laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'ונגראד

צ'ונגראד (בהונגרית: Csongrád, בסרבית: Чонград/Čongrad, ברומנית: Ciongrad, ביידיש: טשאנגראד) היא עיר במחוז צ'ונגראד-צ'נאד על גדות נהר הטיסה בדרום הונגריה. בתקופת הכיבוש המדיארי במאה ה-9 היה האזור בשליטה בולגרית. המבצר "צ'ורני גראד" (Chorniy Grad, מונח סלאבי שפירושו "טירה שחורה") היה עמדת ספר בולגרית-סלבית. במאה ה-11 הפך אישטוון הראשון, מלך הונגריה, את העיר למרכז מנהלי ארצי, והעניק את שמה למחוז. היישוב נשאר מקום מושבם של שלטונות המחוז עד הפלישה המונגולית להונגריה באמצע המאה ה-13. העיירה והטירה נפגעו קשה והמלך בלה הרביעי העביר את מושב שלטונות המחוז לסגד. המהלך השפיע על מעמדה של צ'ונגראד והיא לא שבה לקבל מעמד עיר עד 1920. בעיר חלקים שהשתמרו כפי שהיו במאה ה-18, בהם בתים עם קירות עשויי לבנים וגגות קש, והם מעניקים לעיר צביון של עיירת דיג הונגרית מהמאה ה-18. בעיר שדרות עם עצים עתיקים, וכיכר העיר השתמרה בצורתה המקורית מהמאה העשירית. על גדת הנהר טיסה שליד העיר נמצאים שרידי מנזר בנדיקטיני מהמאה ה-11. לחלק מגדת הנהר מראה של חוף ים, כולל חול, וחלק זה מושך מתרחצים רבים. בעיר מסלולים רבים המיועדים לרכיבה על אופניים. כמו כן נמצא בעיר כנסיות רבות, אחת מהן, זו הממוקמת בכיכר המרכזית, נבנתה במאה ה-18. בעיר מוזיאונים מקומיים רבים, ביניהם בית מסורתי, מוזיאון אוספי אמנות, מוזיאון להיסטוריה של העיר וכן פארק אמנים. בימי הקיץ מתקיימים בעיר מספר פסטיבלים, בהם פסטיבל יין שנמשך שבוע. בשנות הת"ר כיהנו בה הרבנים משה רובינשטיין ויהודה היילבורן. לאחר הקרע ביהדות הונגריה, הפכה הקהילה לנאולוגית. בתחילת שנות ה-40, לפני כיבוש הונגריה על ידי גרמניה, היו בעיר 286 יהודים שהיו חברים בקהילה הנאולוגית. עם הכיבוש הגרמני במרס 1944 גורשו מספר יהודים ויהודיות למחנה מעצר בקישטרצ'ה (Kistarcsa), ומשם לאושוויץ. במאי רוכזו יהודי העיר בגטו. ביוני הם הועברו לנקודת איסוף במפעל בקצ'קמט ומשם גורשו לאושוויץ. מיקלוש פַרַגוֹ (עד 1902 שניצר, 1884 - תל אביב, 1972) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, מוציא לאור. דניאל קלנר (1895–1955) היה רופא פנימי ונוירולוג יהודי-הונגרי מקים רפואת הספורט בהונגריה. פרנץ וידה (1911 – 1990) היה עורך דין יהודי-הונגרי ושופט קומוניסטי. אלכסנדרה לוזה, צ'ונגראד, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 333), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) מיהאי פקטה היה שם הבמה של מור שוורץ (1884 – 1960) היה שחקן, במאי, מחזאי יהודי-הונגרי. אדה הטווני (במקור אדוארד שראנק, 1859 – 1927) היה שחקן יהודי-הונגרי, זמר (בריטון). קארוי צ'מגי (במקור נאש 1826 – 1899) עורך דין יהודי-הונגרי, נשיא מועצת הקוריה (בית המשפט העליון), סגן שר המשפטים ההונגרי. מדיה וקבצים בנושא צ'ונגראד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ונגראד (בהונגרית) צ'ונגרד (Csongrád), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם צ'ונגרד (הונגריה), דף שער בספרייה הלאומית
