laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיינו

סיינו (בבלארוסית: Сянно; בפולנית: Sienno) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. סיינו נזכרת לראשונה בשנת 1534, ומתחילת המאה ה-17 השתייכה למשפחת האצולה הפולנית סאפייהה (Sapieha). בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית. בתחילת המאה ה-20 חיו בעיירה כ-2,500 יהודים, רוב תושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי, ויהודים רבים עזבו אותה. ב-5 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו בספטמבר שלאחר מכן את יהודיה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים מהסביבה. באוקטובר 1941 נסגרו שערי הגטו, ועל יושביו הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה. על הגטו שמרו שוטרים מקומיים, והגרמנים הקציבו לכל אדם בו 50 גרם לחם ליום, תוך שלעיתים לא סיפקו מזון לגטו במשך מספר ימים. מעת לעת הוציאו הגרמנים להורג יהודים מהגטו, והשוטרים המקומיים שדדו את יושביו. ב-20 בדצמבר 1941 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים מקומיים, ורצחו את כ-800 יושביו בסמוך לבית העלמין היהודי הישן ביישוב. לאחר מכן, נערך מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה, והם הוצאו להורג יחד עם ילדים ממשפחות מעורבות ביישוב. מדיה וקבצים בנושא סיינו בוויקישיתוף "סיינו", באתר JewishGen (באנגלית) "סיינו", באתר השטעטל הווירטואלי סיינו (Senno), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם דניאל רומנובסקי (אנ'), סיינו, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1725–1726), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
כרכום דמשקאי

כרכום דמשקאי (שם מדעי: Crocus cancellatus damascenus) הוא גאופיט נדיר מסוג כרכום הגדל בארץ באוכלוסיות מבודדות במרומי הר הנגב (באזור מצפה רמון) וברמת הגולן. תפוצתו העולמית משתרעת באגן דמשק ובאזורים הרריים במזרח התיכון. זהו צמח מוגן בארץ ישראל. כרכום דמשקאי הוא ככל הנראה תת-מין של כרכום השבכה. כרכום השבכה הוא מין קרוב מאוד לכרכום החרמון - שניהם בעלי פרחים זהים, אך סיבי הבצלים מבדילים בין מינים אלו. ברמת הגולן נמצאה אוכלוסיית מעבר בין כרכום השבכה לכרכום החרמון. התפוצה המקוטעת של כרכום החרמון וכרכום השבכה בישראל מרמזת על תקופה קרה ולחה יותר בעבר, ועל שינויי אקלים שיצרו קיטוע. הבידוד בעקבות הקיטוע הביא להתמיינות צורות שונות של המין. גם לכרכום החרמון ישנו תת-מין ארץ ישראלי (אנדמי לשומרון). מחזור החיים של כרכום דמשקאי הוא פריחה בסתיו (אוקטובר - דצמבר), הוצאת עלים בחורף, העלאת פרי באביב והתיבשות בתחילת הקיץ. פקעתו חד-שנתית: מדי שנה נוצרת פקעת חדשה מעל לפקעת המתרוקנת של השנה שעברה, ושורשים מתכווצים חוזרים ומציבים אותה בעומק הנכון. קליפות הפקעת עשויות סיבים הקשורים זה לזה על ידי חיבורי-רוחב בדמות רשת. חורי הרשת ריבועיים או מעוינים, רחבים מעובי סיבי הרשת. הפרח סגול-ורוד, עם פסים בצבע סגול כהה, ומופרד ל-6 אונות עטיף שוות. חלקו התחתון צר ויוצא ישירות מן הקרקע, ואילו חלקו העליון נפוח או פרוש. לפרח 3 אבקנים ושחלה תחתית. המאבקים גבוהים מעמודי העלי וכפופים בקשת אל הצלקות, דבר המאפשר האבקה עצמית. עמוד העלי מתפצל ל-3 זרועות, וכל אחת מהם מתפצלת שוב לאונות רבות. הפרי מתפתח כשהוא טמון בקרקע, ועם הבשלתו מתארך עוקץ הפרי ומעלה אותו אל מעל לפני הקרקע. הפרי נפתח ב-3 קשוות ומכיל זרעים כדוריים רבים. רוחב עליו כ 2-3 מ״מ ולאורך מרכזם פס כסוף. כרכום דמשקאי, באתר NCBI (באנגלית) כרכום דמשקאי, באתר צמח השדה כרכום דמשקאי, באתר Tropicos (באנגלית) כרכום דמשקאי, באתר GBIF (באנגלית) כרכום דמשקאי, באתר The Plant List (באנגלית) כרכום דמשקאי, באתר IPNI (באנגלית) כרכומי ארץ ישראל באתר רת״ם כרכום החרמון - תת-המין הא״י באתר הצמחים בסכנת הכחדה בישראל
סלווטיצ'ה

סלווטיצ'ה (בפולנית: Sławatycze) הוא כפר במחוז ביאלא פודולסק שבפרובינציית לובלין בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. בשנת 1577 הוענקו ליישוב זכויות עיר. במהלך פלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכלל היישוב בממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 נטלו הרוסים את מעמדו העירוני של היישוב בשל השתתפות תושביו במרד ינואר. יהודים ישבו ביישוב מסוף המאה ה-18, ותרמו להתפתחותו הכלכלית. מאמצע המאה ה-19 התקיימה ביישוב קהילה עצמאית. בתום מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי היישוב חיילי הצבא הכחול, ובשנת 1921 חודשו המהומות נגד יהודיו. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-950 יהודים, כמחצית תושביו, והתקיימו בו פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי היישוב מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים. בתחילת אוקטובר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב (שהומר בהמשך בסרט זרוע), איסור הליכה על מדרכות, איסור על קשר עם לא יהודים, החרמת רכוש וחובת ביצוע עבודות כפייה. בפברואר 1940 רצחו אנשי ס"ס 32 יהודים בכפר. בשנת 1941 רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, אליו הובאו גם 149 יהודים מכפרי הסביבה. ב-13 ביוני 1942 שולחו רוב יושבי הגטו שבכפר לגטו לומאזי, ושם נרצחו עם יתר יהודי המקום באוגוסט 1942. יתר יהודי הגטו שבכפר שולחו בספטמבר 1942 לגטו מיינדזיז'ץ פודלסקי, וממנו שולחו כעבור כחודש למחנה ההשמדה טרבלינקה. מדיה וקבצים בנושא סלווטיצ'ה בוויקישיתוף סלווטיצ'ה באתר מרכז מורשת יהדות פולין סלווטיצ'ה (Sławatycze), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "סלווטיצ'ה", באתר השטעטל הווירטואלי לאורה קרגו, סלווטיצ'ה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 710–713), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
בלתי הפיך (סרט, 2015)

בלתי הפיך (באנגלית: Concussion) הוא סרט דרמה אמריקאי בבימויו של פיטר לנדסמן ובכיכובו של ויל סמית'. הסרט מבוסס על מאמרה של ג'ין מרי לסקס, "Game Brain" שהתפרסם במגזין GQ ועוסק בסיפורו האמיתי של חוקר מקרי המוות בנט אומלו. אומלו חקר מקרי מוות של שחקני פוטבול והגיע למסקנה שנגרם להם נזק מוחי מסוג CTE‏ (אנצפלופתיה טראומתית כרונית (אנ')) כתוצאה מפעילותם הספורטיבית וזעזועי מוח שעברו במהלך הקריירה. הוא נאבק בליגת ה-NFL, ליגת הפוטבול המקצועית בארצות הברית, שמנסה להשתיק את מסקנות המחקר. ד"ר בנט אומלו, פתולוג ניגרי-אמריקאי מאוניברסיטת פיטסבורג, חוקר את מקרה המוות של מארק ובסטר, שחקן פוטבול לשעבר בפיטסבורג סטילרס שסבל משיטיון. אומלו חושד שיש קשר בין החבטות הרבות וזעזועי המוח שספג ובסטר לאורך הקריירה ובין מותו. הוא בוחן מקרי מוות של שחקני פוטבול נוספים שמתו בגיל צעיר יחסית מנסיבות לא טבעיות, כגון אלצהיימר והתאבדות. על מנת לבצע את המחקר כהלכה הוא משתמש בטכניקה יקרה, שמימן בעצמו. מניתוח מוחם הוא מגיע למסקנה שהם סבלו מ-CTE - אנצפלופתיה טראומתית כרונית (אנ'). הוא יוצא למאבק לפרסום ממצאיו בעוד הנהלת ה-NFL ובעלי הקבוצות מנסים להשתיקו ולגרום לו לחזור בו ממסקנותיו הרפואיות. הרעיון ליצירת הסרט נרקם אצל רידלי סקוט בעקבות מותם של כוכבי הפוטבול ג'וניור סיאו ודייב דיוארסון שהתאבדו שניהם לאחר שסבלו מ-CTE. צילומי הסרט החלו באוקטובר 2014 ונעשו בעיקר בעיר פיטסבורג שבפנסילבניה. מתקפת ההאקרים על סרטי סוני חשפה כי התסריט הסופי של הסרט שונה על מנת לא לפגוע בליגת ה-NFL. קטעים מהסרט, כגון שיחה בין קומישינר ה-NFL רוג'ר גודל לעמיתיו, קוצצו בעריכה על מנת להימנע מתביעות דיבה. הפצת הסרט בארצות הברית נקבעה לחג המולד, ה-25 בדצמבר 2015. אתר האינטרנט הרשמי של בלתי הפיך בלתי הפיך, ברשת החברתית פייסבוק בלתי הפיך, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בלתי הפיך, ברשת החברתית אינסטגרם "בלתי הפיך", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בלתי הפיך", באתר נטפליקס "בלתי הפיך", באתר AllMovie (באנגלית) "בלתי הפיך", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בלתי הפיך", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "בלתי הפיך", באתר Metacritic (באנגלית) "בלתי הפיך", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) על הסרט באתר סרטי סוני Game Brain, המאמר עליו מבוסס הסרט, באתר GQ, ‏14 בספטמבר 2009 עתרת סלייטר, וויל סמית' מסתבך עם הליגה החזקה בארה"ב, באתר nrg רון גורדון, מה מפחיד את ה־NFL?, באתר כלכליסט, 10 בספטמבר 2015 Ridley Scott To Direct Film About Deadly Effects Of Concussions In Football Players, אתר דדליין, 7 בנובמבר 2013 Sony Altered ‘Concussion’ Film to Prevent N.F.L. Protests, Emails Show, הניו יורק טיימס, 1 בספטמבר 2015 'Concussion' Director Defends NFL Drama, Admits Roger Goodell Scene Was Cut, אתר הוליווד ריפורטר, 2 בספטמבר 2015
סלווקוב

סלווקוב (בפולנית: Sławków) היא עיירה במחוז בנדין שבפרובינציית שלזיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. העיירה נזכרת לראשונה בתחילת המאה ה-13 ככפר בבעלות הבישוף של קרקוב, ולקראת סוף אותה מאה הוענקו לה זכויות עיר. כלכלת העיירה התבססה לאורך השנים על מכרות העופרת והברזל שבסביבתה. בפשיטת האימפריה השוודית על פולין באמצע המאה ה-17 נפגע היישוב קשות. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בפולין הקונגרסאית. יהודים התיישבו בעיירה עם ביטול האיסור בן מאות השנים על ישיבת יהודים בה, במאה ה-19, ותרמו להתפתחותה התעשייתית. לאחר מלחמת העולם הראשונה היגרו רבים מיהודי העיירה לדרום אמריקה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-650 יהודים, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. עם כיבוש העיירה בתחילת ספטמבר 1939 בידי הגרמנים, אלו רצחו בה 98 גברים יהודים שניסו להימלט ממנה, והטילו על הקהילה המקומית סכום כופר גבוה. בנובמבר 1939 צוו יהודי העיירה בענידת סרט זרוע, שהומר בהמשך בטלאי צהוב. בד בבד נחטפו יהודי העיירה לעבודות כפייה. בחורף 1942-1941 רוכזו כ-850 היהודים שנותרו בעיירה בגטו שהוקם בה. ב-10 ביוני 1942 נערכה בגטו סלקציה, ורוב יושביו שולחו כעבור יומיים לאושוויץ. יתר היהודים הועברו למחנות עבודה. מדיה וקבצים בנושא סלווקוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סלווקוב סלווקוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין סלווקוב (Sławków), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "סלווקוב", באתר השטעטל הווירטואלי אלכסנדרה נמיסלו ומרטין דין (אנ'), סלווקוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 160–162), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
סאקו קונדה

סאקו קונדה (בצרפתית: Sékou Condé; נולד ב-9 ביוני 1993) הוא כדורגלן גינאי המשחק בשאטרלו הצרפתית. קונדה התחיל את הקריירה שלו בדניפרו דניפרופטרובסק מליגת העל האוקראינית אך לא זכה בה לדקות משחק. את עונת 2014/2015 התחיל עם שתי הופעות במדי הכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית, אך בספטמבר 2014 הצטרף להפועל פתח תקווה. בפברואר 2015 שוחרר מהמועדון לאחר שלא הצליח לתפוס מקום בהרכב. באוגוסט 2015 חזר לאוקראינה כאשר חתם באולימפיק דונצק. כעבור עונה אחת חתם באמקאר פרם. ביולי 2018 קונדה חתם בשאטורו. בקיץ 2022 הצטרף לבווה. בספטמבר 2015 זומן לראשונה לסגל נבחרת גינאה. ב-9 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד אלג'יריה. מדיה וקבצים בנושא סאקו קונדה בוויקישיתוף סאקו קונדה, באתר Transfermarkt סאקו קונדה, באתר Soccerway סאקו קונדה, באתר WorldFootball.net סאקו קונדה, באתר National Football Teams סאקו קונדה, באתר FootballDatabase.eu ארז נעמן, ‏זה החיזוק? צ'ימאזי וקונדה חתמו בהפועל פ"ת, באתר ONE‏, 21 בספטמבר 2014 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סאקו קונדה".
סוגרי אייברסון

במתמטיקה, סוגרי אייברסון (Iverson bracket), על שמו של המדען הקנדי קנת' אייברסון, הוא סימון המציין מספר ששווה לאחד אם תנאי מתקיים ואפס אחרת: [ P ] = { 1 if  P  is true; 0 otherwise. {\displaystyle [P]={\begin{cases}1&{\text{if }}P{\text{ is true;}}\\0&{\text{otherwise.}}\end{cases}}} כאשר P הוא פסוק לוגי שיכול להיות נכון או לא נכון. סימון זה הוכנס לשימוש על ידי קנת' אייברסון בתחילת שנות ה-60 בשפת התכנות שפיתח APL, והסוגריים המרובעים בסימון זה הוכנסו לשימוש על ידי דונלד קנות'. סוגרי אייברסון הופכים ערך בוליאני לערך מספרי באמצעות מיפוי טבעי false ↦ 0 ; true ↦ 1 {\displaystyle {\textbf {false}}\mapsto 0;{\textbf {true}}\mapsto 1} , אשר מאפשר ספירה באמצעות סכימה. לדוגמה פונקציית אוילר הסופרת את המספרים החיוביים עד ל־n שהם מספרים זרים ל־n, ניתנת לכתיבה כך: ϕ ( n ) = ∑ i = 1 n [ gcd ( i , n ) = 1 ] , for  n ∈ N + . {\displaystyle \phi (n)=\sum _{i=1}^{n}[\gcd(i,n)=1],\qquad {\text{for }}n\in \mathbb {N} ^{+}.} באופן כללי הסימון מאפשר להעביר תנאי קצה בסכימה (או באינטגרלים) כגורמים נפרדים בסכום, ולפנות מקום סביב סימן הסכימה, וחשוב מכך מאפשר לבצע מניפולציות אלגבריות. לדוגמה, ∑ 1 ≤ i ≤ 10 i 2 = ∑ i i 2 [ 1 ≤ i ≤ 10 ] . {\displaystyle \sum _{1\leq i\leq 10}i^{2}=\sum _{i}i^{2}[1\leq i\leq 10].} בסכום הראשון, האינדקס i {\displaystyle i} מוגבל לטווח שבין 1 לבין 10. בסכום השני, הסכימה היא על כל השלמים, אך כאשר i הוא קטן ממש מ־1 או גדול ממש מ־10, התוספת בסכימה היא 0, ולא תורמת לסכום. שימוש כזה בסוגרי אייברסון מאפשר מניפולציה פשוטה בביטויים כאלו. הדלתא של קרונקר היא מקרה מיוחד של סוגרי אייברסון עבור תנאי שוויון: δ i j = [ i = j ] . {\displaystyle \delta _{ij}=[i=j].} פונקציה מציינת, שאותה מציינים לעיתים באמצעות 1 A ( x ) {\displaystyle \mathbf {1} _{A}(x)} , I A ( x ) {\displaystyle \mathbf {I} _{A}(x)} או χ A ( x ) {\displaystyle \chi _{A}(x)} ניתנת לסימון באמצעות סוגרי אייברסון עם סימון שייכות לקבוצה: I A ( x ) := [ x ∈ A ] {\displaystyle \mathbf {I} _{A}(x):=[x\in A]} . ניתן להשתמש בסוגרי אייברסון לסימון פונקציית סימן ופונקציית מדרגה: sgn ⁡ ( x ) = [ x > 0 ] − [ x < 0 ] {\displaystyle \operatorname {sgn}(x)=[x>0]-[x<0]} H ( x ) = [ x > 0 ] . {\displaystyle H(x)=[x>0].} ביטויים של מקסימום ומינימום מבין שני מספרים: max ( x , y ) = x [ x > y ] + y [ x ≤ y ] , {\displaystyle \max(x,y)=x[x>y]+y[x\leq y],} min ( x , y ) = x [ x ≤ y ] + y [ x > y ] , {\displaystyle \min(x,y)=x[x\leq y]+y[x>y],} סימון ערך מוחלט: | x | = x [ x ≥ 0 ] − x [ x < 0 ] . {\displaystyle |x|=x[x\geq 0]-x[x<0].} סוגרי אייברסון, באתר MathWorld (באנגלית) Donald Knuth, Two Notes on Notation, American Mathematical Monthly, Volume 99, Number 5, May 1992, pp. 403–422.
קבוצת ארמיות אוסטמארק

קבוצת ארמיות אוסטמארק הייתה קבוצת ארמיות קצרת יומין של הוורמאכט. קבוצת ארמיות אוסטמארק הוקמה ב-30 באפריל 1945, באוסטריה. היא הוקמה על בסיס קבוצת ארמיות דרום, שפורקה באותו החודש. קבוצת הארמיות הוצבה בהונגריה, אוסטריה וגרמניה, ונקראה על שם העיר אוסטמארק, שם היה בסיסה. כמפקד הקבוצה מונה לותר רנדוליץ, שבתחילה ניסה להגן על הונגריה, אולם בהמשך נסוג לאוסטריה. קבוצת הארמיות נסוגה בהתאם להתקדמות בעלות הברית. המפקדה האחרונה של היחידה הייתה בעיר ויידהופן אן דר איבס שבאוסטריה תחתית. ב-7 במאי 1945 נכנע רנדוליץ בראש חייליו לכוח מהקורפוס ה-20 האמריקני שהיה חלק מהארמייה השלישית. במאי 1945 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות: הארמייה השמינית הארמייה השישית ארמיית הפאנצר השישית Heeresgruppe Ostmark באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Heeresgruppe Ostmark, באתר Axis History (באנגלית)
ארמיית הניימן (האימפריה הגרמנית)

ארמיית הניימן הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית. ארמיית הניימן הוקמה ב-26 במאי 1915 על בסיס יחידות שהשתייכו קודם לכן לארמייה השמינית, ולמפקדה מונה גנרל אוטו פון בלו. הארמייה השתתפה במתקפת גורליצה-טרנוב, ולאחר מכן בנסיגה הגדולה, וב-30 בדצמבר 1915 שונה שמה לארמייה השמינית. החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה Die höchsten Kommandostellen des Heeres. אתר בגרמנית על צבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה
קוסמין מוצי

קוסמין מוצי (ברומנית: Cosmin Moți; נולד ב-3 בדצמבר 1984) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הבלם. כיום משמש כמנהל הטכני של לודוגורץ ראזגרד. מוצי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אוניברסיטטה קראיובה ובגיל 21 חתם בדינמו בוקרשט. ב-31 ביולי 2005 ערך מוצי את הופעת הבכורה שלו במדי דינמו במסגרת הסופר קאפ הרומני נגד סטיאווה בוקרשט. בסיום המשחק, זכה מוצי בתואר הראשון שלו בקריירה לאחר שגברה דינמו על סטיאווה 2–3. בקיץ 2008 נקשר שמו של מוצי למועדונים לאציו ואברטון, אך בסופו של דבר הוא הושאל לסיינה. ב-25 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד קטאניה. ב-2 בפברואר 2009 חזר לדינמו. ב-28 ביוני 2012 חתם מוצי בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית. ב-18 ביולי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי לודוגורץ בתיקו 1-1 נגד דינמו זאגרב במסגרת סיבוב המוקדמות השני של ליגת האלופות. ב-19 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 1–3 בבית נגד ברואה סטארה זגורה. ב-4 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בבולגריה בניצחון 0–4 נגד אטר 1924. ב-27 באוגוסט 2014 נכנס מוצי לשער לדקות האחרונות של ההארכה במסגרת פלייאוף מוקדמות ליגת האלופות נגד סטיאווה בוקרשט, לאחר ששוער הקבוצה ולדיסלאב סטויאנוב הורחק ולקבוצה לא נותרו חילופים. מוצי אף שימש כשוער בדו-קרב הפנדלים. קודם לכן הבקיע בפנדל משלו, ולאחר מכן הדף שני פנדלים כאשר השני מביניהם היה הפנדל האחרון שנבעט במשחק ולודוגורץ עלתה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים של ליגת האלופות. ב-31 במאי 2008 ערך מוצי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה במשחק ידידות נגד מונטנגרו בו ניצחה רומניה 0–4. מוצי אף נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008. מספטמבר 2008 עד אוקטובר 2011 איבד מוצי את מקומו בסגל הנבחרת. אולם באוקטובר 2011 זומן לראשונה לסגל הנבחרת אחרי 3 שנים מחוץ לסגל. בקיץ 2021 פרש מכדורגל ומונה למנהל הטכני של לודוגורץ. דינמו בוקרשט ליגת העל הרומנית בכדורגל: 2006/2007 הגביע הרומני: 2012 הסופר קאפ הרומני: 2005 לודוגורץ ראזגרד ליגת העל הבולגרית: 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017 הגביע הבולגרי: 2013/2014 הסופר קאפ הבולגרי: 2012, 2014 אישיים כדורגלן השנה בבולגריה: 2014 מגן השנה בליגת העל הבולגרית: 2014 הכדורגלן הזר של השנה בליגת העל הבולגרית: 2014 מדיה וקבצים בנושא קוסמין מוצי בוויקישיתוף קוסמין מוצי, באתר Transfermarkt קוסמין מוצי, באתר Soccerway קוסמין מוצי, באתר WorldFootball.net קוסמין מוצי, באתר National Football Teams קוסמין מוצי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt מערכת ערוץ הספורט, ‏נאפולי הודחה. לודוגורץ בבתים עם סיפור השנה, באתר ערוץ הספורט, 27 באוגוסט 2014
חימנה ברון

חימנה פרס גווארה (בספרדית: Jimena Pérez Guevara; נולדה ב-24 במאי 1987; בואנוס איירס, ארגנטינה) הפועלת בשם הבמה חימנה ברון, היא שחקנית וזמרת ארגנטינאית, הידועה בתפקידה אספרנסה "הופי" באוור בטלנובלה "כמעט מלאכים". בשנת 2019, הוציאה את להיטה "La Cobra", שזכה להצלחה רבה באמריקה הלטינית. באותה השנה הוציאה את אלבומה השני, La Cobra. החלה את הקריירה שלה ב-1998, בהיותה ילדה, בסרט "המגדלור", בו שיחקה בתפקיד אניטה. בשנים 1998–1999 שיחקה בסדרה "Gasoleros" בתפקיד לולי. בשנת 2000 שיחקה כאורחת בטלנובלה הארגנטינאית "חם" בתפקיד מלנה. בשנת 2001 שיחקה בטלנובלה "האח של הילדים שלי" בתפקיד אניטה קמפוס. בשנים 2002–2003 שיחקה בטלנובלה "הם אוהבים". בשנים 2004–2005 שיחקה בטלנובלה "הרובלנים" בתפקיד מריה רודלן גונזלס. בשנת 2006 שיחקה בטלנובלה "אתה החיים שלי" בתפקיד מריה ויקטוריה לופז. בשנת 2008 שיחקה בטלנובלה "מתוך אהבה אלייך" בתפקיד מריה קומפנסון מולינארי. בשנים 2009–2010 שיחקה בעונות 3–4 בטלנובלה המצליחה של כריס מורנה "כמעט מלאכים" בתפקיד אספרנסה באוור. בשנת 2011 שיחקה בסדרה "Los Únicos" ("היחידים") בתפקיד מריה פאולה "פולי" סאיד. בשנת 2011 השתתפה בעונה השביעית של הגרסה הארגנטינאית לתוכנית "רוקדים עם כוכבים" והייתה למודחת ה-18. בשנת 2018 התמודדה שוב בתוכנית בעונה ה-13 שלה והיא זכתה במקום השני. בשנים 2012–2013 שיחקה בטלנובלה "אתה הגבר שלי" בתפקיד רוזה מונטס. בשנים 2015–2016 שיחקה בטלנובלה "אספרנסה". בשנת 2016 שיחקה למשך כמה פרקים בטלנובלה "לחנך את נינה" בתפקיד בלן. בשנת 2017 שיחקה בסדרה הקומית "אני רוצה לחיות לצידך" בתפקיד פלורנסיה. בשנת 2019, זכתה בפרס ה-EMA הראשון שלה, בקטגוריית "המופע הדרום אמריקאי-לטיני הטוב ביותר". בשנת 2021 החלה לשמש כשופטת בעונה ה-15 של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בגרסתה הארגנטינאית, לאחר שברון השתתפה בעבר מתמודדת בתוכנית. 2017: La Tonta 2019: La Cobra המגדלור (1998) - אניטה Heyprosima ‏(2017) - דולורס "לולה" קיפריוטה אל פוטרו: לא ניתן לעצירה (2018) - מריקסה באלי בת זוגו לשעבר של הכדורגלן הארגנטינאי דניאל אוסבלדו, איתו עברה לגור באיטליה, שם שיחק. ב-2014 נולד בנם. ב-2015 יחד שבו לארגנטינה, שם עבר לשחק. בסוף שנת 2015 נפרדו. בתחילת שנת 2020 חזרו הזוג וכעת הם גרים ביחד בארגנטינה עם בנם המשותף ״מומו״. חימנה ברון היא אחותו של השחקן פדריקו ברון. מדיה וקבצים בנושא חימנה ברון בוויקישיתוף חימנה ברון, ברשת החברתית פייסבוק חימנה ברון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חימנה ברון, ברשת החברתית אינסטגרם חימנה ברון, סרטונים בערוץ היוטיוב חימנה ברון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) חימנה ברון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חימנה ברון, באתר ספוטיפיי חימנה ברון, באתר MusicBrainz (באנגלית) חימנה ברון, באתר Discogs (באנגלית) חימנה ברון, באתר בנדקמפ monitorLATINO, Title, charts monitorLATINO (בספרדית) 3 De Noviembre De 2019, Gritos y llanto: Jimena Barón le ganó el premio MTV EMA a Lali Espósito y a Tini Stoessel, Infobae (בספרדית)
האופטימיסט הרציונלי

האופטימיסט הרציונלי - למה המאה ה-21 תהיה טובה יותר? (באנגלית: The Rational Optimist) הוא ספר מדע פופולרי משנת 2010 שנכתב על ידי הזואולוג האנגלי מאט רידלי. הספר מתמקד בעיקר ביתרונות של מסחר של סחורות ושירותים בין בני אדם. רידלי טוען כי תכונה זו, היא הגורם לשגשוג האנושי. בנוסף, הוא טוען כי ככל שקבוצות מתמחות במיוחד בתחום מסוים ישנו יותר מסחר ויותר שגשוג. כמו כן, רידלי יוצא כנגד הסברה הרווחת בעולם המערבי כי העולם נמצא בשפל חסר תקדים בכל התחומים. רידלי מראה כי תוחלת החיים מעולם לא הייתה גבוהה יותר, האלימות והמלחמות בשפל גדול יותר והשגשוג הכלכלי רחב יותר בכל שכבות האוכלוסייה. רידלי קידם את רעיונותיו של ספרו בהרצאה בוועידת TED. הספר קיבל ביקורות מצוינות ביניהן ביקורת של ביל גייטס אשר כתב ביקורת חיובית אך עם זאת טען כי בספר קיים ייצוג חסר לסיכוני אסון עולמיים. אתר האינטרנט הרשמי של האופטימיסט הרציונלי אורי פסובסקי, מאט רידלי שמח להודיע: טמבלים, טוב לכם!, באתר כלכליסט, 22 באוגוסט 2013 אמיר וייטמן, ביקורת ספר: מאט רידלי, האופטימיסט הרציונלי, באתר מידה, 12 ביולי 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראש העיר קסטרברידג' (סדרה, 1978)

ראש העיר קסטרברידג' (באנגלית: The Mayor of Casterbridge) היא מיני-סדרה בריטית משנת 1978, עיבוד לרומן באותו שם מאת תומאס הרדי. התסריט נכתב בידי דניס פוטר, ובתפקידים הראשיים הופיעו אלן בייטס בתפקיד מייקל הנצ'רד, ואנה מאסי בתפקיד לוסטה. הסדרה בת שבעה החלקים מביאה את סיפורו של מייקל הנצ'רד נווד עני, המוכר את אשתו ברגע של שכרות, עלייתו עד למעמד ראש העיר קסטרברידג' ונפילתו. הסדרה שודרה בישראל בשנת 1979 בערוץ הראשון. מייקל וסוזן הנצ'רד מגיעים ליריד בחיפוש אחר עבודה ומקום מגורים. ברגע של שכרות הוא מוכר את אשתו ובתו התינוקת למלח בשם ניוסון. 18 שנה אחר כך סוזן ובתה אליזבת-ג'יין מגיעות לקסטרברידג' ומגלות שהנצ'רד הוא ראש העיר. הנצ'רד מאמין שאליזבת-ג'יין היא בתו ובניסיון לכפר על מעשיו הוא נושא לאשה את סוזן. לעיר מגיע צעיר בשם דונלד פארפריי ועד מהרה הופך להיות יד ימינו של הנצ'רד. הנצ'רד מקנא בפרפריי, הן בשל ידידותו עם אליזבת-ג'יין והן בשל הפופולריות שלו. פארפריי מפוטר ומקים עסק מתחרה לזה של הנצ'רד. מצבה הבריאותי של סוזן מדרדר, והיא מתה. כשנודע להנצ'רד שאליזבת-ג'יין אינה בתו, הוא משנה את יחסו אליה. היא עוזבת את ביתו ומתגוררת בביתה של לוסטה טמפלמן, כבת לוויה. לוסטה היא אהובתו לשעבר של הנצ'רד, שכמעט נשאה לו, אך הוא נשא לאשה את סוזן. אחרי מותה של סוזן הנצ'רד מחזר שוב אחרי לוסטה, אבל היא נמשכת אל פארפריי. עסקיו של הנצ'רד הולכים מדחי אל דחי ואילו עסקיו של פארפריי משגשגים. הנצ'רד מוכרז כפושט רגל. הוא מפר את נדר ההינזרות משתייה שגזר על עצמו ומתחיל לשתות לשכרה. פארפריי שהיה לראש העיר במקומו מקבל אותו לעבודה אצלו כשכיר. לוסטה, אהובתו לשעבר של הנצ'רד ואשתו בהווה של פארפריי, חוששת שהנצ'רד יתן את מכתבי האהבה שלה לבעלה. הוא נענה לבקשתה ומחזיר לה את המכתבים שברשותו, בלי לדעת שאחדים מהם נגנבו ממנו. הנצ'רד מנסה למשוך את פארפריי לתגרה, אך כשנופלת לידו ההזדמנות הוא אינו מסוגל להורגו. מכתבי לוסטה מגיעים לידי תושבי המקום והם מארגנים תהלוכה עם בובות בדמותה ובדמות הנצ'רד. לוסטה רואה את הבובות ומתה מבהלה. הנצ'רד ואליזבת-ג'יין מתפייסים, ואז מופיע ניוסון שמתברר שהוא בחיים ושואל על בתו. הנצ'רד אומר לאביה שהיא מתה. ניוסון מגיע לקסטרברידג' ומגלה כי אליזבת-ג'יין לא מתה. הנצ'רד יוצא לגלות לחפש עבודה. הוא חוזר כדי להיות נוכח ביום החתונה של אליזבת-ג'יין, ומביא לכלה מתנה - ציפור בכלוב. אך היא אינה מוכנה לסלוח לו על ניסיונו למנוע את פגישתה עם אביה. ברגע של חרטה היא יוצאת לחפש אותו, אך מאחרת את המועד, הנצ'רד כבר מת בבקתה נידחת. אלן בייטס - מייקל הנצ'רד ג'נט מאו - אליזבת-ג'יין ג'ק גאלוויי - דונלד פארפריי אנה מאסי - לוסטה טמפלמן / פארפריי אן סטאליברס - סוזן הנצ'רד ריצ'רד אוונס - ריצ'רד ניוסון רונלד לייסי - ג'ושוע ג'ופ פיטר בורק - אייבל ויטל אוויס באנייג' - גברת גודאינף הסדרה צולמה בקורפה קאסל (אנ') שבמחוז דורסט באנגליה, ובמחוז דבון. "ראש העיר קסטרברידג'", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ראש העיר קסטרברידג'", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פיטר ו. אלינגהם, העיבוד הטלוויזיוני מ-1978 של דניס פוטר לרומן "ראש העיר קסטרברידג'" מאת תומאס הרדי באתר The Victorian Web (באנגלית) "ראש העיר קסטרברידג'" באתר BFI Screenonline אתרי צילום של "ראש העיר קסטרברידג'" באתר IMDb
קמרה לוסידה

קמרה לוסידה (בלטינית: Camera lucida - לִשְכָּה מּואֶֶרת) היא מכשיר אופטי, שיוצר סופראימפוזיציה בין הדמות הנצפית למשטח עליו האמן מצייר. האמן רואה את הדמות והציור בו זמנית ומאפשר בכך להעתיק את הדמות בצורה מדויקת למשטח עליו הוא מצייר. לאחר המצאת המצלמה השימוש בקמרה לוסידה פחת אך עדיין ניתן למצוא שימוש לקמרה לוסידה בעיקר בשילוב עם מיקרוסקופים כאשר נדרש איור מדעי מדויק לאובייקט הנצפה. קמרה אובסקורה חדר חושך מדיה וקבצים בנושא קמרה לוסידה בוויקישיתוף קמרה לוסידה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מונו

האם התכוונתם ל... מונו – שיטת עיבוד צלילים מונו – תחילית לציון יחיד מונו – פרויקט ליצירת כלי פיתוח לסביבת .NET מונו – מגזין בנושאי אורבניזם מונונוקלאוזיס זיהומי – מחלת הנשיקה ז'אק מונו – ביולוג צרפתי מון מונה