laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מילקי צ'אנס

מילקי צ'אנס (Milky Chance) הוא צמד מוזיקלי שמקורו בעיר קאסל שבהסן גרמניה, ומנגן בסוגות רוק, פולק, פופ ופולקטרוניקה. הצמד מורכב מהסולן קלמנס ריביין והתקליטן פיליפ דאוש. את עיקר פרסומו קנה הצמד לאחר ששירם Stolen Dance הגיע למקומות הראשונים במצעדי מוזיקה רבים ברחבי העולם. הצמד הופיע בישראל, בבארבי בשנת 2018. Sadnecessary ‏ (2013) Blossom ‏ (2017) Mind The Moon ‏ (2019) Trip Tape ‏ (2021) מדיה וקבצים בנושא מילקי צ'אנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מילקי צ'אנס (באנגלית) מילקי צ'אנס, ברשת החברתית פייסבוק מילקי צ'אנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מילקי צ'אנס, ברשת החברתית אינסטגרם מילקי צ'אנס, ברשת החברתית טיקטוק מילקי צ'אנס, סרטונים בערוץ היוטיוב מילקי צ'אנס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מילקי צ'אנס, באתר ספוטיפיי מילקי צ'אנס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מילקי צ'אנס, באתר Last.fm (באנגלית) מילקי צ'אנס, באתר AllMusic (באנגלית) מילקי צ'אנס, באתר MusicBrainz (באנגלית) מילקי צ'אנס, באתר דיזר מילקי צ'אנס, באתר Discogs (באנגלית) מילקי צ'אנס, באתר Songkick (באנגלית) מילקי צ'אנס, באתר בילבורד (באנגלית) מילקי צ'אנס, באתר טיידל (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הכרזת איסלאז

הכרזת איסלאז (ברומנית: Proclamația de la Islaz) הייתה תוכנית שפרסמו יוזמי מהפכת 1848 (ולאכיה). ב-9 ביוני 1848 הקריא יון הליאדה רדולסקו את ההכרזה והמהפכנים הוולאכיים אישרו אותה. כעבור יומיים, ב-11 ביוני, תחת לחץ ההמונים, קיבל אותה גם השליט, גאורגה ביבסקו. בהכרזה נכללו 22 סעיפים וביניהם: עצמאות ניהולית וחוקתית הפרדת הרשויות שוויון בזכויות הפוליטיות בחירתו של שליט אחראי לתקופה של 5 שנים אמנציפציה של הקלקאשים אמנציפציה של הישראליטים וזכויות פוליטיות ליתר בני המולדת בעלי דת אחרת ביטול עבדות הצוענים שוויון בחינוך יצירת משמר לאומי ביטול עונש המוות להלכה ולמעשה חינוך שווה לרומנים משני המינים ביטול עונש המלקות 1848 – de la Islaz, pe Câmpia Filaretului: "Uniţi, vom fi tari!" (ברומנית) קלקאש (ברומנית: clăcaș) היה איכר רומני, ששכן על קרקע לא שלו ושילם לבעל הקרקע תמורת השימוש בה בעבודה למענו.
טוני נדאל

אנטוניו "טוני" נדאל הומאר (בספרדית: Antonio "Toni" Nadal Homar; נולד ב-21 בפברואר 1961) הוא מאמן טניס ספרדי, מאמנו של הטניסאי רפאל נדאל. נדאל נולד במיורקה שבספרד. אחד מאחיו הוא הכדורגלן מיגל אנחל נדאל. מתגורר בפורטו כריסטו. נדאל החל את קריירת האימון ב-1985. נדאל הוא דודו ומאמנו של הטניסאי רפאל נדאל, שזכה ב-16 טורנירי גראנד סלאם תחת אימונו, מ-1990. בשל כך הוא נחשב למאמן הטניס המוצלח ביותר בהיסטוריה, במונחי זכיות בגראנד סלאם (השני בהיסטוריה הוא לנארט ברגלין, שתחת אימונו זכה ביורן בורג ב-11 טורנירי גראנד סלאם בשנות ה-70). למרות מספר כישלונות בטורנירים בשנים 2015-2016, נשאר נדאל בתפקידו בשל סירובו של אחיינו רפאל להחליף אותו. מדיה וקבצים בנושא טוני נדאל בוויקישיתוף טוני נדאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון מקנרו תוקף: "נדאל חייב להחליף מאמן, הגיע הזמן לדם חדש", באתר וואלה, 3 ביולי 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שחף זנב-סנונית

שחף זנב-סנונית או שחף קדור-זנב (שם מדעי: Creagrus furcatus) הוא מין של שחף יחיד בסוגו האנדמי לאיי גלאפגוס וגם קצת באיי מלפלו. שחף זה הוא השחף היחיד הפועל בלילה, אז הוא יוצא לחפש באוקיינוס הפתוח מיני מזונות קטנים כמו דגים ודיונונים העולים בלילה לאכול פלנקטון. ביום הוא ישן על מצוקים וחופים קטנים. הוא מעדיף מים טרופיים וחמים. לעיתים הוא גם מגיע לחופי אקוודור ופרו. זוג השחפים מגדלים ביצה אחת בקן עשוי אבני לבה ושברי אלמוגים. הגוזל בוקע מהביצה אחרי 31–34 ימים ויכול לעוף אחרי 60–70 ימים מהבקיעה. עיניו האדומות גדולות יותר מאצל שחפים אחרים ויש בהן שכבה מחזירת אור, המתאימה לראיית לילה. מדיה וקבצים בנושא שחף זנב-סנונית בוויקישיתוף שחף זנב-סנונית, באתר ITIS (באנגלית) שחף זנב-סנונית, באתר NCBI (באנגלית) שחף זנב-סנונית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שחף זנב-סנונית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שחף זנב-סנונית, באתר GBIF (באנגלית) שחף זנב-סנונית באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צבי הירש הכהן וולק

רבי צבי הירש הכהן וולק (ביידיש: וואָלק; תרט"ז - ד' בטבת תרס"ז, 21 בדצמבר 1906, פינסק) היה רב ליטאי, רבה של העיר פינסק, ומחבר הפירוש "כתר כהונה" על הספרי. נולד בשנת תרט"ז לרב עזריאל הכהן וולק. בצעירותו למד בסלוצק אצל רבי יושע בער סולובייצ'יק, בעל "בית הלוי", שכיהן אז כרב העיר. נישא ליוכבד בתו של הרב מרדכי גימפל יפה רבה של העיירה רוז'ינוי שברוסיה הלבנה, ומאנשי העלייה הראשונה. גיסו, חתנו הנוסף של חמיו, היה הרב יוסף זכריה שטרן. עם פטירת חמיו בפתח תקווה בשנת תרנ"ב (1891), כתב את תולדותיו בקונטרס בשם "תכלת מרדכי". הקונטרס נדפס בירושלים לאחר יותר ממאה שנה כנספח לספרו. בתחילת דרכו שימש כרב בעיירה קפוליה. בשנת תרנ"ד, בהיותו בן 38, התמנה כרבה של פינסק במקומו של הרב אלעזר משה הורוויץ, שהיה מגדולי יהדות ליטא. בכהונה זו החזיק שתים עשרה שנים עד פטירתו ביום שישי ד' בטבת תרס"ז והוא בן 51 שנים בלבד. אשתו יוכבד, נפטרה בירושלים בכ"ב בשבט תשי"ג, 7 בפברואר 1953. בניו הם הרבנים: חיים וולק, יעקב וולק, מרדכי גימפל וולק ועזריאל וולק. רבי צבי הירש הכהן וולק הניח אחריו כתבים רבים במגוון תחומים תורניים, חלקים מתוכם הודפסו בידי בניו בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, ולקראת סוף המאה, החלו נדפסים במסגרת "מפעל תורת חכמי ליטא" של מכון ירושלים. כתר כהונה - פירוש על הספרי. מהדורה מושלמת של כל כתב היד, הודפסה בירושלים, תשנ"ג. כתר כהונה - סוגיות (ירושלים תשס"ד) - שמונים פרקים בעניינים שונים בהלכה. ספר המערכות - נועד להיות חלק המשך לספר "כתר כהונה" על הספרי. כתב היד שרד, והספר בתהליכי עריכה. טהרת הקדש - ספר בענייני קדשים, שחיבר בהיותו בן 22. חידושים על הספרא. רוב החידושים נדפסו בתוך מהדורת הספרא של מכון אופק. שו"ת. הערות וחידושים על גליונות הספרים שבספרייתו, על כל ספרי היסוד: תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי, משנה תורה לרמב"ם, שולחן ערוך, וספר הזוהר. הרב יעקב יהושע בוקסבוים, פתח דבר לספר "כתר כהונה" - סוגיות, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ד. עמ' 7–10. מכתב המלצה עבור פרנסת אלמנתו של הרב וולק
ציור חזיתות

ציור חזיתות (בגרמנית: Lüftelmalerei) היא סוג של אמנות מקומית הנפוצה בעיקר בכפרים ובעיירות האלפינים בדרום גרמניה ואוסטריה ובעיקר בבוואריה-עילית וטירול, אולם ניתן למצוא אותם בכל המרחב הכפרי וההררי במדינות מרכז אירופה. מקורו של השם שנוי במחלוקת אך הוא נובע ככל הנראה מהכינוי "Zum Lüftl", לביתו של צייר החזיתות פרנץ זרף צווינק (Franz Seraph Zwinck) שחי בשנים 1748–1792 בכפר אובראמרגאו שלמרגלות הצוגשפיצה. ציורי החזיתות בסגנון זה מהווים גרסה מקומית של ציורי קיר המכונים בצרפתית "תעתועי ראייה" ( trompe l'oeil) שהתפתחו בתקופת הבארוק, ואשר יחודם הוא ברישום מדומה של תמונה בשלושה ממדים, באמצעות יצירת פרספקטיבה וחיקוי של אלמנטים אדריכליים במבנה. הללו יוצרים באמצעות שילובם במבנה הפיזי, אשליה של אדריכלות עילית, השתקפויות וחללים סגורים בזוויות ישרות. נושאי הציור על חזיתות הבתים מייצגים בדרך כלל את תחום עיסוקו או מקצועו של בעל הבית, סמלים משפחתיים, מוטיבים קלאסיים מספרי הקודש ותחומי פעילות עממית של האזורים הכפריים בהרי האלפים כגון חקלאות וציד. בחלק מן הציורים מופיעים דגלים בעלי מוטו רלוונטי לקהילה ספציפית ולעיתים משולבים בהם גם שעוני שמש. ציורי הקיר מבוצעים בטכניקה של פרסקו על מצע של טיח על בסיס סיד. הצבעים נקשרים למצע באמצעות תגובה כימית ומקנים לציור כושר הישרדות לאורך ימים גם בתנאי מזג האוויר הקשה האופייני לאזור. מדיה וקבצים בנושא ציור חזיתות בוויקישיתוף
סולטנות הנשים

סולטנות הנשים הייתה תקופה של כמעט 130 שנים במהלך המאה ה-16 והמאה ה-17 כאשר הנשים של ההרמון הקיסרי של האימפריה העות'מאנית הפעילו את השפעתן הפוליטית יוצאת הדופן בענייני מדינה ועל הסולטאן העות'מאני, החל מתקופת שלטונו של סולימאן המפואר. רבים מהסולטאנים בתקופה זו היו קטינים והיו אלו האמהות שלהם, הוולידה סולטאן, או נשותיהם, ההאסקי סולטאן, ששלטו בפועל באימפריה. רוב הנשים הללו היו שפחות, שהיו לעיתים קרובות הפילגשים של הסולטאנים העות'מאנים. הורם סולטאן הייתה פילגשו של הסולטאן העות'מאני סולימאן המפואר. היא הפכה יותר מאוחר לאשתו החוקית, דבר שהיה לא מקובל בתקופה זו וקרה רק פעמיים במאתיים שנים של המסורת העות'מאנית. הדבר הפך את סולימאן לקיסר הראשון שהתחתן מאז אורהן הראשון וחיזק את מעמדה הגבוה של הורם סולטאן בהרמון. עם הגיעה להרמון הורם משכה במהרה את תשומת לבו של הסולטאן, ואת הקנאה של יריביה. לא לקח הרבה זמן עד שהפכה לפילגשו המעודפת או להאסקי סולטאן, תואר שנעשה בו שימוש לראשונה במאה ה-16 בעבורה. ככל הנראה בעידודה של הורם, הוציא הסולטאן את אבראהים פאשא להורג והחליף אותו בתפקיד הווזיר הגדול בחתנו, רוסטם פאשה. רוסטם פאשה, הורם ובתה מיהרימה סולטאן הסיתו את סולימאן נגד בנו הבכור שחזאדה מוסטפא, שלבסוף הואשם בגרימת תסיסה והוצא להורג. היה זה במהלך המאבק נגד פרס הספווית בשנת 1553. בשנת 2007, פתחו מוסלמים במריאופול, עיר נמל באוקראינה, מסגד לכבוד הורם סולטאן. מיהרימה סולטאן נולדה ב-12 במרץ 1522 בקונסטנטינופול, בירת האימפריה העות'מאנית ונפטרה ב-25 בינואר 1578. מיהרימה נסעה ברחבי האימפריה העותמאנית עם אביה בזמן שהוא סקר וכבש אדמות. ב-25 בנובמבר 1539, בגיל 17, חיתנו את מיהרימה עם רוסטם פאשה, אשר בהמשך כיהן כווזיר הגדול, תחת הציווי של סולימאן. היא לא הייתה רק נסיכה, אלא תפקדה גם כוולידה סולטאן עבור אחיה הצעיר סלים השני. באימפריה העות'מאנית, על פי המסורת, הייתה לוולידה סולטאן גישה למשאבים כלכליים ניכרים ולפרויקטים אדריכליים גדולים. מפעלי הבניה המפורסמים ביותר שלה הם שני המסגדים המשוכללים באיסטנבול הנושאים את שמה. המסגד המפורסם ביותר של קונסטנטינופול הוא מסגד מיהרימה סולטאן. היסטוריונים אומרים כי הורם סולטאן חינכה את בתה מיהרימה היטב. מיהרימה סולטאן נשארה ולידה סולטאן מ-1566 עד 1574, ומ-1574 עד למותה ב-1578 היא חלקה את הכוח יחד עם נורבאנו סולטאן, אמו של אחיינה מוראט השלישי.
אלעזר משה הורוויץ

רבי אלעזר משה הורוויץ (ב' בתשרי תקע"ח 12 בספטמבר 1817 - ו' באב תר"נ, 23 ביולי 1890). רבה של פינסק, מחבר הספר "אהל משה", והגהות וחידושים שנדפסו בש"ס וילנא. נולד בצ'ריקוב, פלך מוהילב, לרב צבי הירש הורוויץ בנו של הרב אריה לייב הורוויץ רבה של סטניסלב; ולצערטיל, נכדתו של הרב יהושע צייטלין. בצעירותו למד אצל רבי אריה לייב שפירא מקובנה. נישא לרייזל בתו של הגביר מרדכי מאמאנושטירצנה ועבר לגור בעיירה זו, לאחר ניסיון קצר וכושל לפתוח עסק, נבחר לכהן כרב העיירה. בתקופה זו הרבה להתכתב עם אחיו הרב יהושע הורוויץ, רבה של שקלוב, ועם הרב יום טוב ליפמן בסליאנסקי, מחבר "מלבושי יום טוב". בשנת תר"כ, בגיל 42, נבחר לרב העיר הגדולה פינסק; בשל המלצתו של רבה הקודם של העיר, רבי מרדכי זקהיים, לפני פטירתו. בשנת תרמ"ב (1882) לקה בשיתוק. הוא נפטר ביום רביעי ו' באב תר"נ, ה־23 ביולי 1890. ונקבר בפינסק. אחריו כיהן ברבנות פינסק הרב צבי הירש הכהן וולק. לרב הורוויץ לא היו בנים, אך בנותיו התפרסמו בחכמתן. אגדות נקשרו בדבר עיסוקן וחידושיהן בהלכה. חתניו הם: רבי ברוך אפשטיין, מחבר "תורה תמימה" שהיה נשוי לבתו שיינא. חתנו בזיווג שני, רבי חיים יהודה ליטווין "העילוי מסאסניץ", מחבר שו"ת שערי דעה;. רבי יעקב כַּהַן שבנו רבי שמעון כַּהַן הביא לבית הדפוס את ספרו של סבו "אהל משה"; וכן את הספר חקי חיים (על הרמב"ם). רבי חיים משה טייטלבום ששם אשתו היה מרים. נכדתו דינה צערטיל בת הרב חיים משה טייטלבוים אשת הרב מורדכי ברקוביץ בן המקובל רבי אברהם דוב ברקוביץ אב"ד לחווא (ביידיש: לאַכװע). עלו עם משפחתם ירושלימה בשנת תרנ"ט ונטמן בהר הזיתים. בין הצאצאים נמנים הגאון הרב יצחק שיינר ראש ישיבת קמניץ בירושלים (נפטר בשנת ה'תשפ"א)צ"ע .והגיסים משה יהושע לנדא ורב יצחק הכט מח"ס שערי קודש. אהל משה - א, ורשה, תרמ"ט - הגהות וחידושים על התלמוד אהל משה - ב, ירושלים, תש"ל - שו"ת מדיה וקבצים בנושא אלעזר משה הורוויץ בוויקישיתוף ברוך הלוי אפשטיין, נחל דמעה, ורשה, תר"נ, באתר היברובוקס שמואל נח גוטליב, אהלי שם, פינסק, תרע"ב, עמ' 153 ואילך, הערה ד, באתר היברובוקס אלעזר משה בן צבי הירש הורביץ (1817-1890), דף שער בספרייה הלאומית ישורון כרך כז ובזיווג ראשון היה נשוי לפייגא בלה בת רבי אברהם אבלי הלוי שנפטרה בד' בשבט ה'תרמ"ד, ראה שערי דעה בהקדמה הודפס פרמיסלא ה'תרמ"ד, כיום הוקמה במודיעין עלית הישיבה כשם החיבור שערי דעה ככה חותם בראש הספר חקי חיים, ווארשא ה'תרנ"ט הרב רפאל ישראל איסר שפירא, שו"ת עזרת ישראל, ורשה תרנ"א, סימן א, באתר היברובוקס.
יום טוב ליפמן בסליאנסקי

רבי יום טוב ליפּמַן (ליפא) הכהן בַּסליאנסקי (או בַּסלַבסקי; מכונה: ר' ליפא מירֶר (מירער; כלומר ליפא ממיר); תקפ"א, 1821 – כסלו תרנ"ג, דצמבר 1892) היה רב ליטאי, רב ואב"ד מיר. נודע על שם ספרו, ה"מלבושי יום טוב". יום טוב ליפמן (ליפא) בן יהודה זאב הכהן נולד בשנת תקפ"א, אחיינו (בן אחותו) של הרב אליעזר ליפמן רבינוביץ ממינסק ונינו של הרב יום טוב ליפמן הלפרין, אב"ד קאפולי (קאפוליא), בעל "קדושת יום טוב", "תוספת קדושה" ו"מלאכת יום טוב". בגיל 17 נישא בזיווג ראשון לבתו של הגביר שמעון זימל מהלוסק, והמשיך בלימודיו. לאחר תקופה התמנה כרבה של שומיאץ, שבה כיהן 11 שנים. בשומיאץ נפטרה אשתו, והוא נישא בשנית לבתו של הרב יעקב לייב ממלסטבקה. תקופה קצרה כיהן ברבנות חסלביץ', ולאחר שרפה גדולה שהתחוללה בה, התקבל כרבה של העיר מיר. ברבנות מיר כיהן 18 שנים, והוציא בה את שני כרכי ספרו "מלבושי יום טוב", שהקנו לו שם של גאון בתורה. ידועה הייתה בקיאותו בכל חלקי הש"ס; לפי הרב מ"מ ישר, הביוגרף של רבי ישראל מאיר הכהן מראדין (ה"חפץ חיים"), כאשר נשאל האחרון לאחר שיחה בענייני "קדשים" עם הרב אלעזר משה הורוויץ שהיה אף הוא בקיא גדול בתחום: "האם פגשת במישהו נוסף שמכיר את התחום ברמת הידע שלך?", השיב: "רבי ליפא מירר, אף הוא כהן, בקיא ממני. הוא יכול היה להיכנס לבית המקדש ולעבוד את העבודה בעיניים עצומות". הוא עסק גם בצורכי ציבור, והשתתף באספות רבנים שנערכו בעניינים אלו. ידועה השתתפותו בישיבה שכינס שמואל פוליאקוב, ובה דנו גדולי רבני ליטא בשאלת הנהגת לימודי חול בישיבת וולוז'ין. כמו כן היה מן הרבנים שחתמו על כרוז גילוי הדעת בעניין כולל הפרושים בקובנה, במהלך פולמוס המוסר. יחסו לתנועת חיבת ציון היה מורכב: מחד גיסא השתדל לסייע לעולים לארץ ישראל; ומאידך, לאחר הצטרפות האינטליגנציה היהודית החילונית לתנועה, הסתייג ממנה. הוא היה בין האוסרים את היתר המכירה, שנועד להסדיר את החקלאות היהודית בשנת השמיטה. משה צינוביץ, "רבני קהלת מיר", בתוך: אנציקלופדיה של גלויות: מיר, ירושלים: היכל שלמה, תשכ"ג, עמ' 63–67. 'ר' יו"ט־ליפמן ב"ר יהודה־זאב הכהן', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 54 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1252). "יום טוב ליפמן הכהן בוסלאנסקי", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) טלגרמה ל"המליץ": מיר (פ. מינסק), 14 דעצעמבער), המליץ, 27 בדצמבר 1892 (ידיעה על מותו) י. שורצין, אלון בכות, הצפירה, 8 בינואר 1893 איסר ראבינאוויץ ממינסק, מעשים בכל יום | בארצנו | מאריאמפאל, המליץ, 27 בינואר 1893 (הספד) ספרו מלבושי יום טוב, וילנה: דפוס יהודה ליב מ"ץ, תרמ"א, באתר היברובוקס הרב משה מאיר ישר, החפץ חיים: חייו ופעלו, בני ברק: נצח, תשי"ח, ח"א, עמ' רעד-רעה. עוד השתתפו בישיבה זו: רבי יצחק אלחנן ספקטור ובנו רבי צבי הירש רבינוביץ, רבי אליהו חיים מייזל, רבי יוסף דוב סולובייצ'יק, רבי אליהו אליעזר גרודזינסקי מווילנה ורבי ראובן הלוי לוין מדננבורג. חתומים נוספים: רבי חיים ברלין, רבי יחיאל מיכל אפשטיין, רבי חיים סולובייצ'יק, רבי מאיר מיכל רבינוביץ ורבי חיים עוזר גרודזינסקי. הוא היה בין אלו שאסרו את אתרוגי קורפו, דבר שהועיל להתיישבות היהודית בארץ ישראל.
מלבושי יום טוב