סיפון (צינור)

סִיפוֹן (מיוונית עתיקה: σίφων) הוא אביזר המאפשר זרימת נוזלים דרך צינור. במובן הצר והשכיח יותר, המונח מתייחס לצינור המוביל נוזל כלפי מעלה, ללא משאבות, אלא על ידי השפעת הגרביטציה. צינור הסיפון חייב להיות מתחת לקו הנוזל במאגר העליון על מנת לשאוב אותו, אך אין חובה כזאת במאגר התחתון. בסיפונים מעשים, הלחץ האטמוספירי דוחף את הנוזל במעלה הצינור, עד ליצירת לחץ שלילי בעיקול הצינור. לחץ זה נוצר בגלל יציאת הנוזל בצד השני. כששני צידי הסיפון נמצאים בלחץ אטמוספירי, הנוזל יזרום מגבוה לנמוך. אולם, אם הצד הנמוך נמצא בלחץ, הזרימה תהיה מנמוך לגבוה. פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא שהמערכת שמוצעת כאן, לפי הניסוח הנוכחי, לא יכולה לפעול במציאות. סיפון פשוט לא יכול להעביר נוזלים למאגר גבוה ממאגר המקור. מערכת מורכבת יותר המורכבת מתא לחץ בראש הסיפון ומערכת של שסתומים, יכולה להעביר נוזל בצורה קבועה למאגר גבוה יותר מהמקור, ללא צורך במערכות שאיבה. לכאורה, מערכת זו עובדת בניגוד לחוקי שימור האנרגיה, אך דבר זה מתאפשר בזכות עמוד המים הארוך שמניע את עמוד המים הקצר מעל מאגר המקור. שיטת שאיבה זו מצריכה השקעת אנרגיה ראשונית, אך היא ממשיכה מעצמה. כשצריך לזקק נוזלים מסוימים, משתמשים בסיפון. שיטת הסיפון שימושית בהתססה של יין ובירה, מכיוון שכך אפשר לשמור על לכלוכים לא רצויים מחוץ למיכל המשקה. בשימוש בסיפון ניתן לנקז מים ממרתפים לאחר הצפות. בונים צינור המחבר את המרתף עם אזור נמוך יותר מחוץ לו (נהר או ביוב). ממלאים את הצינור במים על ידי שסתום כונס בנקודה הגבוה ביותר הצינור. כששני צידי הצינור פתוחים, המים יזרמו מהמרתף המוצף לנקודה השנייה. סיפון נפוץ גם בחקלאות שלחין כדי להעביר כמות מבוקרת של מים מהתעלה הראשית לתלמים. המצאות גז בנוזל המועבר בסיפון היא בעיה גדולה במערכת זו. הגז נוטה להצטבר בראש הסיפון (נקודת שיא הגובה) ולשבור את רצף המים הזורמים דרכו, בדרך זו הסיפון יחדל מלפעול. כך, כשהנוזל עולה בסיפון, הלחץ צונח, וגורם לגזים מומסים בתמיסת הנוזל לצאת לפאזה הגזית (בהתאם לחוק הנרי). טמפרטורה גבוהה גם היא גורמת לשחרור מהיר של גזים מהנוזל לפאזה הגזית. ככל שהנוזל נמצא יותר זמן בסיפון- יותר גז ישתחרר, כך שסיפון קצר מהווה פחות בעיה. הנקודות הגבוהות בסיפון לוכדות גזים, כדי להימנע מזה יש ליצור שיפועים רציפים בסיפון, ללא נקודות שיא גובה. צינור היניקה של הסיפון יהיה בעל שיפוע מתון, וכך הבועות יזרמו לשיא הגובה, וצינור הסניקה יהיה בעל שיפוע תלול כך שבועות הגז יזרמו בניגוד לנוזל שבסיפון. אחרים טוענים כי יש צורך שצינור הסניקה יהיה גם הוא בעל שיפוע מתון, כך שהבועות יצאו מחוץ לסיפון. בשיא הגובה יותקן שסתום אוויר, שירוקן את המערכת מאוויר. אביזר זה מופיע בתלמוד הבבלי, בהקשר של נגיעת גוי ביין: ”ההוא גברא דאסיק חמרא בגישתא ובת גישתא אתא עובד כוכבים אנח ידיה אגישתא אסריה רבא לכוליה חמרא [-אותו אדם שהעלה יין בסיפון, הגיע גוי, הניח ידו בסיפון ואסר רבא את כל היין]” (תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ע"ב, עמוד ב'). כאשר הגוי סותם את הצינור במאגר התחתון, הוא אוסר אף את המאגר העליון. מדיה וקבצים בנושא סיפון בוויקישיתוף סיפון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שוש ישראלי גרוס

