laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברברה קופל

ברברה קופל (באנגלית: Barbara Kopple ; נולדה ב-30 ביולי 1946) היא במאית קולנוע יהודייה-אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות סרטיה התיעודיים. קופל זכתה פעמיים בפרס האוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר. בפעם הראשונה בשנת 1976 עבור "מחוז הרלן ארצות הברית" (אנ'), בו תיעדה את "שביתת ברוקסייד" ("Brookside Strike") מאבק של כ-180 כורי פחם ונשותיהם בקנטקי כנגד תנאי ההעסקה של חברת Duke Energy (אנ'). הזכייה השנייה הייתה בשנת 1991 עבור American Dream (אנ'), בו תיעדה את כישלונה של "שביתת הורמל" (אנ') שהתקיימה באוסטין, מינסוטה בשנים 1985–1986 כנגד תאגיד המזון Hormel (אנ'). היא ידועה בעבודתה עם אמנים אחרים, בהם גרגורי פק ובשל סרטיה התיעודיים אודות מייק טייסון, וודי אלן ומריאל המינגוויי. תיעוד סיבוב הופעות עם להקת הצ'יקס, במהלכו הסולנית נטלי מיינס מתחה ביקורת חריפה על מלחמת עיראק, הפך לסרט דיקסי צ'יקס: סתמו ותתחילו לשיר, שהוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, וזכה בפרס חבר מושבעים מיוחד בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו, ובשני פרסי חביב קהל (בפסטיבל הסרטים בסידני ובפסטיבל אספן). בשנת 2005 ביימה קופל את Bearing Witness, שתיעד חמש עיתונאיות שהוצבו באזורי לחימה במהלך מלחמת עיראק. באותה שנה ביימה גם את הסרט העלילתי משחקי גנגסטה. בנוסף לעבודתה הקולנועית, היא ביימה פרקים בסדרות הדרמה הטלוויזיוניות רצח מאדום לשחור (עבורה זכתה בפרס גילדת הבמאים של אמריקה) ואוז. 1972: Winter Soldier 1976: Harlan County, USA 1981: Keeping On 1990: American Dream 1992: Beyond JFK: The Question of Conspiracy 1993: Fallen Champ: The Untold Story of Mike Tyson 1994: Century of Women: Work and Family 1994: Century of Women: Sexuality and Social Justice 1997: רצח מאדום לשחור - הסרט התיעודי 1997: ווילד מן בלוז - אודות וודי אלן 1998: Homicide: Life on the Street - Pit Bull Sessions 1999: שיחה עם גרגורי פק 1999: Homicide: Life on the Street - Self Defense 2000: My Generation 2002: American Standoff 2002: The Hamptons 2004: Bearing Witness 2004: Dance Cuba: Dreams of Flight 2004: WMD: Weapons of Mass Deception 2005: משחקי גנגסטה 2006: דיקסי צ'יקס: סתמו ותתחילו לשיר 2010: ‏ 30 for 30: The House of Steinbrenner 2011: Gunfight 2013: Running From Crazy 2015: Miss Sharon Jones! 2016: Gigi Gorgeous: This is Everything 2017: A Murder in Mansfield 2018: New Homeland 2019: מדבר 1 ברברה קופל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברברה קופל, באתר AllMovie (באנגלית) ברברה קופל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ברברה קופל - האתר הרשמי "מחוז הרלן, ארצות הברית" ב-MoMA https://www.jewishvirtuallibrary.org/kopple-barbara "Cabin Creek Films - Shut Up and Sing". www.cabincreekfilms.com. אורכב מ-המקור ב-2019-03-14. נבדק ב-2019-03-12. "Episode 2: Barbara Kopple". The Drunk Projectionist (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-03-12. ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Sunset Season

