laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דוד איינהורן (משורר)

דוד איינהורן (בכתיב יידי: איינהאָרן; 1886, תרמ"ו, קַרליץ, מחוז נובוגרודוק, פלך מינסק, רוסיה (רוסיה הלבנה) – 2 במרץ 1973, תשל"ג, ניו יורק) היה משורר, סופר ופובליציסט יידי. דוד איינהורן נולד בעיירה קַרליץ (קאַרעליטש) שברוסיה הלבנה, בנו של רופא צבאי בצבא הרוסי. בגיל 13 החל את כתיבתו בעברית, ואף פרסם כמה שירי ביכורים עבריים. בנעוריו הצטרף לחוגי "הבונד", היידישיסטים, זנח את הלשון העברית והתמסר לכתיבת שירה ביידיש. הוא נעצר ברוסיה כפעיל מחתרתי של ה"בונד", וישב במאסר כחצי שנה. לאחר שחרורו מבית הסוהר ברוסיה, הפך דוד איינהורן למשורר יהודי נודד. הוא חי בשווייץ, בפולין, בגרמניה ובצרפת. ישב בוורשה, בברלין ובפריז, ופרסם בבמות המרכזיות של ספרות היידיש משירתו. בשנת 1935 היה ממיסדי ועד להגנת היידיש עם נפילת פריז בידי הנאצים, בשנת 1940, הצליח איינהורן להימלט לאמריקה, והשתקע בניו יורק. בשנות ישיבתו בניו יורק היה משתתף קבוע בעיתון היידיש הנחשב "פארווערטס" ("קדימה"). דוד איינהורן הרבה לכתוב לילדים, הן סיפורת והן שירי ילדים ביידיש. כן כתב אגדות לילדים, שבהן שילב גם קצת מתולדות העם היהודי. שירתו נחשבת לפותחת תקופה בשירת היידיש – תקופת השירה הרומאנטית המאוחרת. בראשית כתיבתו הרבה לכתוב אלגיות, אך לימים נדרש גם לנושאים יהודיים לאומיים. איינהורן פרסם כעשרים כרכי שירה, אגדה וסיפורת ביידיש. לעברית תורגמו רק שירים ספורים משלו, על ידי שמשון מלצר. שיפרה קופרמן, (מעברית: קארי פרידמן-כהן) דוד איינהורן, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית) דיוקנו, בתוך: Joshua A. Fishman, Never say die!: a thousand years of Yiddish in Jewish life and letters‏ (1981), עמ' 312 יובל דוד איינהורן, דבר, 13 ביוני 1929 מגיני האידית, דואר היום, 14 בפברואר 1935
מחסוד

האם התכוונתם ל... בייטוללה מחסוד – מנהיג ארגון הטליבאן בפקיסטן, עד לחיסולו בשנת 2009 חכימוללה מחסוד – מנהיג ארגון הטליבאן בפקיסטן, עד לחיסולו בשנת 2013
דוד איגנטוב

דוד איגנָטוֹב (איגנאטוב) (ביידיש: איגנאטאָוו; באנגלית: David Ignatoff; ‏ 27 באוקטובר 1885 – 26 בפברואר 1954) היה סופר, מחזאי, סופר ילדים וסופר יידי אמריקאי. דוד איגנטוב נולד בעיירה בּרוּסילוב (Брусилов) שבפלך קייב, רוסיה (אוקראינה). התחנך ב"חדר" ובישיבה. בנעוריו נתפס לפעילות מהפכנית נגד משטר הצאר, ובשנת 1905, בהיותו כבן עשרים, היגר לארצות הברית והשתקע בניו יורק. איגנטוב חיבב את עולם בעלי המלאכה היהודים, מהגרים שמקרוב באו מאירופה לניו יורק, וגם כתב עליהם בספריו. הוא היה בין מייסדי חבורת היוצרים היידישיסטים "די יונגע" ("הצעירים") וערך את ביטאונה "שריפטן" ("כתבים"). הרבה לכתוב גם ספרות ילדים ביידיש, ובהם ספרי אגדות מימי הביניים. מקום חשוב ביצירתו תפסה העיר פראג העתיקה ויהודיה. ספרו היחיד שתורגם לעברית, "מעשיות-פלא מפראג העתיקה" (1920; תורגם בשם "בארץ הלבנה", 1954), מספר על מסעותיו של סוחר יהודי איש פראג והרפתקאותיו. ב-1975, במלאת 90 שנה להולדתו, זכתה יצירתו למהדורה של מבחר כתבים ביידיש, בבואנוס איירס, עם מבוא מאת שמואל רוז'נסקי. דוד איגנטוב חיבר למעלה מ-25 כרכי סיפורת, מחזות וספרות ילדים ביידיש. לצד פועלו הספרותי, היה חבר צוות היא"ס במשך ארבעים שנה, עד מותו. היה נשוי למלכה (מיני) (1889–1971) במשך ארבעה עשורים, עד מותו, ואב לבן, דניאל (1915–1982). נפטר בניו יורק ב-1954, בגיל 68. נקבר בבית העלמין ניו מאונט כרמל של הארבעטער-רינג בקווינס. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בארץ הלבנה; תרגם: א"ד שפיר; איורים: נפתלי בזם, תל אביב: מ. ניומן, תשי"ד 1954. מאני לייב, י[ונה] ראזענפעלד (רעדאקטארן), דוד איגנאטאוו: פינף און צוואנציק יאר ליטערארישער שאפן, שיקגו: (צעשינסקי), 1935. יהושע ראפאפארט, דוד איגנאטאוו: דער ראמאנטיקער, ורשה: הוצאת המחבר, 1936. ערכים ביוגרפיים: 'דוד איגנטוב', בתוך: אוריאל אופק, לקסיקון אופק לספרות ילדים, תל אביב: זמורה-ביתן, תשמ"ו 1985. דוד איגנטוב באתר WorldCat Identities רשימת הפרסומים של דוד איגנטוב, בקטלוג הספרייה הלאומית דוד איגנטוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כתבי דוד איגנטוב בארכיון האינטרנט וו’ ניימאן, געראנגל: דוד איגנאטאוו – דער שריפטשטעלער און קעמפער, וילנה – נויארק: מנחם דוד איגנטוב (1885-1954), דף שער בספרייה הלאומית David Ignatoff, Noted Jewish Author, Dies in New York, JTA, March 1, 1954 לפי הלוח היוליאני: 15 באוקטובר; ד' בחשוון תרמ"ו Daniel Ignatoff Dead at 67, JTA, November 2, 1982.
פיאמברה

פיאמברה (בספרדית: Fiambre) הוא מאכל גואטמלי מסורתי הנאכל בליל כל הקדושים וביום המתים. פיאמברה הוא מעין סלט המכיל מרכיבים רבים (עד כ-50 רכיבים) ומוגש קר. המאכל אופייני לתושבים דוברי הספרדית של גואטמלה ומתכונו שונה ממשפחה למשפחה. ביום המתים מקובל כחלק ממנהגי החג, לחלוק את הפיאמברה המשפחתי עם משפחות אחרות. פיאמברה כולל בדרך כלל נקניקים, פסטרמות ומוצרי בשר דומים, בשר עוף, גבינות, ביצים קשות, סלק, פלפל, חמוצים כגון מלפפון חמוץ ובצל מוחמץ, זיתים, פרחי דקל פקאיה ולעיתים אף כרוב ניצנים. גרסאות המאכל הנפוצות הן: פיאמברה אדום - עם סלק פיאמברה לבן - ללא סלק פיאמברה דסארמדו - אופייני למחוז חלפה פיאמברה ירוק - צמחוני מדיה וקבצים בנושא פיאמברה בוויקישיתוף צילומים מהכנת פיאמברה עם מעל 50 מרכיבים, בבלוג "Antigua daily photo"
חשבון עסקה

חשבון עסקה הוא מסמך המהווה דרישת תשלום, ושאין לו פורמט המעוגן בחוק. הנפקה של חשבון עסקה איננה מחייבת במס באופן אוטומטי. על פי החוק במדינת ישראל, יש לדווח לרשויות המס על כל ביצוע של עסקה, ולהפיק לה חשבונית מס וקבלה. בעת הפקת חשבונית המס נוצר אירוע מס, ולכן מפיק החשבונית חייב לשלם מע"מ ב-15 לחודש שלאחר הפקתה. לעיתים קרובות שני הצדדים מסכימים על עסקה, והלקוח דורש מהספק חשבונית מס הרבה לפני מועד התשלום בפועל. הוצאת חשבונית כזו, טרם מועד קבלת הכסף, מחייבת את המוכר במיסים על כסף שהוא עוד לא קיבל מהלקוח. לעסקים קטנים מדובר בבעיה של ממש, ולכן הכנסת העבירה בחודש מרץ 2012 את התיקון מס' 42 לחוק המע"מ, שמטרתו להגן על העסקים הקטנים מפני תשלום מיסים על כסף שעוד לא הגיע אליהם. החוק מגדיר עסקים מסוימים, ככאלה שאסור ללקוחותיהם לדרוש מהם חשבונית מס/קבלה לפני התשלום. דרישה כזאת מהווה עבירה פלילית של ממש. העסקים האלה הם: נותני שירותים, כגון אדריכלים, יועצים, מעצבים וכדומה, אשר המחזור העסקי השנתי שלהם נמוך מ-15 מיליון ש"ח עסקים יצרניים (להבדיל מסיטונאים או קמעונאים), אשר המחזור העסקי שלהם נמוך מ-1.95 מיליון ש"ח ושבעסקם נמצאים לא יותר מ-6 מועסקים אם כן, הלקוח מנוע על פי חוק מלדרוש חשבונית מס/קבלה בטרם ביצוע התשלום, אך לעיתים קרובות הוא עדיין ירצה הוכחה לכך שהעסקה הוסכמה בינו לבין המוכר. במקרה כזה המוכר חייב להפיק ללקוח חשבון עסקה. חשבון עסקה, כאמור, מהווה דרישת תשלום מפורטת אשר ניתן להפיק בעזרת כל מעבד תמלילים, ובלבד שהכתיב בה קריא ושהניסוח שלה ברור. הנפקה של חשבון עסקה איננה מחייבת במס באופן אוטומטי. רוב תוכנות הנהלת החשבונות המקובלות כיום מאפשרות להנפיק חשבון עסקה. כאשר הכסף מגיע, ניתן להפוך חשבון עסקה לחשבונית מס/קבלה בלחיצת כפתור, ולהימנע מבלבול ואי-סדר בניירת. הסבר על התיקון מס' 42 לחוק המע"מ באתר של משרד הכלכלה
