברשת החברתית פייסבוק ארי ליבסקר, מיומנו של שכיר חרב אינטרנטי, באתר כלכליסט, 18 בינואר 2019 אחרי שטלטל את עולם החזרה בתשובה; יובל דיין התחתן, באתר "סרוגים", 29 ביולי 2021
יחסי שווייץ–תימן

יחסי שווייץ–תימן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין הרפובליקה התימנית. בין הרפובליקה התימנית לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים שבין הרפובליקה התימנית לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים המתבססים בעיקר על סיוע הומניטרי לתימן אשר מצויה במלחמת אזרחים. עד איחוד תימן בשנת 1990, שווייץ הכירה גם בצפון תימן (בשנת 1948) וגם בדרום תימן (בשנת 1967) וכוננה יחסים דיפלומטיים רשמיים עם הצפון ב-1972 ועם הדרום ב-1973. לאחר האיחוד, ראתה שווייץ ברפובליקה התימנית כיורשת של שתי המדינות ולפיכך כל ההסכמים שנחתמו נשארו על כנם אם היו עוד רלוונטיים. מאז 1990 נחתמו בין שתי המדינות הסכמים בילטרליים שונים בנושאים: תחבורה אווירית, שיתוף פעולה טכנולוגי והסכמי חוב. שווייץ תומכת בתהליך השלום שמקדם ארגון האומות המאוחדות בתימן. בסוף שנת 2018 התגוררו בתימן שמונה אזרחים שווייצרים, על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה. תימן אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. תימן מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה. שווייץ אינה מיוצגת בתימן בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בתימן בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בצנעא, בירת המדינה. שווייץ האמינה את שגרירותה שבמסקט, בירת עומאן הסמוכה, על תימן. Bilateral relations Switzerland–Yemen, אתר משרד החוץ של שווייץ CONSULATE GENERAL OF YEMEN IN GENEVA, SWITZERLAND CONSULATE OF SWITZERLAND IN SANA'A, YEMEN
סוזי אסמן

סוזאן "סוזי" אסמן (באנגלית: Susan "Susie" Essman; נולדה ב-31 במאי 1955) היא סטנדאפיסטית, שחקנית ומדבבת יהודייה-אמריקאית. ידועה במיוחד בגילום דמותה של "סוזי גרין" בסדרה "תרגיע". אסמן נולדה ברובע הברונקס בעיר ניו יורק למשפחה יהודית וגדלה במאונט ורנון במדינת ניו יורק. אביה לאונרד היה רופא ואמה זורה פרופסור לשפה הרוסית במכללת שרה לורנס. אסמן נולדה כבת השלישית מתוך ארבעה אחים. בוגרת אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרצ'ס (SUNY Purchase College). אסמן נישאה בשנת 2008 בגיל 53 לסוכן נדל"ן בשם ג'ון הארדר. אסמן הופיעה במועדוני סטנד-אפ במשך כ-30 שנה ובמסגרת זאת הכירה את לארי דייוויד. בשנת 1989 השתתפה כאורחת בתוכניתו של ג'וני קארסון. חלק גדול מההומר שלה נוגע למוצאה היהודי. בשנת 1992 קיבלה תוכנית של חצי שעה בקומדי סנטרל. אסמן ערכה את הופעת הבכורה שלה כסטנדאפיסטית בבריטניה במסגרת פסטיבל הקומדיה ניוברי בשנת 2007. היא החלה בקריירת המשחק שלה בשני תפקידים קטנים:האחד בסרט "קרוקודיל דנדי 2" והשני בסרט "פאנצ'ליין". שני הסרטים יצאו בשנת 1988. תפקידה הידוע ביותר כשחקנית הוא של סוזי גרין בסדרה תרגיע, רעייתו הוולגרית של ג'ף גרין סוכנו של לארי דייוויד, המגולם