laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי ישראל–מדגסקר

יחסי ישראל–מדגסקר היחסים הדיפלומטיים והבילטרליים המתקיימים בין מדינת ישראל ורפובליקת מדגסקר. יחסי המדינות כוננו לראשונה בשנת 1960 עם קבלת העצמאות של מדגסקר מידי צרפת. ב-1961 ביקר בישראל הנשיא פיליבר ציראנאנה. במאי 1966 כחלק מהמאמץ הישראלי לשיפור היחסים עם מדינות אפריקה, יצאו ראש ממשלת ישראל לוי אשכול ושרת החוץ גולדה מאיר לביקור מדיני בן שלושה שבועות ב-7 מדינות אפריקאיות בהן גם מדגסקר. ישראל הטיסה משלחות סיוע למדינה בנושאים כגון חקלאות, כלכלה ורפואה. בשנת 1973 לאחר מלחמת יום הכיפורים בדומה לרוב מדינות אפריקה שמדרום לסהרה, ניתקה מדגסקר את יחסיה עם ישראל בעקבות לחץ מדינות ערב. בשנת 1994 חודשו היחסים בין שתי המדינות. ישראל חתמה על הסכמי שיתוף פעולה בנושאים שונים עם מדגסקר. בשנת 2017 בעקבות התפרצות המגפה השחורה שלחה ישראל סיוע הומניטרי למדינה. עד לפני ניתוק היחסים ב-1973 החזיקה ישראל בשגרירות בבירת מדגסקר אנטננריבו ומדגסקר החזיקה שגרירות בתל אביב. שגרירות ישראל בדרום אפריקה אמונה על היחסים עם מדגסקר. שגרירות מדגסקר בצרפת אמונה על היחסים עם ישראל. מדיה וקבצים בנושא יחסי ישראל–מדגסקר בוויקישיתוף אתר שגרירות ישראל בדרום אפריקה אתר שגרירות מדגסקר בצרפת גיל ג'יבלי, ‏הסיפור המטורף שמאחורי היחסים הדיפלומטיים בין ישראל ומדגסקר, באתר גלובס, 23 בספטמבר 2022 ידונו עם נשיא מדגסקר על ברית סוצאיליסטית חדשה, מעריב, 22 באוגוסט 1961 יוסי גולדשטיין, יוסי גולדשטיין, אשכול: ביוגרפיה, Keter Publishing House Ltd, 2003 התכתבות בעניין משתלמים ממדגסקר בנושאים רפואיים, אתר ארכיון המדינה [https://www.tau.ac.il/humanities/abraham/publications/israel.pdf Israel’s Relations with the Third World (1948–2008)] Israel sends emergency aid package to plague-stricken Madagascar, Israel21c, ‏7 בנובמבר 2017 (באנגלית) ארכיון המדינה שגרירות ישראל בדרום אפריקה, באתר mfa.gov.il
צ'פמן ריברקומב

ויליאם צ'פמן ריברקומב (באנגלית: William Chapman Revercomb‏; 20 ביולי 1895 – 6 באוקטובר 1979) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שייצג את מדינת וירג'יניה המערבית בסנאט של ארצות הברית בשתי תקופות כהונה לא רצופות. ריברקומב נולד בעיר קובינגטון שבווירג'יניה, בנם של אליזבת פורר וג'ורג' אנדרסון ריברקומב. הוא למד באוניברסיטת וושינגטון ולי בטרם התגייס לצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה. הוא השתחרר מהשירות הצבאי בדרגת קורפורל. כששב מהמלחמה, החל ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה, וסיים את לימודיו ב-1919. הוא עבד כעורך דין בקובינגטון במשך שנים אחדות, אז שעבר לצ'ארלסטון שבוירג'יניה המערבית, ב-1922. ב-1942 נבחר לסנאט של ארצות הברית. שם חרת ריברקומב על דגלו התנגדות למדיניות החוץ והפנים של ממשל הארי טרומן והיה תומך תקיף בזכויות אזרח. ב-1945, נמנה ריברקומב בין שבעת הסנאטורים שהתנגדו להצטרפות ארצות הברית אל האומות המאוחדות. הוא התמודד לכהונה שנייה בסנאט ב-1948 אך הפסיד ליריבו מת'יו נילי מהמפלגה הדמוקרטית, ובבחירות למושבה האחר של וירג'יניה המערבית בסנאט ב-1952 הפסיד גם כן. בשתי מערכות בחירות אלה, תמיכתו במדיניות זכויות האזרח של המפלגה הרפובליקנית היו נושאים עיקריים. אחרי שני כישלונות ניסיונותיו להיבחר לסנאט, ב-1956 זכה בבחירות מיוחדות למילוי שארית כהונתו של הארלי קילגור, יריבו הדמוקרטי בבחירות 1952. הוא נכנס שוב לסנאט וכיהן עד לשלהי 1958. ב-1958 הפסיד לרוברט בירד, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של וירג'יניה המערבית, בבחירות טעונות לסנאט (בירד אייש את המושב עד מותו ב-2010, ונהפך לסנאטור הראשון שכיהן ללא הפרעה במשך יותר מחמישים שנה). לאחר מכן הוא הוסיף להפסיד את מועמדות המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל וירג'יניה המערבית ב-1960 ופרש מהפוליטיקה. הוא עסק בחוק ומשפט בצא'רלסטון עד מותו ב-1979. ריברקומב היה הרפובליקני האחרון שייצג את וירג'יניה המערבית בסנאט עד להיבחרה של שלי מור קפיטו במהלך בחירות 2014 בארצות הברית, שקטעה רצף בן 58 שנה של ניצחון המפלגה הדמוקרטית בבחירות לסנאט. מדיה וקבצים בנושא צ'פמן ריברקומב בוויקישיתוף צ'פמן ריברקומב, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) צ'פמן ריברקומב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Chapman Revercomb of West Virginia, באתר The Knoxville Focus‏, 25 באוגוסט 2013 (באנגלית) סי. פי. טראסל, UNO Bill Approved By Senate, 65 to 7, With One Change, הניו יורק טיימס, 4 בדצמבר 1945 (באנגלית)
מלאבס (מקומון)