קובלנץ (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מקומות: גרמניה קובלנץ – עיר במדינת ריינלנד-פפאלץ מחוז מאיין-קובלנץ – מחוז (Landkreis) במדינת ריינלנד-פפאלץ שנוצר מאיחודם של שני מחוזות: מאיין וקובלנץ אוניברסיטת קובלנץ-לנדאו – אוניברסיטה הממוקמת בערים קובלנץ ולנדאו אין דר פפאלץ שהוקמה ב-1990 שווייץ קובלנץ (שווייץ) – עיירה במחוז צורצך, בקנטון ארגאו אישים ששם משפחתם קובלנץ: אלדד קובלנץ – איש תקשורת וניהול ישראלי יעקב קובלנץ – ספורטאי ישראלי אלכסנדר קובלנץ – שחמטאי לטבי וסובייטי אחר: פרשת קובלנץ – שערורייה סביב מעשיהם של כמה משחקני נבחרת הנוער הישראלית בכדורגל בעיר קובלנץ קובלנץ (קומיקס) – סדרת קומיקס אביהו ודוידי קובלנץ – דמויות בסדרת הטלוויזיה הישראלית טקסי דרייבר
המשרד הראשי של האס אס

המשרד הראשי של האס אס (בגרמנית: SS-Hauptamt, בקיצור SS-HA) היה משרד הפיקוד המרכזי של האס אס בגרמניה הנאצית עד לשנת 1940. בשנת 1931 הוקם "משרד האס אס" (SS-Amt) שנועד לשמש כמטה המפקח על כלל היחידות המשתייכות לפיקוד המרכזי של האס אס (Allgemeine SS). בשנת 1933, כאשר המפלגה הנאצית עלתה לשלטון, שונה שמו של ה-SS-Amt לSS-Oberführerbereichen והמשרד פיקד על כל יחידות האס אס שבגרמניה הנאצית. ב-30 בינואר 1935 היה המשרד ל-SS-HA, וכעת פיקח על האס אס, על מחנות הריכוז, על היחידות למשימות מיוחדות (SS Verfügungstruppe) ועל משמר הגבול (Grenzschutz). לקראת סוף שנות ה-30 התעצם כוחו של ה-SS-HA והוא הפך למשרד הגדול והעוצמתי ביותר באס אס. זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה התרחבו במהירות היחידות למשימות מיוחדות, ובשנת 1940 הפכו לוואפן אס אס. בשלב זה לא הצליח המשרד הראשי לנהל את ארגון האס אס כולו, וכתוצאה מכך קטן המשרד ואיבד את מרבית הכוח שהיה לו לפני המלחמה לטובת המשרד הראשי להנהגת האס אס (SS Führungshauptamt) ולשאר המשרדים הראשיים של האס אס. עם סיום מלחמת העולם השנייה נשפטו חברי המשרד הראשי של האס אס והואשמו בפשעי מלחמה. ניתן למצוא מסמכים של המשרד הראשי (במיקרופישים) בארכיון הלאומי של ארצות הברית (NARA), קולג' פארק, מרילנד. המסמכים המקוריים נמצאים בגרמניה, ברשותם של ה-Bundesarchiv בברלין. בשנת 1940 נותר הארגון אחראי על נושאים מנהלתיים באס אס כדוגמת הקצאות כוח אדם, אספקה, שינויי שיבוצים והעלאות בדרגה. ה-SS-HA הורכב מ-11 מחלקות: המשרד המרכזי (Amt Zentralamt). מחלקת קצין רפואה ראשי (Amt Leitender Ärzt beim Chef SS-HA). מחלקת מנהלה (Amt Verwaltung). מחלקת הגיוס של הוואפן אס אס (Amt Ergänzungsamt der Waffen-SS). המחלקה לצרכים צבאיים (Amt Erfassungsamt). מחלקת הכשרה אידאולוגית (Amt für Weltanschauliche Erziehung). מחלקת הכשרה גופנית (Amt für Leibeserziehhung). מחלקת הכשרה מקצועית (Amt für Berufserziehung). מחלקת השליטה הגרמאנית (Amt Germanische Leitstelle) - פיקחה על משרדי התעמולה והגיוס של הוואפן אס אס בנורווגיה, דנמרק, בלגיה והולנד. מחלקת הגיוס הגרמאני (Amt Germanische Ergänzung). מחלקת החינוך הגרמאני (Amt Germanische Erziehung). טכנית היה המשרד הראשי של האס אס כפוף למטה האישי של הרייכספיהרר אס אס (Persönlicher Stab Reichsführer-SS), אך בפועל היה עצמאי. מבחר מסמכים של המשרד הראשי של האס אס. Mark C Yerger (1997). Allgemeine-SS. Atglen, PA: Schiffer Publishing Ltd, p 13. ISBN 0-7643-0145-4. Yerger, p 14-15.