על ידי ג'ף גרלין. היא נוטה לגדף את בעלה ולהתייחס למשקלו העודף. אסמן דיבבה בקומדיית הבובות "שיחות מלוכלכות". היא השתתפה מדי פעם בתוכנית האירוח הקומית-סאטירית "הדיילי שואו". היא דיבבה את הדמות מטינס החתולה בסרט "בולט" בשנת 2008, ובספין אוף של הסרט שיצא שנה אחרי. בשנת 2009 הוציאה את ספרה What Would Susie Say?: Bullsh*t Wisdom About Love, Life and Comedy. פרסמה ספר בשם "מה סוזי הייתה אומרת: בולשיט על חכמה, אהבה וקומדיה" (What Would Susie Say: Bullshit Wisdom About Love, Life and Comedy) ב-2009 בהוצאת סיימון ושוסטר. מדיה וקבצים בנושא סוזי אסמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוזי אסמן (באנגלית) סוזי אסמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סוזי אסמן, באתר AllMovie (באנגלית) סוזי אסמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סוזי אסמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) שרי מלומד, ניו יורק, סוזי סורפרייז: ראיון עם סוזי אסמן, באתר nrg‏, 5 בפברואר 2010 אנדרו לפין, אל תרגיעי, באתר זמן ישראל, 13 בנובמבר 2021 טרידאד דראקשני, Susie Essman, of 'Curb Your Enthusiasm,' is actually charming, באתר The Philadelphia Inquirer‏, 11 במאי 2013 Celebs Who Found Love After 40, באתר itsrosy
יחסי סינגפור–שווייץ

יחסי סינגפור–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת סינגפור לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין רפובליקת סינגפור לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת סינגפור לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים ידידותיים שמלאים בשיתופי פעולה בתחומים כלכליים, חינוכיים ופיננסיים. בין שתי המדינות דמיון רב מבחינת שיטה כלכלית. שווייץ וסינגפור כוננו לראשונה את יחסיהן הדיפלומטיים בשנת 1967. יחסי המסחר שבין שווייץ לאזור סינגפור החלו בין השנים 1835–1839. הצהרת ידידות בין שתי המדינות נחתמה במאי 2014 על מנת לחזק את הקשרים הקיימים. ההצהרה כללה שיפור של השיח הפוליטי השותף והיא מעודדת שיתוף פעולה קרוב הרבה יותר בתחומים: כלכלה, פיננסים, מחקר והשקעות בין שתי המדינות שנחשבות למדינות הקפיטליסטיות ביותר בעולם על פי מדד החירות. שווייץ וסינגפור התחייבו ליצור דיאלוג משותף בנושאים פיננסיים באפריל 2015. מאז 2015 מתקיימת בין שתי המדינות תוכנית חינוכית משותפת של חילופי תלמידים. סינגפור היא שותפת הסחר החשובה ביותר של שווייץ באזור דרום-מזרח אסיה. לאחר חתימת הסכם הסחר החופשי בין המדינה לבין איגוד הסחר החופשי האירופי בשנת 2003 (שהיה ההסכם הראשון של הארגון עם מדינה אסייתית), גדלו היקפי שיתופי הפעולה הכלכליים בין שתי המדינות והסחר צמח בהתאמה. המרכז העסקי השווייצרי והוועדה הקבועה השווייצרית–אסייתית מספקות תמיכה לארבע מאות חברות שונות שפועלות בסינגפור. המרכז העסקי השווייצרי פועל גם באינדונזיה, וייטנאם ומלזיה הסמוכות והעניות יותר. מספר רב של חברות מחזיקות משרדים אזוריים בסינגפור ושתי המדינות מקדמות גם את התיירות האחת אצל השנייה. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו בסינגפור שלושת אלפים מאתיים וחמישים אזרחים שווייצרים. שווייץ מיוצגת בסינגפור בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בעיר המדינה. סינגפור אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. סינגפור מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה. Bilateral relations Switzerland–Singapore, אתר משרד החוץ של שווייץ EMBASSY OF SWITZERLAND IN SINGAPORE, SINGAPORE CONSULATE OF SINGAPORE IN GENEVA, SWITZERLAND
קונרד ון האוטן

קונרד יוהאנס ון האוטן (בהולנדית: Coenraad Johannes van Houten;‏ 15 במרץ 1801 באמסטרדם - 1887 בווספ) ממציא הולנדי, אשר פיתח שיטה להפוך פולי קקאו לאבקה. ון האוטן, כימאי בהכשרתו, תושב העיר וספ שבמחוז צפון הולנד, ידע כי במרכז פול הקקאו ישנו כ-54% בממוצע של חמאת קקאו[דרושה הבהרה], שומן טבעי, המקשה על עיבודו של הפול לכלל מוצר שניתן לייצור המוני. המכונה שהמציא בשנת 1828 הייתה מכבש הידראולי שהצליח להפחית את תכולת השומן בפול הקקאו כמעט בחצי. מכונות מודרניות ששיכללו את שיטתו של ואן הוטן מגיעות עד ל-11% חמאת קקאו. התוצר הסופי היה מעין עיסה הניתנת לייבוש וטחינה לאבקה. ון האוטן הוסיף לאבקה מלחים כאשלגן או סודה לשתייה, על מנת לאפשר לאבקה להתערבב טוב יותר עם מים. לתוצר הסופי, "שוקולד הולנדי", טעם עדין וצבע כהה. יצירת אבקה זו לא רק שהפכה את הכנת משקאות השוקולד לקלה יותר, אלא גם איפשרה את עירובו של המשקה בסוכר וחמאת קקאו על מנת ליצור מוצרים מוצקים. השוקולד הפך ממשקה נדיר לעשירים, למצרך יום יומי להמונים. עשר שנים לאחר שנרשם הפטנט של ון האוטן, פקע תקפו, והוא הפך לנחלת הכלל. בשנת 1848 כבר הציגה פירמה אנגלית בשם ג'.ס. פריי, ביריד בברמינגהאם את השוקולד המוצק בצורה הדומה לזו המוכרת לנו כיום, כתוצאה ישירה מהמצאתו של ון האוטן. החברה הנושאת את שמו של ון האוטן עדיין פעילה ומייצרת קקאו משובח בהולנד. רבים מייחסים את המצאת המכבש לבנו של ואן האוטן, קספרוס, אך מחקרים שנערכו לאחרונה מאששים את העובדה כי אכן היה זה קונרד ולא קספרוס שהמציא את המכונה. מדיה וקבצים בנושא קונרד ון האוטן בוויקישיתוף אתר חברת "קקאו ון האוטן", בהולנדית
מפרצון בולבאבריה

מפרצון בולבאבריה (באנגלית: Bolbabria Cove; בבולגרית: : залив Болбабрия) הוא מפרצון בחוף המערבי של האי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. רוחב פתחו של המפרצון 2 קילומטרים והוא חודר לפנים האי 1.85 קילומטרים. פתחו של המפרץ נמצא מצפון לנקודת דיסיליצה ודרומית לקצה המערבי של גבעת בומונט. קרחון זבלסורד נשפך אל המפרצון. הקרחון מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978. המפרצון נקרא על שם היישוב התראקי הקדום בולבאבריה שהיה במערב בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) מפרצון בולבאבריה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מפרצון בולבאבריה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור המפרצון, וסימון מיקום האתרים סביבו באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
נקודת דיסיליצה

נקודת דיסיליצה (באנגלית: Disilitsa Point; בבולגרית: нос Дисилица) היא לשון יבשה סלעית בקצה הדרומי של הכניסה למפרצון בולבאבריה, ובקצה הצפוני של הכניסה למפרצון ואפה בחוף המערבי של האי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. לשון היבשה ממוקמת 1.65 קילומטרים צפונית - צפונית-מזרחית לנקודת פולז'אן, ו-5.9 קילומטרים דרומית-מערבית לנקודת בברש. הקרחון מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978. הנקודה נקראת על שם פסגת דיסיליצה בהר פירין שבבולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) נקודת דיסיליצה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הנקודה, וסימון מיקום האתרים סביבו באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
גיתית פישר

גיתית פישר (נולדה ב-26 בדצמבר 1985) היא קומיקאית, שחקנית, תסריטאית, מחזאית וכוכבת רשת ישראלית. פישר היא בוגרת בית הספר הגבוה למשחק "בית צבי", ועוד קודם בוגרת מגמת התיאטרון בתיכון עמי אסף, בית ברל. פרצה לתודעה הישראלית בשנת 2015, כשפרסמה שורת סרטונים ויראליים בדמות אישה בשם "תותית" בפלטפורמות הרשת YouTube ו-Facebook, שזכו להצלחה רבה ואף כיכבה עם דמות זו בפרסומת למותג התחבושות ההיגיניות KOTEX. לאחר מכן השתתפה באופן קבוע בתוכנית "זה המצב" ברשת 13. בשנים 2015–2016 שיחקה וכתבה בפינה קבועה בתוכנית "היום בלילה עם גורי אלפי" בקשת 12. בשנת 2017 הפכה למשתתפת קבועה וכותבת בתוכנית "טלוויזיה מהעתיד" ברשת 13. באותה שנה החלה גם לדבב בסיטקום המדע הבדיוני "הכלום הגדול" בערוץ KidZ של yes. השתתפה בתפקיד אורח בסדרה הקומית של yes "האחיות המוצלחות שלי" שביים גורי אלפי. בשנת 2018 יצרה את הסדרה ״זאת וזאתי״ ברשת 13 ביחד עם חן רוטמן ואושרית סרוסי. בשנת 2019 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה "בצפר" (בדמותה של יהלומה). בשנת 2020 שיחקה את עצמה בתור הבמאית בסדרה "הקומה האחרונה", תוכנית אירוח של כוכבים בקיץ במהלך החופש הגדול. באותה השנה, החלה לשחק בדרמה של יס "הטבח", בתפקיד סאני. בסוף שנת 2020 השתתפה בעונה הראשונה של התכנית "סיפורים מהכורסא" בכאן 11. בשנת 2021 השתתפה ב"לבד בבית", שם גילמה את דמותה של פנינה פפרני. בשנת 2021 הופיעה בפרק בעונה השלישית של הסדרה "קופה ראשית". באותה שנה גילמה את דמותה של ורד כהן בסדרה "האחיין שלי בנץ" המשודרת בכאן חינוכית. בשנת 2022 שרה והופיעה בקליפ "שלושה בנות" ביחד עם נועה קירל. בחודש פברואר 2022 השתתפה לראשונה ב"ארץ נהדרת" בסדרת המערכונים ״רצח בריקודי עם״. במהלך השנים 2022-2024 השתתפה במספר מערכונים בתוכנית. בינואר 2023 השתתפה בסדרת המערכונים ״המירוץ לעיזבון״. באותה שנה חזרה לשחק בעונה השנייה של סדרת הנוער-פנטזיה "האחיין שלי בנץ". פישר יצרה יחד עם שיר ראובן את המחזה "כאפות" שמיועד להיות מוצג בתיאטרון הקאמרי בעונת 2024. את המוזיקה המקורית למחזה יצרה נונו. פישר צפויה לגלם פעם נוספת את דמותה של תותית בסדרה "ממושטרות". ב-28 באפריל 2023 ילדה את בנה הבכור. ב-12 ביוני 2024, שיתפה את עוקביה ברשת החברתית אינסטגרם כי היא ובן זוגה נפרדו. מדיה וקבצים בנושא גיתית פישר בוויקישיתוף גיתית פישר, ברשת החברתית פייסבוק גיתית פישר, ברשת החברתית אינסטגרם גיתית פישר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גיתית פישר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איתי שטרן, הסיפור של גיתית פישר התחיל בחיקוי של שולחן, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2018 איתי סגל, תראו את זאתי!, באתר "ידיעות אחרונות", 17 בדצמבר 2021 מערכת תכניות קשת, ‏גיתית פישר פותחת על תותית והפרסום הגדול, באתר ‏מאקו‏, 6 באפריל 2016 גיל משעלי, ‏סוף סוף: גיתית פישר מגיעה ל"ארץ נהדרת", באתר ‏מאקו‏, 22 בפברואר 2022 ציוץ של שיר ראובן ברשת החברתית אקס (טוויטר), 24 במאי 2023 יואב בירנברג, הרפרטואר של הקאמרי: "מלצרית", המשך ל"מלאכים באמריקה" ומחזה שתלחין נונו, באתר ynet, 24 במאי 2023 בר זגה, אמא תותית: גיתית פישר ילדה בן ראשון, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 28 באפריל 2023 אחרי חמש שנות זוגיות וילד משותף: גיתית פישר ובן זוגה נפרדו, באתר pplus, ‏2024-06-13 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ווק

ווק (בסינית: 鑊, יוטפנג: wok6, פין-יין: huò) הוא כלי בישול רב-תכליתי, שמקורו בסין, ומשמש במטבח הסיני ובמטבחי המזרח הרחוק. באינדונזיה ידוע הווק בשם wadjang. ככל הנראה, הווק הופיע לראשונה בתקופת שושלת האן, ששלטה בסין בין 206 לפנה"ס עד 6 לספירה. הווק המסורתי הוא מחבת דקה ועמוקה עם תחתית עגולה לחלוטין העשויה מפלדה עשירה בפחמן, אם כי קיימים כבר כמה עשרות שנים ווקים עם תחתית שטוחה, במיוחד במערב, בגלל תאימותם עם כיריים ביתיות. הווק משמש בעיקר להקפצה אך גם לאידוי, טיגון עמוק, הכנת מרק ואפילו בתהליך העיבוד של תה ירוק. לווק מגוון של שימושים פוטנציאליים שונים בגלל העיצוב הייחודי שלו. מכיוון שהוא כה עמוק ניתן למלא אותו במים ולהשתמש בו להרתחה של מזון או למלא בשמן לטיגון עמוק. כשהוא משולב עם שבבי עץ ומתלה, ווק יכול לשמש גם כמעשן לבשרים וגבינות. ווק מכוסה יכול לשמש גם לאידוי ירקות או פירות ים. צורתו של הווק גורמת לכך שתחתיתו הופכת חמה מאוד בהשקעה נמוכה יחסית של אנרגיה, אך מאבדת במהירות את חומה עם הסרת הווק מעל מקור החום, תכונה המאפשרת שליטה רבה על טמפרטורת המזון. הקפצה בווק עשוי פלדה פחמנית דקה המאופיינת בקצב מוליכות חום גבוה, על מבער ווק ייעודי מאפשרת לטבח לצרוב את הרכיבים בטמפרטורה גבוהה מאוד, ושולי הווק הגבוהים מאפשרים התקררות, הן דרך תנועת ההקפצה והן דרך המרחק היחסי מהאש (עובי הפלדה הדקה מונע פיזור אחיד של חום). מאפיינים אלו יוצרים אפקט הנקרא בקנטונזית "ווֹק הֵיי" (סינית: 镬‍气, יוטפנג: wok6 hei3, מילולית: "נשימת הווק"), המעניק למזון טעמים חרוכים עוצמתיים מבלי לבשל את הירק או הבשר יתר על המידה. ווק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) What is a Wok?, Smallwares ערך זה הוא קצרמר בנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.