laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זחלן טרנספורטר

זחלני טרנספוטר (באנגלית: Crawler-transporter) הם זוג כלי רכב בעלי מזקו"ם, המשמשים להובלת חלליות מההאנגרים של נאס"א לרציף השיגור. הם נבנו במקור כדי לשנע את משגרי סטורן IB וסטורן v של משימות אפולו, סקיילאב ואפולו סויוז, ובין השנים 1981 ל-2011 שימשו לשינוע מעבורות חלל. זחלני הטרנספורטר מוגדרים ככלי הרכב בעלי הנעה עצמית השניים בגודלם בעולם ועלות בניית כל אחד מהם הגיעה ל-14 מיליון דולר. זחלני טרנספורטר הם כלי הרכב הממונעים העצמיים השניים בגודלם בעולם (אחרי הבאגר 288). אורכו של זחלן הוא 40 מטר, רוחבו כ-35 מטר וגובהו 6–8 מטר. הוא שוקל כ-2,721 טון ויכול לשאת עד כ-9,000 טון, ומהירותו המרבית של הזחלן הוא כ-4 קמ"ש. הזחלנים בנויים מפלטה ששטחה 729 מטרים רבועים (27 על 27), שמונחת על 8 זחלים. כל זחל בנוי מ-57 "נעליים" (חוליות). כל נעל היא באורך 2.3 מטר וברוחב של כ-45 ס"מ. כל נעל שוקלת כ-953 קילו. הזחלנים מונעים בכוח גנרטורים של 4,000 קילוואט שנוצרים על ידי שני מנועי דיזל של 2,750 כוח סוס. עוד 2 גנרטורים של 750 קילוואט משמשים לתאורה, אוורור והיגוי. הזחלנים שורפים 568 ליטר דלק לכל קילומטר והנהיגה בהם מתבצעת מ2 עמדות, כל אחת בפינה אחרת של הפלטה. הזחלנים המקוריים נבנו בשנות ה-60 על ידי חברת "Marion Power Shovel" בעלות של 28 מיליון דולר. הזחלן נוסה לראשונה ב-1967 ומאז עשו הזחלנים יותר מ-5,500 קילומטר באותם 6 וחצי הקילומטרים שבין ההאנגר לרציף השיגור. הזחלנים (שכונו מאז הנס ופרנץ) יכלו לשאת משקל עד 6,000 טון ושודרגו במהלך 2003–2014 כדי לשאת משקל של 9,000 טון, לנסוע במהירות גדולה יותר ולשפר את יכולת ההחזקה. עד כה הזחלנים נשאו את כל 9 החלליות של סטורן IB, למעלה מ10 חלליות של סטורן V וכמעט את כל משימות אפולו. לאחר חידושם נשאו הזחלנים כמה ממעבורות החלל. כיום הם נושאים את החלליות מההאנגר של נאס"א במרכז החלל קנדי אל עמדת השיגור A 39. ואחד הזחלנים שודרג לשאת חלליות המופעלות מסחרית. https://science.ksc.nasa.gov/facilities/crawler.html https://web.archive.org/web/20090320065927/http://sfa.nasa.gov/MISSIONPOSTERS/spotlight/spotlightCrawler.pdf http://www.trucktrend.com/cool-trucks/0705dp-nasa-diesel-shuttle-crawler/ https://newatlas.com/nasas-crawler-gets-upgrade/24054/ https://www.nasa.gov/content/nasas-giant-crawlers-turn-50-years-old-pivot-toward-future-exploration מדיה וקבצים בנושא זחלן טרנספורטר בוויקישיתוף https://npgallery.nps.gov/AssetDetail/NRIS/99001643 https://www.nasa.gov/exploration/systems/ground/ct2_engines.html
אורסולה הגי

אורסולה הגי (באנגלית: Ursula Hegi; נולדה ב-23 במאי 1946) היא סופרת אמריקאית ילידת גרמניה. הגי נולדה בשם אורסולה קוך בשנת 1946 בדיסלדורף, גרמניה, עיר שחוותה הרס גדול מהפצצות במהלך מלחמת העולם השנייה. התפיסה שה בעת שגדל ה שם הייתה שהמלחמה היא נושא שעדיף להימנע ממנה בשיחה, למרות הראיות לקיומה בכל פינה; ושנושא השואה הוא טאבו במיוחד. לחוויה זו הייתה השפעה גדולה על כתיבתה וכן על רגשותיה לגבי זהותה הגרמנית. היא עזבה את מערב גרמניה ב-1964, בגיל 18. היא עברה לגור בארצות הברית בשנת 1965, שם נישאה (כך אמצה את השם הגי) ב-1967 ואף הפכה לאזרחית באותה השנה. ב-1979, היא סיימה את לימודיה לתואר ראשון ושני באוניברסיטת ניו המפשייר. היא התגרשה בשנת 1984. באותה שנה, היא הצטרפה לסגל אוניברסיטת