laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נמרוד שפירא

נמרוד שפירא (נולד ב-24 בנובמבר 1982, ישראל) הוא במאי סרטים, וידאו קליפים ופרסומות. בין האמנים להם שפירא ביים וידאו קליפים: מובי (Wait for Me), נינט (Child), סינרגיה (אחכה לך), מוניקה סקס (מנגינה), עילי בוטנר (ימים של קיץ, רץ אלייך) ועוד. סרטו הקצר "תום" (2010) השתתף בעשרות פסטיבלים בעולם וזכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל מזיפטרה הצכ'י, אחד הפסטיבלים הקוויריים הגדולים ביותר בעולם. סרטו הקצר "ששי קשת לא אוכל פלאפל" (2013), פסטיבל שנגחאי הבינלאומי ה16. הבכורה הישראלית של הסרט הייתה בפסטיבל הסטודנטים הבינלאומי ה-15 של תל אביב. הסרט נתמך על ידי קרן רבינוביץ' לאמנויות, קרן סנונית של הרשות השנייה וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי. בסרט מככב יון תומרקין ומשתתפים ששי קשת, מנשה נוי ורועי אסף. שפירא כתב ביחד עם אדם סנדרסון את הפתיח לתוכנית הטלוויזיה ארץ נהדרת שהיה בשימוש בעונות 2010–2013. בין הפרסומות שביים שפירא - שיחה אינטראקטיבית עם נשיא המדינה שמעון פרס לכבוד ועידת הנשיא הרביעית, פרסומת ל"יום שני ללא בשר" של מיקי חיימוביץ' בהשתתפות ירון לונדון ופבלו רוזנברג, חווית מציאות רבודה בהשתתפות הנשיא ראובן ריבלין ופרסומת לוולמארט בכיכובו של לברון ג׳יימס. שפירא ניהל אמנותית קמפיינים אינטראקטיביים ו-וידאו קליפים עבור קוקה-קולה, נייקי, רד-בול, קולדפליי, וויז קליפה וניקי מינאג׳. ב-2019 שפירא ניהל אמנותית שיר מחווה לאירוויזיון שנוצר על ידי בינה מלאכותית. עבור יצירת השיר הוזנו לאלגוריתם שנבנה במיוחד מאות שירים. התוצאה הייתה השיר "Blue Jeans and Bloody Tears", דואט בין הזמר יזהר כהן ומכונה. השיר סוקר בהרחבה בתקשורת העולמית, הגיע למיליוני צפיות וזכה בפרסים בתחרויות ה-Webby וה-Lovie. סרטו ״סינדרום פיינגולד״ (2021) הוא סרט מציאות מדומה בכיכובם של צחי הלוי, אורלי זילברשץ, מיכאל מושונוב, קייס נאשף, יפתח קליין ונלי תגר. הסרט התקבל לפסטיבל טרייבקה. הסרט משחזר אירוע משנת 2009, בו יסמין פיינגולד, אלופת ישראל בחתירה, התהפכה עם סירתה בנחל הירקון ושהתה מתחת למים כ-4.5 דקות. הסרט מאפשר הצצה להרהוריהם ואישיותם של האנשים שעמדו מהצד. הסרט הופק בשיתוף ובתמיכת חטיבת הדיגיטל של כאן - תאגיד השידור הישראלי, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה, מועצת הפיס לתרבות ולאמנות, ובסיוע המועצה הישראלית לקולנוע. שפירא הוא בוגר האינקובטור NEWINC לאמנות וטכנולוגיה, מטעם המוזיאון ה-NEW MUSEUM לשנת 2019, ועמית-חוקר באוניברסיטת MIT במעבדה לקולנוע דוקומנטרי-חדשני (OpenDocLab) לשנת 2021. נמרוד שפירא, האתר הרשמי אבנר שביט‏, ריאיון עם נמרוד שפירא, באתר וואלה, 6 באוקטובר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעקב וילנר

