laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שווה כסף (תוכנית טלוויזיה)

שווה כסף הייתה תוכנית אקטואליה צרכנית ישראלית בהגשת שרון גל. התוכנית שודרה בין ה-17 בנובמבר 2019 עד ה-5 במרץ 2020 ברשת 13. לפני עליית התוכנית שודרה התוכנית "ברקוד" בערוץ 13. ב-22 בספטמבר 2019 פורסם שנגה ניר נאמן, מגישת התוכנית "ברקוד", הודיעה על רצונה לעזוב את תפקידה. ב-25 בספטמבר 2019 פורסם ששרון גל יגיש את התוכנית במקום נגה ניר נאמן. ב-17 בנובמבר 2019 עלתה התוכנית בערוץ 13. התוכנית משתמשת באריזה גרפית שונה, אך באותה מוזיקת נושא ששימשה את "ברקוד". התוכנית האחרונה שודרה ב-5 במרץ 2020 ושרון גל החל להגיש את התוכנית "חמש עם שרון גל". במקום התוכנית שודרה תחילה המהדורה המוקדמת של חדשות 13. ב-10 במאי 2020 חזרה לשידור התוכנית "לפני החדשות" עם הילה קורח לאחר הפסקה ושובצה מחדש במשבצת השידור של "שווה כסף". אתר האינטרנט הרשמי של שווה כסף נדב מנוחין‏, התוכנית הכלכלית החדשה של שרון גל פוסחת על מה שחשוב, באתר וואלה, 18 בנובמבר 2019 רן בוקר, נגה ניר נאמן עוזבת את "ברקוד", באתר ynet, 22 בספטמבר 2019 קרן מרציאנו במתח: שרון גל יגיש את מגזין הצרכנות "ברקוד", באתר מעריב אונליין, 25 בספטמבר 2019
יחסי קזחסטן–שווייץ

יחסי קזחסטן–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת קזחסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין רפובליקת קזחסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת קזחסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים מאוד וידידותיים וצפויים להתפתח אף יותר בעתיד, בצמוד להתפתחותה של הכלכלה הקזחית. שווייץ הכירה לראשונה בעצמאותה של רפובליקת קזחסטן ב-23 בדצמבר 1991. השגרירות השווייצרית במוסקבה הייתה הראשונה לקבל עליה את האחריות על היחסים הדיפלומטיים והפוליטיים עם המדינה החדשה. ב-1994 נפתחה קונסוליה רשמית שווייצרית באלמטי, שהייתה בירת קזחסטן באותו הזמן. זו שודרגה בשנת 1998 למעמד קונסוליה כללית. ב-2009 פתחה שווייץ שגרירות בבירתה החדשה של קזחסטן - אסטנה, הנקראת היום על שם נשיאה הראשון של קזחסטן, נור-סולטן. בעקבות כך, הורד הדרג הדיפלומטי של הקונסוליה הכללית באלמטי לקונסוליית כבוד. מכל מדינות ה"סטן" שבמרכז אסיה (קזחסטן, קירגיזסטן, אוזבקיסטן, טג'יקיסטן וטורקמניסטן), קזחסטן היא שותפת הסחר החשובה ביותר של שווייץ. היחסים הכלכליים שבין שתי המדינות משתפרים וצומחים מדי שנה, עם פוטנציאל עצום הגלום במדינה הגדולה שיגרום להתפתחות גדולה אף יותר ביחסים. עם סחר דו-צדדי של 2.8 מיליארד דולר אמריקאי, שווייץ היא שותפת הסחר החמישית בגודלה של קזחסטן. לפי הסטטיסטיקה מהבנק הלאומי של קזחסטן, שווייץ היא גם המשקיעה השלישית בגודלה של קזחסטן (אחרי הולנד וארצות הברית). ארבעים חברות שווייצריות מקיימות פעילות שותפת בקזחסטן. בין שתי המדינות ישנם הסכמים כלכליים וישנה גם ועדה כלכלית הפועלת מאז 1999. ענפי הייצוא המרכזיים של שווייץ לקזחסטן הם כימיקלים, מוצרי פרמצבטיקה וכו'. ענפי הייבוא המרכזיים של שווייץ מקזחסטן הם בעיקר נפט וגז טבעי המצויים במדינה בכמויות גדולות. על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו בקזחסטן שלושים ואחד אזרחים שווייצרים. קזחסטן מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. קזחסטן מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה. שווייץ מיוצגת