האם התכוונתם ל... מלבושי יום טוב - ספרו של רבי יום טוב ליפמן בסליאנסקי ממיר. הנקרא על שם ספרו "המלבושי יום טוב" מלבושי יום טוב - ספרו של רבי יום-טוב ליפמן הלר, בעל "תוספות יום טוב"
M3 סטיוארט

M3 סטיוארט (באנגלית: M3 Stuart) הייתה סדרת טנקים קלים מתוצרת ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה. הם נקראו על שמו של ג'.א.ב סטיוארט, גנרל בצבא הקונפדרציה. מעל ל-22,000 טנקים יוצרו במשך השנים 1944-1941, והם היו בשימוש נרחב ביותר (בשל מספרם) בקרבות מול צבאות גרמניה הנאצית, איטליה ויפן. הקרבות במדבר המערבי ובצפון אפריקה בשנים 1941–1942 הדגישו את חסרונות טנק הסטיוארט בלוחמת שריון. חולשתו העיקרית של ה־M3 הייתה נעוצה בחימושו - תותח בקוטר 37 מ"מ שהיה חלש מכדי להתמודד מול השריון הגרמני. מאחר שטנקי הסטיוארט היו זמינים בכמויות כה גדולות, הם לא הוצאו משירות ובמקום זאת הוגבלו בעיקר לתפקידי סיור. במהלך המלחמה, טנקי סטיוארט רבים הועברו לבעלות בריתה של ארצות הברית כחלק מחוק השאל החכר. כ-6,900 סופקו לבריטניה, ו-1,681 לברית המועצות. לאחר המלחמה הועברו טנקי הסטיוארט המיושנים לצבאות ברחבי אירופה, אסיה, ואמריקה הדרומית. מצרים קיבלה לידיה מספר טנקים, אך הם הוצאו משירות מבלי שהשתתפו במלחמות נגד ישראל. מחליפו של הסטיוארט בצבא ארצות הברית היה הטנק M24 צ'אפי. טנק זה כנראה עדיין בשרות בפרגוואי ונחשב לטנק שעשה את השרות הכי ארוך. M3: דגם ייצור ראשוני. 5,811 יחידות יוצרו. M3A1: לדגם זה נוסף מייצב גירוסקופי לתותח, כיפת המפקד הוסרה. 4,621 יחידות יוצרו. M3A3: דגם ייצור אחרון עם תצורת תובה חדשה עם שריון חזית משופע, והגדלת מספר הפגזים לתותח 37 מ"מ ל-174. 3,427 יחידות יוצרו. M3 עם להביור: הסבה של טנקי סטיוארט לנשיאת להביור במקום התותח הראשי. פותח במיוחד לשימוש חיל הנחתים בזירת האוקיינוס השקט. תותח הוביצר מתנייע T18: דגם ניסיוני בו הותקן תותח הוביצר בקוטר 75 מ"מ על תובת M3 ללא צריח. נזנח לטובת M8. M5: השינויים העיקריים בדגם זה הם התקנתם של צמד מנועי קדילק, ותצורת תובה דומה לדגם M3A3. M5A1: דגם ייצור משופר עם צריח ה-M3A3. ‏6,810 יחידות יוצרו. תותח הוביצר מתנייע M8: בדגם זה הותקן תותח הוביצר 75 מ"מ על טנקי M5 עם צריח פתוח. שימשו לסיוע אש קרוב. 1,778 יחידות יוצרו בין 1942 ל-1944. H-39 הוצ'קיס רנו R-35 Zaloga, Steven. M3 & M5 Stuart Light Tank 1940-45, Osprey 1999 Chamberlain, Peter; Chris Ellis. British and American Tanks of World War Two: The Complete Illustrated History of British, American and Commonwealth Tanks, 1939-45. Cassell 2002 מדיה וקבצים בנושא M3 סטיוארט בוויקישיתוף R.P Hunnicutt. Stuart: A History of the American Light Tank, Presidio, 19942. p.464 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרול אדמס

קרול אדמס (באנגלית: Carol Adams; נולדה ב-1951) היא סופרת אמריקאית טבעונית, תאורטיקנית אקו-פמיניסטית ופעילה לזכויות בעלי חיים. אף על פי שנשים פמיניסטיות עסקו בקשר בין דיכוי האישה לדיכוי בעלי חיים עוד במאה ה-19, הייתה זו אדמס שפרסמה בשנת 1975 את המאמר השיטתי הראשון שהצביע על הקשר בין סקסיזם לסוגנות. הוציאה לאור תשעה עשר ספרים, בהם "The Sexual Politics of Meat". עבודתה עוסקת בעיקר בקשר בין דיכוי האישה לדיכוי בעלי החיים. אדמס פרסמה עשרות מאמרים העוסקים באקו-פמיניזם, צמחונות וטבעונות, זכויות בעלי חיים, אלימות במשפחה והתעללות מינית. בשנת 2011 נבחרה להיכנס להיכל התהילה האמריקאי לזכויות בעלי חיים מטעם הוועידה הלאומית לזכויות בעלי חיים בארצות הברית. (The Sexual Politics of Meat (1990 – ספרה 'הפוליטיקה המינית של הבשר' עוסק בקשר בין פמיניזם, צמחונות, פטריארכיה ואוכלי בשר. מושג מרכזי בספר הוא ה'רפרנט הנעדר' - מושג זה מתאר מנגנון שמטרתו לגרום לאוכלי הבשר לריחוק תודעתי בין המנה שהם אוכלים לבין החיה שמנה זו הייתה. אחד הכלים של מנגנון זה הוא מכבסת מילים – שימוש במילה 'בשר' במקום במילה 'גופה'. ברגע שהחיה הופכת למוצר צריכה, מנגנון 'הרפרנט הנעדר' מאפשר לשכוח את עובדת היותה אינדיבידואל. עוד היא טוענת בספרה כי אכילת בשר קשורה מבחינה תרבותית לגבריות, וכי הנקבות בתעשיית משק החי חוות דיכוי משולב מעצם היותן נקבות: הן במהלך חייהן כמכונות לייצור ביצים וחלב וכמכונות רבייה, והן במותן עבור צריכת בשרן. בשנת 2010, כאשר הספר יצא לאור במהדורה מחודשת לציון 20 שנה לפרסומו, הכתיר אותו הניו יורק טיימס כ"תנ"ך של הקהילה הטבעונית". (The Pornography of Meat (2003 – ספרה 'הפורנוגרפיה של הבשר' חוקר, על ידי ניתוח תוכן מילולי וחזותי, את האופן בו נשים ובעלי חיים בתרבות המערב מתמזגים לכדי קבוצה אחת, וזאת כדי לשמר את המקום של שתי קבוצות אלו בתחתית ההיררכיה. בשנת 1991, להקת Consolidated שחררה את השיר "The Sexual Politics of Meat" המורכב כולו ממשפטים שנלקחו מספרה הנושא את אותו השם. The Sexual Politics of Meat: A Feminist-Vegetarian Critical Theory, 1990 Ecofeminism and the Sacred. New York: Continuum International, 1993 Neither Man nor Beast: Feminism and the Defense of Animals. New York: Continuum International, 1994 Woman-Battering. Minneapolis: Fortress Press, 1994. Creative Pastoral Care and Counseling Series, 1994 The Pornography of Meat. New York: Continuum International, 2003 אקופמיניזם מרטי קיל זכויות בעלי חיים טבעונות סוגנות סקסיזם אתר האינטרנט הרשמי של קרול אדמס קרול אדמס - עמוד הפייסבוק Ecofeminism and the Eating of Animals. Hypatia, No. 6, spring 1991, pp. 134–137 1975 - The Oedible Complex: Feminism and Vegetarianism
גביע סינקפילד 2014

גביע סינקפילד 2014 היא תחרות על שהתקיימה בסנט לואיס בין התאריכים 27 באוגוסט ל-7 בספטמבר 2014. זו התחרות החזקה ביותר מבחינת ממוצע מד כושר שהתקיימה מאז ועולם. בתחרות נערכו עשרה סיבובים, בקצב משחקים של 40 מסעים ב-90 דקות בתוספת 30 שניות לכל מסע, ולאחר מכן עוד 30 דקות ליתרת המשחק, שוב בתוספת 30 שניות לכל מסע. בתחרות השתתפו שישה שחקני שחמט, כולם מהעשיריה הראשונה במד הכושר העדכני. מקומות 1,2,3,5,8,9 בעולם. סך הפרסים שחולק בתחרות עמד על 315,000 דולר. לאחר הסיבוב השביעי, קרואנה צבר 7 ניצחונות. השג זה תואר על ידי ארוניאן כהשג היסטורי. קרואנה סיים את התחרות עם 8.5 נקודות, ומד כושר בפועל (3097) לתחרות הגבוה ביותר שהושג בתחרות כלשהי. אתר האינטרנט הרשמי של גביע סינקפילד 2014 האתר הרשמי של התחרות (באנגלית) על הישגו המדהים של קרואנה (באנגלית) דיווח על התחרות החזקה בעולם (באנגלית) ההיסטוריה נכתבת מחדש בסנט לואיס (באנגלית) דיווח על הסיבוב הראשון בתחרות (באנגלית) דיווח על הסיבוב השני בתחרות (באנגלית) דיווח על הסיבוב השלישי בתחרות (באנגלית) דיווח על הסיבוב הרביעי בתחרות (באנגלית) דיווח על הסיבוב החמישי בתחרות (באנגלית) דיווח על הסיבוב השישי בתחרות (באנגלית) דיווח על הסיבוב השביעי בתחרות (באנגלית) דווח על הסיבוב השמיני בתחרות (באנגלית) דיווח על הסיבוב התשיעי בתחרות (באנגלית) דיווח על הסיבוב העשירי בתחרות (באנגלית) דיווח על תוצאות התחרות, theweekinchess גביע סינקפילד 2014 - דיווח הנדאל של השחמט, ישראל היום
קטורזה

קטורזה (לעיתים: כטורזה, או כטורזא) הוא שם משפחה יהודי ספרדי. פירוש השם הוא המספר ארבע עשרה בצרפתית ובספרדית. האם התכוונתם ל... אלדד קטורזה – פרופסור לרפואה אברהם קטורזה – רב ומחבר, תלמידו של רבי יצחק לומברוזו דוד כטורזה – הרב הראשי ליהדות תוניסיה ארי קטורזה – חוקר מוזיקה, מפיק מוזיקלי, כותב שירים וגיטריסט יהודה קטורזה – קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש מטה פיקוד העורף וראש חטיבה באגף התכנון ישראל קטורזה – קומיקאי, שחקן, סטנדאפיסט ותסריטאי ישראלי
מוסו

האם התכוונתם ל... מוסו (פוליטיקאי)(אנ') (1897-1948) – מנהיג המפלגה הקומוניסטית האינדונזית (ה-PKIׂ) מוסואו – קבוצה אתנית בסין אנג'לו מוסו (אנ') – פיזיולוג איטלקי, הראשון שהמציא שיטת דימות מוחי גיום מוסו – סופר צרפתי לואיג'י מוסו – נהג מרוצים איטלקי מיטשל מוסו – שחקן וזמר אמריקאי רוז'ה גוז'נו דה מוסו (אנ') – סופר צרפתי אנטישמי
טסלר

טסלר הוא שם משפחה בניב המזרח אירופאי של היידיש שפירושו "נגר". https://www.ancestry.com/name-origin?surname=tesler האם התכוונתם ל... אליהו טֶסלֶר – משורר עברי ומתרגם אמיר טסלר – שחקן קולנוע וטלוויזיה ישראלי אריה טסלר – קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף יוסף טסלר – כדורגלן בקבוצות שונות באירופה ומאמן כדורגל הונגרי-ישראלי יעקב טסלר – פוליטיקאי חרדי, חבר הכנסת, בעבר כיהן כחבר מועצה בעיריית אשדוד יצחק טסלר – עיתונאי ישראלי ירואן טסלר – כדורגלן הולנדי מוניקה טסלר (מוניקה ורדימון) - שחקנית וזמרת בתיאטרון יידישפיל נירה טסלר – מרצה וחוקרת ישראלית, מתמחה בתולדות האמנות, אמנות מודרנית, אמנות ישראלית צבי (צביקי) טסלר – ניצב במשטרת ישראל, קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס מסוקים וכראש מטה פיקוד העורף שמעון טסלר – כתב, עורך ומגיש חדשות בטלוויזיה הישראלית שאנדור טסלר – מהנדס יהודי-הונגרי, תעשיין ונדבן, ששפעל ביוגוסלביה ובארצות הברית