laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברוקן

ברוקן (בגרמנית: Brocken וגם בלוקסברג: Blocksberg) הוא ההר הגבוה ביותר ברכס הרי ההארץ בצפון גרמניה. הברוקן מהווה חלק מן הפארק הלאומי הרי ההרץ, ממוקם בשטחה של מדינת סקסוניה אנהאלט, ותחום בין עמקי הנהרות וזר ואלבה. פסגת ברוקן מגיעה לגובה של 1,141 מ' מעל פני הים. גובה נמוך יחסית לפסגות האלפים בדרום גרמניה, אך למרות זאת מתקיים בסביבתו של ההר מיקרו אקלים האופייני בדרך כלל לגבהים שמעל 2,000 מטרים. כך למשל האזור שמעל קו העצים מכוסה בשלג בין החודשים ספטמבר עד מאי, תנאי מזג אוויר ערפיליים מתקיימים בו במשך 300 ימים בשנה, והטמפרטורה השנתית הממוצעת בפסגה עומדת על 2.9 מעלות צלזיוס בלבד. על ההר מנוהל גן בוטאני היסטורי המכיל מגוון של כ-1,600 מיני צמחים אלפיניים. אל הפסגה עליה ממוקמים תחנה מטאורולוגית, אנטנה לשידורי רדיו, מלון ומסעדה, ניתן להגיע באמצעות רכבת קיטור בסגנון עתיק. ברוקן מקושר בהיסטוריה ובתרבות הגרמנית עם מעשיות ואגדות עם אודות מכשפות ושדים המתגוררים על פסגתו: גתה מתאר את ברוקן בפאוסט, כמקום מפגש והתהוללות של המכשפות בליל ולפורגה. את השראתו לכך קיבל ככל הנראה משתי תצורות סלע על פסגת ההר המכונות "דוכן השטן" ו"מזבח המכשפות". היינה מתייחס להר בפרוזה שלו "מסע בהרי ההארץ". היינריך פרוהלה, היסטוריון ספרות ופולקלור גרמני ערך קובץ סיפורי אגדה, מעשיות ואטימולוגיה של שמות נקודות ציון שונות על ההר כפי שמוזכרות אצל גתה. תומאס פינצ'ון מזכיר את הברוקן בספרו "הקשת של הכבידה" (Gravity's Rainbow) בקשר עם מחנה דורה-מיטלבאו ויצור הרקטות V-2 . דייוויד פוסטר וולאס שהושפע מפינצ'ון מזכיר את רוח הרפאים של הברוקן בספרו "צחוק אינסופי" (Infinite Jest)כאשר גיבוריו ממוקמים על רכס במדבר אריזונה. הסופר הסקוטי מייקל רוהן (Michael Scott Rohan) מזכיר את ברוקן כביתו של "האל השחור" צ'רנובוג (Chernobog) מן המיתולוגיה הסלאבית. מספר להקות רוק כבד כגון השבת השחורה, Cradle of Filth ואחרות, מזכירות את ברוקן בשיריהן בעיקר בהקשר של מקום התכנסותן של המכשפות. הדמות "ביבי בלוקסברג" מתוך דרמה לילדים אודות מכשפה עושה שימוש בשמו האלטרנטיבי של ההר. "רוח הרפאים" של ברוקן (Brockengespenst) היא תופעה של אשליה מטאורולוגית-אופטית הנוצרת כאשר השמש מאירה בגבו של צופה בסביבה של ערפל כבד. במקרה זה, מוטל צילו של הצופה בהגדלה רבה לפניו כמו על גבי מסך ענק. התופעה יכולה להתרחש במקומות שונים שבהם מתקיימים תנאים דומים, בדרך כלל בפסגות הרים, ואפילו בעת טיסה, אך היא מרבה להתרחש בעיקר על פסגת הברוקן אפופת הערפל והאד הנצחיים. התופעה תוארה לראשונה על ידי יוהאן זילברשלאג (Johann Silberschlag) בשנת 1780 ומאז מתקשרת היטב למסורת המיסטית המיוחסת להר. לעיתים קרובות מלווה רוח הרפאים בתופעה אופטית נוספת של הילה עגולה ומושלמת בראשה של הדמות, אשר מחזקת ומגבירה את התחושה המיסטית האופפת את הצופה. מדיה וקבצים בנושא ברוקן בוויקישיתוף ברוקן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אלסבת כהן

אלסבת (אליזבת) כהן גולדשטיין (גם כהן-זילברשמיט) הייתה מעצבת ואמנית קרמיקה ישראלית, ילידת גרמניה. אלסבת כהן נולדה בווסטפליה, גרמניה ועלתה לארץ ישראל בשנת 1937. במחצית הראשונה של שנות הארבעים למדה קדרות אצל הדוויג גרוסמן בירושלים. בשנת 1952 התמנתה למעצבת הראשית של חברת "לפיד". העבודות שיצרה בחברה זו נשאו אופי מודרני והושפעו מסגנון העיצוב הבינלאומי. בראיון משנת 1966 טענה כהן כי אין דבר הנקרא "קרמיקה בעלת סגנון ישראלי", לבד מהשפעות פולקלוריסטיות. עבודותיה במסגרת "לפיד" נושאות חותמת ובה דימוי של שמש וגלים. בשנת 1963 התקבלה באיגוד האמנים "meisterbrief" בגרמניה. בשנות השבעים התגוררה בנהריה. 1942-194 קרמיקה אצל הדוויג גרוסמן להמן, ירושלים בית הספר הגבוה לקרמיקה, הור-גרנצהאוזן (Höhr-Grenzhausen), גרמניה 1962 פרס בתערוכת אמנות שימושית, תל אביב-יפו בית הנכות בצלאל, ירושלים 1955 מוזיאון חיפה לאמנות 1960 מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה 1962 כלים מתוצרת חברת לפיד, מוזיאון הארץ, תל אביב-יפו כהן, אלסבט, "רשמים מקונגרס מלאכת מחשבת בינלאומי", קדרות, מס' 6, ספטמבר 1979, עמ' 23-21 Ceramic Artist of Israel, August 1975, p. 7 ראו: הצלחת משולשת הקצוות, דבר, 24 במרץ 1966
Just for Laughs

Just for Laughs (בצרפתית: Juste pour rire) הוא פסטיבל קומדיה שנערך מדי שנה בחודש יולי במונטריאול, קוויבק, קנדה, מאז שנת 1983. זהו פסטיבל הקומדיה הבינלאומי הגדול בעולם. הפסטיבל נוסד ב-1983 על ידי גילברט רוזון כאירוע דו-יומי דובר צרפתית. ב-1985 הצטרף לצוות המנהל של הפסטיבל אנדי נולמן, שהחליט להוסיף לפסטיבל אף אירועים דוברי אנגלית. בעקבות הצטרפותו לצוות המנהל אף התארך משך הפסטיבל לחודש, שבו הציגו אמנים דוברי צרפתית בחצי החודש הראשון, ואמנים דוברי אנגלית בחצי החודש השני. בתוכנית הפסטיבל כלולים קטעים קומיים בינלאומיים וכן קטעים אילמים (אקרובטיקה, פנטומימה ועוד). ב-1999 עזב נולמן את הצוות המנהל של הפסטיבל, אך הוא נשאר בחבר המנהלים של החברה המנהלת את הפסטיבל. ב-2010 חזר נולמן לצוות המנהל, בתפקיד נשיא תחומי הפסטיבלים והטלוויזיה. במהלך ימי הפסטיבל מופיעים ברחבי מונטריאול, בעיקר ב"רובע הלטיני" (אזור הידוע בתיאטראות, בתי קפה וחנויות בוטיק) אמני רחוב, אמני וודוויל ואמנים אחרים בהופעות קוליות וחזותיות. בערבים מציגים מועדוני הלילה והתיאטראות תוכניות מיוחדות שנועדו לתמוך באמנים. עם מבקרי הפסטיבל נמנים גם ציידי כישרונות ומפיקים, והוא מהווה הזדמנות לחשיפה עבור אמנים צעירים. החל מ-1996 מתקיים במהלך הפסטיבל גם פסטיבל הקולנוע Comedia, שבו מוענקים פרסים לסרטים קצרים ולסרטים באורך מלא. מדיה וקבצים בנושא Just for Laughs בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Just for Laughs (בצרפתית) Just for Laughs, סרטונים בערוץ היוטיוב Just for Laughs, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Five top comedy festivals around the world | Travel | theguardian.com Andy Nulman | speaker | National Speakers Bureau
מצודת כירכוכ

