laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סרגיי גורייב

סרגיי מראטוביץ' גורייב הוא כלכלן ופרופסור לכלכלה במכון למדע המדינה פריז. הוא היה הכלכלן הראשי בבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח. הוא היה פרופסור לכלכלה בבית הספר החדש לכלכלה במוסקבה עד אפריל 2013, אז ברח לצרפת. סרגיי גורייב נולד באוסטיה הצפונית, ולמד בתיכון בקייב. בשנת 1993 הוא סיים בהצטיינות תואר שני בכלכלה ומדעי המחשב במכון לפיזיקה וטכנולוגיה במוסקבה, ולאחר שנה סיים דוקטורט במתמטיקה שימושית באקדמיה הרוסית למדעים. מאוחר יותר השתלם כפוסט-דוקטורנט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, וקיבל תואר דוקטור לכלכלה מהאקדמיה הרוסית למדעים. משנת 1998 עסק במחקר ובהוראה בבית הספר החדש לכלכלה במוסקבה. בשנת 2004 מונה לרקטור בית הספר, ולימד קורסים לתואר שני בכלכלת פיתוח, תיאוריה מיקרו-כלכלית ותורת החוזים. בשנים 2008 עד 2012 היה גורייב כותב נאומים ויועץ לנשיא רוסיה דמיטרי מדבדב, ומילא תפקידים במועצות מייעצות ממשלתיות ובדירקטוריונים של מפעלי מדינה, בהם בנק החקלאות הרוסי וסברבנק. בשנת 2008 הביע ביקורת על מדיניותה הכלכלית של ממשלת רוסיה. בשנת 2012 גורייב היה דמות מפתח ביוזמת "ממשלה פתוחה" של ראש הממשלה דימיטרי מדבדב, שקראה בין השאר למאבק בשחיתות הכלכלית במדינה. הוא נודע בקשריו עם אלכסיי נבלני, אחד המתנגדים הבולטים לפוטין. באותה שנה כתב גורייב את המצע הכלכלי של מפלגת האופוזיציה "רוסיה של העתיד". במהלך פעילותו המקצועית זכה גורייב במספר פרסים לכלכלה. מחקריו ומאמריו פורסמו בכתבי עת מקצועיים רבים וכן בעיתונים רבים בעולם. בשנת 2013 נעצר גורייב לחקירה, לאחר שהשתתף בכנס כלכלנים שבו הביע ביקורת על התנהלות ממשלת רוסיה בפרשת יוקוס. ב-30 באפריל 2013 עזב גורייב את רוסיה ועבר לצרפת. בשנים 2015 עד 2019 היה הכלכלן הראשי של הבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח. בשנת 2022 ראה אור ספרו "ספין-דיקטטורים: פניה המשתנות של הרודנות במאה ה-21", אותו כתב עם דניאל טריזמן, פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בספר טוענים השניים שדרכי הפעולה של דיקטטורות ודיקטטורים במאה ה-20 (למשל אדולף היטלר, יוסיף סטלין ומאו דזה-דונג) הוחלפו במאה ה-21 בדיקטטורים מסוג חדש: ספין-דיקטטורים. הם משמרים את שליטתם בעם לא באמצעות כוח, צבא ודיכוי, אלא בעיקר באמצעות שליטה באמצעי התקשורת ותעמולה אפקטיבית. הבולטים שבהם הם ויקטור אורבן בהונגריה והוגו צ'אווס בוונצואלה, אבל יש עוד מנהיגים רבים הנוהגים באופן דומה. אתר האינטרנט הרשמי של סרגיי גורייב (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא סרגיי גורייב בוויקישיתוף סרגיי גורייב, ברשת החברתית פייסבוק סרגיי גורייב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סרגיי גורייב, סרטונים בערוץ היוטיוב סרגיי גורייב, באתר ResearchGate סרגיי גורייב, באתר גוגל סקולר סרגיי גורייב, באתר Semantic Scholar סרגיי גורייב, באתר SSRN אולגה ויניאר, הרוסים חוששים מהלאמה, באתר כלכליסט, 21 בספטמבר 2008. הפיכת 'פוסי ריוט'? ברוסיה לא פוסלים הפלת פוטין, באתר ynet, 25 בספטמבר 2012. גיא רולניק, המדריך להתנגדות: כיצד ניתן למנוע את הפיכת ישראל לדיקטטורה מודרנית, באתר הארץ, 20 בינואר 2023.