מזרח וושינגטון, ליד ספוקן, וושינגטון, שם מונתה כפרופסור לכתיבה יוצרת וספרות. העלילות של שני הספרים הראשונים של הגי התרחשו בארצות הברית. בספרה השלישי, Floating in My Mother's Palm, העלילה מתרחשת בעיר הגרמנית הבדיונית "בורגדורף", ובו היא חוקרת את רגשותיה המעורבים כלפי מורשתה הגרמנית. היא השתמשה במיקום זה בעוד שלושה ספרים נוספים, כולל רב המכר "אבנים מן הנהר", אשר נבחר למועדון הספר של אופרה וינפרי ב-1997. אחרי שהגי הופיעה בתוכנית האירוח אופרה וינפרי ב-8 באפריל, המו"ל הוציא עוד 3 מיליון עותקים כדי לעמוד בביקוש. לאחר מכן הגי עברה מספוקיין לניו יורק. הגי זכתה עבור כתיבתה בפרסים רבים, ביניהם מלגת הקרן הלאומית לאמנויות וחמישה פרסי PEN לסיפורת. היא זכתה בפרס מטעם אגודת מוכרי הספרים של צפון-המערב הפסיפי (PNBA) ב-1991, ופעמיים נמנתה ברשימת הספרים הבולטים של הניו יורק טיימס.  בנוסף לכתיבתה היוצרת, הגי כתבה ביקורת ספרים עבור הניו יורק טיימס, לוס אנג'לס טיימס, וכן הוושינגטון פוסט. היא חברה בסגל של התוכנית לתואר שני בחוג לספרות באוניברסיטת המדינה סטוני ברוק בניו יורק. Intrusions (1981) Floating in My Mother's Palm (1990) Stones from the River (1994) Salt Dancers (1995) The Vision of Emma Blau (2000) Sacred Time (2003) The Worst Thing I've Done (2007) Children and Fire (2011) בהוצאה בעברית אבנים מן הנהר, הוצאת מודן, 1999. תרגום: עדי גינצבורג-הירש. החלום על אמה בלאו, הוצאת מודן, 2004. תרגום: מיכל רון. Unearned Pleasures and Other Stories (1988) Hotel of the Saints (2001) Trudi & Pia (2003), with pictures by Gisele Potter Tearing the Silence: On Being German in America (1998) אורסולה הגי, דף שער בספרייה הלאומית אורסולה הגי, ברשת החברתית Goodreads Webster, Dan (3 באפריל 2003), Online Book Club: Ursula Hegi, The Spokesman-Review {{citation}}: (עזרה). Cowart, David (2006), Trailing Clouds: Immigrant Fiction in Contemporary America, Cornell University Press, pp. 57–58, 129, ISBN 0-8014-7287-3. Stones from the River: About the Author, Oprah.com, 28 בפברואר 1997 {{citation}}: (עזרה).
רכס הריטג'

רכס הריטג' (באנגלית: Heritage Range; מילולית: רכס המורשת) הוא רכס הרים גדול, המהווה את המחצית הדרומית של הרי אלזוורת' באנטארקטיקה. הרכס כולל מספר רב של פסגות, גבעות, מדרונות ונונאטאקים שביניהם קרחונים רבים. חלקו הצפוני של הרכס התגלה לראשונה על ידי לינקולן אלזוורת' במהלך הטיסה הטרנס אנטארקטית שלו ב-23 בנובמבר 1935.  ב-14 בדצמבר 1959 טיסת סיור שיצאה מבסיס המחקר בירד גילתה את חלקו הדרומי הרכס. החוקרים נחתו על קרחון בפסגת פייפ בחלקו הצפוני של הרכס ב-26 בדצמבר.  בעונות המחקר 1962-1963 ו-1963-1964 אוניברסיטת מינסוטה שלחה משלחות סקר של גאוגרפים וקרטוגרפים שמיפו את הרכס. הרכס כולו מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (ה-USGS) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961-1966. שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא כך מאחר שההרים והאתרים השונים ברכס נקראו על שם אירועים הקשורים למורשת ארצות הברית. אורכו של הרכס 160 קילומטרים ורוחבו 48 קילומטרים. הרכס ממוקם דרומית מערבית לקרחון מינסוטה. הנקודה הגבוהה ברכס היא פסגת בורסיק שגובהה 2,500 מטרים מעל פני הים. אתרים מרכזיים ברכס הם: פסגת גליוצי פסגת האדאק פסגת ליפרט קרחון פלאמר פסגת הסלר רכס סמית' פסגת פרדו קרחון גוואן קרחון מינסוטה קרחון מויר קרחון פייפ נונאטאקי רוית'ר קרחון ובסטר נונאטאקי ולקום פסגת וינדי קרחון פנדורף פסגת קוצ'ראן פסגת למב פסגת מאאגו גבעות מארבל עמק הורסשו צוק מוריס הר שאטאק הר גייזל הר סימונס גבעות פטריוט פסגות רדפאת' עמק הורסשו פסגת קלי פסגת מולדר הר רוזנטל פסגת סופנהולץ פסגת בודוין פסגת הולט פסגת סיקוויסט רמת הקרח סקייטריין רמות פאיוניר פסגת קורטני קרחון פלאנאגאן פסגת רוזן קרחון שמידט נקודת זיגלר גבעות ביוקנן גבעות קולייר רכס דונלד הר ספורלי הר וירג'ינה קרחון רנל רכס רונלד קרחון שמידט קרחון יוניון צוק תומפסון פסגת קורטני קרחון פלאנאגאן פסגת רוזן קרחון שמידט נקודת זיגלר עמק לארסון נקודת אורהיים קרחון רנל קרחון שניידר נונאטאקי סמואל נונאטאק היגינס קרחון פלאנאגאן הר קאפליי נונאטאק וורן קרחון באליש רכס קונגלומרייט פסגת איליי הר ברזיק הר מאקאלסטר קרחון שאנז רכס יוצ'לסון פסגת קורנל קרחון דובראץ הר טוויס פסגת סקלי קרחון דובראץ פסגת הרסט פסגת פוג'טה פסגת ספרינגר נונאטאקי בארט פסגת בינגהאם פסגות קייגל פסגת צ'ארלס פסגת קאנינגהאם קרחון דריסקול פסגת דיבוואדסקוג צוק פאונדרז נונאטאק פאסקו סלע גולד קרחון גוואן פסגת הול מפרץ הרקולס פסגת הרין נונאטאק היי פסגת הוינקס פסגת הוטו פסגת לנדמארק פסגת לינדר פסגת מאנטניי סלע מאייר קרחון מינסוטה הר ברסיק הר ג'ונס הר רודג'ר הר טוויס הר וולארד פסגת נוויגיטור נקודת פלאנק פסגת רובינסון זרם הקרח ראטפורד קרחון שניידר פסגת אנגר נונאטאק ויבר צוק וייט נונאטאקי וילסון פסגת זייביס רכס הריטג' באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס הריטג' באתר peakbagger מידע גאוגרפי ומקור השם מידע גאוגרפי
סקלטון

סְקֵלֵטוֹן הוא ענף ספורט חורף בו מתחרה יחיד גולש במסלול מתוחם על מזחלת כשהוא שוכב על בטנו עם ראשו קדימה. הענף הוא ספורט אולימפי החל מאולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002). קודם לכן נכלל במשחקי החורף האולימפיים באולימפיאדת סנט מוריץ (1928) ובאולימפיאדת סנט מוריץ (1948) כענף בו התחרו גברים בלבד. יחד עם ענף המזחלות מאורגן הספורט תחת התאחדות ה-IBSF. מהירות הסקלטון נמוכה מזו של הלוז' אך המזחלת יכולה להגיע עד לכ-140 קילומטר לשעה. מזחלות סקלטון מודרניות עשויות בבסיסן מסיבי פחמן בתוך מסגרת מפלדה. אין בלמים או הגאים על המזחלת והניווט מתבצע על ידי הזזת הגוף של הנוסע. יחד עם הנוסע והציוד שלו, המשקל המקסימלי המותר הוא 115 ק"ג לגברים ו-92 ק"ג לנשים כאשר מתוך זה, משקלה המקסימלי של המזחלת הוא 33 קילוגרם לגברים ו-29 קילוגרם לנשים. מגבלת המידות זהה לנשים וגברים: אורך בין 80 ל-120 ס"מ וגובה בין 8 ל-20 ס"מ. מדידת הזמן מתחילה כאשר הנוסע עובר מרחק של 15 מטר מנקודת הזינוק, כאשר הנוסע יכול לדחוף את המזחלת עד מרחק של 65 מטר מקו הזינוק. אורך המסלול הוא בין 1,200 ל-1,500 מטר. מדיה וקבצים בנושא סקלטון בוויקישיתוף סקלטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הפדרציה הבינלאומית למזחלות וסקלטון על המזחלת באתר התאחדות המזחלות והסקלטון הבריטית ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ורת א-שמעה

ג'ורת א-שמעה (בערבית: جورة الشمعة) הוא כפר פלסטיני בהרי יהודה, הממוקם כשני קילומטרים ממזרח לאפרת וכעשרה ק"מ מדרום לבית לחם. הכפר משתייך לנפת בית לחם של הרשות הפלסטינית. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2007 מנתה אוכלוסיית הכפר 1,491 תושבים. שירותי הבריאות של הכפר מתקבלים בבית פג'אר. מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, הכפר נמצא תחת שליטה ישראלית. האוכלוסייה במפקד 1967 שנערך על ידי הרשויות הישראליות הייתה 263 תושבים. Jurat ash Sham'a village (fact sheet) Jurat ash Sham'a village profile Juret Ash Sham'a aerial photo ערך זה הוא קצרמר בנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
א-שוואוורה

א-שוואוורה (ערבית: الشواورة) הוא כפר פלסטיני הממוקם כ-12 ק"מ מדרום-מזרח לבית לחם. הכפר נמצא בנפת בית לחם שבצפון חבל יהודה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה למעלה מ-3,737 תושבים בשנת 2007. שירותי הבריאות העיקריים מתקבלים בכפר זעתרה. Ash Shawawra village (fact sheet) Ash Shawawra village profile Ash Shawawra aerial photo The priorities and needs for development in Ash Shawawra village based on the community and local authorities' assessment ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אל-מניה

אל-מניה (בערבית: المنية) הוא כפר פלסטיני בהרי יהודה הממוקם 8.6 ק"מ מדרום-מזרח לבית לחם ומדרום לתוקוע, ומשתייך לנפת בית לחם של הרשות הפלסטינית. תחום שיפוטו כולל גם את הכפר הסמוך ואדי מוחמד. אוכלוסיית הכפר מנתה 1,012 תושבים במפקד 2007, שנערך על ידי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה. הכפר הוקם על ידי יוצאי העיר סיעיר הסמוכה לחברון. החוקר הצרפתי ויקטור גרן עבר במקום ב-1863, ותיאר אותו כמקום בעל חורבות בעלות חשיבות מועטת. בסקר ארץ-ישראל המערבית של "הקרן לחקר ארץ-ישראל" אשר נערך ב-1883, תואר המקום כבעל "יסודות וקירות הרוסים, עם מערה אחת או שתיים, מיושבות". לאחר מלחמת העצמאות נותר הכפר תחת שלטון ירדן, ומאז מלחמת ששת הימים הוא נמצא בשליטה ישראלית. בעקבות הסכמי אוסלו עבר ניהול הכפר לידי הרשות הפלסטינית, אולם רוב אדמות הכפר, כולל חלק ניכר משטחו הבנוי, נמצאות בשטח C, אשר בשליטה ישראלית מלאה. ב-1996 הקימה הרשות הפלסטינית מועצה כפרית של שבעה חברים לניהול אל-מניה. חברי המועצה ממונים על ידי הרשות הפלסטינית. המשפחות העיקריות בכפר כוללות את אל-ג'בארין, אל-פרוח, אל-קוואזבה, אל-טרווה ואש-שללדה. בכפר בנוי מסגד אחד, הנקרא "המסגד הפלסטיני". Welcome to Kh. al-Minya Survey of Western Palestine, Map 21: IAA, Wikimedia commons Al Maniya village (fact sheet), המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ) Al Maniya Village Profile, ARIJ Al Maniya, aerial photo, ARIJ The priorities and needs for development in Al Maniya village based on the community and local authorities’ assessment, ARIJ
לוקאס אלאריו

לוקאס ניקולאס אלאריו (בספרדית: Lucas Nicolás Alario, נולד ב-8 באוקטובר 1992) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ באינטרנסיונל מליגת העל הברזילאית. אלאריו גדל בנוער של אתלטיקו קולון מסנטה פה שבארגנטינה. בשנת 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אתלטיקו קולון, כשהחליף את כריסטיאן ראול לדסמה בהפסד הביתי 0–1 לארסנאל דה סרנדי. עד לשנת 2014 אלאריו מיעט לשחק באופן יחסי, ועשה את הפריצה שלו באותה שנה, כאשר הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק מול טיגרה בחודש מרץ. באותה שנה וגם בעונת 2015 הבקיע אלאריו מספר שערים נוספים, ומשך עניין מהקבוצות הגדולות. ביוני 2015 חתם אלאריו בריבר פלייט על חוזה לארבע שנים, תמורת 2.25 מיליון פסו ארגנטינאי שהועברו לאתלטיקו קולון. ביוני 2015 ערך אלאריו את הבכורה במדי ריבר פלייט, כאשר החליף את פרננדו קבנאגי במשחק מול טמפרליי. כעבור מספר ימים הבקיע אלאריו שער בתיקו 1-1 מול גוארני מליגת העל הפרגוואית, במשחק הגומלין של חצי גמר גביע ליברטדורס. ריבר פלייט עלתה לגמר לאחר משחק זה, לראשונה מאז 1996. בגמר מול טיגרס, אלאריו הבקיע את השער הראשון במשחק הגומלין שהסתיים בתוצאה 0–3 לריבר פלייט, לאחר 0-0 במשחק הראשון, וזכה עם ריבר פלייט בגביע הליברטדורס. בספטמבר 2015 הבקיע אלאריו את השלושער הראשון שלו במדי ריבר פלייט, בניצחון הליגה 1–4 על נואבה צ'יקגו. בגביע העולם למועדונים 2015 הבקיע אלאריו שער בחצי הגמר מול סאנפרצ'ה הירושימה וסייע לקבוצתו להעפיל לגמר, בו הפסידה ריבר פלייט 0–3 לברצלונה. בשנת 2016 זכה אלאריו עם ריבר פלייט בגביע רקופה סודאמריקנה, כשהוא מבקיע את השער השני בניצחון 1–2 על אינדפנדיינטה סנטה פה בגמר, לאחר 0-0 במשחק הראשון בין השתיים. גם במשחקי ליגת העל הארגנטינאית הצטיין אלאריו, והוכתר כאחד מחלוצי העתיד של ארגנטינה, כשהבקיע 41 שערי ליגה ב-82 הופעות. אלאריו אף זכה עם ריבר פלייט פעמיים בטורניר הגביע הארגנטינאי ובגביע סורוגה בנק. בספטמבר 2017 חתם אלאריו על חוזה לחמש עונות בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה, תמורת דמי העברה של 24 מיליון אירו שהועברו לריבר פלייט. בהופעת הבכורה שלו, בה ניצחה לברקוזן 0–3 את המבורג, הבקיע אלאריו שער וגם בישל שער. אלאריו הבקיע עד לתום העונה תשעה שערים, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לליגת האלופות. ב-24 ביוני 2022 חתם באיינטרכט פרנקפורט. אלאריו שיחק בפרנקפורט במשך עונה וחצי, אך לא הצליח להתאקלם בקבוצה. בינואר 2024 חתם אלאריו באינטרנסיונל מליגת העל הברזילאית. בספטמבר 2016 ערך אלאריו את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה, כשהחליף את לוקאס פראטו במשחק מוקדמות מונדיאל 2018 מול נבחרת אורוגוואי. את שערו הראשון במדים הלאומיים הבקיע אלאריו בניצחון 0–6 על נבחרת סינגפור במשחק ידידות שנערך ביוני 2017. ריבר פלייט קופה ליברטדורס - 2015 גביע סורוגה בנק - 2015 רקופה סודאמריקנה - 2016 גביע ארגנטינה - 2016, 2017 מדיה וקבצים בנושא לוקאס אלאריו בוויקישיתוף לוקאס אלאריו, באתר Transfermarkt לוקאס אלאריו, באתר Soccerway לוקאס אלאריו, באתר WorldFootball.net לוקאס אלאריו, באתר National Football Teams לוקאס אלאריו, באתר FootballDatabase.eu
בית תעמר

בית תעמר (בערבית: بيت تعمر) הוא כפר פלסטיני בהרי יהודה הממוקם שישה ק"מ דרומית מזרחית לבית לחם. הכפר משתייך לנפת בית לחם של הרשות הפלסטינית. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2007 מנתה האוכלוסייה במקום 1,229 תושבים. הכפר נקרא על שמו של שבט הבדואים הערבי אל-תעמרה אשר נמצא באזור בית-לחם, ואשר יחד עם תוקוע וזעתרה, יוצר את קבוצת הכפרים הערבית ערב אל-תעמרה. הכפר גובל בזעתרה ממזרח, הינדזה ממערב ומצפון, וג'נתה ותוקוע מדרום. בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר בית תעמר לשליטה ירדנית. בשנת 1961, אוכלוסיית בית תעמר מנתה 306 נפשות. מאז מלחמת ששת הימים ב-1967 נמצא הכפר תחת שליטה ישראלית. Welcome to Kh. Bayt Ta'mir Beit Ta’mir, Welcome to Palestine נטע אחיטוב, מה קורה כשנשים מנהלות יישוב, והגברים לא מתערבים, באתר הארץ, 1 במאי 2019 Survey of Western Palestine, Map 17: IAA, Wikimedia commons Beit Ta'mir village (fact sheet), המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ) Beit Ta'mir village profile, המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ) Beit Ta'mir aerial photo, המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ) The priorities and needs for development in Beit Ta'mir village based on the community and local authorities' assessment, המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ) ערך זה הוא קצרמר בנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייבאך צפלין

מייבאך צפלין (בגרמנית: Maybach Zeppelin) היא מכונית סלון תוצרת יצרנית כלי הרכב היוקרתיים הגרמנית "מייבאך" אשר יוצרה בין השנים 1928–1938. בראש פרויקט ה""מייבאך צפלין" עמד מהנדס הרכב ומבעלי החברה "קרל מייבאך". "מַיְבָּאךְ-מוֹטוֹרֶנְבָּאוּ" (בגרמנית: Maybach-Motorenbau GmbH) היא חברה גרמנית לייצור רכבי יוקרה אשר נוסדה בשנת 1909. הייתה במקורה חברת בת של חברת צפלין ונקראה תחילה "Luftfahrzeug-Motorenbau GmbH" ("חברת מנועי ספינות אוויר") עד שנת 1918. כיום המותג נמצא בבעלות התאגיד דיימלר-קרייזלר שמרכזו בשטוטגרט. סך הכול יוצרו כ-200 יחידות. DS7 (הוצג לראשונה בשנת 1928, יוצר בין השנים 1929–1934), DS8 (יוצר בין השנים 1930-1938) 4 דלתות - סלון 4 דלתות - קבריולה 2 דלתות - קבריולה "מייבאך צפלין", דגם "DS 8" "מייבאך צפלין" "מייבאך צפלין" "מייבאך צפלין" "מייבאך צפלין" - קבריולט, דגם "DS 8" "מייבאך צפלין" - מבט לתא הנהג "מייבאך צפלין" - מבט למושב האחורי "מייבאך צפלין" - קבריולט "מייבאך צפלין", שנת 1937 - קבריולט "מייבאך צפלין", שנת 1937 - קבריולט, דגם "DS 8" "מייבאך צפלין" "מייבאך צפלין" "מייבאך צפלין", שנת 1930 מייבאך מייבאך W5 SG "מייבאך צפלין" שנת 1932 שאבד (autoweek.com/article/car-life/throttle-back-thursday-magnificent-lost-1932-maybach-zeppelin) מדיה וקבצים בנושא מייבאך צפלין בוויקישיתוף מועדון בעלי מכוניות מייבאך דגמי "מייבאך" ranker.com/list/full-list-of-maybach-models "מייבאך צפלין" seriouswheels.com/cars/top-Maybach-Zeppelin-DS8 "מייבאך צפלין" דגם DS7 קבריולה caranddriver.com/news/1930-maybach-zeppelin-ds7-spohn-cabriolet "מייבאך צפלין" דגם DS7 sinsheim.technik-museum.de/en/maybach-zeppelin-ds-7 "מייבאך צפלין" דגם ""DS8 supercars.net/blog/1932-maybach-ds8-zeppelin "מייבאך צפלין" דגם DS-8 bonhams.com/auctions
בית החרושת לשימורי בשר של גולדנר בגאלאץ

ב-1844, בעיר הנמל גאלאץ, בנסיכות מולדובה, יהודי ממוצא אוסטרו-הונגרי בשם סמואל גולדנר ייסד בית חרושת לשימורי בשר באריזות פח. תוצרת המפעל נועדה בעיקר לאספקה עבור הצי המלכותי הבריטי. נתיב המים, שהוביל מהים השחור עד גאלאץ, היה מותאם לספינות בעלת קוער עמוק, כמו הספינות המפליגות בימים, לכן מטען שהועמס בגאלאץ היה ניתן להביאו ישירות לכל נמל ימי בעולם. מחירי הבקר בנסיכות מולדובה היו זולים מאוד, כמחצית עד שליש מהמחיר במערב אירופה; והופעת קופסאות השימורים, חידוש טרי יחסית, עניין מאוד את הממשל הבריטי, שלאחר מלחמת האופיום הראשונה למד את החסרונות של הבשר המשומר באמצעות המלחה או עישון, כשמגיעים לאזורים חמים ולחים. לפני פתיחת המפעל סיכם גולדנר את פרטי החוזה עם שליט נסיכות מולדובה, מיכאיל סטורדזה. גולדנר קיבל מונופול בנושא, פטור מלאה ממסיו לגבי יצוא שימורי בשר לאוסטרו-הונגריה ולאנגליה, פטור ממכסיו לגבי מוצרים הדרושים לייצור ופטור