שוש ישראלי גרוס (נולדה ב-1947) היא אמנית ישראלית ומרצה במחלקה לאמנות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. נולדה בחיפה, בוגרת המחלקה לאמנות בבצלאל בשנת 1977. בין השנים 1985-2013 מרצה במחלקה לאומנות באקדמיה בצלאל. ובין השנים 1992–2001 הרצתה במכללת אמונה ירושלים. מציגה בתערוכות בארץ ובעולם. חיה ויוצרת בירושלים. בשנת 2017 זכתה בפרס ליצירה אמנותית ע”ש שושנה איש-שלום. 1994 - ארטפוקוס, ירושלים. 1995 - עקבות, מרכז לאומנות עכשווית מוסררה. 1996 - גבעת חביבה. 1999 - מעברות 2001. 2001 - נורה. 2002 - גלריה נחשון. 2005 - סרט וידאו פסטיבל הסרטים הבנלאומי ירושלים. 2006 -פסטיבל הסרטים הבנלאומי ירושלים. 2007 - סרט דוקומנטרי גלריה ברבור ירושלים. 2009 - קולנוע עדן הישן ירושלים. 1999,2006 - ביאנלה לרישום והדפס, מוזאון לאומנות מודרנית טוופה טייוואן. 2008 - ביאנלה להדפס, בנגקוק תאילנד. 2007 - פסטיבל סרטי וידאו, סרביה. 2008 - פסטיבל סרטי וידאו, אירלנד. מדיה וקבצים בנושא שוש ישראלי גרוס בוויקישיתוף קורות חיים, באתר בית האמנים בירושלים ימימה ארגז ושוש ישראלי הן זוכות פרסי איש שלום לשנת 2017, באתר ערב רב, 28 בדצמבר 2016
סם ברנס

סמפסון "סם" גורדון ברנס (באנגלית: Sampson "Sam" Gordon Berns;‏ 23 באוקטובר 1996 – 10 בינואר 2014) היה נער אמריקאי שסבל מפרוגריה ועזר להגביר את המודעות אודות המחלה. הוא היה נושא הסדרה "החיים על פי סם" של HBO, זוכת פרס פיבודי לשנת 2014. הוריו של ברנס, סקוט ברנס ולזלי גורדון, שניהם רופאי ילדים, קיבלו את אבחנתו הרפואית של בנם בהיותו בן פחות משנתיים. כשנה לאחר מכן, הם הקימו את קרן המחקר לפרוגריה במאמץ להגביר את המודעות שבדבר המחלה, לקדם מחקר על מנת להבין את הגורמים למחלה ודרכי טיפול אפשריות בנוסף להצעת משאבים לטובת תמיכה בסובלים מהמחלה וקרוביהם. למרות מצבו הבריאותי, הוא היה מלא התלהבות: למתמטיקה ומדעים, קומיקס, צופים (הוא אף הגיע לדרגת "צופה נשר" בצופים האמריקאים), ניגן בתופים והיה חבר בקבוצות הספורט באזור בוסטון. אתר האינטרנט הרשמי של סם ברנס My philosophy for a happy life - הרצאתו של ברנס במסגרת "TEDx MidAtlantic", סרטון באתר יוטיוב‏, 13 בדצמבר 2013 (באנגלית) מרגלית פוקס, "Sam Berns, 17, Public Face of a Rare Illness, Is Dead", הניו יורק טיימס, 13 בינואר 2014 (באנגלית) Life According to Sam (HBO)‎, באתר Peabody Awards (באנגלית) Muere a los 17 años Sam Berns, el adolescente con cuerpo de anciano, באתר ABC.es (בספרדית) סם ברנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Fox, Margalit (2014-01-13). "Sam Berns, 17, Public Face of a Rare Illness, Is Dead". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-04-19.
