laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ה' - נוסטלגיה

ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ה': נוסטלגיה הוא אלבום של הזמר הישראלי אריק איינשטיין משנת 1984. זהו החלק החמישי והאחרון בסדרת "ארץ ישראל הישנה והטובה", והוא כולל שירים שחלקם בוצעו בידי איינשטיין באלבומיו הקודמים ובשלישיית גשר הירקון - בעיבודים חדשים. מלבד איינשטיין, על עטיפת האלבום הקדמית זוכים לקרדיט גם שם טוב לוי, יוני רכטר ויצחק קלפטר, אשר עיבדו את שירי האלבום, ויהודית רביץ שהשתתפה בשירה ובקולות רקע. אריק איינשטיין: שירה שם טוב לוי: חליל, קולות רקע, פסנתר ופנדר, סינטיסייזר יצחק קלפטר: גיטרות יוני רכטר: פסנתר, פנדר, סינטיסייזר, סינטי בס יהודית רביץ: שירה וקולות רקע מיקי שביב: גיטרה בס אלון הלל: תופים וכלי הקשה גורי אגמון: סקסופון בריטון, קלרינט, קלרינט בס יצחק מרקובצקי וקבוצה מתוך התזמורת הפילהרמונית הישראלית: כלי מיתר ואבוב סטיוארט טיילור, קווין קובק, יהושע פסטרנק: טרומבון מפיק: מיכאל תפוח טכנאי הקלטה: גיא יפה ויעקב מורנו מיקס: גיא יפה עוזרי טכנאי: מרק רוטוול וסיריל רוזנבלום AIRBRUSH: יונה אידינגר סדר צילום: "סטודיה" צילום: מנחם סקס עיצוב לוגו ועטיפה: מנחם רגב מידע על האלבום ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ה' - נוסטלגיה באתר MusicBrainz רשימת השמעה של ארץ ישראל הישנה והטובה חלקים א׳-ה׳ ביישום המוזיקה ספוטיפיי גידי אביבי, ארץ ישראל הישנה והטובה - 'נוסטלגיה' - תקליט חדש של אריק איינשטיין, כותרת ראשית, 21 במרץ 1984 דני בלושטיין, תחושה של החטאה, חדשות, 23 במרץ 1984
איימי מאן

איימי מאן (באנגלית: Aimee Mann; נולדה ב-8 בספטמבר 1960) היא זמרת רוק אמריקאית. לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים במדינת וירג'יניה, עברה מאן לבוסטון לצורך לימודי מוזיקה. בשנת 1983 היא יסדה יחד עם רוברט הולמס, ג'ואי פשה ומייקל האוסמאן את להקת הגל חדש Til Tuesday'. בשנת 1985 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון Voices Carry שנחל הצלחה והגיע עד למקום ה-19 במצעד האלבומים האמריקאי. בהמשך שחררה הלהקה שני אלבומים נוספים עד להתפרקותה בשנת 1990. לאחר פירוק הלהקה יצאה מאן לקריירת סולו. בשנת 1993 יצא אלבום הסולו הראשון שלה Whatever. למרות שזכה לביקורות טובות, האלבום לא הצליח במיוחד והגיע רק למקום ה-127 במצעד האלבומים האמריקאי. שנתיים לאחר מכן הוציאה מאן את אלבומה השני I'm With Stupid. גם במקרה זה זכה האלבום לביקורות טובות אך להצלחה חלקית בלבד מבחינה מסחרית. עם זאת, שירה של מאן That's Just What You Are מתוך האלבום נכלל בפס הקול של הסדרה הפופולרית דאז מלרוז פלייס והגביר את החשיפה הציבורית שלה. בשנת 1999 הקליטה מאן שמונה שירים מקוריים (ובנוסף לכך גם ביצוע חדש לשיר One של הארי נילסון) עבור הפסקול של "מגנוליה", סרטו של הבמאי פול תומאס אנדרסון. השירים היוו את רובו של הפסקול, ושניים מהם אף שולבו בגוף הסרט. הסרט זכה לתהודה רבה והיה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, בהם גם עבור שירה של מאן "Save Me", שהיה מועמד בקטגוריית השיר הטוב ביותר. השיר היה מועמד גם לפרס גראמי. כהמשך להצלחתו של הפסקול של "מגנוליה", הוציאה מאן בשנת 2000 את אלבומה Bachelor No. 2 or, the Last Remains of the Dodo, שהורכב משירים שהופיעו בפסקול ומשירים חדשים. בהמשך העשור הוציאה את האלבומים The Forgotten Arm, Lost In Space ו-Smilers !