Sunset Season (בעברית: עונת השקיעה) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמר-יוצר האמריקאי, קונאן גריי. המיני-אלבום יצא ב-16 בנובמבר 2018 על ידי חברות התקליטים ריפבליק רקורדס ויוניברסל מיוזיק גרופ. המיני-אלבום הופק על ידי גריי עצמו ודן ניגרו. Sunset Season כולל את הסינגלים "Idle Town",‏ "Generation Why" ו-"Crush Culture" ואת השירים "Greek God" ו-"Lookalike". המיני-אלבום הגיע למקום השני במצעד "Top Heatseekers" ולמקום ה-116 בבילבורד 200. המיני-אלבום נכתב בהשראת אלבום הבכורה של הזמרת הניו זילנדית לורד, Pure Heroine. בנובמבר 2019, גריי ציין את חגיגות השנה לצאת המיני-אלבום בציוץ שכתב בטוויטר. "אינני יכול לתאר עד כמה חמשת השירים שהוצאתי שינו את חיי, לכן אני לא אני אנסה זאת. אני מאושר יותר משהייתי אי פעם". הציוץ לווה בצילום מסך אשר מציג את צמיחת המיני-אלבום בספוטיפיי. המיני-אלבום צבר למעלה מ-145 מיליון השמעות בשנה אחת. מידע על האלבום Sunset Season באתר MusicBrainz Conan Gray Hits a Small Town Crescendo can’t even begin to explain how much these five songs changed my life, so i’m not even going to try to. just. i’m happier now than i’ve ever been my whole entire life. so thank u. Conan Gray Conan Gray Official Album Downloads Chart Top 100
איסרמן

איסֶרמן (Isserman,‏ Issermann) הוא שם משפחה אשכנזי. האם התכוונתם ל... דומיניק איסרמן (אנ') – צלמת צרפתייה פרדיננד איסרמן – רב אמריקאי איסר
אטקינס

האם התכוונתם ל... אנה אטקינס – צלמת ובוטנאית בריטית הנרי אטקינס – שחמטאי אנגלי פיטר אטקינס – כימאי אנגלי צ'אקי אטקינס – כדורסלן אמריקאי רוברט אטקינס – קרדיולוג ותזונאי אמריקאי דיאטת אטקינס – דיאטה שפיתח רוברט אטקינס ומבוססת על מיעוט בפחמימות אטקינס (חברה) – חברה בריטית בינלאומית לתכנון
טום פלורי

טום פלורי (באנגלית: Tom Florie;‏ 6 בספטמבר 1897 – 26 באפריל 1966) היה כדורגלן אמריקאי, ששיחק בעמדת החלוץ בנבחרת ארצות הברית במונדיאל 1930 ו-1934. פלורי נולד בהריסון, ניו ג'רזי שבארצות הברית בשנת 1897 להורים שהיגרו מאיטליה. כנער שיחק כדורגל אך הקריירה שלו החלה יותר מאוחר בעקבות שירותיו בחיל הים במהלך מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1922 פלורי חתם בקבוצה הריסון מהליגה האמריקאית שם ערך שלוש הופעות בלבד לפני שעזב לאמריקן מליגת החובבנים של ווסט הדסון. ב-1924 שב לליגה הבכירה עם פרובידנס וביסס את עצמו במהירות כאחד מטובי חלוצי הכנף בליגה. לאחר שעבר גם בקבוצות ניו בדפורד וולרס II ופל ריבר (בהשאלה), פלורי שיחק בניו בדפורד וולרס III (גם כן בהשאלה) בסתיו 1932–1931 וזכה עימה בגביע ארצות הברית הפתוח. בגמר הם ניצחו 5–8 בסיכום שני המשחקים כשהוא כובש בכל אחד מהם. על אף הזכייה הקבוצה והליגה כולה קרסו בסתיו אותה שנה. פלורי עבר לפאוטיקט ריינג'רס שקפצה לליגת המשנה וב-1934 היה בצד המפסיד בגמר הגביע. עם קבוצתו האחרונה בקריירה, פאוטיקט, הוא זכה בפעם השנייה בגביע על חשבון דטרויט קרייזלר כשניצחו אותה בגמר 5–8 בסיכום שני המשחקים. גם בגמר זה פלורי כבש. במדי נבחרת ארצות הברית פלורי כבש את שערו הראשון ב-6 בנובמבר 1926 בניצחון 2–6 נגד קנדה. הוא לא נקרא למשחקים האולימפיים ב-1928 אך זומן להיות בסגל למונדיאל הראשון ב-1930 ומונה גם כקפטן הנבחרת. פלורי כבש את שערו השני בניצחון 0–3 על בלגיה בשלב הבתים, ומשם הם המשיכו עד לחצי הגמר שם הובסו 6–1 בידי ארגנטינה. ארצות הברית סיימה במיקום השיא שלה אי פעם בטורניר, המקום השלישי. הופעתו האחרונה של פלורי הייתה במונדיאל 1934 בתבוסה 7–1 לאיטליה, הופעה שסגרה בסך הכל 8 בהן כבש 2 שערים. ב-1986, זמן רב לאחר מותו, הוכנס להיכל התהילה הלאומי של הכדורגל האמריקאי. ניו בדפורד וולרס III גביע ארצות הברית הפתוח: 1932 פאוטיקט גביע ארצות הברית הפתוח: 1941 נבחרת ארצות הברית מקום שלישי בגביע העולם: 1930 אישיים נכנס להיכל התהילה בכדורגל האמריקאי: 1986 טום פלורי, באתר Transfermarkt טום פלורי, באתר Soccerway טום פלורי, באתר WorldFootball.net טום פלורי, באתר National Football Teams טום פלורי, באתר FootballDatabase.eu
ריצ'רד סטארקינגס