מייקל קרטר-ויליאמס

מייקל קרטר-ויליאמס (באנגלית: Michael Carter-Williams; נולד ב-10 באוקטובר 1991 בהמילטון שבמסצ'וסטס, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת קפיטנס דה סיודד דה מקסיקו מליגת הפיתוח של ה-NBA, בעמדת הרכז. לאחר שנתיים בליגת המכללות, העמיד עצמו קרטר-ויליאמס לבחירה בדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-11 על ידי פילדלפיה 76', שנחשבה לאחת הקבוצות החלשות בליגה. במשחק הבכורה שלו בליגה, מול אלופת ה-NBA בשנתיים הקודמות מיאמי היט הוא קלע 22 נקודות, מסר 12 אסיסטים, הוריד שבעה ריבאונדים וחטף תשעה כדורים, מספר החטיפות הרב בהיסטוריה, ומספר האסיסטים השני בגבהו בהיסטוריה לשחקן בהופעת הבכורה בליגה. במשחקו השלישי בקריירה, מול שיקגו בולס, קלע 26 נקודות ומסר עשרה אסיסטים והיה לשחקן השני בלבד בהיסטוריה שנבחר לשחקן המצטיין בליגה בשבוע הבכורה לאחר שאקיל אוניל ב-1992. בזכות יכולת זאת נבחר קרטר-ויליאמס כשחקן הרוקי של חודש נובמבר במזרח. קרטר-ויליאמס נבחר בשלושה חודשים לרוקי החודש וסיים את העונה עם 16.7 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-6.3 אסיסטים בממוצע למשחק, יותר מכל רוקי אחר בקטגוריות אלו, והוא גם הוביל את שחקני הרוקיז בממוצע חטיפות למשחק ונבחר לרוקי השנה. בפברואר 2015, לאחר עונה וחצי בפילדלפיה, הועבר למילווקי באקס כחלק מטרייד משולש עם פיניקס סאנס. עד סיום עונת 2014/2015 קלע קרטר-ויליאמס 14.1 נקודות ומסר 5.6 אסיסטים בממוצע למשחק עבור הבאקס. באוקטובר 2016 הועבר בטרייד לשיקגו בולס, בתמורה לטוני סנל. לקראת עונת 2017/2018 חתם על חוזה לעונה אחת בשארלוט הורנטס. ביולי 2018 חתם על חוזה ביוסטון רוקטס. בינואר 2019 נשלח בטרייד לשיקגו בולס, ומיד שוחרר ממנה. במרץ 2019 חתם באורלנדו מג'יק על שני חוזים עוקבים ל-10 ימים, ובאפריל חתם על חוזה נוסף עד לסיום עונת 2018/2019. מדיה וקבצים בנושא מייקל קרטר-ויליאמס בוויקישיתוף מייקל קרטר-ויליאמס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN שגיא רפאל‏, פילדלפיה 76': בין בושה לחרפה, באתר וואלה, 4 באוקטובר 2013 לא יכול לחשוב על דרך טובה יותר לפתוח את הקריירה, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2013 Carter-Williams, Love named Players of the Week באתר NBA.com מילווקי מצרפת את קרטר-ויליאמס, אניס ופלאמלי, באתר הקבוצה, 19 בפברואר 2015 שיקגו מצרפת את קרטר-ויליאמס, באתר הקבוצה, 17 באוקטובר 2016 קרטר-ויליאמס חותם בשארלוט, באתר הקבוצה, 7 ביולי 2017 קרטר-ויליאמס חותם על חוזה ביוסטון, באתר הקבוצה, 6 ביולי 2018 שיקגו משחררת את קרטר-ויליאמס וברוקס, באתר הקבוצה, 7 בינואר 2019 קרטר-ויליאמס חותם על חוזה באורלנדו, באתר הקבוצה, 4 באפריל 2019