בקזחסטן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בנור-סולטן, בירת המדינה. שווייץ מיוצגת בקזחסטן גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באלמטי. מדיה וקבצים בנושא יחסי קזחסטן–שווייץ בוויקישיתוף Bilateral relations Switzerland–Kazakhstan, אתר משרד החוץ של שווייץ EMBASSY OF KAZAKHSTAN IN BERN, SWITZERLAND CONSULATE OF KAZAKHSTAN IN GENEVA, SWITZERLAND EMBASSY OF SWITZERLAND IN NUR-SULTAN, KAZAKHSTAN CONSULATE OF SWITZERLAND IN ALMATY, KAZAKHSTAN
פסח בורשטיין

האם התכוונתם ל... פסח בורשטיין (ניצול השואה) פסח בורשטיין (שחקן)
יהודה נסרדישי

יהודה נסרדישי (1944 - 12 בנובמבר 2019) היה מנהל רשות המיסים בישראל בשנים 2007–2011. נסרדישי נולד בטהראן שבאיראן ועלה לישראל כשהיה בן ארבע. הוא שירת בנח"ל בשנים 1963–1965. בשנת 1987 קיבל תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת בר-אילן. היה בעל הסמכת יועץ מס (1994). נסרדישי עבד ברשות המיסים במשך 45 שנים. החל את דרכו בשנת 1966 כפקיד גבייה במס הכנסה בנתניה, ולאחר מכן התקדם לתפקידים בכירים, בהם פקיד שומה נתניה, סגן נציב מס הכנסה לגבייה ומודיעין, פקיד שומה מפעלים גדולים ומשנה למנהל רשות המיסים. זכה בתואר יקיר השירות של משרד האוצר לשנת תשנ"ח. בעקבות פרשת רשות המיסים, שהביאה לפרישתו של מנהל רשות המיסים, ג'קי מצא מונה נסרדישי באפריל 2007 למנהל רשות המיסים, ונדרש לשקם את הרשות מהמשבר שגרמה הפרשה. בעקבות החלטה של המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות לאמץ את תקן IFRS החל משנת 2008, הובילה רשות המיסים מהלך לדחיית החלתו של תקן זה בדו"חות המס לשנים 2007–2009. בשנת 2010 נמנה עם חברי ועדת ששינסקי לבחינת המדיניות הפיסקאלית בנושא משאבי נפט וגז בישראל. כהונתו הייתה אמורה להסתיים באפריל 2011, אך עקב קושי של שר האוצר, יובל שטייניץ, לקבוע את מחליפו, הוארכה כהונתו עד אוקטובר 2011. ב-2012 מונה למרצה בכיר בתואר שני בלימודי מיסים ועסקים במסלול האקדמי המכללה למינהל. בתחילת 2013, לאחר תקופת צינון של שנה, הצטרף לפירמת רואי החשבון RSM שיף הזנפרץ ושות' כיועץ מקצועי חיצוני. ב-2013 התמנה לדירקטור בלתי תלוי בחברת סנו ולדירקטור חיצוני בשומרה חברה לביטוח. התגורר בנתניה, היה נשוי ואב ל-3. נפטר בנובמבר 2019. קורות חיים של יהודה נסרדישי, באתר המסלול האקדמי המכללה למינהל מוטי בסוק, נסרדישי: "עם עוד 200 עובדים היינו מגדילים את הגבייה במיליארד שקל", באתר TheMarker‏, 16 בנובמבר 2011 אלה לוי-וינריב, אדריאן פילוט, ‏נסרדישי: "אני עובד על אוטוביוגרפיה שתביך שרים ובכירים", באתר גלובס, 18 בנובמבר 2011 דברים לזכרו של יהודה נסרדישי ז"ל מנהל רשות המיסים לשעבר במלאת 30 לפטירתו, באתר רשות המסים בישראל, 12 בדצמבר 2019 אלה לוי-וינריב, ‏נסרדישי: "שפכו את דמי ונתנו לי מתנת פרידה מכוערת", באתר גלובס, 19 ביולי 2011 הדס מגן, ‏אושרה הצעת חוק: כללי ה-IFRS לא ייושמו בדו"חות המס 2007–2009, באתר גלובס, 30 בדצמבר 2009 אדריאן פילוט, ‏נסרדישי עוזב את רשות המסים עוד 6 ימים - וטרם מונה לו מחליף, באתר גלובס, 24 באוקטובר 2019 חן מענית, ‏נסרדישי מצטרף כיועץ מקצועי למשרד רו"ח שיף-הזנפרץ, באתר גלובס, 29 בינואר 2013 יהודה נסרדישי, לשעבר מנהל רשות המסים, הלך לעולמו בגיל 75, באתר כלכליסט, 12 בנובמבר 2019
חיים שלי

האם התכוונתם ל... אישים חיים שלי (איש העלייה השנייה) (פיינברג; 1891–1978) – איש העלייה השנייה, מורה ומחנך, חוקר תנ"ך מראשוני "החברה לחקר המקרא בישראל" וסופר ישראלי, ממייסדי בית הכרם (כיום שכונה בירושלים) מוזיקה חיים שלי (שיר של זהבה בן) משנת 2000 חיים שלי (אלבום) – אלבום של עדן בן זקן משנת 2019 חיים שלי (שיר של עדן בן זקן) – שיר הנושא של האלבום קולנוע וטלוויזיה חיים שלי (סדרת טלוויזיה) – קומדיית מצבים ישראלית ששודרה בשנת 2018 חיים שלי (סרט) (אנ') – שמו בישראל של הסרט הבריטי–אמריקאי Last Christmas משנת 2019
תמיר סטיינמן

תמיר סטיינמן (נולד ב-7 במרץ 1981) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כמגיש בחברת החדשות 12. סטיינמן נולד בלונדון ובנוסף לאזרחותו הישראלית, הוא מחזיק באזרחות בריטית. אמו רחל (נהיד) ילידת טהראן, עלתה עם משפחתה לארץ בהיותה בת שנתיים בשנת 1950. היא נישאה לאביו לסלי בלונדון שם הקימו את ביתם. הם עלו לישראל בשנת 1984 לרעננה, יחד עם תמיר ואחיו גדול - טל, ועסקו בישראל בהוראה לדוברי אנגלית. בארץ נולדה גם האחות הצעירה - לימור. סטיינמן בוגר מכללת ספיר בלימודי תקשורת. סטיינמן שימש ככתב חדשות HOT, וככתב במהדורת מבט של הערוץ הראשון ברשות השידור. בשנת 2010 מונה לכתב חברת החדשות בדרום ישראל. במסגרת עבודתו חשף את חוסר המענה למצוקות הנפשיות של תושבי עוטף עזה והדרום בגלל קיצוצי התקנים במשרד החינוך, המחסור בפסיכולוגים חינוכיים בבתי הספר, והקשיים של מרכזי החוסן בשדרות המתקשים לטפל בנפגעי הטראומה באזור. במרץ 2024 נבחר להנחות את טקס הדלקת המשואות בהר הרצל ביום העצמאות ה-76 של ישראל, לצד מגי טביבי. ביוני 2024, הודיע כי הוא מסיים את תפקידו ככתב בדרום אחרי 14 שנה. עם זאת, הוא המשיך בחברת החדשות של ערוץ קשת 12 בתפקידי הגשה באולפן ובכתבות מגזין. 2019 - פרס העיתונאי המצטיין בתחרות "כתבה מקומית" לשנת 2019 מטעם איגוד דוברי הרשויות המקומיות, יחד עם כתב חדשות 13 אלמוג בוקר. ינואר 2024 "אות גיבורי העוטף" מטעם המועצה הציונית בישראל (מבית ההסתדרות הציונית העולמית), בקטגוריית התקשורת. האות הוענק לציון פעילותם המיוחדת של אישים וגופים בימי "מלחמת חרבות ברזל". סטיינמן נשוי מ-2018 ליעל סייג ואב לשני בנים. הם מתגוררים בבאר שבע. מדיה וקבצים בנושא תמיר סטיינמן בוויקישיתוף תמיר סטיינמן, ברשת החברתית פייסבוק תמיר סטיינמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תמיר סטיינמן, ברשת החברתית אינסטגרם תמיר סטיינמן, ברשת החברתית LinkedIn "תמיר סטיינמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תמיר סטיינמן", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית תמיר סטיינמן עם רה"מ של בריטניה לשעבר בעוטף, באתר N12‏, 5 בנובמבר 2023; במקור, מתוך מהדורת החדשות המרכזית של חברת החדשות - ראו בדקה 02:19 רחל סטיינמן, מעוני לאושר והאתגרים שבדרך - רחל סטיינמן, באתר הקשר הרב דורי אמילי גרינצווייג‏, כתבים חדשים לחדשות 2 בצפון ובדרום, באתר וואלה, 24 באוקטובר 2010 פייסבוק - החדשות - N12, ברכות לכתבנו תמיר סטיינמן!, באתר החדשות - N12, ‏21 בנובמבר 2019 גלית חתן, ‏אחרי 14 שנה: תמיר סטיינמן מסיים את תפקיד כתב הדרום של חדשות 12, באתר גלובס, 23 ביוני 2024 מתן שרון, מסעדת "האחים" זכתה באות הוקרה על פעילותה במהלך המלחמה, באתר מסעדת "האחים" זכתה באות הוקרה על פעילותה במהלך המלחמה | טיים אאוט, ‏2024-01-08 פלוס שניים: תמיר סטיינמן קיבל לעולם את בנו השני | TMI, באתר https://tmi.maariv.co.il, ‏2022-03-23 יפעת הללי אברהם, ‏הכתב תמיר סטיינמן ובת זוגו התחתנו, באתר ‏מאקו‏, 28 ביוני 2018 מיקי לוין, ‏פלוס שניים: תמיר סטיינמן קיבל לעולם את בנו השני, באתר מעריב אונליין, 23 במרץ 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפרץ גדנסק

מפרץ גדנסק (בפולנית: Zatoka Gdańska; בקזחית: Gduńskô Hôwinga; ברוסית: Гданьская бухта; בגרמנית: Danziger Bucht) הוא מפרץ שנמצא בדרום-מזרח הים הבלטי. המפרץ קרוי על שם העיר הסמוכה למפרץ, העיר גדנסק שבפולין. המפרץ נמצא בין חצי האי סאמביה (אנ') וחצי האי הל. Egbert Kieser: Danziger Bucht 1945. Dokumentation einer Katastrophe. Heyne, München 1984, ISBN 3-4530-1885-0 Doris Kremser (Hg.): Die Belastung der Danziger Bucht – ein europäisches Problem globaler Bedeutung: Textsammlung zur Tagung "Konzepte, Verfahren und Realisationsmöglichkeiten Zukunftsorientierter Gewässerreinhaltung am Beispiel der Danziger Bucht und des Zugehörigen Küstenbereichs". Gdynia, 4.–15. März 1991, ISBN 978-3-814-20417-8 Tadeusz Górski: Dzieje polskiej floty od Kazimierza Jagiellończyka do Augusta II Mocnego. Gdańsk: L&L, 2008. ISBN 978-83-60597-04-0. Nationalencyklopedin, band 7, Höganäs: Bra Böcker, 1992. מדיה וקבצים בנושא מפרץ גדנסק בוויקישיתוף מפה מס' N-34-А‏ (1988) מפרץ גדנסק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Zatoka Gdańska | Zalew Wiślany, www.zalewwislany.pl Gdańsk Bay and Żuławy Loop – South Coast Baltic (באנגלית) Гданьская бухта — БСЭ — Яндекс.Словари, web.archive.org, ‏2014-03-03 Gdańska Zatoka - Zapytaj.onet.pl -, zapytaj.onet.pl (בפולנית) Gdansk - Environment, www.helsinki.fi Gdansk Bay and Hel Peninsula, www.staypoland.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מפרצים ובנושא גאוגרפיה של פולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניאו ES6

ניאו ES6 (בסינית: 蔚来 ES6) הוא SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) חשמלי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית ניאו אשר מיוצר משנת 2019 בסין. דגם "ניאו ES6" הוא ה-SUV השני מתוצרת NIO. 5 דלתות. 5 נוסעים. מנוע קדמי חשמלי המפיק 326 כ"ס. סוללת ליתיום-יון. טווח סוללה: 450-510 ק"מ. 5 רמות גימור. מחיר דגמי "ניאו ES6" נע בסין בין 358,000–548,000 רנמינבי. דגם "ניאו ES6" דגם "ניאו ES6" דגם "ניאו ES6" דגם "ניאו ES6" - מבט לתא הנהג ניאו Eve ניאו ES8 מדיה וקבצים בנושא ניאו ES6 בוויקישיתוף ניאו ES6, סרטון באתר יוטיוב ניאו ES6, סרטון באתר יוטיוב ניאו ES6, סרטון באתר יוטיוב דגם ניאו ES6 - אתר היצרן דגם "NIO ES6" carnewschina.com/2016/12/02/nextev-nio-to-launch-two-electric-suvs-in-china דגם "NIO ES6" topgear.com/car-reviews/nio/es6 דגם "NIO ES6" - תמונות insideevs.com/news/375132 דגם "NIO ES6" - תמונות carnewschina.com/2018/07/17/the-very-first-photos-of-the-nio-es6-electric-suv דגמי "NIO ES6" (בסינית) car.autohome.com.cn/config/series
עמותת הניצחון הסופי

עמותת הניצחון הסופי נוסדה בשנת 2014 על ידי רואי מנדל, מפיק סרטים דוקומנטריים. העמותה מנציחה את הרוח היהודית שצמחה מאפר השואה על ידי הקרנת סרטי 'ניצחון' דוקומנטריים באירועים הכוללים דיאלוג מותאם-קהל בבתי ספר, אוניברסיטאות, ארגונים וחברות פרטיות. בשבע שנות פעילותה, עמותת 'הניצחון הסופי' הפכה לכלי חינוכי המשולב בתוכניות הלימוד הבית-ספריות, במשרד הביטחון ובצבא ובמוסדותיו השונים, תוך שיתוף פעולה עם ארגונים חינוכיים מקומיים וגלובליים המעלים על נס ערכים אנושיים אוניברסליים. שם העמותה מתכתב עם 'הפתרון הסופי' של אדולף היטלר. השם מבטא את ניצחון הרוח היהודית שצמחה מאפר השואה, על-אף מאמצי המפלגה הנאצית להשמיד את העם היהודי. הסרט 'הניצחון הסופי של פליקס זנדמן' מתחקה אחר סיפור חייו של ד"ר פליקס זנדמן - מהנדס, ממציא, יזם ובעל חזון, שייסד את חברת וישיי אינטרטכנולוג'י העולמית, מיצרניות הרכיבים האלקטרוניים הגדולות והמוערכות בעולם. פליקס, שורד שואה, התחבא יחד עם דודו ו-2 יהודים נוספים בבור שנחפר תחת מיטת העוזרת הפולניה שעבדה בבית משפחתו. ב-17 החודשים בהם שהו בבור למד פליקס מדודו מתמטיקה ופיזיקה. בצאתם מהבור הפך פליקס לאחד המדענים החשובים בעולם ולימים אף רכש את קונצרן 'AEG טלפונקן' הגרמני שהיה מקור גאוותו של היטלר ושימש את הוורמאכט כחיל הקשר הגרמני במלחמת העולם השנייה. הסרט מביא את סיפור ניצחונותיו של פליקס; החל מהצלחתו לשרוד מול ניסיונות הנאצים לרוצחו, המשך בהקמת הקונצרן העולמי 'וישיי', עבור בתרומתו לביטחון ישראל וכלה בניצחון הסופי שלו על אדמת גרמניה. הסרט "טיסה אחת בשבילנו" מבוסס על ספרו של פרופ' דייוויד ס. ויימן 'הפקרת היהודים' ומביא מחקרים ועדויות שמוכיחים שבנות הברית, בראשות ארצות-הברית ובריטניה, ידעו על השמדת יהודי אירופה והחרישו בעת שהקרמטוריום ומסילות הברזל שהובילו אל אושוויץ היו בטווח טיסותיהם של מטוסי בנות הברית. האלוף אמיר אשל, מפקד חיל האוויר היוצא, הוא גיבור הסרט ששיאו במטס חיל האוויר הישראלי שהוביל מעל מחנה ההשמדה אושוויץ. זיגמונט רולט, ששרד את זוועות הנאצים בצ'נסטוחובה מספר על הקמתה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, סיפור ששזור בקורותיהם של ריינהרד היידריך ויוזף גבלס, טוסקניני ואלברט איינשטיין. הסרט "שני אסמים" מלמד כי עוד קודם שהנאצים החליטו על 'הפתרון הסופי' רבבות יהודים נרצחו בידי שכניהם הכפרים ועיירות בפולין, ברוסיה ובאוקראינה. בין גיבורי הסרט: פרופסור שבח וייס - שגריר ישראל בפולין, המשוררת כלת פרס נובל לספרות ויסלבה שימבורסקה וההיסטוריונים פרופסור יהודה באואר, פרופסור יאן גרבובסקי וד"ר חוי דרייפוס - מהבולטים בחוקרי השואה בעולם. סיפורו של מחנה עבודות הכפייה בסְקַרְזִ'יסְקוֹ-קָמְיֶינָה, שבו מייצרת כיום רפאל את טילי הספייק שפולין רכשה בישראל. האתר הרשמי
קייל גאלנר

קייל סטיבן גאלנר (באנגלית: Kyle Steven Gallner; נולד ב-22 באוקטובר 1986) הוא שחקן אמריקאי ממוצא יהודי, המוכר בשל תפקידו בתור קסידי "ביבר" קזבנלקס בסדרה "ורוניקה מארס" (2005–2006), בתור ריד גארט בסדרת המשטרה "CSI: ניו יורק" (2006–2010), בתור חאסיל פארל בסדרה "אאוטסיידרס" (אנ') (2016–2017). בקולנוע, הוא כיכב בשלל סרטים ובין היתר "גירוש שדים בקונטיקט" (אנ') (2009), "הגוף של ג'ניפר" (2009), "סיוט ברחוב אלם" (2010), "צלף אמריקאי" (2014), "צעקה" (2022) ו"סמייל" (2022). גאלנר נולד בווסט צ'סטר (אנ'), פנסילבניה, בנם של לארי ומרי ג'יין גאלנר. יש לו אחות גדולה, סמנת'ה, אח קטן ואחות קטנה, ג'ק ואווה. גאלנר למד בתיכון ווסט צ'סטר איסט (אנ'). הוא התחיל את הקריירה שלו בעקבות אחותו כאשר