שירה עברית

שירה עברית נכתבה עוד מימי המקרא וממשיכה להיכתב עד ימינו. לאורך הדורות התעצב והשתכלל סגנון השירה, והמשוררים בני התקופות המאוחרות כללו בשירתם התייחסות לשירי התקופות שקדמו להם. ראשיתה של השירה העברית כבר בתנ"ך, שבו מופיעות שירות המשולבות בפרוזה, כגון שירת הים בספר שמות ושירת דבורה בספר שופטים, והן ספרים המכילים דברי שירה בלבד, בראש ובראשונה מזמורי ספר תהלים. שירי המקרא עדיין אינם מכילים חריזה או מקצב מפותח, מצויה בהם מאוד התקבולת לסוגיה, ורק במיעוטם קיים אקרוסטיכון אלפביתי או כיאסמוס. חלק מספרי הנבואה כתובים בפרוזה הקרובה לשירה. כדוגמה לשיר מקראי אפשר להביא את פתיחת שירת האזינו: הַאֲזִינוּ הַשָמַיִם וַאֲדַבֵּרָה / וְתִשְמַע הָאָרֶץ אִמְרֵי-פִי. יַעֲרֹף כַּמָּטָר לִקְחִי / תִּזַּל כַּטַּל אִמְרָתִי כִּשְׂעִירִם עֲלֵי-דֶשֶׁא / וְכִרְבִיבִים עֲלֵי-עֵשֶׂב. כִּי שֵם ה' אֶקְרָא / הָבוּ גֹדֶל לֵאלֹהֵינוּ. — דברים, ל"ב, א'–ג' ההנחה המחקרית הנפוצה בקרב חוקרי השפות השמיות בכלל והעברית בפרט היא כי השירות בתורה ואף חלק מהשירות בנביאים עתיקות יותר מחלקי הפרוזה (שירת הים נחשבת כאחד הטקסטים העתיקים במקרא). כמו כן, ישנה השערה כי במקור הועברו הטקסטים המקראיים מדור לדור בצורת שירה, ובשלב מאוחר יותר הועלתה שירה זו על הכתב כפרוזה.[דרוש מקור] בחיבורים העיקריים של תקופת חז"ל, המשנה, התלמוד והמדרשים, כמעט לא מצויים קטעי שירה, אך ישנם כמה קטעי שירה קצרים וחידתיים. המשל השירי הבא מופיע בתלמוד הבבלי, במסכת מועד קטן דף כ"ה ע"ב: אם בארזים נפלה שלהבת / מה יעשו איזובי קיר? לויתן בחכה הועלה / מה יעשו דגי רקק? בנחל שוטף נפלה חכה / מה יעשו מי גבים? ואולם בתקופת חז"ל החלו ניצניו של השלב הבא בשירה העברית, הפיוט, שהלך והתפתח בימי הביניים. ערך מורחב – שירת ימי הביניים של יהדות ספרד ראשית השירה בימי הביניים היא בפיוטים שנוצרו בשירה הארץ-ישראלית. תחילה ביצירתם של הפייטנים הקדומים האנונימיים במאות השלישית והרביעית, אחר כך ביצירת הפייטנים יוסי בן יוסי ויניי, ובעיקר בפיוטיו של אלעזר הקליר בן המאה השישית או תחילת המאה השביעית, שנחשב גדול פייטני ארץ ישראל. בתקופה זו כבר השתכללו קישוטי השיר ונוספו חריזה, מקצב מילים, כינויים ושעשועי לשון וגם האקרוסטיכונים החלו להשתכלל. מבין שיריו של הקליר מפורסם הפיוט לפורים "אץ קוצץ", שזו תחילתו: אָץ קוֹצֵץ בֶּן קוֹצֵץ / קְצוּצַי לְקַצֵּץ בְּדִבּוּר מְפוֹצֵץ / רְצוּצַי לְרַצֵּץ לֵץ בְּבוֹא לְלוֹצֵץ / פֻּלַּץ וְנִתְלוֹצֵץ כְּעָץ מְחַצְּצִים לְחַצֵּץ / כְּנֵץ עַל צִפּוֹר לְנַצֵּץ מארץ ישראל עברו הפיוטים ליהדות בבל, שם התבלט במיוחד רס"ג בפיוטיו, ואחר כך עברו לאירופה. פיוטים רבים נכתבו אצל יהודי איטליה, צרפת ואשכנז, ואולם