התשובה לחיים, היקום וכל השאר

התשובה לחיים, היקום וכל השאר (באנגלית: Answer to the Ultimate Question of Life, the Universe, and Everything) מופיעה בספר המדע הבדיוני "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" של דאגלס אדמס. התשובה, 42, ניתנת על ידי המחשב הגדול ביותר שנבנה עד אותו הזמן, לאחר שבעה וחצי מיליוני שנים בהן עיבד את התשובה, והיא מובילה את גיבורי הספר לחפש את השאלה – כי בלי השאלה של החיים, היקום וכל השאר – שמובילה לתשובה זו, אין לתשובה משמעות. תשובה זו ניתנה על ידי המחשב "הרהור עמוק", המחשב השני בגודלו בכל הזמנים, אחרי 7.5 מיליוני שנות חישוב, לקבוצה של חייזרים. החייזרים, לפי הספר, הם ייצוג תלת-ממדי של היצורים הפאן-ממדיים ההיפר-אינטליגנטיים שבנו את המחשב "הרהור עמוק", כדי שיענה על התשובה לשאלה הגדולה של החיים היקום וכל השאר. התשובה לשאלה הגדולה של החיים, היקום וכל השאר היא, על פי הספר, 42. "ארבעים ושתיים!" צווח לונקוואל, "נזקקת לשבעה וחצי מיליוני שנים כדי לספור עד ארבעים ושתיים?!" "בדקתי זאת בקפדנות מרבית," אמר המחשב, "וזוהי לבטח התשובה הנכונה. אני חושב שהבעיה היא, אם אדבר בכנות, שלמעשה לא ידעתם כלל את השאלה". — מתוך הספר "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" מאת דאגלס אדמס הוצאת כתר, 1985, עמ' 121. תרגום: מתי ונגריק ודנה לדרר מובן שכדי להבין את המובן של התשובה, צריך לדעת מה השאלה. הבעיה הייתה, שהחייזרים לא ידעו כלל מה השאלה. כדי למצוא את השאלה, המחשב "הרהור עמוק" עיצב מחשב חדש, המחשב הגדול ביותר בכל הזמנים, מחשב כל כך מתוחכם עד שלפעמים זוהה בטעות ככוכב לכת. השם של המחשב שאמור למצוא את השאלה, הוא כדור הארץ. יוצרי המחשב נותרו עליו על מנת לתחזק אותו, ולבשו צורה של עכברים. לרוע המזל כדור-הארץ הושמד רגע לפני שהתשובה נמצאה, ובלית ברירה מנהיגי החייזרים, החליטו להמציא את השאלה: "בכמה דרכים על אדם ללכת?" ("How many roads must a man walk down?") (הלקוחה מתוך שירו של בוב דילן "Blowin' in the Wind"). בספר השני בסדרה – "המסעדה שבסוף היקום", מנסה ארתור דנט למצוא את השאלה, אך מצליח למצוא רק גרסה מעוותת ומקורבת שלה. גרסה זו היא "מה תקבל אם תכפיל 6 ב-9?". בסוף הספר השלישי – "החיים, היקום וכל השאר", פוגשות הדמויות הראשיות את פראק שאומר להם שיש תאוריה הגורסת כי אם מישהו ידע בו זמנית גם את השאלה וגם את התשובה, יקרוס היקום ויתחלף במשהו הרבה יותר מוזר ובלתי מובן. כמו כן יש תאוריה הגורסת כי כל זה כבר קרה. בספר הרביעי בסדרה – "היו שלום ותודה על הדגים", פוגש ארתור את פנצ'רץ' והוא חושב שהיא מצאה את השאלה, אך בסופו של דבר מתברר לו שהיא מצאה את המסר האחרון של אלוהים לברואיו: המסר כתוב באותיות אש בגובה עשרה מטרים בהר קוונטולוס קוואזאגאר, סוורביופסטרי, כוכב הלכת פרליומטראן, שמש זארס, גזרה גלקטית QQ7, פעילות J גאמה. המסר עצמו קצר למדי – "אנו מתנצלים על התקלה" (במקור "We apologize for the inconvenience", אנו מתנצלים על אי הנוחות). מעריצים רבים חיפשו את הסיבה שבגללה בחר דאגלס אדמס דווקא במספר 42 כתשובה לחיים היקום וכל השאר. בין השאר עלו האפשרויות הבאות: בבסיס בינארי המספר 42 מיוצג כ-101010 בבסיס 13, המכפלה של 6 ב-9 (ראו מעלה) שווה ל-42. (כשנשאל על כך אדמס, ענה "אני לא כותב בדיחות בבסיס 13.") 42 הוא מספר האותיות במשפט "Douglas Adams The Hitchhikers Guide to the Galaxy" (דאגלס אדמס, מדריך הטרמפיסט לגלקסיה) 42 הוא הכתובת של המועדון של סטברו והמקום שארתור נמצא בו בזמן שהעולם מושמד 42 הוא מספר השעות בו פעל שיקוי השיתוק על יוליה (במחזה "רומיאו ויוליה"). ב־2 בנובמבר 1993 סיפר דאגלס אדמס מדוע בחר דווקא במספר 42: זו הייתה בדיחה. זה היה חייב להיות מספר, רגיל, קטן – ובחרתי בו. בסיס בינארי, בסיס 13, נזירים טיבטים – כל אלה הם שטויות. ישבתי ליד שולחן הכתיבה שלי, הבטתי לעבר הגינה וחשבתי "42 יתאים". הקלדתי את המספר. "סוף הסיפור". התשובה לחיים, היקום וכל השאר זכתה להיות נושא לבדיחות במספר תחומי דעת. הבדיחה באה להסביר מדוע המחשב החזיר את התשובה השגויה 42 במקום הערך הנכון למכפלה 6*9 = 54. לפי הבדיחה, המחשב "הרהור עמוק" השתמש בתוכנית הבאה, הכתובה בשפת התכנות C. #include <stdio.h> #define SIX 1 + 5 #define NINE 8 + 1 int main() { printf("What do you get if you multiply %d by %d?\n", SIX, NINE); printf("Answer: %d\n", SIX * NINE); return 0; } התוכנית מכילה באג בשל השימוש במקרו ללא סוגרים מתאימים, והוא הסיבה לערך השגוי, המתקבל כתוצאתו של הביטוי 1 + 5 * 8 + 1. גם במערכת הפיתוח ויז'ואל סטודיו של מיקרוסופט יש התייחסות שבקריצה למספר זה. כדי להגיע לכך, יש לייצר פרויקט חדש מסוג Native DLL עם התכונה Export some symbols. הפונקציה שנוצרת על מנת להדגים החזרה של ערך מספרי מכילה את הקוד הבא: // This is an example of an exported function. TEST_API int fntest(void) { return 42; } הבדיחה הבאה באה להסביר למה 42 אכן שווה להכל, בעזרת המשתנה "everything" ("הכל"). a = b / × a {\displaystyle a=b/\times a} a 2 = a b / − b 2 {\displaystyle a^{2}=ab/-b^{2}} a 2 − b 2 = a b − b 2 {\displaystyle a^{2}-b^{2}=ab-b^{2}} ( a + b ) ( a − b ) = b ( a − b ) / : ( a − b ) {\displaystyle (a+b)(a-b)=b(a-b)/:(a-b)} a + b = b / ( a = b ) {\displaystyle a+b=b/(a=b)} 2 c = c / : c {\displaystyle 2c=c/:c} 1 = 2 / × ( e v e r y t h i n g − 42 ) {\displaystyle 1=2/\times (everything-42)} e v e r y t h i n g − 42 = 2 e v e r y t h i n g − 84 / + 84 {\displaystyle everything-42=2everything-84/+84} e v e r y t h i n g + 42 = 2 e v e r y t h i n g / − e v e r y t h i n g {\displaystyle everything+42=2everything/-everything} 42 = e v e r y t h i n g {\displaystyle 42=everything} במבט ראשון נראה שהחשבון כולו נכון, אבל כיוון ש- a = b {\displaystyle a=b} , ( a − b ) = 0 {\displaystyle (a-b)=0} , ולכן בשורה 4 מתבצעת פעולה לא חוקית של חילוק באפס, והיא שגורמת לתוצאה האבסורדית 1 = 2 {\displaystyle 1=2} וממילא 42 = e v e r y t h i n g {\displaystyle 42=everything} . למעשה ניתן לבצע את אותו תהליך על כל מספר אחר ולהגיע למסקנה שהוא שווה everything. מדיה וקבצים בנושא התשובה לחיים, היקום וכל השאר בוויקישיתוף המחשבון של גוגל עונה על השאלה. מדובר ב"ביצת פסחא", במסגרתה, כאשר המשתמש מחפש את הביטוי "the answer to life, the universe and everything", הוא מקבל את המספר "42" - ממש כאילו השתמש בשדה החיפוש של Google כבמחשבון. התשובה של דאגלס אדמס באשר למקור המספר 42 and Douglas Adams - Numberphile - המספר 42 ודאגלס אדמס ספר ראשון פרק 24: "יצורים אלה, שאתה קורא להם עכברים, אתה מבין, אינם בדיוק כפי שהם נראים. זוהי רק העתקה לממדים שלנו של ישויות עצומות היפראינטליגנטיות ופאן-ממדיות. כל העסק הזה עם הגבינה והציוצים אינו אלא הצגה... חוששני שהם עשו עליכם ניסויים"