אברהם קופשיץ

הרב אברהם הכהן קופשיץ (ז' בניסן תרפ"ח, מרץ 1928 - כ"ח בחשוון תשע"ד, 1 בנובמבר 2013) היה רב שכונת נווה צבי בירושלים במשך חמישים שנה, מראשי ישיבת טשיבין וראש הכולל בה. נולד בבתי מחסה בעיר העתיקה בירושלים, בן בכור לרב צבי קופשיץ ולחיה רוחמה, בת הרב שמואל הלל שינקר. בשנותיו הראשונות גדל על ברכי אבי סבתו, הרב יוסף חיים זוננפלד. למד בתלמוד תורה עץ חיים, בישיבת תפארת צבי ולאחר מכן בישיבת תפארת ציון בבני ברק, שם למד אצל הרב מיכל יהודה ליפקוביץ. בתחילת שנות ה-40 עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים. אביו הקפיד לבוא לישיבה מדי ערב וללמוד עם בנו בשעות הלילה, כדי להשגיח עליו לבל יושפע מהאווירה ששררה באותן שנים שסחפה צעירים חרדים להתגייס לשורות ארגוני המחתרות. במשך כמה שנים היה נבחן מדי שבוע על ידי הרב זליג ראובן בנגיס, ראב"ד העדה החרדית. בשנת 1950 נישא למינה, בתו של הרב שרגא פייבל פרנק, רבה של שכונת ימין משה בירושלים. לאחר נישואיו למד בכולל של ישיבת חברון ולאחר מכן בכולל של ארגון תל"ת בבית שמש, שם שהה במשך כל ימות השבוע ושב לביתו לשבת. במשך שנה היה מתלמידיו הקבועים של הרב יצחק זאב סולובייצ'יק. בשנת 1964, עם הקמת שכונת נוה צבי, התמנה כרב השכונה וכיהן כרב בית המדרש "אור הצפון" בשכונה. בשנת 1966, זמן קצר לפני פטירת הרב דב בריש וידנפלד, הצטרף לצוות הר"מים של ישיבתו - כוכב מיעקב. לאחר תקופה התמנה לעמוד בראשות כולל האברכים של הישיבה. ישב בהרכבים של בית הדין בירושלים יחד עם רבני העיר הרב בצלאל ז'ולטי ולאחר מכן הרב יצחק קוליץ. היה אב"ד בבית הדין לממונות בירושלים ושימש רבות כבורר בסכסוכים ממוניים. נפטר בכ"ח בחשוון תשע"ד, שעות ספורות לפני כניסת שבת. הלווייתו יצאה מישיבת כוכב מיעקב ועברה דרך בית הכנסת "אור הצפון" שבשכונת נוה צבי. נקבר סמוך לכניסת השבת בבית הקברות בהר הזיתים. בנו הרב זאב. חתניו: הרב אליהו שוב - מראשי ישיבת אהבת תורה במודיעין עילית הרב משה כהן - מראשי ישיבת מאה שערים הרב נחום יברוב - רב השחיטה בבד"ץ שארית ישראל ומחבר סדרת "דברי סופרים" הרב יצחק כהנא - ראש ישיבת כנסת מרדכי במודיעין עילית הרב יצחק זילברמן - רב קהילת חניכי הישיבות בשכונת נווה יעקב בירושלים. "שלושה כתרים" - פרקי חיים וקווים לדמותו של הגאון רבי אברהם קופשיץ זצ"ל, בהוצאת ספרים צוף, אב תשפ"א בעיתון המודיע (כ"ו באדר א' תרצ"ב-ה' באדר תשע"ה).
עמוד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עמוד – אלמנט אדריכלי והנדסי או ארכיטקטוני עמוד איוני – מרכיב עיקרי בסדר האיוני עמוד דורי – מרכיב עיקרי בסדר הדורי עמוד קורינתי – מרכיב עיקרי בסדר הקורינתי עמוד חשמל – עמוד הנושא כבלים המשמשים להולכת חשמל עמוד טוֹטֶם – עמוד עץ מגולף עצום ממדים, שהיה נפוץ בעבר בקרב תרבויות אינדיאניות רבות עמוד סַפָּרִים – שלט פרסומת המכריז על החנות כמספרה עמוד זיכרון – עמוד שהוקם להנצחת אדם או אירוע היסטורי עמוד תפילה – רהיט, מעין סטנדר, הניצב בקדמת בית הכנסת, בסמוך לארון הקודש, ומשמש את שליח הציבור עמוד האש (יציאת מצרים) – תופעה נסית המתוארת בתנ"ך הקשורה ביציאת מצרים ובחציית מדבר סיני עמוד האש (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה תיעודית של הערוץ הראשון על תולדות הציונות עמוד האש (סרט) – סרט עלילתי ישראלי בשחור-לבן משנת 1959 עמוד הענן – ענן מיוחד שהיווה שליחו של האלוהים אשר ליווה והדריך את בני ישראל ביציאתם ממצרים עמוד ענן (אתר אינטרנט) – אתר אינטרנט הכולל מפות טופוגרפיות של ישראל מבצע עמוד ענן – מבצע צה"ל ברצועת עזה בסוף 2012 עמוד השדרה – החלק הקשיח במערכת הנושאת את משקל חלקו העליון של הגוף אצל בעלי החוליות עמוד התפרצות – ענן פטרייה המורכב מאפר געשי חם, הנפלט מהר געש במהלך התפרצות געשית ומתנשא מעליו עמוד (נייר) – יחידה בסיסית של נייר, אחד משני צדדיו של דף עמוד שער – עמוד הקרוב לעטיפה הקדמית (לעיתים - העמוד הראשון) של ספר, עבודת תזה, יצירה מוזיקלית ושאר סוגי יצירות כתובות וכרוכות, המציג בדרך כלל את כותרת היצירה ושם המחבר נחל עמוד – נחל בצפון ישראל עימוד
אינס

האם התכוונתם ל... אינס – זמרת אסטונית פול אינס – כדורגלן אנגלי רוברט אינס – אסטרונום סקוטי תום אינס – כדורגלן אנגלי, בנו של פול אינוס אינץ' אישים ששמם הפרטי הוא אינס
תומאס סודהוף

תומאס סוּדהוֹף (בשם מלא בגרמנית: Thomas Christian Südhof, בגרמנית נהגה "זידהוף"; נולד ב-22 בדצמבר 1955) הוא ביוכימאי אמריקאי-גרמני המוכר בעיקר בגלל מחקריו על העברה סינפטית. הוא פרופסור בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת סטנפורד במחלקות לביולוגיה מולקולרית ולפיזיולוגיה של התא. ב-2013 קיבל פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה יחד עם ג'יימס רותמן ורנדי שקמן על מחקרו על תנועת בועיות. סודהוף נולד למשפחה גרמנית בגטינגן, וגדל שם ובהנובר, וסיים ללמוד בבית ספר שלימד בשיטת ולדורף ב-1975. למד רפואה באוניברסיטת אאכן, באוניברסיטת הרווארד ואחר כך באוניברסיטת גטינגן. הוא קיבל תואר דוקטור לרפואה (M.D.‎), וכן סיים את התזה שלו לדוקטורט מחקרי ב-1982 במכון מקס פלאנק. ב-1983 הוא התחיל לעשות את הבתר-דוקטורט שלו במעבדות של מייקל סטוארט בראון וג'וזף גולדשטיין באוניברסיטת טקסס בדלאס. במעבדות אלה הוא חקר את הקולטן של LDL, ובין היתר מצא את הבקרה של ביטוי הקולטן באמצעות כמות הכולסטרול. ב-1986 פתח מעבדה במרכז הדרום-מערבי לרפואה של אוניברסיטת טקסס (University of Texas Southwestern Medical Center), והחל לחקור את הנוירון הקדם-סינפטי. ב-2008 עבר סודהוף לאוניברסיטת סטנפורד, שם הוא ממשיך להיות חוקר בתחום מדעי המוח והמשיך במחקריו והרחיבם גם למרווח הסינפטי. בניגוד לחוקרים אחרים באותה תקופה, התמקד מחקרו של סודהוף בתפקיד של הנוירון הקדם-סינפטי. עבודות אלה עזרו להבין את התפקיד של הנוירון הקדם-סינפטי וכך גם להבין את הפעילות הסינפטית, וכן את ההיווצרות של הסינפסות. כתוצאה ממחקרים אלה, התקדמו המחקרים על מחלות פסיכיאטריות או הפרעות התפתחויות, כגון אוטיזם. בשעת ירי, הנוירון הקדם-סינפטי משחרר בועית המכילה נוירוטרנסמיטר. נוירוטרנסמיטר זה עובר למרחב הבין-סינפטי, ומשם נקלט בנוירון הפוסט-סינפטי. הידע שהיה על הנוירון הקדם-סינפטי היה שתעלות סידן קשורות לשחרור של הנוירוטרנסמיטר. סודהוף חקר את תהליך האיחוי של הוואזיקולה עם הממברנה, ואת ההשפעה של הסידן על התהליך. הוא מצא את החלבונים Munc-18 ו-RIM, שהכרחיים לתהליך של אקסוציטוזה ועובדים בשיתוף עם חלבוני SNARE. את התהליך הזה הוא חקר בנוירונים, אולם התהליך מתקיים גם בתאים אחרים. סודהוף הראה שסידן נקשר לסינפטוטגמין (Synaptotagmin), וכך גורם לשחרור של הנוירוטרנסמיטר. הסינפטוטגמין הם משפחה של חלבונים הנמצאים על גבי הוואזיקולה, שקושרים בעזרת קשרים חשמליים סידן. הסידן נקשר גם לחלבונים על גבי הממברנה הציטופלזמטית, וכך יש קרבה פיזית בין הוואזיקולה לממברנה, המאפשר איחוי ביניהם. סודהוף גם חקר את חלבוני ה-Neurexin וה-Neuroligin הנקשרים לאורך המרווח הסינפטי. הסוגים השונים של ה-neurexin וה-neuroligin, יחד עם השילובים השונים מאפשרים ליצור מגוון רחב של מרווחים סינפטיים, המגבירים את השונות במוח והכרחיים לתפקוד נורמלי של המוח. מחקרים גנטיים הראו שתפקוד לא תקין של חלבונים אלה עלול להוביל לסכיזופרניה או לאוטיזם. עבודותיו עזרו בהבנת היווצרות והבקרה של החלבונים הללו. בשנת 2002 נבחר סודהוף להיות חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, וב-2007 נבחר למכון לרפואה (Institute of Medicine). כמו כן, הוא חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בשנת 2013 זכה סודהוף בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. באותה שנה זכה גם בפרס לסקר למחקר בסיסי ברפואה. מדיה וקבצים בנושא תומאס סודהוף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תומאס סודהוף (באנגלית) תומאס סודהוף, באתר פרס נובל (באנגלית) על תומאס סודהוף ב-Howard Hughes Medical Institute (באנגלית) על אודותיו באתר אוניברסיטת סטנפורד (באנגלית) תומאס סודהוף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מיתוג ערכי

מיתוג ערכי הוא תהליך בו מוסיפים למוצר כלשהו ערך מוסף, באמצעות חיבור של ערכי המותג לערכיו של קהל המטרה. סוציולוגים העוסקים בחקר הרגלי הצריכה, זיהו כי בשנות האלפיים נולד צרכן מסוג חדש, בורגני-בוהמיין ("בובו"), המוגדר כמעמד הבינוני חדש, אשר המאפיין הבולט שלו הוא ידע שחבר לכסף. צרכנים אלו מגיעים ממעמד כלכלי גבוה, בעל יכולת השפעה מבחינה תרבותית וחברתית. צרכן זה מבצע את החלטות הרכישה שלו על בסיס מימוש עצמי ולא על בסיס סטטוס חברתי או כלכלי. הרעיון המנחה את הצרכן המבצע החלטות קניה על בסיס ערכי הוא כי יכולתו הכלכלית אינה הופכת אדם למאושר, אלא מאפשרת לו השגה של מימוש עצמי. המימוש העצמי הוא הביטוי האמיתי של תחושת האושר. העיקרון הצרכני העומד בפני אותם לקוחות הפועלים משיקולים ערכיים הוא כי רכישת מוצר המיטיב עם הקונה כשם שהוא מיטיב עם העולם, היא לגיטימית. הגדרת קהל המטרה של המותג זיהוי נקודות החוזק של המותג והערכים אותו הוא מיצג התאמת ערכי המותג לערכי קהל המטרה יצירת שפה גרפית ומיתוג המחבר בין ערכי המותג וערכי קהל המטרה לקריאה נוספת על התהליך מיתוג ערכי – כיצד נעלה את ערכו של המותג כדי שהלקוחות יהיו מוכנים לשלם עבורו יותר?, ענבר בזק, דה מרקט, אוקטובר 2013 מרב סריג, היאפי מת יחי הבובו, באתר הארץ, 8 במאי 2002
DEST

Deutsche Erd- und Steinwerke GmbH או בקיצור DEST (בתרגום לעברית: "חברה גרמנית לעבודות עפר ואבן") הייתה חברה בבעלות האס אס שהוקמה במטרה לרכוש ולייצר חומרי בנייה לשימוש בפרויקטים שונים בגרמניה הנאצית. DEST הייתה חברה בת של אגף W ‏ (Amt. W) שבמשרד הראשי למשק ומנהל של האס אס (WVHA). ראש ה-WVHA היה ס"ס אוברגרופנפיהרר ולוטננט גנרל בוואפן אס אס אוסוולד פוהל, וסגנו היה גרופנפיהרר גאורג לורנר. המשרד הראשי של DEST שכן בעיירה הקטנה סנקט גאורגן אן דר גוזן שבאוסטריה, בה הוקם בשנת 1944 מחנה החוץ של מאוטהאוזן - גוזן II. חברת DEST הוקמה ב-29 באפריל 1938 בברלין למטרות רכישת חומרי בניין, ארגון עבודות הכפייה ופיקוח על הפעילות במחצבות. המיקום של מחנות הריכוז זקסנהאוזן (1936), בוכנוואלד (1937), פלוסנבירג (1938), מאוטהאוזן (1938), נאצוויילר-שטרוטהוף (1939), גרוס-רוזן (1940) ונוינגמה (1940) נבחר בגלל קרבתם לאתרים בעלי אדמה מתאימה לבניית לבנים או בגלל קרבתם למפעלי לבנים או מחצבות אבן. חברת DEST הצטיינה בניצול עובדי הכפייה, רובם יהודים, במחצבות; עובדי הכפייה נוצלו בצורה כה אכזרית, ו-DEST הפכה להיות לאחת הדוגמאות העיקריות לפשעי מלחמה במשפטי נירנברג. מנהל התוכנית היה ס"ס אוברגרופנפיהרר אוסוולד פוהל, שהוצב בברלין ונשפט בעוון פשעי מלחמה ב-1947 בנירנברג, ובשנת 1951 הוצא להורג בתלייה. בשנת 1943 הפסיקה DEST להתמקד בתעשיית אבן, והחלה להתמקד בתעשיית החימוש. מכאן ואילך החברה שיחקה תפקיד מרכזי וסייעה לאס אס בכניסה לתעשיות הנשק החשובות. המרכז התעשייתי שלהם בסנקט גאורגן הפך את האס אס לאחת מהספקיות העיקריות של מרכבי מטוסים ( Me-262, Bf 109), קרבינים ומקלעים לחברו כמו מסרשמיט ושטייר דיימלר פוך.. מדיה וקבצים בנושא DEST בוויקישיתוף היסטוריה של חברת DEST (באנגלית) t. Georgen-Gusen-Mauthausen - Concentration Camp Mauthausen Reconsidered. BoD, Norderstedt 2008, ISBN 978-3-8334-7610-5 Business and industry in Nazi Germany By Francis R. Nicosia, Jonathan Huener Publisher: Berghahn Books; illustrated edition (March 2004) Language: English ISBN 1-57181-654-2ISBN 978-1-57181-654-2 United States Nuremberg Military Tribunals (NMT). NMT 4 U.S.A. vs. Pohl Et. Al. Harvard Law School Library, Nuremberg Trials Project. 1. St. Georgen - Gusen - Mauthausen: Concentration Camp Mauthausen Reconsidered By Rudolf Language: English ISBN 3-8334-7610-9ISBN 978-3-8334-7610-5
אייל (סוג)

אייל (שם מדעי: Cervus) הוא סוג של איילים גדולים החיים באזורי אקלים צפוניים באירופה, אסיה המזרחית ואמריקה, אך הם הופצו על ידי האדם לאזורים שונים כמו אוסטרליה ודרום אמריקה.[דרוש מקור] אלו איילים בעלי קרניים גדולות שנועדו למטרות חברתיות, והם נוטים להתקהל בעדרים גדולים. בעונת הרבייה כל זכר שולט על הרמון של נקבות והזכרים החלשים מקימים עדרי רווקים זמניים. בעבר היו בסוג עוד כמה מינים שעברו לסוגים אחרים או לסוג עצמאי: אייל נקוד, יחמור, אייל דוד, אייל ת'ורולד, אייל אלדי, אייל זהוב, רוסה ורוסרבוס. המין הקרוב ביותר לאייל הוא אייל ת'ורולד. סוג אייל (Cervus) מין אייל אציל (Cervus elaphus) מין אייל מרכז-אסייתי (Cervus hanglu) מין אייל קנדי (Cervus canadensis) מין אייל סיקה (Cervus nippon) מין Cervus ertborni - נכחד מין Cervus falconeri - נכחד מין Cervus giganteus - נכחד מין Cervus rhenanus - נכחד מדיה וקבצים בנושא אייל בוויקישיתוף אייל, באתר ITIS (באנגלית) אייל, באתר NCBI (באנגלית) אייל, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אייל, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אייל, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרולד מרקוזה

הרולד מרקוזה (נולד ב-15 בנובמבר 1957) הוא פרופסור יהודי אמריקאי להיסטוריה גרמנית מודרנית. הוא מלמד באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. מרקוזה, יליד ווטרברי קונטיקט, הוא בעל תואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת וסליין שבמידלטאון קונטיקט. הוא קיבל תואר שני בתולדות האמנות מאוניברסיטת המבורג ב-1987, על עבודת הגמר שלו על זיכרון 1949, אשר הוקדש ל" לקורבנות הרדיפה הנאצית ומאבקי ההתנגדות". ב-1985 מרקוזה הפיק תערוכת צילומים במומנטים ואתרי זיכרון לזכר מאורעות הנאצים ומלחמת העולם השנייה. ב-1986 החל לכתוב עבודת דוקטורט באוניברסיטת מישיגן שבאן ארבור על ההיסטוריה שלאחר 1945 של מה שהיה מחנה הריכוז דכאו. מרקוזה טוען שלאחר מלחמת העולם השנייה הרבה אומנות, ספרות ודיון ציבורי בגרמניה סובבים סביב הנושאים של התנגדות ושיתוף פעולה עם הרייך השלישי. מרקוזה החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה ב-1992. מרקוזה התחתן פעמיים. מאשתו הראשונה נולדו לו שני ילדים. הוא נכדו של התאורטיקן הביקורתי והפילוסוף הרברט מרקוזה. הדף של מרקוזה באתר אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה