laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דודג' פאוור וואגון

דודג' פאוור וואגון (באנגלית : Dodge Power Wagon) הם מספר דגמים של משאיות קלות ו-טנדרים אשר יוצרו על ידי חטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר בין השנים 1969–1945. יוצרו 95,145 יחידות מנוע קדמי סוגי הנעות : הנעה כפולה 4x4, הנעה 4x2 מספר נוסעים : 9-2 תצורות : משאית קלה, טנדר, סטיישן קיבולת מכל דלק - 75.7 ליטר (דגם W 200) מערכת חשמל : 12 וולט (דגמים מסוימים 24 וולט כולל מקלט רדיו וכדומה) מרווח קרקע - 21 ס"מ (דגם W 200) W100 W200 W300 W500 סדרה "M 880 4×4" סדרה "M 881 4×4" סדרה "M 882 4×4" סדרה "M 883 4×4" סדרה "M 884 4×4" סדרה "M 885 4×4" סדרה "M 886 4×4" - אמבולנס סדרה "M 888 4×4" סדרה "M 890 4×2" סדרה "M 891 4×2" סדרה "M 892 4×2" סדרה "M 893 4×2" "דודג' פאוור וואגון" "דודג' פאוור וואגון", שנת 1954 "דודג' פאוור וואגון" "דודג' פאוור וואגון", שנת 1962 "דודג' פאוור וואגון", "סדרה C", דגם "W200", שנת 1959 "דודג' פאוור וואגון", "סדרה C" "דודג' פאוור וואגון" "דודג' פאוור וואגון" דגם "W200", שנת 1965 "דודג' פאוור וואגון", שנת 1963 - סטיישן "דודג' פאוור וואגון", שנת 1958 - סטיישן "דודג' פאוור וואגון" "דודג' פאוור וואגון" בשרות חיל האוויר היווני "דודג' פאוור וואגון" בשרות צבא ארצות הברית "דודג' פאוור וואגון", שנת 1963 - אמבולנס, שירת בחיל האוויר האמריקאי דודג' קרייזלר דודג' דקוטה מדיה וקבצים בנושא דודג' פאוור וואגון בוויקישיתוף דודג' פאוור וואגון, סרטון באתר יוטיוב דודג' פאוור וואגון, סרטון באתר יוטיוב דודג' פאוור וואגון" 1968-1946 howstuffworks.com/1946-1968-dodge-power-wagon "דודג' פאוור וואגון" 1968-1945 hemmings.com/stories/article/1945-68-dodge-power-wagon "דודג' פאואר וואגון" allpar.com/model/ram/powerwagon "דודג' פאוור וואגון", שנת 1947, הנעה 4x4 fourwheeler.com/features/1609-the-1947-dodge-wdx-power-wagon "דודג' פאוור וואגון" 1968-1946 - היסטוריה texaspowerwagon.com/detailed_history
אנה לינד

אילבה אנה מריה לינד (בשוודית: Ylva Anna Maria Lindh;‏ 19 ביוני 1957 – 11 בספטמבר 2003) הייתה שרת החוץ של שוודיה, נרצחה במהלך כהונתה בשנת 2003. לינד נולדה בסטוקהולם, בירת שוודיה ביוני 1957. בגיל 12 הצטרפה לתנועת הנוער הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה והשתתפה במחאה נגד מלחמת וייטנאם. בשנת 1982 קיבלה תואר בוגר במשפטים מאוניברסיטת אופסלה ובאותה שנה נבחרה לפרלמנט השוודי מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית וכיהנה בו עד 1985. ב-1984 הייתה לנשיאת תנועת הנוער של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, והייתה האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד. שש שנותיה כנשיאת התנועה אופיינו במחויבות עמוקה לעיסוק בנושאים בינלאומיים, כולל מעורבות במתרחש בניקרגואה, וייטנאם, דרום אפריקה ושטחי יהודה והשומרון וחבל עזה. בשנים 1991–1994 שימשה לינד כסגן ראש עיריית סטוקהולם, ובשנת 1994 מונתה על ידי ראש ממשלת שוודיה אינגר קרלסון כשרה לאיכות הסביבה, תפקיד אותו מילאה עד 1998. בשנה זו נבחרה שוב לפרלמנט ואף נתמנתה לתפקיד שרת החוץ של שוודיה על ידי ראש ממשלה גוראן פרסון שלינד נחשבה יורשתו המיועדת. ב-10 בספטמבר 2003, בעת שערכה קניות במרכז קניות בסטוקהולם, הותקפה לינד על ידי צעיר נושא סכין, נדקרה בחלקי גוף שונים והוחשה לבית חולים, שם נפטרה למחרת מפצעיה. הרוצח נמלט מזירת הרצח אך הותיר אחריו ממצאים מזהים ואף טביעת אצבעות חלקיות ונתפס כעבור כשבועיים. בתחילה הכחיש הרוצח, מיאילו מיאילוביץ', כל קשר לרצח, אך בראשית שנת 2004 הודה במעשה, מבלי לתת הסבר למניעיו. הוא הועמד לדין ונידון למאסר עולם. ב-8 ביולי 2004 ביטל בית המשפט לערעורים את עונש המאסר והורה על אשפוזו בבית חולים פסיכיאטרי לאחר שקיבל את טענת סניגורו כי הרוצח ביצע את מעשהו משום שחשב כי "קולות" הורו לו לעשות זאת, והמעשה נובע מהפרעה נפשית. התביעה השוודית ערערה לבית המשפט העליון של שוודיה, שב-2 בדצמבר 2004 שלח את מיאילוביץ' למאסר עולם. בראיון בשנת 2011 אמר מיאילוביץ' כי שיקר כשטען ש"קולות" ששמע הם שהורו לו לרצוח את לינד, וכי ביצע את המעשה בגלל שנאה כללית כלפי פוליטיקאים. "האמנתי שפוליטיקאים היו היסוד לכל הרשע", אמר בראיון.. הרצח אירע ארבעה ימים לפני משאל עם שדן בשאלת אימוץ מטבע האירו בשוודיה - משאל בו לינד הייתה מראשי מחנה התומכים, לכן הועלו בתחילה השערות המקשרות בין הדברים. ממשלת שוודיה החליטה לא לבטל את קיומו, אולם להימנע מתעמולה. למרות ההערכות כי הרצח יוביל להצבעת סימפתיה בעד עמדתה של לינד, זכה מחנה המתנגדים ברוב. לזכרה של לינד הוקמה קרן המחלקת פרס שנתי לאישים או ארגונים "הנלחמים באדישות, דעות קדומות, דיכוי וחוסר צדק על מנת לקדם חיים טובים לכל בני האדם באווירה של כיבוד זכויות האדם". בפרס הראשון, שחולק ב-18 ביוני 2004, זכתה עיתונאית "הארץ" עמירה הס. כמו כן זכו שלושה ארגונים שוודיים העוסקים בפעילות חברתית בפרסי עידוד. רצח לינד היה הרצח השני של אישיות פוליטית בכירה בשוודיה מאז ראשית המאה העשרים. קדם לו רצח ראש הממשלה אולוף פלמה בשנת 1986. לינד הייתה נשואה לבו הולמברג, מושל מחוז סדרמנלנד שבמזרח שוודיה, ממנו נולדו לה שני בנים. מדיה וקבצים בנושא אנה לינד בוויקישיתוף קרן הזיכרון לאנה לינד אנה לינד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנה לינד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) AP, רוצח שרת החוץ השוודית: זייפתי מחלת נפש, באתר ynet, 29 באוגוסט 2011
גו וסט

המונח "גו וסט" מפנה לכאן. לערך העוסק בשיר, ראו Go West. גו וסט הוא הרכב פופ בריטי, שהוקם בשנת 1982 על ידי הסולן הראשי פיטר קוקס (אנ') וגיטריסט הקצב ונגן הגיבוי ריצ'רד דראמי (אנ'). ההרכב זכה לפופולריות בין אמצע שנות השמונים לתחילת שנות התשעים, והוא ידוע בעיקר בזכות הלהיטים: "We Close Our Eyes", "Call Me", "Faithful" ו-"King of Wishly Thinking". בשנת 1982 הקימו פיטר קוקס וריצ'רד דראמי את להקת "גו וסט", עם קוקס כסולן ודראמי בגיטרה וכזמר ליווי. סינגל הבכורה של גו וסט, "We Close Our Eyes", יצא בשנת 1985 והגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים של בריטניה. "We Close Our Eyes" היה הסינגל שהגיע למקום הגבוה ביותר מבין שירי הלהקה. אלבום הבכורה המפורסם של הצמד יצא בשנת 1985. הוא כלל את "We Close Our Eyes" ,"Call Me" ו"Don't Look Down". Bangs and Crashes, אלבום הרמיקסים, B-sides וקטעים חיים, יצא בשנת 1986, וכלל את השיר "One Way Street" שהיה חלק מפסקול הסרט רוקי 4. בשנת 1987 הוציאו גו וסט את האלבום Dancing on the Couch. אף על פי שיצאו כמה סינגלים, הצלחתו של האלבום נחלשה בהשוואה לאלבום הבכורה, במיוחד בארצות הברית. עם זאת, היא הניבה את הלהיט הראשון של הלהקה בארצות הברית: "Don't Look Down - The Sequel". בשנת 1990 הוציאו גו וסט את השיר "King of Wishful Thinking" שנכתב על ידי קוקס ודראמי בשיתוף עם מרטין פייג' (אנ'). השיר נכלל בפסקול הסרט אישה יפה. מדיה וקבצים בנושא גו וסט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גו וסט גו וסט, ברשת החברתית פייסבוק גו וסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גו וסט, באתר ספוטיפיי גו וסט, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) גו וסט, באתר Last.fm (באנגלית) גו וסט, באתר AllMusic (באנגלית) גו וסט, באתר MusicBrainz (באנגלית) גו וסט, באתר דיזר גו וסט, באתר Discogs (באנגלית) גו וסט, באתר Songkick (באנגלית) גו וסט, באתר Genius גו וסט, באתר SecondHandSongs גו וסט, באתר בילבורד (באנגלית) Peter Cox interviewed by Kevin Gurney from 96.5 Bolton FM גו וסט, באתר AllMusic "Five of the best things to do in and around Luton and Dunstable in the next seven days". Dunstabletoday.co.uk. "INTERVIEW: Peter Cox - Welcome to UK Music Reviews". Ukmusicreviews.co.uk. "Story behind King of Wishful Thinking". News.com.au. 31 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
ASML

ASML אחזקות (באנגלית: .ASML Holding N.V, ‏בבורסה: Euronext: ASML, NASDAQ: ASML) היא חברה הולנדית והספקית הגדולה בעולם של מערכות פוטוליתוגרפיה לתעשיית המוליכים למחצה. החברה מייצרת מכונות לייצור מעגלים משולבים. מניית החברה מהווה חלק ממדדי ניירות הערך EURO STOXX 50, וכן NASDAQ-100. בשנת 2023 הפכה להיות חברת הטכנולוגיה הגדולה באירופה. מדיה וקבצים בנושא ASML בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ASML (באנגלית) (באנגלית) ASML, ברשת החברתית פייסבוק ASML, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ASML, ברשת החברתית אינסטגרם ASML, סרטונים בערוץ היוטיוב מידע עסקי על חברת ASML באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) ASML, בגוגל פיננסים ASML, באתר Crunchbase (באנגלית) ASML, באתר EDGAR של הודעות ל-SEC (באנגלית) שלומי כהן, ‏מגזר השבבים מחכה ל-ASML, באתר גלובס, 12 ביולי 2010 קגן קוך ואיאן קינג, בלומברג, הנשק של ארה"ב במלחמת הטכנולוגיה עם סין: חברה הולנדית עלומה, באתר TheMarker‏, 28 באפריל 2023 אקונומיסט, חגי עמית, הדבר הכי קרוב באירופה לעמק הסיליקון — נמצא בהולנד, בחברת ASML, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2024 שירות גלובס, ‏הטיפ היומי: מניה אטרקטיבית של חברה איכותית, באתר גלובס, 21 ביולי 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנד ובנושא חברות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רנדי בראון

רנדי בראון (באנגלית: Randy Brown; נולד ב-22 במאי 1968) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1991–2003. לאורך 12 עונותיו בליגה זכה ב-3 אליפויות כשחקן שיקגו בולס (1996–1998), והעמיד ממוצעים כוללים של 4.8 נקודות, 2.2 אסיסטים, 1.8 ריבאונדים ו-1.1 חטיפות למשחק. בראון נולד וגדל בשיקגו שבאילינוי, ובשנת 1986 החל ללמוד באוניברסיטת יוסטון. בשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה מיעט לשחק ותרם 5.4 נקודות בממוצע למשחק בלבד. בשנת 1988 עבר לאוניברסיטת המדינה של מקסיקו, ובשתי עונותיו עמה (1989–1991) הציג יכולת טובה עם ממוצעים של 12.7 נקודות, 4.9 אסיסטים ו-2.7 חטיפות למשחק. בדראפט ה-NBA‏ 1991 נבחר בראון בבחירה ה-31, על ידי סקרמנטו קינגס. בארבע עונותיו בסקרמנטו קלע 5.2 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של ספאד וב. באף אחת מהעונות לא העפילו הקינגס לפלייאוף ה-NBA. לקראת עונת 1995/1996 חתם על חוזה בשיקגו בולס. בכל שלוש עונותיו הראשונות בשיקגו זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA, בהובלתו של מייקל ג'ורדן. לאורך התקופה שותף בראון ב-47 מתוך 58 משחקי הבולס בפלייאוף, ותרם 3.9 נקודות למשחק בעונה הסדירה, ו-1.6 נקודות למשחק בפלייאוף. בעונת 1998/1999, עם עזיבתם של ג'ורדן וסקוטי פיפן, הפך בראון לשחקן חמישייה קבוע, והשיג שיאי קריירה של 8.8 נקודות, 3.8 אסיסטים, 3.4 ריבאונדים ו-1.7 חטיפות בממוצע למשחק. באוגוסט 2000 חתם על חוזה בבוסטון סלטיקס, ולאחר כעונה וחצי הועבר עם ג'ו ג'ונסון ומילט פלאסיו בטרייד לפיניקס סאנס, בתמורה לרודני רוג'רס וטוני דלק. בסיום עונת 2002/2003 פרש בראון ממשחק, בגיל 34. בין השנים 2007–2009 שימש כעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס, תחת המאמן הראשי רג'י ת'יאוס. ביולי 2009 הצטרף לצוות המקצועי של שיקגו בולס, ושנה לאחר מכן מונה לעוזרו של ג'נרל מנג'ר הקבוצה, גאר פורמן. בין השנים 2015–2018 היה חלק מצוות האימון של הבולס, כעוזרו של המאמן פרד הויברג. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של בראון ב-NBA, באתר basketball-reference.com הסטטיסטיקות של בראון בליגת המכללות, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1991, באתר basketball-reference.com בראון, ג'ונסון ופלאסיו נשלחים לפיניקס, באתר nbatrades.com,‏ 20 בפברואר 2002 סטטיסטיקות האימון של בראון ב-NBA, באתר basketball-reference.com
עזריאל דוד פסטג

עזריאל דוד פסטג (נרצח בה'תש"ב, 1942) היה חזן ומלחין חסידי שפעל לפני השואה ובמהלכה. הוא השתייך לחסידות מודז'יץ, שהדגישה את מקומו של הניגון בעבודה הרוחנית, ונחשב לאחד הבולטים בקהילה החסידית. פסטג נולד בוורשה למשפחה שהשתייכה לחסידות מודז'יץ. קשריה של משפחתו לחסידות היו רחבים, ועל המשפחה המורחבת נמנו דמויות מרכזיות בחסידות מודז'יץ במוקדיה השונים בפולין. היה קרוב מאוד לאדמו"ר ממודז'יץ, בעל ה"אמרי שאול", שכשנודע לו דבר רציחתו אמר: דער וועלט מיט עזריאל דוד און דער וועלט האן עזריאל דוד איז נישט דער זעלבע וועלט (העולם עם עזריאל דוד והעולם ללא עזריאל דוד זה לא אותו עולם). — האדמו"ר השני ממודז'יץ בתו, בלה פערל, עלתה לישראל לפני המלחמה, והייתה היחידה ששרדה מכל צאצאיו. פסטג נודע בלחניו המיוחדים לאירועים רוחניים, כסעודות שבת ותפילות, ובחסידות מודז'יץ שרוממה את עולם הניגון, נחשב לדמות משמעותית - עד כדי שאמרו עליו כי "זר שנקלע למקום בטוח היה שהרבי בעצמו יושב במרכז". ר' עזריאל דוד היה מבצע את לחניו, ומרחוק היו מגיעים לשמוע את שירתו, שעליה היו מספרים: אינכם יכולים לתאר בכלל סעודה שלישית אצל ר' עזריאל דוד, כאשר רק פתח את פיו והחל לשיר, היו אפילו הזבובים נעמדים דום ומחרישים. הניגון שהתפרסם במיוחד מכל לחניו נוצר, על פי האגדה החסידית המקובלת, על סף מותו - בקרון שהוביל אותו אל מחנה ההשמדה. על פי המסופר על ידי החזן בן-ציון שנקר, חסיד מודזיץ', כך התגלגל הניגון: כאשר נשלחו פסטג ובני משפחתו בשנת תש"ב (1942) אל מחנה ההשמדה טרבלינקה, דחוסים בתוך קרונות משא ללא אוויר ומים, החל פסטג לשיר בשארית כוחותיו את "אני מאמין" בלחן שנוצר בליבו תוך כדי הנסיעה. בעוד יושבי הקרון מצטרפים אליו ומדקה לדקה התגברה השירה, הכריז פסטג כי מי שיקפוץ מהרכבת ויינצל מהתופת ויעביר את הניגון לאדמו"ר ממודז'יץ השוהה בארצות הברית, יזכה במחצית חלקו בעולם הבא. שני יהודים קפצו מהרכבת אולם אחד מהם נהרג במקום מיריות האוקראינים שישבו על גג הרכבת. היהודי השני, שהצליח להינצל ולברוח לשווייץ, רשם את תווי הניגון וסיפורו, ושלח אותם לרבי ממודז'יץ בניו יורק, ככל הנראה מבלי לציין את שם החזן. במהלך סעודת ברית מילה שנערכה בחודש ניסן תש"ה (1945) הראה הרבי את המכתב לרב יצחק הוטנר ולרבי יעקב חיים מסטולין, ובן ציון שנקר החל לשיר את הניגון מתוך הכתב בליווי הקהל הרב שנכח במקום. לאוזני המשתתפים במעמד כבר הגיעו באותה עת הידיעות על אודות האסון שפקד את אחיהם באירופה, ושנקר העיד כי "עין אחת לא נותרה יבשה לשמע הניגון וסיפור הצלתו". הרב הוטנר, ששהה רבות במחיצתו של פסטג לפני המלחמה בוורשה, זיהה את התבנית המוזיקלית ואת המחבר האלמוני של הניגון. מסופר כי האדמו"ר, שזיהה והכיר אף הוא את ניגוניו של פסטג מימי שהותו באוטבוצק, אמר במעמד זה: עם הניגון הזה צעדו יהודים אל משרפות הגזים, ועם הניגון הזה יצעדו יהודים לקבל את פני משיח-צדקנו [...] כאשר ר' עזריאל דוד שר את ה'אני מאמין' בוודאי נעו אמות הסיפים בעולמות העליונים. אני מאמין (ניגון חסידי) "אני מאמין" בביצוע "הלב והמעיין" עם נתנאל ביננשטוק, מתוך האלבום "אחכה לו: שירים שעלו מאפר השואה" (2014) עזריאל דוד פסטג, באתר MusicBrainz (באנגלית) החסיד רבי עזריאל דוד פסטג מוורשה, באתר ניגוני מודזיץ, ‏2016-05-08 בגזיר עיתון מהתקופה מיוחסת עיקר התפוצה של הניגון לאחר שהוא הושר במהלך תפילת יום הכיפורים של תש"ו בחצרו של הרבי ממודזיץ'. לפי דוד זעירא מהמכון לשימור ניגוני מודזיץ', הגיע סיפור הניגון לרבי במוצאי שמחת תורה, ומאז מוקדשת ההקפה הששית בהקפות השניות במודז'יץ לזכרם של קדושי השואה, ונערכת בכיבוי אורות. ראו אצל י' פלטיאל, "ממלכת הנגינה", גלילות, י"ד תשרי תשס"ה (29.9.04, עמ' 41.
דאבל

האם התכוונתם ל... דאבל (ספורט) – זכייה של קבוצת ספורט בשני התארים המרכזיים באותה המדינה במהלך עונה אחת. דאבל (משחק קלפים) – משחק קלפים ישראלי מבית חברת פוקסמיינד. דאבל בס – כלי נגינה בעל מנעד נמוך. דאבל איגל II – הכדור הפורח הראשון שהשלים חצייה של האוקיינוס האטלנטי. דאבל ביי – פרוור בסידני.
מיכאל מיילר

מיכאל מיילר (בהולנדית: Michael M. Meijler; נולד ב-12 בדצמבר 1970) הוא כימאי ישראלי, פרופסור מן המניין באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ראש המחלקה לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מחקרו עוסק בתקשורת כימית בין חיידקים. נוסף לכך, הוא אתלט ישראלי בעבר, 3 פעמים אלוף ישראל (1999, 2001 ו-2002) בריצת 3000 מטר מכשולים. מדורג במקום השישי בכל הזמנים בריצה זו. מיילר נולד וגדל באמסטרדם, הולנד. בגיל 15 החל להתאמן באתלטיקה בריצות למרחקים בינוניים וארוכים והיה לאחד האתלטים הטובים ביותר בהולנד. הוא עלה לישראל בשנת 1997. מיילר השתתף במכביה ה-14 בשנת 1993 ובמכביה ה-15 בשנת 1997 כחבר במשלחת ההולנדית. בתחרות שנערכה באצטדיון הדר יוסף ב-13 ביוני 1999 סיים מיילר במקום רביעי בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אישי חדש של 8:58.63 דקות ודורג במקום הרביעי בכל הזמנים. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל הוא זכה במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:07.79 דקות. באליפות אירופה לאומות דרג ב' סיים מיילר במקום שמיני בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:31.65 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל הוא זכה בפעם השנייה במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:25.20 דקות ושנה לאחר מכן הוא הגן על תוארו וזכה בפעם השלישית בתוצאה של 9:13.89 דקות. באליפות ישראל במרוצי שדה (10.5 ק"מ) שנערכה בשנת 2002 הוא סיים במקום רביעי. באליפות ישראל ה-56 בריצת שדה (10.5 ק"מ) שנערכה ב-17 בפברואר 2017 זכה מיילר במדליית זהב לגילאי 45–49 בתוצאה של 39:21 דקות. ריצת 3000 מטר מכשולים: 8:58.63 דקות (1999) ריצת 5000 מטר: 14:39 דקות (1993) מיילר סיים תואר ראשון בכימיה ותואר שני בכימיה אורגנית באוניברסיטת אמסטרדם. את הדוקטורט בכימיה אורגנית השלים במכון ויצמן למדע. בשנת 2006 הוא הצטרף לסגל המחלקה לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. את הפוסט דוקטורט שלו ביצע בסן דייגו, ארצות הברית. מחקרו של מיילר עוסק בתקשורת כימית בין חיידקים. בשנת 2009 קיבל מיילר מענק מחקר לחוקרים צעירים, ממועצת המחקר האירופית (ERC) פרס טורונטו למצוינות במחקר מיילר נשוי לפרופ' ליטל אלפונטה, להם שתי בנות. המשפחה מתגוררת בעומר. בשנת 2019 השתתף מיילר בתוכנית המציאות נינג'ה ישראל. אתר האינטרנט הרשמי של מיכאל מיילר אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה באתר gbrathletics (באנגלית) מיכאל מיילר, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (באנגלית) אורי בינדר, העל-כימאים, באתר nrg‏, 8 בנובמבר 2010 יעקב סיטרוק דהן, הכירו באוטובוס, ועובדים באותה אוניברסיטה, באתר מגזין שבע, 14 בפברואר 2019 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 3000 מטר מכשולים, באתר איגוד האתלטיקה בישראל רמי היפש‏, שיא ישראלי לבאביקין בהטלת כידון, באתר וואלה, 25 ביוני 2001 דמקה טשאלה ולונה צ'מטאי ניצחו היום באליפות ישראל במרוצי שדה, באתר שוונג, 17 בפברואר 2017 פרופ' מיכאל מיילר, ראש המחלקה לכימיה, זכה במענק תוכנית DIP היוקרתית, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב מיכאל מיילר באתגר הנינג'ה, נינג'ה ישראל, באתר מאקו, 27 ביולי 2019
המאורות (סדרת טלוויזיה)

המאורות (באנגלית: The Luminaries) היא מיני-סדרה טלוויזיניות בריטית-ניו זילנדית ששודרה בשנת 2020, המבוססת על הרומן באותו שם משנת 2013 מאת אלינור קטון. הסדרה מגוללת את סיפורה של הרפתקנית צעירה בשם אנה ותרול, שנסעה מבריטניה כדי להתחיל חיים חדשים בחוף המערבי של האי הדרומי. הסדרה עלתה לראשונה ברשת TVNZ 1 ב-17 במאי 2020 והיא זמינה גם בשירות הסטרימינג של TVNZ, TVNZ On Demand וברשת BBC Two בבריטניה. סדרת הדרמה מספרת את סיפור האהבה, הרצח והנקמה מהמאה ה-19 כשגברים ונשים מרחבי העולם מגיעים כדי להרוויח את הונם בחוף המערבי הפרוע של האי הדרומי של ניו זילנד, בתקופת הבהלה לזהב. איב יוסון בתפקיד אנה וותרל אווה גרין בתפקיד לידיה וולס הימש פאטל בתפקיד אמרי סטאנס אוון לסלי בתפקיד קרוסבי וולס מרטון צ'וקאש בתפקיד פרנסיס קרבר בנדיקט הרדי בתפקיד אליסטר לאודרבק אריק תומסון בתפקיד דיק מנירינג ריצ'רד טה ארה בתפקיד טה ראו טאווארה קאלן מאלווי בתפקיד ג'ורג 'שפרד ג'ואל טובק בתפקיד לאונטל פאולו רוטונדו בתפקיד אוברט גאסקוין מאט וולן בתפקיד קאוול דבלין מתיו סנדרלנד בתפקיד ג'וזף פריצ'רד ביירון קול בתפקיד צ'רלי פרוסט מארק מיצ'יסון בתפקיד תומאס בלפור יוסון אן בתפקיד סואוק יונגשנג ארול שנד בתפקיד הראלד נילסן קיראן שרנוק בתפקיד אדגר קלינץ' גארי יאנג בתפקיד קי לונג צ'רלי קוריגן בתפקיד גרייבס ניק סמפסון בתפקיד סינקלייר בשנת 2019 דווח כי BBC Two עובדת על עיבוד טלוויזיוני, בבימויה של קלייר מקארתי. הסדרה הופקה על ידי Working Title Television עבור BBC Two בשיתוף TVNZ, Fremantle ו-Silver Reel, במימון של נציבות הקולנוע של ניו זילנד. פרק הבכורה שודר ברשת TVNZ 1 ב-17 במאי 2020 והסדרה זמינה גם בשירות הסטרימינג של TVNZ, TVNZ On Demand. בבריטניה מופצת הסדרה על ידי BBC Two. אתר האינטרנט הרשמי של המאורות (באנגלית) "המאורות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המאורות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המאורות", באתר Metacritic (באנגלית) "המאורות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Rampton, James (7 במאי 2020). "NZ score world premiere for Eleanor Catton's The Luminaries TV series". Stuff. אורכב מ-המקור ב-14 במאי 2020. נבדק ב-25 במאי 2020. {{cite news}}: (עזרה) "Eleanor Catton's The Luminaries hits TV screens this Sunday". 1 News. 13 במאי 2020. אורכב מ-המקור ב-24 במאי 2020. נבדק ב-24 במאי 2020. {{cite news}}: (עזרה) Burgess, Linda (17 במאי 2020). "Review: TV adaptation of The Luminaries has both the glitter and the gold". The Spinoff. אורכב מ-המקור ב-23 במאי 2020. נבדק ב-24 במאי 2020. {{cite news}}: (עזרה) "First-look image of Eva Green in BBC Two's The Luminaries". BBC Two. 21 במרץ 2019. אורכב מ-המקור ב-9 במאי 2019. נבדק ב-24 במאי 2020. {{cite news}}: (עזרה) "Watch The Luminaries". TVNZ On Demand. נבדק ב-25 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה)
ג'אד בושלר

ג'אדסון דונלד "ג'אד" בושלר (באנגלית: Judson Donald "Jud" Buechler; נולד ב-19 ביוני 1968) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1990–2002. לאורך 12 עונותיו בליגה זכה ב-3 אליפויות כשחקן שיקגו בולס (1996–1998), וקלע 3.3 נקודות בממוצע למשחק ב-36.6% קליעה לשלוש. מאז עונת 2018/2019 משמש כעוזר מאמן בקבוצת ניו יורק ניקס. בושלר נולד בסן דייגו שבקליפורניה, ובין השנים 1986–1990 למד באוניברסיטת אריזונה. בעונת 1987/1988 סייע לקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("אריזונה ויילדקטס") להעפיל לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה, לצדם של שון אליוט וסטיב קר. במשחק חצי הגמר הפסידה הקבוצה מול אוניברסיטת אוקלהומה, בה שיחקו מוקי בליילוק, הארווי גרנט וסטייסי קינג, בתוצאה 78–86. בעונת 1989/1990 הציג יכולת טובה עם ממוצעים של 14.9 נקודות, 8.3 ריבאונדים ו-4.0 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית העונה של מחוז Pac-12. בדראפט ה-NBA‏ 1990 נבחר בושלר בבחירה ה-38, על ידי סיאטל סופרסוניקס, ומיד הועבר בטרייד לניו ג'רזי נטס. בנובמבר 1991 עבר לשחק בסן אנטוניו ספרס, ולאחר כחודש שוחרר וחתם בגולדן סטייט ווריורס. בעונת 1992/1993 קבע שיאי קריירה של 6.2 נקודות ו-2.8 ריבאונדים בממוצע למשחק, כשחקן הווריורס. לקראת עונת 1994/1995 חתם על חוזה בשיקגו בולס. באותה עונה הודחו הבולס בחצי גמר האזור המזרחי, ובכל שלוש העונות העוקבות זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA. לאורך התקופה שותף בושלר ב-61 מתוך 68 משחקי הבולס בפלייאוף, ותרם 3.0 נקודות למשחק בעונה הסדירה, ו-1.8 נקודות למשחק בפלייאוף. בסיום עונת 1997/1998 חתם בדטרויט פיסטונס, עמה הודח פעמיים בסיבוב הפלייאוף הראשון. ביולי 2001 נשלח בטרייד לפיניקס סאנס, ולאחר שישה חודשים בפיניקס הועבר בטרייד נוסף לאורלנדו מג'יק. בסיום עונת 2001/2002 שוחרר בושלר מאורלנדו ופרש ממשחק, בגיל 33. בין השנים 2016–2018 שימש בושלר כעוזר מאמן בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס, תחת המאמן הראשי לוק וולטון. בקיץ 2018 מונה לעוזרו של דייוויד פיזדייל, מאמן ניו יורק ניקס. מדיה וקבצים בנושא ג'אד בושלר בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של בושלר ב-NBA, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות האימון של בושלר ב-NBA, באתר basketball-reference.com הסטטיסטיקות של בושלר בליגת המכללות, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1990, באתר basketball-reference.com בושלר מצטרף לצוות האימון של הניקס, באתר lakersnation.com,‏ 7 ביוני 2018
אסף שליטא

אסף שליטא (נולד ב-21 בינואר 1974) הוא תסריטאי וסופר ישראלי, יוצר קומדיית המצבים "המלאך השומר שלי" ומחבר הרומנים "שניים שלושה" ו"סלולריש". שליטא נולד בנתניה, ילד שני לקצין בקבע ועובדת סוציאלית. בגיל צעיר עברה המשפחה ליבנה, שם גדל. במהלך נעוריו (שנות התשעים) עסק בעיקר במוזיקה, ובמשך השנים ניגן על כינור, גיטרה חשמלית וקלאסית, אבוב, קרן יער, וגם למד פיתוח קול. שליטא הקים הרכבי רוק שונים, שהופיעו במועדונים באזור המרכז, וכיום חבר בהרכב ההארד-רוק Pet Ghos. ב-1992 התגייס ושירת כלוחם ומפקד בחיל הנדסה קרבית. עם שחרורו טס שליטא לניו יורק, במטרה להשתלב בסצנת המוזיקה. במהלך שהייתו בעיר איבד את קולו לתקופה של קרוב לשנתיים. לאחר שבדיקות רפואיות מעמיקות לא העלו תוצאות, נתקל שליטא בספרו של פרופסור מאוניברסיטת ניו יורק, ד"ר ג'ון אי. סרנו, העוסק בקשר גוף-נפש. לאחר שהתעמק בנושא, מצא שליטא כי המקור למחלתו היה נפשי-פסיכולוגי, והצליח להחלים. ב-1998, לאחר שנה וחצי בניו יורק, חזר לישראל. בשנים שלאחר מכן עסק שליטא בעיסוקים שונים, ביניהם העברת סדנאות בנושא בירה, הדרכת ילדים וחלוקת עיתונים, בעודו משתלב בתעשיית הטלוויזיה והקולנוע בישראל. שליטא נשוי ואב לשניים, גר בתל אביב. במשך מספר שנים כתב שליטא במגזינים, עד שבשנת 2004 החל לעבוד ככותב בתוכנית הסאטירה "אחורי החדשות" בערוץ 10, שם כתב, בין היתר, את פינת העובדים הזרים והריאיונות הקומיים עם האורחים בתוכנית. הוא המשיך לעסוק בהומור ובסאטירה בתוכנית "חדשות מפתיעות" בערוץ 2, וככותב אורח בתוכניות פאנל שונות. לאחר מכן עבר לכתיבה לילדים, וכתב כ-250 פרקים בסדרות שונות, ביניהן "מועדון החנונים", "שוסטר ושוסטר", "נעלמים", "בית ספר למכשפים", ושימש ככותב ראשי בסיטקום "גרעינים". ב-2015 יצר וכתב את הסדרה "המלאך השומר שלי" בערוץ ניקלודיאון. ב-2011 יצא לאור ספרו הראשון של אסף שליטא, "שניים שלושה", בהוצאת גרף. באוגוסט 2020 יצא לאור ספרו השני, "סלולריש", בהוצאת ספרי ניב. ב-2017 יצא לאור "מועדון החנונים: הסרט", אותו כתב יחד עם ירון ארזי ודפנה ממן. ב-2013 נמנה שליטא על תסריטאי סרט המתח העצמאי "רדיקל". מדיה וקבצים בנושא אסף שליטא בוויקישיתוף אסף שליטא, ברשת החברתית LinkedIn אסף שליטא, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אסף שליטא, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר הספר "סלולריש"