בעיקר ידועה השירה שנתחברה בתור הזהב של יהדות ספרד, במקביל לשירה הערבית בת התקופה. שירת ימי הביניים של יהדות ספרד פרצה גם אל שירת החולין, ונתחברו בה גם שירי יין ושירי תענוגות. גם סגנון השירה התפתח מאוד, והתחדש המשקל ההברתי. בין משוררי ספרד ידועים שמואל הנגיד, שלמה אבן גבירול, יהודה הלוי ועוד. אחרי תום תקופת השירה הספרדית דעכה השירה העברית, והצטמצמה בעיקר לשירי קודש שלא חידשו הרבה בתחום התוכן והסגנון. שירים ופזמונים נכתבו בתקופה זו אצל יהדות איטליה, למשל בידי עמנואל הרומי, ובחוג מקובלי צפת כרבי ישראל נג'ארה, רבי אלעזר אזכרי ורבי שלמה אלקבץ. פיוטו של ר' שלמה אלקבץ, לכה דודי, התווסף לכל נוסחי התפילה היהודית כחלק מקבלת שבת: לכה דודי / לקראת כלה / פני שבת / נקבלה שמור וזכור בדיבור אחד, השמיענו אל המיוחד, ה' אחד ושמו אחד, לשם ולתפארת ולתהילה. את השירה העברית המודרנית פתח ר' משה חיים לוצאטו והיא השתכללה עם פעולתם של אנשי תנועת ההשכלה, שראו בשירה את הז'אנר האיכותי ביותר לכתיבה עברית. משורר ההשכלה הראשון, שהשפיע רבות על הבאים אחריו, היה נפתלי הרץ וייזל, בסוף המאה ה-18, ואחריו באו שלום הכהן, מאיר הלוי לטריס, אד"ם הכהן ובנו מיכ"ל, יהודה לייב גורדון ואחרים. השירה המשכילית שאבה רבות מן השירה האירופית בת הזמן וגם מתקופות השירה שקדמו לה, ובעיקר תקופת המקרא, אך מצד תוכנה לא הצליחה לפרוץ לעולמות חדשים. היא הייתה שירה דידקטית בעיקרה ועסקה בהגות ובעולם הכלל והציבור, ולא פנתה כמעט אל עולם הנפש והאדם היחיד. בדור שאחרי תקופת ההשכלה פעלו משוררי חיבת ציון, בהם למשל נפתלי הרץ אימבר מחבר התקווה. את המהפך בשירה העברית יצרו בעשור האחרון של המאה ה-19 ביאליק וטשרניחובסקי. הם ויתרו על עקרונות הסגנון שנהגו עד זמנם, והחלו לכתוב את שירת הפרט, שירים שעסקו בפנים האדם ובנפשו. בתקופת התחייה קמו משוררים רבים כממשיכיו של ביאליק וגם בסגנונות אחרים. בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים עבר מרכז הכובד של השירה העברית החדשה לארץ ישראל. נשים החלו לכתוב שירה (יוכבד בת מרים, אסתר ראב, רחל המשוררת ואחרות) והתפתח הסגנון האקספרסיוניסטי (בעיקר אורי צבי גרינברג ודוד פוגל). בשנות השלושים והארבעים קמה האסכולה הנאו-סימבוליסטית של שלונסקי ואחריו אלתרמן, ואחר כך דור הפלמ"ח. בשנות החמישים פעל דור המדינה שמרד כנגד שלונסקי ואלתרמן, ובו בין השאר נתן זך, דוד אבידן, יהודה עמיחי, דליה רביקוביץ, דן פגיס, חזי לסקלי ויונה וולך. לצד אלה נמשך גם קו של שירה דתית, למן יוסף צבי רימון, דרך זלדה ועד גל השירה הדתית של סוף המאה העשרים. בשנות האלפיים עודכנה שירת הדורות הקודמים על ידי טל סלוצקר, רועי צ'יקי ארד, שגיא אלנקווה, עודד כרמלי, ורועי חסן. שירתם מגישה את מאבקי הדור ואת הוויית הערים תוך התייחסות לחיי הפרט ולדור שבא אחרי שירת דור המדינה והתפתחויות בעברית אשר כוללות סגנון שמשוחרר מכבלים שיריים שאפיינו את הדור הקודם. שירה שירת ימי הביניים של יהדות ספרד לשון הקודש אידיליה רשימת משוררים עבריים רשימת כתבי עת ספרותיים בישראל רשימת כתבי עת לשירה בישראל אמיר אביאל אור (עורך), המיטב: שירה ישראלית 1990-2006, הליקון, גיליון 71, 2006 רחל וייסברוד, בימים האחרים - תמורות בשירה העברית בין תש"ח לתש"ך, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2002 דן מירון, מול האח השותק - עיונים בשירת מלחמת העצמאות, כתר הוצאה לאור, 1992 חנן חבר, לרשת את הארץ, לכבוש את המרחב: על ראשית השירה העברית בארץ ישראל, מוסד ביאליק, 2015. בעז ערפלי, חדוות ההשוואה - תמורות בתולדות השירה העברית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006 צבי לוז, היסוד הפילוסופי בשירה עברית, ספריית "הילל בן-חיים", בהוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001. בנימין הרשב, משקל וריתמוס בשירה העברית החדשה / בנימין הרשב, ירושלים: הוצאת כרמל, האוניברסיטה הפתוחה, אוניברסיטת תל אביב, תשס"ח, 2008. מיכאל גלוזמן, שירת הטבועים: המלנכוליה של הריבונות בשירה העברית בשנות ה–50 וה–60, הוצאת אוניברסיטת חיפה וידיעות ספרים, 2018 אנתולוגיה-פואטיקה-דהשכלה, מבחר כתבים על מלאכת השיר (ליקט: יהודה ויזן), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ח', 2017. מדיה וקבצים בנושא שירה עברית בוויקישיתוף תוכנית רדיו מוקלטת בנושא השירה המדעית בתרבות העברית(הקישור אינו פעיל, 6.1.2024), מתוך הפודקאסט 'פה ושם בארץ ישראל' בהגשת יפתח מזור. דרכים לחשיפת המסר של השירה המקראית, בתוך: ד"ר לאה מזור, על מקרא הוראה וחינוך אלי הירש קורא שירה, אתר המכיל מאמרים וקישורים רבים על השירה העברית בשנים האחרונות ובכלל. אילן ברקוביץ', סוף עונת הבוגנוויליה, באתר הארץ, 25 במרץ 2008 אילן ברקוביץ', הייתי עייפה כמו משאית זבל, באתר הארץ, 3 באפריל 2008 אילן ברקוביץ', תנו לי רק פעם אחת לצעוק, באתר הארץ, 11 באפריל 2008 גבריאל מוקד, שירה לא צריכה להקסים, באתר ynet, 14 ביולי 2010 אתר שירה חברתית, אתר המכיל שירה עברית עכשווית העוסקת בנושאים חברתיים. אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית שירה עברית, דף שער בספרייה הלאומית זיוה שמיר, אפשר לכתוב שירה נועזת גם במעוזי הציונות הדתית- על "משיב הרוח" (גיליון יז), הארץ, 9 באוקטובר 2005 ראו למשל מאמרו של אבי הורביץ - "הוויכוח הארכאולוגי-היסטורי על קדמות הספרות המקראית לאור המחקר הבלשני של העברית", בתוך הפולמוס על האמת ההיסטורית במקרא, הוצאת יד יצחק בן צבי ירושלים תשס"ב, עורכים ישראל ל' לוין ועמיחי מזר