ליווה אותה לאחד האודישנים שלה. משפחת אביו היא יהודית. גאלנר חבר של השחקן ג'ייק אייבל, שותפו למגורים לשעבר שייסד איתו להקה קטנה שהתפרקה. בשנת 2023 יצא לאור המותחן "Strange Darling" בו שיחק גאלנר. ב-12 בדצמבר 2015 נישא לטארה פרגוסון. לזוג יש שני בנים. בשנת 2013, גאלנר ייסד את חברת ההפקות העצמאית "Minutehand Pictures" יחד עם אוליבר תומפסון ובאי דאריז. השלישייה הפיקה את הסרט העלילתי "Welcome to Happiness" משנת 2015, בו גאלנר גילם את וודי וורד, סופר ספרי ילדים עם דלת סודית בארון שלו. מדיה וקבצים בנושא קייל גאלנר בוויקישיתוף קייל גאלנר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קייל גאלנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קייל גאלנר, באתר AllMovie (באנגלית) קייל גאלנר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קייל גאלנר, באתר Box Office Mojo (באנגלית) קייל גאלנר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Michael Nordine, ‘Strange Darling’ Review: Love Hurts in Electric Serial Killer Movie Shot by Giovanni Ribisi, Variety, ‏2023-09-27 (באנגלית אמריקאית)
יחסי לאוס–שווייץ

יחסי לאוס–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים, המתבססים על תרומתה של שווייץ להאצת ההתפתחות של לאוס. שווייץ הכירה לראשונה בעצמאותה של לאוס מצרפת ב-1957 ("הודו-סין הצרפתית"). בשנת 1963 כוננו לראשונה יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות. היחסים הדיפלומטיים הללו מנוהלים על ידי השגרירות השווייצרית בבנגקוק, בירת תאילנד הסמוכה ללאוס. בנוסף, מחזיקה שווייץ קונסוליה רשמית בוויינטיאן. שווייץ מפעילה תוכנית הומניטרית בלאוס החל משנת 1995. תוכנית זו מתמקדת באזור הקרוב לנהר המקונג שזורם במדינה ולה שלוש מטרות; יצירת בסיס לשלטון מקומי חזק, הבטחת ביטחון המזון שאוכלים תושבי המקום וחיזוק שוק העבודה בלאוס. מלבד התוכנית, שווייץ נוהגת לשלוח ללאוס סיוע הומניטרי בעתות צרה (אסונות טבע וכיוצא בזה). יחסי המסחר שבין שווייץ ללאוס גדלים משנה לשנה ועשו את הקפיצה הגדולה ביותר בשנות התשעים של המאה העשרים, אך עם זאת, הם עדיין נשארו קטנים יחסית. ענפי הייצוא העיקריים של שווייץ ללאוס כוללים שעוני יד, שעוני קיר, מוצרי פרמצבטיקה וציוד אלקטרוני. לעומת זאת, ענפי הייצוא המרכזיים של לאוס לשווייץ הם אבני חן וטקסטיל. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בתחילת שנת 2018 התגוררו בלאוס מאה שלושים ואחד אזרחים שווייצרים. לאוס אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. לאוס מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר צוג. שווייץ אינה מיוצגת בלאוס בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בלאוס בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בויינטיאן, בירת המדינה. שווייץ האמינה את שגרירותה שבבנגקוק, בירת תאילנד הסמוכה, על לאוס. Bilateral relations Switzerland–Laos, אתר משרד החוץ של שווייץ CONSULATE OF LAOS IN ZUG, SWITZERLAND CONSULATE OF SWITZERLAND IN VIENTIANE, LAOS
יחסי קמבודיה–שווייץ

