laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אב הזמן

אַב הַזְּמַן (ידוע גם בכינוי סַבָּא זְמַן) הוא האנשה של הזמן. דמותו מוצגת בדרך כלל כקשיש מזוקן, לבוש גלימה הנושא עמו שעון חול או מכשיר מדידת זמן אחר, כסמל לתנועה המתמדת של הזמן, וכן חרמש, הקושר בין התנועה המתמדת של הזמן למוות, אשר הוא בלתי נמנע. לעיתים הוא מופיע יחד עם תינוק השנה החדשה, כדימוי לשנה החולפת המפנה את מקומה לשנה הבאה. דמות אבא־זמן נתקשר במיתולוגיה היוונית עם הטיטאן קרונוס ואל הזמן כרונוס (ביוונית, χρόνος, "זמן") והוא גם שמו של אל החקלאות בתרבות זו, ובמיתולוגיה הרומית הוא סטורנוס. בדומה לכרונוס, בשירת אוגרית, אחד מכינויו של אל היה "אַב שנם" (בכתיב מלא: אב שנים). דמותו של אב הזמן היא הדמות המרכזית בפסל מזרקת הזמן (באנגלית: Fountain of Time), אשר נבנה במקור על ידי הפסל לוראדו טאפט בשנת 1922 ומוצב כיום בפארק וושינגטון שבשיקגו. דמותו של אב הזמן היא הדמות המרכזית ב"רוטונדת השעון" מאת הפסל ג'ון פלאנגן, הממוקמת בספריית הקונגרס שבוושינגטון די. סי. פסל עתיק של אב הזמן מוצב באחוזת בית סאנדרינגהאם בנורפוק שבאנגליה. בסדרת הספרים דברי ימי נרניה דמותו של אב הזמן מופיעה בספר "כס הכסף", שבה הוא מוצג כיצור חי ענק הישן מתחת לפני ממלכת נרניה. מצוין בספר כי אב הזמן צפוי להתעורר בקץ הימים, מה שאכן קורה בהמשך העלילה בספר "הקרב האחרון". בספר שומר הזמן של מיץ' אלבום, אב הזמן הוא האדם שהמציא את השעון הראשון, ואת עצם הרעיון של ספירת הזמן. המתנה אותה הוא מנסה להעניק לעולם הופכת לגורם סבל, מכיוון שמאותו רגע בני האדם מודעים לזמן החולף וחשים בחסרונו. לכן נענש אב הזמן, ונכלא במערה למשך אלפי שנים, בהן הוא נאלץ לשמוע את תחינותיהם של בני האדם בכל הדורות המשוועים לזמן. בסרט הקצר של דיסני, "מנקי השעון" (1937), אחד מהפסלים המכניים של מגדל השעון הוא אב הזמן. אב הזמן מופיע בסרט "הציפור הכחולה" (1940), בגילומו של ת'רסטון האל. כמו כן הופיע בסרט בעל השם הזהה משנת 1976, כשהפעם גילם אותו רוברט מורלי. דמותו של אב הזמן מופיעה באופן חוזר ונשנה בסדרת ההנפשה "הדרדסים", שהופקה על ידי אולפני האנה ברברה בשנים 1981–1989. דמותו של אב הזמן מופיעה בסרטים סנטה במשרה חלקית 2 וסנטה במשרה חלקית 3, שבהם היא מגולמת על ידי פיטר בויל. בסרטים הללו אב הזמן הוא חבר באגודה שבה חברים דמויות אגדיות נוספות כגון סנטה קלאוס, ארנב הפסחא, קופידון, אמא טבע, איש החול, פיית השיניים וג'ק פרוסט. באחד מפרקי הסדרה "ההרפתקאות של בילי ומנדי" אב הזמן מופיע בדיבובו של אלן אופנהיימר. אב הזמן מופיע באחד מפרקי "רגולר שואו". הוא מוצג כעשוי משעונים וחובש כובע סגול. אב הזמן מופיע בפרק של הסדרה "קסם של הורים" בדיבובו של ג'ף בנט. אב הזמן מופיע במספר פרקים של "סטאר נגד כוחות הרשע". בסרט "אליס מבעד למראה" (2016), סשה ברון כהן מגלם את זמן, אדם/ שעון דמוי אדם השולט בכל קווי הזמן של ארץ הפלאות. מדיה וקבצים בנושא אב הזמן בוויקישיתוף "Father time - Definition and More from the Free Merriam-Webster Dictionary". נבדק ב-6 באוקטובר 2014. {{cite web}}: (עזרה) ראו גם "האנשה של המוות". צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 48; יש הטוענים שהפירוש לא סביר מאחר שבאוגרית הריבוי של "שנה" היה "שנות", ומפרשים לפי שכמן ושונם, השונמית וכיוצא בהם, אולם ייתכנו שתי צורות ריבוי לאותה מילה.
טנדיל

טנדיל (בספרדית: Tandil) היא עיר בפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה. העיר נמצאת במרכז הפרובינציה, במרחק של 330 קילומטרים מלה פלאטה, בירת הפרובינציה, ובמרחק של 375 קילומטרים מהעיר בואנוס איירס, בירת ארגנטינה. שם העיר נובע מהשם שניתן לאזור על ידי אנשי המפוצ'ה. משמעות השם היא ככל הנראה "סלע נופל". סביר להניח שהכוונה בשם היא לפיידרה מובסידה, סלע ענק בקרבת העיר שהיה מאוזן על קצה גבעה והפך לסמלה של העיר, גם לאחר שנפל ונשבר ב-1912. בשנות ה-20 של המאה ה-19, שבטי ילידים תקפו את יישובי הספר הארגנטינאים באזור. הארגנטינאים ניסו לעצור את ההתקפות על ידי עצירת ראשי הילידים, אך הם בתגובה תקפו את היישובים דולורס, פרגמינו וצ'סקומוס וגנבו עשרות אלפי ראשי בקר. מרטין רודריגס, שהיה אז מושל פרובינציית בואנוס איירס, הגיע למסקנה שחייבים להילחם בילידים וב-4 באפריל 1823 הוא הקים במקום בו נמצאת טנדיל היום את מבצר אינדפנדנסיה. כעבור מספר שנים החלה להתהוות התיישבות סביב המבצר שנקראה טנדיל, שמו הילידי של המקום. למרות קיומו של המבצר, טנדיל סבלה מהתקפות ילידים עד שנות ה-70 של המאה ה-19, כאשר החל כיבוש המדבר, מבצע צבאי בו ארגנטינה דחקה את הילידים דרומה והשתלטה על אדמותיהם. לאחר כיבוש המדבר האוכלוסייה התחילה לגדול הודות להגירה גדולה מאירופה, ובעיקר מדנמרק, ספרד, איטליה וצרפת. בהמשך המאה ה-19 הגיעה לראשונה מסילת רכבת לטנדיל, שתרמה להתפתחות הכלכלה המקומית. ב-1895 טנדיל קיבלה מעמד רשמי של עיר. הכלכלה של טנדיל מבוססת באופן מסורתי על חקלאות וגידול מקנה. הגידולים העיקריים באזור הם חיטה, סויה, תירס וחמניות. גידול המקנה כולל גידול של בקר, כבשים וחזירים. בנוסף, יש בעיר תעשייה גדולה של מוצרים מן החי, כמו מוצרי חלב, צמר ובשר. בנוסף לחקלאות, הכלכלה המקומית מסתמכת על תעשייה, כרייה ותיירות. בעיר נמצאת האוניברסיטה הלאומית של מרכז פרובינציית בואנוס איירס, שנפתחה ב-1974. את העיר משרת נמל התעופה של טנדיל, הנמצא במרחק של 18 קילומטרים צפון-מערבית לעיר. בעיר עובר הכביש הלאומי מספר 226, המקשר בין העיר מאר דל פלאטה ובין צפון-מערב פרובינציית בואנוס איירס, וכן מספר כבישים פרובינציאליים נוספים. מדיה וקבצים בנושא טנדיל בוויקישיתוף טנדיל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מרמוסט גמדי

מרמוסט גמדי (שם מדעי: Cebuella pygmaea) הוא מין מרמוסט קטן החי בדרום אמריקה והוא הקטן שבקופים. מין יחיד בסוגו. אורכו עד 16 ס"מ וזנבו ארוך מגופו. צבעו הוא תערובת לא אחידה של כתמים קטנים בצבע חום-בהיר, שחרחר ואפור. המרמוסט הגמדי אוכל פירות רכים וחרקים המצויים בשפע ביער. בני מין זה אינם קלי תנועה ובשעת סכנה הם עוברים מיד ומסתתרים בצד האחר של הגזע או הענף, כך שהענף יחצוץ בינם לבין האויב, שם הם קופאים ללא תנועה עד יעבור זעם. אויביהם בטבע הם עופות דורסים ונחשים החיים על העצים, אך אויבם העיקרי כיום הוא האדם. תפוצתו היא היער הטרופי אשר לחוף האמזונאס בדרום ברזיל, צפון פרו ואקוודור. מרמוסטים צעירים מתרגלים במהרה לחיים בשבייה ואוהבים מאוד לשבת על גופם של המטפלים בהם, כשם שהם יושבים על גב הוריהם. עד מהרה מגלים את כיסי הבגדים ויודעים להתכנס לתוכם כשקר להם או כשהסביבה נראית להם עוינת. מכירים היטב את כל בני הבית, אך אל זרים מתייחסים בחשדנות רבה ומגיבים בהשמעת קולות קרקור וצקצוק. מפעם לפעם מובאים לישראל מרמוסטים גמדיים בודדים בדרכים שונות. בדרך כלל, אם לא מתו בדרך, הם מגיעים תשושים ואינם מאריכים ימים. מדיה וקבצים בנושא מרמוסט גמדי בוויקישיתוף מרמוסט גמדי, באתר ITIS (באנגלית) מרמוסט גמדי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מרמוסט גמדי, באתר GBIF (באנגלית)
אלקאיוס

אלקאיוס (יוונית: Ἀλκαῖος;‏ 620 לפנה"ס – 570 לפנה"ס לערך) היה משורר יווני לירי יליד העיר מיטילנה אשר באי לסבוס האגאי. במיטילנה חיה ופעלה המשוררת היוונית האגדית סאפפו, ויכול מאוד להיות שאלקאיוס היה ידידה הקרוב ואף מאהבה. הלה החליף מספר יצירות עם סאפפו ואף הקדיש לה את אחד משיריו. אלקאיוס נטל חלק פעיל, כמו משוררים אחרים, במלחמה שניטשה בין עירו לבין אתונה בין השנים 608 ו-606 לפנה"ס. הוא השתייך למעמד האריסטוקרטי שבמיטילנה, מה שסיבך אותו לא פעם במצבים עדינים ומורכבים. הוא התבצר בעמדתו מול הסיעה הטיראנית, הספק-דמוקרטית, שבעיר, זו שהגדירה עצמה כקולו של העם, ובשל כך נאלץ, כמו רבים אחרים, לצאת לגלות. בתקופת גלותו שירת אלקאיוס כלוחם שכיר בצבאות זרים, ובדומה לו, אחיו. ואף השתתף בניסיון פיזי-צבאי של קבוצת הגולים לשוב בחזרה למיטילנה. מהלך זה זכה לביטוי בכמה מיצירותיו, שם הוא תוקף את השליט המיטילני פיתאקוס, אשר הכשיל את ניסיונו לשוב לעיר מולדתו. יצירותיו נתפרסמו מציטטות שנודעו בחיבוריהם של יוצרים שונים, כגון המשפט: "ההגנה המבוצרת ביותר של עיר הפוליס היא חזית הלוחמים האזרחים שבה". נושאי יצירותיו היו מגוונים, וביניהם נמצא שירי הלל לאלים, מכתמים פוליטיים, לעיתים בעלי גוון אישי מאוד, וכן שירי אהבה ויין, כאלה שהוקראו בקול וברגש ב"סימפוסיום" האפלטוני. מיצירותיו נותרו רק קטעים בודדים, ואלה מצאו ביטוי בכתביהם של יוצרים מאוחרים וכן בפפירוסים שונים, כמו עשר המגילות שנמצאו באלכסנדריה ההלניסטית. אלקאיוס פיתח משקל לירי שנקרא על שמו, "המשקל האלקיאי" והורטיוס, המרבה להביא ציטטות מאלקאיוס, להללו ולהתייחס ליצירתו כמודל לחיקוי, מחמיא למשקל זה. בכתביו של אלקאיוס מופיע האזכור הוודאי הראשון בספרות היוונית הקלאסית של מקום כלשהו בארץ ישראל. פרגמנט פגום מפפירוס (אנ') מהמאה ה-2 לספירה שנמצא באוקסירינכוס (אנ') שבמצרים, מזכיר את העיר הפלשתית אשקלון. מצבו הגרוע של הפפירוס אינו מאפשר לדעת את תוכנו המדויק של השיר, אולם בשורה הקודמת לאזכור אשקלון, נזכר שמה של "בבל הקדושה", וברור כי השיר כולל התייחסות לפעולות צבאיות של הצבא הבבלי נגד העיר. קטע זה מתוך השיר כנראה מתייחס לאחיו של אלקאיוס, אנטימנידס (Antimenidas), שכפי הידוע מתוך שיר אחר של אלקאיוס, שירת בצבא הבבלי. ייתכן ושובו מהשירות הצבאי לביתו בלסבוס סיפק את ההזדמנות לכתיבת השיר, משום שבשיר הקודם אנו קוראים כי אנטימנידס הגיע מקצה העולם, שם נלחם לצד הבבלים. מדיה וקבצים בנושא אלקאיוס בוויקישיתוף אלקאיוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלקאיוס, דף שער בספרייה הלאומית אלקאיוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלקאיוס, באתר Discogs (באנגלית) M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. III: I. Alcaeus, p. 1 M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. III: I. Alcaeus, p. 2
אנרי פירן

אנרי פירן (Henri Pirenne; ‏23 בדצמבר 1862 - 25 באוקטובר 1935) היה היסטוריון בלגי הידוע כהוגה "תיזת פירן". עד לפרסומה של תיזת פירן, סברו רוב ההיסטוריונים בני זמנו כי הגורם לדעיכה בימי הביניים היה חדירת שבטים גרמאניים לתחומי האימפריה הרומית, ובעקבותיה קריסתה של אימפריה זו. פירן הדגיש את העובדה כי הים התיכון היווה את לב הקיסרות הרומית, חשיבותו הייתה כה גדולה עד שהרומאים כינו אותו "הים שלנו" (mare nostrum). באמצעות הים סחרו זו עם זו כל התרבויות שצמחו בעולם העתיק במזרח התיכון. הים איפשר את חיי הכלכלה מהעולם העתיק ונשאר נתיב הסחר המרכזי של הקיסרות הביזנטית. חדירת האסלאם לאגן הים התיכון, כבר במהלך המאה ה-7, היא נקודת מפתח במהלך ההיסטוריה. סגירתו, ולו החלקית, של הים התיכון לתנועת סחורות הביאה לאבדן חשיבותה של אירופה הדרומית, לדעיכת המסחר הבינלאומי ולהתפוררות התרבות הקלאסית. אחד הגורמים אשר מערערים כיום את התיזה של אנרי פירן הם מסמכים אשר נמצאו בגניזת קהיר ואשר מוכיחים כי סחר ברחבי הים התיכון המשיך גם לאחר השתלטות המוסלמים על הים התיכון. אולם עדיין מקובלת דעתו כי עקב השינוי במערכת היחסים בין חלקי האימפריה והשינויים הפוליטיים בצפון אירופה ובחצי האי האיברי ירדה חשיבותו של הים התיכון והסחר בו. אחת הביקורות על פירן היא העובדה שהרדהנים עסקו בסחר בין אסיה לאירופה וקישרו בין העולם המוסלמי לנוצרי, כך שהסחר היה יכול להמשיך להתקיים. אנרי פירן, ערי ימי הביניים, פרקים א-ב; מוחמד וקרל הגדול, חלק ראשון, מסקנות, חלק שני, פרקים א, ג; בתוך: ראשיתה של אירופה: מערב אירופה בימי הביניים המוקדמים, האוניברסיטה הפתוחה, 2003, כרך ד, יחידה 9 (עורכות: איריס שגריר ואורה לימור), עמ' 157–194. מדיה וקבצים בנושא אנרי פירן בוויקישיתוף אנרי פירן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אנרי פירן בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אנרי פירן (1862-1935), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיל המשלוח הבריטי

האם התכוונתם ל... חיל המשלוח הבריטי (מלחמת העולם הראשונה) חיל המשלוח הבריטי (מלחמת העולם השנייה)
קהל פרושים

פרושים הוא שמה של קהילה חרדית-ירושלמית, שהוקמה בחנוכה ה'תשנ"ט (1998), ומשמרת את מסורת הפרושים בני היישוב הישן. הקהילה מונה כאלף בתי אב. נשיא הקהילה הוא הרב יהושע דוד טורצ'ין. הקהילה נוסדה מתוך רצון לשמר את המסורת הפרושית ולמנוע את מעברם של צעירים רבים לציבור הליטאי או החסידי. בית הכנסת המרכזי של הקהילה הוא מעל לבית הכנסת הר צבי ברחוב צפניה שבשכונת כרם אברהם בירושלים. בתי כנסת נוספים נמצאים בבתי אונגרין, ברמת שלמה ובנווה יעקב. שלושה סניפים קיימים בביתר עילית עשרה בבית שמש (בשכונות נחלה ומנוחה, רמ"א, ריב"ל, שניים ברמה א', קנה בשם, שניים ברמה ג' שניים ברמה ד' ), ושניים במודיעין עילית (בשכונת ברכפלד ובגרין פארק). לקהילה אין מוסדות חינוך, אולם קיימים מוסדות בהנהלת וברוח אנשי הקהילה, כמו ישיבת "כנסת אליהו" במושב חזון יחזקאל, ותלמוד תורה "חיי אביגדור" בשכונת קנה בשם בבית שמש. בני הישיבות השייכים לקהילה מאוחדים בארגון "איחוד בני הישיבות". הם נפגשים פעם בשבוע וכן יוצאים לשבתות משותפות ולנסיעות למקומות הקדושים ב"בין הזמנים". במסגרת זו קיימת גם ישיבת בין הזמנים. בחודש אב מתקיים מעמד שנתי של הארגון, ולקראתו יוצא לאור הקובץ "פארי ירושלים" ובו מאמרים שכתבו הבחורים. בקהילה נהוג לימוד של "עמוד ההלכה", שבמסגרתו נלמד בכל יום עמוד מספר משנה ברורה, לפי לוח לימוד שנתי. מבחנים שבועיים מתקיימים לבחורי הקהילה, ומבחנים חודשיים לאברכים. עלון שבועי בשם "ד' אמות של הלכה" כולל סיכומים של ההלכות שנלמדו והערות ושאלות לחומר הנלמד בשבוע הבא. העלון החודשי "עמוד ההלכה" כולל בירורים הלכתיים המיועד בעיקר לבחורים. מדי כמה שנים נערכת חגיגת סיום של מחזור הלימוד. הקהילה מוציאה עלון דו שבועי בשם "מורשה", שבו מאמרי חיזוק והגות, ענייני הלכה ופרשת שבוע, וכן ידיעות מחיי הקהילה והודעות. בכל שנה בפרשת "בראשית" יוצאים חברי הקהילה לשבת במירון. במוצאי השבת חוגגים חלאקה לילדים שמלאו להם שלוש בחצר הרשב"י בליווי תזמורת. הקהילה חוגגת מדי שנה בחנוכה את הקמתה. לקראת מעמד זה יוצא ספר בשם "אוצרות ירושלים" שבו מאמרים. בתחילת הספר מופיע מדור "גנוזות" שבו כתבים של גאוני ירושלים שעדיין לא פורסמו. נשיא הקהילה הוא הרב יהושע דוד טורצ'ין. הקהילה שייכת לעדה החרדית. רוב חבריה מחזיקים גם בהשקפת העולם האנטי ציונית של "העדה", מקפידים שלא להצביע בבחירות לכנסת ישראל ושולחים את ילדיהם למוסדות חינוך שאינם מקבלים תקציבים ממשרד החינוך. אמנם יש בה גם חברים מתונים יותר, הקרובים בהשקפתם לזרם הליטאי, משתתפים בבחירות ושולחים את ילדיהם למוסדות המתוקצבים על ידי המדינה. ראשי הקהילה אינם מתערבים בנושאים אלו כדי לא לעורר מתיחות. רוב חברי הקהילה לובשים את לבוש חרדי ירושלמי הכולל את הקאפטן הצהוב בשבת ואת הכובע הירושלמי בימות החול. השפה המדוברת היא יידיש בעגה הירושלמית. ארגון "קרן זיכרון מרדכי" של הקהילה קרוי על שם רבי מרדכי צוקרמן, ממייסדיה, ולזכרו של הרב שמואל נטע גראס. הארגון מכשיר אברכים לשמש דיינים, מורי הוראה ור"מים. הארגון נוסד בתשע"ח. הוא מכתיר מדי שנה "חתן תורה", הנבחן על שמונה מאות דפי גמרא בסדרי נשים נזיקין, עם רש"י, תוס' וראשונים; וכן "חתן הוראה" הנבחן על שמונה מאות דפים טור ושו"ע בסדרי "אורח חיים" ו"יורה דעה", עם נושאי כלים. החל משנת תשע"ט מוכתר גם "חתן הוראה" הנבחן על טור ושו"ע "חושן משפט". החתנים נדרשים ללמוד את חומר הלימוד במשך תקופה של שנתיים, שבמהלכה הם מקבלים מלגה חודשית, ובתום התקופה נבחנים. בסיום השנה השנייה מתקיים מעמד ההכתרה. פרושים (היישוב הישן) ארכיון כתבות, באתר JDN פרטי הקהילה באינדקס מוסדות התורה
מחוזות וושינגטון

במדינת וושינגטון שבארצות הברית ישנם 39 מחוזות. הגדול שבמחוזות וושינגטון הוא מחוז אוקאנוגאן (13,644 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז סן חואן (453 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז קינג (כ-1,931,249 תושבים). עיר הבירה, אולימפיה, נמצאת במחוז ת'רסטון. מדיה וקבצים בנושא מחוזות וושינגטון בוויקישיתוף
מסקין

מסקין הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אהרן מסקין – שחקן תיאטרון ישראלי אמנון מסקין – שחקן ובמאי תיאטרון ומדבב ישראלי, בעבר שימש כמנהלו האמנותי של תיאטרון חיפה אריק מסקין – כלכלן יהודי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכלכלה יעקב מסקין – רב ברוסיה, ליטא וארצות הברית ומחבר פורה של ספרי הלכה ופרשנות לתלמוד
קוטיק

האם התכוונתם ל... קוטיק (כפר) (Cotic, Vaslui) - כפר במחוז וסלוי, בחבל מולדובה, רומניה אישים יחזקאל קוטיק – סופר ועסקן ציבורי מאיר קוטיק – עורך דין ישראלי ממוצא רומני, שחקר עלילות דם ומשפטים אנטישמיים
בן-אור

בן-אור הוא שם משפחה יהודי ישראלי. האם התכוונתם ל... אהרן בן-אור (אורינובסקי) - מורה, סופר עברי וחוקר תולדות הספרות העברית אריה בן-אור (אורבך) - טייס חיל האוויר הישראלי, שעוטר בעיטור העוז על פעולתו במלחמת ששת הימים מיכאל בן-אור – פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים סעדיה בן אור – רב ומקובל תימני-ישראלי
סיסו

סיסו הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... משפחת המלוכה של לסוטו לטסי השלישי, מלך לסוטו (דייוויד מוהאטו ברנג סיסו) - מלך לסוטו לרותולי סיסו, נסיך לסוטו (דייוויד מוהאטו ברנג סיסו) - בנו הבכור של מלך לסוטו לטסי השלישי ושל מלכת לסוטו מאסנאטה מוהאטו סיסו מאסנאטה מוהאטו סיסו, מלכת לסוטו – המלכה הרעיה של לטסי השלישי מלך לסוטו אישים אייל סיסו – דיפלומט ישראלי - קונסול ישראל בקהיר, ניו דלהי וברלין, סמנכ"ל משרד החוץ. כיום מנכ״ל רשות האוכלוסין וההגירה גדי סיסו – קצין משטרה ישראלי בדרגת ניצב, כיהן כראש אגף החקירות והמודיעין מירי סיסו – ספורטאית ספורט נכים, ישראלית שמואל סיסו – ראש עיריית קריית ים וקונסול ישראל בניו יורק שמעון סיסו – איש צבא ישראל
דרייב

האם התכוונתם ל... Derive (דרייב) - תוכנה שפותחה על ידי הסופט וויירהאוס בהונולולו, הוואי, על מנת להוות "יורש" לתוכנה muMATH דרייב (סרט) – סרט דרמת פשע אמריקאי משנת 2011, בבימויו של ניקולס וינדינג רפן דרייב אין – הכינוי הרווח בעברית המדוברת לבית קולנוע באוויר הפתוח אלכסיי דרייב – שחמטאי רוסי עמותת דרייב – עמותה ישראלית לחיזוק החוסן האישי ולהגברת המוטיבציה Drive (שיר של The Cars) Drive (שיר של אר.אי.אם.) Drive (שיר של קלין בנדיט וטופיק) Drive (אלבום של טייסטו) – אלבום של המפיק המוזיקלי טייסטו דרייבר
חבשה קמיס

חבשה קמיס (ሐበሻ חבשה, ቀሚስ קמיס, "שמלה חבשית") היא שמלה מסורתית הנלבשת על ידי נשים חבשיות. השמלה עשויה מבד שיפון, בדרך כלל בגוונים של לבן, אפור ובז'. נשים אתיופיות ואריתריאיות בדרך כלל לובשות את השמלה באירועים רשמיים, ורבות מהן מתעטפות גם בצעיף שנקרא נטלה מעל השמלה הרשמית. באמריקה הצפונית ובאירופה השמלה משווקת כ"שמלת קפה אתיופית", על שם טקס הקפה המסורתי.
גאבי (לבוש)

גאבי הוא שמיכה/צעיף בד המיוצר בעבודת יד ונלבש על ידי גברים ונשים באתיופיה ובאריתריאה. בדרך כלל הגאבי עוטף באופן רופף את הראש, הכתפיים ופלג הגוף העליון. הגאבי עשוי מארבע שכבות של בד כותנה או שיפון, בניגוד לקוטה הנלבשת על ידי גברים ולנטלה הנלבשת על ידי נשים, העשויות שתי שכבות. הגאבי לרוב בצב לבן עם פסי צבע שזורים בזהב, כסף או אדום. באזורים מסוימים באתיופיה לעיתים יהיו צבועים בחום או ירוק. רבקה פיסהא, Don’t Call It a Blanket, האתר של רבקה פיסהא, ‏09.01.2018 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נטלה (לבוש)

הנטלה היא צעיף בד המיוצר בעבודת יד ונלבש על ידי נשים אתיופיות. הנשים מתעטפות בנטלה לכיסוי הראש והכתפיים כאשר הן לובשות בגדי שיפון, במיוחד בעת ביקורים בבית הכנסת. הנטלה עשויה משתי שכבות של בד, בניגוד לגאבי העשוי מארבע שכבות. הגרסה הגברית של הנטלה היא הקוטה. ישנם כ4 דרכים מסורתיות ללבוש את הנטלה. הדרך הראשונה כשאשר מכפלים את 2 השכבות של הנטלה והקצוות נופלות על הכתפיים. השנייה כשאשר שניהם בצד הימין של הכתף. השלישית היא כאשר הנטלה מכסה את הכתפיים והצוואר - זהו לרוב סימן לאבל או תקופת אבלות. הדרך הרביעית היא כאשר קצוות הנטלה בצד שמאל של הכתפיים ולרוב היא מסמלת פנאי. הטקסטיל האתיופי - מידע באנגלית ערך זה הוא קצרמר בנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוטה

קוטה היא צעיף בד המיוצר בעבודת יד ונלבש על ידי גברים אתיופים ואריתריאים. הגברים מתעטפים בקוטה לכיסוי הראש והכתפיים כאשר הם לובשים בגדי שיפון, במיוחד בעת ביקורים בכנסייה. הקוטה עשויה משתי שכבות של בד, בניגוד לגאבי העשוי מארבע שכבות. הגרסה הנשית של הקוטה היא הנטלה. בקהילת ביתא ישראל הקוטה משמשת בתפילות כטלית. כיום המנהג פסק עקב אימוץ היהדות האורתודוקסית על ידי רוב הקהילה.[דרוש מקור] ערך זה הוא קצרמר בנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עבדי זמן

עַבְדֵי זְמָן הוא שיר משירי רבי יהודה הלוי. משקלו של השיר הוא "המהיר" - שתי תנועות ויתד; שתי תנועות ויתד; שתי תנועות. בשיר שני משפטים, הראשון מנוסח כפתגם והשני מנוסח כמסקנה וכמשאלה הנובעות מפתגם זה. השיר מתאר את האדם כעבד של הזמן; האדם מוגבל במגבלות הזמן הנשלט בידי האל. ריה"ל קובע כי רק על ידי עבדות האל, ניתן להשיג חופש משיעבוד זה. רעיון דומה כבר הוזכר במשנה במסכת אבות: ”אין לך בן חורין אלא מי שעוסק בתלמוד תורה” (משנה, מסכת אבות, פרק ו', משנה ב'). הביטוי עבדי עבדים רומז לדרשת חז"ל "כי לי בני ישראל עבדים (ויקרא, כ"ה, נ"ה) - עבדי הם ולא עבדים לעבדים" (תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף י', עמוד א'). גם הזמן הוא עבד לה', ולכן במקום להיות משועבד לזמן שגם הוא עבד בעצמו, יש להיות עבד ישירות לה'. העבדות לזמן פירושה שיעבוד למקרים החולפים, ובדרך כלל, כפי שנראה מדברי המחבר בספר הכוזרי, המדובר הוא על שעבוד לאופנה שהרבים מתנהגים על פיה באותו זמן, דהיינו חירות מקונפורמיות. השיר מסיים בקריאה הלקוחה מתוך מגילת איכה, בה מופיע הפסוק: ”חֶלְקִי אֲדֹנָי אָמְרָה נַפְשִׁי עַל כֵּן אוֹחִיל לוֹ” (איכה, ג', כ"ד) שירו זה של ריה"ל התפרסם מאוד, והוא מצוטט רבות בספרי המוסר בני תקופת הראשונים, כמו "שערי העבודה" של רבי יונה גירונדי, ו"ספר הישר". בסיום המאמר החמישי של ספר הכוזרי, חיבורו הפילוסופי של ריה"ל, מופיע דו-שיח בין הכוזרי לחבר שתוכנו מקביל לתוכן השיר: אמר הכוזרי: לפנים היית בוחר בחירות, ואני רואה אותך עתה שאתה רוצה להוסיף עבדות וחובות שתהיה חייב בהם כשתדור בארץ ישראל, ממצוות שאין אתה חייב בהם הנה. אמר החבר: אבל אני מבקש החירות מעבדות הרבים, אשר אני מבקש רצונם ואיננו משיגו, ואפילו אם אשתדל בו כל ימי חיי, ואילו הייתי משיגו לא היה מועיל לי, רוצה לומר עבדות בני אדם ובקשת רצונם. ואבקש עבדות אחר, יושג רצונו בטורח מעט, והוא מועיל בעולם הזה ובבא, והוא רצון האלוקים, ועבודתו הוא החירות האמיתי, וההשפלה לו הוא הכבוד על האמת — ספר הכוזרי, מאמר חמישי, כד–כה השיר זכה לביצועים אחדים בלחנים שונים. השיר נכלל באלבומה של אתי אנקרי "שירי רבי יהודה הלוי". השיר הולחן בידי מנחם פיליפ, עבור אלבומו הראשון "האדם". מבצעים נוספים הם מורין נהדר, מנחם קרן וציון אזרד. עבודת ה' פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי, תרגום: מיכאל שורץ, הוצאת מאגנס, 2011, הפרק "עבדי זמן", עמ' 178. יונה דוד, ר' יהודה הלוי מבחר שירי חול, שירי ציון ושירי קודש, ירושלים: ש. זק ושות', תשי"ט 1959, עמ' 87 עבדי זמן, באתר ויקיטקסט אפרים חזן, כי לי בני ישראל עבדים, באתר הפיוט והתפילה עבדי זמן, באתר "לב לדעת"
דיאנה פטרסקו

דיאנה יעל פטרסקו (נולדה ב-14 במאי 1989). היא קראטה-קא ישראלית בעלת חגורה שחורה דאן 2. אלופת ישראל ואלופת המכביה (2013), חברה בהתאחדות הקראטה בישראל. דיאנה פטרסקו נולדה ברומניה, בעיר דווה, עלתה לישראל עם משפחתה ב-1992, והתיישבה בבאר שבע שם היא מתגוררת גם כיום. מגיל 10 התחילה ללמוד קראטה שוטוקאן במועדון של המאמן בוריס יסצ'ין ולאחר כשנתיים עברה למועדון רוגוז'רסקי דוג'ו שבבאר שבע, בהדרכתו של פרדרג רוגוז'רסקי. היא התאמנה יחד עם אביה, אהוד, אחיה ליאור, ואחותה הקטנה מיטל, אך לאחר 7 שנים כולם עזבו את הקארטה ורק דיאנה נשארה בתחום. כבר בתחרות הראשונה שלה ב-1999 היא זכתה במדליית זהב, באליפות ישראל בקאטות עם חגורה לבנה. בשנת 2005 במכבייה ה-17, היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בקרבות לנערות בגילאי 14–16, שזו השנה הראשונה שבה החלה להילחם בקרבות, עד אז, היא השתתפה בתחרויות בקאטות בלבד, ומדליית ארד בתחרות קאטות (גילאי 14–16). בשנת 2008 דיאנה נפצעה וקרעה את הרצועה בברך, כשבועיים לפני אליפות אירופה באיטליה ובכל זאת טסה והתחרתה אך הפסידה בסיבוב הראשון. יום לאחר חזרתה מאליפות אירופה היא התגייסה לשירות צבאי בפיקוד העורף. במהלך השירות הצבאי היא המשיכה להתאמן אך בתדירות נמוכה יותר עקב הפציעה. ב-2009 עברה ניתוח ראשון בברך ושוחררה מצה"ל. לאחר שיקום של כ-9 חודשים נאלצה לעבור ניתוח נוסף ועוד כחצי שנה של שיקום. בתקופה הזו היא אימנה ילדים צעירים, במועדון שבו גדלה. לאחר הפציעה היא החליטה לעזוב לאילת למשך שנתיים וחצי ובסך הכל במשך כ-4 שנים היא לא התאמנה. לאחר הפסקה זו מאימונים ב-2013 שבה לבאר שבע להתאמן ותוך 3 חודשים השתתפה באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה. מאז בשנים 2013–2014 היא אלופת ישראל לבוגרות ובעלת תואר ראשון בחינוך גופני במכללת קיי בבאר שבע. 2001- מדליית זהב (בקטגוריית קאטות) באליפות לונדון הפתוחה. 2003- מדליית זהב באליפות עולם לקארטה מסורתי בדרום אפריקה לנערות. 2005- מדליית זהב במכביה ה-17 לנערות (גילאי 14–16). 2007- סגל נבחרת ישראל בקארטה. 2005-2009- אלופת ישראל. 2013- מדליית זהב במכביה ה-19 בקטגוריית בוגרות משקל 61 ק"ג וגם במקצה הקבוצתי לנשים. 2013-2017- אלופת ישראל. 2013- מקום שביעי באליפות אירופה לבוגרים משקל -61 ק"ג, הונגריה. 2014- מדליית ארד במקצה קרבות בקטגוריית בוגרות במשקל 61 ב OPEN ITALIA איטליה. 2014- מדליית זהב במקצה קרבות בקטגוריית בוגרות במשקל 61 ב BELGRAD CUP סרביה. 2016- רבע גמר באליפות אירופה לבוגרים במקצה קרבות בקטגוריית בוגרות במשקל 61. מונפלייה, צרפת. 2017- מדליית זהב במכביה ה-20 בקטגוריית בוגרות משקל 61 ק"ג וגם במקצה הקבוצתי לנשים. 2018- מדליית זהב ב־GRAND PRIX פילזן, צ'כיה במקצה קרבות בקטגוריית בוגרות משקל פתוח ומדליית ארד במקצה קרבות בקטגוריית בוגרות משקל 61 ק"ג. מדיה וקבצים בנושא דיאנה פטרסקו בוויקישיתוף ליאור לרנר, "דיאנה פטרסקו החלימה מפציעה, וחזרה לקראטה (אורכב 23.10.2018 בארכיון Wayback Machine)". Mynet באר שבע. ‏2 ביוני 2013 אילן שי, "הכי טובות בארץ: דיאנה פטרסקו ורותם עפרוני". שבע. 23 בפברואר 2014 אילן שי, "פינלנד מחכה לה". שבע. 28 במרץ 2014 אורן אהרוני, "אם נלך מכות, שנינו נגיע לבית החולים", באתר ynet, 2 במאי 2017
פטרסקו

פטרסקו (ברומנית: Petrescu) הוא שם משפחה רומני. האם התכוונתם ל... אירינה פטרסקו – שחקנית רומנית דיאנה פטרסקו – אמנית לחימה ישראלית ממוצא רומני דן פטרסקו – כדורגלן עבר ומאמן כדורגל רומני דניאל פטרסקו – גנרל רומני ניקולאה פטרסקו-קומנן – משפטן, דיפלומט, פובליציסט ופוליטיקאי רומני צ'זאר פטרסקו (אנ') – סופר רומני קמיל פטרסקו (אנ') – סופר רומני
חמד

האם התכוונתם ל... חמ"ד (מושב) – מושב דתי באזור המרכז ידיעות אחרונות - ספרי חמד – הוצאת ספרים מחלף חמד – מחלף על כביש 1 עין חמד – גן לאומי בישראל חמד (בחריין) – עיר גדולה בבחריין העיר חמד – שכונה בח'אן יונס אישים: עיזאת חאמד – עבריין ערבי־ישראלי תומר חמד – כדורגלן ישראלי חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני – אמיר קטר השביעי חמד בן עיסא אאל ח'ליפה – מלך בחריין הראשון חמד עמאר – פוליטיקאי דרוזי־ישראלי חמוד חמ"ד