מרפק

המרפק (TA: Articulatio cubiti) הוא מפרק בגפה העליונה המחבר בין עצם הזרוע לעצמות האמה. המרפק מורכב משלושה מפרקים המאפשרים את תנועת האמה לכיווני כיפוף ופשיטה וכן את תנועת הסיבוב כלפי מעלה וכלפי מטה של האמה וכף היד. במרפק מופרקות זו עם זו עצם הזרוע, הגומד והחישור. המפרק בין עצם הזרוע לגומד נושא בעיקר המאמץ הנדרש לתנועות כיפוף ופשיטה של המרפק. המפרק בין החישור והגומד מרוחק מעט ומאפשר תנועות סיבוב של האמה שאינן תלויות בזווית המרפק. בנוסף, ישנו שריר שיושב בחלקו הימני של המפרק, הנקרא יוד. במרפק שלושה מפרקים שונים שכולם סינוביאלים ולהם קופסית מפרק משותפת. מפרק הזרוע והגומד (Articulatio humeroulnaris, תמונה 1) הוא מפרק מסוג ציר בין הסליל של עצם הזרוע לחריץ הסהרוני של הגומד. תנועות הכיפוף והפשיטה המתקיימות במפרק זה אינן תנועות טהורות במישור החיצי (מישור מאונך לחזית הגוף). לסליל מבנה מעט ספירלי כך שתנועת כיפוף מקסימלי במרפק מביאה את האמה למנח מעט תיכון לציר האורך של הזרוע ותנועת פשיטה מקסימלית מביאה את האמה למנח מעט צידי לציר האורך של הזרוע. הזווית בין הזרוע לאמה במנח פשיטה של המרפק מכונה זווית נשיאה (carrying angle, תמונה 2) המאפשרת הרחקת אובייקטים מהירך בזמן נשיאתם. תנועת האמה לכיוון תיכון בזמן כיפוף המרפק מקל על קירוב אובייקטים לפנים לשם בדיקתם (בראייה, בטעימה או בהרחה), לשם אכילתם וכדומה. מפרק הזרוע והחישור (Articulatio humeroradialis, תמונה 2) הוא מפרק החלקה בין ראשיש הזרוע של עצם הזרוע לראש החישור. המפרק משני למפרק הזרוע והגומד בתנועות פשיטה וכיפוף וכן משני למפרק החישור והגומד המקורב בתנועות סיבוב של האמה. המגע המקסימלי בין חלקי המפרק מתקיים בזווית של כ-90 מעלות כיפוף במרפק. מפרק החישור והגומד המקורב (Articulatio radioulnaris proximalis) הוא מפרק סיבובי בין ראש החישור לחריץ מתאים בגומד. המפרק מאפשר לראש החישור להסתובב סביב ציר האורך של עצם החישור. התנועה במפרק זה אינה נפרדת מתנועות במפרק הזרוע והחישור ובמפרק החישור והגומד המרוחק שיחדיו מאפשרים את תנועות הסיבוב כלפי מטה וסיבוב כלפי מעלה של האמה. קופסית המפרק של המרפק מחוזקת על ידי שתי מערכות של רצועות משני צידי המרפק: הרצועה העקיפה הגומדית (Ligamentum collaterale ulnare, איור 1) נמצאת בצד התיכון (או הגומדי) של המרפק. לרצועה הגומדית חלק קדמי חזק יותר וחלק אחורי נרחב יותר. שני חלקי הרצועה נאחזים בעילית העלי התיכונה של עצם הזרוע מצידם המקורב. החלק הקדמי של הרצועה נאחז בזיז הַוָּוִי של הגומד מצידו המרוחק והחלק האחורי נאחז לאורך הגבול התיכוני של זיז המרפק של הגומד. הרצועה העקיפה החישורית (Ligamentum collaterale radiale, איור 2) נמצאת בצד הצידי (או החישורי) של המרפק. הרצועה נאחזת בעילית העלי הצידית של עצם הזרוע מצידה המקורב וסיביה משתלבים ברצועה הטבעיתונית מצידה המרוחק. הרצועה הטבעיתונית (Ligamentum anulare radii, איורים 1,2) מקיפה את ראש החישור ומצמידה אותו לגומד. שני קצוות הרצועה נאחזים בשני גבולות החריץ שבגומד. השרירים המניעים העיקריים של המרפק הם: כפיפה (איור 3) - שריר הזרוע, שריר הזרוע הדו ראשי ושריר הזרוע והחישור. מתוכם שריר הזרוע הוא המשמעותי ביותר (ולא שריר הזרוע הדו ראשי). פשיטה - שריר הזרוע התלת ראשי. סיבוב כלפי מעלה של האמה (supination, איור 4) - השריר הגבן (supinator) ושריר הזרוע הדו ראשי. סיבוב כלפי מטה של האמה (pronation) - השריר הכפן המרובע והשריר הכפן העגול. איור 2. מרפק שמאל, מבט צידי-אחורי איור 3. שרירי זרוע שמאל, מבט קדמי איור 4. שרירי אמה שמאל, מבט קדמי גומץ המרפק אנטומיה - מונחים Moore KL, Clinically Oriented Anatomy, 3rd. Baltimore, Williams & Wilkins, 616-623, 1992. ISBN 0-683-06133-X מרפק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)