ניקולא הקטן

ניקולא הקטן (בצרפתית: Le petit Nicolas) היא סדרת ספרי ילדים צרפתית, שנכתבה על ידי רנה גוסיני ואוירה בידי ז'אן-ז'אק סמפה. סיפורי הסדרה, הכוללת חמישה ספרים, מתארים את קורות ילדותו המאושרת של ניקולא ואת מעלליו בבית הספר. שני ספרים נוספים יצאו לאור לאחר מותו של גוסיני וכללו סיפורים נוספים (בשם: "סיפורים שלא ראו אור") המבוססים על כתבי ידו. הספרים מתארים את ניקולא וחבריו בצרפת של שנות החמישים תוך נקודת מבט משועשע על מעלליהם של ניקולא ובני כיתתו. בין מעשיהם השובבים היו הפרעה לממלא מקום, התעללות במפקח בית הספר, ואפילו בשר בממשלה. בין לבין ישנם מעללים בין החברים. הספר מאופיין בכך שמתאר את דמותו של הילד הצרפתי הממוצע באותן שנים (לדוגמה: לחיצת יד עם חבר גם לאחר מכות, לקיחת תוספת קינוח רק כשיש אורחים ועוד). עוד אחד מהמאפיינים הבולטים של הספר הוא שבסיפורים עצמם ניקולא משחק דמות משנית הצופה מן הצד בדברים והמספרת את הסיפור. ניקולא: הדמות הראשית בסיפור, ילד צרפתי קטן בשנות החמישים בצרפת. בן יחיד להוריו. אף על פי שהוא הדמות הראשית - בספר הוא נראה כדמות משנית הצופה בצד מן המתרחש. חבריו של ניקולא אלססט: חברו הטוב ביותר של ניקולא. אלססט הוא שמן ואוהב מאוד לאכול. אלססט כל כך שמן עד שהמורה אומרת ש"אם היה משקיע בלימודים את כמות האנרגיה שהוא משקיע באכילה, הוא היה התלמיד הטוב ביותר". אוד: ילד אלים מאוד שאוהב להרביץ לחבריו, בעיקר באף. ז'ופרואה: הילד העשיר ביותר בכיתה, שאוהב להשוויץ בכך. ז'ופרואה הוא היחיד שאינו מפחד מאוד ולעיתים משלם על כך ביוקר. רופוס: אביו הוא שוטר. רופוס אוהב לשרוק במשרוקית שאביו העניק לו. רופוס נוהג לאיים על ילדים מהכיתה שאביו יכניס אותם לכלא, גם על מעשים קטנים וחסרי משמעות; כך למשל, איים על אלססט שהוא יכניס אותו לכלא מאחר שאכל פעם סבון. אניאן: הילד החכם ביותר בכיתה. לפי הספר אניאן הוא "הפוצי מוצי של המורה". לאניאן אין הרבה חברים, הוא מרבה לבכות, ואף שילדי הכיתה רוצים להרביץ לו הם לא יכולים כי יש לו משקפיים. קלוטר: התלמיד החלש ביותר בכיתה. בכל פעם ששואלים אותו שאלה הוא מתחיל לבכות. קלוטר הוא התלמיד היחיד בכיתה שיש לו טלוויזיה, ובין התלמידים המעטים שהם בעלי אופניים. מקסן: הילד הגמיש והזריז ביותר בכיתה. נוהג לרמות במשחקי גולות. יואקים: חברו הטוב ביותר של מקסן. יש לו אוסף מטבעות, בנוסף הוא בין התלמידים היחידים שיש להם אופניים. חלומו הוא להתקבל לטור דה פרנס. המורה: מורתם של ניקולא וחבריו. קשוחה ומתרגזת בקלות. שמה אינה מוזכר. מסיה ברודנאדב (ספאד הזקן / מר גוטמן): המורה המשגיח. לא אוהב כלל ילדים. מסיה בלדור: שכנו של ניקולא. הוא ואביו של ניקולא אוהבים לריב אחד עם השני. המנהל: שמו אינו מוזכר. מופיע רק בכמה פרקים. מר מרק (או 'מרק חם'): שמו מסיה דובון. הוא נוהג לומר תמיד שיסתכלו לו בעיניים, שהשומן צף בהם כמו במרק, ולכן זכה לכינוי מר מרק או מרק חם. לרוב קשוח מאוד עם תלמידים. אמו של ניקולא: אבא שלו אביו של ניקולא: אמא שלו הספר זכה להצלחה כבירה, תורגם לשלושים שפות, ונמכר במיליוני עותקים. בשנת 2001 זכה הספר במקום הראשון בשאלון שנערך בקרב ילדי צרפת בקטגוריית "ספר הילדים הטוב ביותר" תוך שהוא עוקף את הספר הנסיך הקטן של הסופר אנטואן דה סנט-אכזופרי. לספר יצאו עוד חמישה כרכים בשם: "ניקולא הקטן - סיפורים שלא ראו אור" שכלל סיפורים שלא נכנסו לספר המקורי. בשנת 2009 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "החברים של ניקולא", המבוסס על סיפוריו של ניקולא. בשנת 2011 שודרה בישראל בערוץ הילדים סדרת האנימציה "ניקולא הקטן" המבוססת על ספריו של ניקולא. בשנת 2022 הופק סרט אנימציה בשם "ניקולא הקטן: שמח עד הגג" העוקב אחר ידידותם של שני האמנים, גוסיני וסמפה, שיצרה את דמותו של ניקולא. אריאנה מלמד, איזה ילד, באתר ynet, 24 בינואר 2008 יותם שווימר, "ניקולא הקטן": קיץ צרפתי בספר ילדים, באתר ynet, 30 ביוני 2014 ניקולא הקטן, באתר OCLC (באנגלית) ניקולא הקטן במדריך הרפתקה לספרי נוער עופרה רודנר, "ההפסקה הגדולה של ניקולא הקטן", באתר הארץ, 14 בנובמבר 2019