סלבטורה בריגוליו

סלבטורה בריגוליו (באנגלית: Salvatore Briguglio‏; 4 בפברואר 1930 - 21 במרץ 1978) אשר נודע בכינוי "סאלי ג'וקים" ("Sally Bugs"), היה מאפיונר אמריקאי ממוצא איטלקי, אשר שימש כמתנקש עבור משפחת ג'נובזה. התפרסם כרוצח חסר רחמים שנזקפו לחובתו לפחות 50 רציחות. שמו אף נקשר בהיעלמותו המסתורית של ג'ימי הופה. בריגוליו נולד ב-4 בפברואר 1930 ביוניון סיטי, ניו ג'רזי, למשפחה ממוצא איטלקי. הוא שרת בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה. לאחר שחרורו, החל לעבוד כמתנקש עבור משפחת הפשע ג'נובזה. בשורות המאפיה, הוא נודע בכינוי "סאלי ג'וקים". יחד אתו, הצטרף לארגון אחיו גבריאל. הוא רצח לפחות 50 אנשים, ונטען שבמקרים מסוימים אף עינה את קורבנותיו. עם זאת, לתודעה הציבורית הוא עלה דווקא כשביצע התנקשות עבור איש איגוד נהגי המשאיות אנתוני פרובנזנו. פרובנזנו שילם לבריגוליו כדי שירצח את אנתוני קסטליטו, שהתחרה מולו על תפקיד באיגוד. בריגוליו רצח את קסטליטו והשמיד את גופתו באמצעות קוצץ עצים. בשל הקשר הקרוב שלו עם פרובנזנו, בריגוליו נחשב לאחד החשודים המרכזיים בהיעלמותו המסתורית של יריבו המר, נשיא איגוד נהגי העובדים ג'ימי הופה. לדבריו של ראלף פיקרדו, איש מאפיה אשר שימש כמודיע עבור ה-FBI, סיפר שביום היעלמו, ה-30 ביולי 1975, הופה היה אמור להיפגש עם פרובנזנו. תחת זאת, הוא הוסע לבית מסתור שבו המתינו לו האחים בריגוליו יחד עם תומאס אנדרטה ופרנק שירן. לימים, שירן אישר את הסיפור (בזיכרונותיו שהוכתבו לעיתונאי צ'ארלס ברנדט), וציין שהוא היה זה שירה למוות בהופה. עם זאת, הסיפור לא הוכח בוודאות, והיעלמותו של הופה נחשבת עד ימינו לתעלומה לא מפוענחת. ביוני 1976 הוגשו נגד בריגוליו ופרובנזנו כתבי אישום על רצח קסטליטו. ב-21 במרץ 1978, בעוד המשפט מתנהל, שני גברים ירו בבריגוליו למוות ליד מועדון אנדריאה דוריה באיטליה הקטנה, מנהטן. שני הרוצחים נמלטו מהזירה, ועד ימינו לא ידוע בוודאות מי ביצע את הרצח ומי עמד מאחוריו. לטענת שירן, הבוסים של משפחות הפשע הורו על רצח בריגוליו מכיוון שחשדו שיסגיר מידע בתמורה לעסקת טיעון נוחה. בסרט "האירי" גולם בריגוליו בידי לואיס קנסלמי. סלבטורה בריגוליו באתר The Record Who Was The Real Salvatore 'Sally Bugs' Briguglio, The Ruthless Glasses-Wearing Killer In 'The Irishman'?
ספין-דיקטטורים

ספין-דיקטטורים: פניה המשתנות של הרודנות במאה ה-21 הוא ספר במדע המדינה, מאת סרגיי גורייב, פרופסור לכלכלה רוסי המתגורר בצרפת, ודניאל טריזמן, פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. הספר בוחן כיצד דיקטטורים ואוטוקרטים מתמקדים בשיטות תעמולה כמו ספינים, דיסאינפורמציה ולוחמה פסיכולוגית על האוכלוסייה כדי לשלוט בדעת הקהל, לגרום לציבור לפחד מהאחר, ולשמר את השלטון הדיקטטורי, במקום שיטות של רדיפה פוליטית ודיכוי פוליטי שהיו נהוגות על ידי דיקטטורים בעבר, בהם יוסיף סטלין בברית המועצות ומאו דזה-דונג בסין. על פי הספר, הספין-דיקטטורים הראשונים היו לי קואן יו בסינגפור ובמידה גבולית גם אלברטו פוג'ימורי בפרו, ושיטותיהם הועתקו על ידי ולדימיר פוטין ברוסיה, רג'פ טאיפ ארדואן בטורקיה, ויקטור אורבן בהונגריה, הוגו צ'אווס בוונצואלה, רפאל קוראה באקוודור, ורבים נוספים. הספר מציג כיצד ספין-דיקטטורים משמרים את שליטתם בעם לא באמצעות כוח, צבא ודיכוי, אלא בעיקר באמצעות פופולריות. אבל הפופולריות אינה מושגת באמצעים לגיטימיים ושוויוניים כמו בדמוקרטיה, אלא באמצעות שליטה מוסווית באמצעי התקשורת ותעמולה, וזאת לצד יישום הדרגתי של דמוקרטיה חלולה כדי להבטיח את שימור השלטון גם בתקופות שבהן הפופולריות של המשטר נמוכה. המחברים טוענים שספין-דיקטטורים מודרניים מתיימרים להיות דמוקרטים, ויאפשרו, למשל, פרסום מאמרים של מתנגדי השלטון בעיתונים בעלי תפוצה נמוכה, כדי להראות שהם מכבדים, כביכול, את חופש הביטוי ואת חופש העיתונות. לצד "פתיחות" זו הם ירדפו גופי תקשורת גדולים, יאיימו בסגירתם ויכבידו עליהם מבחינה כלכלית. מנהיגים אוטוריטריים אלה לא יצנזרו את כלי התקשורת אלא ישתמשו בהם להפצת טענותיהם. הספר מדגיש כי באותו האופן שבו אין במציאות דמוקרטיה טהורה, כך גם אין דיקטטורה טהורה. משטר דיקטטורי יכול להיות קרוב יותר להיות דיקטטורה של פחד או דיקטטורה של ספין, אבל רק מעטים יהיו באופן מוחלט ומלא רק אחד משניהם. באותו האופן, יכול משטר דיקטטורי גם לשמר מאפיינים מסוימים ומוגבלים שאינם דיקטטוריים. הספר מונה כמה הבדלים יסודיים בין הדיקטטורות המסורתיות, שהיו דיקטטורות של פחד, ובין הדיקטטורות המודרניות, שהן דיקטטורות של ספין: רודנות בחסות החוק הפיכה עצמית דמוקרטיה חלולה ספין דיקטטורים האתר הרשמי של הספר הרצאה על הספר, סרגיי גורייב, 10 אוקטובר 2022, יוטיוב רוני דורי, הדיקטטורים החדשים שולטים באמצעות ספין, באתר כלכליסט, 16 במרץ 2023 פרוג'קט סינדיקט, "צריך להכיר במשטרים האלה כפי שהם - דיקטטורות", באתר TheMarker‏, 21 במרץ 2023 גיא רולניק, המדריך להתנגדות: כיצד ניתן למנוע את הפיכת ישראל לדיקטטורה מודרנית, דה מאקקר 20 בינואר 2023 השפעה: עלייתו ונפילתו של ספין-דוקטור (אנ'), סרט דוקו העוסק בטימותי בל, מנהל פרסום ואיש יחסי ציבור שהיה ידוע בזכות דוקטרינת הספין הגאו-פוליטית השנויה במחלוקת שלו גילי איזיקוביץ, המניפולציות המתועבות של לורד טימותי בל, באתר הארץ, 6 במרץ 2021 גיא רולניק, המדריך להתנגדות: כיצד ניתן למנוע את הפיכת ישראל לדיקטטורה מודרנית, באתר הארץ, 20 בינואר 2023.
ואלדמר פרנר

ואלדמר פרנר (בגרמנית: Waldemar Verner‏; 27 באוגוסט 1914 – 15 בפברואר 1982) היה איש צבא ופוליטיקאי מזרח גרמני. כיהן כמפקד הצי של גרמניה המזרחית בשנים 1957 - 1959 . ב-1959 - 1978 היה קצין פוליטי ראשי של צבא העם הלאומי. חבר בפוליטבירו המזרח-גרמני מ-1964 עד מותו ב-1982. נולד בעיר קמניץ במשפחת פועלים. אביו ואחיו הגדול פאול (לימים פוליטיקאי בכיר במזרח גרמניה) היו פעילים קומוניסטים. בשנת 1929 הצטרף לארגון הנוער הקומוניסטי של גרמניה (Kommunistischer Jugendverband Deutschlands, KJVD), ובשנת 1932 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של גרמניה. בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עבר לפעול במחתרת. בשנת 1935 הצליח להגר מגרמניה לברית המועצות. בברית המועצות למד בבית הספר של הקומינטרן במוסקבה. בשנת 1938 נשלח בחשאי לדנמרק, שם פעל במחתרת במהלך כל תקופת מלחמת העולם השנייה. בתום המלחמה שב לגרמניה והיה ראש סניף מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה בעיר חגנוב ולאחר מכן בעיר שטרלזונד. ב-1949 עבר לעבוד במטה המפלגה בברלין. ב-1950 מונה למפקד המשטרה הימית שזה עתה קמה. ב-1955 - 1956 למד באקדמיה הימית בלנינגרד. ב-1956 כינון צבא העם הלאומי, הפכה המשטרה הימית לזרוע הים של הצבא. ואלדמר פרנר מונה למפקדו הראשון. הוא מילא את התפקיד עד 31 ביולי 1959. ב-1 באוגוסט 1959 מונה לקצין פוליטי ראשי של צבא העם הלאומי, תפקיד אותו ימלא עד 31 בדצמבר 1978. בשנת 1961 הוא הועלה לדרגת אדמירל - הראשון שהגיע לדרגה זו במזרח גרמניה. משנת 1964 נכנס כחבר לפוליטביורו של מזרח גרמניה. ב-1981 נבחר לפרלמנט המזרח גרמני. ואלדמר פרנר מת בביתו בברלין ב-15 בפברואר 1982. מדיה וקבצים בנושא ואלדמר פרנר בוויקישיתוף
האפותאוזה של וושינגטון

