גד קינר

גד קינר (קיסינגר) (נולד ב-26 ביוני 1947) הוא שחקן, מתרגם, סופר, משורר, דרמטורג ופרופסור בגמלאות בחוגים לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית. גד קינר נולד בתל אביב בשם גד אברהם קיסינגר, למשפחה יוצאת גרמניה. הוא למד בבית הספר היסודי "המרכז" (תל-חי) ובתיכון עירוני א'. במהלך לימודיו בתיכון החל לשחק בו זמנית בחוג הדרמטי בבית הספר, בתיאטרון הנוער "שחרית", ובחוג שהקים במרכז ביכורי העיתים. שירת בצה"ל בשנים 1965–1968 והיה חבר בלהקת גייסות השריון ובתיאטרון צה"ל. לאחר שירותו הצבאי הצטרף לקברט הסאטירי "את ואני והמלחמה הבאה" של חנוך לוין, שהיה בלתי מוכר באותה עת. במקביל לקריירת המשחק שלו החל קינר בלימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב, בחוג לאמנות התיאטרון ובחוג לתורת הספרות הכללית. במהלך השנים לימד בבית הספר למשחק בית צבי, בסמינר הקיבוצים ובסמינר אורנים. כמו כן לימד וריכז את מגמת התיאטרון בבית הספר לאמנויות ע"ש תלמה ילין. קינר כיהן כפרופסור חבר בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב, וכראש החוג לתיאטרון, ומרכז לימודי הכתיבה, הבימוי והדרמטורגיה. משמש מרצה מן החוץ בחוג ללימודי התיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים ופרופסור אורח במכון למדע התיאטרון של אוניברסיטת מינכן. היה חבר ההנהלה האמנותית, דרמטורג ומנהל המחלקה החינוכית של תיאטרון החאן הירושלמי בשנים 1982–1984, התיאטרון הקאמרי בשנים 1984–1993, ותיאטרון הבימה בשנים 1993–2005. שימש כמנהל אמנותי של רוב פסטיבלי ה"דו אמן" בקאמרי ובהבימה ושל פסטיבלי התיאטרונטו הישראלי והבינלאומי. קינר עורך מאז 1998, יחד עם ד"ר חיים נגיד, את כתב העת "תיאטרון: רבעון לתיאטרון עכשווי", ושימש עורך אורח של גיליון כתב-העת Theatre Research International שהוקדש לדרמטורגיה. הוא מכהן כמזכ"ל הסניף הישראלי של ארגון התיאטרון הבינלאומי. החל לפרסם שירים בהיותו תלמיד בתיכון בעיתון מעריב לנוער. במרוצת השנים פורסמו שיריו בעיתון 77, גג, עלי-שיח, הליקון, מאזנים, קשת החדשה, סלון הדחויים ובמוספים הספרותיים בעיתונים היומיים. עד כה ראו אור כשלושה ספרי שירה פרי עטו. בראשית דרכו חיבר קינר מחזות ותסכיתי רדיו, וביניהם "המגדל הנוטה אל צידו", שזכה בפרס "קול ישראל", תורגם למספר שפות ושודר בארצות שונות. גד קינר תרגם מחזות רבים מגרמנית, משוודית ומנורווגית, שפות שלמד כדי לתרגם את יצירותיו של הנריק איבסן. הוא הופיע בכמה סרטי קולנוע ועל גבי במות התיאטרון. ב-2008 זכה קינר בתואר כבוד מידי מלך נורווגיה, הראלד החמישי, על תרומתו לקידום המחזאות הנורווגית בישראל. ב-2010 חתם על מכתב מחאה שנוי-במחלוקת, ובו הצהיר כי יסרב להופיע בעיר אריאל, המצויה מעבר לקו הירוק: "ברגע שניתן את חסותנו בשתיקה או במעשה להפרדה הזו שקיימת כל השנים בחבירה לאזור שאינו שייך לישראל ונמצא תחת שלטון כיבוש צבאי, אנו מביעים עמדה פוליטית שמצדדת בכיבוש ובהתנחלויות, ולזה איננו מוכנים". מכתב זה עורר סערה וגרף ביקורות עזות מכמה קצוות הקשת הפוליטית והתרבותית בישראל. באבן הזאת זורמים מים (תל אביב: ספריית פרוזה עיתונספרות, 1978) חייך הקליניים: שירים (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ט 1989) דגימת נשימה: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2000) בפגיית התכלת השמיימית (תל אביב: ספרא, 2015) סלפי (תל אביב, ספרא, 2018) בסיכון גבוה (תל אביב, ספרא 2020) דרמה גרמנית חדשה: תקצירים: פרשנות: נתונים, בחירה, עיבוד וניתוח: גד קינר. תל אביב: גד קינר בתמיכת מכון גתה - מרכז התרבות הגרמני, 1984 הקאמרי: תיאטרון של זמן ומקום. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב. הפקולטה לאמנויות ע"ש יולנדה ודוד כץ, 1999 מחזות מאת ג'ורג' טבורי, מבוא ועריכה: שמעון לוי וגד קינר. תל אביב: אוניברסיטת תל אביב. הפקולטה לאמנויות ע"ש יולנדה ודוד כץ, החוג לאמנות התיאטרון, 2004 עיונים בתיאטרון, מאת שוש אביגל; עורכים: שמעון לוי וגד קינר; תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה לאמנויות ע"ש יולנדה ודוד כץ, 2005 רוחות מאת הנריק איבסן: תרגם והוסיף מבוא והערות גד קינר; תל אביב: אור-עם, 1983 בית בובות מאת הנריק איבסן: תרגם והוסיף מבוא גד קינר; תל אביב: אור-עם, 1983 יון גבריאל בורקמן מאת הנריק איבסן; מנורווגית: גד קינר, רמת-גן: מרכז ישראלי לדרמה ליד "בית צבי" בית הספר לאמנות הבמה והקולנוע, 1987. עלה ב"הבימה" ב-1988 ברווז הפרא מאת הנריק איבסן, עלה בתיאטרון באר שבע, 1987 האב מאת אוגוסט סטרינדברג. רמת-גן: מרכז ישראלי לדרמה ליד "בית צבי", בית הספר לאמנות הבמה והקולנוע, 1989 איולף הקטן מאת הנריק איבסן; עברית גד קינר; מהד’ 2 (מהד' א' ב-1984). רמת-גן: מרכז ישראלי לדרמה, ליד "בית צבי", בית-הספר לאמנות הבמה והקולנוע, 1991 תמונות מחיי נישואין מאת אינגמר ברגמן, תרגום של המחזה שיצר ברגמן במקור כסדרת טלוויזיה, "צווותא", 1991 החיילים מאת יעקב מיכאל ריינהולד לנץ; מגרמנית: גד קינר; רמת-גן: מרכז ישראלי לדרמה ליד "בית צבי"-בית הספר לאמנות הבמה והקולנוע, 1991 הדה גאבלר: מחזה בארבע מערכות, מאת הנריק איבסן; מנורווגית: גד קינר; תל אביב: תיאטרון "הבימה", 1994 הקונטרבאס מחזה מונולוג במערכה אחת, מאת: פטריק זיסקינד; מגרמנית גד קינר, הוצאה לאור מודן, 1996 דגימת נשימה: שירים, מאת גד קינר; ערכה: לאה שניר; תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2000 ברווז הפרא, הנריק איבסן; תרגום ראשון מנורווגית: גד קינר רמת-אביב, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 2003 האישה מן הים: מחזה בחמש מערכות (1888), מאת הנריק איבסן. רמת-גן: בית צבי - בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה; בית צבי - בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה, 2004 מחזה חלום, מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג; תרגום משוודית: גד קינר; תל אביב: אור-עם, 2004 מישל דה גלדרודה, מחזות, נוסח עברי: משה לזר; בעריכת שמעון לוי, גד קינר, ועדנה שביט; תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה לאמנויות ע"ש יולנדה ודוד כץ, החוג לאמנות התיאטרון, 2005 העלמה יוליה מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג, בשם "מדמואזל ז'ולי", עלה בתיאטרון גשר ב-2001, ובתיאטרון תמונע ב-2011 דרקון הזהב מאת רולנד שימלפפניג, עלה בתיאטרון תמונע ב-2019 קורנט (הצגת-יחיד בגרמנית שהוקלטה לרדיו ברלין וקול ישראל) פסק דין (הצגת יחיד, תיאטרון בית הובן) ד"ר פאוסטוס (הבימה) נשי וינדזור העליזות (הבימה) הבעל הנצחי (הבימה) - הצגה על פי ספרו של דוסטויבסקי, הבעל הנצחי לא בגלל הזכרונות (הבימה), אכזר מכל המלך (תיאטרון חיפה) המתאבד (תיאטרון חיפה) יובל (תיאטרון החאן) פריישוץ (האופרה הישראלית החדשה) מחכים לגודו (תיאטרון צוותא, 1974) יומן נוכחות (תיאטרון צוותא, 1976) משחק (תיאטרון צוותא) הרופא וגרושתו, פרנהיים (תיאטרון המרתף, 1970) די, בן אדם (תיאטרון הספרייה) את ואני והמלחמה הבאה (תיאטרון אוניברסיטת תל אביב) המלך ליר (תיאטרון אוניברסיטת תל אביב) "1948" (תיאטרון תמונע, 2015) "האם יש מקקים בישראל" (מאת: ניסים אלוני, צוותא, 2018) מקרה אישה, 1969 הגלולה, 1972 אדם, 1973 מבצע יונתן, 1977 דיזנגוף 99, 1979 אנשים במיל, 1984 אלכס חולה אהבה, 1986 עניין של זמן, 1992 מחפשת בעל על ארבע, 1993 קפה עם לימון, 1994 איש החשמל, 2003 הבורר, 2009 טקסי דרייבר, 2010 רמזור, 2011 הערת שוליים, 2011 מתים לרגע, 2017 טרנינג, 2018 צומת מילר, 2019 פלמח, 2022 איסט סייד, 2023 גד קינר, נוקטורנו מודרטו לבית פרוסטטה, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 351–352, הוצאת כרמל, 2017 גד קינר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גד