מצודת כירכוכ (בערבית: قلعة كركوك; בטורקית: Kerkük Kalesi) היא מצודה הממוקמת במרכזה של העיר כירכוכ בעיראק ונחשבת לחלק העתיק ביותר של העיר. המצודה ממוקמת על תל בגובה של כ-40 מטרים הנמצא, בסמיכות לנהר ח'אסה. מאמינים כי התל נבנה על ידי המלך אשורנצירפל השני בין 858–884 לפני הספירה כקו הגנה צבאי עבור העיר ערפה (אנ'). בין השנים 319 ועד 311 לפנה"ס בנה המלך סלאוקוס הראשון חומה חזקה עם 72 מגדלים סביב 72 הרחובות ושתי הכניסות למצודה. בתוך המצודה ממוקמת "הכנסייה האדומה" ובה עקבות של פסיפסים המקדימים את התקופה המוסלמית. הקירות המודרניים מתוארכים לתקופה העות'מאנית. מאמינים כי השליט טימור לנג ביקר במצודה בשנת 1393 במהלך מסעו הצבאי. המצודה נחשבת על ידי תושבי העיר כאתר בעל ערך היסטורי רב וכמרכזה של העיר העתיקה. על המצודה ולמרגלותיה מרוכזים כמה מן השווקים ובתי התפילה המרכזיים של העיר וכמה מן השכונות הוותיקות שלה. לאורך התקופה העות'מאנית, היה רוב תושבי המצודה יהודים ונוצרים (שנקראו בטורקית Kale gavurları, "הכופרים של המצודה"). בנוסף בתוך שטח המצודה מרוכז מספר רב של אתרים היסטוריים ודתיים, ובהם מבנה קבר שמאמינים כי בו קבורים דניאל הנביא, חנניה, מישאל ועזריה. בשנת 1990 הכריז סדאם חוסיין על קמפיין במטרה לייפות את המצודה המוקפת חומה. יש שסבורים כי כוונתו הייתה בעיקר להוציא ממנה 800-900 משפחות טורקמניות וכורדיות שהתגוררו בבתיה העתיקים. בשנת 1997 החריב השלטון העיראקי את המצודה על כל רבעיה והותיר בה רק מספר מועט של אתרים בעלי חשיבות דתית או מבנים בעלי חשיבות היסטורית. כל תושבי המצודה איבדו במהלך ההריסה את בתיהם ופונו ממנה לצמיתות. מאז החרבתה לא שוקמה המצודה ולא יושבה מחדש ועד היום היא ניצבת ריקה ושוממת. במצודה 4 דלתות או שערים: שניים בצידה המזרחי (שנקראים "הלוואג'ילאר" ו"יידי קיזלאר") ושניים בצידה המערבי ("טופּקאפּי" ו"טאשקאפּי"). היא מחולקת לשלושה רבעים: רובע מידאן (בצפונה), רובע קלעה ("המצודה"; במרכז) ורובע חמאם (דרום). כן נמצאים בשטח המצודה מספר מסגדים ומבני קבר ששרדו גם את החרבת המקום בימי שלטון הבעת'. במרכז המצודה ממוקם מבנה של כיפה מתומנת כחולה (Gök kümbet). הסגנון האדריכלי הייחודי של המבנה מתאפיין בבנייה מלבנים, מטיח ומסיד. קירות הכיפה מעוטרים בצורות גאומטריות והיא ממוקמת במרחק הליכה משער טופקאפי, בצפון-מערבה של המצודה. מבנה "הכיפה הכחולה" לוחית זיכרון לציון הרוגי האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת העולם הראשונה בבית הקברות של המצודה מבנה הקבר של הנביא דניאל, חנניה, מישאל ועזריה וצריח המסגד הצמוד לו, על ראש מצודת כירכוכ מדיה וקבצים בנושא מצודת כירכוכ בוויקישיתוף מצודת כירכוכ (באנגלית) מצודת כירכוכ (באנגלית) מידע על המצודה והעיר כירכוכ (בערבית) תיאור המסגד על קברו של דניאל בכירכוכ שבעיראק (באנגלית)
אגם אינארי

אגם אינארי (בפינית: Inarijärvi) הוא אגם בצפון-מזרח פינלנד. שטחו כ-1,040 קמ"ר, והוא האגם השלישי בגודלו בפינלנד, והגדול ביותר בלפלנד. גובהו בין 117 ל-119 מטרים מעל פני הים, ומפלס זה תלוי באספקת המים המגיעים דרך תחנת הכוח ההידרואלקטרית קייטקוסקי המצויה ברוסיה. האגם רדוד ברובו, אך בחלקו הצפוני מגיע עומקו ל-95 מטרים. האגם קופא בכל שנה, בין נובמבר לראשית חודש יוני. האגם נשפך לנהר פאטסיוקי, שזורם צפונה, ונשפך לפיורד וראנגר שבים ברנץ. ברחבי האגם פזורים 3,318 איים, המפורסמים שבהם הם האוטומה (Hautuumaasaari) ואוקון (Ukonsaari). על האי האוטומה, שפירוש שמו "אי בית הקברות", שוכן בית קברות עתיק ששימש בעבר את הלאפים, ועל האי אוקון אתר פולחן קדום. האגם עשיר בדגה, בעיקר מיני סלמון וטרוטות. רבים ממיני הדגים לא שכנו בו בעבר, והם הובאו לאגם במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20, כדי לעודד את הדיג במקום. ב-1989 הגיע היקף הדיג באגם לשיא, שנאמד בכ-560 טונות. אגם אינארי מכוסה קרח אופנועי שלג חוצים את האגם בתקופת קיפאונו האי אוקון מנופי האגם מדיה וקבצים בנושא אגם אינארי בוויקישיתוף אגם אינארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ברגסון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אנרי ברגסון – פילוסוף יהודי צרפתי אברם ברגסון (אנ') – כלכלן יהודי אמריקאי גרשון ברגסון – מחנך וסופר ילדים ונוער ישראלי, מבכירי משרד החינוך מיכל ברגסון (אנ') – מלחין ופסנתרן יהודי פולני; אביהם של אנרי ברגסון ומוינה מאתרס מוינה מאתרס (ברגסון) (אנ') – אמנית ואוקולטיסטית; בתו של מיכל ברגסון ואחותו של אנרי ברגסון הלל קוק (פיטר ברגסון) – איש ציבור ישראלי, חבר הכנסת באספה המכוננת תומאס ברגסון – קצין בחיל האוויר של ארצות הברית תמר'ל ברגסון – אשת עסקים ונדבנית יהודיה, מגדולות הפטרונים של החסידות בפולין
אופוריה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אופוריה – תחושת התרוממות רוח מוזיקה Euphoria (אלבום) – אלבום של אנריקה איגלסיאס משנת 2010 Euphoria (שיר של לורן) – השיר שייצג את שוודיה באירוויזיון 2012 וזכה במקום הראשון Euphoria (שיר של קנדריק לאמאר) משנת 2024 טלוויזיה אופוריה (סדרת טלוויזיה ישראלית) – סדרת טלוויזיה ישראלית ששודרה בשנים 2012–2013 אופוריה (סדרת טלוויזיה אמריקאית) (Euphoria) – סדרת טלוויזיה אמריקאית המבוססת על הסדרה הישראלית ומשודרת משנת 2019 אחר "אופוריה"/"Oforia" – כינויו של עופר דיקובסקי (יליד 1971), יוצר מוזיקה אלקטרונית ומפיק מוזיקלי ישראלי אַפּוׂרִיָה (מצב של בלבול ומבוכה הנובע מסתירות בטיעונים לוגיים)
שדה התעופה רובניימי

שדה התעופה רובניימי (בפינית: Rovaniemen lentoasema) ממוקם 10 קילומטרים צפונית לעיר רובניימי שבפינלנד, סמוך לחוג הארקטי שחוצה את הקצה הצפוני של מסלול הטיסה. שדה התעופה הוקם ב-1940, ובתחילה מסלולי הטיסה שלו לא היו סלולים. חברת פינאייר חנכה באותה שנה קו טיסות סדיר בין הלסינקי לבין פטסמו (כיום העיר פצ'נגה שברוסיה), שכלל נחיתות ב-7 ערים נוספות ובהן רובניימי. במהלך מלחמת ההמשך שימש שדה התעופה את הלופטוואפה. שדה התעופה ניזוק במלחמת לפלנד, ושיקומו הסתיים ב-1948. במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90 הוארך מסלול הטיסה ונבנו מבנים חדשים. בשנת 2000 הותקנו בבניין הטרמינל שרוולי העלאת נוסעים. במהלך שנת 2011 עברו בשדה התעופה קרוב ל-400 אלף נוסעים, והוא היה שדה התעופה הרביעי בגודלו בפינלנד מבחינת היקף הנוסעים. מבחינת גודל פיזי, זהו שדה התעופה החמישי בגודלו במדינה. הטיסות הסדירות היחידות במהלך כל ימות השנה הן טיסות של פינאייר ונורוויג'ן אייר שאטל להלסינקי. בעונת התיירות (החורף), מפעילה פינאייר גם טיסות סדירות למורמנסק, וחברת טראנסאוויה.קום מפעילה טיסות לאמסטרדם ולפריז. חברות תעופה רבות נוספות מפעילות טיסות שכר ליעדים שונים באירופה במהלך החורף, בין היתר לאמסטרדם, אתונה, בודפשט, בוקרשט, ברלין, ברצלונה, דבלין, ורשה, לונדון, מדריד, מילאנו, פראג, פרנקפורט, קייב ותל אביב, וכן לערי שדה נוספות בבריטניה ובגרמניה. בנוסף, משמש שדה התעופה גם את חיל האוויר הפיני. מדיה וקבצים בנושא שדה התעופה רובניימי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שדה התעופה רובניימי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של שדה התעופה רובניימי (בפינית) שדה התעופה של רובניימי באתר Finavia
יעל מלמד

יעל מלמד (נולדה ב-21 בפברואר 1968) היא מפיקה אמריקאית ישראלית, שהפיקה את הסרט "אינוסנטה", זוכה פרס האוסקר לסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר לשנת 2012. מלמד נולדה בניו יורק, בעת שאמה, האדריכלית כלת פרס ישראל עדה כרמי-מלמד, שימשה כמרצה בחוג לאדריכלות באוניברסיטת קולומביה. דודה, אח של אמה, הוא האדריכל רם כרמי, וסבה הוא האדריכל דב כרמי. בעקבות גיוסם לצבא של אחותה ואחיה שבו הוריה לישראל. מלמד החליטה להישאר בארצות הברית ונרשמה ללימודי אדריכלות באוניברסיטת ייל. בשנת 1997, לאחר שעבדה במשך שנה וחצי עם אמה, החליטה לנטוש את האדריכלות ולעבור לעסוק בקולנוע. היא שבה לניו יורק ולמדה קולנוע בקורס אינטנסיבי בן שישה שבועות באוניברסיטת ניו יורק. היא התחילה לעבוד בתור סטאז'רית, אחר-כך כעוזרת. בשנת 2003 פתחה מלמד בצוותא עם אווה קולודנר את חברת ההפקות Salty Features, כעבור מספר שנים עזבה שותפתה קולודנר את החברה. הסרט עתיר התקציב ביותר שהפיקה הוא "ראיונות קצרים עם אנשים מבחילים" פרי עטו ובבימויו של ג'ון קרסינסקי (שמשחק את ג'ים, כוכב הסדרה "המשרד", בתקציב של קרוב לחמישה מיליון דולר. זהו עיבוד לספר הסיפורים הקצרים של דייוויד פוסטר וולאס. הסרט My Architect, שהפיקה מלמד בבימויו של נתניאל קאהן, היה מועמד לפרס האוסקר לשנת 2004. הסרט "אינוסנטה" (Inocente) הוא בבימוים של שון ואנדראה פיין. גיבורת הסרט "אינוסנטה" היא אינוסנטה בת החמש עשרה, בת למהגרים בלתי חוקיים ממקסיקו. היא ספגה התעללות מאביה ואמא ונעה בתשע השנים האחרונות בין שלושים מקומות דיור, ביניהם: מחסן נטוש, מקלט למחוסרי דיור, פארק ציבורי ובית של חברים. למרות התנאים בהם גדלה, אינוסנטה נהפכת לציירת מוכשרת שמוכרת את ציוריה בתערוכות, שוכרת דירת חדר ולראשונה בחייה מתגוררת בדירה משלה. לפני שהסרט הושלם נגמר להפקה התקציב. על מנת לפתור זאת יצאו מלמד ביחד עם עמיתיה לגיוס כספים מהציבור. היא נעזרה באתר מימון ההמונים "קיקסטראטר" וגייסה 52 אלף דולר מכ-300 תורמים פרטיים. הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע רבים ושודר ברשת MTV, שהייתה אחד הממנים שלו, בשלב גיוס ההון הראשוני. מלמד בנתה סביב הסרט מערכת של סדנאות, שבהן תלמידים צופים בסרט ובתום ההקרנה מתבקשים לצייר ציור בהשראתו. יעל מלמד נשואה לאיש מחשבים בריטי ולהם בן אחד. מדיה וקבצים בנושא יעל מלמד בוויקישיתוף יעל מלמד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צח יוקד, שמעתם שזכינו באוסקר? ראיון עם יעל מלמד, באתר nrg מעריב, 1 במרץ 2013 אתר חברת ההפקות Salty Features אתר הסרט אינוסנטה הסרט שמועמד לפרס האוסקר: אינוסנטה עם יעל מלמד רובין פוגרבין, מנערה חסרת בית למושאו של סרט מועמד לפרס האוסקר, בלוג באתר הניו יורק טיימס, 10 בינואר 2013 מארק אולסן, אוסקר 2013: 'אינוסנטה' זוכה בפרס האוסקר לסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר, באתר לוס אנג'לס טיימס, 24 בפברואר 2013
בית השידור

בית השידור (באנגלית: Broadcasting House) הוא משכנו הראשי של ה-BBC, ברחוב פורטלנד בלונדון שבאנגליה. המבנה תוכנן על ידי האדריכל ג'ורג' ואל מייר, והבניין נחנך רשמית ב-14 במאי 1932. בקדמת הבניין פסלי פרוספרו ואריאל ממחזהו של ויליאם שייקספיר "הסופה". הפסלים מעשי ידי הפסל אריק גיל. הבניין נפגע בצורה קשה במהלך הבליץ ב-8 בדצמבר 1940. הבית בנוי מאבן פורטלנד ולו תשע קומות מעל הקרקע ושלוש מתחתיו. המבנה הוא אסימטרי, אף שלא כך הוא תוכנן: שכנים לבניין התנגדו לתוכניתו המקורית של ואל מייר, בטענה שהמבנה מסתיר להם את אור השמש, ועל כן שונתה התוכנית, כך שהחל מהקומה השישית הבניין אינו סימטרי. בשנים 1961 ו-1995 נבנו שני אגפים נוספים אך אלה נהרסו במסגרת הרחבת הבניין. בתחילת המאה ה-21, עבר הבניין שיפוץ: שלב ראשון הסתיים בתחילת 2006, ושלב שני הסתיים ב-2010. בתום השיפוץ, עברו למבנה כל מחלקות החדשות של ה-BBC. אולפני פבל מיל מדיה וקבצים בנושא בית השידור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית השידור (באנגלית בריטית) מחלקת העיתונות של ה-BBC - בית השידור ההיסטוריה של ה-BBC - בית השידור בית השידור - היסטוריית המבנה בית השידור בשנת 1932
הענק (סרט, 2003)

הענק (באנגלית: Hulk) הוא סרט גיבורי על משנת 2003 המתבסס על דמות הקומיקס הענק הירוק מבית יוניברסל ומארוול קומיקס. את הסרט ביים אנג לי ומככבים בו אריק באנה, ג'ניפר קונלי, סם אליוט, ג'וש לוקאס וניק נולטה. הסרט חוקר את סיפור מקורו של הענק הירוק, בעיקר הודות לניסויים אותם ערך עליו אביו של באנר. הסרט היווה הצלחה בקופות, עם הכנסות של כ-245 מיליון דולר. הוא זכה לביקורות מעורבות, אשר חלקן שיבחו את רמת המשחק, הכתיבה ופיתוח הדמויות, אך חלקן קטל את השינוי המהותי של סיפור המקור מהקומיקס, את גרפיקת התלת־ממד המיושנת ואת קו העלילה האפל והמדכא. אדפטציה קולנועית נוספת לענק הירוק יצאה לאקרנים ב-13 ביוני 2008. אריק באנה - ד"ר ברוס באנר/הענק הירוק ג'ניפר קונלי - בטי רוס סם אליוט - גנרל תדאוס "ת'נדרבולט" רוס ג'וש לוקאס - מייג'ור גלן טלבוט ניק נולטה - ד"ר דייוויד באנר סטן לי - יוצר הקומיקס, הופעת אורח כמאבטח לו פריגנו - השחקן המקורי ששיחק את הענק הירוק בסדרת הטלוויזיה משנות ה-70, הופעת אורח כמאבטח תקציב הסרט נאמד בכ-137 מיליון דולר. בסוף השבוע הראשון להקרנתו, הסרט זכה להכנסות של 62.1 מיליון דולר. בשבוע השני להקרנתו, מכירות הכרטיסים צנחו בכ-70 אחוזים. סכום הכנסותיו הכולל נאמד בכ-132,177,234 מיליון דולר בארצות הברית, ו-113,183,246 מיליון דולר ברחבי העולם. אתר הביקורות Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 62 מתוך 100 בהתבסס על 229 ביקורות (141 מתוכן "טריות" ו-88 מתוכן "רקובות"), בציינו כי "בשעה שסרטו של אנג לי מרוויח נקודות על סגנון וניסיון בהקניית עומק דרמטי, יש יותר מדי דיבורים ופחות מדי ריסוקים". רוג'ר איברט העניק לסרט ביקורת חיובית, באומרו כי "אנג לי מנסה באמת ובתמים להתמודד עם סיפור מקורו של הענק הירוק, מאשר לחתוך היישר לאפקטים מיוחדים חסרי השכלה". בנוסף, הוא אהב את הסגנון שבו תנועותיו של הענק דמו לאלה של קינג קונג. פול קלינטון מה-CNN האמין כי השחקנים ביצעו עבודה טובה, אך ביקר את אנימציית התלת־ממד כאשר כינה את הענק כ"גרסה תלושה של שרק". ליסה שוורצבאום מאנטרטיינמנט ויקלי ציינה כי "אדפטציית קומיקס בתקציב ענק מעולם לא הרגישה כה חסרת הומור ומגוננת מדי מבחינה אינטלקטואלית על שורשיה של הדמות". מדיה וקבצים בנושא הענק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הענק "הענק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הענק", באתר נטפליקס "הענק", באתר AllMovie (באנגלית) "הענק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הענק", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הענק", באתר Metacritic (באנגלית) "הענק", באתר אידיבי "הענק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Hulk, Rotten Tomatoes Hulk Movie Review, Roger Ebert, June 20th 2003 Review: 'Hulk' not quite all there, Paul Clinton, June 20th 2003 The Hulk Movie Review, Lisa Schwarzbaum, August 11th 2005
הסכם ריגה

הסכם ריגה נחתם בין פולין, רוסיה ואוקראינה בריגה ב-18 במרץ 1921 וסיים את המלחמה הפולנית-סובייטית. פולין עמדה תחת לחץ מדינות חבר הלאומים לוותר על מרבית הישגיה הטריטוריאליים ולזנוח את חלומה להחייאת האיחוד הפולני-ליטאי. ההסכם שנחתם בסופו של דבר העניק לפולין שטחים נרחבים, אם כי מצומצמים בהיקפם יחסית לשטחים בהם החזיק הצבא הפולני עם כניסתה לתוקף של הפסקת האש. ההסכם חילק את אוקראינה ובלארוס בין הרוסים ובין הפולנים. חלומו של יוזף פילסודסקי להחייאת האיחוד הפולני-ליטאי רב העוצמה, ויצירת קונפדרציה סלאבית, לא התממש. הסכם ריגה היווה הפרה של ההבנה בין פולין ו"הרפובליקה העממית האוקראינית" שהוקמה על ידי אנשי סימון פטליורה לפיה אף אחת מהן לא תגיע לשלום נפרד עם הרוסים. המיעוט האוקראיני הניכר בפולין חש כי פולין בגדה בבעלת בריתה האוקראינית, עובדה אותה ניצלה התעמולה הבולשביקית, ואשר גרמה לתסיסה ולמהומות אתניות בשנות השלושים. ההצלחה הפולנית בשדה הקרב איפשרה לפולנים לתבוע את העיר וילנה, בה שלטה ממשלת בובות פולנית. "סיים" של תושבי ליטא המרכזית הצביע ב-20 בפברואר 1922 על קיומו של משאל עם אשר העניק לפולין לגיטימציה לספח את וילנה ואת השטחים הסמוכים לה. הדבר גרם לקרע של ממש ביחסים בין ליטא ופולין, אשר לא נרפא למשך שנים רבות לאחר מכן. מדיה וקבצים בנושא הסכם ריגה בוויקישיתוף הסכם ריגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חתימת השלום בריגה, הצפירה, 20 במרץ 1921
הכפר של סנטה קלאוס

הכפר של סנטה קלאוס (בפינית: Joulupukin Pajakylä) הוא אתר בפינלנד, שבו כביכול, מתגורר סנטה קלאוס. האתר ממוקם בדיוק על החוג הארקטי, 8 ק"מ מרובניימי ו-2 ק"מ משדה התעופה של רובניימי. לפי המסורת, מקום מגוריו של סנטה קלאוס והסדנא שלו הם באזור הקוטב הצפוני. ערים שונות במדינות השוכנות בסמוך לקוטב ניסו לאורך השנים למתג עצמן כערים שבהן מתגורר סנטה קלאוס, כדי למשוך תיירים. עם ערים אלה נמנות נורת' פול שבאלסקה (שפירוש שמה הוא "הקוטב הצפוני"), אומאנאק שבגרינלנד, דרובאק שבנורווגיה, מורה שבשוודיה, וקורווטונטורי ורובניימי שבפינלנד. פרנסיה של האחרונה, השוכנת בסמוך לחוג הארקטי, השכילו להקים אתר תיירותי המוקדש לסנטה קלאוס. האתר כולל את "לשכתו של סנטה קלאוס", בה ניתן לפגוש באדם המחופש בדמותו, סניף דואר שדברי הדואר הנשלחים ממנו נחתמים בחותמת מיוחדת, חנויות מזכרות, וכן אטרקציות תיירותיות כמזחלות כלבים, מזחלות איילים (התייחסות למזחלת האיילים של סנטה) ואופנועי שלג. בסמוך לכפר נמצא פארק השעשועים "פארק סנטה". מדיה וקבצים בנושא הכפר של סנטה קלאוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הכפר של סנטה קלאוס
הרמן לייזין

הרמן לייזין (נולד לייזרוביץ', בדנית: Herman Leisin;‏ 1907 – 1965) היה מתאבק יהודי דני, אלוף מספר מכביות (הראשונה 1932, השנייה 1935 והשלישית 1950) ומאמן מתאבקים. הרמן לייזרוביץ' נולד בקופנהגן למשפחת מהגרים מרוסיה, והוא ושני אחיו שינו מאוחר יותר את שם משפחתם ל"לייזין". השלושה היו פעילים במועדון הספורט היהודי הכח קופנהגן. לייזין התחרה במכביות בהיאבקות בסגנון יווני-רומי. הוא זכה במכביה הראשונה במדליית זהב במשקל תרנגול וחזר על זכייתו גם במכביה השנייה ובמכביה השלישית. במכביה השלישית התחרה גם בהיאבקות חופשית במשקל תרנגול וגם בכך זכה במדליית זהב. במכביה הרביעית זכה לייזין במדליית ארד במשקל קל, בסגנון יווני-רומי. הרמן לייזין לקח חלק גם במכביה החמישית ועל כך, בטקס הסיום של המכביה, הוענק לו פרס המכבי העולמי לספורטאי המסור. במרווח שבין המכביה השלישית והמכביה הרביעית לייזין שהה בישראל ועבד כמאמן מתאבקים במכבי תל אביב. הרמן לייזין (קיצוני מימין) במכביית 1957. Morten Thing, De russiske jøder i København 1882-1943, Gyldendal A/S, 2008. עמ' 650. Simon Kurland, Kurland: en jødisk sportsmand i krigs- og efterkrigstid, Syddansk Universitetsforlag, 2010. עמ' 79. ספורטאי יהודי השיג שיא עולמי, הצופה, 25 בספטמבר 1957 הרמן לייזין - הותיק, מעריב, 1 בספטמבר 1957
דחי

האם התכוונתם ל... הדחק – מושג בפיזיקה ובספנות, המציין את משקל הנוזל הנדחק על ידי גוף, כגון כלי שיט, השקוע בו דחי (כפר) – שמו של כפר ערבי בעמק יזרעאל דחי (טעמי המקרא) – אחד מטעמי המקרא המופיע בספרי תהילים, משלי ואיוב
אריאל, המרכז לתולדות ירושלים בימי הבית הראשון

אריאל, המרכז לתולדות ירושלים בימי הבית הראשון, הוא מוזיאון להיסטוריה וארכאולוגיה ומרכז תרבותי וחינוכי של יד יצחק בן-צבי. נמצא בקרן הרחובות בוני החומה ופלוגת הכותל ברובע היהודי בירושלים. המרכז כולל דגם גדול של העיר ירושלים בתקופת בית ראשון, חיזיון אורקולי "הרוח בחומר" וכיתות להדרכה של מבקרים ותלמידים. יד בן צבי אתר האינטרנט הרשמי של אריאל, המרכז לתולדות ירושלים בימי הבית הראשון גליה דורון, ירושלים בימי בית ראשון, באתר מט"ח אריאל, המרכז לתולדות ירושלים באתר יד בן צבי ערך זה הוא קצרמר בנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באואר (מוזיקאי)

הארי באוור רודריגז (באנגלית: Harry Baur Rodrigues; נולד ב-30 באפריל 1989), ידוע יותר בשם הבמה שלו באואר (Baauer), הוא מפיק אמריקאי של מוזיקת טראפ (שילוב של היפ הופ וקראנק) ומוזיקת באס. יצר מוזיקת דאנס כבר מגיל 13, בעיקר מסוגות האוס ואלקטרו. הפיק בעבר רצועה בשם 'קפטן הארי', שבוצעה על ידי Kissy Sell Out. כמו כן הפיק רמיקסים למבחר להקות מוזיקה אמריקאיות. הארי נולד במערב פילדלפיה שבמדינת פנסילבניה, ועקב עבודתו של אביו נדדה המשפחה בין מספר מדינות. גר בעיר ווסטפורט שבקונטיקט ולמד בתיכון סטייפלס עד 2006, השלים את לימודי התיכון בבית-הספר האמריקאי בלונדון ולאחר מכן עבר לניו יורק ולמד בסיטי קולג'. באוגוסט 2012 חתם באואר חוזה עם חברת התקליטים LuckyMe, וערך איתה את הופעת הבכורה שלו. ערך מורחב – הארלם שייק (תופעת אינטרנט) ב-22 במאי 2012, הוציא את הסינגל Harlem Shake, עם חברת התקליטים Mad Decent. הסינגל לא זכה להצלחה מסחרית כלשהי עד לפברואר 2013, אז הסינגל הפך ללהיט גדול כתוצאה מסרטון ויראלי ביוטיוב אשר הכיל קטעים מהשיר, ואשר יצר תופעת אינטרנט בעלת אותו שם, שבה קבוצות אנשים העלו סרטוני וידאו ליוטיוב בהם הם נראים מבצעים ריקוד אשר מזכיר את ריקוד ה"הארלם שייק" כאשר הריקוד מאופיין באדם בודד הרוקד בקטע בראשון, אליו מצטרפים בקטע השני אנשים נוספים הרוקדים באופנים מוזרים ומשעשעים. מדיה וקבצים בנושא באואר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באואר באואר, ברשת החברתית פייסבוק באואר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) באואר, ברשת החברתית אינסטגרם באואר, סרטונים בערוץ היוטיוב באואר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) באואר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) באואר, באתר ספוטיפיי באואר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) באואר, באתר Last.fm (באנגלית) באואר, באתר AllMusic (באנגלית) באואר, באתר MusicBrainz (באנגלית) באואר, באתר דיזר באואר, באתר Discogs (באנגלית) באואר, באתר Songkick (באנגלית) באואר, באתר Genius באואר, באתר בנדקמפ באואר, באתר בילבורד (באנגלית) באואר, באתר טיידל (באנגלית) Baauer, האתר הרשמי. Russian funs פגוש את האיש שמאחורי 'הארלם שייק' באתר The Daily Beast. חייו, המוזיקה וההארלם שייק באתר DJZ. DizastaMusic (2013-02-02), DO THE HARLEM SHAKE (ORIGINAL), נבדק ב-2018-10-02 "החדשות - תופעת רשת חדשה - הארלם שייק". mako. 2013-02-11. נבדק ב-2018-10-02.
פאוסניאס

האם התכוונתם ל... פאוסניאס (מצביא) – מצביא ספרטני ועוצר המלוכה במאה ה-5 לפנה"ס. מפקד חילות יוון בקרב פלטאיה (479 לפנה"ס). פאוסניאס (מלך ספרטה) – מלך ספרטה מ-445 עד 426 ושוב מ-408 עד 395 לפנה"ס. פאוסניאס (מלך מוקדון) – מלך מוקדון מ-399 עד 393 לפנה"ס. פאוסניאס (טוען לכתר) – הטוען לכתר ממלכת מוקדון ב-360 לפנה"ס. פאוסניאס (גאוגרף) – נוסע יווני וגאוגרף בן המאה ה-2 לספירה, מחבר הספר "תיאורה של יוון". פאוסניאס מסיציליה – רופא בן המאה ה-5 לפנה"ס וידידו של אמפדוקלס. פאוסניאס מאתונה – מאהבו של המשורר אגתון ואחת הדמויות ב"המשתה" לאפלטון. פאוסניאס מדמשק – היסטוריון יווני בן המאה ה-2 לפנה"ס.