*&%#@. מאן הוציאה גם אלבום הופעה חיה ואלבום שירי חג מולד. בשנת 2012 הוציאה את אלבום האולפן השמיני שלה, Charmer. בשנת 2017 הוציאה את אלבום האולפן התשיעי שלה, Mental Illness. בשנת 2018 גילמה זמרת ברים בפרק מתוך סדרת הפשע "הרצח של ורסצ'ה: סיפור פשע אמריקאי". באותה שנה שיחקה גם בתפקיד אורח בסדרה הקומית "תאגיד" (אנ') של ערוץ קומדי סנטרל. מאן נישאה לזמר וליוצר מייקל פן (אחיו של השחקן שון פן) בשנת 1997. בני הזוג מתגוררים בלוס אנג'לס. 1993: Whatever 1995: I'm With Stupid 2000: Bachelor No. 2 or, the Last Remains of the Dodo 2002: Lost in Space 2005: The Forgotten Arm 2006: One More Drifter in the Snow - שירי חג מולד 2008: Smilers !*&%#@ 2012: Charmer 2017: Mental Illness 2021: Queens of the Summer Hotel 1999: מגנוליה - פסקול 2004: Live at St. Ann's Warehouse - אלבום ו-DVD בהופעה חיה מדיה וקבצים בנושא איימי מאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איימי מאן איימי מאן, ברשת החברתית פייסבוק איימי מאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איימי מאן, ברשת החברתית אינסטגרם איימי מאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איימי מאן, באתר AllMovie (באנגלית) איימי מאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איימי מאן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) איימי מאן, באתר ספוטיפיי איימי מאן, באתר Last.fm (באנגלית) איימי מאן, באתר AllMusic (באנגלית) איימי מאן, באתר MusicBrainz (באנגלית) איימי מאן, באתר דיזר איימי מאן, באתר Discogs (באנגלית) איימי מאן, באתר Songkick (באנגלית) איימי מאן, באתר Genius איימי מאן, באתר SecondHandSongs איימי מאן, באתר בילבורד (באנגלית) איימי מאן, באתר טיידל (באנגלית)
אנדריי לברוב

אנדריי לברוב (ברוסית: Андрей Иванович Лавров; ‏26 במרץ 1962) היה שחקן כדוריד סובייטי ורוסי בעמדת שוער. הוא זכה ב-3 מדליות זהב אולימפיות והשתתף ב-5 אולימפיאדות תוך הגנת שער של 3 נבחרות (ברית המועצות, חבר המדינות, רוסיה). לברוב נחשב לגדול שחקני כדוריד של רוסיה ומהגדולים בעולם. אנדריי לברוב נולד בעיר קרסנודר למשפחת מהנדס בניין ועובדת במרכז המחשוב. כבר בגיל קטן הוא התחיל ללכת לחוגי ספורט שונים ובסופו של דבר בגיל 11 הגיע לכדור יד. הוא הוצב בעמדת שוער והתברר שיש לו כול הכישורים להגיע לספורטאי מצטיין. בגיל 15 לברוב התחיל להשתתף במשחקים של קבוצת בוגרים והוזמן לנבחרת הנוער של ברית המועצות. בשנת 1978, בגיל 16 הוא התחיל לשחק בקבוצת בוגרים שהשתתפה במשחקי ליגת העל בכדוריד. רק בשנת 1988, כאשר שוער הנבחרת נפצע לברור נכלל בנבחרת ארצו ונשלח למשחקים האולימפיים. במעמד זה הוא זכה במדליית זהב והפך לשוער ראשי של נבחרת ברית המועצות. עם הנבחרת הוא השתתף בתחרויות שונות ובמקביל זכה עם מועדון שהוא שיחק בו בתואר אלוף ברית המועצות. לאחר התפרקות ברית המועצות לברוב עם משפחתו נסע לגרמניה ושיחק בקבוצה המקומית. לאחר מכך הוא שיחק בקבוצות מצרפת וקרואטיה. במסגרת זו הוא זכה בתואר אלוף צרפת ותוארים נוספים. לברוב המשיך בהופעות במסגרת נבחרת חבר המדינות ורוסיה. במסגרת זו הוא השתתף בסך הכול ב-5 משחקים אולימפיים. לאחר סיום הקריירה הספורטיבית לברוב חזר לרוסיה. הוא מתגורר במוסקבה ומכהן בתפקיד בכיר בפדרציה הרוסית לכדוריד. לברוב השתתף ב-5 משחקים אולימפיים. השתתפות הראשונה הייתה בסיאול 1988 ובה קבוצתו זכתה במדליית זהב. במשחקים של שנת 1992 ושל שנת 2000 לברוב זכה במדליית זהב נוספות. במשחקים שהיו בשנת 1996 נבחרת רוסיה זכתה רק במקום החמישי, אך לברוב היה בין הספורטאים הבולטים. בשנת 2004 בגיל 42 לברוב השתתף בפעם החמישית ואחרונה במשחקים אולימפיים. יחד עם קבוצתו הוא זכה במדליית ארד. מדיה וקבצים בנושא אנדריי לברוב בוויקישיתוף אנדריי לברוב, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אנדריי לברוב, באתר olympedia.org אנדריי לברוב, באתר פדרציית הכדוריד האירופאית
קימברלי (אוסטרליה)

קימברלי (באנגלית: Kimberley) הוא האזור הצפוני ביותר מבין תשעת האזורים המרכיבים את אוסטרליה המערבית. גבולות האזור הם הים ההודי ממערב, ים טימור בצפון, מדבר החול הגדול ומדבר טאנאמי שבאזור פילבארה מדרום, והטריטוריה הצפונית ממזרח. האזור נקרא על שמו של מזכיר המדינה לענייני מושבות בממשל הבריטי ג'ון וודהאוס (1826–1902), הרוזן הראשון מקימברלי. קימברלי היה האזור המיושב הראשון ביבשת אוסטרליה עם הגעת האדם לשם לפני 41,000 שנה, ככל הנראה דרך קבוצת האיים המוכרת היום כאינדונזיה. אוכלוסיית קימברלי מונה כ-41,000 תושבים, וגדלה ב-4.8% בשנה בממוצע, בערך פי 3 מכלל אוסטרליה המערבית. תושבי האזור פזורים בצורה אחידה על פני האזור למעט 3 ערים מרכזיות בהן למעלה מ-2,000 תושבים: ברום (15,000), דרבי (3,600) וקונונורה (5,000) שאר התושבים פזורים בעיירות קטנות הממוקמות על הדרכים. 33% מתושבי האזור הם אבוריג'ינים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אזור קימברלי משתרע על שטח של כ-423,517 קילומטר רבוע, (שטח הגדול פי 19 משטחה של מדינת ישראל ופי 3 משטחה של אנגליה.) בצפון קימברלי קיים רכס הרים תלול ומחורץ העשוי אבן גיר, שתלוליותיו האופייניות נוצרו על ידי חריצת רוחות המונסון את ההרים. בקצהו הדרומי של האזור משתנים פני השטח והופכים להיות רמה ירוקה האופיינת לאזורים טרופיים ומשמשים לרעיית בקר. באזור זה הקרקע עשויה אבן חול רכה, הנתונה לסחופת גשמים רבה, דבר הגורם להצפות כבישים תכופות. מרבית שטחי החוף בצפון האזור קשים לרחצה עקב היותם מסולעים, וניתן למצוא שם מפלים רבים, בהם מפלי מיצ'ל הידועים. מערב האזור נוח יותר וניתן לגשת לחוף, אולם גם שם ייתכנו שינויי גאות ושפל משמעותיים. האקלים של קימברלי הוא אקלים טרופי ו-90% מהמשקעים יורדים בעונה הרטובה הקצרה שבין חודש נובמבר לאפריל. כמות המשקעים השנתית היא הגבוהה במערב אוסטרליה. בעונה היבשה, ממאי עד אוקטובר, רוחות דרום מזרחיות גורמות לימים חמימים ושטופי שמש וללילות קרירים. מאז 1967 נרשמו עליות חדות של עד 250 מ"מ גשם בשנה באזור כולו, ומחקרים שבוצעו לאחרונה מצביעים על הזיהום המוגבר באסיה כגורם המרכזי לתופעה זו ולא ההתחממות הגלובלית. בשנים 1997 ו-2000 ירדו באזור גשמים כבדים במיוחד שגרמו להצפות קשות ושיבושי תנועה קשים במיוחד. קימברלי הוא אחד האזורים החמים ביותר באוסטרליה עם טמפרטורה שנתית ממוצעת של C°‏ 27. קו החוף הצפוני של קימברלי מפורץ מאוד וההרים גולשים לתוך הים, הנהרות נשפכים לים במפלים קוצפים ובמרבית המקומות אין גישה ישירה לים. החוף המערבי מעט יותר נגיש לכלי רכב אולם גם שם תופעת הגאות והשפל משפיעה מאוד על קו החוף וישנה נסיגה משמעותית. קיימים מספר חופים המאפשרים גישה קרובה לקו המים, חלקם בתשלום. חופי אזור קימברלי מתאפיינים בחול לבן וים כחול ובתולי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. גדר הארנבים האוסטרלית אוסטרליה המערבית תוכנית קימברלי מדיה וקבצים בנושא קימברלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קימברלי אביב בן צבי, ‏חווית הקימברלי שלי - סדרה בת שלוש כתבות, באתר GoTravel קימברלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ילדים (אלבום)