יחסי קמבודיה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים שבין ממלכת קמבודיה לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין ממלכת קמבודיה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת קמבודיה לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים. שווייץ תומכת בתהליכים הכלכליים המתבצעים בקמבודיה, אך עם זאת, הסחר בין שתי המדינות הוא מינימלי. שווייץ הכירה בעצמאותה של קמבודיה מצרפת בשנת 1957 ("הודו-סין הצרפתית"), שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים בשנת 1963. תוכניות סיוע הומניטרי של שווייץ פועלות בקמבודיה מאז 1978, דרך ארגונים בינלאומיים ובאופן ישיר. שתי המדינות חיזקו את שיתופי הפעולה שלהן בנושא האצת ההתפתחות של קמבודיה בשנת 2012 עם פתיחת משרד של הסוכנות השווייצרית לעזרה הומניטרית בפנום פן, בירת קמבודיה. המשרד הוא בעל דרג דיפלומטי. שווייץ הפעילה תוכנית הומניטרית בלאוס מ-2018 עד 2021. לתוכנית זו שלוש מטרות; יצירת בסיס לשלטון מקומי חזק, הבטחת ביטחון המזון שאוכלים תושבי המקום וחיזוק שוק העבודה בקמבודיה. מלבד התוכנית, שווייץ נוהגת לשלוח לקמבודיה סיוע הומניטרי בעתות צרה (אסונות טבע וכיוצא בזה). יחסי המסחר שבין שתי המדינות הם יחסים מוגבלים אך למרות זאת הם צומחים מדי שנה. בנוסף לכך, שיתופי פעולה מסחריים מתקיימים גם במגזר הפרטי בשתי המדינות. ענפי הייצוא המרכזיים של שווייץ לקמבודיה הם מוצרי פרמצבטיקה וציוד אלקטרוני. ענפי הייבוא המרכזיים של שווייץ מקמבודיה הם אבני חן, טקסטיל, נעליים ומוצרים חקלאיים. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בתחילת שנת 2018 התגוררו בקמבודיה שלוש מאות שבעים ושמונה אזרחים שווייצרים. קמבודיה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. קמבודיה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בז'נבה, וציריך. שווייץ אינה מיוצגת בקמבודיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ מיוצגת בקמבודיה באמצעות משרד ייצוגי שהיא מחזיקה בפנום פן, בירת המדינה. שווייץ האמינה את שגרירותה שבבנגקוק, בירת תאילנד הסמוכה, על קמבודיה. Bilateral relations Switzerland–Cambodia, אתר משרד החוץ של שווייץ CONSULATE GENERAL OF CAMBODIA IN GENEVA, SWITZERLAND CONSULATE GENERAL OF CAMBODIA IN ZURICH, SWITZERLAND REPRESENTATIVE OFFICE OF SWITZERLAND IN PHNOM PENH, CAMBODIA
יחסי קוריאה הדרומית – שווייץ

יחסי קוריאה הדרומית–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של קוריאה לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין הרפובליקה של קוריאה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קוריאה לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים והם מבוססים על היותה של קוריאה הדרומית אחת משותפות המסחר החשובות ביותר של שווייץ ביבשת אסיה. ב-1953, בסוף מלחמת קוריאה, ארגון ה-NNSC (הוועדה המפקחת של האומות הנייטרליות) מינה את שווייץ לפיקוח על האזור המפורז שבין קוריאה הדרומית לקוריאה הצפונית. הפיקוח על האזור המפורז הקוריאני היה המשימה הראשונה שקיבלו הכוחות המזוינים של שווייץ מחוץ לשווייץ עצמה (שווייץ שומרת על נייטרליות תמידית מאז קונגרס וינה). בדצמבר 1962 כוננה שווייץ יחסים דיפלומטיים רשמיים עם הרפובליקה של קוריאה. בעשורים העוקבים, הקשרים שבין שווייץ לרפובליקה של קוריאה התחזקו, ובמסגרת היחסים הדיפלומטיים הקרובים מתקיימים שיתופי פעולה רבים בין שתי המדינות. בין 1997 לבין 1999, אירחה שווייץ מפגשים מרובעים בין קוריאה הדרומית, קוריאה הצפונית, הרפובליקה העממית של סין וארצות הברית בז'נבה. שווי הסחר הכללי השנתי שבין שווייץ לקוריאה הדרומית הוכפל מאז כניסתו לתוקף של הסכם הסחר החופשי שבין איגוד הסחר החופשי האירופי לבין קוריאה הדרומית בשנת 2006. השגרירות השווייצרית בסיאול נתמכת על ידי מרכז עסקי שווייצרי, אשר אחראי על קידום הסחר וההשקעות בין שתי המדינות. בשנת 2018, פעלו כמאה חברות שווייצריות בשוק הדרום קוריאני. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בקוריאה הדרומית מאתיים חמישים ושבעה אזרחים שווייצרים. שווייץ מיוצגת בקוריאה הדרומית בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בסיאול, בירת המדינה. קוריאה הדרומית מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי קוריאה הדרומית – שווייץ בוויקישיתוף Bilateral relations, אתר משרד החוץ של שווייץ EMBASSY OF SWITZERLAND IN SEOUL, THE REPUBLIC OF KOREA EMBASSY OF THE REPUBLIC OF KOREA IN BERN, SWITZERLAND
קרן ג'ון טמפלטון

קרן ג'ון טמפלטון (או קרן טמפלטון) היא קרן תמיכה פילנתרופית, המקדמת את האידיאלים של מייסדה, סר ג'ון טמפלטון, אשר התעשר ממסחר ושאף לתמוך בקידום ידע בנושאי רוחניות ודת, ובפרט תחום החפיפה והקשר בין דת למדע. בנוסף חיפש לממן מחקרים על קידום האישיות, אינטליגנציה ויצירתיות אצל בני אדם, וכן קידום שוק חופשי. בשנת 2008 זכתה הקרן בפרס "National Humanities Medal" (מדליית ההומניות הלאומית) בשנת 2016 Inside Philanthropy כינה את הקרן "הקרן הגדולה המוזרה ביותר או המעניינת ביותר בסביבה" ("the oddest—or most interesting—big foundation around"). טמפלטון הקים את הקרן בשנת 1987 ועמד בראשה עד פטירתו בשנת 2008, ובנו, ג'ון טמפלטון הבן, שימש נשיא הקרן עד מותו בשנת 2015, אז הוחלף על ידי אחותו, הת'ר טמפלטון-דיל. הקרן גם מחלקת את הפרס השנתי "פרס טמפלטון" על הישגים בתחום הרוחניות, כולל בתחומים מדעיים הנוגעים בנושאים אלו. הקרן מעניקה סכומי כסף גדולים מדי שנה (משנת 2016 כ-150 מיליון דולר לשנה) לתמיכה במחקרים בתחום הפיזיקה, ביולוגיה, פסיכולוגיה, ומדעים סוציאליים, כמו גם פילוסופיה ותאולוגיה. הקרן גם תומכת במחקרים הגנטיים "exceptional cognitive talent and genius" ו- "individual freedom and free markets"‏. הקרן זכתה לשבחים גדולים כמו גם ביקורות נוקבות מבעלי אידיאלים הפוכים. הקרן מנהלת מעל 600 מיליארד דולר. אתר האינטרנט הרשמי של קרן ג'ון טמפלטון (באנגלית) קרן ג'ון טמפלטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Bailey, Sarah Pulliam (19 במאי 2015). "John Templeton Jr., president of multi-billion dollar foundation invested in science and religion, has died". The Washington Post. {{cite news}}: (עזרה) Waldrop, M. Mitchell (17 בפברואר 2011). "Religion: Faith in science". Nature. 470 (7334): 323–325. doi:10.1038/470323a. PMID 21331019. {{cite journal}}: (עזרה) תבנית:Open access "President Bush Awards 2008 National Humanities Medals" (הודעה לעיתונות). National Endowment for the Humanities. 17 בנובמבר 2008. {{cite press release}}: (עזרה) Williams, Tate (5 באפריל 2016). "Templeton Remains the Oddest—or Most Interesting—Big Foundation Around". Inside Philanthropy. {{cite news}}: (עזרה) "John Templeton Foundation, Full text of "Form 990PF" for fiscal year ending Dec. 2016; Line 25". Pro Publica Inc. 1 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה)