laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית הסוהר של ארצות הברית, טרה הוט

בית הסוהר של ארצות הברית, טרה הוט הוא בית סוהר פדרלי בדרגת אבטחה מקסימלית ("Top Security Prison"), אשר ממוקם במערב מדינת אינדיאנה בארצות הברית, סמוך לגבולהּ של מדינת אילינוי. נכון ל-2017, כלואים בו כ-1,500 אסירים, לרבות 62 אסירים שנידונו לעונש מוות, או הממתינים לעונשם במסגרת מסדר מוות (אנ'). המתקן מנוהל על ידי לשכת בתי הכלא הפדרלית. ההחלטה על הקמת בית הסוהר התקבלה ב-1938, ובנייתו הסתיימה ב-1940. הבחירה באתר טרה הוט נבעה בחלקה ממאמצי שתדלנות של לשכת המסחר של העיר טרה הוט. טרם הקמתו של מתקן הכליאה, גייסה לשכה זו כספים- לשם רכישת הקרקע עליה עתיד היה להיות מוקם המתקן. בתחילה, תמכו תושבי העיר בהקמת בית הסוהר בקרבת מקומות מגוריהם, בתקווה שהוא יספק משרות לתושבי האזור. בית הסוהר שהוקם נועד בתחילה לכליאת אסירים אשר ביצעו עבירות קלות יחסית. הוא היה הראשון בארצות הברית שהוקם ללא חומה, והושם בו דגש על שיקום האסיר, לרבות מתן טיפולים פסיכולוגיים ופסיכיאטריים, כמו גם הפעלת תוכנית חינוכית-דידקטית, לשם שיפור השכלת האסירים, והעלאת הסיכוי להשתלבותם המחודשת בחברה- לאחר שחרורם. בשנת 2004, הושלמה במקום הקמת מתקן חדש בדרגת אבטחה מקסימלית, אשר נבנה דרומית למתחם הכלא המקורי. לאחר הקמתו, הועתקו מתקני הכלא המקוריים- למתקן חדש זה. במתחם שהתפנה, הוקם מתקן כליאה פדרלי בדרגת אבטחה בינונית. בשנת 1993, החליט הממשל הפדרלי לקבוע את בית הסוהר טרה הוט כמתקן היחיד בארצות הברית, אשר נועד לשם הוצאה להורג של אסירים, לאחר פסיקת בתי משפט פדרליים על עונש מוות שנגזר עליהם. כמו כן, משמש מתקן כליאה זה כמתקן היחיד לאסירים פדרליים גברים שנידונו למוות, ואשר ממתינים לביצוע פסק הדין במסגרת מסדר מוות, באמצעות זריקת רעל. אסירות פדרליות (נשים) שנדונו למוות- כלואות במתקן אחר (לא בטרה הוט): המרכז הרפואי הפדרלי קרסוול (אנ'), אשר ממוקם בפורט וורת' שבטקסס. הבחירה בכלא טרה הוט לשם כליאת והמתת אסירים מסוכנים ביותר, נבעה ממיקומו הגאוגרפי והמרכזי יחסית- בארצות הברית. ב-1999, החלה העברת נידונים למוות אל מתקן הכליאה החדש. בין האסירים הידועים לשמצה, אשר הוצאו להורג במתקן זה, היה טימותי מקווי, שהורשע בתכנון ובביצוע הפיגוע באוקלהומה סיטי בשנת 1995, והוצא להורג באמצעות זריקת רעל ב-2001. מדיה וקבצים בנושא בית הסוהר של ארצות הברית, טרה הוט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הסוהר של ארצות הברית, טרה הוט (באנגלית)
Rmdir

rmdir או rd (אנגלית: Remove Directory; "מחיקת תיקייה") היא פקודה במערכות ההפעלה יוניקס, DOS, OS/2 ו-Microsoft Windows למחיקת תיקייה קיימת. יש לשים לב לחשיבות האותיות הרישיות לפי סוג מערכת הפעלה. השימוש הסטנדרטי בפקודת rmdir, מחיקת תיקייה ריקה מתוכן, הוא כדלקמן: rmdir folder_name השימוש בפקודת rmdir כאשר התיקייה מלאה בתוכן, יתבצע כדלקמן: rmdir -r folder_name תפריט העזרה של פקודת rmdir: rmdir --help בסביבת DOS המקבילה לפקודת rmdir היא הפקודה החיצונית: deltree. הפקודה הפנימית rmdir (או rd) קיימת אף היא, אך היא מיועדת למחיקת תיקיות ריקות בלבד. בסביבת חלונות הפקודה המקבילה היא: rd ותבוצע כדלקמן: rd /s folder_name רשימת פקודות יוניקס (באנגלית) רשימת פקודות CMD (באנגלית)
רגליים קרות

האם התכוונתם ל... "קיבל רגליים קרות" - ביטוי סלנג המתאר אדם שחזר בו מהשתתפות במטלה שהתחייב אליה, בשל פחד וחששנות רגליים קרות (סדרת טלוויזיה) – סדרת דרמה קומית בריטית רגליים קרות (סרט) – סרט קולנוע ישראלי רגל חפירות
עקב שחור

עקב שחור (שם מדעי: Buteogallus) הוא סוג של דורס יום מתת-משפחת העקבים, הנפוץ ברחבי אמריקה הדרומית, כאשר מספר מינים מצפינים עד לדרומה של אמריקה הצפונית. אלו דורסים גדולים יחסית, המזכירים מעט עיטים, והם די גדולים ביחס לשאר העקבים. הם בעלי נוצות שחורות על ראשם וצווארם עם זנב ארוך ורגליים ארוכות מעט. הם נפוצים במגוון בתי גידול ובעיקר באזורים לחים סביב נהרות. רגליהם בעלות קרסים, העוזרים להיאחז בטרף חלקלק כמו דגים או סרטנים. הם ניזונים גם מחיות יבשה ומנבלות. Buteogallus schistaceus Buteogallus lacernulatus Buteogallus aequinoctialis Buteogallus anthracinus Buteogallus gundlachii Buteogallus urubitinga עקב סוואנה (Buteogallus meridionalis) עקב-שחור מתבודד (Buteogallus coronatus) עקב שחור מצויץ (Buteogallus coronatus) Buteogallus enectus Buteogallus sodalis Buteogallus fragilis Buteogallus milleri Buteogallus royi Buteogallus borrasi עקב דגטי (Buteogallus daggetti) עקב וודוורד (Buteogallus woodwardi) Buteogallus hibbardi Buteogallus concordatus Buteogallus irpus מדיה וקבצים בנושא עקב שחור בוויקישיתוף עקב שחור, באתר ITIS (באנגלית) עקב שחור, באתר NCBI (באנגלית) עקב שחור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עקב שחור, באתר GBIF (באנגלית)
סיטרואן סוג 23

סיטרואן סוג 23 (Citroën Type 23) היא משאית קלה, אשר יוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית בין השנים 1935–1969. יוצרה גם גרסה של מיניבוס. הדגם נקרא גם "Citroen U 23". הדגם היה בשימוש צבאות צרפת, בריטניה ופולין בתקופת מלחמת העולם השנייה. עד פלישת גרמניה לצרפת, במלחמת העולם השנייה נמסרו 12,000 יחידות בתקופה של פחות מ-10 חודשים. סך הכול יוצרו 121,902 יחידות. הדגם היה קרוי "סיטרואן סוג 23" - משקלו הכולל היה 2,300 ק"ג. משאית קלה ואן מיניבוס סיטרואן סוג 23 סיטרואן סוג 23s (לאחר מלחמת העולם השנייה) משנת 1940 גרסה ארוכה יותר ב-370 מ"מ (בדגם המשאית) מיניבוס - סיטרואן סוג 23 מיניבוס - סיטרואן סוג 23, שנת 1936 מיניבוס - סיטרואן סוג 23 סיטרואן סוג 23 - משאית קלה סיטרואן סוג 23 - משאית קלה סיטרואן סוג 23 - משאית קלה, מבט לתא הנהג סיטרואן סוג 23, שנת 1950 סיטרואן סוג 23, שנת 1958 סיטרואן סוג 23 ] סיטרואן סוג 23 ] סיטרואן סיטרואן סוג B15 סיטרואן סוג 29 סיטרואן C15 סיטרואן סוג 23 סיטרואן סוג 23 (citroenet) מדיה וקבצים בנושא סיטרואן סוג 23 בוויקישיתוף סיטרואן סוג 23 (0:21), יו-טיוב
אחד משלנו (ספר)

אחד משלנו הוא ספר ילדים ונוער של ימימה אבידר-טשרנוביץ שיצא לראשונה ב-1947 בהוצאת נחום טברסקי עם איוריו של נחום גוטמן. הספר זכה להצלחה רבה ויצא במהדורות נוספות בהוצאות לאור שונות עם מאיירים שונים. ב-2014 ערכו בנותיה של ימימה, רמה זוטא ודנה אבידר את הספר תוך כדי שינויים קלים של מילים ומשפטים כדי להתאים את הכתוב לשפה המובנת של הילדים כיום. הספר יצא עם איוריו המקוריים של נחום גוטמן. ימימה טשרנוביץ כתבה בהקדמה כי הספר הוא המשך לספרה שמונה בעקבות אחד ובו ממשיך הילד חגי את הרפתקאותיו במקומות אחרים. אם בספר הקודם ה"אחד" היה מרגל גרמני שנלחמו בו הרי ב"אחד משלנו" ה"אחד" הוא ילד יהודי ניצול שואה ומתבודד שחגי וחבורתו משתדלים לעזור לו כדי שיהיה "אחד משלנו". בספר יש תיאורים של נופים ואתרים בארץ שאז היו לא כל כך נגישים. הוריו של חגי שולחים אותו ל"כפר הזורעים" שם יבלה את חופשת הפסח אצל ידידיהם ובתם רוני. הוריה של רוני מקבלים לאירוח בביתם את יוסי - נער ניצול שואה, שקט, מנוכר ומדוכא. רוני לוקחת את חגי לסבא מנחם שהוא מומחה לטיפול בצמחים. הם מספרים לו על יוסף והוא אומר להם שמניסיונו יש רק פרח אחד שיוכל לעזור לו וזה העדעד הפורח בסביבת סלע אשת לוט. לשיחה מאזין יחיעם, נכדו של סבא מנחם וחייל משוחרר מהצבא הבריטי והוא מחליט לעזור להם במסע המסוכן בבחינת "רואה ואינו נראה". לחבורה של חגי, רוני ויוסף מתווסף גם עוזי הלבקן. לאחר שניסיונם לחדור לשדה תעופה (רמת דוד?) נכשל הם עולים על משאית תנובה שמביאה אותם לירושלים שם הם מתקבלים על ידי חבורת ילדים. הם עוברים בנחל קדרון ובמכונית לוקחת אותם לעבר יריחו אך מתקלקלת באמצע הדרך והם נאלצים לרדת לוואדי (נחל פרת?) ועולים למנוחה במנזר מעל הנחל (מנזר סנט ג'ורג'?). הם ממשיכים לערבות יריחו ומתארחים אצל בדואים. לבסוף הם מגיעים למפעל האשלג בצפון ים המלח ומתקבלים בשמחה על ידי בני העובדים. הם ממשיכים דרומה אך מותקפים על ידי שודדים ערביים. חגי ויוסף נופלים בשבי אך משוחררים על ידי לוחמים בפיקודו של אביו של חגי. הם מפנים את יוסף הקודח מחום וחגי מגיע עם חברים נוספים בסירה לסדום שם הוא מוצא את יחיעם המכוון אותו לפריחת העדעד התכול. העדעד נקטף וכולם חוזרים בסירה למפעל הצפוני, יחיעם כותש את עלי העדעד ומפזר על מים אותם שותה יוסף. כעבור חודשיים מבקר חגי שוב בכפר ולהפתעתו רואה את יוסי בעת משחק כדור עומד בשער נלהב ומשלהב את כל הילדים. הוא הפך ל"אחד משלנו". ביקורת על ההוצאה החדשה של "אחד משלנו", באתר דףדף
הר אדיר

הר אדיר (בתעתוק מערבית: ג'בל עדתיר) הוא הר בגליל העליון אשר נמצא בשטח שמורת הר מירון, בסמוך ליישובים סאסא, מתת וחורפיש. ההר מתנשא לגובה של 1,008 מטרים מעל פני הים ובשל כך, הוא אחד מן ההרים הגבוהים בישראל. הוא מכוסה בחורש ים תיכוני עבות של אלון, אלה, עוזרר וקטלב. שמו של ההר, המשקיף על לבנון ניתן לו בשל הפסוק מספר ישעיה "והלבנון באדיר יפול" במקום שרידי מצודה מתקופת הברזל, אשר נבנתה ככל הנראה על ידי שושלת בית עמרי מממלכת ישראל.. פסגת ההר סגורה למבקרים ועליה בסיס צה"לי מרובה אנטנות, אשר נראות למרחוק. הר אדיר קרוב לגבול עם לבנון וממנו יש תצפית מצוינת לעבר רוב הדרום הלבנוני. במלאת שנה למלחמת לבנון השנייה, הועלתה על ידי משפחות הנופלים בקשה להקים במקום מצפור לזכר חללי המלחמה. ביוזמתן של המשפחות השכולות הוקם המצפור על ידי רשות הטבע והגנים ובסיוע הקרן הקיימת לישראל. הוא נחנך בטקס ממלכתי ב-3 ביולי 2012 ומורכב ממרפסת עץ היכולה לשאת 180 מבקרים. על המעקה יש הסברים על מהלך המלחמה, לוחות מתכת עליהם חקוקים שמות 121 הלוחמים שנפלו בה, מפות התמצאות בשטח, וחקוק שירו של יהודה עמיחי "כי אדם אתה ואל אדם תשוב". כמו כן ישנו לוח עם הקדשה של המשפחות השכולות לזכר חללי המלחמה: אנו הורים לחיילים שנפלו על הגנת המולדת במלחמת לבנון השנייה קשורים לארץ הזאת בכל נימי נפשנו תמיד ראינו בתרומה למדינה חלק מרכזי בהשקפת עולמנו. התגייסותנו וגיוס בנינו לשרות בצבא ההגנה לישראל מהווה המשך טבעי להכרה זו. לנו ולבנינו היה ברור כי השרות בצבא עשוי להעמידם במצב שבו יידרשו לסכן את חייהם ואולי אף למסור את נפשם. קיווינו תמיד שצורך זה לא יבוא לעולם בקיץ בשנת 2006 בתוך המלחמה ליווינו את בנינו למנוחת עולמים מצפור זה נבנה לזכר יקירנו בהערכה, באהבה ובגעגועים שאין להם סוף — לוח במצפה הר אדיר . מכיוון שהמצפור נמצא בשמורת הר מירון, נעשה מאמץ לא לפגוע בטבע. בשל כך, הכביש הסלול לפסגת ההר, אשר נסלל לפני שנים רבות כדי להגיע לבסיס הצבאי על ההר, אינו מגיע עד למצפור. ההגעה למצפור אפשרית רק ברגל, לאחר הליכה של כ-5 דקות בדרך עפר היוצאת מחניון הסמוך למחנה הצבאי. מדיה וקבצים בנושא הר אדיר בוויקישיתוף הר אדיר, באתר iNature.info ספי בן-יוסף, מערת פער ליד סאסא, באתר ynet, 9 ביוני 2002 חזקי ברוך, עוצמתה האמתית של ישראל חבויה בבנותיה ובבניה, באתר ערוץ 7, 3 ביולי 2012 מצפור לזכר חללי צה"ל במלחמת לבנון השנייה, הר אדיר (שמורת מירון), באתר נזכור את כולם Hayah Katz, Settlement Processes in the Meron Ridges During the Iron Age I, Bulletin of the American Schools of Oriental Research 383, 2020-05-01, עמ' 1–18 doi: 10.1086/707395 Finkelstein, Israel. The Forgotten Kingdom - The Archaeology and History of Northern Israel. Society of Biblical Literature, 2013. עמוד 107 Hayah Katz, Mount Adir: An Iron I Polity in the Upper Galilee?, Tel Aviv 48, 2021-07-03, עמ' 171–198 doi: 10.1080/03344355.2021.1958618 Yarden Pagelson, Hayah Katz, Yuval Goren, The geopolitics of the Upper Galilee at the dawn of the Iron Age: a petrographic study of Mt. Adir, Archaeological and Anthropological Sciences 14, 2021-12-04 doi: 10.1007/s12520-021-01462-6
סיטרואן סוג 29

סיטרואן סוג 29 (בצרפתית: Citroën Type 29) היא משאית קלה, אשר יוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית בין השנים 1933–1934. יוצרה גם גרסת מיניבוס עם 25 מקומות ישיבה. דגם הסיטרואן סוג 29 התבסס על סיטרואן C6 ויוצרו ממנו 12,531 יחידות. משאית קלה מיניבוס סיטרואן סוג 29 - משאית קלה סיטרואן סוג 29 (citroenet) מדיה וקבצים בנושא סיטרואן סוג 29 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרן מנדל-ישראל

קרן מנדל-ישראל נוסדה ב-1990 על ידי האחים ג'ק, ג'וזף ומורטון מנדל מקליבלנד שבמדינת אוהיו. משימתה לחזק את ישראל ואת החיים היהודיים בה באמצעות טיפוח מנהיגים בתחומי החינוך והחברה. לקרן מנדל-ישראל חמש יחידות: בית ספר מנדל למנהיגות חינוכית: תוכנית בית ספר מנדל למנהיגות חינוכית נוסדה בירושלים בשנת 1992 בשיתוף עם משרד החינוך, זוהי תוכנית דו-שנתית, ומטרתה לפתח ולטפח מנהיגים חינוכיים בעלי חזון והשפעה שיניעו ויובילו תהליכים לקידום החינוך בישראל. בשני העשורים האחרונים סיימו את התוכנית כ-500 בוגרים. התוכנית מתקיימת בירושלים. עד שנת 2015 היה בית ספר מנדל למנהיגות חינוכית חלק ממכון מנדל למנהיגות. כיום הוא יחידה נפרדת של קרן מנדל-ישראל. מכון מנדל למנהיגות: המכון נוסד בירושלים בשנת 1992 ומשמש אכסניה לתוכניות לטיפוח מנהיגות חינוכית וחברתית – תוכנית מנדל לפיתוח מנהיגות חינוכית בצה"ל, תוכניות מנדל לפיתוח מנהיגות בקהילה החרדית, תוכנית מנדל למנהיגות נוער, תוכנית מנדל לפיתוח מנהיגות בתרבות היהודית, ותוכנית מנדל למנהיגות באקדמיה בהכשרה להוראה. המכון שוכן בירושלים. מרכז מנדל למנהיגות בנגב: נוסד בשנת 2004. המרכז, השוכן בבאר שבע, מפתח ומפעיל תוכניות הכשרה למנהיגות מקומית ביישובי הנגב. מרכז מנדל למנהיגות בצפון: נוסד בשנת 2013. המרכז ממוקם במכללה האקדמית לחינוך "אורנים" והוא מפעיל תוכניות להכשרת מנהיגים חברתיים שייצרו גשרים בין היישובים הקטנים והקהילות המגוונות באזור. יחידת בוגרי מנדל: היחידה מלווה את הבוגרים ומסייעת בהשמתם. היחידה הוקמה במתכונתה הנוכחית בשנת 2006, ומשכנה בירושלים. קרן מנדל-ישראל היא השלוחה הישראלית של קרן ג'ק, ג'וזף ומורטון מנדל, שמקום מושבה בעיר קליבלנד במדינת אוהיו בארצות הברית. מפעלי הקרן בישראל כוללים בין היתר את הלונדע – מוזיאון עולם הילדים בבאר שבע,, ובית הספר ללימודים מתקדמים במדעי הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים, המכון למדעי היהדות ע״ש ג׳ק, ג׳וזף ומורטון מנדל באוניברסיטה העברית בירושלים, האגף לאמנות ותרבות יהודית ע״ש ג׳ק, ג׳וזף ומורטון מנדל במוזיאון ישראל, ומרכז ג'ק, ג'וזף ומורטון מנדל לחדשנות בירוחם. יו"ר הקרן עד לפטירתו היה מורטון מנדל, איש עסקים ופילנתרופ יהודי שתרומותיו לפרויקטים חברתיים בישראל הסתכמו בכ־400 מיליון דולר. מנדל חיבר את הספר "הסוד טמון באנשים". הנשיא הנוכחי של קרן ג'ק, ג'וזף ומורטון מנדל הוא פרופ' יהודה ריינהרץ, ומנכ"ל קרן מנדל-ישראל הוא משה ויגדור. מדיה וקבצים בנושא קרן מנדל-ישראל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרן מנדל-ישראל אתר לונדע אתר בית ספר ג'ק, ג'וזף ומורטון מנדל ללימודים מתקדמים במדעי הרוח, באוניברסיטת העברית אטילה שומפלבי, רוטשילד פינת מנדל: המיליונר שתורם לישראל, באתר ynet, 6 בנובמבר 2015
ריו סונג מין

קוריאה זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא ריו. ריו סונג מין (בקוריאנית: 유승민; נהגה "יוּ סוּנג-מִין"; ‏נולד ב־5 באוגוסט 1982) הוא טניסאי שולחן דרום קוריאני. אלוף אולימפי (אתונה 2004) ובעל 7 מדליות מאליפות העולם. באליפות העולם שנערכה בשנת 1999 הגיע ריו לשלב רבע גמר ליחידים, במשחקי אסיה שנערכו בשנת 2000 זכה במדליית זהב, באולימפיאדת סידני (2000) סיים במקום רביעי בתחרות ליחידים ובגביע העולם שנערך בשנת 2003 הגיע לשלב רבע הגמר. באולימפיאדת אתונה (2004) זכה ריו במדליית זהב בתחרות ליחידים. מדיה וקבצים בנושא ריו סונג מין בוויקישיתוף ריו סונג מין, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ריו סונג מין, באתר olympedia.org ריו סונג מין, באתר הפדרציה העולמית לטניס שולחן ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלאמהאוס הפקות

בלאמהאוס הפקות (באנגלית: Blumhouse Productions) היא חברת הפקת סרטים אמריקאית בבעלותו של ג'ייסון בלאם, המפיקה בעיקר סרטי אימה. החברה נוסדה בשנת 2000 ומתמחה בהפקת סרטים בתקציבים נמוכים שזכו להצלחות גדולות, בעיקר סרטי אימה וסרטי Found Footage, תחום שבו נחשבים חברת בלאמהאוס וג'ייסון בלאם למובילים. בין הפקותיה הרבות של החברה נמנות סדרת פעילות על-טבעית, סדרת האלווין, סדרת הרוע שבפנים, סדרת הטיהור, ספליט, מז"ל טוב, תברח, אנחנו ומייגן. בנוסף לסרטי אימה, בלאמהאוס הפיקה מספר קטן של סרטי דרמה כמו וויפלאש ושחור על לבן. החברה הוקמה בשנת 2000 על ידי המפיק האמריקאי-יהודי ג'ייסון בלאם (Jason Blum), הבכיר בחברת ההפקות מירמקס. החברה התמחתה בהפקת סרטים בתקציב שנע בין 3 ל-5 מיליון דולר, כשרק סרטי המשך זוכים לתקציב גבוה יותר וגם הוא עד 10 מיליון דולר. הסרטים מצולמים בדרך כלל בארצות הברית ובלוס אנג'לס בפרט ובלוחות זמנים קצרים. ההצלחה הגדולה הראשונה של החברה הייתה ב-2009 בסרט "פעילות על-טבעית" שגרף הכנסות של מעל 193 מיליון דולר וגם סרטי ההמשך שלו זכו להצלחה רבה. הצלחות בולטות נוספות היו סדרת הסרטים "הרוע שבפנים", שהראשון בהם רשם הכנסות של 97 מיליון דולר, חלקו השני 162 מיליון דולר, השלישי 113 מיליון דולר והרביעי 165 מיליון דולר. "רוח זדונית" עם הכנסות של כ-78 מיליון דולר, סדרת סרטי "הטיהור", הסרטים "הביקור" ו"ספליט" בבימויו של מ. נייט שאמלאן שהיה גם שותף להפקתם, סדרת סרטי "Ouija" והסרט "מז"ל טוב". הסרט "תברח" שהפיקה החברה ב-2017 זכה מעבר להצלחה גדולה בקופות עם 255 מיליון דולר הכנסות גם לשבחים בביקורות עם ארבע מועמדויות לפרס אוסקר וזכייה בפרס אינדפנדנט ספיריט לסרט ולבמאי הטוב ביותר. החברה הפיקה את הסרט "ויפלאש" של דמיאן שאזל, הסרט זכה בפסטיבל סאנדנס, היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר כולל לסרט הטוב ביותר, וזכה בשלושה. החברה עוסקת גם בהפקת סדרות וסרטי טלוויזיה. בין השאר הייתה שותפה להפקת סדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית "הג'ינקס" ששודרה ב-HBO וזכתה לשבחים רבים ובפרס פיבודי, הפיקה את סרט הטלוויזיה "הלב הרגיל" ששודר ב-HBO ועליו זכה בלאמהאוס בפרס אמי, ואת הסדרה "חפצים חדים" בכיכובה של איימי אדמס. בשנת 2011 העניקה "בלאמהאוס" זכות ראשונים לחברת אולפני יוניברסל על סרטים שהחברה תפיק. ביולי 2014 נחתם הסכם חדש שתוקפו עשר שנים, ובמסגרתו הפכה "בלאמהאוס" לשותפה בהפקות לטלוויזיה ולשידור בכבלים של "יוניברסל". אתר האינטרנט הרשמי של בלאמהאוס הפקות (באנגלית) סרטון לוגו מונפש רשמי של "בלאמהאוס הפקות", סרטון באתר יוטיוב "בלאמהאוס הפקות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סרטי פאונד פוטג' של בלאמהאוס הפקות (אורכב 10.10.2017 בארכיון Wayback Machine) באתר Found Footage Critic. Blumhouse’s Upcoming UNFRIENDED 2 Gets “Likes”. Found Footage Critic, October 2, 2017 cunningham, Todd, Blumhouse Signs 10-Year Production Deal With Universal Pictures. The Wrap, July 20, 2014
סיטרואן סוג B15

סיטרואן סוג B15 היא משאית קלה, אשר יוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית בין השנים 1926–1928. יוצרו 12,566 יחידות. הדגם נגזר מדגם Citroën Type B14. הבלמים היו מסוג תוף. משאית פתוחה משאית סגורה סיטרואן סוג B15, שנת 1927 סיטרואן סיטרואן סוג B2 סיטרואן B14 סיטרואן סוג 23 סיטרואן סוג 29 סיטרואן C15 סיטרואן סוג B15 (לקוח מ- citroenet) מדיה וקבצים בנושא סיטרואן סוג B15 בוויקישיתוף
שפן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שפניים – משפחת יונקים יחידה בסדרת השפנאים שפן סלע – סוג ומין יחיד במשפחת השפניים, הנפוץ בישראל שפן עצים – סוג במשפחת השפניים, הכולל את המינים שפן עצים מזרחי ושפן עצים מערבי שפן הסבך – סוג ומין יחיד במשפחת השפניים "שפן" - כינוי סלנג בעברית לאדם פחדן שפן (משחק) – מודל של קונפליקט בתורת המשחקים שפן הסופר – דמות מקראית המוזכרת בספר מלכים נחל שפן – נחל אכזב במדבר יהודה אמיתי חסון (מכונה "שפן") - טייס בחיל האוויר הישראלי, שעוטר בעיטור המופת ובשני צל"שי רמטכ"ל שלמה שפאן – מורה ומפקח, סופר, משורר ומתרגם ישראלי ארנביים – משפחת יונקים קטנים שפרטיה (ארנבות, ארנבים וארנבונים) לעיתים מכונים בעברית בטעות "שפן"
יהושע קלינג

ז'אן יהושע קלינג (כ"ח בסיוון ה'תרפ"ח, 16 ביוני 1928, שטרסבורג – ט' בחשוון ה'תשס"ד, 4 בנובמבר 2003, באר שבע), היה רב צרפתי, שכיהן כרב הראשי של ליון, בין 1955 ל-1974 וכרב הראשי של ניס, בין 1974 ל-1993. יהושע קלינג נולד בשטרסבורג ב-16 ביוני 1928 לגסטון ופאני לבית וייל. בזמן מלחמת העולם השנייה, לאחר גיוסו של גסטון לצבא הצרפתי וגירושם של כמה מבני המשפחה, המשפחה עברה לעיר פו (הפירנאים האטלנטיים). לאחר המלחמה, התנדב יהושע בתנועות נוער יהודיות ונסע ברחבי צרפת כדי לנסות להשיב ילדים יהודים שאומצו במהלך המלחמה על ידי משפחות קתוליות. משפחת קלינג אירחה אצלה ילד כזה, אותו התקשה יהושע לשכנע לעזוב את משפחתו המאמצת. היה מדריך בתנועת הצופים היהודיים ושימש כרב הנוער היהודי בפריז. ב-1945, במקביל ללימודי המשפטים שלו באוניברסיטת הסורבון, יהושע התחיל את לימודיו בסמינר לרבנות בפריז. בהתחלה לא הייתה לו כוונה להפוך לרב אלא לעבוד כעורך דין. הוא למד בבית המדרש כדי למצוא תשובות לשאלות תאולוגיות שהטרידו אותו לאחר החורבן של השואה. ב-1949 נישא לאסתר חקון, השנה שבה התחיל לכהן כרבה של קהילת לה-ווארן. ב-1955, הרב הראשי לצרפת יעקב קפלן מינה אותו לרבה הראשי של העיר ליון. עם הגעתו, יזם הרב קלינג מספר תקנות שנועדו לשקם את הקהילה של ליון. ייסד שני בתי ספר יהודיים, אחד לבנים ואחד לבנות, וארגן מחנות נופש עבור הנוער היהודי. ב-1974, החליט לעזוב את ליון. לאחר ניסיון במץ שנדחה על ידי הרב קפלן, הוא בחר בניס. בליון יחליף אותו עוזרו הצעיר הרב ריצ'רד וורטנשלאג, שמכהן בתפקיד עד היום. הרב קלינג עמד בראש קהילת יהודי ניס במשך כשני עשורים. שם יזם את ייסוד תחנת הרדיו היהודית רדיו שלום-ניצן. היה אחראי על סדר היום של השידורים. התחנה הפכה לאמצעי להפצת ענייני דת, קהילה, ופוליטיקה. ב-1980, לאחר התפטרותו של הרב הראשי קפלן, וכן בשנת 1987, הועלה שמו של הרב קלינג בתור מועמד לעמוד בראשות יהדות צרפת. בסופו של דבר נבחרו הרב שמואל סיראט ב-1980 והרב יוסף סיטרוק ב-1987. ב-1993 יצא הרב קלינג לפנסיה ועלה לישראל, שם התגורר בכפר מימון. הרב מרדכי בן-שושן החליף אותו בתפקיד רבה של ניס. לאחר מספר מחלות, הרב יהושע קלינג נפטר ב-4 בנובמבר 2003 בבית החולים סורוקה באר שבע. נטמן בכפר מימון. אשתו אסתר נפטרה בחודש מרץ 2017. השפעתו בקהילות שבהן כיהן כרב ניכרת עד היום. בנו של הרב קלינג, הרב אלי קלינג הוא מנהל של סמינר "חמדת הדרום" לעולות צעירות מצרפת שאותו ייסד בכפר מימון. הרב קלינג היה ידוע בשל נקיטת עמדות נגד מדיניות החוץ של צרפת כלפי ישראל, אותה תיאר כאנטי-ישראלית באופן שרירותי. היה בין יוזמי השינוי במשך כהונת הרב הראשי לצרפת מכהונה לחיים לכהונה של 7 שנים עם אפשרות להיבחר שוב. היה נואם בעל שם. המרכז הקהילתי היהודי של העיר ניס הפך למרכז ז'אן קלינג באוקטובר 2008. אלי קלינג, Sous le Talith du Rabbin (תחת טליתו של הרב), 2012 בית הכנסת הגדול של ליון יהדות צרפת
הדיונה הגדולה

הדיונה הגדולה באשדוד היא דיונה הנמצאת ב"פארק החולות" הנמצא בקצה הדרום-מזרחי של העיר אשדוד (דרומית לרובע המיוחד). הדיונה, שגובהה 35 מטר ואורכה יותר מ-250 מטר, היא שריד לחולות הנודדים של מישור החוף. צורתה סהר, ולכן קוראים לה גם סהרון. הדיונה היא שריד כמעט אחרון לחולות הלבנים של מרכז הארץ. הכניסה ל"פארק החולות" בו היא ממוקמת, נמצאת דרומית לגשר עד הלום וכוללת עצי שקמה שנטועים בקצה דרך העפר המובילה לדיונה. בשנת 1994 נערך מאבק נחוש על ידי פעילים סביבתיים נגד עיריית אשדוד, אשר ניסתה בעת הוצאת תוכנית מתאר חדשה להוביל לבניה שבסופו של דבר הייתה גורמת לחיסולה של הדיונה. המאבק הצליח בצורה משמעותית, כאשר מעבר לביטול הבנייה באזור הדיונה בוטלה אף הבניה אשר חסמה את נדידת החולות המזינים את הדיונה ובאופן זה הדיונה המשיכה להתקיים. ב-2016 עיריית אשדוד החליטה לסכל את הניסיון להכרזה על החולות כשמורת טבע תוך כדי קידום תוכניות בנייה מסיביות לאזור. ב-2021, תוכנית הבנייה ל-6,600 יחידות דיור אושרה – ובכך הגיע לקיצו השריד האחרון לקיומן של דיונות במישור החוף של ישראל. חולית (גאוגרפיה) פועה בר, גאו-אקולוגיה של דיונות במישור החוף של ישראל, הוצאת מאגנס, 2022 הדיונה הגדולה - תיירות אשדוד, באתר תיירות אשדוד, ‏27 בינואר 2019 הדיונה הגדולה באשדוד, באתר למטייל מסלול טיול בדיונה הגדולה באתר של"ח דובי זכאי, הדיונה הגדולה, באתר ynet, 31 במאי 2001 גילי סופר, טיולי רכבת: חולות ומלחמות באשדוד, באתר ynet, 25 בדצמבר 2003 איתן לשם, רגע לפני שהדיונות של מישור החוף נעלמות כליל, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2022 המאבק להצלת פארק החולות, באתר www.geocities.ws צפריר רינת, גרביל החולות אורז מזוודות: הדיונה הגדולה באשדוד בסכנה, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2016 צפריר רינת, עיריית אשדוד מקדמת בניית אלפי יחידות דיור על אתר הטבע הגדול בעיר, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנסיס אנדרו גפני

פרנסיס אנדרו "דרו" גפני (באנגלית: Francis Andrew "Drew" Gaffney; נולד ב-9 ביוני 1946) הוא רופא אמריקאי. בעבר הוא עבד עבור נאס"א והשתתף ב-STS-40 בשנת 1991 (לצד מילי היוז פולפורד). כיום הוא פרופסור לרפואה באוניברסיטת ואנדרבילט. גפני נולד בעיר קרלסבד שבניו מקסיקו. הוא סיים את לימודיו בבית ספר תיכון בקרלסבד בשנת 1964. הוא קיבל תואר ראשון במדעי הרוח מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1968 וב-1972 הוא הוסמך לדוקטור ברפואה באוניברסיטת ניו מקסיקו. כקולונל במשמר האוויר הלאומי של טקסס, גפני שימש כרופא אוויר עבור טייסת אלינגטון 147 ביוסטון. גפני שימש מבקר כמדען בכיר במדעי החיים במטה נאס"א מינואר 1987 עד יוני 1989. הוא עבד יחד עם רופאים אחרים בספייסלאב. הוא היה חבר בכמה קבוצות עבודה והוביל צוותי מחקר ותכנון יחד עם מדענים צרפתים, גרמנים וסובייטים.  לאחר 15 שנים של ניסיון בתחום חקר הלב ותפעול של ציוד של אקוקרדיוגרפיה, גפני היה לחבר במשימה ה-11 של מעבורת החלל קולומביה - STS-40. חלקו במשימה הוקדש למחקים בנושא הנדסה ביו-רפואית והתנסות ברפואה בחלל. הוא היה בחלל במשך 218 שעות, 14 דקות ו-20 שניות. גפני נשוי לאליזבת בורגו ולהם שתי בנות. מדיה וקבצים בנושא פרנסיס אנדרו גפני בוויקישיתוף ביוגרפיה "Vanderbilt University School of Medicine" "F. ANDREW (DREW) GAFFNEY (M.D.) PAYLOAD SPECIALIST" (PDF). NASA. ביולי 2011. נבדק ב-29 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.