ריצ'רד סטארקינגס (באנגלית: Richard Starkings; נולד ב-27 בינואר 1962) הוא מעצב גופנים, לטרר וקומיקסאי בריטי. הוא היה אחד החלוצים הראשונים של כיתוב קומיקס מבוסס-מחשב, והוא אחד היוצרים הפורים ביותר בתעשייה זו. סגנון הלטרינג של סטארקינגס הושפע תחילה בהשראת לטררי הרצועות הבריטיות ביל נוטאל וטום פריים. הקריירה של סטארקינגס בבריטניה החלה בעבודות לטרינג ב-2000AD של Future Shocks ורצועות שונות ב-Warrior. משם עבר למארוול בריטניה שם כתב את Zoids ב-Spider-Man Weekly ורובוטריקים בטרם הפך לעורך עבור החברה בסוף שנות השמונים. כותרים שערך כללו את Death's Head ואת Dragon's Claws. עם זאת, בתחילת שנות התשעים הוא התמסר אך ורק ללטרינג, ומצא עבודה בתעשיית הקומיקס הגדולה בהרבה בארצות הברית. עבודתו ביקום של דוקטור הו הוגבלה בעיקר לשתי תקופות. הוא היה סופר, עורך ולטרר בתקופת הדוקטור השישי ותחילת השביעי בין עמודי של מגזין דוקטור הו. בתקופה זו שימש גם בתפקיד הצוות "יועץ תמונות" במספר גליונות. כעבור שני עשורים, הוא חזר למרכז האמריקני החדש של הוצאת חוברות קומיקס של דוקטור הו בהוצאת IDW, ועבד על מספר גליונות עם הדוקטור העשירי. בשנת 1992 הקים סטארקינגס את קומיקראפט, סטודיו המכשיר ומעסיק לטררים ומעצבים ומספק שירותי "עיצובים ייחודים ואותיות יפות" לספרי קומיקס ממוציאים לאור רבים ושונים. באמצע שנות ה-90 קומיקראפט, שהייתה מוכרת ברשת כ-comicbookfonts.com, החלה למכור את עיצובי הגופנים שלהם כיישומי תוכנה באמצעות חברת ההוצאה לאור Active Images. במקור סטארקינגס התכוון שבפרסומות לגופנים אלה יופיעו דמויות של מארוול ו-DC קומיקס, אולם כשלא הצליח לקבל רישיון לכך, סטארקינגס יצר דמות משלו כדי להמחיש את השימוש בפונטים במודעות - "היפ פלאסק" היפופוטם אנתרופומורפי "סוכן המידע". היפ פלאסק סיים מאז את סדרת חוברות הקומיקס החד-פעמיות שלו, בהוצאת Active Images. סטארקינגס תכנן את שני הגיליונות הראשונים עם האמן לדרון וגייס את עזרתו של הכותב ג'ו קייסי לתסריט משותף. Mystery City וכל הגיליונות הבאים נכתבו בידי סטארקינגס. בשנת 2006 השיקה אימג' קומיקס סדרת פריקוול מתמשכת להיפ פלאסק בשם "Elephantmen", שנכתבה על ידי סטארקינגס ואויירה על ידי אקסל מדלין, ג'סטין "מוריטאט" נורמן, מריאן צ'רצ'לנד, טום סקיולי, הנרי פלינט, כריס באצ'לו וכריס ברנהאם . מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד סטארקינגס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד סטארקינגס (באנגלית) (באנגלית) ריצ'רד סטארקינגס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האתר של קומיקראפט (באנגלית) טיפים ללטרר המתחיל מאת סטארקינגס
וינסנט קובי

וינסנט קובי (בצרפתית: Vincent Cobée) הוא איש עסקים צרפתי ומנכ"ל יצרנית הרכב סיטרואן. לאחר שסיים את לימודי ההנדסה עבד במחלקה לעבודות ציבוריות בצרפת כמנהל בתחום בניית כבישים חדשים. את מרבית הקריירה בתעשיית הרכב עשה בחברת ניסאן בה עבד כמעט 15 שנים. הוא החל בתפקיד מנהל רכש, המשיך כמנהל תוכנית ובשנת 2010 מונה למנהל חטיבת דאסטון, תפקיד אותו מילא במשך 7 שנים. בשנת 2017 מונה כמנהל התכנון הראשי של חברת מיצובישי מוטורס. באוקטובר 2019 מונה כסמנכ"ל סיטרואן, תחת המנכ"לית לינדה ג'קסון. אחרי 4 חודשים בלבד בתפקיד מונה למנכ"ל במקומה של ג'קסון. קובי השלים לימודי תואר במתמטיקה באקול פוליטקניק ולימודי הנדסה אזרחית. בשנת 2002 השלים את לימודי התואר השני בבית הספר למינהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד. Datsun Vice President Vincent Cobee Assigned New Responsibility in Mitsubishi, 15 March 2017 Citroen to get former Mitusbishi exec Cobee as new CEO, sources say, Automotive News Europe, 17 October 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
SOR BN 10,5

SOR BN 10,5 הוא אוטובוס בינוני עירוני מתוצרת יצרנית האוטובוסים הצ'כית SOR Libchavy (פול') (שם רשמי: "SOR Libchavy spol. s r.o") אשר מיוצר בצ'כיה משנת 2005. אוטובוס דו-צירי. 3 דלתות כניסה. פריסת דלתות: 1-2-1. מספר מושבים: 29–32 מושבים + 57–60 נוסעים בעמידה + נהג. אוטובוס נמוך-רצפה: גובה רצפה מקרקע – 32 ס"מ (דלת כניסה ראשונה), 34 ס"מ (דלת כניסה אמצעית). גובה רצפה מקרקע – 80 ס"מ (דלת כניסה אחורית). רוחב דלת: 66 ס"מ, 80 ס"מ, 1.20 מטר. קיבולת מכל דלק: 160–240 ליטר. מערכת מיזוג אוויר. ABS. מערכת בקרת משיכה. מערכת בקרת יציבות. דגם "SOR BN 10,5" דגם "SOR BN 10,5" דגם "SOR BN 10,5" דגם "SOR BN 10,5" דגם "SOR BN 10,5" דגם "SOR BN 10,5" דגם "SOR BN 10,5" - מבט למושבי הנוסעים SOR B 7,5 SOR B 9,5 SOR BN 9,5 SOR CN 12 מדיה וקבצים בנושא SOR BN 10,5 בוויקישיתוף SOR BN 10,5, סרטון באתר יוטיוב אתר היצרן SOR דגם "SOR BN 10,5" - מפרט imhd.sk/ba/popis-typu-vozidla/426/SOR-BN-10-5 דגם "SOR BN 10,5" (בצ'כית) web.archive.org/web/20090220160102 דגם: "SOR BN 12", דגם "SOR BN 10,5" - מפרט sor.cz/wp-content/uploads/2018/09/BN_105-12_
נאנפינג

נָאנְפִּינְג (בסינית: 南平; בפין-יין: Nánpíng; ובעבר ינפינג) היא נציבות עירונית בדרג שלישי בקצה הצפוני של מחוז פוג'יין שבדרום-מזרח הרפובליקה העממית של סין. היא גובלת עם נינגדה (אנ') (וחולקת גם גבול קטן עם בירת המחוז פוג'ואו) מדרום-מזרח, עם סאנמינג (אנ') מדרום-מערב ועם מחוזות ג'ג'יאנג וג'יאנגשי מצפון-מזרח ומצפון-מערב בהתאמה. חלק מהרי וו-יי המפורסמים ממוקם בנציבות. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 2,680,645 תושבים בשטח כולל של 26,282 קילומטרים רבועים, מתוכם 795,448 בשטח האורבני. החותם של נאנפינג: טרנספורמציה של דרקון של שתי חרבות גשר שווינאן נהר מין (אנ') נאנפינג מהגן הבוטני מדיה וקבצים בנושא נאנפינג בוויקישיתוף נאנפינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) China: Fújiàn (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de 中国城市分级 (בסינית פשוטה) – via CBNweekly. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארנסט הילדברנד

ארנסט וילהלם הילדברנד (בגרמנית: Ernst Wilhelm Hildebrand‏; 8 במרץ 1833 – 17 בנובמבר 1924) היה צייר גרמני. הילדברנד היה בנו של בעל קרקע שהפך לימים למנהל תחנת הרכבת בסוראו. את שיעורי האמנות הראשונים שלו קיבל מקרל שטפק בברלין, ולאחר שנה שהעביר בפריז הוא חזר לגרמניה. בשנת 1875 הוא הפך לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות בקרלסרוהה, ובשנה שלאחר מכן מונה לפרופסור לציור דמויות. בהמשך לימד גם ציורי ז'אנר, היסטוריה וציור פורטרטים. תלמידיו הבולטים באקדמיה כללו את קרל רושלינג, פרידריך קלמורגן ופדרו וינגרטנר. בשנת 1880, על פי הצעתו של אנטון פון ורנר, הוא מונה לרשת את קרל גוסוב באקדמיה הפרוסית לאמנויות. עם זאת, בשנת 1885 הוא ויתר על ההוראה מסיבות בריאותיות. הוא נשאר חבר באקדמיה ונבחר לכמה קדנציות בסנאט האקדמי. בתחילה התמקד בציור דקורטיבי, אך עד מהרה פנה לסצינות ז'אנריות, בהשתתפות מרטין לותר והמלכה לואיז. בשנות ה-90 של המאה ה-19 הוא שוב החליף נושאים, הפעם לציור פורטרטים. הילדברנד קיבל תפקיד בחצר המלכות, שם הפיק ציורים של הדוכס הגדול והדוכסית מבאדן ונסיך הכתר (לימים הקיסר) פרידריך השלישי. הוא גם צייר כמה פורטרטים של פרופסורים באוניברסיטה. מאוחר יותר הוא העז לצייר סצנות מההיסטוריה והספרות הגרמנית, כמו סצנה מפאוסט של גתה. פאול מאירהיים מדיה וקבצים בנושא ארנסט הילדברנד בוויקישיתוף Hildebrand, Ernst. In: Meyers Konversations-Lexikon. 4. Auflage. Band 8, Verlag des Bibliographischen Instituts, Leipzig/Wien 1885–1892, S. 527–528. Ernst Hildebrand, www.artlistings.com (באנגלית)
נירצ'הוי

נירצ'הוי (בהונגרית: Nyírcsaholy) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. בדומה ליישובים רבים באירופה, גם בנירצ'הוי נמצא מספר התושבים בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 2,282 ובשנת 2022 רק 2,168 תושבים. יהודים החלו להתיישב בכפר באמצע המאה ה-19. ועסקו בעיקר במסחר ובמלאכה בעידודו של בעל האחוזה המקומי. הקהילה התארגנה בשנת 1832 ובית הכנסת הוקם בשנת 1849. באותה שנה הוקם בית עלמין ונוסדו חברה קדישא, תלמוד תורה ו"חדר". בשלהי המאה ה-19 נפתח במקום גם בית ספר עממי יהודי. בזמן הקרע ביהדות הונגריה הצטרפה קהילת נירצ'הוי לזרם האורתודוקסי שסירב לקבל עליו את תקנות הקונגרס ובשנת 1885 נסתפחה לקהילת מאטסלקה. במלחמת העולם הראשונה התגייסו 11 מבני הקהילה לצבא ושניים מהם נפלו בקרבות. ובכל זאת, אחרי המלחמה, הואשמו יהודי הכפר בהתעשרות על חשבון הלוחמים ותושבים מוסתים פרעו ביהודים. בשנות השלושים של המאה ה-20 הייתה בכפר פעילות ציונית ובשנת 1936 עלו ארבעה צעירים מנירצ'הוי לארץ ישראל. בשנת 1941 נלקחו 32 גברים לעבודות כפייה ואחדים נשלחו לחזית אוקראינה שם לחמו ההונגרים לצד הגרמנים, ונספו בשדות המוקשים. אלו שחזרו מאוקראינה נשלחו למחנות הריכוז מאוטהאוזן וגונסקירכן שבאוסטריה. במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה. בנירצ'הוי החלו הצעירים המקומיים במעשי שוד ואלימות כלפי היהודים. וב-16 באפריל נצטוו היהודים להסתגר בבתיהם. למחרת הובלו בעגלות בליווי חיילים הונגריים לגטו שהוקם במאטסלקה ובחודש מאי שולחו כולם לאושוויץ. לאחר המלחמה, חזרו למקום 23 ניצולים. הם חידשו את חיי הקהילה. ובשנת 1948 הקימו גלעד לזכר הנספים בשואה. בשנים הבאות החלו הניצולים להתפזר ובשנת 1952 נותרו בנירצ'הוי רק שתי משפחות יהודיות. בשנת 1955 נמכר בניין בית הכנסת ונהרס. נירצ'הוי בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 391 נ'יר-צ'אהוי, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 187. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא נירצ'הוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נירצ'הוי (בהונגרית) "נירצ'הוי", באתר JewishGen (באנגלית) קהילת נירצ'הוי, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודים מנירצ'הוי שנרצחו בשואה באתר יד ושם דף קהילת נירצ'הוי בפנקס הקהילות מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
שושנת פרא

שושנת פרא (באנגלית: Rambling Rose) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1991 בבימויה של מרתה קולידג' (אנ'), עם לורה דרן, רוברט דובאל ודיאן לאד בתפקידים בראשיים. בשנת 1971 מגיע באדי הילייר (ג'ון הרד) לבית הוריו בג'ורג'יה ונזכר בעוזרת הבית שלהם, רוז, שהגיעה אליהם יום אחד עם מזוודה בתקופת השפל הגדול. רוז (לורה דרן) הייתה יתומה שהתגוררה בברמינגהאם (אלבמה). בילדותה ידעה עוני והטרדות מיניות והחלה לעסוק בזנות. משפחת הילייר הסכימה לקבל אותה כעוזרת בית כדי לשקם אותה. מר הילייר (רוברט דובאל) היה מנהל מלון, דמות גברית וסמכותית במשפחה. אשתו (דיאן לאד) הייתה כבדת שמיעה ועסוקה כל הזמן במחקרים היסטוריים. להם שלושה ילדים - "באדי" בן ה-13 (לוקאס האס), "דולי" (ליזה ג'קוב) ו"וואסקי" (איבן לוקווד). רוז מתלבשת בלבוש חושפני (ביחס לשנות ה-30) ובעלת יצר מיני מפותח. היא מנסה לעגוב על מר הילייר שברגע הראשון נכנע אך לאחר מכן הודף אותה כשבאדי ואחותו מציצים. היא עולה לחדרו של באדי, מרשה לו למשש את החזה שלה ואחר כך לבצע בה אוננות בתנאי שלו ייגלה זאת לאף אחד. ביום החופשה מסיע אותה מר הילייר העירה ביחד עם באדי ושניהם צופים בהופעתה הצעקנית ובגברים הנגררים אחריה. חלק מהגברים מגיעים לבית המשפחה ומתקוטטים בחצר. מר הילייר מבריח אותם ורוצה לפטר את רוז אך דווקא אשתו שגם היא הייתה יתומה, מגינה עליה. רוז מבטיחה לשנות את התנהגותה אך יום אחד היא נעצרת בעקבות קטטה בבר שנגרמה בגללה. במהלך המעצר היא נושכת את אצבעו של אחד השוטרים, דייב (רוברט ג'ון ברק) אך הוא דווקא מתאהב בה. רוז לוקה בדלקת ריאות קשה ומאושפזת בבית חולים ונמשכת לרופא ד"ר מרטינסון (קווין קונווי) שמרבה לבקרה "לשם בדיקה" לאחר שחרורה. יום אחד תופס אותה מר הילייר בחדר עם גבר אחר. הוא רוצה לשלוח אותה לחוות חלב בטנסי אך היא אומרת לו שהיא כעת בהריון ולא יודעת ממי. הרופא מודיעה לבני הזוג הילייר שרוז אינה בהריון כי החצוצרות שלה סתומות עקב זיבה והמדובר בציסטה שחלתית אך מציע לכרות את הרחם והשחלות שלה להחלשת הדחף המיני הפרוע שלה. מר הילייר מסכים אך אשתו מתנגדת בתקיפות להליך שיישנה את חייה של רוז. לבסוף רוז עוברת כריתת הציסטה בלבד, חוזרת לבית המשפחה ומתחתנת עם השוטר דייב שנשכה את אצבעו. מר הילייר מספר כעת לבאדי כי רוז התחתנה שלוש פעמים וכי חייה עם בעלה השלישי 25 שנים ומתה לפני שבוע וכי בשבילם אינה מתה אלא חיה בליבותיהם. התסריט נכתב בידי קאלדר ווילמנגהם (אנ') והוא מבוסס על ספרו "שושנת פרא" משנת 1972. העלילה מתרחשת בג'ורג'יה בתקופת השפל הגדול והיא מתארת ניסיון השתלבות של צעירה מופקרת מבחינה מינית אצל משפחה נורמטיבית שרוצה לעזור לה. העלילה מסופרת בפלאשבק. לורה דרן ודיאן לאד הן בת ואם בחיים האמיתיים. לורה דרן הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר דיאן לאד הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. לורה דרן הייתה מועמדת גם לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה ודיאן לאד הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע. זה מקרה יחיד בו אם ובת היו מועמדות לשני הפרסים האלה על משחקן באותו סרט. הסרט זכה גם לפרס הפרס אינדפנדנט ספיריט לסרט הטוב ביותר ולבמאי הטוב ביותר. "שושנת פרא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שושנת פרא", באתר נטפליקס "שושנת פרא", באתר AllMovie (באנגלית) "שושנת פרא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שושנת פרא", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "שושנת פרא", באתר אידיבי "שושנת פרא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חגי לוי, מרבץ של סקס, חדשות, 27 במרץ 1992 - ביקורת קדימון לשושנת פרא, באתר יוטיוב פסקול המוזיקה מתוך שושנת פרא, באתר יוטיוב
קארלו בלאזיס

קארלו בלאזיס (באיטלקית: Carlo Blasis;‏ 4 בנובמבר 1797 – 15 בינואר 1878) היה רקדן, כוריאוגרף ותאורטיקן של המחול, יליד נאפולי. בלאזיס נודע בשיעורי הריקוד המחמירים מאוד שלו, שנמשכו לפעמים ארבע שעות. הוא התעקש שתלמידיו ילמדו את התיאוריה של צעדי הריקוד. הוא היה זה שהכשיר את כל מוריו לריקוד של אנריקו צ'קטי, וההערכה הרווחת היא שהשפעת סגנונו באימוניו היא זו שהדריכה והובילה את צ'יקטי ביצירת שיטת הוראת הבלט הקרויה על שמו. מדיה וקבצים בנושא קארלו בלאזיס בוויקישיתוף Notes upon Dancing, ספרו של בלאזיס, באתר גוגל ספרים קארלו בלאזיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחול ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הספרייה הלאומית של קוריאה

הספרייה הלאומית של קוריאה (בקוריאנית: 국립중앙도서관) ממוקמת בסיאול, בירת קוריאה הדרומית. היא הוקמה בשנת 1945 והאוסף שלה כולל מעל 12 מיליון כרכים, מהם למעלה מ-1,550,000 ספרים זרים, 286,000 ספרים המוגדרים עתיקים, כמו גם חלק מנכסי התרבות הלאומיים של קוריאה הדרומית. הספרייה פועלת במשכנה הנוכחי מאז 1988 בעבר פעלה הספרייה תחת משרד החינוך, אך מאז 1991 אמון על תפעול הספרייה משרד התרבות הדרום קוריאני. תחת הספרייה הלאומית, קמה ב-2009 "הספרייה הדיגיטלית הלאומית של קוריאה". מדיה וקבצים בנושא הספרייה הלאומית של קוריאה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הלאומית של קוריאה (בקוריאנית) אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הלאומית של קוריאה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספריות ובנושא קוריאה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ולדמר פרידריך

וולדמר פרידריך (בגרמנית: Woldemar Friedrich‏; 20 באוגוסט 1846 – 16 בספטמבר 1910) היה צייר ומאייר גרמני. הוא היה חבר במושבת הציירים וילינגהאוזן. פרידריך למד אצל קרל שטפק באקדמיה לאמנות בברלין משנת 1863, ונסע לויימאר בשנת 1865, שם המשיך את לימודיו אצל ארתור פון רמברג, וברנהרד פלוקהורסט. במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה של 1870 ו- 1871, עבד גם כשרטט, במיוחד במגזין "דהיים", וסיפק את האיורים ליצירתו של גאורג הילטל על מלחמת צרפת-גרמניה. לאחר נסיעה לאיטליה שב לוויימאר בשנת 1873, שם עבד כמאייר, ביצע ציורי נוי (כולל בטירת הומלשיין) וגם צייר כמה תמונות ז'אנריות. בשנת 1881 הפך לפרופסור בבית הספר לאמנות בוויימאר. בשנת 1885 מונה ללמד את נושא רישום מהחיים באקדמיה לאמנות בברלין, ובשנה שלאחר מכן סיפק עדויות לכישרונו לציור מונומנטלי על ידי ציור הכיפה בבניין התערוכה הממלכתי. בשנת 1886 קיבל את מדליית הזהב הקטנה של תערוכת האמנות בברלין, הכשיר את פריץ גרוטמאייר כסטודנט לסטודיו משנת 1887 ואז נסע לביקור בהודו. בנוסף לסדרת צבעי מים וציורים, גם הכין איורים לספר "שישה חודשים בהודו" (לייפציג 1893, עם טקסט מאת א. פון לייפציגר). בין ציוריו הדקורטיביים המאוחרים יותר ניתן למנות את הרייכסטאג בורמס, באודיטוריום של בית הספר התיכון בויטנברג, הציורים האלגוריים בבית מוכר הספרים בלייפציג (בנושאים: אמנות ומדע, סחר ספרים והדפסת ספרים) וציור קיר היסטורי לבניין המרכז הקהילתי במחוז ברנים, המתאר חזרתם של אזרחי ברנאו לעירם, לאחר שהביסו את ההוסיטים ב-1432. וולדמר פרידריך היה חבר באקדמיה לאמנויות בברלין. נפטר בברלין בגיל 64. הוא נקבר ב -20 בספטמבר 1910 בבית העלמין לזכר קייזר וילהלם בשרלוטנבורג-ווסטנד. מדיה וקבצים בנושא ולדמר פרידריך בוויקישיתוף Gilman, D. C.; Peck, H. T.; Colby, F. M., eds., Friedrich, Woldemar, The New International Encyclopædia Westfälische Nachrichten: Fritz Grotemeyer, Münster, 28. Juli 2016 Die Trauerfeier für Professor Woldemar Friedrich. In: Berliner Tageblatt, 21. September 1910, Morgen-Ausgabe, 1. Beiblatt, S. 1–2. Hans-Jürgen Mende: Lexikon Berliner Begräbnisstätten. Pharus-Plan, Berlin 2018, ISBN 978-3-86514-206-1, S. 473.
נירקאטה

נירקאטה (בהונגרית: Nyírkáta) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. הכפר נקרא עד שנת 1955 גבה (Gebe). היהודים הראשונים התיישבו בגבה במחצית הראשונה של המאה ה-19 בעידוד בעל האחוזה הם פתחו חנויות במקום לצרכיהם של האיכרים, רובם מסלובקיה. בזמן הקרע ביהדות הונגריה הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי והייתה כפופה לקהילת מאטסלקה. בגבה היו חברה קדישא ובית כנסת שנבנה בשנת 1840. בשנת 1941 נשלחו יהודים מהכפר לעבודות כפייה. במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה ובאפריל גירשה מפקדת האס אס את יהודי גבה לגטו שהוקם במאטסלקה ומשם שולחו היהודים למחנה ההשמדה אושוויץ. לאחר המלחמה חזרו לכפר רק ניצולים מעטים וגם הם עזבו את המקום תוך זמן קצר בגלל איבת התושבים. מדיה וקבצים בנושא נירקאטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נירקאטה "נירקאטה", באתר JewishGen (באנגלית) קהילת גבה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודים מנירצ'הוי שנרצחו בשואה באתר יד ושם דף קהילת נירקאטה בפנקס הקהילות מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
הספרייה הדיגיטלית הלאומית של קוריאה

הספרייה הדיגיטלית הלאומית של קוריאה (מכונה בקיצור: "Dibrary", הלחם בקונגליש (אנ') של "Digital" עם "Library"; ובקוריאנית: 디 브러리) היא מיזם תרבות המשמר, יוצר ומנגיש תכנים ספרותיים דיגיטליים. הממומן בידי ממשלת קוריאה הדרומית, פועל תחת הספרייה הלאומית של קוריאה וממוקם בסיאוצ'ו-גו (אנ') בבירה סיאול. תקציב הספרייה עמד על 115,200,000,000 וון דרום קוריאני, סכום שווה ערך לכ-102 מיליון דולר ארצות הברית. היא משתרעת על פני 5 קומות תת-קרקעיות ו-3 קומות מעל לפני הקרקע, שבהן אולמות עיון באוספי התוכן המונגשים בספרייה, וכוללים בין היתר גישה ללמעלה מ-800 ספריות ומוסדות ברחבי העולם, משרדים וחניונים. הספרייה מנגישה אוסף משוער של למעלה מ-264 מיליון יחידות תוכן, ומפעילה גם אולפן טלוויזיה המאפשר יצירת תוכן מבוסס משתמשים. מדיה וקבצים בנושא הספרייה הדיגיטלית הלאומית של קוריאה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הדיגיטלית הלאומית של קוריאה ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות ובנושא קוריאה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גוטיירס

האם התכוונתם ל... אריק גוטיירס – כדורגלן מקסיקני גוסטבו גוטיירס – כומר פרואני אינטלקטואל חונאס גוטיירס – כדורגלן ארגנטינאי טאופילו גוטיירס – כדורגלן קולומביאני לואיס אלברטו גוטיירס – כדורגלן בוליביאני לוסיו גוטיירס – מנשיאי אקוודור סידני גוטיירס – אסטרונאוט אמריקאי