היפוטוניה

היפוטוניה (באנגלית: Hypotonia, ביטוי שמקורו ביוונית עתיקה: Hypo=תחת, או "מצב של", tónos=למתוח) מתארת מצב של טונוס נמוך באופן אבנורמלי. לעיתים נוצר מצב כתוצאה מפגיעה במסלול קורטיקו-ספינלי. מצב זה עלול לגרום לחולשה בשרירים. היפוטוניה אינה מוגדרת כהפרעה רפואית אך היא יכולה להוות גורם למספר מחלות והפרעות אחרות המשפיעות על השליטה בעצבים מוטוריים על ידי המוח ו/או על חוזק השרירים. זיהוי המחלה בגילאים צעירים הוא בדרך כלל מיידי ובולט אך הניסיון להבין את הגורמים לה מסתיים פעמים רבות בכישלון. ילדים המאופיינים בתופעה זו מוגדרים בדרך כלל תחת קטגוריות ופתולוגיות רבות כגון: שיתוק מוחין (CP), תסמונת דאון ופיגור שכלי, ליקויי למידה, הפרעה התפתחותית בקואורדינציה (Developmental Coordination Disorder - DCD), ניוון שרירים (MD), תינוקות שנולדו פגים והיפוטוניה קונגניטלית (מולדת) שפירה (Benign Congenital Hypotonia) השכיחה יותר אצל ילדים רגילים בעלי רמת אינטליגנציה תקינה שנולדו פגים. היפוטוניה מופיעה בדרך כלל סביב חגורת הכתפיים, חגורת האגן ולעיתים בחלל הפה ובית הבליעה. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'וחטאורי

צ'וֹחַטַאוּרי (בגאורגית: ჩოხატაური) היא עיירה במחוז גוריה שבמערב גאורגיה; העיירה מהווה מרכז מנהלתי של נפת צ'וחטאורי, שמשתרעת בכל חלקו המזרחי של המחוז. צ'וחטאורי ממוקמת במישור קולכתי, למרגלות רכס מסחתי שבצפונו של הקווקז הקטן, בגדה הצפונית של הנהר סופסה, בגובה 150 מ' מעל פני הים; בשנת 2014 אוכלוסיית העיירה מנתה 1,815 נפש. צ'וחטאורי מרוחקת ב-20 קילומטרים מבירת מחוז גוריה, אוזורגתי, שמדרום-מערבהּ. בצ'וחטאורי עובר הכביש הבין-מחוזי סג'ווחו-כובולתי. מצד אחד, הכביש מקשר את העיירה עם הכפר סַגַ'ווַחוֹ (מחוז אימרתי) שבמרחק 20 קילומטרים מצפונהּ ובו תחנת רכבת בקו סמטרדיה-בתומי; מצד שני, הכביש מקשר את צ'וחטאורי עם העיר כובולתי שבמרחק 53 קילומטרים מדרום-מערבהּ (במערב אג'ריה, לחוף הים השחור). בצ'וחטאורי פועלים בית-ספר ציבורי ושני מוזיאונים; בעיירה ישנם מספר מפעלים קטנים. בצ'וחטאורי פועל מועדון הכדורגל "בַּחמַרוֹ". קבוצת "בחמרו" צ'וחטאורי משחקת בליגה הראשונה של גאורגיה (הליגה השנייה בחשיבותה, אחרי ליגת העל); האצטדיון של הקבוצה יכול להכיל 2,000 צופים. אתר האינטרנט הרשמי של צ'וחטאורי מדיה וקבצים בנושא צ'וחטאורי בוויקישיתוף
אוניברסיאדת סופיה (1977)

אוניברסיאדת הקיץ התשיעית נערכה בסופיה, בולגריה ב-1977; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון לבסקי. במשחקים השתתפו כ-3,000 ספורטאים. באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בעשרה ענפי ספורט: אתלטיקה, היאבקות, התעמלות מכשירים, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, סיף, קפיצה למים ושחייה. סך הכול הוענקו 303 מדליות, מתוכן 79 לברית המועצות. אלברטו חואנטורנה (קובה קובה), זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:43.44 דקות, שיפור ב-6 מאיות השנייה לשיאו העולמי.
פארנבורו

פארנבורו (באנגלית: Farnborough) היא עיר בצפון-מזרח מחוז המפשייר שבאנגליה. העיר מוכרת במיוחד בשל מרכז התעשייה האווירית שבה והסלון האווירי בפארנבורו המתקיים בשדה התעופה שלה כל שנה זוגית ובשל כנסיית סנט מייקל הקתולית שהוקמה ב-1881 ובה מאוזוליאום בו קבורים נפוליאון השלישי, אשתו אז'ני דה מונטיז'ו ובנם נפוליאון אז'ן לואי. באזור Tower Hill התגלו למעלה מאלף אבנים סארסניות המעידות על יישוב קדום. העיר מוזכרת כיישוב סקסוני בשם Ferneberga בספר יום הדין משנת 1086. בהמשך היא מוזכרת בהיסטוריה כ-Farnburghe, Farenberg (המאה ה-13) ו-Farnborowe, Fremborough, Farneborough (המאה ה-16). ב-1880 התיישבה בעיר קיסרית צרפת לשעבר, אלמנתו של נפוליאון השלישי, אז'ני דה מונטיז'ו. בהסכמת המלכה ויקטוריה הקימה הקיסרית אז'ני בעיר את כנסיית סנט מייקל. הכנסייה הקתולית נחנכה בשנת 1888 יחד עם מנזר בנדיקטיני. בקריפטה של הכנסייה הוקם מאוזולאום לנפוליאון השלישי שגופתו הועברה מצ'יזלהרסט, שם נקבר ב-1873 ולבנם היחיד שנהרג במלחמת אנגליה-זולו. ביתה של אז'ני הפך לפנימייה קתולית לבנות. ב-1904 הוקם בעיר המכון התעופתי המלכותי (Royal Aircraft Establishment - RAE) הראשון, לצד מתקן ניסויים של בית הספר הצבאי לבלונאות (Army School of Ballooning). באוקטובר 1908 נעשה במקום הניסוי ראשון בטיסת אווירון על אדמת בריטניה על ידי סמואל פרנקלין קודי. בהמשך התפתחה במקום תעשייה אווירית בה פעל בין השאר ג'פרי דה הבילנד לפני שהקים את חברתו הפרטית. כיום משמש האזור התעופתי לשדה תעופה (קוד יאט"א: FAB; קוד ICAO: ‏EGLF) ובו מוזיאון ראשית התעופה והאגף הבריטי לחקר תאונות אוויריות (Air Accidents Investigation Branch - AAIB); הנהלת חברת הענק הביטחונית "קינטיק" (Qinetiq) ופארק תעשיית היי-טק IQ Farnborough. מדיה וקבצים בנושא פארנבורו בוויקישיתוף כנסיית סנט מייקל מידע תיירותי פרנבורו (אנגליה), דף שער בספרייה הלאומית קו-מתאר של בלון בפארק התעשייה הפאב העתיק The Tumbledown Dick, המכיל חלק פעיל מאז המאה ה-16 ההיסטוריה של כנסיית סנט מייקל האתר להנצחת סמואל פרנקלין קודי אוצרות המפשייר
צ'יזלהרסט

צ'יזלהרסט (באנגלית: Chislehurst) היא פרבר ברובע ברומלי, שבדרום-מזרח לונדון החיצונית, בין בקסלי וגריניץ'. מרכז הפרבר נותר כאזור לשימור מאז 1888‏ והפך לאתר פופולרי לטיולי-יום ממרכז לונדון, בזכות אווירתו הכפרית וריבוי הגנים והפארקים. בין 1894 ל-1934 היה הפרבר עיר במסגרת מחוז קנט. במקום התקיים יישוב סקסוני, השם מקורו בסקסונית והוא מורכב מהמילים cisel (חצץ) ו-hyrst (גבעה מיוערת). במרכז הפרבר מצוי ארמון קמדן, על שם ההיסטוריון, האנטיקווריאט ואיש חצרה של אליזבת הראשונה ויליאם קמדן, שחי במקום במאה ה-17, הארמון הקיים הוקם ב-1717. במקום התגוררו מאז פקידי חצר המלוכה. ב-1873 השתכנו במקום קיסר צרפת הגולה נפוליאון השלישי, אשתו אז'ני דה מונטיז'ו ובנם נפוליאון אז'ן לואי. נפוליאון השלישי ובנו אף נקברו בכנסיית סנט מרי הקתולית שבצ'יזלהרסט לפני שהועברו למאוזוליאום המשפחתי בכנסיית סנט מייקל בפארנבורו. ב-1865 נפתחה תחנת רכבת צ'יזלהרסט על קו לונדון-דובר. כיום ניתן לנסוע מן התחנה למרכז לונדון (תחנת צ'רינג קרוס). ב-1903 התגלתה מערכת מערות באורך כולל של 35 ק"מ, ככל הנראה שימשו המערות כמכרה אבן גיר עבור הרומאים ואולי אף לפני כן. בימי מלחמת העולם הראשונה שימשו המערות לאחסון תחמושת של רויאל ארסנל ובתקופת הבליץ במלחמת העולם השנייה שימשו כמקלט. בין מעצבי המערות לביקורים תיירותיים בשנת 1955 היה גם אדריכל הנוף הישראלי יצחק דנציגר. פרנסיס וולסינגהם נפוליאון השלישי אז'ני דה מונטיז'ו נפוליאון אז'ן לואי ויליאם הייד וולאסטון אלן ווטס סוזי סו, מנהיגת להקת סוזי והבאנשיז מדיה וקבצים בנושא צ'יזלהרסט בוויקישיתוף } אתר קהילת צ'יזלהרסט אתר Chislehurst Commons מתוך התקנות של שנת 1888: "shall do nothing that may otherwise vary or alter the natural features or aspect of the Commons" אתר המערות
שמואל צייטלין

שמואל ("מולא") צייטלין (~1914 – ?) היה קריקטוריסט ומאייר ישראלי יליד האימפריה הרוסית. שמואל צייטלין נולד בסימפרופול שברוסיה, ובשנת 1922, בילדותו, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. בנעוריו למד בבית הספר אחד העם בתל אביב ועסק בסוגי ספורט שונים. בשנות ה-30 של המאה ה-20 החל להתאמן באגרוף, במסגרת מועדון האגרוף "בני לאונרד". בשנת 1934 ייצג את היישוב בתחרות אגרוף שנערכה במצרים. בתקופת מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי. בתקופה זו יצר קריקטורות שתיארו את הווי החיים בצבא הבריטי. בנוסף, צייטלין שימש כמאייר לספרי ספורט שונים שיצאו בארץ ישראל ביניהם "מילון למונחי ההתעמלות" שפורסם בשנת 1937 בהוצאת "הפועל הצעיר" על ידי ועד הלשון העברית. צייטלין היה חבר ב"הגנה", ובזמן מלחמת העצמאות התגייס לצה"ל. הוא שימש כקצין אימון גופני בצבא ועיצב את הדרגות הראשונות של צה"ל. בשנת 1950 התפרסם צייטלין כשערך מסע ימי, ביחד עם שמאי קנצנופולסקי, בחסקה מתל אביב לחיפה. בתקופה זו היה פעיל במסגרת מועדון הספורט "הפועל". The Wisconsin Jewish Chronicle, 24 April 1953. ראו: ג. ישראל, "עשרים שעות בלב-ים על סירה קטנטונת", 'על המשמר, 9 במאי 1950 וגם: יצאו לדרך בחורים, באתר ארכיון הפועל.
יסמין עיון

יסמין עיון (נולדה ב-23 במאי 1990) היא שחקנית, מדבבת וזמרת ישראלית. יסמין נולדה וגדלה ברמת גן לדיאן וירון עיון ולה שתי אחיות ואח. אחותה הקטנה היא השחקנית ליאנה עיון. הוריה התגרשו ואביה נישא בשנית למנחת הטלוויזיה מירי נבו. בגיל 8 קיבלה את תפקיד המשחק הראשון שלה ב"רחוב סומסום", שם שיחקה את הילדה יסמין. באותה תקופה החלה את קריירת הדיבוב שלה בתפקיד קיארה במלך האריות 2: מלכות סימבה ומאז דובבה בעשרות סרטים וסדרות. בשנת 2005 שיחקה, במקביל ללימודיה בבית הספר תלמה ילין, בתפקיד שרון בסדרה "ההפסקה הגדולה", ששודרה בטלוויזיה החינוכית. עם סיום לימודי התיכון, בשנת 2008 התגייסה לצה"ל ושירתה בלהקת חיל החינוך והנוער. בשנים 2011–2013 שיחקה עיון את דמותה של אילנה בתפקיד ראשי בסדרת הנעורים "אליפים" בערוץ הילדים של yes, המבוססת על ספרה של אסתר שטרייט-וורצל. ב-2013–2014 למדה משחק ותיאטרון ב־Neighborhood Playhouse School of the Theatre שבניו יורק. באפריל 2014 גילמה את ראשל בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "מפריח היונים" של הבמאי נסים דיין, ע"פ ספרו של אלי עמיר. ב-2015–2017 למדה באוניברסיטת תל אביב פילוסופיה, קולנוע ואמנות. בשנים 2019-2017 שיחקה בתפקיד ראשי בהצגה "על מי ועל מה" מאת איאד אקטאר (זוכה פרס פוליצר), בבימויו של משה נאור, בתיאטרון חיפה. ב-2022 גילמה את שירה, ראש לשכת הרב הצבאי הראשי בסדרה "שישו ושמחו", ששודרה בכאן 11. על תפקידה הייתה מועמדת בקטגוריית "שחקנית ראשית בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים" בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2022. ב-2023 סיימה את לימודיה במסלול תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. ב-2024 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "סוס בלי שם" של הבמאי אסף אסולין, הסרט הפותח של פסטיבל קולנוע דרום לשנת 2024. מדיה וקבצים בנושא יסמין עיון בוויקישיתוף יסמין עיון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יסמין עיון, ברשת החברתית אינסטגרם יסמין עיון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יסמין עיון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יסמין עיון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי יסמין עיון, באתר ספר הקולנוע הישראלי יסמין עיון, באתר www.ishim.co.il שמוליק דובדבני, "מפריח היונים": נסים דיין, לא דיינו, באתר ynet, 14 באפריל 2014 ננו שבתאי, תראו את "על מי ועל מה", ותגלו שמוסלמים הם בעצם אנשים נחמדים, באתר הארץ, 8 בינואר 2018 סמדר שילוני, רוחה הנדיבה של "שישו ושמחו" הופכת את הצפייה למהנה ועליזה, באתר ynet, 17 במאי 2022 סוס בלי שם | טרום בכורה | פסטיבל קולנוע דרום, באתר סינמטק תל אביב
טכנולוגיית להבים

טכנולוגית להבים בע"מ (בעבר: להבי ישקר) היא חברה לייצור להבים (אנ') למנועי סילון מיסודו של סטף ורטהיימר וקבוצת השקעות דיסקונט. החברה נוסדה ב-1968 ונמכרה במאי 2014 לפראט אנד ויטני. החברה נוסדה ב-1968, לאחר מלחמת ששת הימים, עקב האמברגו הצרפתי על מכירת נשק לישראל. הבעלות בחברה התחלקה באופן שווה בין סטף ורטהיימר וחברת השקעות דיסקונט. מפעל החברה הוקם בנהריה והחל לייצר באוקטובר 1970. בשנת 1972 זכו מפעלי החברה בפרס קפלן. באותה שנה רכשה החברה מחברת א.ר.וו. אינק האמריקאית זכויות לשימוש בטכנולוגיית החישול שלה, תמורת מניות של להבי ישקר. כמו כן הושקעו 4 מיליון דולר בהרחבת המפעל. תחילה ייצרה החברה עבור חיל האוויר הישראלי, אך במהרה החלה לייצא את תוצרתה ובשנת 1973 ייצאה במעל מיליון דולר, ונמנתה על 772 המפעלים בישראל שייצאו במעל 100 אלף דולר. עד 1976 הגיע ייצוא המפעל לכ-4 מיליון דולר. בתחילת 1974 עבדו במפעל בנהריה 285 עובדים ובתחילת 1976 הגיע מספר העובדים לכ-400, רובם עולים חדשים. ברבות הימים שינה המפעל שמו ל"טכנולוגיית להבים". בשנת 1998 הגיעה החברה, שכבר הייתה בבעלות חלקית של פראט אנד ויטני, להסכמה על הקמת מפעלים משותפים עם פראט אנד ויטני. במסגרת ההסכם הוקם מפעל בסין ומפעל בתפן לייצור להבים עבור רולס-רויס. עם לקוחות המפעל נמנים יצרני מנועי הסילון בעולם: "רולס-רויס", "פראט אנד ויטני" ו"ג'נרל אלקטריק". במאי 2014 רכשה פראט אנד ויטני את מלוא הבעלות בחברה. בשנת 2022 מספר העובדים עמד על 1,400 איש. בדצמבר 2022 הודיעה פראט אנד ויטני על כוונה לצמצם את פעילות הייצור במפעל בנהריה ובחלק מהמפעל בתפן עד לסגירתם המלאה בשנת 2025. על פי הודעת החברה סוג הלהבים שמייצר המפעל איננו דרוש לשימוש במנועי הסילון החדשים, ולא ניתן להסב את המפעל ליצור להבים מסוג אחר. ישקר אתר האינטרנט הרשמי של טכנולוגיית להבים אורה קורן, "טכנולוגיית להבים וטקג'ט בדרך להפוך לישקר 2", באתר הארץ, 9 במאי 2006 אורה קורן, "לא הוצאנו רווחים מהחברה, החזרנו הכל כהשקעה לעתיד. זו תעשייה, לא פיננסים", באתר TheMarker‏, 4 במאי 2014 יאיר פלדמן, להבי ישקר חותר לתפוס 10% משוק הלהבים, דבר, 18 בפברואר 1976 נקבעו חתני פרס קפלן, דבר, 22 במאי 1972 4 מליון דולר יושקעו בלהבי ישקר, דבר, 6 בנובמבר 1972 רק מחצית היצואנים החדשים הופיעו לטקס, דבר, 8 במאי 1974 מנחם רהט, נהריה פותחת מפעליה בפני עולים, מעריב, 14 במרץ 1974 אורה קורן, ‏ורטהיימר: "טכנולוגיית להבים ופראט אנד וויטני האמריקנית יקימו מפעלים משותפים", באתר גלובס, 13 במאי 1998 ורטהיימר: "אם מודל המפעל המשותף בסין יצליח - נקים עוד כאלה בעולם", באתר גלובס, 26 ביולי 1998 אורה קורן, ‏תדמור אישר מיזוג טכנולוגיית להבים, ורטהיימר ורולס-רויס, באתר גלובס, 21 ביוני 1999 8 שנים אחרי ישקר: משפחת ורטהיימר מוכרת את להבים לפראט אנד וויטני במאות מיליוני שקלים, באתר TheMarker‏, 1 במאי 2014; רון שטיינבלט, ‏עוד אקזיט למשפחת ורטהיימר: מוכרת את חברת להבים לפראט אנד וויטני במאות מ' ש', באתר גלובס, 1 במאי 2014 יובל אזולאי, מפעל טכנולוגיית להבים בתפן צפוי להיסגר; 900 עובדים יפוטרו, באתר כלכליסט, 4 בדצמבר 2022 יובל אזולאי, אמיתי גזית, דותן לוי, מפעל טכנולוגיית להבים ייסגר - 900 עובדים יפוטרו, באתר כלכליסט, 4 בדצמבר 2022
אוניברסיאדת מקסיקו סיטי (1979)

אוניברסיאדת הקיץ העשירית נערכה במקסיקו סיטי, מקסיקו ב-1979; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון האוניברסיטאי האולימפי. במשחקים השתתפו כ-3,000 ספורטאים. באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בעשרה ענפי ספורט: אתלטיקה, היאבקות, התעמלות מכשירים, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, סיף, קפיצה למים ושחייה. סך הכול הוענקו 290 מדליות, מתוכן 73 לברית המועצות.
הפלא השמיני של העולם

הפלא השמיני של העולם הוא ביטוי המשמש לתאר תופעה בלתי רגילה ומשווה אותה לרשימת שבעת פלאי תבל של העולם העתיק. מילפורד סאונד, ניו זילנד - כונה על ידי רודיארד קיפלינג הגשר הטבעי בווירג'יניה - כונה על ידי ויליאם ג'נינגס ברייאן סוללת הענק, צפון אירלנד, הממלכה המאוחדת מפלי בורניי, קליפורניה - כונה על ידי תאודור רוזוולט הפארק הלאומי גרוס מורן, ניופאונדלנד ולברדור, קנדה נדידת הגנו הגדולה במסאי מארה, קניה האולורו באוסטרליה גשר קינזואה (1882), פנסילבניה החומה הגדולה של סין טאג' מהאל, הודו סטונהנג', הממלכה המאוחדת מאצ'ו פיצ'ו, פרו טרסות האורז של בנאווה, הפיליפינים חדר הענבר בארמון יקטרינה, סנט פטרסבורג, רוסיה אל אסקוריאל, ספרד הכנסיות החצובות של לליבלה, אתיופיה האובליסק של אקסום, אתיופיה סיגירייה, סרי לנקה הארמון המלכותי של אמסטרדם, הולנד פסל החירות, נמל ניו יורק, ארצות הברית אנגקור ואט, קמבודיה פסלי המואי באי הפסחא, צ'ילה צבא הטרקוטה, סין בניין אמפייר סטייט, ניו יורק, ארצות הברית איי התמרים, דובאי תעלת פנמה בית האופרה של סידני, סידני, אוסטרליה מחסום התמזה, לונדון, אנגליה הטרסות הבאהיות, הר הכרמל, חיפה, ישראל סכר שלושת הערוצים בחוביי, סין תחנת החלל הבינלאומית הנהר המלאכותי העצום, לוב אנדרה הענק קינג קונג שבעת פלאי תבל החדשים רשימת פלאי תבל http://photography.nationalgeographic.com/photography/galleries/travelnewzealand/ http://www.dcr.virginia.gov/state-parks/natural-tunnel.shtml http://www.northantrim.com/giantscauseway.htm http://www.burney-falls.com/ http://www.heritage.nf.ca/environment/geology.html http://www.iserengeti.com/wildebeest-great-migration.html http://www.powerhousemuseum.com/previous/greatwall/ http://www.nscb.gov.ph/rucar/fnf_ifugao.htm http://www.powells.com/cgi-bin/biblio?inkey=7-0802714242-5 http://www.newadvent.org/cathen/05534c.htm Catherine Fairweather, ‏Ethiopia: The eighth wonder of the world, The Telegraph, 7 December 2002 http://www.tribuneindia.com/2003/20030810/spectrum/travel.htm http://archives.dailynews.lk/2004/01/01/fea15.html http://query.nytimes.com/search/sitesearch/#/%22Statue+of+Liberty%22+%22wonder+of+the+world%22/ http://www.reisebilder.ch/en/ka/ka054.html http://www.impactlab.net/2007/07/12/the-eight-wonder-of-the-world-easter-island/ http://journalism.nyu.edu/bylines http://books.google.co.il/books?id=cNEcEyZs254C&pg=PA86&dq=%22panama+canal%22+%22eighth+wonder%22&hl=en&ei=kN7ITuCkGcng0QHJ2JER&sa=X&oi=book_result&ct=result&redir_esc=y#v=onepage&q=%22panama%20canal%22%20%22eighth%20wonder%22&f=false http://www.sciencedaily.com/releases/2007/06/070612134358.htm http://www.water-technology.net/projects/gmr/