קינר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גד קינר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי גד קינר, באתר ספר הקולנוע הישראלי גד קינר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גד קינר, באתר MusicBrainz (באנגלית) גד קינר, דף שער בספרייה הלאומית גד קינר, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) גד קינר, בלקסיקון הספרות העברית החדשה גד קינר, בארכיון הבימה ד"ר דורית זילברמן, ד"ר דורית זילברמן על ספר השירים "דגימת נשימה" של גד קינר רשימת הפרסומים של גד קינר, בקטלוג הספרייה הלאומית גד קינר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" גד קינר, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל לילך דקל-אבנרי, את אני והסאטירה ההיא – שיחה עם גד קינר (חלק א), באתר הבמה, 10 בספטמבר 2006 את אני והסאטירה ההיא – שיחה עם גד קינר (ב), באתר הבמה, 17 בספטמבר 2006 עד שתפקח את עיניה את אני והמלחמה הבאה – שוב? כתב העת תיאטרון יוצא בגיליון 20, שרון נבון, nfc גד קינר: נגב (שירים) (אורכב 14.12.2007 בארכיון Wayback Machine) מרב יודילוביץ', אביר מדרגה ראשונה, באתר ynet, 21 בספטמבר 2008, ריאיון עם קינר לרגל זכייתו בתואר כבוד מידי מלך נורווגיה גד קינר באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית, באתר של נילי דגן גד קיינר באתר של רודיקה אלקלעי אייל מלובן, עכבר העיר, "אנחנו תקועים עם הסגידה לניו יורק וללונדון", באתר הארץ, 12 באוקטובר 2012 - ריאיון שירי לב-ארי, "רק אם נשבור את הטאבו על השואה נבין את הבלתי נתפס", באתר כלכליסט, 6 במאי 2024 גיורא מנור, מגדל השן הנוטה על צידו, על המשמר, 10 במאי 1972 חוה נובק, המגדל הנוטה על צידו - הקיבוץ או היחיד?, דבר, 13 באפריל 1972 ציפי שוחט, תואר כבוד נורווגי לפרופ' גד קינר, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2008 ביקורות וסקירות: ירון אביטוב, "מסתורין אסוציאטיבי מסקרן", באתר סלונט, 13 בספטמבר 2018 משה גרנות, "מתקפת שירה", עיתון 77, גיליון 403. עמ' 18, אוקטובר-נובמבר 2018 "סלפי", באתר "אותיות", 3 בדצמבר 2018 יותם ראובני, "סלפי" של גד קינר קיסינגר: השיר הוא הסלפי שכולם רודפים אחריו כיום, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2018 אורציון ברתנא שירה שאחרי שירת נתן זך ולפני מלאך המוות. סלונט. 25 באוקטובר 2020 רבקה מיכאלי, "סלפי של משוררים", רדיו ללא הפסקה, 21 בדצמבר 2018 גבריאל מוקד, "ללא כבלי חרוז ומשקל: 'סלפי' של גד קינר", באתר "יקום תרבות", 7 באפריל 2019 ביקורות וסקירות: דורון בראונשטיין, "בסיכון גבוה" מאת גד קינר קיסינגר: רב-קסם, מקורי עד מאוד, כתוב לתפארת, בבלוג "חי תרבות", 23 בספטמבר 2020 זיוה שמיר, לנגן בחליל כפול קנה: עיון ב"הפרעות קשב" – ספר שיריו החדש של גד קינר, גג 23, 2010, באתר מב"ע - מחקרים בספרות עברית שוש אביגל, הצגה חדשה - אי־היכולת לאהוב, חדשות, 3 במרץ 1988 יוסי עוזרד, בכורה - סמליות שהזדקנה, חדשות, 30 בדצמבר 1987 יוסי עוזרד, ביקורת הצגה - איפה המיתר שפקע, חדשות, 15 בינואר 1987 שרית פוקס, תשוקה אינה אהבה, מעריב, 5 בדצמבר 1986 תמונות מחיי נישואין, חדשות, 31 במאי 1991 נילי ברקן, ‏חסרה את הדבר היחיד שיעניק לה חיים, באתר גלובס, 25 בספטמבר 2001 ללא רגש אמיתי, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2001 מיכאל הנדלזלץ, העלמה והמשרת, באתר הארץ, 9 ביוני 2011 חגי חיטרון, "דרקון הזהב": מהצגות האופרה הכי טובות שהועלו כאן בשנים האחרונות, באתר הארץ, 30 במאי 2019 מיכל סנונית, תרבות - אמנות: מחכים לגודו, על המשמר, 6 במרץ 1974 זאב רב-נוף, מונדי מפגין נוכחות, דבר, 3 בנובמבר 1976 סטפאן גלברט, סיפורי ש״י עגנון הומחזו בשביל "המרתף", על המשמר, 5 בנובמבר 1970 תמר רותם, המופע "1948": להשתחרר ממלחמת השחרור, באתר הארץ, 2 בפברואר 2015