laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גשר יבשתי

גשר יבשתי הוא מונח ממדע הגאולוגיה, ומציין רצועת קרקע צרה בדרך-כלל המתנשאת על פני הים, ומהווה חיבור בין שתי יבשות או שטחים המרוחקים זה מזה. באמצעות חיבור שכזה עשויה להשתוות התפוצה הזואולוגית בין היבשות, בשל נדידת בעלי חיים מאחת לאחרת. לגשר היבשתי מטרות ושימושים רבים, כגון העברת סחורות לצורך מסחר (קנייה ומכירה של מוצרים שונים), ואלטרנטיבה לטיול יבשתי – חצייה של יבשות או שטחים באופן רגלי. מדינות בעלות גשר יבשתי, במיוחד אם הוא בעל חשיבות (רק מדינות מסוימות מחזיקות במעבר בין יבשות), נהנות ממעמד גאופוליטי גבוה יותר בהשוואה למדינות דומות חסְרות גשר יבשתי. גשר שכזה עשוי להיווצר באחת מן הסיטואציות הבאות: שחיקת קרקע כדור הארץ במקומות מסוימים עד ליצירת תצורת הגשר. תנועה טקטונית המשאירה בין היבשות המתרחקות קו צר המהווה את הגשר. ירידת גובה פני המים בסיטואציות מסוימות החושפות קטעי קרקע שהיו עד כה מכוסים במים. בעקבות גילוין במאה ה-19 של תפוצות מאובנים ובעלי חיים שונים השווים בין יבשות דומות לכאורה, התפתחה דעה על ידי החוקרים כי בעבר התקיימו במקומות האלו גשרים יבשתיים אשר השוו בין החיים על היבשות בעקבות נדידת בעלי החיים. גשרים יבשתיים מפורסמים בהווה ובעבר הם: מצר ברינג מצר פנמה שרטון דוגר חצי האי סיני כבר מראשית ההיסטוריה של האנושות שימשה ישראל כגשר יבשתי עבור יציאת האדם הקדמון מאפריקה לאירופה על כך מעידים שרידים ארכאולוגים שתועדו למלפני 1.5 מיליון שנה באתר "תל עובדיה" שבעמק הירדן באתר "בוקר תחתית" שנמצא סמוך לעין עבדת נמצאים שרידים קדומים להתיישבות. במחקר, שמתבסס על חפירות באתר, דייקו החוקרים פרופ' אליזבטה בוארטו ממכון ויצמן למדע וד"ר עמרי ברזילי מרשות העתיקות, את זמן ההגירה של האדם המודרני מאפריקה לארץ ישראל – לפני 50,000 שנה. לאורך כל היסטוריה של ישראל ידוע חשיבותה כ"גשר" שחיבר בין היבשות אפריקה -אסיה ואירופה ועל כן דרכים רבות עוברות בשטחה שהמפורסמות בהן "דרך ארץ הפלשתים", "דרך הים" "דרך הבשמים" חצו אותה יחד עם נתיבי מסחר פנימיים. אימפריות רבות אשור, מצרים, פרס, אימפריה הרומית, הביזנטית, אימפריה העות'מאנית, והאימפריה הבריטית כבשו והחליפו ביניהן ידיים בשליטה על שטחי מדינת ישראל של היום במטרה בין השאר להחזיק בדרכי המסחר הללו ובשטחי הגשר היבשתי שהיו חשובים להן מבחינה אסטרטגית. בתקופה המודרנית קיבלו ישראל והמזרח התיכון ככלל חשיבות אסטרטגית בייחוד לאור ההתפתחויות במשק האנרגיה ככלל והנפט בפרט. מדיה וקבצים בנושא גשר יבשתי בוויקישיתוף לדוגמה: אם ירדן רוצה להגיע יבשתית (ברגל) אל יבשת אפריקה, היא צריכה לעבור דרך שטחן של ישראל ומצרים כדי להגיע ליעדה – כך מדינות ישראל ומצרים מעצימות את כוחן הגאופוליטי בעקבות חשיבות שטחן כגשר יבשתי ומעבר בין יבשות רלוונטיות. זיו ריינשטיין‏, עצם אדם בת 1.5 מיליון שנה מישראל משנה את מה שידענו על האדם הקדמון, באתר וואלה, 2 בפברואר 2022 זיו ריינשטיין‏, מחקר: האדם המודרני הגיע מאפריקה לארץ ישראל - לפני 50,000 שנה, באתר וואלה, 14 ביוני 2021 יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא: גיאוגרפיה היסטורית, באתר כותר פרופ' איתמר רבינוביץ, החשיבות הגיאופוליטית של המזרח התיכון, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברק זוהר

ברק זוהר, הידוע בראשי התיבות ב"ז, היא מערכת בקרת ירי תוצרת אלביט מערכות הנמצאת בטנקי מרכבה סימן 3ב ומרכבה סימן 3ד של חיל השריון של צה"ל. שדרוג טנקי המרכבה סימן 3 לסימן 3 ב"ז החל ב-1995 וכיום כמעט כל טנקי הסימן 3 הם סימן 3 ב"ז. גרסה משופרת של המערכת מותקנת בטנקי מרכבה סימן 4. מפתחי המערכת, שכללו חברים ממנהלת תוכנית טנק המרכבה, חיל החימוש, חיל השריון, והחברות אל-אופ ואלביט מערכות זכו בפרס ביטחון ישראל לשנת 1997. כוונות יום ולילה. הגדלה בכוונת יום עד x12. הגדלה בכוונת לילה תרמית עד x5. ייצוב נקודתי על שני צירי הראייה. בעלת מד טווח לייזר. ב"ז מסוגלת לבצע ירי מדויק תוך כדי תנועה. עקיבה אוטומטית אחרי מטרות נעות, לרבות מסוקים. נעילה מחדש על מטרה אחרי שהוסתרה זמנית. הן כינון וירי, והן תצפית בלבד. פועלת הן מעמדת התותחן והן מעמדת מפקד הטנק. מרכבה סימן 3 וסימן 3 ב"ז, באתר יד לשריון Modern Israeli Tanks and Infantry Carriers 1985-2004, מאת מארש גלברט
בסוף מתרגלים להכל

בסוף מתרגלים להכל הוא אלבום האולפן השישי של המוזיקאי והזמר הישראלי דודו טסה, שיצא לאור ב-26 במרץ 2009 תחת חברת התקליטים הד ארצי. באלבום זה סוגת הרוק בולטת כשהאחראים להפקה היו טסה וניר מימון. כחצי שנה לפני צאת האלבום דודו טסה החל לשתף פעולה עם הגיטריסט המוביל של להקת "רדיוהד" הבריטית, ג'וני גרינווד, שניגן בשיר "איזה יום". האלבום הניב ארבעה סינגלים, כשמתוכם הסינגל הראשון והמוביל של האלבום הוא "איזה יום", שזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו בישראל. את השיר כתב טסה ביחד עם טלי כץ. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-2 במצעד אחד אחד של גלגלצ ובסוף שנת 2009 למקום ה-33 במצעד הפזמונים העברי השנתי. הסינגל השני היה שיר הנושא של האלבום, "בסוף מתרגלים להכל" שיצא כשבועיים לפני צאת האלבום, וכמו קודמו גם הוא זכה להצלחה מרובה בישראל. הסינגל השלישי שהניב האלבום היה "משטרה". את הסינגל כתב טסה יחד עם יהושע לימוני, כשניר מימון מנגנן בקלידים ובגיטרת בס, ורוני הוד בתופים. הסינגל האחרון שיצא מן האלבום הוא "מגיע לי יותר". לשלושת הסינגלים הראשונים יצאו קליפים נלווים, וגם לשיר "אמי אמי" (גרסת כיסוי לשיר של אהובה עוזרי) שיצא כסינגל מתוך הפרויקט "עבודה עברית", אך לא כסינגל מהאלבום. במשך מרץ 2009 קידם טסה את האלבום כשהגיע לאולפני רדיו שונים וביצע את הסינגלים מהאלבום. דוד טסה - שירה, גיטרות, עיבודים, הפקה מוזיקלית ניר מימון - בס, קלידים, פסנתר, פנדר רודס, תכנותים, עיבודים, הפקה מוזיקלית רוני הוד - תופים, טמבורין עדי גולדשטיין - קלידים, תכנותים, עיבודים, הפקה מוזיקלית (בשירים 6, 11), פסנתר (בשיר 10, 11) גל דה פז - קולות (בשירים 1, 6) רוני עברין - כלי הקשה חן שנהר - כינור אסף לוי - כינור ניצן חן רזאל - כינור ניצן קנטי - כינור גליה חי - ויולה דנה וקסמן - צ'לו יועד ניר - צ'לו מאיה בלזיצמן - צ'לו שין קטן - נבל תומר מתנה - קאנון אורטל פלד - דידג'רידו (שיר 6) אלדד ציטרין - פרטיטורה (שיר 1), חלילים (שיר 9) ג'וני גרינווד - גיטרה חשמלית (שיר 2) סלעית להב - חליל צד מרסלו זובר - חליל צד מישל אסייג - חליל זיו קוז'ו - עיבוד וניצוח מיתרים מאיה קוסובר, בסוף מתרגלים להכל - דודו טסה, בפודקאסט "שיר אחד", 8 ביוני 2020
הנסיכה מוד מוויילס

הנסיכה מוד מוויילס (אנגלית: Maud Charlotte Mary Victoria of Wales, ‏26 בנובמבר 1869 – 20 בנובמבר 1938) הייתה אשתו של הוקון השביעי, מלך נורווגיה והמלכה הרעיה של נורווגיה. מוד נולדה בבריטניה ב-26 בנובמבר 1869, לאדוארד, נסיך ויילס ואלכסנדרה, נסיכת דנמרק, והייתה נכדתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת וכריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק. ב-24 בדצמבר 1869 הוטבלה בבית מרלבורו על ידי ג'ון ג'קסון, הבישוף של לונדון. הסנדקים שלה היו דודה מצד אביה, הנסיך לאופולד, דוכס אולבני, פרידריך וילהלם, נסיך הסן-קאסל, אדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו, קרל החמישה עשר, מלך שוודיה, מריה, נסיכת באדן, לוביסה, נסיכת שוודיה, דאגמאר, נסיכת דנמרק (מריה פיודורובנה) וססיליה, הדוכסית של אינברנס. הנסיכה מוד הייתה "טום בוי" בילדותה. היא הייתה ידועה בשם "הארי" למשפחתה, על שם חברו של אביה, אדמירל הנרי קפל, שהתנהלותו במלחמת קרים נחשבה אמיצה במיוחד באותה תקופה. מוד השתתפה כמעט בכל הביקורים השנתיים ובמפגשים המשפחתיים של אמה בדנמרק, ומאוחר יותר ליוותה את אמה ואחיותיה בהפלגות לנורווגיה ולים התיכון. היא הייתה שושבינה בחתונתה של דודתה ביאטריס בשנת 1885 עם הנרי, נסיך בטנברג, ובחתונת אחיה ג'ורג' החמישי למרי מטק בשנת 1893. מוד, יחד עם אחיותיה ויקטוריה ולואיז, קיבלו את המסדר הקיסרי של כתר הודו מסבתם המלכה ויקטוריה ב-6 באוגוסט 1887. כמו אחיותיה, היא גם החזיקה במסדר המלכותי של ויקטוריה ואלברט (מחלקה ראשונה) והייתה הצלב הגדול של מסדר בית החולים סנט ג'ון בירושלים. בשנת 1896 נישאה מוד לדודנה, הנסיך קארל מדנמרק. כיוון שהחתן היה קצין בצי הדני עברה מוד להתגורר באופן קבוע בדנמרק. בשנת 1903 נולד בנם היחיד אלכסנדר אדווארד כריסטיאן פרדריק, נסיך דנמרק. לאחר פירוק האיחוד השוודי-נורווגי, נורווגיה הכריזה על עצמאותה ובחרה בנסיך קארל כמלך החדש של המדינה. היה זה מתוך מחשבה שעובדת היותו חתנו של מלך בריטניה תהיה לעזר למדינה הצעירה. לאחר שהבחירה אושרה במשאל עם, הוכתרו מוד ובעלה (שבחר בשם המלכותי "הוקון השביעי") בקתדרלת נידארוס כמלך ומלכת נורווגיה. המלכה מוד מעולם לא איבדה את אהבתה לבריטניה, אך במהרה הסתגלה לארצה החדשה ולחובותיה כמלכה בת זוג. הוקמה חצר מלכות, ומארי מגדלנה רוסטאד מונתה לבת הלוויה שלה. מוד מילאה תפקיד חזק ודומיננטי בחצר המלכות ובתוך המשפחה, אך תפקיד דיסקרטי בציבור. מוד נפטרה ב-20 בנובמבר 1938 בעת ביקור בבריטניה. על שמה קרויים ארץ המלכה מוד באנטארקטיקה ומפרץ הנסיכה מוד בנונאווט. מדיה וקבצים בנושא הנסיכה מוד מוויילס בוויקישיתוף הנסיכה מוד מוויילס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הנסיכה מוד מוויילס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מגן אבות

האם התכוונתם ל... תפילה ופיוטים "מגן אבות" – שתי המילים הפותחות את חלקה העיקרי של ברכה מעין שבע, הנאמרת בתפילת ערבית של שבת מגן אבות (פיוט) – סוג פיוט שנועדו להרחיב את ברכת מעין שבע ואת הפסקה "מגן אבות" ספרים מגן אבות (המאירי) – חיבור מאת רבי מנחם המאירי המגן על מנהגי יהדות פרובאנס, ראו מנחם המאירי#חיבורים נוספים מגן אבות (הרשב"ץ) – פירוש לפרקי אבות מאת הרשב"ץ, ראו שמעון בן צמח דוראן#ספריו מגן אבות (שניאורסון) – דרשות ומאמרים מאת רבי שלמה זלמן שניאורסון, ראו שלמה זלמן שניאורסון#מאמרי החסידות שלו מגן אבות ואימהות – התכנית הלאומית למתן מענה להגנה על דיירי מוסדות הגיל השלישי בית הכנסת מגן אבות – בית כנסת בסינגפור
הפארק המדינתי רדווד המבולדט

הפארק המדינתי "רדווד המבולדט" (באנגלית: Humboldt Redwoods State Park) הוא פארק מדינתי בקליפורניה במחוז המבולדט בצפון-מערב המדינה, ארבעים ושמונה קילומטרים מדרום ליוריקה (אנ') וסמוך לכביש 101 של ארצות הברית. הפארק הוקם ב-1921 על ידי "הליגה להצלת עצי הרדווד" ושטחו היום 210 קמ"ר ההופכים אותו לשלישי בגודלו בין הפארקים המדינתיים של קליפורניה. הוא כולל תשעים ושישה קמ"ר של יערות ראשוניים, מהם 69 קמ"ר של היער הראשוני הגדול בעולם של עצי סקוויה נאה. מטרתו העיקרית היא שימור עצי סקוויה נאה כמו כארבעים פארקים ושמורות נוספות באזור החוף של קליפורניה, והוא משני הריכוזים החשובים והגדולים ביותר של מין זה לצד מערכת הפארקים רדווד. למעלה מ-500 עצים הגבוהים ממאה מטרים מתוך למעלה מ-600 עצים בגובה זה צומחים בפארק, וכן גדלים בו 138 עצים מ-220 העצים הגבוהים מ-105 מטרים ו-26 מ-42 העצים הגבוהים מ-110 מטרים. הגבוה בהם המכונה "ענק הסטטוספרה", גובהו כ-113.3 מטרים והוא העץ השלישי בגובהו בעולם, ובשנים 2006-2000 נחשב לעץ הגבוה ביותר. 58% מ-50 העצים הידועים כגבוהים בעולם ו-66% ממאה העצים הידועים כגבוהים ביותר גדלים בפארק זה. רק שני עצים הצומחים בשטח "הפארק הלאומי רדווד" שהוא החלק המרכזי של "מערכת הפארקים רדווד", גבוהים מהעצים שבפארק המבולדט, כשהעץ הגבוה בעולם מכונה "היפריון". מבין גדולי עצי ה"סקוויה נאה", העץ הגדול ביותר בפארק זה הוא "ענק ערוץ השור" שבמדידה האחרונה נפחו היה 882 מטרים מעוקבים של עץ כשגובהו 102.7 מטרים והוא העשירי בגודלו בין פרטי ה"סקוויה נאה" וה-44 בגודלו בין עצי העולם. מבין העצים הגבוהים מ-105 מטרים שבפארק המבולדט, הגדול ביותר הוא "עץ ענק" שגובהו 108.2 מטרים ונפחו 789 מטרים מעוקבים והוא העץ החמישה-עשר בגודלו בין עצי ה"סקוויה נאה" וה-57 בגודלו בין עצי העולם. "ענק הסטטוספרה" הוא הפרט ה-24 בגודלו של "סקוויה נאה" עם נפח של 650 מ"ק עץ, והוא הגדול ביותר מהעצים הגבוהים מ-110 מטרים הצומחים בפארק. בפארק צומח גם אשוח דאגלס. בשטח הפארק זורם הערוץ הדרומי של הנהר איל, שהוא היובל הארוך ביותר והגדול ביותר של הנהר, ואורכו 169 קילומטרים מתוך 315 קילומטרים של הנהר כולו, והוא זורם לצד כביש 101 של ארצות הברית. דרך הפארק עוברת דרך הנוף "הכביש המדינתי 254 - שדרת הענקים" שבשני קצותיה מתחברת לכביש 101. בפארק שלושה שטחי מחנאות הכוללים 250 אתרים. מדיה וקבצים בנושא הפארק המדינתי רדווד המבולדט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפארק המדינתי רדווד המבולדט (באנגלית) אתר על הפארק עם מידע רב מאוד רשימות עצי "סקוויה נאה" הגבוהים ביותר והגדולים ביותר, באתר Landmark Trees Archive של מייקל טיילור ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מעוזי אז כלה קץ

מָעֻזִּי אָז כָּלָה קֵץ הוא פיוט הנהוג לשירו במסורת יהדות חלב. מחבר הפיוט מעוזי אז כלה קץ הוא הרב רפאל ענתבי. נהוג לשיר את השיר בכל עתות השמחה ובייחוד בחגי שלוש הרגלים, סוכות, פסח ושבועות וזאת משום השורה האחרונה הכתובה בפיוט החותמת אותו; "בּוֹ אֶשְׂמַח שָׁלֹשׁ פְּעָמִים בַּשָּׁנָה" (הכוונה היא לשלוש הרגלים). חוץ מיהודי חלב שרות את הפיוט הזה גם עדות אחרות אשר הפיוט מצא חן בעיניהם. נהוג לפייטו גם כפיוט בפזמוני ליל שבת בו הוא נחשב לפיוט אשר השרים אותו מתענגים בו. מָעֻזִּי אָז כָּלָה קֵץ עָזְבִי לָמָּה עִמִּי עֲשֵׂה אוֹת לְטוֹבָה וּנְחָמָה   מָעֻזִּי נַחֲלָה גַּפְנִי גּוֹי אֵיתָן צָעַד עַל שׁוּרִי וְהָרַג וְטָרַף מָעֻזִּי אָז יָרַד דִּמְעִי עַל דָּמָם נִגְּרָה מִן עֵינִי נָהָר אָנָה הָלַךְ דּוֹדִי וְאָנָה פָּנָה בּוֹ אֶשְׂמַח שָׁלֹשׁ פְּעָמִים בַּשָּׁנָה הפיוט מעוזי אז כלה קץ, באתר הפיוט והתפילה מעוזי אז כלה קץ, בביצוע פרויקט "חיבת הפיוט", סרטון באתר יוטיוב
מקהלות עם

מַקְהֵלוֹת עַם הוא פיוט אשר חובר על ידי הרב מרדכי עבאדי, מגדולי רבני יהדות חלב. את הפיוט מקהלות עם נהוג לשיר במסורת יהדות חלב. נוהגים לפצוח ברינה, בריקוד ובשירה עם הפיוט מקהלות עם כאשר החתן עולה לתורה. השירה נועדה לשמח את החתן ולעודד אותו בבניית בית, משפחה ונחלה. נוהגים לשיר פיוט זה בשבת חתן ואף בסעודת ליל שבת כפזמונים לכבוד השבת משום השמחה המרובה בשירת פיוט זה. מַקְהֵלוֹת עַם בָּרְכוּ אֵל הָרִימוּ קוֹל כֹּחַ וָאֵל   יָגֵל יַעֲקֹב יִשְׂמַח יִשְׂרָאֵל בְּיוֹם שִׂמְחַתְכֶם שִׁיר מַהֲלַל אֵל הַלְלוּהוּ גַּדְּלוּהוּ כִּי בָרוּךְ הוּא נֶאֱמָן לִכְבוֹד הֶחָתָן בָּחוּר מֵעַם יַעֲקֹב אִישׁ תָּם רוֹמְמוּ אֵל מֵאִיר אוֹרָה גָּבַר חַסְדּוֹ אֲשֶׁר בָּרָא חָתָן וְכַלָּה הִיא לוֹ לְעֶזְרָה יָשִׁיר יִשְׂרָאֵל אָז אֶת הַשִּׁירָה דִּרְשׁוּ אֵל חַי לְעוֹלָמִים הַלְּלוּהוּ בַמְּרוֹמִים יוֹסֵף עֲלֵיכֶם אֶלֶף פְּעָמִים עֹשֶׁר וְכָבוֹד וְאֹרֶךְ יָמִים כִּימֵי צֵאתְכֶם מִמִּצְרַיִם בְּעֹז בַּעֲדִי עֲדָיִים כֵּן בְּעַיִן תִּרְאוּ פִּי שְׁנַיִם כֵּן בִּירוּשָׁלַיִם כֻּלְּכֶם חַיִּים הפיוט מקהלות עם, באתר הפיוט והתפילה מקהלות עם - שר שלום קשת, באתר יוטיוב ישמח ישראל - יידל ורדיגר, באתר יוטיוב
משמים שלום לעם

מִשָּׁמַיִם שָׁלוֹם לְעַם הוא פיוט מתוך שירת הבקשות של יהודי קהילת ארם צובא, מחבר הפיוט הוא הרב מרדכי עבאדי. הפיוט משמים שלום לעם ככלת רוב שיריו של הרב מרדכי עבאדי מבקש לחזק את ידיהם של כל המתעוררים לשמיעת שירת הבקשות.[דרושה הבהרה] במילותיו של הפיוט ניתן להבחין בבקשה של המחבר המבקש ברכה תוך כדי רמיזת שמו - מרדכי (בצורה די דרשנית בסופו של הפיוט). כל בתי הפיוט מסתיימים בשמו של דוד המלך אשר ממנו יצא ואמור להגיע המשיח. (משיח בן דוד). את השיר נוהגים בדרך כלל לפייט בליל שבת. משמים שלום לעם, באתר ויקיטקסט הפיוט משמים שלום לעם, באתר הפיוט והתפילה ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נגילה הללויה

נָגִילָה הַלְלוּיָהּ (נקרא גם: נָגִילָה הַלְלוּיָהּ נָגִילָה) הוא פיוט שחובר על ידי הפייטן אשר מזרחי (חי במאה ה-20). לפיוט שני לחנים, אחד מאת רחמים עמר והשני מאת משה אליהו. הפיוט מבטא את הצפייה הרבה והגדולה לקראת הגאולה האמורה לבוא. כך לדברי השורה המרכזית ולדברי הפזמון בפיוט; "נָגִילָה הַלְלוּיָהּ נָגִילָה, בָּא זְמַן הַגְּאֻלָּה". השורה מבטאת את השמחה לגאולה שהגיעה ולגאולה שעתידה לבוא על העולם ועל עם ישראל בפרט. השיר הפך לפופולרי עד מאוד אצל רבים מיוצאי עדות המזרח. בדרך כלל שרים שיר זה בליל שבת. "נגילה הללויה" באתר בית לזמר העברי הפיוט נגילה הללויה, באתר הפיוט והתפילה
עזרני אל חי

עָזְרֵנִי אֵל חַי הוא פיוט אשר חובר על ידי הרב רפאל ענתבי, מגדולי משוררי יהדות חלב. שם הפיוט מתייחס לעשרת ימי תשובה. הפיוט עוסק אודות התמודדות עם יצר הרע ובבקשתו של האדם היהודי מהקדוש ברוך הוא להתרחק מהיצר הרע ולהתקרב אל היצר הטוב ואל הדברים הקשורים ביראת האל. נהוג לשיר את הפיוט בעתות שמחה ובייחוד בליל שבת כזמר שמח בשל פזמונו של הפיוט. יש הסוברים שהסיבה לכך היא כי האדם הופך שמח לאחר שהתוודה בפני השם וביקש סליחה על עונותיו. הלחן של הפיוט לקוח מהשיר הערבי העתיק "יא פריד אלחוסני עשק ג'מאלק" שבוצע במקור על ידי הזמרת מונירה אלמהדיה. למרות היותו פיוט המושר בקרב יהדות ארצות המזרח, הפיוט התקבל גם בקרב חסידי חב"ד, לאחר שבשנת 1953 ביקש הרבי מנחם מנדל שניאורסון מהרב ניסן פינסון, ששימש בשנות החמישים שליח חב"ד במרוקו, לשיר משירי יהודי מרוקו במהלך התוועדות, והרב פינסון שר פיוט זה. מאז שרים את פיוט זה כניגון בחסידות חב"ד רבות, אצל הרבי מלובביץ' שרו זאת רבות בהתוועדות. בשנת 1980, במהלך ההוצאה לאור של הכרך השלישי של ספר ניגוני חב"ד הורה הרבי לעורך להוסיף גם את פיוט זה לספר הניגונים חב"ד שם זה מופיע כמספר רס"ה (265). בשנות השבעים הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד 11" של ניח"ח. בארכיון הספרייה הלאומית מופיע הקלטה של שמואל זלמנוב מנהל מקהלת ניח"ח והרב יוסף כהן שרים את הניגון, ההקלטה מופיעה באתר הזמנה לפיוט. במהלך השנים הניגון בוצע על ידי אברהם פריד במופעי צמאה. הניגון הופיע בגרסת כיסוי אלבום צמאה 4 בביצוע עידן רפאל חביב בשינוי השיר ובסגנון שונה ממה שנהוג בחב"ד. מידע על היצירה "עזרני אל חי" באתר מיוזיק בריינז הפיוט עזרני אל חי, באתר הפיוט והתפילה המקור באתר יוטיוב לדוגמה: עזרני קל חי בהתוועדות אצל הרבי מליובאוויטש, י"ח תשרי תשכ"ג עמוד 251 ועמוד 252 עזרני א-ל חי, בספר הניגונים ביצוע עוזרני קל חי באתר חב"ד אורג שמואל זלמנוב עוזרני קל חי עזרני קל חי // מתוך מופע צמאה תש"פ קישור לרשימת השמעה של צמאה 4: השיר השלישי
רפא צירי

רְפָא צִירִי (נקרא גם: רְפָא צִירִי אֵל נֶאֱמָן) הוא פיוט מאת הרב רפאל ענתבי שנהוג לשירו בליל שבת בשירת הבקשות. תוכן הפיוט הוא תפילה לרפואה, נהוג לפייטו לעיתים לפני עלייה לתורה של אדם חולה. השיר מושר בעיקר במסורתם של יהודי חלב ובמסורת ספרד - ירושלים. במסורתם של יהודי מרוקו מיוחס הפיוט לרב רפאל אדרעי (פייטן אשר פעל במרוקו במאה ה-20) אך יחוס זה שגוי - הפיוט מופיע בכתב ידו של הרב רפאל ענתבי ובכתב ידו של תלמידו, אליהו חמווי, מהרבע האחרון של המאה התשע עשרה, לפני שהרב אדרעי נולד. מקור הלחן הפופולרי הוא בלדינו בשם "טריסטה בידה". השיר מבוצע דרך כלל במקאם עג'אם ולעיתים במקאם ראשט. במגפת הקורונה יצא השיר על ידי האמנים ליאור אלמליח, אריאל זילבר, עקיבא, חנן בן ארי, ברי סחרוף, עמיר בניון. רפא צירי ותפילות נוספות לרפואה באתר הפיוט והתפילה של הספרייה הלאומית מילות השיר "רפא צירי" והאזנה לו, באתר זמרשת ביצוע השיר בשעת ביקור חולים בו מרעיף אהבה רבה וחיבה גדולה הרב יהודה מועלם לחכם יעקב יוסף רפא צירי, סרטון בערוץ "איציק אשל", באתר יוטיוב (אורך: 04:54) רפא צירי, בביצוע ליאור אלמליח, אריאל זילבר, עקיבא, חנן בן ארי, ברי סחרוף, עמיר בניון, סרטון באתר יוטיוב כשמרן זצ"ל ביקש מהפייטן את 'רפא צירי אל נאמן', באתר המחדש, ‏3 באוגוסט 2021 כתבי יד של הפיוט באתר Pizmonim רפא צירי באתר בואו לגני. רפאל לוי, הזמרים שרים יחד "רפא צירי", באתר ערוץ 7, 26 במרץ 2020
ריקה רייניש

ריקה רייניש-אסמן, -ניומן (בגרמנית: Rica Reinisch-Assmann, -Neumann; נולדה ב-6 באפריל 1965) היא שחיינית עבר ממזרח גרמניה. היא אלופה אולימפית (מוסקבה 1980) בעלת 3 מדליות זהב ושיאנית עולם במשחי הגב. רייניש נולדה בזייפנרסדורף, שבסקסוניה. היא החלה לשחות בגיל 8 ובגיל 12 קבעה במשחה ל-100 מטר גב תוצאה של 1:14.3 דקות. בגיל 14 היא דורגה בין ה-20 השחייניות הראשונות בעולם (1:04.84 דקות). בתחרות הזמנה, לשחייניות שקבעו את התוצאות הטובות ביותר אותה שנה, שנערכה באוסטין, טקסס, בינואר 1980, הפסידה רייניש לאלופה ושיאנית העולם מארצות הברית לינדה ג'זק במשחה ל-100 מטר גב (ג'זק - 1:03.15 דקות, רייניש - 1:03.74 דקות). חודש לאחר מכן, היא קבעה את תוצאת השנה בעולם במשחה ל-100 מטר גב 1:02.46 דקות. באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה רייניש ב-3 מדליות זהב, תוך קביעת 4 שיאי עולם חדשים אישיים ושיא עולם במשחה שליחות. כשחיינית ראשונה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב היא השוותה את השיא העולמי במשחה ל-100 מטר גב (1:01.51 דקות), ובהמשך הרביעייה המזרח גרמניה (אוטה גווניגר, אנדריאה פולק וקארן מטשוק) קבעה שיא עולם חדש של 4:06.67 דקות, לפני בריטניה (4:12.24 דקות) וברית המועצות (4:13.61 דקות). לאחר מכן, בשלב המוקדמות היא שיפרה במשחה ל-100 מטר גב את השיא העולמי (1:01.50 דקות) ופעם נוספת בשלב הגמר (1:00.86 דקות), לפני חברותיה לנבחרת, אינה קלבר (1:02.07 דקות) ופטרה רידל (1:02.64 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא עולם חדש של 2:11.77 דקות, לפני חברותיה לנבחרת, קורנליה פוליט (2:13.75 דקות) ובירגיט טרייבר (2:14.14 דקות). במהלך מחנה אימונים שנערך באוקראינה בשנת 1982 סבלה רייניש מהתמוטטות בעקבות דלקת בשחלות, שבעקבותיה פרשה משחייה תחרותית. לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב [1]. לאחר נישואיה בתחילת שנות התשעים סבלה רייניש מהפלות חוזרות, וציסטות בשחלות [2]. עם השנים היא הצליחה ללדת וכיום יש לה שני ילדים. בשנת 1989 זכתה רייניש להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא ריקה רייניש בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב ריקה רייניש, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ריקה רייניש, באתר olympedia.org ריקה רייניש, באתר Swimrankings ריקה רייניש (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר Sports123 (באנגלית) RICA REINISCH (GDR) - 1989 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
מכתש ויקטוריה

מכתש ויקטוריה הוא מכתש פגיעה באזור מישור מרידיאני שבאדמת כוכב הלכת מאדים. המכתש קרוי על שם אחת מספינותיו של פרדיננד מגלן שהיה מגלה ארצות פורטוגלי וגם העיר ויקטוריה באיי סיישל. הגשושית אופורטוניטי ביקרה במכתש ביום מאדים 951 (26 בספטמבר 2006) וחקרה אותו. המכתש ברוחב 730 מטרים ובצוקים שבהיקפו קיימות גומחות רבות, שנקראו על שם ציוני הדרך שאליהם הגיע מגלן עם הספינה ויקטוריה. כשהגיעה הגשושית אופורטוניטי למכתש, בשלב ראשון היא הקיפה אותו תוך כדי שליחת צילומים מתמדת אל מרכז הבקרה שבכדור הארץ, עד ליצירת תמונה מקיפה של המכתש ובהתאם לכך חישוב דרכי כניסה ויציאה אליו. לאחר ההחלטה על מסלול האופורטוניטי, החלה סערת אבק שעכבה את כניסת הגשושית למכתש ב-6 שבועות. בסוף ההמתנה נכנסה הגשושית למכתש וחקרה בו את שכבות הסלע, וכן קווים אשר נצפו בצפון המכתש. ג'ון אפדייק, מראות מן המאדים, נשיונל ג'יאוגרפיק, גיליון 127, דצמבר 2008 מדיה וקבצים בנושא מכתש ויקטוריה בוויקישיתוף NASA - 'Victoria Crater' at Meridiani Planum ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שחייה במשחקים האולימפיים

תחרויות שחייה נערכו בכל האולימפיאדות בעידן המודרני. נשים התחרו החל מאולימפיאדת סטוקהולם (1912). אתלטיקה, התעמלות מכשירים ושחייה נחשבים לענפי הספורט הפופולריים במשחקים האולימפיים. ענף השחייה שני במספר האירועים שבו אחרי האתלטיקה. בתחרויות השחייה נטלו חלק 8,765 שחיינים (5,142 גברים ו-3,620 נשים) מ-201 מדינות ב-55 אירועים. המשתתפת הצעירה ביותר במשחקים הייתה ליאנה ויסנס מפוארטו ריקו (11 שנה, 327 ימים) במקסיקו סיטי 1968 והמשתתף המבוגר ביותר היה ויליהם הנרי מהממלכה המאוחדת (46 שנה, 304 ימים) באתונה 1906. בארבע האולימפיאדות הראשונות תחרויות השחייה לא נערכו בבריכת שחייה. באתונה 1896 נערכו התחרויות בים התיכון, בפריז 1900 נערכו תחרויות השחייה בנהר הסן, בסנט לואיס 1904 נערכו תחרויות השחייה באגם מלאכותי ובאתונה 1906 נערכו שוב תחרויות השחייה בים התיכון. בסנט לואיס 1904, נמדדו מרחקי המשחים, בפעם היחידה בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים ביארדים. בלונדון 1908 התקיימו תחרויות השחייה לראשונה בבריכה של 100 מטר שנבנתה במיוחד, בתוך האצטדיון האולימפי שבו נערכו תחרויות האתלטיקה. בסטוקהולם 1912 התקיימו תחרויות השחייה בבריכה שנבנתה בנמל סטוקהולם, מצד אחד היא תוחמה באצטדיון ומיתר צדדיה נסגרה על ידי סירות. נוסף לכך, לראשונה המדידה הייתה אלקטרונית. תחרויות השחייה התקיימו לראשונה בבריכה של 50 מטר עם מסלולים מסודרים בפריז 1924. באולימפיאדת ברלין (1936) הותקנו לראשונה מקפצות. שחיינים גברים השתמשו בבגד ים שכיסה את כל גופם עד שנות ה-40 של המאה ה-20. השימוש במשקפי שחייה נכנס רק במונטריאול 1976. סגנון הפרפר הוכנס כסגנון נפרד במשחקים האולימפיים, רק במלבורן 1956, עד אז היה פיתוח של סגנון החזה. סגנון מעורב אישי הוכנס למשחקים האולימפיים, בטוקיו 1964. החל מבייג'ינג 2008 מתקיימים במשחקים האולימפיים גם משחי שחייה במים פתוחים למרחק של 10 ק"מ. רשימת כל השחייניות שצברו לפחות 3 מדליות זהב או 5 מדליות בסך הכול, כולל את אולימפיאדת פריז (2024). לפחות 3 מדליות זהב רשימת כל השחיינים שצברו לפחות 3 מדליות זהב או 5 מדליות בסך הכול, כולל את אולימפיאדת פריז 2024. לפחות 3 מדליות זהב • כולל את המדליות שזכו באולימפיאדת אתונה (1906) •• ג'ון גרוויס מהממלכה המאוחדת זכה גם במדליית זהב בכדורמים. ג'וני וייסמילר מארצות הברית זכה גם במדליית ארד בכדורמים. 52 שחיינים ושחייניות זכו ב-4 מדליות כל אחד: 19 שחיינים ושחיוניות זכו בשתי מדליות זהב 15 מהם זכו במדליית זהב אחת 18 לא זכו במדליית זהב כולל את אולימפיאדת טוקיו 2020. בסך הכול צברו שחיינים יהודים במשחקים האולימפיים 79 מדליות: 36 מדליות זהב, 17 מדליות כסף ו-26 מדליות ארד, מהן 38 מדליות אישיות: 15 מדליות זהב, 7 מדליות כסף ו-16 מדליות ארד. מוטי בסוק, המשחקים האולימפיים אתונה - טוקיו (1896–2020), ספרי ניב, 2020; ספורט המים, שחייה, עמ' 279–389. אתר האינטרנט הרשמי של שחייה במשחקים האולימפיים (באנגלית אמריקאית) שחייה במשחקים האולימפיים, באתר סימוכין ספורט אולימפי השחיינים והשחייניות שצברו את מרב המדליות במשחקים האולימפיים, באתר סימוכין ספורט אולימפי (אורכב 31.01.2012 בארכיון Wayback Machine)