שושנה היימן

שושנה הימן (נכתב גם היימן) (3 בינואר 1923 – 18 במרץ 2009) הייתה פסלת, ציירת ומאיירת ישראלית. היימן נולדה לחיים ופרידה לבית רייס בגרמניה. בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלתה לארץ ישראל עם משפחתה לארץ ישראל והם השתקעו בשכונת בת גלים בחיפה. בנעוריה עבדה בקרמיקה ובשנת 1939 החלה ללמוד בבצלאל החדש בירושלים. לאחר סיום לימודיה למדה פיסול בעץ אצל הפסל רודי להמן. עבודתה הייתה קשורה בתקופה מסוימת אל הפיסול "הכנעני" בשימוש שעשתה במוטיבים מן הפיסול המצרי והארכאי. בשנים 1946–1948 למדה באקדמיה לאמנויות יפות בפירנצה ובבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות (בוז-אר) בפריז. ב-1953 נמנתה על מייסדי כפר האמנים עין הוד. בשנת 1955 איירה את הספר "שמוליקיפוד" מאת ט. כרמי, שהיימן הייתה נשואה לו באותה עת. גיבור הסיפור, גדי, נקרא על שם בנם, גד צ'רני. בשנים 1958–1960 עסקה בציור ורישום, בין היתר איירה את הספר "דירה להשכיר" במהדורתו הראשונה ב-1959. בשנת 1963 השתתפה בסימפוזיון בסלובניה, שכלל עשרה אמנים ממדינות שונות, בו פיסלה בעץ. השתתפה בהמשך בסימפוזיונים דומים בדנמרק ב-1997 ובקוריאה הדרומית ב-1999. משנות השבעים שימשה כפרופסור באוניברסיטת חיפה, מ-1977 כיהנה כראש החוג לאמנות שם וב-1987 הוענק לה תואר פרופסור. בשנת 1980 העתיקה את מגוריה לעין הוד. בשנת 2003 פרסמה העיר דיסלדורף את "צילו של התן" ("Der Schatten des Schakals"), קובץ משיריה, לרגל יום הולדתה ה-80. באפריל 2009 הוצגה במוזיאון הכט ובמוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח רטרוספקטיבה מיצירותיה. ראשונים, 1958 עץ קמפוס אדמונד י' ספרא, האוניברסיטה העברית, גבעת רם, ירושלים מבנה, 1988 אוניברסיטת חיפה, חיפה ללא כותרת, 2005 בטון פארק רעננה, רעננה ללא כותרת (לזכרו של מורן, בנם של גלילה וטוביה ריבנר, 1995 בטון קיבוץ מרחביה תימני ותימניה, חיתוך עץ, שנות ה-50 של המאה ה-20 1948 – פרס אמנים חדשים 1951 – פרס דיזנגוף לפיסול 1967 – פרס דיזנגוף לפיסול 1967 – פרס אונס"קו 2009, "חיתוכי עץ", גלריה קיימא, יפו 2009, "חוזה במדבר", מוזיאון הכט, חיפה 2009, "ניצבת על קו האופק", מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח, הזורע 2000, "In Orbid", המוזיאון העירוני דיסלדורף 1994, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן 1987, מוזיאון וילפריד ישראל 1986, "פיסול בעץ", הגלריה של אוניברסיטת חיפה 1959, בית האמנים בירושלים 1950, בית האמנים בירושלים מדיה וקבצים בנושא שושנה היימן בוויקישיתוף שושנה היימן: האתר הארכיוני הרשמי רשימת הפרסומים של שושנה היימן, בקטלוג הספרייה הלאומית מידע על שושנה היימן בקטלוג הספרייה הלאומית שושנה היימן, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל שושנה היימן, באתר עין הוד צבי זהר, האמן הצעיר והקהל (מתוך נאום בפתיחת התערוכה לפיסול ורישום של שושנה היימן ב"בית־האמנים" בירושלים), על המשמר, 5 בספטמבר 1952 רחל אנגל, רישומי שושנה היימן, מעריב, טור 2, 30 במרץ 1962 תלמה אדר, הם היו עשרה...: הפסלת הישראלית שושנה היימן הייתה בין עשרת המשתתפים בסימפוזיון בינלאומי לפיסול, שנערך זו השנה השלישית ביוגוסלביה, מעריב, 8 באוקטובר 1963 רחל אנגל, דו־שיח אמנותי – עם העץ: תערוכת הפסלים של שושנה הימן בגלריה "דוגית", מעריב, 15 באוקטובר 1965 רחל אנגל, אדם ואדמה, מעריב, 19 בספטמבר 1986 טלי תמיר, על קינה ומוות ביצירתה של שושנה הימן מרית בן ישראל, על איוריה של הימן בספר "שמוליקיפוד" שושנה היימן, דף שער בספרייה הלאומית עמית נאור, הכירו את "הילד הרע" של "שמוליקיפוד", בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אוגוסט 2021 פרס אגודת הציירים והפסלים לזכר הבנים שנפלו, על המשמר, 25 באוקטובר 1949 12 פסלים וציירים זכו בפרס דיזנגוף, דבר, 25 במרץ 1951; חולקו פרסים לציור ולפיסול ע"ש מ. דיזנגוף ז"ל, חרות, 25 במרץ 1951 פרס דיזנגוף לפיסול יחולק היום, מעריב, 11 באוקטובר 1967 פרס אונסק"ו – לפסלת שושנה הימן, דבר, 19 בינואר 1968 שושנה היימן – חוזה במדבר (2009); אוצרת: שיר מלר-ימגוצ'י, באתר מוזיאון הכט