ילדים הוא אלבום שירי ילדים מאת אריק איינשטיין ושם טוב לוי (אשר זכה לקרדיט "שמי לוי" על עטיפת האלבום). האלבום יצא בשנת 1976. האלבום מכיל שירי ילדים ישנים שעיבד שם טוב לוי, וכן שירי ילדים שהולחנו בידיו. שיר אחד עיבד והלחין יוני רכטר, "מה עושות האיילות", למילותיה של לאה גולדברג. ביצוע זהה מופיע גם באלבום האהבה פנים רבות לה של איינשטיין ורכטר שיצא באותה שנה. בקלטת המקורית (1976): צד א': שירים 1–8, צד ב': שירים 9-13 בדיסק (2012): צד א': שירים 1–6, צד ב': שירים 7–12, תוספות: שירים 14–16 שירה: אריק איינשטיין עיבודים, הפקה מוזיקלית, קולות וחליל: שם-טוב לוי קלידים, פסנתר, קולות ועיבוד (שירים 3,15,16): יוני רכטר גיטרה בס וקולות רקע (שירים 3,15,16): אלון אולארצ'יק תופים (שירים 3,15,16): מאיר פניגשטיין גיטרות (שירים 3,15,16): יצחק קלפטר גיטרה בס: איתן גדרון פסנתר: אלונה טוראל (שירים 1,2,8,9,10,12) ואבנר קנר (שירים 2,4,5,7,11) גיטרות: חיים קריו (שירים 1,2,4,6,8,9,10,12) ושלמה יידוב (שירים 5,7,11) תופים: אהרלה קמינסקי, מאיר ישראל טכנאי הקלטה: טומי פרידמן עיצוב עטיפה: דוד טרטקובר עיבוד (שירים 3,15,16): יוני רכטר - מתוך האלבום האהבה פנים רבות לה 1976 עיבוד (שיר 14): רוב האקסלי - מתוך האלבום שירי ילדים 1971 מידע על האלבום ילדים באתר MusicBrainz האלבום באתר Discogs ל"אצא לי אל היער" ו"אני עומדת במעגל" ל"לרותי יש יום הולדת"
הענקה

האם התכוונתם ל... נתינה של חפץ, חינם, כמתנה. זולתנות – נטייה, רצון או תכונה, של עזרה לזולת, המתבטאת בהתנהגות המסבה טוב למישהו אחר ללא תמורה. מצוות הענקה – מצוות לאו הניתק לעשה מהתורה, להעניק ממון בעת שחרור עבד עברי.
IMS/DB

IMS/DB הוא בסיס נתונים היררכי של חברת IBM. האותיות IMS הן ראשי תיבות של Information Management System. ניתן להשתמש ב IMS תחת מערכת הפעלה z/OS על מחשבי המיינפריים של החברה. בסיס הנתונים IMS פותח ב 1966 עבור תוכנית אפולו, תוכנית חלל של ארצות הברית. בסיס הנתונים שפותח עבור תוכנית אפולו נקרא (Data Language Interface (DL/I. הוא היה בסיס נתונים עם פונקציונליות חלקית. ב DL/I השתמשו מאוחר יותר תחת מערכות הפעלה DOS/VSE, ששירתו ארגונים קטנים. IMS הוא בסיס נתונים בעל פונקציונליות מלאה, ששימש בעבר ומשמש גם היום ארגונים המשתמשים במערכות ההפעלה המיועדות למחשבי מיינפריים גדולים, כלומר: מערכות הפעלה MVS, OS/390 ו z/OS ומערכות הפעלה שקדמו להן. לאחר שחברת IBM פיתחה את בסיס הנתונים DB2, הוא נעשה בסיס הנתונים האסטרטגי של החברה. DB2 הוא בסיס נתונים יחסי. המודל של בסיסי נתונים יחסי הוא הנפוץ בשוק. החברה הודיעה על הפסקת פיתוחים חדשים ב IMS/DB והמשך תמיכה בתחזוקת בסיס הנתונים וביצוע הרחבות פונקציונליות הכרחיות. למרות זאת ארגונים רבים המשיכו וממשיכים להשתמש בבסיס הנתונים בכלל ביצועיו הטובים. הביצועים הטובים באו לידי ביטוי במערכות גדולות. במקביל לפיתוח בסיס הנתונים פותח גם שרת יישומים שנקרא IMS/DC. השילוב בין שני המוצרים טוב, למרות זאת ארגונים רבים העדיפו להשתמש ב IMS/DB ביחד עם מוניטור הטרנזקציות CICS. פלח השוק של IMS/DB בישראל קטן יחסית לחלקו בעולם. בישראל נפוץ יותר מתחרהו בסיס הנתונים הרישתי Adabas של חברת Software AG. IMS/DC CICS DB2 z/OS IMS Then and Today (אורכב 14.02.2019 בארכיון Wayback Machine), IDCP
הקומקום

הקומקום היה התיאטרון הסאטירי הראשון בארץ ישראל. תיאטרון הקומקום היה הניסיון הראשון להקים בארץ ישראל בתקופת היישוב תיאטרון סאטירי. התיאטרון הוקם בשנת 1927 על ידי אביגדור המאירי, אליעזר דונת ופסח עיר-שי והשחקנים רפאל קלצ'קין, יעקב טימן, יהודית פרקל וקטיה בת-הרים. המאירי כתב את רוב הפזמונים והמערכונים של התיאטרון. התיאטרון ערך את חזרותיו על גג ביתה של משפחת סגלוביץ', בית חדש שנבנה בראשית שנות העשרים על ידי המשפחה ברחוב המשביר 3 בתל אביב. החזרות נערכו בסוכת קבע גדולה שהוקמה שם על ידי דב סגלוביץ'. המקום הוענק להם על ידיו ללא תמורה, לבד מבחג הסוכות שבכל ימי החג לא יוכלו לעשות בה חזרות, כי היא תהא תפוסה על ידי המשפחה. ב-1928, שנה בלבד לאחר הקמתו, פרשו ממנו שניים משחקניו - עמנואל הרוסי והלל ברגמן-אביחנן. השניים טענו כי מנהל הקומקום, אביגדור המאירי, ניכס לעצמו שירים ומערכונים שהם כתבו. חברים אחרים מהתיאטרון לא הסכימו עם תכנים שכפה עליהם המאירי להציג, ואף חשו מקופחים מבחינה כספית. מרבית חברי התיאטרון פרשו ממנו והצטרפו לתיאטרון חדש שהוקם - המטאטא, ובמהרה נסגר הקומקום. אברהם שלונסקי העיר כי המטאטא הוא "מעט התה שנותר מן הקומקום". אביגדור המאירי באתר "בדרך" הקומקום - התיאטרון הסאטירי הראשון בארץ-ישראל, באתר התיאטרון הישראלי. אדים מן הקומקום - אביגדור המאירי על הומור הימים שעברו, מאת רות בונדי, דבר, יום שישי, 10 באפריל 1964; עמוד 18 (מתוך עיתונות יהודית היסטורית) דן אלמגור - "המחזמר העברי הראשון", ידיעות אחרונות מוסף 7 ימים 23.3.1979
היפה והחיה 2: חורף קסום

היפה והחיה 2: חורף קסום (באנגלית: Beauty and the Beast: The Enchanted Christmas, "היפה והחיה: חג המולד המכושף") הוא סרט הנפשה משנת 1997 שהופק על ידי Disney Television Animation ו-Disney Video Premiere ויצא ישירות לווידאו. הסרט מהווה המשך לקודמו בטרילוגיה. העלילה עוסקת ביפה בל המנסה להחזיר את חג המולד לאחר שהחיה אוסר את החגיגה. תחילת הסרט מתרחשת כשנה אחרי שהקללה נשברת. בל והנסיך עורכים את מסיבת חג המולד בטירה לאנשי הכפר המקומי שזכו לחנינה על תקיפת הנסיך תחת מנהיגותו של גסטון. לומייר ושעוני מתווכחים על מי שהביא את חג המולד בחזרה לטירה, בעוד שגברת תיון מתעקשת להסביר את הסיפור האמיתי מאחורי שיבת חג המולד לטירה. הסרט עובר לזיכרון ארוך מהעבר, לאחר שהחיה הציל את בל מלהקת זאבים אכזרית, במהלך המאורעות של הסרט הראשון. בל נרגשת לקראת חג המולד, אבל היא בהלם כאשר תושבי הטירה מגלים שהחיה, אסרה את חגיגת חג המולד מאז ומתמיד. בל מוצאת את החיה בחוץ בשלג ומציעה ללמד אותו איך להחליק על הקרח, אבל החיה זועם כאשר הוא מתרסק לתוך השלג. כאשר בל מחליטה לחגוג את חג המולד, לומייר וצ'יפ מלווים אותה לעליית הגג של הטירה ושם הם פוגשים את אנג'ליק, אחת ממאהבותיו של לומייר שמתנגדת לחגיגת של חג המולד, בשל הקללה של החיה שהתרחשה בחג המולד, כאשר החיה דחה את כניסת המכשפה לטירה. החיה מתייעץ עם המלחין הראשי פורטה העוגב; בניגוד לשאר המשרתים, פורטה מעדיף להישאר בצורה החדשה שלו מאשר להפוך להיות אדם בחזרה על ידי בל, מכיוון שהוא נהנה מההשפעה שלו על כעסו של החיה ורצונו להישאר בן אלמוות. החיה מתעמתת עם בל בחדר החימום של הטירה, אך הם חלוקי דעות בנוגע לחג המולד. בסופו של דבר בל פוגשת את פורטה שמייעץ לה להסתכן וללכת לחלק העמוק ביותר של היער כדי לכרות עץ ענק בשביל חג המולד. בל הולכת אל היער ומוצאת את העץ, אך היא מגלה שהעץ כמעט בלתי אפשרי לכריתה ובסופו של דבר נופל מתחת למעטה של קרח. החיה שומע על מה שקרה מפורטה והולך לחלץ את בל, שם הוא פוגש את לומייר, שעוני, פייף (החליל הקטן והמתחנף של פורטה), והגרזן. עם זאת, החיה, שיודע כי בל מתכננת את חגיגת חג המולד בניגוד לרצונו, כולא אותה בצינוק. המשרתים מבקרים את בל, ואנג'ליק מתנצלת על גסות הרוח שלה. החיה מוצא מתנה, ספר מעשיות שבל כתבה ומתחיל לקרוא בו. פועל על פי הכתוב בספר, לב החיה משתנה והוא משחרר את בל לחופשי, ומציע לחגוג את חג המולד למרות הכל. בפחד מלאבד את חיי הנצח שלו על ידי חזרה לצורתו האנושית, כאשר בין בל והחיה תהיה אהבת אמת טהורה לפני נפילתו של עלה הכותרת האחרון (בהתייחס לסרט המקורי), פורטה מתקומם ומשתמש במוזיקה שלו כדי להרוס את הטירה במטרה להרוג את בל והחיה, על מנת להבטיח כי הוא והכל יישארו מכושפים לנצח. החיה מתעמת עם פורטה, אבל המום בקלות על ידי המוזיקה. פייף (שכבר לא נאמן לפורטה) שם לב שהקלידים של פורטה במצב חלש, החיה שובר את פורטה וזורק אותו, מה שגורם לו להתמוטט ולמות. בל, החיה והמשרתים חוגגים את חג המולד ביחד. הסרט חוזר להווה, כאשר הנסיך לוקח את בל לצד ונותן לה ורד אדום כמתנת חג המולד, ופייף הוא המלחין הראשי החדש. אתר האינטרנט הרשמי של היפה והחיה 2: חורף קסום (באנגלית) "היפה והחיה 2: חורף קסום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "היפה והחיה 2: חורף קסום", באתר AllMovie (באנגלית) "היפה והחיה 2: חורף קסום", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "היפה והחיה 2: חורף קסום", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "היפה והחיה 2: חורף קסום", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ילד הזהב

האם התכוונתם ל... ילד הזהב (מחזה) – מחזה מ-1937 מאת קליפורד אודטס ילד הזהב (סרט, 1939) – סרט קולנוע מ-1939 המבוסס על המחזה ילד הזהב (סרט, 1986) – סרט קולנוע מ-1986 בכיכובו של אדי מרפי פרס נער הזהב – פרס לכדורגלן עד גיל 21 המצטיין באירופה Golden Boy (שיר) – שיר של נדב גדג' שיצג את ישראל באירוויזיון 2015 אישים שכונו "ילד הזהב": ארנולד סקאלנד – מתאבק מקצועי ג'אני ריברה – כדורגלן איטלקי
The Monster

The Monster (בעברית: המפלצת) הוא שיר של הראפר אמינם בהשתתפות הזמרת ריהאנה מאלבום האולפן השמיני שלו, The Marshall Mathers LP 2. השיר יצא לאור ב-29 באוקטובר 2013, כסינגל הרביעי מן האלבום. זו היא הפעם הרביעית שאמינם וריהאנה משתפים פעולה, אחרי ששיתפו פעולה בשירים "Love The Way You Lie", בחלק השני של השיר ו-"Numb". השיר נכתב במקור על ידי ביבי רקסה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 והיה לשיר ה-13 של ריהאנה במקום הראשון. בכך השוותה ריהאנה את שיאה לשיאו של מייקל ג'קסון. הסינגל נכנס למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100 עם כ-373,000 הורדות בשבוע הראשון לצאתו לאור. לאחר מכן, עלה הסינגל למקום ה-2, ולאחר מספר שבועות למקום ה-1. עד כה, מכר השיר מעל מיליון עותקים בארצות הברית. בבריטניה, מכר הסינגל עד כה מעל 200.000 עותקים ודורג במקום ה-1 במצעד הסינגלים הבריטי, והפך לסינגל הראשון של אמינם שמגיע למקום הראשון בבריטניה מאז 2005. ריהאנה שברה שיא בכך שדירגה שמונה שירים למקום הראשון בשמונה שנים; דבר שרק הביטלס ואלביס עשו. ב-28 בנובמבר 2013, השיר הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית. נכון -2014, השיר מכר 3 מיליון עותקים בארצות הברית והגיע למעמד פלטינה משולשת. השניים שיתפו פעולה לראשונה בשיר "Love The Way You Lie" ב-2010. השיר הפך לשיר הכי נמכר של השניים, אשר מכר 13.6 מיליון עותקים בעולם והפך לאחד הלהיטים הנמכרים ביותר בהיסטוריה. הקליפ לשיר בוים על ידי ריץ' לי בדטרויט ב-20 בנובמבר 2013. אמינם העלה תמונות ממאחורי הקלעים של הקליפ לרשת, באחת התמונות הוא הצטלם עם ריהאנה וכתב "מאחורי הקלעים", ובכך נרמז שגם ריהאנה תהיה בקליפ. ב-13 בדצמבר, הועלה לערוץ ה-VEVO של אמינם הצצה של 57 שניות של הקליפ, בה נראה אמינם יושב בחדר חשוך מול טלוויזיה שריהאנה הדליקה אותה. בטלוויזיה נראה אמינם שובר דברים, לוקח כדורים ומחזיק את בתו היילי. קטעים אלו הם קטעים קצרים מן הקליפים הקודמים של אמינם, המחולקים לפי קטגוריות (אלימות, משפחה, אי שפיות, מוות, התמכרות ותהילה), הקטעים הם מהווידאו קליפים של השירים: "My Name Is", "Lose Yourself", "The Way I Am" ו-"3a.m". בזמן שהוא צופה בקטעים בטלוויזיה, ריהאנה יושבת מולו כפסיכולוגית. בנוסף, בסצנת הסיום אלטר האגו שלו סלים שיידי נכלא בכלוב והוא מוצג לכאורה כ"מפלצת" שאמינם יצר, סלים שיידי מעביר פתק לאמינם מן הכלוב ואמינם פוסע קדימה ומניח לסלים שיידי להרג על ידי אנשי הביטחון. הקליפ לשיר יצא ב-17 בדצמבר. נכון לפברואר 2020 מונה הקליפ 682 מיליון צפיות. ערך מורחב – The Monster Tour The Monster Tour הוא מיני-סיבוב הופעות משותף של אמינם וריהאנה. הטור כולל 6 הופעות בצפון אמריקה. מטרתו לקדם את האלבום השמיני של אמינם, The Marshall Mathers LP 2. ההופעות: מידע על היצירה "The Monster" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "The Monster" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "The Monster" באתר Discogs סרטון השיר "The Monster" באתר יוטיוב
זיהוי פלילי במחשבים

זיהוי פלילי במחשבים (ידוע כפורנזיקס; מאנגלית: Computer forensics) היא ענף בזיהוי פלילי העוסק במציאת ראיות משפטיות במחשבים ובאמצעי אחסון דיגיטליים. מטרת הענף היא זיהוי, חילוץ, שימור, שחזור, ניתוח והצגת עובדות והנחות שונות אודות המידע. אף על פי שחקירה זו מזוהה בעיקר עם הפללת עבריינים על ידי המשטרה, שיטות ועקרונות מהענף משמשים רבות גם במרחב הקיברנטי בתחום אבטחת המידע, ובזירה האזרחית - למשל לשם שחזור קבצים שנמחקו ממערכת הקבצים, כן לשימושים שונים של חברות האנטי-וירוס. עם התגברות התפוצה של מחשבים אישיים בתחילת שנות השמונים, גבר גם ניצולם לצרכים פליליים כמו הונאה, גנבת כסף וריגול תעשייתי וצבאי. בתקופה זו, זכו להכרה פשעי מחשב חדשים (האקינג), כמו גם הצורך לזהותם. ענף חקירת פשעי המחשב התפתח בתקופה זו כשיטה לשחזור ולחקירת ראיות דיגיטליות לצרכים משפטיים. מאז, היקף הפשיעה גדל במהירות (בין השנים 2002 ל- 2003 נרשמה עליית מדרגה משמעותית של כ- 67%) וכיום הענף עוסק בחקירת מגוון רחב של עבירות, לרבות פורנוגרפיית ילדים, הונאה ממוחשבת, רצח ואונס. כמו כן, נעשה שימוש בשיטות החקירה גם לצרכים אזרחיים וצבאיים כאמצעי גילוי אלקטרוני (eDiscovery). בפועל, שיטות הזיהוי והידע המקצועי נועדו להסברת המצב הנוכחי של אמצעי דיגיטלי אחד או יותר (זיכרון המחשב, דיסק קשיח, תקליטור ואף הודעת דואר אלקטרוני או קובץ תמונה), שלעיתים מקיימים ביניהם יחסי גומלין. Indicator of compromise איתן אבריאל, הפשע המושלם, באתר TheMarker‏, 19 בנובמבר 2015 "A Formalization of Digital Forensics" (פורסם בספטמבר 2004) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים ובנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שרון רז

שרון רז (נולד ב-2 בנובמבר 1968) הוא אדריכל ואמן ישראלי, העוסק בצילום ותיעוד מבנים ותיקים ונטושים בישראל. רז נולד וגדל בפתח תקווה. אמו עבדה במשרד אדריכלים ועסקה בתכנון בתי מגורים. רז למד אדריכלות במכללת הסביבה - סדנא לעיצוב ואדריכלות בהנהלת אליעזר פרנקל, בתל אביב, ובגלאזגו סקול אוף ארט (אנ') בסקוטלנד. לאחר לימודיו עבד כאדריכל עד שנת 2004, לאחר מכן פרש ועבר לעבוד בתחום אחר. רז מצלם מבנים ישנים ונטושים בישראל ובין השנים 2005 ו-2010 פרסם את תצלומיו באתר האינטרנט "אדריכלות נעלמת", הכולל כ-12 אלף תצלומים. תצלומים מאוחרים יותר, משנת 2007 והלאה, מתפרסמים בבלוג "נטוש". ב-2011 הקים את "עמותת נטוש לתיעוד מבנים ותיקים ונטושים בישראל". ב-2014 הגיע מספר התמונות שפרסם ל-50,000. במהלך השנים הציג מספר תערוכות המציגות מבנים נטושים ברחבי ישראל, כשהבולטת בהם היא התערוכה שהציג בגלריה בבית עמותת האדריכלים ועסקה בבתי קולנוע נטושים. רז מרצה אודות צילומיו ושימור מורשת הבנויה על ידי צילום במגוון מסגרות החל משנת 2014. בנובמבר 2020 יצא לאור ספר האמן הראשון של רז, בשם ״נטושים״ - הספר מכיל 240 עמודים, 224 תצלומי צבע, פתח דבר, ומאמר של פרופ׳ אדר׳ אמנון בר אור. נכון ל-2017, רז היה נשוי פעמיים, ואב לשניים. מבנים בסכנת הכחדה, מרכז באוהאוס, תל אביב, 2007, אוצרת: אלה גורן. היכלות נטושים/שרון רז, תיעוד בתי קולנוע נכחדים בישראל, גלריית בית האדריכל, יפו, 2013, אוצר: אדריכל ערן טמיר- טאוויל. אדריכלות נעלמת בפתח תקווה, גלריית הקומה השנייה, פתח תקווה, 2014. נאלמים, גלריית בית דרור, קיבוץ עינת, 2021. אתר האינטרנט הרשמי של שרון רז מדיה וקבצים בנושא שרון רז בוויקישיתוף הבלוג נטוש של שרון רז. על שרון רז באתר האינטרנט אדריכלות נעלמת. עוז רוזנברג, סינמה רפאים - האדריכל שרון רז חוזר אל בנייני ילדותנו הנטושים, באתר הארץ, 1 ביוני 2012 מיכאל יעקובסון, הצגת הקולנוע האחרונה, באתר Xnet‏, 5 במרץ 2013 אסתר זנדברג‏, תערוכת "מבנים בסכנת הכחדה", באתר וואלה, 6 במאי 2007 התערוכה היכלות נטושים/שרון רז באתר עמותת אדריכלים מאוחדים בישראל אדריכלות נעלמת בפתח תקווה, באתר Saf
סנטיאגו דל אסטרו

סנטיאגו דל אסטרו (בספרדית: Santiago del Estero) היא בירת פרובינציית סנטיאגו דל אסטרו בארגנטינה. במפקד בשנת 2001 היו בעיר 244,733 איש. העיר ממוקמת על גדות נהר דולסה. העיר נמצאת במרחק של 1,042 ק"מ צפון-צפון-מערבית לבואנוס איירס, בירת ארגנטינה. סנטיאגו דל אסטרו היא העיר העתיקה ביותר בארגנטינה שנוסדה על ידי מתיישבים ספרדים ונשארה כשהייתה, וההערכה היא שהיא בת 460 שנים בערך. בהתאם לכך היא מכונה בספרדית "מדרה דה סיודדס" (Madre de Ciudades, בעברית: "אם הערים"). למרות שזו העיר העתיקה בארגנטינה, היא משמרת מעט מאוד מהארכיטקטורה הקולוניאלית הספרדית, למעט מספר כנסיות. סנטיאגו דל אסטרו ואזורה הם ביתם של כ-100,000 דוברי קצ'ואה, שפתם של בני האינקה, מה שהופך אותה למרכז הדרומי ביותר של דוברי השפה. סנטיאגו דל אסטרו דל נואבו מאסטרסגו נוסדה ב-25 ביולי 1553 על ידי פרנסיסקו דה אגירה (אם כי יש היסטוריונים הטוענים שנוסדה ב-1550). העיר הייתה בירתו של האינטנדנט של סן מיגל דה טוקומאן במהלך התקופה של מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה, והמושב הראשון של הבישוף שלה, אשר הועברו בהמשך לסלטה וקורדובה בהתאמה. ב-1817 התרחשה באזור רעידת אדמה שגרמה לנזק חמור בעיר. בנייתו של סכר קירוגה הקרוב (על נהר דולסה), הקלה על מחסור המים הכרוני בעיר ודרבנה את גדיל, החקלאות המקומית שהתבססה על כותנה וזיתים. בעיר ממוקמות האוניברסיטה הלאומית של סנטיאגו דל אסטרו, שנוסדה ב-1973, והאוניברסיטה הקתולית של סנטיאגו דל אסטרו, שנוסדה ב-1960. נמל התעופה סנטיאגו דל אסטרו ממוקם כ-6 ק"מ מצפון לעיר ומשרת אותה. מדיה וקבצים בנושא סנטיאגו דל אסטרו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנטיאגו דל אסטרו סנטיאגו דל אסטרו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)