laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאבל נדבד

פאבל נדבד (בצ'כית: ‏Pavel Nedvěd‏Ⓘ‏; נולד ב-30 באוגוסט 1972) הוא כדורגלן עבר צ'כי. הוא מזוהה בעיקר עם יובנטוס ונחשב לאחד הקשרים הטובים בעולם בתקופתו, זוכה כדור הזהב לשנת 2003. נדבד פרש ממשחק ב-2009 לאחר 19 עונות בכדורגל מקצועני. נבחר לשחקן הטוב ביותר בתולדות ליגת העל הצ'כית. לזכותו 91 הופעות ו-18 שערים במדי נבחרת צ'כיה איתה הגיעה לגמר יורו 1996. נדבד שיחק בדוקלה פראג, ספרטה פראג ולאציו, איתה זכה באליפות אחת, ובשנת 2001 הצטרף ליובנטוס תמורת סכום של כ-41 מיליון יורו. בשנת 2003 העפיל נדבד עם יובנטוס לגמר ליגת האלופות נגד מילאן, אך נעדר מהמשחק עקב צבירת כרטיסים צהובים, לאחר שקיבל כרטיס צהוב במשחק חצי הגמר מול ריאל מדריד. בסוף אותה שנה הוא זכה בתואר כדור הזהב. בעונות 2004/2005 ו-2005/2006 הוא זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות איטליה רצופות. אף על פי שיובנטוס הורדה לסרייה ב' בסוף עונת 2005/2006 עקב פרשת השחיתות בכדורגל האיטלקי, נדבד נשאר בקבוצה והיה גורם מרכזי בחזרתה לסרייה א' כבר בעונת 2006/2007. בעונה שלאחר מכן סייע לקבוצה לסיים במקום השלישי בליגה. בכל שנותיו ביובנטוס זכה עם הקבוצה ב-3 אליפויות איטליה. נדבד שיחק בנבחרת צ'כיה החל משנת 1994, ושיחק עמה ביורו 1996, יורו 2000, יורו 2004 ומונדיאל 2006. לקראת סוף הקריירה הבינלאומית שלו שימש כקפטן הנבחרת. בחצי גמר יורו 2004, נגד נבחרת יוון, נדבד נפצע כתוצאה מתיקול של שחקן יווני והוחלף. פציעה זו הובילה אותו לפרישה מהנבחרת הלאומית בספטמבר 2004. כבר בשנת 2005 חזר נדבד לנבחרת, והעפיל איתה למונדיאל 2006, שהיה המונדיאל הראשון שלו ואף הראשון של צ'כיה מאז פירוק צ'כוסלובקיה. בתום המונדיאל פרש נדבד מהנבחרת, ובסך הכל הבקיע 18 שערים ב-91 משחקים במדי הנבחרת. ב-31 במאי 2009 הודיע נדבד על פרישתו מכדורגל. נדבד נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. אתר האינטרנט הרשמי של פאבל נדבד פאבל נדבד, באתר Transfermarkt פאבל נדבד, באתר Soccerway פאבל נדבד, באתר WorldFootball.net פאבל נדבד, באתר National Football Teams פאבל נדבד, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
מישל מור

מישל מוּר (בערבית: ميشال المرّ; תעתיק מדויק: מישאל אלמר;‏ 29 בספטמבר 1932 – 31 בינואר 2021) היה פוליטיקאי ואיש עסקים לבנוני. מור נולד בבתע'רין שבהר הלבנון ב-29 בספטמבר 1932 למשפחה יוונית אורתודוקסית. הוא למד הנדסה אזרחית באוניברסיטת סנט ג'וזף וסיים את לימודיו בשנת 1955. הוא החל את הקריירה העסקית שלו בסיירה לאון שם ייסד חברת בנייה ממנה עשה את הונו. בשנת 1960 ניסה לראשונה להיבחר אל הפרלמנט הלבנוני בבחירות הכלליות מטעם המפלגה הסורית הסוציאלית-לאומית, אך לא נחל הצלחה. מור ניסה בשנית בבחירות 1964 אך נכשל פעם נוספת. הוא נבחר לראשונה לפרלמנט הלבנוני בבחירות 1968 הפעם לאחר שרץ מטעם מפלגת הכּתאאֶבּ הלבנונית (הפלנגות הנוצריות) של פייר ג'ומאייל. בבחירות 1972 נכשל פעם נוספת להיבחר לפרלמנט. במהלך מלחמת האזרחים בלבנון בין השנים 1975 ל-1990 צידד בפלנגות הנוצריות וכן בכוחות הלבנוניים של בשיר ג'ומאייל. באמצע שנות ה-80 תמך במיוחד בגישתו הפרו-סורית של מנהיג הפלנגות, אלי חובייקה ולקח חלק פעיל במשא ומתן על ההסכם התלת-צדדי (אנ') שנחתם בדמשק בשנת 1985 על ידי מנהיגי שלושת המחנות הלוחמים במלחמת האזרחים, וליד ג'ונבלאט, מנהיג המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית שייצגה בעיקר את הדרוזים, נביה ברי, מנהיג אמל השיעית ואלי חובייקה מנהיג הפלנגות הנוצריות, כדי לשים קץ למלחמה על ידי הכנסת כוח שמירת שלום סורי שיפריד בין המחנות הלוחמים ובכך ישים קץ למלחמה ובנוסף יגביר את האחיזה והשליטה הסורית בלבנון. לאחר חתימת הסכם טאיף וסיומה של מלחמת האזרחים נבחר מור לפרלמנט הלבנוני בבחירות 1992, 1996, 2000, 2005, 2009 ו-2018 ועד מותו כיהן כיו"ר המפלגה העצמאית "בלוק דו מטן" (Bloc du Metn). מור כיהן בתפקידים רבים בממשלות לבנון לדורותיהן, גם כעצמאי וגם מטעם רשימה. בתפקידו האחרון כיהן כשר הפנים וכשר לענייני הכפר. מור נפטר ב-31 בינואר 2021. מור נישא לסילביה אבוג'ודה בשנת 1957 ולהם שלושה ילדים: אליאס שכיהן כשר ההגנה בממשלת לבנון, מירנא, ראש מועצת כפרי נפת אל-מתן בהר הלבנון ולנא. OLJ, Michel Murr, veteran of Lebanese politics, died of Covid-19, L'Orient-Le Jour, ‏31 בינואר 2021 (בצרפתית)
ג'ורג'ו מטרביזונד

ג'ורג'ו מטרביזונד (ביוונית: Γεώργιος Τραπεζούντιος; ‏1395–1484) היה פילוסוף ומלומד יווני. נחשב לאחד מחלוצי הרנסאנס באיטליה. הוא נולד באי כרתים למשפחה שמוצאה היה מן המושבה היוונית טרביזונד (כיום העיר טרבזון בטורקיה לחוף הים השחור), ומכאן הכינוי "ג'ורג'ו מטרביזונד". יש סבורים שהגיע לוונציה ב-1430 כדי לשמש כמזכירו של ההומניסט פרנצ'סקו בארבארו. אחרים סבורים כי הגיע לאיטליה אחרי ועידת פירנצה של הכנסייה הקתולית (1438–1439). הוא למד לטינית אצל ויטורינו דה פלטרה, והתקדם עד כדי כך שכעבור שלוש שנים היה מסוגל ללמד ספרות לטינית ורטוריקה. יצאו לו מוניטין כמורה לפילוסופיה וכמתרגם של כתבי אריסטו מיוונית ללטינית, והוא נבחר לשמש כמזכירו של האפיפיור ניקולאוס החמישי, שהיה תלמיד נלהב של אריסטו. חיבורו של ג'ורג'ו מטרביזונד על הבנת אריסטו ואפלטון, שבו מתח ביקורת חריפה על אפלטון, ותרגומיו של אריסטו ושל אפלטון, שלקו בחוסר דיוק, גרמו לסיכון מעמדו כמורה לפילוסופיה. אנאה סילביו פיקולומיני (האפיפיור פיוס השני לעתיד) נמנה עם אלה שמתחו ביקורת קשה על תרגומיו אלה, והוא היה נאלץ לעזוב את איטליה, אילולא זכה בתמיכתו של אלפונסו החמישי, מלך אראגון שפרש עליו את חסותו והעניק לו מקום בארמונו בנאפולי. ב-1471 שב לרומא ופרסם את חיבורו הנודע על הדקדוק הלטיני, שהיווה גרסה חדשה של ספר הדקדוק הלטיני של פריסיאן מקיסריה. חיבורו זה, וחיבורו על עקרונות הרטוריקה היוונית, השיבו לקדמותו את המוניטין שלו, אפילו בעיני אלה שמתחו עליו ביקורת קשה לפני כן. בשנותיו האחרונות, ג'ורג'ו מטרביזונד חי חיי עוני ומחסור ומת ברומא ב-1484. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג'ו מטרביזונד בוויקישיתוף ג'ורג'ו מטרביזונד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
זרם העתיד

זרם העתיד (בערבית: تيار المستقبل, תעתיק: "תיאר אלמֻסתקבל") הוא תנועה פוליטית לבנונית בהנהגת סעד חרירי, בנו הצעיר של ראש הממשלה לשעבר רפיק אל-חרירי שנרצח ב-14 בפברואר 2005. התנועה היא השותפה הבכירה ביותר בקואליציית 14 במרץ, שזכתה ברוב המושבים בבחירות 2005 וכן בבחירות יוני 2009, בפרלמנט הלבנוני, בהם זכתה ב-30 מושבים. המפלגה הוקמה רשמית באוגוסט 2007, אך ההצהרה על כך הגיעה רק ב-5 באפריל 2009, בוועידה בביירות. מטרות המפלגה, על פי המצע שלה, הם כדלהלן: חופש, ריבונות ועצמאות ללבנון, כישות ריבונות ומאוחדת למען תושביה באדמותיה ע"פ הגבולות המוכרים. לבנון בעלת זהות ערבית ובעלת מחויבות למטרות ערביות וסולידריות ערבית. מערכת פרלמנטרית דמוקרטית המבוססת על כבוד לחופש הפרט, ובייחוד חופש הדעה והאמונה, צדק חברתי ושוויון בזכויות ובחובות ללא אפליה או העדפה. האנשים הם המקור של הרשויות ועל הריבונות אותם יש לממש באמצעות מוסדות חוקתיים המבוססים על עיקרון של הפרדת הסמכויות ועל איזון ושיתוף פעולה, וביוזמה הפרטית ובעלות פרטית ופיזור העושר הלאומי, המבוסס על פיתוח מאוזן של האזורים השונים מבחינה תרבותית, חברתית או כלכלית כרכיב הכרחי של אחדות ויציבות של המערכת מתוך המערכת הכלכלית הליברלית. ביטול העדתיות והפצת אחדות פוליטית באדמת לבנון, וזכותו של כל לבנוני לחיות בכל אזור במדינה תחת שלטון החוק. רוב התמיכה במפלגה באה מהתושבים המוסלמים הסונים, כשהתמיכה בקואליציה שלה כוללת גם את המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית, הדרוזית ברובה, וכן הכוחות הלבנוניים ומפלגת הפלנגות הנוצרים. יריבתה העיקרית של הקואליציה היא קואליציית 8 במרץ, שחבריה העיקריים הם הזרם הפטריוטי החופשי בהנהגת מישל עאון, והתנועות השיעיות חזבאללה ואמל. לזרם העתיד יש נוכחות תקשורתית מרשימה בלבנון ובעולם הערבי. אמצעי התקשורת שמפיצים את דעות התנועה כוללים ערוץ טלוויזיה (Future tv) אותו השיק רפיק אל-חרירי בשנת 1993 ,ערוץ החדשות Future news, שהוא ערוץ המשדר 24 שעות ביממה והושק בשנת 2007, וכן תחנת רדיו (Radio orient) שהושקה בשנת 1995, הידועה יותר בשמה הערבי أذاعة الشرق (תחנת המזרח) ועיתון יומי "אלמסתקבל". העיתון הושק בשנת 1995 גם כן על ידי רפיק אל-חרירי, והוא נועד להפיץ את מסרי התנועה לתומכי המפלגה והקואליצייה. מדיה וקבצים בנושא זרם העתיד בוויקישיתוף
מבקר אמנות

מבקר אמנות הוא אדם המתפרנס מפרסום דעות, רעיונות ומחשבות על יצירות אמנות ובידור. חלק ממבקרי האמנות הם גם חוקרי אמנות, מרצים באוניברסיטאות ואמנים. רבים ממבקרי האמנות הם עיתונאים. ביקורת אמנות היא בדרך כלל סובייקטיבית. הרקע המקצועי של מבקרי האמנות מעבר להכשרתם כעיתונאים, כמרצים באוניברסיטאות או כחוקרים הוא מגוון. לרובם, עשוי להיות מקצוע שונה הקשור לאמנות כמו אוצר, מוציא לאור, עורך מוזיקלי, מנהל אמנותי של תיאטרון, שחקן, במאי קולנוע או תיאטרון ועוד. חלקם היו אמנים בעצמם לפני שהפכו למבקרים, אולם, רק מעט מהמבקרים מתפרנסים כאמנים וכמבקרים בעת ובעונה אחת. מרבים מהמבקרים יש ציפייה להציג ידע מקצועי ולהכיר מגוון רחב של יצירות אמנות מהסוגה אותה הם מבקרים, אך יש מבקרים שהתמחותם היא הצגת זווית ראייתו של צרכן האמנות והבידור הפשוט. המבקר חייב אם כן להיות מקצועי, כדי לאפשר מסנן עבור הצופים. הצופים יבחנו את ביקורתו בהתאם ליצירות שיראו. ולאחר מכן עשויים להמשיך ולהקשיב לו. הם גם עלולים לא להתייחס לביקורת שלו, כאשר יגלו אי-התאמה בינה לבין טעמם האישי. ישנם אמנים שלא מחשיבים את המבקרים. המפיק מיכאל שווילי, לדוגמה, טבע את הביטוי "הביקורת בוכה והקופה צוחקת"[דרוש מקור]. לעומתם ישנם אמנים רבים המחשיבים מאוד את עבודתם של מבקרי האמנות ונוטים להפגע מביקורות רעות ואפילו להגיב לביקורות אלה בחריפות. דוגמה לתגובה חריפה היא טביעת הפועל "לגמוז" על ידי אפרים קישון, על שם המבקר חיים גמזו שמתאר ביקורת חריפה. דוגמה אחרת היא תקיפה פיזית של המבקר מאיר שניצר בידי דודו טופז. לפי המבקר דוד שפרבר יצירת אמנות תיחשב "איכותית" בזכות תמיכת מספר מוקדים, שמבקרי אומנות אחד מהם, וכפי שהגדיר זאת הסוציולוג פייר בורדייה: "שיפוטה של יצירה תלוי באיכות השיח המתהווה סביבה בשדות הייצור התרבותיים". מבקר מסעדות מדיה וקבצים בנושא מבקרי אמנות בוויקישיתוף אריק גלסנר, על הביקורת כעמדה פסיכולוגית-אינטלקטואלית – מג'ונתן פראנזן למתיו ארנולד, מדניאל מנדלסון לחנוך לוין, באתר מבקר חופשי, 17 בנובמבר 2012 פבלו אוטין, ‏רגעים מופלאים ביחסים בין מבקרים ובמאים, באתר "סריטה", 3 ביולי 2013 אור ברנע, הא הא, המבקרים קטלו את אלבום השנה, באתר ynet, 31 באוגוסט 2013 ג'קי וולשלגר, למה התכוון האמן?(הקישור אינו פעיל, 10.1.2024), אלכסון, 10 בדצמבר 2013 מתן שירם, הנגישות החדשה: האם מבקרי הקולנוע בישראל מעניקים יחס מקל לסרטים ישראלים?, קולנוע 2017, גיליון 2, קיץ תשע"ז 2017, עמ' 46–53 הטובים לביקורת הקולנוע, באתר השילוח, ‏2018-12-10 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספלוליים

ספלוליים (שם מדעי: Aristolochiaceae) היא משפחה בסדרת הפלפלאים. היא נקראת בעקבות שם הסוג הגדול במשפחה, ספלול. זהו גם הסוג היחיד במשפחה שמיוצג בצמחיית הבר של ארץ ישראל. במשפחה הסוגים הבאים: ספלול (Aristolochia) Asarum Euglypha Holostylis Isotrema Pararistolochia Saruma Thottea המשפחה נפוצה באמריקה הצפונית,אירופה,אסיה,אפריקה,אמריקה הדרומית,אמריקה המרכזית,אוסטרליה,גינאה החדשה ואיי האוקיינוס השקט. מדיה וקבצים בנושא ספלוליים בוויקישיתוף ספלוליים, באתר ITIS (באנגלית) ספלוליים, באתר NCBI (באנגלית) ספלוליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ספלוליים, באתר Tropicos (באנגלית) ספלוליים, באתר GBIF (באנגלית) ספלוליים, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פודיום

פודיום (מלטינית: podium, מיוונית: πόδιον, מלשון πούς, "רגל"; בעברית: דוכן מנצחים) הוא דוכן מוגבה מעט מסביבתו, או במה קטנה, המשמשים נואמים או מנצחי תזמורות. מקור המושג בתיאטרון הרומי, שם שימש הפודיום כבמה מוגבהת עבור המקהלה, או המכובדים הממתינים לְתוֹרָם לִנְאוֹם. סוג נוסף של פודיום נפוץ בתחרויות ספורט, ועליו עומדים הזוכים בתחרות בעת שמוענקות להם המדליות. לפודיום מסוג זה צורת קמץ הפוך; הזוכה במדליית הזהב עומד בחלק המרכזי, הגבוה יותר, ומשני צדיו עומדים הזוכים במדליות הכסף והארד. לעיתים חלקו של הזוכה במדליית הכסף גבוה מזה של הזוכה במדליית הארד. הפעם הראשונה בה נעשה שימוש בפודיומים בתחרויות ספורט הייתה במשחקי חבר העמים הראשונים שנערכו בהמילטון ב-1930 (בשם "משחקי האימפריה הבריטית"), ולאחר מכן הם אומצו באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932). בענף הג'ודו עומדים כ-4 משתתפים על הפודיום בטקס חלוקת המדליות, כאשר שניים למעשה חולקים מדליית ארד. פודיום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגם פואלו

אגם פואלו (בספרדית: Lago Puelo) שוכן בצפון-מערב פרובינציות צ'ובוט, באזור פטגוניה, למרגלות הרי האנדים. האגם צר ומאורך, צורתו כשל האות ר', שטחו 44 קמ"ר ועומקו המרבי 180 מטר. מקורו בקרחון קדום. שמו של האגם נובע משיבוש מקורו בשפת המפוצ'ה, פואלקו, שפירושו "מים במזרח". ההתייחסות אליו כאל אגם שנמצא במזרח נובעת מכך שמימיו זורמים מערבה, דרך נהר פואלו שבצ'ילה, עד למפרץ אנקוד שבאוקיינוס השקט. מצפון לאגם שוכנת עיירה הקרויה על שמו, לאגו פואלו. האגם כולו מצוי בתחומיו של הפארק הלאומי לאגו פואלו. האגם והפארק פופולריים בקרב תיירים, המבקרים בו לשם טיולים רגליים, שחייה, שיט ודיג. הפארק הלאומי לאגו פואלו באתר מינהל הפארקים הלאומיים בארגנטינה (בספרדית)
צומת דרכים

"צומת דרכים" היא סדרת-מסע טלוויזיונית ששודרה בשנת 2009 בערוץ 8. הסדרה מתמקדת בשלושה אנשים זרים, הנמצאים בצומת דרכים אישית ומחפשים את עצמם ואת דרכם בחיים. מעוז הוא עובד סוציאלי המרגיש שחוק, עתר היא פעילה סביבתית תל אביבית שלא מוצאת את מקומה, ועומר הוא איש היי-טק באמצע החיים הלכוד במסלול חייו. שלושתם מחפשים את דרכם בתחום הירוק. הם יוצאים למסע אישי ומשותף, במהלכו הם פוגשים ומראיינים אנשים שעשו שינוי בחייהם ובחרו לחיות בדרך אקולוגית. המרואיינים הם אנשים שהצליחו להגשים חלום אישי – הקימו יוזמה סביבתית מצליחה או חיים בסגנון החיים שהם בחרו בו – ומוכיחים באמצעות הסיפור הפרטי שלהם שאפשר גם אחרת. הסדרה מבוססת על הסדרה האמריקאית Roadtrip Nation, אולם להבדיל מהסדרה המקורית, צומת דרכים מתמקדת בתחום השינוי הסביבתי. צומת דרכים, צפייה בפרקי התוכנית מחכים לאור ירוק: שלושה חברים יצאו לדרך, באתר nrg‏, 4 ביוני 2009 האינדי הישראלי מוצא בית טלוויזיוני, באתר וואלה, 3 ביוני 2009 עכבר העיר, כל ההמלצות לסוף השבוע, באתר הארץ, 4 ביוני 2009
קרי (שפה)

קְרִי (Cree) היא שפה ילידית קנדית, המכילה למעשה מספר ניבים נפרדים אך קרובים. השפה מדוברת בפי כ-117,000 איש ברחבי קנדה, החל מהטריטוריות הצפון-מערביות ועד לניופאונדלנד ולברדור, ונחשבת לשפה הילידית המדוברת ביותר בקנדה. קרי ששייכת למשפחת השפות האלגונקוויאניות, בה נהגו לדבר האומות הראשונות לפני הגעת האדם האירופי ליבשת אמריקה. בניגוד לשפות אלגונקוויאניות אחרות שנכחדו או קרובות להכחדה (כדוגמת שפת השאיין, שפת המיאמי - אילינוי, וכו'), התקיימה הקרי, בזכות מדיניות הממשל הקנדי עוד מראשיתו. כבשפות אלגונקוויאניות אחרות, גם בקרי שונים מאוד מבנה השפה, התחביר והגופים מהמוכר בשפות מערביות. לדוגמה, קיים גוף רביעי, בו מתײחסים לאנשים שנפטרו, וגם בו קיימים הבדלים, למשל, בין אנשים שנפטרו בטבעיות ואנשים שמצאו את מותם בצורה אחרת. גם מבחינה תחבירית, קרי היא בעלת מורפולוגיה עשירה ביותר, כשאר השפות האלגונקוויאניות. המילה "בית ספר", למשל, מהווה דוגמה טובה לעושר המורפולוגי בשפת הקרי. בעוד שבשפה האנגלית, לדוגמה, מורכב הביטוי "בית ספר" ממילה יחידנית ("School"), ובעוד שבעברית (הנחשבת כשפה מורפולוגית עשירה) מורכבת המילה משני ביטויים ("בית" + "ספר"), הרי שבשפת הקרי המילה היא kiskinohamātowikamik, שפירושה המילולי הוא "מקום ללימוד יחדיו על ידי מתן דוגמה". קרי היא אחת משמונה השפות הרשמיות בטריטוריות הצפון-מערביות, לפי חוק השפות הרשמיות. השפה נכתבת בכתב ייחודי, כתב קרי, המשמש כיום גם בשפות אלגונקוויאניות נוספות. צורת הכתב היא הברתית-פונטית, והמילים בה מפורקות למספר גדול של סימנים גרפיים, המבטאים הברות.. כיום נכתבת השפה, לעיתים, גם בכתב הלטיני. ערך מורחב – כתב קרי The Gift of Language and Culture website Nehinawe: Speak Cree Cree Language Lessons On-line Cree dictionary על חוק השפות הרשמיות בטריטוריות המערביות של קנדה, ראו "חוק השפות הרשמיות" סיפורו של כתב קרי ייחודי, מאחר שפותח רק במאה ה-19, על ידי המיסיונר והבלשן ג'יימס אװאנס. הכתב שפותח בשנת 1830 אומץ בתוך שנים ספורות על ידי דוברי קרי, ובהמשך אומץ על ידי דוברי שפות אלגונקוויאניות נוספות. להרחבה - ראו Cree syllabics
דניאל סילבה

דניאל סילבה (באנגלית: Daniel Silva; נולד בשנת 1960) הוא סופר מתח ובילוש יהודי אמריקאי, שחיבר שבעה עשר ספרים, נכון לסוף 2014, כולם רבי מכר, שתורגמו לפחות ל-25 שפות. כונה "מחבּר ספרות הריגול הטוב בדורו", "אחד מסופרי הריגול המחוננים ביותר באמריקה", ו"יורשם של גרהם גרין וג'ון לה קארה". ספרו "המרגל שלא ייאמן" דורג בשנת 2006 על ידי המגזין פאבלישרס ויקלי במקום השלושה עשר ברשימת "מותחני הריגול הטובים ביותר שנכתבו אי פעם". סילבה נולד במישיגן, וגדל בקליפורניה, בבית נוצרי קתולי. עד היום ניכרת בספריו האהדה לדת הקתולית, כאשר בין גיבורי המשנה בספריו נמצאים אישים כמו האפיפיור והמזכיר הפרטי שלו לואיג'י דונאטי. החל את דרכו המקצועית כעיתונאי בסוכנות הידיעות הבין-לאומית UPI, שם התקבל תחילה לעבודה זמנית בעודו סטודנט לתואר שני ביחסים בין-לאומיים. נטש את הלימודים לצורך עבודה כעיתונאי במשרה מלאה. מונה בהמשך לכתב UPI בקהיר. תוך כדי סיקור מלחמת עיראק איראן פגש את העיתונאית היהודייה ג'יימי גנגל (Jamie Gangel), מ-NBC, וב-1987 הם נישאו. סילבה התגייר, והוא חבר בקהילה היהודית של וושינגטון די. סי. ובבית כנסת שם. מ-UPI עבר סילבה ל-CNN וב-1995 החל בכתיבת ספרו הראשון, The Unlikely Spy (תורגם לעברית: "המרגל שלא ייאמן"), שיצא לאור ב-1996. הספר הפך לרב-מכר מיד עם פרסומו, וסילבה התפטר מ-CNN והחל מאז לכתוב ספרים באופן בלעדי. עד 2023 פרסם 23 ספרים, כולם מלבד שלושת הראשונים עוסקים בעלילותיו של סוכן ומתנקש "המוסד" גבריאל אלון. על-פי סדרת הספרים אלון, יליד עמק יזרעאל ובן לניצולי שואה יוצאי גרמניה, היה בשנת 1972 סטודנט צעיר לאמנות, שזה עתה השתחרר מצה"ל לאחר שירות כלוחם ביחידה מובחרת. בספטמבר אותה שנה, בעקבות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, גויס אלון לשורות "המוסד" על ידי רב המרגלים ארי שומרון (בן דמותם הבדיוני של רפי איתן, איסר הראל ומייק הררי), איש הפלמ"ח בעברו, שהיה מופקד בין היתר על מבצע לכידתו של הפושע הנאצי אדולף אייכמן בארגנטינה בשנת 1960. מדיה וקבצים בנושא דניאל סילבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דניאל סילבה דניאל סילבה, ברשת החברתית Goodreads מור אלזון, סילבה, טוב ליהודים, באתר ynet, 4 במרץ 2009 דניאל סילבה (1960-), דף שער בספרייה הלאומית Spy vs. Spy vs. Spy ריאיון עם דניאל סילבה, 29 ביולי 2008 על דניאל סילבה, באתר The Book Report Network דניאל סילבה, העריק, הוצאת ידיעות ספרים, 2011, עמוד 72, "גבריאל היה צייר צעיר ומבטיח שנטש תפקיד ביחידת צבא מובחרת לטובת לימודים בבצלאל, אקדמיה לאמנות ולעיצוב."
הומארניסמו

הומארניסמו (באספרנטו: Homaranismo), בתרגום חופשי, "אנושיות", הוא מילה באספרנטו שבה השתמש מחבר שפת אספרנטו אליעזר לודוויג זמנהוף כדי לתאר את השקפת עולמו על ההתנהגות ויחסי הגומלין בין אדם לאדם. הומארניסמו היא תורת ההומניזם של זמנהוף, השם החדש שבו כינה, החל משנת 1906, את הגישה הפילוסופית והדתית של בית הלל כפי שראה אותה (1901, Hilelismo). על פי גישה זו, על כל אדם לראות ולאהוב את כל בני האדם מכל המדינות כאחיו ("ואהבת לרעך כמוך"). שינוי השם על ידי זמנהוף (מן השם הקודם, Hilelismo) נועד להפקיע את המושג מתחום היהדות ולהפוך אותו לנייטרלי עד כמה שניתן, בהתאם למודל השפה הנייטרלית שיצר ולמודל של דת אנושית נייטרלית. זמנהוף אף השתמש במושג Neŭtralismo ("נייטרליות") בתור מילה נרדפת ל"הומארניסמו", ובמושג neŭtralisto ("נייטרליסט") כמילה נרדפת ל-homaranisto ("הומארניסט"). בשנת 1913 פרסם אליעזר זמנהוף את ה- Deklaracio pri homaranismo ("ההצהרה אודות ההומארניסמו"). תשעה סעיפים בהצהרה זו, והחשובים והמאפיינים ביותר הם שני הראשונים: "הנני אדם, ואת כל האנושות אני רואה כמשפחה אחת; את הפרדת האנושות לשבטים, קהילות ודתות העוינים אלו את אלו אני רואה כדבר מצער ביותר, אשר במוקדם או במאוחר חייב להיעלם, ואשר את היעלמותו אני חייב להאיץ ככל יכולתי". "אני רואה בכל אדם רק אדם, ואני ממיין כל אדם רק לפי ערכו האישי ומעשיו. כל דיכוי או פגיעה באדם בשל השתייכותו לעם, לשפה או למעמד חברתי אחרים משלי, נראים בעיניי כברבריות". יוהאנס דיטרלה (Dietterle), אשר פרסם את החומר של זמנהוף אודות ההומארניסמו, הוסיף ואמר על זמנהוף כי "הרעיון הנשגב של ההומארניסמו העסיק אותו במשך כל חייו, ונראה לי שעבורו הוא היה חשוב אף מכל הרעיון של השפה הבינלאומית, אשר כנראה שימש עבורו רק כדרך אל המטרה האידיאלית, אשר לה הוא ייחל במילים הכמעט נרדפות "Hilelismo" ו"Homaranismo". סיבות שונות גרמו לזמנהוף מלכתחילה לחשוש לפרסם את רעיונותיו תחת שמו האמיתי: המצב הפוליטי ברוסיה של אז; ביקורת ותגובות עוינות שהוא צפה שיגיעו אפילו מצד הנאמנים לרעיון השפה הבינלאומית החדשה שיצר; חששו שמא יבלבלו בין שני הרעיונות, שמטרתם זהה - אך בעיקרון הם שונים. זמנהוף לא הצליח להקים תנועה למען ההומארניסמו, בין היתר בשל פריצת מלחמת העולם הראשונה, אך נמצאו רבים, בעיקר בקרב הפציפיסטים, אשר הרעיון מצא חן בעיניהם. הגרעין הפופולרי ביותר של ההומארניסמו הורכב מן ה-Interna Ideo, "הרעיון הפנימי" של אספרנטו: אספרנטו שימשה תמיד עבור זמנהוף אמצעי לשיפור הקשרים בין בני האדם, מעבר לגבולות המוצא, השפה והתרבות. בתו של זמנהוף, לידיה, אימצה פילוסופיה זו ולימדה אותה יחד עם אספרנטו ועם הדת שקיבלה על עצמה, הדת הבהאית. אליעזר לודוויג זמנהוף אספרנטו ההומארניסמו - אתר הבית, כולל לקסיקון קטן בענייני הומארניסמו.
אבי סוכר

אבי סוכר (נולד ב-11 בספטמבר 1976) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ומאמן כדורסל בהווה. סוכר החל את דרכו בכדורסל במחלקת הנוער של מכבי ראשון לציון. בעונת 1996/1997 הוא הושאל לאליצור בת-ים מהליגה השלישית על מנת לצבור ניסיון ודקות משחק, וסייע לה להעפיל לליגת המשנה. הוא שיחק עונה נוספת במדי בת-ים ועונה אחת במדי מכבי גבעת שמואל בליגת המשנה, ובעונת 1999/2000 עבר לאליצור אשקלון מליגה זו וסייע לה לעלות לליגת העל. בעונת 2000/2001 חזר סוכר למכבי ראשון לציון, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל. הוא שיחק בקבוצה הבוגרת של ראשון לציון במשך שתי עונות. עם זאת, בעונת 2002/2003 הוא עבר שוב לאליצור אשקלון מליגת המשנה. הוא העפיל עם אשקלון לליגת העל בעונה זו, ושיחק בקבוצה במשך שתי עונות בליגת העל. בקיץ 2005, לאחר סיום תקופתו באליצור אשקלון, זומן סוכר לראשונה לסגל נבחרת ישראל בכדורסל, ששיחקה בטורניר ההזדמנות האחרונה להעפלה לאליפות אירופה. בעונת 2005/2006 עבר סוכר לעירוני נהריה, קבוצת צמרת דאז בכדורסל הישראלי ביחס לקבוצותיו הקודמות. הוא סיים עם קבוצתו במקום הרביעי בליגה, וערך את הופעת הבכורה בקריירה שלו בפיינל פור. בסיום אותה עונה הוא זומן שוב לסגל נבחרת ישראל למוקדמות אליפות אירופה. בתחילת עונת 2006/2007 הוא התנסה לראשונה בליגות האירופיות כאשר שיחק בקבוצת בי.סי. קייב מאוקראינה ומיד לאחר מכן עבר לצסק"א סופיה הבולגרית, אך לאחר תקופה לא מוצלחת בקבוצה הוא עבר עוד באותה עונה להפועל גלבוע/עפולה. בעונת 2007/2008 הוא חזר לעירוני נהריה והעפיל עמה, שוב, בפעם השנייה בקריירה לפיינל פור. בעונה שלאחר מכן חזר שוב למכבי ראשון לציון, הפעם בתור שחקן מוביל. בעונת 2009/2010 חזר סוכר לקדנציה שלישית בעירוני אשקלון. בדצמבר 2010 עבר לאליצור נווה-דוד רמלה מהליגה הלאומית, לקראת עונת 2011/2012 עבר למכבי הוד השרון, המשחקת גם היא בליגה זו ובשנת 2014 פרש והתמנה למאמן הקבוצה. בנובמבר 2016 התמנה למאמנה של עירוני רמת גן, אך בינואר 2017 התפטר. בעונת 2017/2018 אימן את מכבי מעלה אדומים והגיע עמה למקום הרביעי בליגה הארצית ולשלב חצי גמר הפלייאוף, בו הפסידה הקבוצה לאליצור "איתו" אשקלון. בתחילת עונת 2018/2019 התחיל לאמן את קבוצת אליצור "איתו" אשקלון. בסיום עונת הבכורה שלו באשקלון הוביל את הקבוצה למקום השישי ולרבע גמר הפלייאוף העליון. ביוני 2020 חתם במכבי עירוני רחובות, אותה הוביל בסיום העונה למקום השני בליגה הארצית. בספטמבר 2021 חתם במכבי חיפה מהליגה הלאומית במקומו של טל נתן. ב-4 במרץ 2022 התפטר מתפקידו ועופר רחימי מונה כמאמן במקומו. ביולי 2022 מונה בשנית למאמנה של אליצור "איתו" אשקלון במקומו של יניב בורגר.בפברואר 2023 פוטר מתפקידו.ב-9 באפריל 2023 מונה למאמן מכבי ראשון לציון עמה העפיל לשלב רבע הגמר בו הודחה הקבוצה על ידי אליצור איתו אשקלון. דף השחקן, באתר ONE מילן בן דוד, ‏אבי סוכר סגר במכבי ראשל"צ, באתר ONE‏, 22 ביוני 2008 אור קיסר, ‏הדר על צירוף אבי סוכר: היינו צריכים שחקן עם אופי, באתר ‏מאקו‏, 27 בספטמבר 2011 יהפוך למתוק? אבי סוכר מונה למאמנה של עירוני ר"ג, באתר סלאומית, 27 בנובמבר 2016 עינת הירש, ‏אחרי חודש: אבי סוכר התפטר מעירוני רמת גן, באתר ערוץ הספורט, 4 בינואר 2017 אליצור איתו אשקלון - ממשיכים למעלה אבי סוכר מונה למאמן רחובות במקום יניב בורגר, באתר ONE‏, 28 ביוני 2020 אבי סוכר מונה למאמן מכבי חיפה, באתר ONE‏, 3 בספטמבר 2021 אבי סוכר עזב את מכבי חיפה, עופר רחימי מחליפו, באתר ONE‏, 4 במרץ 2022