ממסי נמל עבור הספינות המובילות חומרי הגלם לייצור השימורים. התשלום היחיד, שגרדנר חויב בו, היה מס קבוע של חצי מטבע זהב עבור כל בן בקר שנשחט, מחצית מהמס שנגבה עבור שחיטת בקר בנסיכות מולדובה. כבר בשנה הראשונה, ב-1844, השתמש המפעל בבשרם של 800 בני בקר, שנקנו באזור גאלאץ ווסלוי. בשנה שלאחר מכן, 1845, פרץ בבריטניה רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד, שהגדיל מאוד את הביקוש לתוצרת המפעל. ב-1845 נשחטו עבור המפעל 4,000 בני בקר וב-1849 8,000 בני בקר הפכו לשימורים. השימורים היו קופסאות פח שהכילו יותר מחמישה קילוגרם בשר בכל קופסה. ב-1847 נשלחו לאנגליה 80,000 קופסאות שימורים וב-1850 כבר הגיעו ל-1,190,000 קופסאות. תנופה נוספת לייצור הגיעה בתקופת מלחמת קרים, עת הזדקקו למזון משומר עבור הלוחמים. הפעילות בבית החרושת לא הייתה כשורה באופן עקיב, מפעם לפעם היו תלונות על שימורי בשר מקולקלים שגרמו למחלות. ב-1847 אבדה המשלחת הארקטית של ג'ון פרנקלין, שכללה שתי ספינות ו-129 אנשים. בחיפושים אחריהם נמצאו מספר ממצאים, ובהם גם שימורי בשר מקולקלים, ומכאן פרחו השערות שזו הייתה סיבת האבדה. ב-1849 וב-1850 הצי הבריטי הגיש תלונות על איכות השימורים ומשום היותו של גולדנר נתין בריטי נשלחה ועדה, בראשות הקונסול הבריטי בגאלאץ, לברר את העובדות. גולדנר זוכה, אך החליט למכור את העסק לחברה בריטית בשם Ritchie&Powell, שהמשיכה לפעול עם אותן מכונות ואותן שיטות. ב-1868 הצי הבריטי ויתר על החוזים עם המפעל, כי השיג ספקים טובים יותר בצרפת. ב-1875 המפעל פשט את הרגל והציוד נמכר. Paul Păltănea, Istoria orașului Galați de la origini până la 1918 כרך א' עמודים 280 - 282, 310, כרך ב' עמודים 9 - 11. (ברומנית) אליזבת מקגרגור, "ילד הקרח", תרגום לעברית מיכל קירזנר-אפלבוים, הוצאת מודן, 2006. Fabrica de conserve care a marcat istoria Angliei. Cum a reuşit un negustor român să hrănească marea armată britanică (ברומנית) CONSTANTIN ARDELEANU, A British Meat Cannery in Moldavia (1844-52) (באנגלית)
גביע גומלסקי (כדורסל)

גביע גומלסקי (ברוסית: Международный Кубок Александра Гомельского, הגביע הבינלאומי על שם אלכסנדר גומלסקי) היה טורניר כדורסל שנתי שנערך במוסקבה בסתיו, מאז שנת 2008 והיה טורניר הכנה לפני פתיחת עונת הכדורסל בליגות הלאומיות. ארבע קבוצות נבחרו להשתתף בטורניר, ששוחק בשיטת פלייאוף של חצי גמר וגמר. בקיץ 2021 הטורניר הוחלף על ידי הסופר קאפ של הליגה המאוחדת של VTB, כטורניר הכנה לקראת פתיחת העונה. צסק"א מוסקבה זכתה שבעה פעמים רצופות, בשנים 2010—2016, כשהטורניר נקרא גביע גומלסקי. הטורניר נערך מדי שנה מאז 2008 כטורניר הכנה לפתיחת עונת הכדורסל ומתמודדות בו ארבע קבוצות. בשנת 2020 הטורניר לא נערך עד הסוף לראשונה, בעקבות השפעות מגפת הקורונה ברוסיה כאשר השתתפו בו ארבע קבוצות מקומיות וצסק"א גברה במשחק הגמר על קבוצת פארמה. הגביע נקרא על שם אלכסנדר גומלסקי, מאמן צסק"א מוסקבה לשעבר ומאמן נבחרת ברית המועצות בכדורסל בשנים 1963-1988. גומלסקי החל את הקריירה כמאמן בסקונטו ריגה עימה זכה בשלוש המהדורות הראשונות של גביע אירופה לאלופות. עם צסק"א זכה פעם אחת בגביע האירופי ו-10 פעמים באליפות ברית המועצות. עם נבחרת ברית המועצות זכה בשתי אליפויות עולם ובשמונה אליפויות אירופה. הישגו הגדול – מדליית זהב אולימפית ב-1988. גביע גומלסקי באתר התאחדות הכדורסל הרוסית מכבי תל אביב הובסה בגמר גומלסקי 73:95 CSKA dominates Parma to lift 2020 Gomelsky Cup Международный баскетбольный турнир «Кубок имени А.Я. Гомельского» גומלסקי ייקבר מחר במוסקבה ערן סלע, ‏עוד אחד לאוסף: צסק"א זכתה בגביע גומלסקי, באתר ONE‏, 3 באוקטובר 2010 יעל מרגלית, מוסקבה, ‏טורניר גומלסקי: מכבי הובסה מול צסק"א מוסקבה, באתר ONE‏, 24 בספטמבר 2008 הצהובים סיימו במקום השני בגביע גומלסקי תבוסה למכבי ת"א בגמר טורניר גומלסקי, באתר ynet, 25 בספטמבר 2016 טורניר גומלסקי: צסק"א הביסה את מכבי תל אביב 73:95
מרצדס-מייבאך 6

מרצדס-מייבאך 6 (בגרמנית: Mercedes-Maybach 6) היא מכונית קונספט, המוגדרת כמכונית ספורט בתצורת קופה, אשר הוצגה על ידי חטיבת מייבאך, בשיתוף פעולה עם חטיבת מרצדס-בנץ בשנת 2016. חברת האם של חטיבות "מרצדס-בנץ" ו-"מייבאך" הוא התאגיד הגרמני דיימלר AG שמייצר כלי רכב ועוסק גם בשירותים פיננסיים. "מרצדס-מייבאך 6" היא מכונית חשמלית, אשר הורכבו בה 4 מנועים חשמליים. מהדגם יוצרו 2 יחידות בלבד. "מרצדס-בנץ" (בגרמנית: Mercedes-Benz) היא חטיבה בתאגיד דיימלר AG העוסקת בייצור מכוניות יוקרה. "מַיְבָּאךְ-מוֹטוֹרֶנְבָּאוּ" (בגרמנית: Maybach-Motorenbau GmbH) היא חברה גרמנית לייצור רכבי יוקרה אשר נוסדה בשנת 1909. הייתה במקורה חברת בת של חברת צפלין ונקראה תחילה "Luftfahrzeug-Motorenbau GmbH" ("חברת מנועי ספינות אוויר") עד שנת 1918. עד שנת 2007 המותג נמצא בבעלות התאגיד דיימלר-קרייזלר שמרכזו בשטוטגרט. דיימלר AG הוא תאגיד גרמני שמייצר כלי רכב ועוסק גם בשירותים פיננסיים. תאגיד דיימלר הוא יצרן כלי הרכב הוותיק ביותר בעולם, וחטיבת המשאיות שלו היא הגדולה בעולם. 2 דלתות - קופה 2 דלתות - קבריולה 4 מנועים חשמליים מקור כוח חשמלי: סוללת ליתיום-יון טווח טעינה - 500 ק"מ מקדם גרר - 0.19 תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 4.0 שניות "מרצדס-מייבאך 6" "מרצדס-מייבאך 6" "מרצדס-מייבאך 6" "מרצדס-מייבאך 6" "מרצדס-מייבאך 6" "מרצדס-מייבאך 6" "מרצדס-מייבאך 6" - קבריולט "מרצדס-מייבאך 6" - קבריולט, מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "מרצדס-מייבאך 6" - קבריולט "מרצדס-מייבאך 6" - קבריולט "מרצדס-מייבאך 6" - קבריולט מדיה וקבצים בנושא מרצדס-מייבאך 6 בוויקישיתוף מרצדס-מייבאך 6, סרטון באתר יוטיוב מרצדס-מייבאך 6, סרטון באתר יוטיוב מרצדס-מייבאך 6, סרטון באתר יוטיוב "מרצדס-מייבאך 6" - מפרט.mercedes-benz.ca/content/canada/mpc/mpc_canada_website "מרצדס-מייבאך 6 קונספט" topgear.com/car-news/big-reads/new-mercedes-maybach-concept "מרצדס-מייבאך 6" futurism.com/mercedes-maybach-just-revealed-a-new-luxury-electric-convertible "מרצדס-מייבאך 6" largus.fr/actualite-automobile/vision-mercedes-maybach-6 דגמי "מייבאך" ranker.com/list/full-list-of-maybach-models מרצדס - וואלה! רכב https://www.daimler.com/company/business-units/daimler-trucks "מרצדס-מייבאך 6 קופה" mercedes-benz.com/en/mercedes-benz/design/ultimate-in-luxury-vision-mercedes-maybach-6 "מרצדס-מייבאך 6 קבריולה" mercedes-benz.com/en/mercedes-benz/design/mercedes-benz-design/concept-cars/vision-mercedes-maybach-6-cabriolet "מרצדס-מייבאך 6, קבריולה " automobile-magazine.fr/toute-l-actualite/article/19526-la-mercedes-maybach-vision-6-soffre-un-cabriolet "מרצדס-מייבאך 6 קבריולה" carmagazine.co.uk/car-news/motor-shows-events/pebble-beach/2017/vision-mercedes-maybach-6-cabriolet