laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טבורית נטויה

טבורית נטויה (שם מדעי: Umbilicus intermedius) היא גאופיט רב-שנתי ממשפחת הטבוריתיים. עליה של הטבורית הרב-שנתית בשרניים, טרפם עגול והפטוטרת מתחברת אל העלה במרכזו. מרכז העלה שקוע, ומזכיר בצורתו טבור – מה שנתן לו את שמו המדעי והעברי. הטבורית מצמיחה בסתו שושנת עלים, ובאביב מתפתחת עליה תפרחת דמוית שיבולת, שצבעה הופך תוך מספר שבועות לחום-אדום. חמשת עלי הכותרת מאוחים, ביניהם עשרה אבקנים המחוברים לכותרת. הפרי הוא חמש מפוחיות המכילות אלפי זרעי אבק המופצים עם הרוח. משרעת תפוצתה של הטבורית הנטויה היא במערב האזור האירנו-טורני ובמזרח האזור הים-תיכוני. בארץ צומחת הטבורית הנטויה בחבל הים תיכוני ובספר המדבר. בעיקר צומחת הטבורית בסדקי קירות ובכיסי קרקע בסלעים. לעיתים צומחת הטבורית בחולות באזור השרון, בצל שיחים, במקומות בהם החול מיוצב וישנה כמות של רקבובית האוגרת מים בקרקע. מדיה וקבצים בנושא טבורית נטויה בוויקישיתוף טבורית נטויה, באתר NCBI (באנגלית) טבורית נטויה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טבורית נטויה, באתר צמח השדה טבורית נטויה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה טבורית נטויה, באתר Tropicos (באנגלית) טבורית נטויה, באתר GBIF (באנגלית) טבורית נטויה, באתר The Plant List (באנגלית) טבורית נטויה, באתר IPNI (באנגלית)
הודל גריד

ההודל גריד (באנגלית: Hoddle Grid) היא רשת הכבישים של אזור העסקים המרכזי של מלבורן. הרשת קרויה על שמו של מתכננה רוברט הודל, הרשת הוקמה ב-1837, ומאוחר יותר הורחבה. הרשת מכסה את האזור מרחוב פלינדרס לשוק המלכה ויקטוריה, ומרחוב ספנסר לרחוב ספרינג. הרחובות הראשיים הרחבים נבנו להתמודד עם תחבורה רבה העוברת במרכז העיר. על מנת למנוע פקקים כתוצאה מפניות ימינה נבנו הרחובות רחב ככל שניתן. בשנת 1860, האזור הורחב, כדי להכיל את האזור של הרחובות החיצוניים, רחוב ויקטוריה, רחוב דאדלי ושוק המלכה ויקטוריה. כל הרחובות הראשיים הם ברוחב של 30 מטר, כאשר כל הבלוקים בגודל 10 אקרים. אורך 1.61 על 0.8 ק"מ, מונחה על ידי הציר האורכי בזווית של 28 מעלות בניגוד לכיוון השעון של כיוון מזרח מערב, כדי להתיישר לאורך נהר היארה. תוכנית סכמטית של חלקות ההודל של מלבורן, מרץ, 1837 כל 'בלוק' חולק מאוחר יותר לעשרים חלקות במקביל לנהר היארה רחוב פלינדרס נתיב פלינדרס רחוב קולינס רחוב ליטל קולינס רחוב בורק רחוב ליטל בורק רחוב לונסדייל רחוב ליטל לונסדייל רחוב לה טרוב רחוב ליטל לה טרוב רחוב מקנזי רחוב אבקאט רחוב פרנקלין רחוב ט'ארי אנכית לנהר היארה רחוב ספרינג רחוב אקסיבישן רחוב ראסל רחוב סוואנסטון רחוב אליזבת רחוב קווין רחוב מרקט רחוב ויליאם רחוב קינג רחוב ספנסר אף על פי שאינן חלק מתוכנית ההודל גריד, מלבורן הפכה סמטאות מסוימות למדרחוב. סמטאות אלו ידועות תחת השם ליין – נתיב. חלק מסמטאות אלו משמשות למטרות מסחריות, חלקן כוסו בקשתות. סמטאות מסוימות נעלמו כתוצאה מאיחוד בלוקים ופיתוח כמו מגדלי ריאלטו. אחרות נלכדו במובלעות בניינים היסטוריים בין הרחובות הראשיים. בין סמטאות מדרחוב מלבורן הן בנק פלייס, מובלעת קטנה של בניינים עתיקים. בלוק פלייס, רחוב דגרייבס וסנטר פלייס פופולריים בגלל תרבות בתי הקפה. הרדוור פלייס ורחוב מק'קילופ לכיוון האזור הפיננסי מאוכלסים על ידי עובדי משרדים וסמטת פנץ' היא אחת מהסמטאות הפופולריות ביותר בקצה המזרחי של העיר. סמטת ACDC נקראה לאחרונה על שם הלהקה. אחרות ידועות בגלל אומנות הגרפיטי וציורי הקיר. מועצת העיר מלבורן הכריזה על מספר אומנויות במספר סמטאות. עצים המוקפים על ידי בניינים ברחוב קינג במלבורן רחוב בנק פלייס, צופה לכיוון צפון רויאל ארקייד. מדיה וקבצים בנושא הודל גריד בוויקישיתוף
איי נורת'

איי נורת' (באנגלית: North Isles - "איי הצפון") הם קבוצת איים בצפונם של איי שטלנד ששייכים לסקוטלנד. האיים המרכזיים בקבוצת איים זו הם האיים יל, אונסט ופטלאר וכן ישנם גם בנוסף איים קטנים בלתי מיושבים נוספים: מאקל פלוגה, אוייאה, אאוט סטאק, בלטה, הוניי והאף גרוניי. מדיה וקבצים בנושא איי נורת' בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של סקוטלנד ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אונסט

אונסט (באנגלית: Unst) הוא אי בקבוצת איי נורת' באיי שטלנד שבסקוטלנד. אונסט הוא האי המיושב הצפוני ביותר באיים הבריטיים, והאי השלישי בגודלו באיי שטלנד (אחרי האיים מיינלנד ויל). שטחו של האי 121 קמ"ר. האי מישורי, חופי האי צוקיים, והאי מכוסה ברובו בערבת דשא. היישוב העיקרי באי הוא הכפר בלטסאונד (Baltasound). כפר דייגים זה היה בעבר נמל דיג המליחים השני בגודלו באיים הבריטים. כיום עיקר כלכלת הכפר מתבססת על התיירות. יישובים נוספים באי הם הכפר אויאסאונד (Uyeasound) בו נמצאת טירת מיונס (Muness Castle) שנבנתה בשנת 1598, והכפר הארולדסוויק (Haroldswick) בו מצוי מוזיאון ימי ומרכז תרבות. באיים אונסט ופטלאר מתגוררים כ-806 תושבים (2001). כ-100 מהתושבים הועסקו בתחנת המכ"ם של חיל האוויר המלכותי שהייתה ממוקמת באי. סגירת התחנה בשנת 2006 הביאה לגידול משמעותי באבטלה באי. הכפר סקוו (Skaw) הנמצא בצפון מזרח האי הוא היישוב הצפוני ביותר של הממלכה המאוחדת (אף שהמגדלור באי מאקל פלוגה צפוני יותר). באי נמצא חלק משמורת הטבע הרמאנס (Hermaness) בשל המספר רב של מושבות ציפורי הים באזור. מעבורות מקשרות את נמל בלמונט שבאי לנמל גוצ'ר באי יל ולנמל אודסטא באי פטלאר. תחנת האוטובוס הייחודית שבאי נודעה בשל נוחיות ההמתנה בה. בתחנה הותקנו ספה, טלוויזיה, ומחשב לנוחות הממתינים. בינואר 2007 פקדה את האי רעידת אדמה בעוצמה של 4.9 בסולם ריכטר. מדיה וקבצים בנושא אונסט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אונסט תחנת האוטובוס על האי האי אונסט באתר Shetlopedia.com (אורכב 30.08.2008 בארכיון Wayback Machine)
אאוט סטאק

אָאוּט סְטָאק (באנגלית: Out Stack), או אוּטְסְטָה (Ootsta), הוא איון בלתי מיושב המצוי בקבוצת איי נורת' באיי שטלנד שבסקוטלנד. האי הוא הנקודה הצפונית ביותר בממלכה המאוחדת בפרט ובאיים הבריטיים בכלל. האי נמצא צפונית לאי מאקל פלוגה וכ-3 ק"מ צפונית לאי אונסט. למעשה, בכיוון צפון, לא קיימת יותר כל נקודת קרקע מוצקה בין האי ועד הקוטב הצפוני. האי צוקי וסלעי, ומהווה חלק משמורת הטבע הרמאנס (Hermaness). בשנות ה-50 של המאה ה-19 הגיעה לאי ליידי ג'יין פרנקלין בחיפוש אחר בעלה, החוקר הארקטי סר ג'ון פרנקלין. מדיה וקבצים בנושא אאוט סטאק בוויקישיתוף
מאקל פלוגה

מאקל פלוגה (אנגלית: Muckle Flugga) הוא אי בשרשרת איי נורת' באיי שטלנד שבסקוטלנד. האי מצוי צפונית לאי אונסט, ונחשב לצפוני ביותר באיים הבריטיים, וזאת על אף שהאיון אאוט סטאק, הקטן ממנו, נמצא צפונית לו. מקור שם האי בנורדית עתיקה, בביטוי Mikla Flugey שמשמעו "האי התלול הגדול". באי נמצא מגדלור שנבנה על ידי תומאס ודייוויד סטיוונסון בשנת 1854. המגדלור, שגובהו 19.5 מטרים, הופעל לראשונה ב-1 בינואר 1858. התוכנית להקמת המגדלור הותוותה עוד בשנת 1851 אולם בשל מחלוקת על מיקומו, החלה בניית המגדלור בשנת 1854, בשל צרכים מבצעיים שנגרמו בעטייה של מלחמת קרים. במהלך תקופת הבנייה, ועד להפעלת המגדלור הקבוע, הוקם במקום מגדלור זמני שפעל החל מה-11 באוקטובר 1854. במרץ 1995 הפך המגדלור למגדלור אוטומטי, ובשל כך עזבו מפעילי המגדלור את האי. עד אותה שנה, היה זה האי המיושב הצפוני ביותר באיים הבריטיים. כיום משמשים מגורי מפעילי המגדלור כמרכז המבקרים של שמורת הטבע הרמנס הסמוכה. מדיה וקבצים בנושא מאקל פלוגה בוויקישיתוף ההיסטוריה של המגדלור באתר nlb.org המגדלור באתר lighthousedepot
1294

שנת 1294 היא השנה ה-94 במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. האדריכל ארנולפו די קמביו מתחיל בעבודת התכנון של קתדרלת סנטה מריה דל פיורה – ה"דואומו" של פירנצה. מתחילה גם בניית בזיליקת סנטה קרוצ'ה 7 ביולי – סלסטינוס החמישי מתמנה לאפיפיור 24 בדצמבר – בוניפקיוס השמיני נבחר לאפיפיור שארל הרביעי מלך צרפת (נפטר ב-1328) רוג'ר בייקון, פילוסוף אנגלי (נולד ב-1214) יאגבה ציון, קיסר אתיופיה דמיטרי, נסיך ולדימיר (נולד ב-1250) 2 בפברואר – לודוויג השני, דוכס בוואריה (נולד ב-1229) 18 בפברואר – קובלאי חאן, חאן האימפריה המונגולית (נולד ב-1215) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1294‎ נפטרים ב-1294‎ מדיה וקבצים בנושא 1294 בוויקישיתוף
1293

שנת 1293 היא השנה ה-93 במאה ה-13. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 10 בנובמבר – ראדן ויג'אייה מכתיר עצמו לשליט ומייסד בכך את ממלכת מג'פהיט פיליפ החמישי, מלך צרפת (נפטר ב-1322) פיליפ השישי, מלך צרפת (נפטר ב-1350) 2 במאי – מאיר בן ברוך מרוטנברג, רב גרמני, מגדולי הרבנים הראשונים בימי הביניים (נולד ב-1215) 14 בדצמבר – ח'ליל בן קלאוון, סולטאן מצרי ממלוכי (נולד ב-1262) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1293‎ נפטרים ב-1293‎ מדיה וקבצים בנושא 1293 בוויקישיתוף
מוטת כנפיים

מוטת כנפיים הוא המרחק בין קצה כנף אחת לקצה הכנף שנייה, ומשמש בעולם התעופה וחקר עולם החי. בתעופה, מוטת הכנפיים של מטוס נמדדת בקו ישר, מקצה כנף אחד לשני, ללא תלות בצורת הכנף או בזווית שבה היא משוכה. לדוגמה, מוטת הכנפיים של מטוס בואינג מדגם 777 היא 60 מטר. המונח נמצא בשימוש גם בתעשיית טילים. מטוסים בעלי מוטת כנפיים ארוכה הם לרוב יעילים יותר, מפני שהם סובלים פחות מהתנגדות מושרית והמערבולות בקצות כנפיהם משפיעות פחות על הכנף. עם זאת, כנפיים ארוכות משמען שלמטוס יש מומנט התמדה גדול יותר בציר האורך שלו ולכן הוא אינו יכול לפנות ולתמרן במהירות. לפיכך, למטוסי קרב ולמטוסי אירובטיקה יש מוטת כנפיים קצרה יחסית וזאת במטרה לשפר את יכולת התמרון. מאחר שכוח העילוי שכנף מייצרת פרופורציוני לשטח הכנף, במטוסים בעלי כנפיים קצרות נדרש רוחב הכנף להיות גדול יותר. יחס אורך הכנפיים של מטוס לרוחבן חשוב מאוד בקביעת מאפייני טיסתו. מהנדסי תעופה מכנים ערך זה "יחס אורך-רוחב של הכנף". בעולם החי, בדרך כלל נעשה שימוש במונח עבור עופות, עטלפים או פרפראים. כדי למדוד את מוטת הכנפיים של עוף, העוף מונח על גבו, כנפיו נתפסות במפרק כף היד והמרחק נמדד בין הקצוות של הנוצות הארוכות ביותר בכל כנף. בעל החיים הקיים בעל מוטת הכנפיים הגדולה ביותר הוא האלבטרוס הנודד (Diomedea exulans), שמוטת כנפיו יכולה להגיע ליותר מ-3.5 מטרים (11 רגל). בעבר חיו הפטרוזאורים, זוחלים מעופפים מעידן המזוזואיקון, שלגדולים שבהם הייתה מוטת כנפיים גדולה יותר. למעשה, הגדולים מביניהם היו בעלי החיים המעופפים הגדולים ביותר שהתקיימו מעולם, ואלו הם הקוואצלקואטלוס (Quetzalcoatlus) ודומיו הענקיים לא פחות ההטצגופטריקס (Hatzegopteryx) והארמבורג'ניה (Arambourgiania philadelphiae). מוטת הכנפיים של שלושתם מוערכת בכ-10 עד 12 מטרים. Foth, C., Brusatte, S. L., and Butler, R. J. (2012), "Do different disparity proxies converge on a common signal? Insights from the cranial morphometrics and evolutionary history of Pterosauria (Diapsida: Archosauria)." Journal of evolutionary biology 25(5): 904-915. Buffetaut, Eric, Dan Grigorescu, and Z. Csiki (2002), "A new giant pterosaur with a robust skull from the latest Cretaceous of Romania.", Naturwissenschaften 89(4): 180-184. Steel, L., et al (1997). "Arambourgiania philadelphiae: giant wings in small halls.", The Geological Curator, 6(8): 305-313
פרס לובנר

פרס לובנר (The Loebner Prize) הוא תחרות שנתית בין בוטי שיחה שבה זוכה הבוט שנחשב לאנושי ביותר באותה שנה. התחרות נערכת במתכונת דומה למבחן טיורינג. כלומר, על הבוט לשכנע אנשים המתכתבים איתו כי הוא מדבר עם אדם אמיתי. עד שנת 1995 יכלו המתחרים להגביל את נושאי השיחה ואכן בשנים הראשונות היו כמה תוכנות שהצליחו להטעות לפחות שופט אחד. הפרסים בתחרות הם: מדליית ארד ו-$2,000 לבוט שנחשב לאנושי ביותר מכל הבוטים - מחולק כל שנה. מדליית כסף ו-$25,000 לבוט הראשון שהשופטים לא הצליחו להבחין בינו לבין אדם במבחן טיורינג טקסטואלי (מיועד להיות מוענק פעם אחת בלבד, בפעם הראשונה שמישהו יעבור את המבחן הטקסטואלי). מדליית זהב ו-$100,000 לבוט הראשון שהשופטים לא יצליחו להבחין בינו לבין אדם במבחן טיורינג שכולל גם פענוח והבנת טקסט, תמונות ושמע. התחרות תפסיק להתקיים כאשר מישהו יגרוף את הפרס על סך 100,000 דולר. את הענקת הפרס יזם בשנת 1990 ממציא אמריקאי בשם יו לובנר יחד עם מרכז קיימברידג' למחקרים התנהגותיים. הפרס שנוי במחלוקת בקרב העוסקים בבינה מלאכותית. כבר לאחר התחרויות הראשונות הציע פרופסור סטיוארט שיבר מאוניברסיטת הרווארד לשנות את צורת התחרות, כיון שבמתכונתה הנוכחית איננה מקדמת את התחום. מרווין מינסקי, מחלוצי הבינה מלאכותית האשים את לובנר וטען נגדו שהוא יצר מסע פרסום שנתי מגונה וחסר תועלת, ובבדיחות הציע את "פרס מינסקי" בסך 100 דולר לאדם שישכנע את לובנר להפסיק את התחרות. לובנר טען בתגובה כי מי שיצליח לזכות במדליית הזהב יגרום להפסקת התחרות, ויהיה זכאי גם לפרס מינסקי, ועל כן רואה לובנר במינסקי נותן חסות לתחרות. קיברנטיקה רובוט אתר האינטרנט הרשמי של פרס לובנר Artificial stupidity, באתר Salon, מאמר עיתונאי המתאר את האנשים המעורבים http://www.chedd-angier.com/frontiers/season4.html מכונה שחושבת Stuart M. Shieber: Lessons from a Restricted Turing Test. Commun. ACM 37(6): 70-78, 1994 ו Stuart M. Shieber: On Loebner's Lessons. Commun. ACM 37(6): 83-84, 1994
קודומו

קוֹדוֹמוֹ (ביפנית: 子供) הוא מילה יפנית שמשמעותה "ילד". אף על פי כן, בעיני רבים מקוראי המאנגה והאנימה, המילה מתייחסת לז'אנר ספציפי שתוכנו מיועד בעיקר לילדים. קודומו לעיתים משתמש באנימציה פשוטה יותר בהשוואה לז'אנרים אחרים של אנימה, ואף ישנו שימוש תכוף בכתוביות פוריגאנה (כתב-עזר לילדים המופיע ליד סמלי קאנג'י) למען הבנה קלה יותר של שכבות הגיל הצעירות שעדיין לא התמחו ברזי השפה היפנית. עלילת הקודומו עוסקת בעיקר בנושאים אשר ידידותיים יותר לילדים/משפחה. הפיתוח של חוברות מאנגה בז'אנר קודמו החל עוד בסוף המאה ה-19 עם הייצור של סיפורי מאנגה קצרים שאורכם כ-15 עמודים. סיפורי המאנגה הקצרים נוצרו כחלק מהניסיון לעודד אוריינות בקרב הנוער היפני במהלך תקופת מייג'י. ציון דרך מרכזי בפופולריות של הז'אנר היה השקת סדרת המאנגה אסטרו-בוי ב-1952 אשר נוצרה על ידי אוסמו טזוקה שנחשב לעיתים רבות ל"אבי האנימה". את ז'אנר הקודמו באנימה ובמאנגה ניתן לחלק לארבע קטגוריות. הקטגוריה הראשונה מורכבת מסדרות אנימה ומנגה שהן עיבודים מחודשים לסיפורים קלאסיים מהספרות המערבית, כגון הסדרה הוותיקה "World Masterpiece Theater" אשר במסגרתה הופקו בין היתר מיני סדרות פופולריות כגון סיפורי היער הירוק (1973), היידי בת ההרים (1974), הלב (1976), האסופית (1979), תום סויר (1980), משפחת רובינסון השווייצרית (1981), נשים קטנות (1987), ופיטר פן (1989). שלמרות היותם פופולריים, הם מייצגים פחות את האנימה היפנית המסורתית. במקום זאת הם עוצבו בהשפעה ניכרת של סדרות אנימציה אמריקניות וסובייטיות. הקטגוריה השנייה מורכבת מעיבודים מחודשים לסדרות מאנגה יפניות מקוריות. סדרות בתת-הז'אנר זה בדרך כלל משתמשים מכילים רפרנסים רבים לחברה היפנית, ולכן קהל שאינו יפני עשוי להתקשות יותר להבין את הסדרה. סדרות אלו דומות במידה מסוימת לסדרות אנימציה אמריקניות. דוגמה בולטת לסדרה מהסוג הזה היא הסדרה "דורימון". סדרות מתת הז'אנר הזה מכילות לעיתים רבות אלמנטים שנלקחים מתת הז'אנר שונן. הקטגוריה השלישית אשר מכונה "ג'וג'י מוקה" כוללת סדרות מאנגה ואנימה אשר קהל היעד העיקרי שלהן הוא ילדות ונערות צעירות. דוגמה בולטת לסדרה מהסוג הזה היא הסדרה "הלו קיטי". לקטגוריה הרביעית, הקרובה יותר לתת הסוגה שונן, יש קשר חזק עם תעשיית משחקי הווידאו וזכייני צעצועים, והסוגה הזו זכתה בפועל להצלחה המסחרית הגדולה ביותר לאורך השנים. דוגמה בולטת לסדרה בתת-ז'אנר זה כוללות את פוקימון. חוברות מאנגה בז'אנר קודומו, כגון "קורוקורו קומיק" ו"קומיק בומבום", מכוונים בעיקר לבנים צעירים, במיוחד תלמידי בתי ספר יסודיים, אם כי כמה מהם, כמו "פוצ'יגומי", מיועדים בעיקר לילדות או נערות צעירות. כאשר סדרת מאנגה הופכת פופולרית במיוחד בדרך מופקת גם סדרת אנימה המתבססת על המאנגה ומיוצר מרצ'נדייז רב לסדרה. שוג'ו - מאנגה לילדות ולנערות. שונן - מאנגה לילדים ולנערים. סיינן - מאנגה לבוגרים. ג'וסיי - מאנגה לבוגרות. Zagzoug, Marwah. "The History of Anime & Manga". nova online. C.T. Evans. נבדק ב-2 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) "女児向け特撮「ミラちゅー」心つかむ　三池崇史監督起用". Asahi Shimbun (ביפנית). 2018-03-22. נבדק ב-2018-11-15. "10.3 — Кодомо-аниме" (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-10 בספטמבר 2014. נבדק ב-27 בפברואר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
סמל דומיניקה

סמל דומיניקה בצורתו הנוכחית אומץ ב-21 ביולי 1961. הוא מורכב ממספר חלקים בעלי משמעויות שונות למדינה קריבית זו. המגן במרכז הסמל מחולק לארבעה חלקים כאשר בכל חלק מוצג אחד מהסמלים המאפיינים את המדינה: סירת הקאנו, עץ דקל, עץ בננות, וצפרדע הרים. לצידי המגן נמצאים התוכים (Red-necked Amazon) ששומרים על הסמלים הלאומיים על המגן, ובראשו נמצא האריה השואג התומך בהגנה על המגן. הכרזה בתחתית המגן מכילה את המשפט "אחרי אלוהים באה האדמה" (Après Bondie C'est La Ter) המהווה את המוטו הלאומי של דומיניקה. מדיה וקבצים בנושא סמל דומיניקה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Her Majesty

"Her Majesty" (בעברית: "הוד מלכותה") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית הביטלס מתוך אלבומם Abbey Road משנת 1969. השיר נכתב על ידי פול מקרטני והזכויות ניתנו ללנון-מקרטני, והוא שיר קצר של מיוזיק הול. מקרטני הוא המוזיקאי היחיד שמופיע בשיר. "Her Majesty" הוא הקטע האחרון באלבום והוא מופיע 14 שניות אחרי השיר הקודם "The End", אך לא היה רשום ברשימת השירים המקורי. כמה משקיפים רואים בו את הדוגמה הראשונה של רצועה נסתרת. השיר הוקלט בשלושה טייקים ב-2 ביולי 1969, לפני שהביטלס החלו לעבוד על "Golden Slumbers/Carry That Weight". מקרטני שר ובמקביל ניגן בליווי גיטרה אקוסטית בפינגר סטייל. ההחלטה להחריג אותו מהמחרוזת של האלבום התקבלה ב-30 ביולי. אורכו 23 שניות בלבד, אך הביטלס הקליטו גם גרסה ארוכה יותר במהלך סשנים של Get Back. השיר הקצר מסופר בגוף ראשון מפיו של גבר השר על "הוד מלכותה", שהיא "נערה די נחמדה אך אין לה הרבה לומר". הוא רוצה להביע בפניה את אהבתו אך עליו למלא את בטנו ביין כדי להצליח בכך, והוא מסיים באמירה לפיה יום אחד יהפוך אותה לשלו. במקור השיר הוכנס בין הרצועות "Mean Mr. Mustard" ו-"Polythene Pam", אך מקרטני החליט שסדר שירים אינו מוצלח והורה לטכנאי ההקלטות של אולפני אבי רוד, ג'ון קורלנדר, להשמיד את השיר. קורלנדר לא עשה זאת, כיוון שמדיניות EMI הייתה לעולם לא להשמיד חומר מוקלט של הביטלס. 14 שניות של שקט בין השיר "The End" לבין "Her Majesty" הן תוצאה של עריכה זאת. בדיעבד, תוצאת העריכה היא אפקט רב משמעות - לאחר השיר "The End" החותם את "אבי רוד" (שהיה למעשה הקלטת האולפן האחרונה של הביטלס), והמתנה בת 14 שניות, המאזין טועה לחשוב כי התקליט הסתיים ולפתע מקבל עוד פיסת מוזיקה, שיכולה אף להיחשב כ"אתנחתא קומית" לאחר השיר "The End", כאקורד סיום אחרון בהחלט. האקורד החזק והרועש בתחילת השיר הוא למעשה האקורד האחרון בשיר "Mean Mr. Mustard", אשר מסתיים בצורה פתאומית, כיוון שהצליל האחרון נמצא בתחילת השיר "Polythene Pam". העריכה המגושמת מוכיחה שהשיר לא היה אמור להיכלל בתקליט המקורי, אך כמו שאמר מקרטני בקטע מוקלט שהתפרסם ב-The Beatles Anthology: "אופייני לביטלס - טעות". השיר לא היה רשום ברשימת השירים של התקליטים המקוריים, מכיוון שהם כבר הודפסו. על רשימות השירים שהודפסו מחדש, לעומת זאת, הוא רשום. מהדורת התקליטור מתקנת זאת. "Her Majesty", שאורכו 23 שניות, הוא השיר הקצר ביותר של הביטלס (בניגוד ל-"I Want You (She's So Heavy)" של אותו אלבום, השיר הארוך ביותר שלהם (7:47) מלבד "Revolution 9", קטע אוונגרדי באורך של 8:22 מ-The Beatles). שני הצדדים המקוריים של התקליט נסגרים בשיר שמסתיים בפתאומיות. פול מקרטני - שירה, גיטרה אקוסטית מידע על היצירה "Her Majesty" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Her Majesty" באתר AllMusic Rogers, Jude (2015-01-25). "Manna for fans: the history of the hidden track in music". The Observer (באנגלית בריטית). ISSN 0029-7712. נבדק ב-2024-03-03. How The Beatles made the first ever hidden track, faroutmagazine.co.uk, ‏2021-10-15 (באנגלית אמריקאית) Her Majesty, The Beatles Bible, ‏2008-03-15 (באנגלית בריטית) Notes on "Her Majesty", מתוך אתר soundscapes סטיב טרנר, A Hard Day's Write: The Stories Behind Every Beatles Song, 2005, עמ' 195, ISBN [[מיוחד:משאבי ספרות חיצוניים/ISBN 0-06-084409-4|ISBN 0-06-084409-4]]
הטבח בפוסה ארדיאטינה

הטבח ב"פוסה ארדיאטינה" (באיטלקית: Eccidio delle Fosse Ardeatine) בוצע ברומא, איטליה במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-23 במרץ 1944 נהרגו 33 חיילי ורמאכט על ידי פרטיזנים איטלקים שהניחו פצצה סמוך למקום בו היו רגילים לצעוד חיילים גרמנים ברחוב רזלה (via Rasella). בתגובה, ביום המחרת (24 במרץ) הוצאו להורג באותו מקום 335 אזרחים, נוצרים ויהודים. בתום הטבח באזרחים, פוצצו חיילי האס אס סלעים מעל מנהרות המחצבות, וההרוגים נקברו מתחת למפולות. בשנת 1953 הובאו הנרצחים לקבורה במקום הריגתם. בפוסה ארדיאטינה הוקם אתר זיכרון להנצחת השואה באיטליה. על פי דיווח לא מאושר, היטלר ציווה כי תוך 24 שעות יומתו עשרה אזרחים על כל חייל שנהרג. המפקד הגרמני של רומא, הרברט קפלר, שניהל למעשה את משטרת רומא, הכין רשימה של 320 איטלקים, שיוצאו להורג, מתוך האסירים שהיו בכלא רג'ינה קואלי(אנ') ברומא, חלקם היו חשודים בפעילות נגד הגרמנים או הפשיסטים וחלקם בשל היותם יהודים. לאחר שאחד החיילים הגרמנים מת מפצעיו, הוא הוסיף על דעת עצמו עוד עשרה אזרחים לרשימת המועמדים למיתה. מספר האנשים שהוצאו להורג בפוסה ארדיאטינה הגיע ל-335 אזרחים. חלקם השתייכו לתנועת "הדגל האדום" (Bandiera Rossa), תנועת התנגדות קומוניסטית צבאית, אך היו גם מתנועות ההתנגדות האחרות. ב-24 במרץ 1944 הובילו חיילי האס. אס בפיקודם של אריך פריבקה וקרל הס את המועמדים להריגה לפוסה ארדיאטינה בקבוצות של חמישה. הם נורו בעורפם כאשר ידיהם קשורות לאחור. רבים הצטוו לכרוע ברך כנגד אלה שהוצאו להורג לפניהם. במהלך ההוצאה להורג התגלה כי חמישה אנשים מיותרים, אך גם הם נורו. יש השערות אחדות הקשורות ברצח האזרחים, ולעיתים הן מסולפות. המפורסמת שבהם היא שמבצעי הפיגוע נגד הגרמנים, לא נטלו אחריות על המעשה כיוון שידעו מראש על הנקמה הצפויה מצד הגרמנים: עשרה אזרחים יומתו תמורת כל חייל גרמני שייפגע. בפועל, מדיניות זו ננקטה באיטליה בפעם הראשונה ולא ניתן היה להעריכה מראש. הפרטיזנים לא חששו לתגובה כה חריפה מצד הגרמנים, שכן, פעולות דומות אם כי בקנה מידה קטן יותר, בוצעו במשך כל תקופת הכיבוש הגרמני. למרות הדעה הרווחת שרוב הנרצחים היו יהודים, מספר היהודים היה 75 מתוך 335. המטרה של הגרמנים הייתה למלא את המכסה שנקבעה ולא הייתה חשובה להם הדת של הקרבן. לא כל הנרצחים היו חברים במחתרות נגד הגרמנים. חלק מהקורבנות היו אסירים מבית הסוהר. אחרים היו אזרחים מרחוב רוסלה, שנמצאו בביתם, בעת שהתרחש הפיצוץ. המפקד הגרמני של רומא, הרברט קפלר, האחראי לטבח, נתפס בתום מלחמת העולם על ידי כוחות הכיבוש הבריטיים. בשנת 1947 הוא הועבר לשלטונות האיטלקים, הועמד למשפט ויצא חייב בדין ונידון למאסר עולם. בשנת 1977 יצא לאשפוז בבית חולים ברומא ומשם ברח לארגנטינה. הוא מת בגרמניה. ההשלכות המדיניות והתרבותיות של הטבח במחצבות ארדיאטינה בפרט ומהפעילות של הפשיזם באיטליה מהדהדות עד היום. האתר הנוכחי מנוהל על ידי הצבא האיטלקי. מעל הקברים גג בטון כדוגמת אוהל יזכור ביד ושם. באתר נערכות האזכרות לקורבנות, והן מנוהלות על ידי כומר ורב. ליד אתר בית הקברות יש כניסה למנהרות של המחצבות. בעת ההליכה במנהרה חולפים על פני תרשימים וצילומים המדגימים את מה שקרה באירוע. בסוף המסלול מגיעים אל מקום ההוצאה להורג. באתר הוקם מוזיאון קטן וחדרי לימוד, שנועדו להדרכת קבוצות הנוער הבאות לבקר במקום. מדיה וקבצים בנושא הטבח בפוסה ארדיאטינה בוויקישיתוף Rome remembers the Fosse Ardeatine massacre, באתר Wanted in Rome,‏ 24 במרץ 2021 טבח מערות הארדיאטיות, רומא, איטליה, 1944, דף שער בספרייה הלאומית . המארב היה מכוון נגד חטיבת האס אס בוצן (Bozen), מהאזור האוטונומי האוסטרי בצפון איטליה
השריר השוקתי האחורי

השריר השוקתי האחורי (TA: Musculus tibialis posterior) נמצא עמוק בחלקה האחורי של השוק. כיווץ השריר מניע את הקרסול לכיוון כפיפה כפית ואת כף הרגל הוא מפנה כלפי פנים (אינוורסיה). השריר השוקתי האחורי ממוקם במדור האחורי העמוק של השוק. תחילתו של השריר בפנים האחוריים של השוקית והשוקה (מתחת לקו הסוליה) ובקרום הבין גרמי. גיד השריר עובר מאחורי הפטישון התיכון ונאחז בגבששת עצם הסירה, בעצם הקוביה ובבסיסי עצמות המסרק השנייה, השלישית והרביעית. השריר השוקתי האחורי מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הרביעי והחמישי (L4, L5) דרך עצב השוקה. עצמות השוק הימנית במבט אחורי. מסומנים באדום אזורי אחז של שרירים. שרירים עמוקים בשוק ימין במבט אחורי. מדיה וקבצים בנושא השריר השוקתי האחורי בוויקישיתוף
אודרה וודז'יסלאב

אודרה וודז'יסלאב שלזיה (פולנית: Odra Wodzisław Śląski) הוא מועדון כדורגל פולני שהוקם בעיר וודז'יסלאב שלזיה. המועדון אשר הוקם בשנת 1922, הוא אחד הוותיקים בפולין בפרט ובאירופה בכלל. הקבוצה ערכה את הופעתה הראשונה באירופה בגביע האינטרטוטו בעונת 1997. אז, כאשר המפעל החל בשלב הבתים המקדים, פגשה הקבוצה בשלב הבתים באולימפיק ליון מצרפת, ראפיד בוקרשט מרומניה, אוסטריה וינה מאוסטריה וז'ילינה מסלובקיה. לאחר ניצחון על אוסטריה וינה, תיקו עם ז'ילינה והפסדים לליון ובוקרשט הקבוצה סיימה במקום השלישי בשלב הבתים וכיוון שרק הקבוצה הראשונה בבית עלתה לשלב הבא, הודחה המפעל בשלב זה. בעונת 1997/98 שיחקה הקבוצה במוקדמות גביע אופ"א, אז פגשה בשלב המוקדם הראשון בקבוצת פודבה ממקדוניה וניצחה אותה בסיכום המשחקים. בשלב המוקדם השני פגשה הקבוצה בקבוצת רוטור וולגוגרד מרוסיה והפסידה לה בשני המשחקים ולכן הודחה גם הפעם מהמפעל. הקבוצה חזרה לאירופה בגביע האינטרטוטו בעונת 2003, כאשר פגשה בסיבוב הראשון בקבוצת שמרוק רוברס מאירלנד אך הפסידה לה בשני המשחקים והודחה מהמפעל. נכון ל-2022, ההופעה האחרונה של הקבוצה באירופה הייתה בגביע האינטרטוטו בעונת 2004, אז הוגרלה בסיבוב הראשון מול קבוצת דינמו מינסק מבלארוס אך הפסידה לה בסיכום המשחקים והודחה גם הפעם מהמפעל. מדיה וקבצים בנושא אודרה וודז'יסלאב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אודרה וודז'יסלאב (בפולנית) פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר FootballDatabase.eu