מלאבס – פתח תקווה הוא מקומון שיוצא לאור בפתח תקווה. המקומון נוסד בשנת 19861986, ובסוף שנות ה-90 נרכש על ידי רשת המקומונים שוקן. עם הכתבים בעיתון במהלך השנים נמנו: גולן בר יוסף, מאירה ברנע-גולדברג, מתי טוכפלד ותמרה טראובמן. בשנת 2007, במסגרת תוכנית ההתייעלות ומיתוג מחדש של רשת שוקן, שונה שמו ל"העיר - פתח תקווה". לאחר זמן קצר המיתוג מחדש בוטל והעיתון חזר לשם "מלאבס". במהלך שנת 2008 נסגרו משרדי מערכת העיתון במסגרת תוכנית ההתייעלות של רשת שוקן והיא מוזגה עם מטה רשת המקומונים שוקן בתל אביב. בשנת 2017 השיק לראשונה אתר אינטרנט, לאחר שבמשך שנים רבות נמנעה רשת שוקן להקים אתרי אינטרנט מקומיים, כדי לא לפגוע במהדורה המודפסת. המהדורה האלקטרונית שלו הפכה זמינה בחינם באתר. רשת שוקן כל העיר העיר אתר האינטרנט הרשמי של מלאבס כנרת אבישר, במטבח של "מלאבס", באתר העין השביעית, 1 בספטמבר 2004 ברוכים הבאים: האתר הגדול של פתח תקווה וראש העין, באתר מלאבס 14 מקומוני רשת שוקן ישנו את שמם ל"העיר", באתר גלובס, 26 בדצמבר 2006 לי-אור אברבך, ‏מצמצמים חלוקה: תופסק הפצת עיתון "העיר" בחולון ובפתח-תקווה, באתר גלובס, 27 בדצמבר 2009 אורן פרסיקו, רשת שוקן יוצאת לדרך חדשה ואמיצה, באתר העין השביעית, 19 באוגוסט 2008 אלכסנדר כץ, מתחת לרדאר: 'שוקן' מקימה רשת אתרי אינטרנט מקומיים, באתר אייס, 12 ביוני 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רייניסדראנגר

רייניסדראנגר (באיסלנדית: Reynisdrangar) הם צוקי בזלת המתנשאים לגובה 66 מטרים מעל פני הים וממוקמים סמוך לעיירה ויק, העיר הדרומית ביותר והגשומה ביותר באיסלנד. בשנת 1991 דורג החוף הסמוך לצוקים כאחד מעשרת החופים הלא-טרופיים היפים ביותר בעולם. ייחודו של החוף הוא שצבע החול שבו הוא שחור. האגדה מספרת כי שני טרולים ניסו למשות מהים את הספינה שלהם, אך כשעלה אור היום - שניהם התאבנו והפכו לצוקים. בקיץ ישנן במקום מושבות קינון גדולות של תוכי ים אטלנטי. סטאק מדיה וקבצים בנושא רייניסדראנגר בוויקישיתוף סיור וירטואלי בחוף רייניסדראנגר תמונת היום של נאס"א העיירה Vik וצוק Dyrholaey, באתר bartravel.com "Black Sand Beach in Iceland Photo by Inderjit Singh — National Geographic Your Shot". National Geographic Your Shot. נבדק ב-2015-07-20. Discover South Iceland Highland - Attractions: Dyrhólaey and Reynisdrangar (אורכב 01.07.2011 בארכיון Wayback Machine) מהם הצוקים שמול חוף רייניספיארה?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
דירהוליי

דירהוליי (באיסלנדית: Dyrhólaey; בתרגום חופשי: "אי הגבעה עם החור בדלת", מוכר על ידי הימאים גם כקייפ פורטלנד) הוא לשון יבשה המתנשאת לגובה 120 מטרים, הממוקמת סמוך לחוף העיירה ויק, העיר הדרומית ביותר והגשומה ביותר באיסלנד. לשון היבשה היא צוק ממקור געשי, ובראשה שוכן "מגדלור דירהוליי", הקיים משנת 1927. אזור הצוק הוכרז כשמורת טבע בשנת 1978. הנוף מהצוק הוא מגוון: מצפון ניתן לראות מספר קרחונים מפורסמים, ממזרח רואים את צוקי הבזלת "רייניסדראנגר" ואת החוף השחור הסמוך, וממערב ניתן לראות את חופי העיר סלפוס. בקיץ ישנן במקום מושבות קינון גדולות של תוכי ים אטלנטי. מדיה וקבצים בנושא דירהוליי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דירהוליי מידע על דירהוליי (אורכב 03.06.2004 בארכיון Wayback Machine) Dyrholaey - דירהוליי | אקספלורר, באתר www.xplorer.co.il (ב־) Journey to the Center of the Earth: Chapter IX. Iceland! But What Next? Harlow, Cathy (2004). Iceland (באנגלית). Hunter Publishing, Inc. ISBN 978-1-84306-134-2. נבדק ב-23 במאי 2018. {{cite book}}: (עזרה) העיירה Vik וצוק Dyrholaey, באתר bartravel.com "Foghorn Publishing ... Lighthouse Explorer Database ... Dyrhólaey Light > Lighthouse Digest". Lighthouse Digest. נבדק ב-20 במאי 2019. {{cite web}}: (עזרה) צוק דירהוליי - Dyrhólaey, באתר Another Iceland (באנגלית) Dalton, Anthony (2003). Wayward Sailor: In Search of the Real Tristan Jones (באנגלית). McGraw Hill Professional. ISBN 978-0-07-140251-4. נבדק ב-23 במאי 2018. {{cite book}}: (עזרה) Evans, Andrew (2008). Iceland (באנגלית). Bradt Travel Guides. ISBN 978-1-84162-215-6. נבדק ב-23 במאי 2018. {{cite book}}: (עזרה)
מגדלור דירהוליי

מגדלור דירהוליי (באיסלנדית: Dyrhólaeyjarviti) הוא מגדלור הממוקם על צוק הדירהוליי, והוא הנקודה הדרומית ביותר באיסלנד. המגדלור הראשון היה שלד פלדה שהובא משוודיה והוקם בשנת 1910. המגדלור הנוכחי הוקם בשנת 1927. המגדלור הוא מגדל בטון מרובע, צבוע בלבן עם גימור אדום. מגורי שומרים ממוקמים בצד שמאל וימין של המגדל. על גבי המגדל ממוקם בית פנס אדום מתכת. המרחק של האור הוא 118 מטרים. הגובה הכולל של המגדל הוא 13 מטרים. המגדל לא פתוח למבקרים. האור הלבן במגדל מהבהב כל עשר שניות. מדיה וקבצים בנושא מגדלור דירהוליי בוויקישיתוף מידע על המגדלור "Lighthouses in Iceland : Everything You Need To Know". Guide to Iceland (באנגלית). 2019-03-04. נבדק ב-2019-05-21. Lighthouses of East and South Iceland, www.ibiblio.org
חוסר אזרחות

חוסר אזרחות (בצרפתית: apatride) ו- Sans nationalite, הוא מצב בו אדם חסר אזרחות כלשהי ואין לו הגנה של אף מדינה. אדם עלול להימצא במעמד של חוסר אזרחות בנסיבות הבאות: ויתור על אזרחות מבלי שתהיה אזרחות אחרת. בתקופת המשטר הקומוניסטי ברומניה היהודים, שביקשו היתר לעלות לישראל, נדרשו לוותר על האזרחות הרומנית ואפילו לשלם מס על כך. בהיותם חסרי אזרחות נמנעה מהם קבלת דרכון וסופקו להם רק תעודות מעבר (ראו תמונה). מי שנולד חסר אזרחות. מי שנולד להורים חסרי אזרחות ולא קיבל אזרחות מתוקף היוולדותו במקום מסוים יהיה חסר אזרחות, כמו שהיו כמעט כל יהודי רומניה עד חוקת רומניה 1923. מי שמדינתו שללה את אזרחותו, כמו שלילת אזרחותם של יהודי גרמניה על ידי חוקי נירנברג ב-1935, בתקופת גרמניה הנאצית, או שלילת אזרחותם של ישראלים שריצו מאסר על עבירות טרור וקיבלו תגמול מהרשות הפלסטינית מ-2023 ואילך. מי שמדינתו הפסיקה להתקיים בגלל התפרקות או כיבוש, כמו התפרקות האימפריה הרוסית לאחר מהפכת אוקטובר ב-1917, ולא קיבל אזרחות אחרת. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נכון ל-1954, השנה בה נחתמה האמנה בדבר מעמדם של מחוסרי אזרחות, היו על פי הערכות כ-12 מיליוני חסרי אזרחות בעולם. דוגמה לחוסר אזרחות היא אנשי המאבק של בני רוהינגיה במיאנמר (לשעבר בורמה), כאשר ניסו להקים מדינה או אוטונומיה מוסלמיים ונכשלו, מאות אלפי בני רוהינגיה היגרו ממיאנמר ללא דרכונים וכעת הם במעמד של חסרי אזרחות. ערך מורחב – אמנה בדבר מעמדם של מחוסרי אזרחות מדיה וקבצים בנושא חוסר אזרחות בוויקישיתוף Sans Nationalité, Dictionnaire (בצרפתית)
ריטהאוסף

ריטהאוסף הוא אלבום אוסף כפול של הזמרת ריטה שיצא ב-12 באוגוסט 2015. השיר Fallin' בביצוע ריטה ורד בנד מצורף לאלבום כבונוס בפלטפורמות הדיגיטליות. בצאת האלבום סיפרה ריטה על חווייתה בעריכת האוסף "אני יושבת לערוך את האוסף הזה ויוצאת למסע רגשי. החוויות והזיכרונות שחבויים בכל שיר ושיר מציפים אותי. אני יודעת שהשירים האלו הפכו לפסקול חוויותיהם וחייהם של הרבה אנשים, ואני מתמלאת הכרת תודה על הזכות הנדירה הזאת שנפלה בחיקי ולא שוכחת ולו לרגע". האלבום הכפול ספג ביקורת חיובית מצד שי להב שאמר: "34 שירים, מרביתם יהלומים. את חלקם אני אומנם לא מסוגל לשמוע (“שיר אהובת הספן" היה רגע משבר אמיתי בריצה. מזל שיש שלט), אבל כשיש לך את “עטוף ברחמים", “תפתח חלון", “אני חיה לי מיום ליום", “בוא", “אל תפחד", “הנסיכה והרוח", “לאלף נמר" ועוד ועוד, אתה מבין, במצטבר, שההבטחה הגדולה של חורף 1985 התממשה". מידע על האלבום ריטהאוסף באתר MusicBrainz האלבום ריטהאוסף באתר ספוטיפיי האלבום ריטהאוסף באתר דיזר האלבום ריטהאוסף באתר אפל מיוזיק האלבום ריטהאוסף באתר טיידל ריטהאוסף באתר סטריאו ומונו ריטהאוסף, באתר "פזמונט" אלבום 1, באתר אקו"ם אלבום 2, באתר אקו"ם ריטהאוסף, רשימת השמעה, באתר יוטיוב ריטהאוסף, באתר Patiphon מצעד 20 השירים הגדולים של ריטה, באתר ‏מאקו‏, 18 באוגוסט 2015 "מעולם לא הרגשתי טוב יותר, מכל בחינה", באתר ‏מאקו‏, 22 באוגוסט 2015 ריטה – אוסף חדש – עכשיו בחנויות!, באתר www.helicon.co.il, ‏2015-08-11 שי להב, ‏אהבה גדולה: ריטה חוגגת 30 שנות קריירה, באתר מעריב אונליין, 11 בספטמבר 2015
פט פרומוס

פט פרומוס (רומנית: Făt-Frumos) הוא הגיבור החיובי של המיתולוגיה הרומנית. תפקידו של פט פרומוס הוא להילחם בבאלאור או בזמאו, לשחרר את בחירת ליבו, אילאנה קוסנזאנה, לשאת אותה לאישה ולחיות איתה בעושר ובאושר עד סוף כל הימים. משמעותו המילולית של השם פט פרומוס היא "ולד יפה". בעברית מתרגמים בדרך כלל ב"בן פורת". מדיה וקבצים בנושא פט פרומוס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סינדרלה רוקפלה

"Cinderella Rockefella" (בעברית: "סינדרלה רוקפלה") הוא שיר שכתבו מייסון ויליאמס וננסי איימס. הוא זכה להכרה בביצוע הצמד הישראלי אסתר ואבי עופרים, שהיו נשואים ב-1968, כשהשיר יצא. השניים הקליטו את השיר ב-1967, ולקידומו הופיעו בתוכנית האירוח "המופע של איימון אנדרוז". באפריל 1967 הוצג השיר בפני הקהל האמריקאי בתוכנית הבידור "The Smothers Brothers Comedy Hour". המלחין ויליאמס היה אחד הכותבים של התוכנית. בפברואר 1968 הגיע הסינגל למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, בו שהה במשך שלושה שבועות. זה השיר היחיד של ישראלים שהגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת. השיר כולל שירת יודל, ועיבוד המזכיר סגנון של שנות העשרים של המאה העשרים. מבנה השיר דומה לבלוז 12 תיבות. ויליאמס הקליט גרסה משלו של השיר לאלבומו "The Mason Williams Ear Show" משנת 1968. הזמרת ג'ניפר וורנס, שהשתתפה בתוכנית "Smothers Brothers", ביצעה את השיר יחד איתו. בתחילת שנות ה-70 ביצעו צמד הקרפנטרז את השיר בהופעותיהם. בשנת 1968, להקת הפופ הספרדית Los Quando's הוציאה סינגל בשם "Mi Cenicienta", למילים מאת Julio Guiu Sr. בשנת 2004, עברי לידר וריטה ביצעו את השיר, שהופיע בפסקול של הסרט "ללכת על המים". מידע על הסינגל "סינדרלה רוקפלה" באתר מיוזיק בריינז גרסת ריטה ועברי לידר, באתר אייטונס Where did they get that song? הגרסה של ריטה ועברי לידר באתר Spotify Rice, Jo (1982). The Guinness Book of 500 Number One Hits (1st ed.). Enfield, Middlesex: Guinness Superlatives Ltd. p. 114. ISBN 0-85112-250-7. Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. pp. 216–7. ISBN 1-904994-10-5. ריטה ועברי לידר - סינדרלה רוקפלה, סרטון באתר יוטיוב
זמאו

במיתולוגיה הרומנית, זמאו (בכתיב לועזי: Zmeu; ברבים: "זמאי", zmei; בנקבה: "זמאואיקה" zmeoaică; ברבות: "זמאואיצ'ה", zmeoaice) הוא יצור אגדי על טבעי-ורב כוח, בדומה לבאלאור. אך להבדיל ממנו, הזמאו מופיע לעיתים בדמות אדם. בדרך כלל הזמאו חוטף בחורות יפות, כמו אילאנה קוסנזאנה ומפסיד במלחמה עם פט פרומוס. לפעמים יש משפחות שלמות של "זמאי". מקור השם במילה הסלאבית "זמיי", שפירושה נחש. זמיי מילון הספרות הרומנית (ברומנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Another Saturday Night

Another Saturday Night (בעברית: עוד מוצאי שבת) הוא סינגל שהיה להיט של סם קוק בשנת 1963 ונכלל באלבומו, Ain't That Good News. את השיר כתב קוק כשהיה בסיבוב הופעות באנגליה, ושהה בחדר במלון, בו לא הורשה לארח נשים. השיר הגיע למקום העשירי בבילבורד הוט 100, והגיע למקום הראשון במצעד R&B למשך שבוע אחד. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע השיר למקום ה-23. המתופף האל בליין ניגן בגרסה של סם קוק. מוזיקאים נוספים שהשתתפו בהקלטה היו ג'ון אנדרסון בחצוצרה, ג'ון יואינג בטרומבון, ג'וול גרנט בסקסופון, ריי ג'ונסון בפסנתר, קליפטון וייט ורנה הול בגיטרות, וקליפורד הילס בבס. ב-1974 הקליט קט סטיבנס גרסת כיסוי משלו לשיר, שהגיעה למקום השישי במצעד הוט 100 האמריקני, ולמקום ה-13 במצעד Easy Listening. בקנדה הגיע השיר לראש המצעד פעמיים ב-28 בספטמבר וב-19 באוקטובר. בארץ מולדתו של סטיבנס, בריטניה, הגיע השיר למקום ה-19. סטיבנס, שהתאסלם והחליף את שמו ליוסוף אסלאם, שינה אחר כך את מילות השיר מתיאור מאהב נרגז, לתיאור אדם המחפש עבודה. הזמר הצרפתי קלוד פרנסואה הקליט את השיר בצרפתית בשם "La vie d'un homme". קלוד פרנסואה הקליט גרסה של שיר נוסף של קט סטיבנס, "Wild World", בשנת 1971 בשם "Fleur Sauvage". הזמר האוסטרלי ג'יימס בלאנדל הקליט גרסת כיסוי של השיר לאלבום הנושא את שמו "James Blundell" משנת 1989 ב-1993 הקליט את השיר ג'ימי באפט. גרסה זו הגיעה למקום ה-74 של מצעד Hot Country Songs של בילבורד. מידע על היצירה "Another Saturday Night" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Another Saturday Night" באתר SecondHandSongs Ain't That Good News reissue liner notes by Hugo & Luigi, Lenne Allik. ABKCO Music & Records, Inc. 2003. Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. p. 119. ISBN 1-904994-10-5. "Official Charts Company". Official Charts Company. The Official UK Charts Company. אורכב מ-המקור ב-2014-08-19. נבדק ב-2014-08-17. Blaine, Hal and David Goggin, ‘’Hal Blaine and the Wrecking Crew: The Story of the World’s Most Recorded Musician’’, MixBooks, Emeryville, CA 1990 "Item Display - RPM - Library and Archives Canada". Collectionscanada.gc.ca. נבדק ב-2012-01-09. "Item Display - RPM - Library and Archives Canada". Collectionscanada.gc.ca. נבדק ב-2012-01-09. "SA Charts 1965–March 1989". נבדק ב-5 בספטמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Joel Whitburn's Top Pop Singles 1955–1990 - ISBN 0-89820-089-X Whitburn, Joel (1993). Top Adult Contemporary: 1961–1993. Record Research. p. 228. Cash Box Top 100 Singles, October 12, 1974 Canada, Library and Archives (16 בינואר 2018). "Image : RPM Weekly". {{cite web}}: (עזרה) Whitburn, Joel (1999). Pop Annual. Menomonee Falls, Wisconsin: Record Research Inc. ISBN 0-89820-142-X. Cash Box Year-End Charts: Top 100 Pop Singles, December 28, 1974 Whitburn, Joel (2013). Hot Country Songs 1944–2012. Record Research, Inc. p. 57. ISBN 978-0-89820-203-8.
ויולה ד'אמורה

ויולה ד'אמורה (Viola d'amore, מאיטלקית: "כונרת האהבה") הוא כלי נגינה בעל 6 או 7 מיתרים ומיתרי תהודה (אנ'), אשר נוגן בעיקר בתקופת הבארוק. כמו הכינור והויולה בני זמננו, גם על הויולה ד'אמורה מנגנים כאשר הכלי תלוי על הסנטר, ומבחינת טווח הרגיסטר ישנו שילוב בין המנעד הבינוני לגבוה. הויולה ד'אמורה היא למעשה וריאציה מסוימת של הויולה דה גמבה, כאשר ההבדלים המשמעותיים הם בהעלאת הרגיסטר, הקטנת ממדי הכלי והוספת מיתרי תהודה. גב הכלי לרוב שטוח, ופתח תהודה נוסף נמצא על יד השחיף. מספרם של מיתרי התהודה לרוב תואם את המספר של המיתרים הרגילים. מיתרי התהודה נמצאים מתחת למיתרים הרגילים ומטרתם לאפשר הדהוד המשלים את הצליל הגורם לאפקט מיוחד. מקור שמו של הכלי הוא בנטייתם של בוני הויולה ד'אמורה לגלף את השבלול לצורת ראשו של קופידון, כאשר עיניו מכוסות במטפחת. (לאות "העיוורון של האהבה"). מבחינת כוונון הכלי, רק לקראת סוף המאה ה-18 הוצע כוונון סטנדרטי (מלמטה למעלה): לה, רה, לה, רה, פה#, לה ורה. עד תקופה זו היה נהוג לכוון בהתאם לדרישת היצירה ("סקודטורה" (אנ')). בשל עוצמת הצליל והברק של משפחת כלי הקשת המודרנית, ובראשם הכינור, החלה הויולה ד'אמורה להיעלם בהדרגה. עם זאת, במאה ה-20 החלה מחדש התעניינות בכלי, כאשר ויולנים נודעים כדוגמת אנרי קאסאדסי ופאול הינדמית ניגנו על הויולה ד'אמורה, וזה האחרון אף כתב יצירה לכלי זה (Kammermusik No. 6) (אנ'). The Modern Viole d'Amour Player, Systematically Arranged Material for the Studie of the Viole d'Amour for the Violin Player ספר מאת הפדגוג האמריקאי-גרמני וולטר וויגטלנדר (אנ') משנת 1914, שמתאר הליך מתודי ופדגוגי של הכרות עם מאפייני הכלי, ועד לנגינה ברמה נאותה. הספר כולל עיבודים שונים של יצירות במקור לכינור או לויולה, בנוסף כולל מגוון קטעי סולו קאמריים ותזמורתיים, ואף 42 אטיודים שעובדו על ידי וויגטלנדר. מדיה וקבצים בנושא ויולה ד'אמורה בוויקישיתוף אתר מידע על הויולה ד'אמורה יצירות המשלבות ויולה ד'אמורה באתר IMSLP אתר מידע נוסף Ian Woodfield, Lucy Robinson, The New Grove Dictionary of Music and Musicians - Viol, 2001 The Walter Voigtlander collection of viola d'amore music, New York Pubilc Library
לינץ' באמצעות צמיג בוער

לינץ' באמצעות צמיג בוער (באנגלית: Necklacing) היא שיטה לרצח, שבה אוזקים את ידיו של אדם מאחורי גבו, כורכים צמיג גומי של כלי רכב סביב צווארו או פלג גופו העליון, ממלאים את הצמיג בדלק נוזלי, ומציתים את הצמיג. משקלו של הצמיג מונע מהקורבן לזוז ממקומו, והוא מת כתוצאה מכוויות הנגרמות מהאש ומהגומי הנמס. מקור השם הלועזי במילה Necklace - שרשרת שעונדים סביב הצוואר. העינוי, מלבד הכאבים והסבל הרב, כלל גם אימה דתית. תושבי אפריקה האמינו כי רצח באמצעות שרפה מביא לכך שרוחו של אותו אדם מתנתקת מרוחות אבותיו. שיטת לינץ' זו נקשרה במיוחד לתקופת האפרטהייד בדרום אפריקה. אז היא שימשה תושבים מהאוכלוסייה השחורה לשם רצח שחורים שנחשדו בשיתוף פעולה עם השלטון הלבן. בשנים 1984-‏1987 הציתו למוות פעילים נגד האפרטהייד בדרום אפריקה 672 אנשים, כמחציתם באמצעות צמיג בוער. רציחתה בדרך זו של מאקי סקוסנה (Maki Skosana) בת ה-24 ב-1985, בחשד שהייתה מודיעה של המשטרה, צולמה ושודרה בטלוויזיה של דרום אפריקה ועוררה זעזוע בעולם. מפלגת הקונגרס הלאומי האפריקני התנגדה באופן רשמי ללינץ' באמצעות צמיג בוער, ובמיוחד יצא נגדה הכומר דזמונד טוטו. בכירים אחרים במפלגה העלימו עין. ויני מנדלה, אשתו של נלסון מנדלה, אף התבטאה כי "אין לנו רובים - יש לנו רק אבנים, קופסאות גפרורים ודלק... עם קופסאות הגפרורים וה-Necklacing שלנו נשחרר את ארצנו." לאחר תום משטר האפרטהייד בדרום אפריקה, הוסיף לינץ' באמצעות צמיג בוער לשמש בדרום אפריקה כאמצעי להריגה בלא משפט של אנשים שנחשדו בביצוע פשעים פליליים כגון אונס וגנבה. צלם העיתונות קווין קרטר צילם בדרום אפריקה לינץ' באמצעות צמיג בוער. תצלום זה זיכה אותו בהמשך בפרס פוליצר. הצתות למוות באמצעות כריכת צמיג על גוף הקורבן והצתתו, או הקפתו בצמיגים בוערים, נערכו בארצות נוספות: בסרי לנקה על ידי מורדים מרקסיסטים-לניניסטים ומאוחר יותר על ידי תושבים סינהאלזים נגד תושבים טמילים במהלך הסכסוך האתני שם. על ידי המון הינדי, שרצח סיקים במהומות שפרצו לאחר ההתנקשות בראש ממשלת הודו אינדירה גנדי על ידי שומרי הראש הסיקים שלה. במרכז אמריקה, במיוחד על ידי סוחרי סמים בריו דה ז'ניירו שבברזיל וקרטלי הסמים במקסיקו. סטודנטים באביג'אן שבחוף השנהב, שסבלו בשנות התשעים ממכת פריצות לחדרי המעונות שלהם, נטלו את החוק לידיהם וערכו לחשודים בפריצות שתפסו לינץ' באמצעות צמיג בוער. Pumza Fihlani,‏ Is necklacing returning to South Africa?, באתר חדשות ה-BBC,‏ 12 באוקטובר 2011 Mark Oliver,‏ Death By Tire Fire: A Brief History Of “Necklacing” In Apartheid South Africa, באתר ATI,‏ 19 במאי 2018 השפעות נקלייסינג, סרטון באתר יוטיוב How Necklacing Became The Guillotine Of The Anti-Apartheid Movement, All That's Interesting, ‏19 במאי 2018 (באנגלית)
בלש המשטרה הפטרבורגית

"בלש המשטרה הפטרבורגית" (ברוסית: Сыщик петербургской полиции) הוא סרט קולנוע רוסי בבימויו של ויקטור קובזב, בהפקת אולפני הקולנוע סברדלובסק. מבוסס על הרומן מאת לאוניד יוזפוביץ' בשם "אירוע בבלקן", שעובד לאחר מכן מחדש כספר ראשון בטרילוגיה אודות הבלש איוואן פוטילין. מרץ 1871. בלש משטרת סנקט פטרבורג, איוואן פוטילין חוקר את תיק רצח הנספח הצבאי האוסטרי, בתקרית שעלולה להיות לה השלכות שליליות על מדיניות החוץ של האימפריה הרוסית. פיוטר שצ'רבאקוב — איוואן פוטילין וסבולוד לריונוב — הרוזן שובאלוב אלברט פילוזוב — הרוזן הוטק, שגריר אוסטרו-הונגריה ברוסיה יוליאן מקארוב — פבצוב, שוטר חיל הז'נדרמים. אולג אפאנסייב — סטרקאלוב ורוניקה איזוטובה — סטרקאלובה ולרי ליסנקוב — סורוטצ'נקו, שוטר בית המשפט סרגיי פארפיונוב — סודזילובסקי, קצין גדוד פראובראז'נסקי אלכסנדר בורייב — קונסטנטינוב, סוכן נאמן גאורגי מחמורוב — איוואן בוייב, סטודנט לרפואה ויקטור ממאייב — משרת פיוטר יורצ'נקוב — סופוב ולרי אפאנסייב — רוקאווישניקוב, קצין דמיטרי שילקו — טבח "בלש המשטרה הפטרבורגית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בלש המשטרה הפטרבורגית", באתר AllMovie (באנגלית) "בלש המשטרה הפטרבורגית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט המלא בחשבון היוטיוב הרשמי של אולפני הקולנוע סברדלובסק (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים רוסיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קזארוזה (מיני-סדרת טלוויזיה)

"קזארוזה" (ברוסית: Казароза) היא מיני-סדרת טלוויזיה בת 3 פרקים בהפקת DAGO film עבור הערוץ הראשון ברוסיה המהווה עיבוד לספרו של לאוניד יוזפוביץ' באותו השם. הסדרה הופקה בבימויה של אליונה דמיאננקו. העלילה מתרחשת ברוסיה הסובייטית של שנת 1920. הזמרת הנודעת זינאידה קזארוזה מגיעה לסיבוב הופעות בעיירה קטנה בהרי אורל. חברי מועדון חובבי שפת האספרנטו מזמינים את הכוכבת להופיע אצלם בשעות הערב, היא מסכימה ומתה על הבמה בידיו של החשוד המרכזי, האספרנטיסט סבצ'ניקוב, שהתאהב בזמרת וארגן עבורה את ההופעה. הוא מנסה להבין מה גרם לרצח ורודף אחר הרוצח האמיתי. מסתבר כי בעלה של הזמרת היה חבר המפלגה הסוציאל-מהפכנית. העלילה מתרכזת במועדון חובבי האספרנטו בעיר פרם. ב-1975, סבצ'ניקוב חוזר לעיר הקטנה בהרי אורל ורק אז הוא מגלה מי היה הרוצח האמיתי. אוקסנה פנדרה — זינאידה קזארוזה ולדיסלב גלקין — סבצ'ניקוב פיוטר וליאמינוב — סבצ'ניקוב בבגרותו יגור ברוייב — אוסיפוב קיריל לברוב — אוסיפוב בזקנתו אלכסנדר ליקוב — ניימן יבגניה קריוקובה — מילאשבסקאיה ויקטור ורז'ביצקי — סיקורסקי מקסים אוורין — וראנקין ליה אחדז'אקובה — מאיה אנטונובנה אספרנטו "קזארוזה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קזארוזה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קזארוזה באתר kinopoisk.ru На Первом канале — премьера детективного сериала «Казароза» ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.