laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חוק איסור התערבות גנטית

חוק איסור התערבות גנטית אוסר לשבט אדם או להתערב בגנים שלו לצורכי רבייה, לאור היבטיים מוסרים, חברתיים ומשפטיים. החוק נחקק בשנת 1999 התשנ"ט ותוקן לאורך השנים (2004, 2009, 2016, 2020). את החוק יזם חבר הכנסת חגי מירום, חבר מפלגת העבודה באותם זמנים. הוועדה הראשונה שעוררה שיח בעניין, הייתה ועדת הלסינקי, שמונתה לפי תקנות בריאות העם, בשנת 1980. החוק נחקק בשנת 1999 התשנ"ט ולאחר דיונים מעמיקים בנושא, הצעת החוק התקבלה בקריאה שלישית ברוב קולות. העונש בגין העברה על החוק הוא מאסר שאורכו ארבע שנים או קנס. הועדה הראשונה בעולם שדנה בנושא הייתה ועדת הלסינקי הבינלאומית, אשר שמה דגש על החשיבות בקיום ניסויים רפואיים בצורה אתית ובהתאם למשפט לאומי ובינלאומי. מטרת החוק הייתה לתת "תקופת ניסיון" של חמש שנים בהם לא תתבצע התערבות גנטית כלל במדינה, כדי לאפשר דיונים בקרב הציבור על סוגיית חוק התערבות הגנטית בהיבטים שונים. לקראת מועד פקיעת החוק המקורי, בחודש ינואר 2004 קיימה ועדת המדע והטכנולוגיה דיונים לבחינת הצורך בהארכת תוקף החוק ובתיקונו. לפי החלטת הוועדה, הוארך תוקף החוק לחמש שנים נוספות והוכנסו בו מספר שינויים. הדעות לגבי החוק חלוקות, ולאורך השנים עוררו סערה. בשנת 2004, לאחר שפגה הארכת החוק, יו"ר ועדת המדע, ח"כ מלי פולישוק-בלוך, אישרה את החוק לצמיתות. מאחר שח"כ מלי פולישוק-בלוך הייתה היחידה שנכחה בזמן קבלת ההחלטה, היא קיבלה את החלטה בעצמה ללא הצבעה/סקר, אף על פי שרוב משתתפי ועדת המדע התנגדו לחוק ואמרו שאין להפוך אותו לקבוע. ח"כ ד"ר לאה נס, ביוכימאית העוסקת בתחום הפוריות, אשר מתנגדת לשיבוט בני אדם לרבייה, טענה שיש לקבוע איסור זמני בלבד לחמש שנים מאחר שהמדע והחקר הרפואי מתקדם במהלך השנים - והחוק אכן הוגבל ל-5 שנים. בשנת 2009 הוחלט כי ניתן להעמיד אדם לדין אשר ביצע התערבות גנטית. בשנת 2016 הוחלט לתקן את החוק לשבע שנים ולא לחמש כפי שהיה עד כה. בשנת 2020 הובהר בחוק כי אין להגביל את חופש החקר והמדע אך עם זאת, יש לערוך פיקוח. הוועדה המייעצת תעקוב אחר התפתחות הרפואה, המדע והביוטכנולוגיה בתחום הניסויים הגנטיים בבני אדם, תגיש על כך לשר דין וחשבון מדי שנה ותייעץ לשר בעניינים אלה. מטרת החוק לקבוע תקופה קצובה של חמש שנים, שבה לא יתבצעו סוגים של התערבות גנטית בבני אדם, לשם בחינת ההיבטים המוסריים, המשפטיים, החברתיים והמדעיים של סוגי התערבות אלה והשלכותיהם על כבוד האדם. החוק אוסר לשבט אדם או להתערב בגנים שלו לצורכי רבייה תוך כדי התחשבות בחופש החקר המדעי למען צורכי רפואה וכדומה-במקרים מסוימים, אם השר יראה זאת לנכון, ברשותו להתיר שימוש בתאי רבייה שעברו שינוי גנטי מכוון קבוע במטרה לגרום ליצירת אדם. העונש על העובר על החוק הוא מאסר ארבע שנים או קנס פי שישה מן הקנס הקבוע בסעיף 61(א)(4) לחוק העונשין, ה'תשל"ז-1977, לפיו, הקנס הוא 226,000 ש"ח. היסטוריית החקיקה של חוק איסור התערבות גנטית, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת חוק איסור התערבות גנטית, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט חוק איסור התערבות גנטית חוק איסור התערבות גנטית יוחזר לדיון בוועדת המדע, באתר ynet, 12 בינואר 2004 הכנסת-מרכז המחקר והמידע, חוק איסור התערבות גנטית הממשלה, הצעות חוק (2020) חוק איסור התערבות גנטית (1999) הכנסת-ועדת המדע והטכנולוגיה, חוק איסור התערבות גנטית(2004)
חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור

חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור קובע שאסור להקים מצבות ואנדרטאות לזכר טרוריסטים ומעשיהם. החוק אושר בכנסת בשנת 1999 על ידי הכנסת. יוזם החוק הוא חבר־הכנסת, רן כהן ממפלגת השמאל מרצ. החוק חוקק בעקבות הקמת מצבה לזכר ד"ר ברוך גולדשטיין, רופא ישראלי-אמריקאי שביצע את הירי במערת המכפלה שבחברון וגרם להריגתם של 29 פלסטינים וכן לפציעתם של ערבים-מוסלמים רבים שהתפללו במקום. החוק נכנס לתוקף בשנת 1999, הצעת החוק הראשונה הועלתה ב-25 במרץ 1997, בידי ח"כ רן כהן מטעם מפלגת מרצ וועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, לדבריו, ישנן אנדרטאות על שמם של גולדשטיין וסלאח נזאל, שהיו מעורבים במעשי הרג וטרור, הוא טען גם כי אלו לא סתם מצבות זיכרון אלא אנדרטאות מכובדות ומפוארות במיוחד שקוראות אליהן להתחנך על פי זכר אותו האדם, לכן יש להסירן. בקריאה השנייה והשלישית פנה חבר הכנסת סאלח טריף, יו"ר ועדת הפנים ואיכות הסביבה מאותן סיבות להסרת אנדרטאות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור. החוק אוסר הקמת אנדרטאות ומצבות זיכרון לזכר רוצחים ומבצעי מעשי טרור רצחניים, החורגות ממצבה רגילה בבית קברות, וזאת על מנת למנוע הסתה ועידוד למעשים נפשעים. שר הביטחון ממונה על פקודת הסרת אנדרטה לא חוקית. החוק מאשר קבורה של אדם הממונה על מעשה הטרור, אך אוסר על הקמת מצבה או אנדרטה לזכר המעשה. פארק מאיר כהנא – גן תיירות בקרית ארבע הרב מאיר כהנא הי"ד – ח"כ מטעם מפלגת הימין כך שנרצח בידי מתנקש מוסלמי-מצרי כהניזם פרשת ניימן השנייה ד"ר ברוך גולדשטיין – רופא ישראלי אמריקאי טבח מערת המכפלה שבחברון רן כהן – פוליטיקאי וח"כ לשעבר מטעם מפלגת השמאל מרצ לשעבר שיזם את "חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור" של מדינת ישיראל הפיגוע בקריית ארבע (2003) היסטוריית החקיקה של חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת חוק איסור הקמת מצבות זכרון לזכר מבצעי מעשי טרור, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט רן כהן - על חקיקת חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשה טרור, סרטון בערוץ "מוזיאון הכנסת", באתר יוטיוב (אורך: 02:36) Open Knesset, oknesset.org בג"ץ 6195/98 ישראל ומרים גולדשטיין נ' אלוף פיקוד מרכז ואחרים, ניתן ב־14 בנובמבר 1999
סטלה יאנג