האפותיאוזה של וושינגטון (אנגלית: The Apotheosis of Washington) הוא ציור קיר בסגנון פרסקו שצייר האמן היווני-איטלקי קונסטנטינו ברומידי(אנ') בשנת 1865 ונראה דרך האוקולוס של הכיפה ברוטונדה של בניין הקפיטול של ארצות הברית. הפרסקו נמצא 55 מטר מעל רצפת הרוטונדה ומשתרע על שטח של 433.3 מטרים רבועים. הדמויות המצוירות הן עד גובה של 4.6 מטר ונראות מהקומה למטה. הכיפה הושלמה ב-1863, וברומידי צייר אותה במהלך 11 חודשים בתום מלחמת האזרחים. שילמו לו 40,000 דולר (708,087 דולר בכסף של סוף המאה ה-20) עבור הפרסקו. ברומידי עבד במשך שלוש שנים בוותיקן תחת האפיפיור גרגוריוס השישה עשר, ושימש כמה אריסטוקרטים כאמן של ארמונות ווילות. הוא היגר לארצות הברית ב-1852, ובילה חלק ניכר מ-25 השנים האחרונות לחייו בעבודה בקפיטול, שם יש מספר יצירות שלו, הכוללות את האשליות האופטיות במסדרונות ברומידי(אנ') ואת תקרת חדרו של סגן הנשיא. האפותיאוזה של וושינגטון מתארת את ג'ורג' וושינגטון הופך לאל (אפותיאוזיס). וושינגטון, נשיא ארצות הברית הראשון והמפקד העליון של הצבא הקונטיננטלי במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, מיוצג באופן אלגורי, מוקף בדמויות מהמיתולוגיה הקלאסית. וושינגטון עטוי בבגד בצבע ארגמן, שלבשו גנרלים של הרפובליקה הרומית העתיקה במהלך ניצחונותיהם, עם קשת למרגלותיו, ולצדו אלת הניצחון (ויקטוריה) (עטופה בירוק) משמאלו ואלת החירות לידו. ליברטי חובשת מצנפת פריגית אדומה, המסמלת אמנציפציה, ממסורת רומית שבה עבדים ששוחררו קבלו כובע לבד (לטינית pileus). היא מחזיקה בידה הימנית פסקס ובידה השנייה ספר פתוח, אליו מחווה וושינגטון בידו הימנית. וושינגטון יושב על ענן, מעל בני האדם, וזהו רגע האפותיאוזה שלו. בין אלת החופש ובין אלת הניצחון נמצאות 13 נערות, שלכל אחת מהן כוכב מעל ראשה, המייצגות את 13 המושבות המקוריות. גבן של חלק מהנערות מופנה לוושינגטון, והפירוש המקובל אומר שהן מייצגות את המושבות שפרשו מהאיחוד בזמן שצויר הציור. מעבר למעגל מוושינגטון מופיע הבאנר E Pluribus Unum שפירושו "מתוך רבים אחד". בהקף הציור 6 סצנות, כל אחת מייצגת מושג לאומי באופן אלגורי: מדיה וקבצים בנושא האפותאוזה של וושינגטון בוויקישיתוף
אזור הוולגה

אזור הוולגה (ברוסית: Поволжье ,פירוש מילולי: "לאורך הוולגה") הוא אזור היסטורי ברוסיה המקיף את אגן הניקוז של נהר הוולגה, הנהר הארוך ביותר באירופה. אזור הוולגה מופרד מבחינה תרבותית לשלושה חלקים: אזור הוולגה העליון - מתחיל ממוצא נהר הוולגה במחוז טבר ומשתרע עד לשפך נהר אוקה בניז'ני נובגורוד. אזור הוולגה התיכון - מתחיל משפך נהר אוקה ומשתרע עד לשפך נהר קאמה שממקם מדרום לקאזאן. אזור הוולגה התחתון - מתחיל משפך נהר הקאמה ומשתרע עד לאזור הדלתא של נהר הוולגה בים הכספי אשר במחוז אסטרחן. הגבולות הגאוגרפיים של אזור הוולגה מעורפלים, והמונח "אזור הוולגה" משמש כיום בעיקר כאשר מתייחסים לאזור הוולגה התיכון ולאזור הוולגה התחתון אשר נכללים במחוז הפדרלי של הוולגה ובאזור הכלכלי של הוולגה. לפי מקורות שונים אזור הוולגה היה מיושב לאורך ההיסטוריה בעיקר על ידי סלאבים, טורקים וויקינגים. לפובולז'יה היה חלק חשוב בהתפתחות של רוסיה הקדומה. נהר הוולגה שימש במקור בעיקר סוחרים מהמזרח ואת הוויקינגים. באזור הוולגה נמצא חלק גדול מאוכלוסיית רוסיה, כאשר הערים הגדולות ירוסלבל, קוסטרומה, ניז'ני נובגורוד, צ'בוקסרי, קאזאן, אוליאנובסק, טוליאטי, סמרה, סראטוב, וולגוגרד ואסטרחן כולן ממוקמות ישירות על נהר הוולגה. ערים מרכזיות אחרות אשר ממוקות לאורך יובלי הוולגה כוללות בין היתר את ריאזאן, דזרז'ינסק, קלוגה ואוריול על נהר אוקה, פנזה על נהר סורה, פרם ונאברז'ניה צ'לני על נהר הקאמה, יושקר-אולה על נהר מלאיה קוקשאגה ודימיטרובגראד על נהר הבולשוי צ'רמשאן. ערים מרכזיות הממוקמות על יובלי הוולגה כוללות בין היתר את בירת רוסיה והעיר המאוכלסת ביותר ברוסיה מוסקבה, אשר ממוקמת על נהר מוסקבה, שהוא יובל של נהר אוקה. העיר קירוב ממוקמת על נהר ויאטקה, ואופה, סטרליטמק וסלאוואט ממוקמות על נהר בלאיה - שניהם יובלים של נהר קאמה. המחוז הפדרלי של הוולגה הרעב ברוסיה הסובייטית (1921–1922)
תיאטרון רמת גן

תיאטרון רמת גן על שם אולב החמישי מלך נורווגיה הוא אולם תיאטרון ברמת גן. התיאטרון הוקם כחלק מרובע תרבות ורוח בשכונת רמת יצחק ברמת גן, ברחוב חיבת ציון 16, בין הספרייה המרכזית למוזיאון העירוני רמת גן, מול בית צבי. זהו התיאטרון הראשון שנבנה ברמת גן מאז הקמתה. טקס הנחת אבן הפינה לתיאטרון התקיים בשנת 1992. התיאטרון הוקם הודות לתרומתם הנדיבה של ממשלת נורווגיה ובית המלוכה הנורווגי כאות להזדהות עם סבלם של תושבי העיר במלחמת המפרץ ונקרא על שם אולב החמישי מלך נורווגיה. אולם תיאטרון רמת גן הוא היחיד מסוגו בארץ הכולל "במה פורצת", אשר את גובהה ניתן לקבוע על פי צורכי ההפקה. לבמה הפורצת מעבר תת-קרקעי, ממנו יכולים השחקנים להגיע לבמה ובאותו האופן גם "להיעלם" ממנה. בתיאטרון 328 מקומות ישיבה עם אפשרות הרחבה ל-400 (תוספת כיסאות על משטח הבמה הפורצת). הבניין תוכנן על ידי האדריכל אלכס כהן. בחזית התיאטרון רחבה גדולה, ומעל גג התיאטרון, בואך רחוב שועלי שמשון, נבנתה רחבה נוספת בה נמצאת הכניסה למוזיאון העירוני רמת גן. טקס הפתיחה התקיים ב-30 במאי 1993 בנוכחות ראש העיר צבי בר, שרת החינוך בממשלת ישראל, שולמית אלוני ושרת החינוך בממשלת נורווגיה, אוסה קליבלנד. התיאטרון החדש מצטרף לתיאטרון הספרייה בו 130 מקומות ישיבה, ולאולם תיאטרון בו 120 מקומות ושני אולמות בני 50 מקומות ישיבה בבית צבי. בתיאטרון מתקיימת פעילות מגוונת בכל תחומי אומנויות הבמה. מלבד הצגות הרפרטואר, מקיים התיאטרון פעילות קבועה של שבתות תרבות, קונצרטים, הרצאות, הופעות מחול עירוניות, ערבי זמר וטקסים עירוניים. כמו כן, הוא משמש כתיאטרון הבית להפקות בית צבי השונות, ומארח את הפקות מגמת התיאטרון של בית הספר התיכון בליך. מדיה וקבצים בנושא תיאטרון רמת גן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון רמת גן הנחת אבן הפינה לתיאטרון רמת גן, באתר ארכיון בית קריניצי אתר עיריית רמת גן - עיריית רמת גן - תיאטרון רמת-גן, באתר www.ramat-gan.muni.il חנוכת תיאטרון רמת גן על שם אולב ה-5 מלך נורבגיה, 1993, באתר ארכיון בית קריניצי
מזרח לוס אנג'לס

מזרח לוס אנג'לס (באנגלית: East Los Angeles או Eastside) הוא אזור בעיר לוס אנג'לס המשתרע ממזרח למרכז העסקים הראשי של לוס אנג'לס ונהר לוס אנג'לס. האזור מהווה כיום את המרכז של האוכלוסייה ההיספנית בלוס אנג'לס. לפי מפקד האוכלוסין האמריקני של שנת 2000 חיו באזור מזרח לוס אנג'לס באותה העת 286,222 תושבים באזור המשתרע על פני 53.51 קמ"ר. נכון לשנת 2000 אזור מזרח לוס אנג'לס לא היה מגוון במיוחד מבחינה אתנית – האזור הכיל שיעור גבוהה במיוחד של אוכלוסייה היספנית – נכון לשנת 2000 אזור מזרח לוס אנג'לס הכיל 91.2% היספנים, 5.2% אסיאתיים, 2.3% לבנים, 0.7% שחורים ו-0.6% ממוצא אתני אחר. רק 5.1% מתושבי אזור מזרח לוס אנג'לס אשר בני 25 ומעלה היו בעלי תואר אקדמי. מעל לשני שלישים (66.8%) מהתושבים גרו בדיור משותף, ו-33.2% היו בעלי בתים. אנתוני קווין, שחקן אדוארד ג'יימס אולמוס, שחקן הופ סנדובל, זמרת-יוצרת ויל.איי.אם, ראפר, מוזיקאי, כותב שירים, זמר, שחקן ומפיק
עפרונן טיבטי

עֶפְרוֹנָן טִיבֵּטִי (שם מדעי: Calandrella acutirostris) הוא מין של ציפור שיר קטנה במשפחת העפרוניים. הוא מצוי בדרום-מרכז אסיה מאיראן וקזחסטן ועד סין. בישראל הוא נצפה פעם אחת ליד קיבוץ אילות על-ידי הדורם שיריחי בשנת 1986, הפרט היה מהתת-מין C. a. acutirostris. שם הסוג Calandrella הוא צורת הקטנה של kalandros, השם ביוונית עתיקה שניתן למין אחר במשפחת העפרוניים, עפרוני ענק. שם המין הספציפי acutirostris הוא חיבור של המילים acutus - חד ו-rostrum - מקור. שמו העממי באנגלית, Hume's short-toed lark, מנציח את חוקר הטבע הבריטי אלן אוקטביאן הום שתיאר את המין. לעיתים הוא מכונה בשם החלופי Lesser short-toed lark, מה שעשוי לבלבל עם השם הרשמי של מין אחר בעל אותו שם, עפרונן גמדי. ישנם שני תת-מינים מוכרים: C. a. acutirostris (אלן אוקטביאן הום, 1873) - מצוי מצפון-מזרח איראן ומזרח קזחסטן ועד למערב סין C. a. tibetana (וויליאם אדווין ברוקס, 1880) - תואר במקור כמין נפרד. מצוי מצפון-מזרח פקיסטן ועד לרמה הטיבטית העפרונן הטיבטי דומה בגודלו ובמראהו לעפרונן קצר-אצבעות, אך הוא בעל מראה פשוט יותר, עם ניצוי כהה יותר ומקור קטן יותר. כמו במקרה של עפרונן קצר-אצבעות, קיימת שונות מסוימת בניצויים של פרטים על פני טווח התפוצה שלו, דבר הגורם לכך שלא תמיד ניתן להסתמך על מראהו בזיהויו. אורכו כ-13–14 ס"מ והזוויגים דומים. כיפתו חומה ומפסוספסת קלות, סוככות האוזניים חומות-אדמדמות ופס-הגבה לבן. החלקים העליונים בגווני חום-אפרפר או חום חולי עם פסים כהים יותר, וסוככות העל-הזנב בגוון בחום-אדמדם. הכנפיים בצבע חום-אפרפר עם פסי כנף שחורים וקצוות חיוורים לנוצות. החלקים התחתונים לבנבנים ברובם, מלבד כתם צוואר כהה ורצועה אפורה-צהבהבה על החזה. החזה חלק וללא פיספוס. קריאותיו מקלות על זיהויו; הן כוללות "טריי" צווחני ו"צ'יררר" יבש ומתגלגל יותר מזה של העפרונן קצר-האצבעות. למין זה טווח תפוצה נרחב למדי, ומגמות האוכלוסייה מוערכות כיציבות, ולכן המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN). מבט מהגב, ליד שמורת פנגולחה, סיקים, הודו מפקיסטן בעל כושר הסוואה מצוין, גילגיט-בלטיסטן, מפקיסטן מפקיסטן מדיה וקבצים בנושא עפרונן טיבטי בוויקישיתוף עפרונן טיבטי, באתר ITIS (באנגלית) עפרונן טיבטי, באתר NCBI (באנגלית) עפרונן טיבטי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) עפרונן טיבטי, באתר GBIF (באנגלית) סימני זיהוי באתר ההודי ogaclicks תצפיות, קטעי וידאו, תמונות וקולות של עפרונן טיבטי, באתר eBird הקלטות אודיו של עפרונן טיבטי, באתר xeno-canto עפרונן טיבטי באתר הרשימה האדומה של IUCN אורי גורפיין, 331) עפרונן טיבטי, באתר בולי ציפורים ישראליות Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. ISBN 978-1-4081-2501-4. "Calandrella acutirostris - Avibase". avibase.bsc-eoc.org. נבדק ב-2016-12-11. "IOC World Bird List 6.4". IOC World Bird List Datasets. doi:10.14344/ioc.ml.6.4. Mark Beaman; Steve Madge (1998). The Handbook of Bird Identification: For Europe and the Western Palearctic. Christopher Helm. p. 547. ISBN 978-0-7136-3960-5. Hume's Lark, Calandrella acutirostris, BirdLife Data zone
סלגטרה (סדרת טלוויזיה)

סלגטרה (באנגלית: Slugterra) היא סדרת טלוויזיה מונפשת לילדים, אשר מבוססת על ספר בעל אותו שם מאת אנטואן דה סנט-אכזופרי. הסדרה שודרה בישראל בערוץ הילדים בדיבוב לעברית שהופק באולפני "דאבי דאב" החל משנת 2013 עד שנת 2015. איטן גרינברג: אלי שיין ספיר דרמון: טריקסי צביקה פורמן: פרונטו גיא רושיניאק: קורד זיין / אל דיאבלוס נאצ'וס [2013-2015] סער בדישי: וויל שיין / טוויסט / בילי / מר סאטרדיי / לוק / וויל שיין / דמויות שונות יורם יוספסברג: ד"ר תדאוס בלק אלדד פריבס: מיץ' מילפורד / מוריס / דמויות שונות אפי בן ישראל: דנה פור / שאנאי / דמויות שונות ערן מור: לוד / מאלוויו דרייק / דמויות שונות אתר האינטרנט הרשמי של סלגטרה "סלגטרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סלגטרה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "סלגטרה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
Point Blank

Point Blank (שם-קוד בתכנון לארצות הברית: ROC-X) הוא טיל אלקטרואופטי קטן בעל יכולת שיגור אנכי (VTOL), הנישא על-ידי חייל יחיד, מתוצרת התעשייה האווירית לישראל. הטיל מצויד ביכולת גילוי מטרות באמצעי אופטי. וניתן להחזרה לידי המפעיל. הטיל נחשף לציבור בינואר 2023, וכבר בחשיפה פורסם כי נחתמה עסקה גדולה לרכישת טילי Point Blank על ידי משרד ההגנה האמריקאי בהיקף של מיליוני דולרים. משקל: 6.8 ק"ג אורך: 1 מטר גובה שיוט: 50-500 מטר מהירות: 80 מטר לשנייה (288 קמ"ש) סרטון רשמי של התעשייה האווירית, סרטון באתר יוטיוב IAI unveils new hand-launched, electro-optical guided missile,‏ 19 בינואר 2023, באתר Israel Defense sraeli X-Wing-Looking Loitering Munition To Be Tested By U.S. Special Ops, באתר TheDrive
מחסור בוויטמין A

מחסור בוויטמין A הוא מצב המתרחש כאשר יש חוסר בוויטמין A בגוף. ויטמין A, הידוע גם בשם רטינול, הוא רכיב תזונתי חיוני הנדרש לתפקוד תקין של העיניים, העור, המערכת החיסונית ואיברים אחרים. מחסור בוויטמין זה עלול להוביל למגוון של בעיות בריאותיות, כולל עיוורון, זיהום ומוות. מחסור בוויטמין A נפוץ בעיקר במדינות מתפתחות, בהן המקורות התזונתיים של ויטמין A מוגבלים. ההערכה שילדים רבים מושפעים ממחסור בוויטמין A ברחבי העולם, כאשר מחסור בוויטמין A הוא הגורם המוביל בעולם לעיוורון ילדות הניתן למניעה, וכ-250,000 עד 500,000 ילדים מתעוורים מדי שנה ממחסור בוויטמין A בשל תזונה לקויה, כאשר כמחציתם מתים בתוך שנה מאז שהפכו לעיוורים. תסמינים של מחסור בוויטמין A יכולים לכלול עיוורון לילה, יובש בעיניים ומחלות עור. עיוורון לילה, הידוע גם בשם ניקטלופיה, הוא התסמין השכיח ביותר של מחסור בוויטמין A, והוא חוסר היכולת לראות בבירור באור עמום או בחושך. זה קורה מכיוון שוויטמין A חיוני לתפקוד תקין של הרשתית, האחראית על המרת האור לאותות חשמליים הנשלחים למוח. ככל שהמחסור הופך לחמור יותר, הקרנית עלולה להתייבש, מה שמוביל ליובש בעיניים (אנ'), קסרוזיס של הלחמית והקרנית, והתפתחות נקודות ביטו (אנ'). במקרים חמורים, המחסור עלול להוביל לעיוורון מוחלט, רגישות מוגברת לזיהומים ואף למוות. בנוסף, אנשים עם מחסור בוויטמין A רגישים יותר לזיהומים שונים ולחצבת, שעלולים להוביל לתחלואה ותמותה מוגברת. הגורם העיקרי למחסור בוויטמין A הוא תזונה חסרת ויטמין A או בטא-קרוטן. בטא-קרוטן נמצא בפירות וירקות, כמו גזר, בטטה, תרד, כרוב וקייל. מזונות אלו עשירים בוויטמין A ובטא-קרוטן, והם מומרים לוויטמין A בגוף. עם זאת, במדינות מתפתחות רבות, התזונה מתבססת לרוב על מזונות כמו אורז ומזון המבוסס על מניהוט מצוי, שהם דלים בוויטמין A ובטא-קרוטן. התזונה הלקויה בשילוב עם גישה לקויה לטיפול רפואי, עלול להוביל לשכיחות גבוהה של מחסור בוויטמין A. גם הפרעות ספיגה, כגון צליאק או סיסטיק פיברוזיס, יכולות למנוע ספיגה תקינה של ויטמין A. בנוסף, הפרעות גנטיות מסוימות, כגון אבטאליפופרוטאינמיה, יכולות למנוע את ההמרה התקינה של בטא-קרוטן לוויטמין A, מה שמוביל למחסור. מדיה וקבצים בנושא מחסור בוויטמין A בוויקישיתוף מחסור בוויטמין A, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Vitamin A, Linus Pauling Institute, ‏2014-04-22 (באנגלית) In Preventing Vitamin A Deficiency, a Little Friendly Bacteria Might Go a Long Way, www.rutgers.edu (באנגלית)
ג'יימס פולי (במאי)

ג'יימס פולי (באנגלית: James Foley; נולד ב-28 בדצמבר 1953) הוא במאי וידאו קליפים וקולנוע אמריקאי. סרטו מ-1986 "בטווח קצר" (אנ') הוקרן בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי ה-36 בברלין. סרטים נוספים שביים כוללים את "גלנגרי גלן רוס", המבוסס על המחזה בעל אותו השם מאת דייוויד מאמט, ואת "התא" (אנ'), המבוסס על הרומן בעל אותו השם מאת הסופר ג'ון גרישם. הוא גם ביים את שני סרטי ההמשך של "חמישים גוונים של אפור": "חמישים גוונים של אופל" (2017) ו"חמישים גוונים של שחרור (2018). פולי נולד בביי רידג', ברוקלין, ניו יורק, בנו של עורך דין. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת באפלו, בשנת 1978. הוא המשיך את לימודיו כאשר התמקד בקולנוע והפקה, אותם למד באוניברסיטת דרום קליפורניה. מלבד הסרט "מי הנערה הזו?" (1987), פולי ביים את הווידאו קליפים הבאים עבור הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה (תחת השם הבדוי "פיטר פרצ'ר"): 1986: "Live to Tell" 1986: "Papa Don't Preach" 1986: "True Blue" פולי היה גם האיש המקורב ביותר בחתונה של מדונה עם שון פן. ג'יימס פולי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יימס פולי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'יימס פולי, באתר Box Office Mojo (באנגלית) ג'יימס פולי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Berlinale: 1986 Programme" James Foley Biography (1953-), www.filmreference.com
בטווח קצר

"בטווח קצר" (באנגלית: At Close Range) הוא דרמת-פשע אמריקאי משנת 1986 בבימויו של ג'יימס פולי, המבוסס על משפחת הפשע של פנסילבניה, בראשות ברוס ג'ונסטון האב, שפעלה במהלך שנות ה-60 וה-70. מככבים בו שון פן וכריסטופר ווקן, עם מרי סטיוארט מסטרסון, אחיו של שון, כריס פן, דייוויד סטראתיירן, קריספין גלובר, קיפר סאת'רלנד ואיילין ראיין (אנ') כיכבו בתפקידי משנה. הסרט לא זכה להצלחה מסחרית, כאשר גרף 2.3 מיליון דולרים בלבד, מתקציב של 6.5 מיליון דולרים בסך הכול. בראד וייטווד האב הוא פושע ומנהיג כנופיית הפושעים של משפחתו. לאורכו של הסרט, מוצגת השגרה של המשפחה, ככזו הפועלת בעולם הפשע. שון פן – ברדפורד "בראד" וייטווד הבן כריסטופר ווקן – ברדפורד "בראד" וייטווד האב מרי סטיוארט מסטרסון – טרי כריס פן – תומאס "טומי" וייטווד מילי פרקינס – ג'ולי איילין ראיין – סבתא טרייסי וולטר – דוד פאץ' וייטווד אר. די. קול – דיקי דייוויד סטראתיירן – טוני פיין ג'יי. סי. קווין – בויד קנדי קלארק – מרי סו ג'ייק דנגל – לסטר קיפר סאת'רלנד – טים קריספין גלובר – לוקאס סטיבן ג'פריס – אגי אלן אוטרי – ארני נואל פארקר – ג'יל "בטווח קצר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בטווח קצר", באתר נטפליקס "בטווח קצר", באתר AllMovie (באנגלית) "בטווח קצר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בטווח קצר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "בטווח קצר", באתר Metacritic (באנגלית) "בטווח קצר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) At Close Range, Box Office Mojo
אואזיס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נווה מדבר – שטח בלב המדבר, שיש בו מקור מים אואזיס – להקה בריטית אואסיס (קזינו) – קזינו לשעבר ביריחו קולנוע אואזיס (רמת גן) – קולנוע לשעבר ברמת גן אוניות התענוגות מסדרת אואזיס – סדרת אוניות