סטלה יאנג (24 בפברואר 1982 – 6 בדצמבר 2014) הייתה קומיקאית, עיתונאית ופעילה חברתית אוסטרלית למען זכויות אנשים עם מוגבלות. סטלה יאנג נולדה בשנת 1982 בסטול במדינת ויקטוריה באוסטרליה. היא נולדה עם פרכת (Osteogenesis Imperfecta) והתניידה רוב חייה בכיסא גלגלים. למדה בילדותה בבית ספר רגיל ועבדה בסלון השיער של אימה במהלך הלימודים. למדה לתואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת דיקין ולאחר מכן החלה ללמוד חינוך באוניברסיטת מלבורן. עם סיום הלימודים החלה לעבוד כמורה בבית ספר תיכון במקביל להכשרתה כעיתונאית. יאנג שימשה כעורכת ראשית של המגזין "Ramp Up" של רשת ABC המוקדש לקידום זכויות של אנשים עם מוגבלות. במגזין זה היא התבטאה נגד תופעת "פורנו השראה". יאנג טענה כי ההתייחסות לאנשים עם מוגבלות כאנשים מעוררי השראה שגויה מיסודה שכן מחשיבים אותם לאנשים מעוטי יכולת ואף הרצתה על כך באירוע TED בשנת 2014. במקביל לפעילות החברתית שלה יאנג יצאה במופע סטנדאפ שבו היא מספרת על אירועים שחוותה בילדותה. יאנג מתה בפתאומיות ב-6 בדצמבר 2014, בגיל 32, ככל הנראה ממפרצת בכלי הדם. בישראל קיים מרכז מחקר על שמה של סטלה יאנג המוקדש לחינוך מכיל ולימודי מוגבלות המנוהל על ידי ד"ר נצן אלמוג. המרכז חוקר את המפגש בין אנשים עם מגבלות לחיי היום יום בחברה הישראלית. מדיה וקבצים בנושא סטלה יאנג בוויקישיתוף האתר הרשמי של סטלה יאנג (נשמר ב-14 בדצמבר 2014) הרצאה של סטלה יאנג באירוע TED ראיון עם סטלה יאנג באתר ABC The Politics of Exclusion, מאמרה של סטלה יאנג באתר "Ramp Up" כתבה על מותה של סטלה יאנג באתר "The Sydney Morning Herald" סטלה יאנג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הרצאתה של סטלה יאנג בוועידת TED טור של סטלה יאנג באתר Ramp Up מרכז "סטלה יאנג" לחינוך מכיל ולימודי מוגבלות, באתר המחקר במכללות
פקטורי 54

פקטורי 54 (FACTORY 54) היא רשת אופנה קמעונאית ישראלית, בבעלות קבוצת אירני. הרשת מוכרת מוצרי אופנה של כ-150 מותגים בינלאומיים, ב-16 חנויות ברחבי ישראל. המותגים הנמכרים נעים בין אופנה קלאסית, מבתי אופנה אירופאיים למותגי נוער וצעירים המושפעים מתרבות הרחוב, מוזיקה ואומנות. החברה מחזיקה את חנות הדגל של מותג פומה בנמל תל אביב. החנות הראשונה של פקטורי 54 נפתחה ב-2003 בנתניה. ב-2007 נפתחה חנות בקניון ארנה בהרצליה. ב-2008 נפתחו חנויות נוספת בנמל תל אביב (בשנת 2021 הוסבה לחנות הדגל של פומה בישראל) ובטיילת אילת ובבאר שבע. ב-2010 נפתחה החנות בקניון רמת אביב. חנויות נוספות נפתחו ב-2016 בממילא בירושלים, ב-2018 בקניון גינדי TLV ובדיוטי פרי נתב"ג וב-2019 באייס מול באילת ובנצרת. ב-2018 נפתחה מחדש חנות הדגל של החברה ברמת אביב. ב-2018 נפתחה החנות בדיוטי פרי לאחר שקבוצת אירני זכתה במכרז לתפעול כלל אזור האופנה בדיוטי פרי בנמל התעופה בן-גוריון. ב-2019 פקטורי 54 נכנסה לקטגוריית הלייף סטייל, ריהוט ועיצוב הבית והטיפוח עם השקת שיתופי פעולה לצד מותגים כמו מימי לוזון, ביירדו, קום דה גרסון, ורסאצ'ה, הום, מייקל קורס, טום דיקסון ועוד. ב-2020 נפתחה חנות פקטורי 54 בקניון הזהב, ראשון לציון. החברה מפעילה גם את רשת הבת "FACTORY 54 KIDS" לאופנת ילדים ואת חנות העודפים "Outlet 54". אתר האינטרנט של החברה הושק בשנת 2018 ומאפשר רכישת הבגדים בצורה מקוונת. באתר מוצג תוכן מגזיני מקורי בתחומי לייף סטייל, טיפוח ויופי, תינוקות ובריאות. לאתר מיליון צפיות בממוצע מדי חודש. רווחי החברה תומכים בפעילות חברתית, אומנותית וסביבתית. הסרט "בחוץ" של הסופר אתגר קרת והכוריאוגרפית ענבל פינטו שנוצר בהשראת מגפת הקורונה בישראל זכה לתמיכה כספית. גם הסרט "ועכשיו, לעצום עיינים" של הבמאית תום נשר שהייתה דוגמנית של הרשת במשך שנתיים יצא בתמיכתם. כמו כן הושקעו כספים בתערוכת הצילום והמיצב "You are my flower" של האמנית נועה קלגסבלד, מהדורת פריטים מאוירים מוגבלת שיצרה ליאת לוי-קופלמן, שיתוף פעולה עם אמנית הקרמיקה מיכל גלברד ועוד. החברה ארגנה את סדרת ההרצאות הרב תחומית "Lecture Club" שהכנסותיה נתרמו למיזמי חינוך מיוחדים לילדים ונוער ובחודש הגאווה מקיימת מדי שנה את "ליוויס PRIDE". אתר האינטרנט הרשמי של פקטורי 54 פקטורי 54, ברשת החברתית פייסבוק פקטורי 54, ברשת החברתית טיקטוק פרופיל חברה, באתר duns100 מאיה נחום שחל, יפעת אירני: "הצלחה של חברה לא מצויה רק בשורת הרווח", באתר כלכליסט, 31 באוגוסט 2020 יהודה קונפורטס, ‏אפקט הקורונה: כך נערכה חברת אופנת הפרימיום אירני למעבר לאתר אונליין, באתר "אנשים ומחשבים", 22 באוקטובר 2020 מאת נווית זומר, "פולו ראלף לורן" עובר לבעלי פקטורי 54, באתר "ידיעות אחרונות", 1 באוגוסט 2018 שני מוזס, ‏קבוצת אירני פותחת חנות דגל למותג פומה בהשקעה של 10 מיליון שקל, באתר גלובס, 16 במרץ 2021 זיוה מוגרבי-קובני, המותג האהוב על ילדי הסלבס מגיע לארץ, באתר ישראל היום, 4 במרץ 2021 מירב קריסטל, בעלי פקטורי 54 יפתח 12 חנויות פומה וחנות סניקרס בשרונה, באתר ynet, 16 במרץ 2021 שני מוזס, ‏פקטורי 54 תפתח לראשונה בית קפה - בקניון הזהב בראשל"צ, באתר ‏מאקו‏, 6 באפריל 2021
מתקפת הסייבר על קולוניאל פייפליין

ב-7 במאי 2021 התרחשה מתקפת סייבר נגד חברת הנפט האמריקאית קולוניאל פייפליין (אנ'), המספקת נפט ומזוט בעיקר לדרום-מזרח ארצות הברית (אנ'). יממה לפני כן נגנבו נתונים בנפח 100 ג"ב משרתי החברה. המתקפה בוצעה באמצעות תוכנת כופר ששיתקה את ציוד המחשוב המנהל את צינור הנפט המרכזי של החברה. כתוצאה מכך, החברה עצרה את כל פעולותיה למשך מספר ימים, עד להתאוששות מהמתקפה. נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הכריז על מצב חירום ב-9 במאי. מתקפה זו היא מתקפת הסייבר הגדולה ביותר על תשתיות נפט בארצות הברית אי-פעם. לדברי ה-FBI ומקורות נוספים, קבוצת "DarkSide" היא האחראית לתקיפה. חברת הנפט האמריקאית קולוניאל פייפליין (אנ'), שבסיסה ביוסטון שבטקסס, מספקת בנזין, סולר ודלק סילוני באזור המשתרע מטקסס ועד ניו יורק. כ-45% מסך כל הדלקים הנצרכים בחוף המזרחי מגיעים דרך צינור הנפט של החברה. מתקפת הסייבר התרחשה על רקע חששות גוברים מתקיפת מערכות תשתית, לאחר מספר תקיפות בולטות שהתרחשו לפני כן, בהן מתקפת הסייבר על הממשלה הפדרלית של ארצות הברית שהתרחשה בדצמבר 2020 ופגעה בגופי ממשל רבים, בהם מחלקת האוצר של ארצות הברית, מחלקת האנרגיה והמחלקה לביטחון המולדת. לאחר דיווח של נציגי החברה כי הרשת הארגונית נפגעה מהתקפת תוכנת כופר, החברה סגרה את צינור הנפט כאמצעי זהירות, מפאת החשש לתקיפות נוספות שעלולות לפגוע בתפקוד הצינור. התוקפים הצליחו לגנוב נתונים משרתי החברה בנפח של כ-100 ג"ב ואיימו לפרסם אותם באינטרנט אם הכופר לא ישולם. המתקפה גרמה למחסור בדלק מטוסים בנמל התעופה הבינלאומי הרטספילד-ג'קסון אטלנטה ובנמל תעופה בשארלוט (קרוליינה הצפונית). כתוצאה מכך חברת התעופה אמריקן איירליינס נאלצה לשנות זמני ומסלולי טיסות. כמו כן נרשם מחסור בדלק בתחנות הדלק באלבמה, פלורידה, ג'ורג'יה, קרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית. מחירי הדלק עלו במדינות אלה, והחלה בהלת קניות של דלק. ב-9 במאי הכריז נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן על מצב חירום, המאפשר הובלת דלק ללא מגבלות כדי להתגבר על המחסור. לטענת הנשיא, ג'ו ביידן, ישנן עדויות לכך שקבוצת ההאקרים הרוסית "DarkSide" ביצעה את התקיפה, ולפיכך "יש לממשלת רוסיה אחריות מסוימת לטפל בתקרית". שיתוף פעולה של ה-FBI, הסוכנות לביטחון לאומי וחברות פרטיות לאבטחת מידע עצרו את מתקפת הסייבר, בין השאר בעזרת כיבוי שרתים חשובים. ב-12 במאי חודשה באופן חלקי פעילות צינור הנפט. מדיה וקבצים בנושא מתקפת הסייבר על קולוניאל פייפליין בוויקישיתוף יוסי הטוני, ‏כיצד הותקף בסייבר צינור הנפט הגדול במזרח ארה"ב?, באתר "אנשים ומחשבים", 13 במאי 2021. בעקבות מתקפת סייבר: חברת הולכת הדלקים הגדולה בארה"ב משותקת, באתר כלכליסט, 8 במאי 2021. חשש ממחסור בדלק בארה"ב: האקרים השביתו צינור ענק, באתר ynet, 10 במאי 2021. בלומברג, כך שובשה מתקפת הסייבר על צינור הדלק הגדול בארה"ב, באתר TheMarker‏, 11 במאי 2021.
ברנאט זינגר

הרב ברנאט זינגר (בהונגרית: Singer Bernát; שאטוראליאויהיי, 5 בדצמבר 1868 – סובוטיצה, 21 ביוני 1916) היה רב ותאולוג הונגרי. הוא בנו של הרב ישראל זינגר. ברנאט זינגר נולד כאמור בשאטוראליאויהיי, לשם עברו הוריו מסגד. בין 1887 לבין 1893 היה תלמיד בית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1892 נחנך כדוקטור למדעי הרוח בבודפשט, ובשנת 1894 קיבל סמיכה לרבנות. תחילה כיהן כרב בעיר טפולצה במשך שמונה שנים ואחר כך משנת 1902 עד מותו כרב ראשי בסובוטיצה. מאמריו פורסמו בכתבי העת "שוויון" (Egyenlőség), "עבר ועתיד" (Múlt és Jövő), ב"אוטונומיה" (Autonómia), בסקירה היהודית-הונגרית, ב"מחוז זמפלן" (Zemplén Vármegye), ב"באצ'קאי הירלפ" (Bácskai Hirlap), ב"יומן מחוז באץ'" (Bácsmegyei Napló) וב"טפולצה והאזור" (Tapolca és Vidéke). הוא היה אחד המחברים והמתרגמים של ההיסטוריה האוניברסלית של היהודים (1906). ספר צפניה. תרגום והסבר. עבודת הדוקטורט. בודפשט, 1893. (הנביא צפניה) שתי דרשות בבית התפילה היהודי בטפולצה. טפולצה, 1896. הציונות ממנקודת מבט של הפטריוטיות. סיבותיה, מטרותיה, אויביה והתנגדויותיהם של אלה. בודפשט, 1899. (מהדורה מיוחדת של «Ungarisches Wochenblatt». ) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929 Magyar Zsidó Lexikon: Singer SZEMÉLYNÉV: Singer Bernát, mek-oszk.uz.ua https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/7/70/Graetzmagyar1.jpg יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. [1] ספרנותו של גזה פטריק
How Can I Keep from Singing?

"How Can I Keep from Singing?" (מוכר כ-"My Life Flows On in Endless Song") הוא שיר עם אמריקאי שנוצר במקור כמזמור נוצרי על ידי השר הבפטיסטי האמריקאי רוברט וודסוורת' לורי. השיר מצוטט ומוזכר לעיתים קרובות, אם כי בטעות, כפזמון קוואקרי או שייקר מסורתי. הלחן והטקסט המקורי שלו מופיעים בכמה מזמורים ואוספי שירים, הן בצורתם המקורית והן בצורה מתוקנת שמשמיטה את רוב התוכן הנוצרי המפורש ומכילה תוספת מחודשת. הפרסום הידוע הראשון של מילות השיר אירע ב-27 באוגוסט 1868 בThe New York Observer, בשם "Always Rejoicing". הקרדיט ניתן לפאולין טי. הטקסט כלל: My life flows on in endless song; Above earth's lamentation, I hear the sweetdagger, tho' far-off hymn That hails a new creation; Thro' all the tumult and the strife I hear the music ringing; It finds an echo in my soul— How can I keep from singing? What tho' my joys and comforts die? The Lord my Saviour liveth; What tho' the darkness gather round? Songs in the night he giveth. No storm can shake my inmost calm While to that refuge clinging; Since Christ is Lord of heaven and earth, How can I keep from singing? I lift my eyes; the cloud grows thin; I see the blue above it; And day by day this pathway smooths, Since first I learned to love it, The peace of Christ makes fresh my heart, A fountain ever springing; All things are mine since I am his— How can I keep from singing? "How Can I Keep from Singing?" הוקלט מחדש בשנת 1990, על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, עבור אלבום האולפן השלישי שלה, Shepherd Moons. השיר יצא לאור שנה לאחר שהוקלט, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל השני מתוך, Shepherd Moons. הוא הופץ על גבי תקליט 12 אינץ'. השיר זכה להצלחה במצעדי השירים והגיע למקום ה-32 במצעד הסינגלים הבריטי. אניה וחברת התקליטים שלה נתבעו על הפרת זכויות יוצרים על ידי סנגה מיוזיק בע"מ על הקלטת השיר מכיוון שהיא כינתה אותו בטעות כ"מזמור שייקר מסורתי", ובכך הניחה שהוא נחלת הכלל. לאחר דיונים ושינויים מסוימים, הוחלט כי אניה לא תצטרך לשלם תמלוגים עליו, תוך תיקון הדברים שהיו צריכים לתקן. בווידאו קליפ ניתן לראות את אניה שרה בכנסייה באזור הכפרי גווידור. הקליפ כולל קטעי ארכיון של אישים פוליטיים כמו נלסון מנדלה ובוריס ילצין, בין היתר, והתייחסויות למלחמת המפרץ ולרעב. בין היתר, כלל הקליפ אזכור לגנאדי ינאייב, פוליטיקאי רוסי, קומוניסט, שמרני דוקטרינרי, שעמד בשנת 1991 בראש הפיכת ינאייב להפלת שלטונו של מיכאיל גורבצ'וב. במרוצת השנים הקליטו את השיר עשרות אמנים ואמניות, כדוגמת: ברוס ספרינגסטין באלבומו, We Shall Overcome: The Seeger Sessions. אודרי אסד באלבומה, Inheritance. כריס טומלין באלבומו, See the Morning. מידע על היצירה "How Can I Keep from Singing?" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "How Can I Keep from Singing?" באתר יוטיוב Wayback Machine, web.archive.org, ‏2008-10-11 mudcat.org: song history - How Can I Keep From Singing, web.archive.org, ‏2012-03-06 Enya – How Can I Keep From Singing? (1991, Vinyl) (באנגלית), נבדק ב-2021-05-14 Enya | full Official Chart History | Official Charts Company, www.officialcharts.com "Copyright and the Public Domain" Enya - How Can I Keep From Singing? (video), נבדק ב-2021-05-14 Bruce Springsteen - We Shall Overcome - The Seeger Sessions, Discogs (באנגלית) Audrey Assad - Inheritance, Discogs (באנגלית) Chris Tomlin - See The Morning, Discogs (באנגלית)
אליפות אירופה בשחייה 2021

אליפות אירופה בשחייה נערכה בבודפשט, הונגריה ובאגם לופה, מה-10 במאי ועד ה-23 במאי 2021. תחרויות השחייה, שחייה צורנית ותחרויות הקפיצה למים נערכות בדנובה ארנה (אנ'), ותחרויות השחייה במים פתוחים נערכות באגם לופה. התחרות נדחתה ממאי 2020 בשל מגפת הקורונה. עקב כך, נודעה התחרות גם בשמה המקורי: אליפות אירופה בשחייה 2020. 17 במאי קלימנט קולסניקוב (רוסיה רוסיה) קבע בשלב חצי הגמר במשחה ל-50 מטר גב שיא עולם חדש של 23.93 שניות. 18 במאי קלימנט קולסניקוב (רוסיה רוסיה) קבע בשלב הגמר במשחה ל-50 מטר גב שיא עולם חדש של 23.80 שניות. 22 במאי בנדטה פילטו (איטליה איטליה) קבעה בשלב חצי הגמר במשחה ל-50 מטר חזה שיא עולם חדש של 29.30 שניות. 20 במאי הרביעייה הבריטית (הממלכה המאוחדת) (קתלין דוסון, אדם פיטי, ג'יימס גאי ואנה הופקין) קבעה במשחה שליחים 4x100 מטר משולב שיא אירופה חדש של 3:38.82 דקות 23 במאי קתלין דוסון (הממלכה המאוחדת), קבעה במשחה ל-100 מטר גב במסגרת משחה שליחות 4x100 מטר מעורב שיא אירופה חדש של 58.08 שניות סימונה קואדרלה (איטליה איטליה), זכתה ב-4 מדליות, 3 מדליות זהב אישיות ו-1 ארד בשליחות. חמישה שחיינים זכו בשתי מדליות זהב אישיות כל אחד ובנוסף צברו עוד מדליות במשחי שליחים. אדם פיטי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת) זכה ב-4 מדליות זהב, 2 אישיות ו-2 בשליחים קלימנט קולסניקוב (רוסיה רוסיה) זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מרטין מליוטין (רוסיה רוסיה) זכה ב-3 מדליות זהב מיכאילו רומנצ'וק (אוקראינה אוקראינה) זכה ב-2 מדליות זהב כרישטוף מילאק (הונגריה הונגריה) זכה ב-2 מדליות זהב (*) שחייניות ששחו בשלב המוקדמות וזכו אף הן במדליות (*) שחיינים ששחו בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות (*) שחיינים ששחו בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות - אנסטסיה גורבנקו זכתה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 2:09.99 דקות - נבחרת ישראל בשחייה צורנית זכתה במדליית ארד בתרגיל החופשי, לראשונה בהיסטוריה של השחייה הצורנית בישראל. הרביעייה הישראלית במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) סיימה במקום רביעי בשיא ישראלי חדש. אנדראה מורז סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי. הרביעייה הישראלית במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי סיימה במקום שמיני. אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בשחייה 2021
Give Me Your Love

"Give Me Your Love" (בעברית: תנ/י לי את האהבה שלך) הוא סינגל של הדי ג'יי והמפיק המוזיקלי הבריטי סיגלה, בשיתוף פעולה עם הזמר הבריטי, ג'ון ניומן והגיטריסט החשמלי האמריקאי נייל רוג'רס, שיצא, על ידי מיניסטרי אוף סאונד, ב-29 באפריל 2016. רוג'רס מנגן בגיטרה לאורך רוב השיר. על פי הסרט התיעודי של BBC Four‏, "How to Make It in the Music Business", היה חלק אחד בשיר בו ניומן החליף את נגינת הגיטרה של רוג'רס לשלו, ונתפס רק כשהוא מנגן על גיטרה במהלך השמעת הווידאו קליפ. הוא גילה שהוא לא ממש יכול לנגן נכון את הפזמון. נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-131 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ של השיר יצא לראשונה ליוטיוב ב-29 באפריל 2016. נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-51 מיליון פעמים. מידע על הסינגל "Give Me Your Love" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Give Me Your Love" באתר יוטיוב "Episode 3". Nile Rodgers: How to Make It in the Music Business. 25 August 2018. BBC Four. Give Me Your Love, נבדק ב-2021-05-13 Sigala - Give Me Your Love (Official Video) ft. John Newman, Nile Rodgers. Sigala on YouTube. 29 באפריל 2016. ארכיון מ-2021-05-13. נבדק ב-2021-05-13. {{cite AV media}}: (עזרה)
יללת הזאבים

יללת הזאבים הוא סרט טבע תיעודי ישראלי, המגולל את סיפור חייו של זאב הודי במשך עשרים שנה מינקותו ועד לזקנתו. הסרט בוים וצולם על ידי משה אלפרט, הופק על ידי אפיקים הפקות ויצא לאקרנים בשנת 2013. הזאבים המרכזיים בסרט הם זאבים שגידל אלפרט בביתו הפרטי בזכות אישור מיוחד שקיבל מרשות הטבע והגנים לגדל אותם. הוא עקב אחריהם מינקות עד בגרות, כשהקימו להקת זאבים. כמו כן, בסרט מופיעים גם בעלי חיים נוספים כדוגמת: בקר, צבי ארץ-ישראלי, שלדג, שקנאי, צופית, שפן סלע ועוד. אלפרט ביים וצילם את הסרט. הוא מלווה בקטעי קריינות של שמיל בן ארי, וכן בקטעי מוזיקה שהלחין גלעד בן עמרם. סרטים וסדרות אודות החי בארץ ישראל "יללת הזאבים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יללת הזאבים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יללת הזאבים באתר אפיקים הפקות משה אלפרט, סיפור אהבה: הרומן של משה אלפרט והזאבים, באתר ynet, 22 ביולי 2013 משה אלפרט – מנהל אפיקים הפקות, יוצר "יללת הזאבים". אגדה אסטרטגיה. אהרון בריק, ה'. יללת הזאבים: לילדים שאוהבים חיות. הבמה. מערכת וואלה!‏, הצצה: סרט ישראלי חדש על זאבים, באתר וואלה, 23 ביוני 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דריל בם

דריל ג' בם (באנגלית: Daryl J. Bem; נולד ב-10 ביוני 1938) הוא פסיכולוג חברתי אמריקני, אשר מתמחה בחקר תפיסה עצמית ושינוי עמדות, כמו גם בחקר הפסיכולוגיה של הנטייה המינית ובפאראפסיכולוגיה. מלמד כיום באוניברסיטת קורנל כפרופסור אמריטוס. בסדרת מחקרים הצליח בם לבסס אלטרנטיבה לתאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי של לאון פסטינגר, על ידי פיתוחה של תאוריית התפיסה העצמית. לדעת בם, אדם מנסה להבין את מניעי עצמו כדרך שמנסה להבינם מתבונן מבחוץ. על כן עשייה יכולה לגרום לשינוי עמדה, שכן מהמעשה יסיק האדם על דעותיו. בתחום הפאראפסיכולוגיה מייצג בם דעה שלפיה יש ממש בתופעות הנראות על טבעיות ואל למדע להתייחס אליהן בזלזול[דרוש מקור]. במחקר שפורסם בכתב העת JPSP בשנת 2011 הראה בם לאורך תשעה ניסויים כי אנשים מסוגלים לחוש את העתיד. יכולת זו היא יכולת Psi, מונח המתאר יכולת אשר אינה מוסברת באמצעים פיזיקליים או ביולוגיים. לדוגמה, באחד הניסויים הראה בם למשתתפים 48 מילים בזו אחר זו על גבי צג מחשב. לאחר הצגת המילים, התבקשו המשתתפים לכתוב את כל המילים שהם זוכרים שהוצגו. לאחר מכן נבחרו באקראי 24 מילים ממאגר 48 המילים שהוצגו לראשונה, מילים אלה הוצגו פעם נוספת למשתתפים. מניתוח סטטיסטי ערך בם נראה כי המילים שהמשתתפים זכרו נבחרו יותר באקראי, כאילו המשתתפים יכלו לראות את העתיד. נכון לשנת 2023, מחקר זה צוטט מעל 1400 פעמים והוביל לשיח רב בקהילת המחקר המדעית-פסיכולוגית, כמו גם למחקרים ולמטא-אנליזות אשר ניסו להפריך או לאשש את הממצאים אשר התגלו בו. בחקר הנטייה המינית, פיתח בם את תאוריית Exotic Becomes Erotic: לדעתו, אין למטען הביולוגי השפעה ישירה על הנטייה המינית, אלא על סגנון ההתנהגות המגדרי (למשל האם הילד ישחק במכוניות או ב"ברבי"). מדיה וקבצים בנושא דריל בם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דריל בם דריל בם, באתר ResearchGate מאמרים מאת דריל בם (באנגלית) Bem, D. J. (1967). Self-perception: An alternative interpretation of cognitive dissonance phenomena. Psychological review, 74(3), 183. Bem, D. J. (2011). Feeling the future: experimental evidence for anomalous retroactive influences on cognition and affect. Journal of personality and social psychology, 100(3), 407. Ritchie, S. J., Wiseman, R., & French, C. C. (2012). Failing the future: Three unsuccessful attempts to replicate Bem's ‘Retroactive Facilitation of Recall’ Effect. PloS one, 7(3), e33423. Wagenmakers, E. J., Wetzels, R., Borsboom, D., & Van Der Maas, H. L. (2011). Why psychologists must change the way they analyze their data: the case of psi: comment on Bem (2011). Bem, D., Tressoldi, P., Rabeyron, T., & Duggan, M. (2015). Feeling the future: A meta-analysis of 90 experiments on the anomalous anticipation of random future events (version 2). F1000 Research, 4, 1188. Cardeña, E. (2018). The experimental evidence for parapsychological phenomena: A review. American Psychologist, 73(5), 663. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.