יעקב וילנר (באוקראינית: Яков Семёнович Вильнер‏; 1899 – 29 ביוני 1931) שחמטאי יהודי-אוקראיני-סובייטי, מאלופי אוקראינה בשחמט. וילנר זכה בתחרויות של אודסה בשנים 1918, 1923, 1925 ו-1928. הוא זכה שלוש פעמים באליפות אוקראינה בשחמט, בשנים 1924, 1925 ו-1928, הזכייה השלישית הייתה בשותפות עם ולדימיר קירילוב. יעקב וילנר, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מידע כללי ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרנקוסו

האם התכוונתם ל... טרנקוסו (ברזיל) – עיירה בבאהיה, ברזיל טרנקוסו (פורטוגל) – עיר בפורטוגל טרנקוסו (מקסיקו) – עיר במקסיקו
העתק המלכה שארלוט

העתק המלכה שארלוט (באנגלית: Queen Charlotte Fault) הוא העתק חילוף פעיל במערב פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. העתק זה הוא הגבול בין שני לוחות טקטוניים – הלוח הפסיפי והלוח הצפון-אמריקאי. תזוזת לוחות אלה לאורך ההעתק היא הגורם העיקרי לרעידות אדמה תכופות באזור זה. ההעתק נקרא על שם אי המלכה שארלוט, שלחופיו הוא עובר. העתק זה הוא חלק ממערכת טקטונית נרחבת במערב הלוח הצפון-אמריקאי, הכוללת את העתק סן אנדראס ואת אזור ההפחתה קסקדיה מדרום ואת העתק פיירווד'ר (Fairweather) מצפון. העתק המלכה שארלוט מרכיב ביחד עם העתק פיירווד'ר, העובר לאורך החוף הפסיפי של אלסקה, את מערכת ההעתקים שארלוט-פיירוותר. לאורך ההעתק אירעו רעידות אדמה רבות, בהן רעידה במגניטודה 7 בשנת 1929, רעידה במגניטודה 8.1 בשנת 1949 ורעידה במגניטודה 7.4 בשנת 1970. ב-27 באוקטובר 2012 התרחשה רעידת אדמה במגניטודה 7.7, שלוותה ברעשי משנה רבים ובגלי צונאמי מקומיים שהגיעו לגובה מרבי של 1.7 מטרים. העתק רעידת אדמה לוחות טקטוניים מערכת ההעתקים שארלוט-פיירוותר - מרכז מידע בנושא רעידות אדמה רעידת האדמה ב-27 באוקטובר 2012, אתר USGS גלי צונאמי בחופי קנדה, אתר GDACS – מערכת תיאום עולמית לאסונות טבע ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כף הנסיך מוויילס

כף הנסיך מוויילס (באנגלית: Cape Prince of Wales) הוא כף הנמצא בנקודה המערבית ביותר בחלק היבשתי הרצוף של יבשת אמריקה. הכף נמצא במדינת אלסקה שבארצות הברית, בקצהו המערבי של חצי האי סיוורד (אנ'), ובסמוך לכפר ויילס. הכף מהווה למעשה קו הפרדה בין ים ברינג שבצפון האוקיינוס השקט, לבין ים צ'וקצ'י שבדרום האוקיינוס הארקטי. הכף נמצא בקצה המזרחי של מצר ברינג, למול כף דז'נב (ובמרחק 82 קילומטרים ממנו), ובסמוך לאיי דיומד וסלע פיירווי. שמו של הכף ניתן לו על ידי רב החובל קוק, ב-9 במאי 1778. שמו הקודם של הכף, בפי תושבי האזור האסקימוסים היה כף ניקטה (Nykhta Cape). במפות רוסיות משנת 1728 נקרא הכף בשם כף גווזדב (ככל הנראה על שם מגלה הארצות הרוסי מיכאיל גווזדב (אנ') אשר מיפה את האזור). ערכים מורחבים – נדידת האדם הקדמון, מצר ברינג מוערך כי אבותיהם של האינדיאנים המאכלסים את צפון ודרום אמריקה, הגיעו לאזור זה של העולם מסיביר דרך מצר ברינג. במהלך תור הפלייסטוקן (2.5 מיליון עד 11,000 שנים לפני זמננו) מפלס הים העולמי היה נתון לתנודות חריפות. בתקופת קרח הים היה נמוך ובתקופה בין-קרחונית המפלס עלה. היות שמצר ברינג הוא ים רדוד יחסי כיום, נראה שבתקופות הקרח הוא שימש כגשר יבשתי בין אסיה לאמריקה, דרכו עברו בעלי חיים ואף אנשים. כף הנסיך מוויילס נחשב לשריד של אותו גשר יבשתי. מדיה וקבצים בנושא כף הנסיך מוויילס בוויקישיתוף הכף, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
עורב (קבוצת כוכבים)

עורב הוא קבוצת כוכבים קטנה בשמי הדרום שנכללה כבר ברשימת 48 הקבוצות של תלמי. הקבוצה נמצאת בסמוך לקבוצות נחש מים וגביע שקשורות אליה היסטורית. α בעורב הוא כוכב לבן צהבהב במרחק של כ-48 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 4. הכוכב נקרא גם "אל-כיבה" - בערבית "האוהל". למרות סימונו באות היוונית α הוא רק הכוכב החמישי בבהירותו בקבוצה. β בעורב (קראז) הוא ענק צהוב במרחק של כ-140 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 2.8. זהו הכוכב השני בבהירותו בקבוצה. γ בעורב (ג'יינה) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. זהו ענק כחול במרחק של כ-165 שנות אור ועם בהירות מדרגה 2.6. δ בעורב (אלגורב) הוא כוכב זוגי במרחק של כ-90 שנות אור ומורכב מכוכב כחול עם בהירות מדרגה 3.1 עם בן זוג עמום בדרגת בהירות 8, הניתן לצפייה בטלסקופ חובבים. ε בעורב (מינקר) הוא ענק כתום במרחק של כ-300 שנות אור עם בהירות מדרגה 3. הקבוצה זוהתה במיתולוגיה היוונית עם העורב שסיפר לאפולו על בגידתה של קורוניס - אחת מאהובותיו. אפולו שלא האמין לעורב הפך את צבעו מלבן לשחור, אך לאחר שנוכח באמיתות דבריו הפך אותו לעוף קדוש. על פי אגדה אחרת, אפולו שלח עורב עם גביע להביא לו מים מהנהר, אך העורב התמהמה בדרכו וכשהבין שהוא מאחר ועתיד להיענש, הביא לאפולו נחש מים שכביכול מנע ממנו את הגישה לנהר. כעונש על השקר והאיחור קבע אפולו את העורב יחד עם הגביע ונחש המים בשמיים כקבוצות כוכבים סמוכות. מדיה וקבצים בנושא עורב בוויקישיתוף עורב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רודי גל

רודי גל הייתה תנועה ימית עברית של תנועת בית"ר, שפעלה בלטביה בשנים 1931–1938. מטרתה הייתה להכשיר את הנוער הבית"רי לספנות מסחרית וצבאית. התנועה נוסדה בכנס הראשון של תנועת בית"ר בדנציג בשנת 1931. בכינוס העולמי הראשון של בית"ר בדנציג, באפריל 1931, הוחלט על הקמת 'מחלקה להכשרה ימית' במטרה להכשיר ימאים שיהיו מסוגלים להשיט אניות כשעל סיפונם עולים בלתי לגאליים. המחלקה הוקמה בארץ ישראל ביוזמתו של רב חובל ירמיהו הלפרין, שגם עמד בראשה. בכינוס השמיע עדיה חורון את דבריו, שעוררו את התלהבותו של זאב ז'בוטינסקי שטיפח את המלומד הצעיר. חורון הכריז אז על ייסוד תנועת "רודי גל", שמטרתה הכשרת נוער בית"רי בתחום הימאות להקמת צי עברי סוחר ומגן. בשנת 1933 התארגנה בעיר ריגה שבלטביה קבוצת בית"רים בשם "רודי גל" שעסקה בדיג. כעבור שנתיים, בשנת 1935, הוקם בית ספר ימי צף בספינת מפרשים על הים הבלטי. ספינת האימון נקראה "תיאודור הרצל" ועליה למדו בשלושה מחזורים כ-50 בית"רים מלטביה. את המימון השוטף ללימוד השיגו מהובלת מטענים בים הבלטי תוך כדי לימוד. צוות הספינה לא כלל יהודים כלל. בית הספר הימי נוהל בידי דב ריבלין, עד שהספינה הרעועה הושבתה כליל מפעילות בשנת 1938. יהודה לפידות, העלייה הרוויזיוניסטית, באתר "דעת" ד"ר מאיר גורביץ, היקיצה הימית, דבר, 19 במאי 1937 ד"ר מאיר גורביץ, היקיצה הימית - המשך, דבר, 19 במאי 1937 זאב ז'בוטינסקי, "ציוויטווקיה". "הירדן", 10 בדצמבר 1935, עמ' 2. העתקה באתר "שפת הים - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1948-1856. ערך זה הוא קצרמר בנושא ציונות ובנושא ימאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בובה (סרט)

בובה הוא סרט שכתב וביים זאב רווח על פי מחזה מאת הלל מיטלפונקט ויצא לאור בשנת 1987. התסריט נכתב ביוזמתו של זאב רווח שגם כיכב בסרט לצד חני נחמיאס. הליהוק לסרט כלל שחקני קולנוע ותיאטרון ישראלים בולטים והסרט זכה בפרסים בינלאומיים. גיבור הסרט, בובה (זאב רווח), הוא פועל במזנון בתחנת דלק מבודדת בנגב. הוא חי בבדידות ובעוני, לאחר שלקה בשכלו, בעקבות פציעה בקרב, במהלך שירותו כלוחם (זאת בניגוד למחזה עליו מבוסס הסרט ובו בובה היה פגוע מלידה). אל מזנון הדרכים מגיעה צעירה בשם רחל (חני נחמיאס), החולמת להיות רקדנית מקצועית. רחל מבקשת מבובה לשהות אצלו למשך ימים אחדים, עד לתחרות הדיסקו שהיא עתידה להשתתף בה. השניים מתחילים להיקשר זה לזה. הקשר הולך ומתחזק אף על פי שאלי (אלי דנקר), אחיו העבריין של בובה, מקיים עמה יחסי מין בכפייה ולמרות שמסתבר שהיא הרתה לאלי. מפגש אלים עם עבריינים (יוסי גרבר, אשר צרפתי ואלברט אילוז), המחפשים אחר אלי, מציב בפני הקשר אתגרים קשים בהרבה. "בובה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בובה", באתר AllMovie (באנגלית) "בובה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "בובה", באתר אידיבי "בובה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "בובה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אורי ברד, ‏30 שנה ליציאת "בובה" – הסרט הקודר ביותר של זאב רווח, במגזין "שורה ראשונה", 23 במאי 2017 "בובה" באתר האוזן השלישית שליפות עם זאב רווח, באתר www.nrg.co.il ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אחלגורי

אחָלגוֹרי (בגאורגית: ახალგორი, מילולית: "גורי החדשה) היא עיירה במזרח גאורגיה, המשמשת כמרכז המנהלתי של נפת אחלגורי במחוז מצחתה מתיאנתי. היא ממוקמת במזרח דרום אוסטיה ההיסטורית, בחלקה המערבי של רכס אלוואני על הגדה השמאלית של נהר כסאני (ქსანი). בשנת 1960 היא קיבלה מעמד של דבה (עיירה) ואוכלוסייתה מנתה בשנת 2002, 2,500 איש. אחלגורי נוסדה בתקופת שלטונו של סאורמג הראשון, המלך השני של ממלכת איבריה (234 לפנה"ס לערך - 159 לפנה"ס לערך). ההיסטוריון הגאורגי, וחושטי מציין אותה בכתוביו כעיר קטנה בה שכנו גאורגים וארמנים. בתקופה פיאודלית מאוחרת יותר, במאה ה-15, נכללה אחלגורי בתחום דוכסות כסאני (ქსნის საერისთავო). בתקופת גאורגיה הסובייטית, בין השנים 1935-1991, נקראה העיירה של שמו של לנין, לנינגורי (ლენინგორი) ונכללה בתחום האובלסט האוטונומי של דרום אוסטיה. עם הכרזת העצמאות של גאורגיה הכריזה דרום אוסטיה על ניתוקה מגאורגיה, ולאחר המלחמה האוסטית הראשונה ומלחמת האזרחים שבאה בעקבותיה, 1991-1992, נותרה אחלגורי תחת השליטה הגאורגית בקרבת הגבול עם הרפובליקה הבדלנית, והיותה אחת מסלעי המחלוקת בסכסוך הגאורגי-אוסטי. אתר האינטרנט הרשמי של אחלגורי
כורתה

כּוּרתָה (בגאורגית: ქურთა, באוסטית: Курта) הוא כפר נטוש בדרום אוסטיה שהיה מאוכלס ברובו בגאורגים, מבין הכפרים המעטים שנשארו בשליטת גאורגיה מהכרזת העצמאות של דרום אוסטיה מגאורגיה לאחר מלחמת דרום אוסטיה (1991–1992) ועד למלחמה בדרום אוסטיה (2008). הכפר מרוחק כ-7 ק"מ צפון-מזרחית לצחינוואלי על הגדה הימנית של נהר ליאחווי הגדול וממוקמת במקום אסטרטגי על הכביש הטרנסקווקזי הראשי בין צחינוואלי וג'ווה (נפת ג'ווה). במפקד שנערך בשנת 1886 על ידי האימפריה הרוסית מנתה אוכלוסיית הכפר 417 תושבים מתוכם 413 גאורגים ו-4 אוסטים. עם הכרזת עצמאותה של גאורגיה הכריזה דרום אוסטיה על ניתוקה מגאורגיה, ולאחר המלחמה האוסטית הראשונה ומלחמת האזרחים שבאה בעקבותיה, 1991-1992, נותרה כורתה תחת השליטה הגאורגית בקרבת הגבול עם הרפובליקה הבדלנית, והיוותה אחת מסלעי המחלוקת בסכסוך הגאורגי-אוסטי. במפקד שנערך על ידי גאורגיה בשנת 2002 מנתה אוכלוסייתה של כורתה 1124 איש מתוכם 93% גאורגים. ב-11 באפריל 2007, הוקם, על ידי הפרלמנט של גאורגיה, המנהל הזמני של דרום אוסטיה והמפקדה שלו הוצבה בכורתה. בראש המנהל הזמני עומד דמיטרי סנאקוייב, ממוצא אוסטי. כורתה ופרווריה מהווים חלק מהמוזיאון לשימור בקעת הליאחווי הגדול. בכפר עצמו נמצאת כנסייה מימי הביניים המאוחרים של גיאורגי הקדוש. South Ossetia - The Burden of Recognition‏, 07/06/2010 פירוט האוכלוסייה במחוז צחינוואלי לפי יישובים (1886), מפקדי אוכלוסייה שפורסמו על ידי הסובייטים (Перепись населения СССР), (ברוסית). ראו גם מפקד אוכלוסין דרום אוסטיה (1886). מפקד האוכלוסין של גאורגיה 2002, עמ' 227, (בגאורגית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא יישובים בגאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איימון סאליבן

אֵיימון סאליבן (באנגלית: Eamon Sullivan ; נולד ב-30 באוגוסט 1985), הוא שחיין אוסטרלי שהחזיק בשיאי עולם במשחים ל-100 מטר חופשי ול-50 מטר חופשי. סאליבן נולד בפרת' במערב אוסטרליה, שם הוא חי עד היום. באולימפיאדת אתונה סיים סאליבן במקום שישי במשחה שליחים 4X100 מטר חופשי. את אליפות העולם בשחייה ב-2005 החמיץ סאליבן בשל פציעה. באליפות העולם בשחייה 2007 שנערכה במלבורן הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי. בנוסף, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי. באליפות הפתוחה של ניו סאות' ויילס בפברואר 2008, קבע סאליבן במשחה ל-50 מטר חופשי שיא עולם חדש של 21.56 שניות, שיפור ב-8 מאיות השנייה לשיא בן 8 השנים של אלכסנדר פופוב. כחודש לאחר מכן הוא איבד את השיא לאלן ברנאר מצרפת, אולם כעבור שלושה ימים שבר אותו פעמיים במסגרת המבחנים האולימפיים של אוסטרליה והעמיד אותו על 21.28 שניות. שם הוא גם קבע את התוצאה השנייה בטיבה בעולם במשחה ל-100 מטר חופשי, 47.52 שניות. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שבר סאליבן לראשונה את שיא העולם של אלן ברנאר במשחה ל-100 מטר חופשי כששחה בזמן של 47.24 שניות, כשחיין ראשון במשחה שליחים 4X100 מטר חופשי, בו נבחרת אוסטרליה זכתה במדליית ארד. שיאו העולמי החזיק מעמד שלושה ימים עד שברנאר שיפר אותו בארבע מאיות השנייה במקצה הראשון בשלב חצי הגמר, אולם דקות ספורות לאחר מכן הוא החזיר לעצמו את שיא העולם כשניצח במקצה השני בתוצאה של 47.05 שניות. בשלב הגמר הוא לא הצליח לשחזר את הצלחתו וזכה במדליית כסף לאחר שהפסיד לברנאר. הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב כששחה את סגנון החופשי. בנוסף, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי. באליפות צרפת באפריל 2009 נשברו שיאיו העולמיים במשחה ל-50 מטר ול-100 מטר חופשי על ידי פרד בוסקה וברנאר בהתאמה, אולם השיא ב-100 מטר נפסל על ידי פדרציית השחייה הבינלאומית בשל חליפת שחייה לא תקנית. באליפות העולם בשחייה 2009 ברומא, בה לא השתתף בשל מחלה, נשבר שיאו במשחה ל-100 מטר חופשי על ידי סזאר סיילו מברזיל. באליפות אוסטרליה ב-2011 זכה רק במדליית הארד במשחה 100 מטר חופשי (בזמן של 48.89 שניות),[1] אחרי השחיינים הצעירים ג'יימס מגנוסן וג'יימס רוברטס ובמקום החמישי ב-50 מטר (22.40 שניות) ,[2] ובשל כך איבד את המקום במשחים האישיים באליפות העולם בשחייה 2011. אולם הוא שולב בנבחרת עבור משחי השליחים. והשתתף, יחד עם מגנוסן, מט טרגט, ומתיו עבוד במשחה 4x100 מטר חופשי. הוא שחה את החלק האחרון במשחה, ולמרות שיריביו צימצמו את הפער שקודמיו פתחו, הוא הצליח לשמור על היתרון עד הסוף, ולהוביל את אוסטרליה למדליית זהב לפני צרפת וארצות הברית. באולימפיאדת לונדון (2012) סיים סאליבן במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.98 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 21.88 שניות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:11.63 דקות, 22 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד, כשחיין שלישי הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 47.68 שניות. מדיה וקבצים בנושא איימון סאליבן בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חופשי התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי איימון סאליבן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי איימון סאליבן, באתר olympedia.org איימון סאליבן, באתר Swimrankings איימון סאליבן (אורכב 13.08.2008 בארכיון Wayback Machine) באתר המשלחת האולימפית האוסטרלית השיא של אלן ברנארד ב-100 מ' חופשי נפסל, באתר ONE‏, 22 ביוני 2009
צדוק יחזקאלי

צדוק יחזקאלי (נולד ב-20 במאי 1956) הוא עיתונאי ישראלי, זוכה פרס סוקולוב. יחזקאלי נולד ב-20 במאי 1956. עבד בעיתון ידיעות אחרונות, והחל את דרכו ככתב לענייני ספורט ומשפט. בספטמבר 1987 נדקר בידי אוהד של קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים לאחר משחק ליגה אותו סיקר. זאת לאחר שחמישה חודשים קודם לכן הוכה בידי אוהדי הקבוצה. לאחר שהחלים נשלח יחזקאלי ככתב העיתון לניו יורק, שם עבד כעשר שנים. לאחר שובו מניו יורק עסק יחזקאלי בכתיבה בנושאים מגוונים, כולל תחקירים וכתבות עומק בשטחים. בשנת 2002, בעקבות מבצע חומת מגן פרסם יחזקאלי ראיון שעורר הדים עם "דובי כורדי" (משה ניסים), נהג דחפור D9, שסיפר איך בתפקידו כחייל מילואים הרס בתים רבים במחנה הפליטים ג'נין במהלך הקרבות בעיר. הראיון בא בעקבות "עד עפר" (עם ענת טלשיר): כתבה וריאיון עם מפעילי ה-D9 שהכריעו את הקרב בג'נין 2002 בה התגאו במוסריות הלחימה שלהם וציינו את "דובי כורדי" לשבח. באותה שנה פרסם סדרת תחקירים על פרשת הצלילות של חיילי שייטת 13 בנמל הקישון המזוהם; על תחקיר זה זכה בפרס סוקולוב באותה שנה יחד עם ענת טלשיר. ב-12 באוגוסט 2008, במהלך סיקור המלחמה בדרום אוסטיה, נפגע יחזקאלי מירי של טיל בליסטי "איסקנדר" לעבר העיר גורי שבגאורגיה, בה נמצא ונפצע באורח קשה. בתקרית נהרגו שלושה עיתונאים מקומיים, צלם הולנדי ועיתונאים נוספים נפגעו. יחזקאלי הוטס לטיפול לישראל. הוא החלים מן הפציעה ושב למקום בו נפצע במסגרת כתבה על אודותיו ועל אודות הפציעה. צדוק יחזקאלי, מסע לעולם הבא, באתר ynet, 13 באוגוסט 2009 רוני זינגר-חרותי, חשף את פרשת זיהום הקישון, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2008 שירות "הארץ" ואנשיל פפר, כתב "ידיעות אחרונות", צדוק יחזקאלי, נפצע קשה בגיאורגיה, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2008 מתוך עמוד הפייסבוק של צדוק יחזקאלי יוסי לוי, העתונאי צדוק יחזקאלי הותקף באכזריות על־ידי אלמונים, מעריב, 23 באפריל 1987 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סינגור קהילתי

סינגור קהילתי הייתה עמותה שפעלה לקידום ומימוש זכויות חברתיות, לצמצום פערים, וליצירת סולידריות קהילתית בשכונות מצוקה, תוך חיזוק והעצמת הפרט והקהילה. העמותה, שהוקמה ב- 1993 בשכונת קטמון שבירושלים, פעלה בשלושה סניפים מרכזיים בירושלים, באר שבע ולוד. העמותה פעלה עם התושבים לשינוי מדיניות: פעילות אל מול מקבלי החלטות נעשית באמצעות כלים משפטיים, שדולה פרלמנטרית ופעולות מחאה. בשנים האחרונות לפעילותה הרחיבה העמותה את פעילותה גם לתחום פיתוח כלכלה חברתית, לרבות הקמת קואופרטיבים קהילתיים. העמותה יזמה שורה של מאבק חברתיים ציבוריים, ובין היתר יזמה את: המאבק לחקיקת חוק הדיור הציבורי. המאבק נגד תוכנית ויסקונסין. המאבק על זכותם למים של הבדואים תושבי הכפרים הלא מוכרים. המאבק נגד המחסור בגני ילדים ערבים בעיר לוד. בשנת 1997 קיבלה העמותה את אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג, על תרומה מיוחדת לקידום זכויות האדם בישראל. תקציב הפעילות של העמותה לשנת 2008 היה 4.1 מיליון שקל, מתוכם 2.4 מיליון שקל מתרומות והקצבות. הוצאות הנהלה וכלליות היו 409 אלף שקל שהם כ-10% מהמחזור. העמותה סיימה את פעילותה בשנת 2014. אתר הבית של סינגור קהילתי רן רביב קואופרטיב חמישי ומה הלאה? על הקשר בין פעולות חברתיות לפעולות פוליטיות ניר חסון, העמותה שסייעה גם למוחלשים ביותר לא הצליחה לעזור לעצמה, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2014 סינגור קהילתי, באתר "גיידסטאר ישראל" אורי בלאו, לאן באמת הולכים כספי התרומות, באתר הארץ, 2 בינואר 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאנקן הראשון, מלך סקוטלנד

דאנקן הראשון (באנגלית: Duncan I; בגאלית סקוטית: דונכאד מק קריניין - Donnchad mac Crínáin באיות עתיק, Donnchadh mac Crìonain באיות מודרני, כלומר "דאנקן בנו של קריניין";‏ נפטר ב-14 או ב-15 באוגוסט 1040) היה מלך סקוטלנד. דאנקן היה בנו של קריניין מדאנקלד, ראש מנזר דאנקלד, ושל בת'וק, בתו של מלך סקוטלנד מלקולם השני. בעת עלייתו לשלטון, לאחר מותו של סבו ב-25 בנובמבר 1034 היה דאנקן איש צעיר (בניגוד למתואר במחזהו של ויליאם שייקספיר), וככל הנראה בחר מלקולם בדאנקן כיורשו. ג'ון מפורדון טוען כי דאנקן היה מלך סטרת'קלייד בעת הכתרתו כמלך סקוטלנד (וכי שלט בממלכת סטרת'קלייד בתקופת שלטונו של מלקולם). עוד טוען ג'ון מפורדון כי דאנקן נשא לאישה את אחותו של סיגורד הדני, רוזן נורת'מבריה. כיום היסטוריונים מפקפקים בשתי טענות אלה. בדברי ימי מלכי אלבה מצוין כי אשתו של דאנקן הייתה סות'ן (או סוזן). לדאנקן ולסות'ן נולדו שני בנים: הבכור, מלקולם מלך בסקוטלנד בין השנים 1057–1093, והצעיר דונלד, מלך אחריו. ישנה סברה לפיה מאל מוייר, רוזן את'ול היה בנו השלישי של דאנקן. ראשית תקופת שלטונו של דאנקן עברה ללא אירועים מיוחדים, כאשר אחד מיועציו היה הדוכס מקבת'. בשנת 1039 יצא דאנקן בראש צבא במטרה לצור על דרהאם - אולם מסע מלחמה זה הסתיים בכישלון. שנה לאחר מכן יצא דאנקן בראש צבא למוריי, ובמהלך מסע צבאי זה נהרג דאנקן בפיטגאווני (Pitgaveny) הסמוכה לאלג'ין שבמוריי, ככל הנראה ב-14 או ב-15 באוגוסט 1040 (מיקום האירוע מוזכר במאריאנוס סקוטוס ותאריכו מצוין בדברי ימי טיגרנאך). דאנקן הראשון הוא המלך הזקן המוזכר במחזה "מקבת'" מאת ויליאם שייקספיר. במחזה, נרצח דאנקן על ידי מקבת' השאפתן, שחשק בכסאו. מדיה וקבצים בנושא דאנקן הראשון, מלך סקוטלנד בוויקישיתוף דאנקן הראשון, מלך סקוטלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דאנקן הראשון, מלך סקוטלנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מקבת (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מקבת', מלך סקוטלנד – מלך סקוטלנד בין השנים 1040–1057 מקבת' – מחזה מאת ויליאם שייקספיר מקבת' (דמות) – דמות במחזה מאת שייקספיר ליידי מקבת' – דמות במחזה מאת שייקספיר מקבת' (ורדי) – אופרה מאת ג'וזפה ורדי משנת 1847 מקבת' (בלוך) – אופרה מאת ארנסט בלוך משנת 1910 מקבת' (סרט, 1971) – סרט משנת 1971 בבימויו של רומן פולנסקי מקבת - פטיש קרב מקבת (ארכאולוגיה) כלי אבן או קרן אייל לסיתות כלי אבן פרהיסטוריים
שובל

האם התכוונתם ל... שובל (פיזיקה) (אנ') – תבנית על פני מים הנוצרת בעקבות תנועה של אובייקט פס התעבות – שובל שמשאיר מטוס סילון בעת טיסתו בגובה רב באטמוספירה ערבולת שובל – ראו מערבולת קצה כנף שובל (בגד) (אנ') – חלק בשמלה או בחצאית הנגרר על הארץ שובל (בולאות) – פיסות ניר בשוליים של דף בולי דואר הנושאים לפעמים איורים ייחודיים שובל (קיבוץ) – קיבוץ בצפון הנגב השייך למועצה אזורית בני שמעון הרון 1 (כינויו בצה"ל: "שובל") – כלי טיס בלתי מאויש שובל – סוג של פסיון בעל נוצות זנב ארוכות מאוד שובל מלכותי – מין של פסיון בעל נוצות זנב ארוכות מאוד החי בסין שבל – כתב עת של התאחדות בולאי ישראל אישים ששם משפחתם שובל: גיתית שובל – זמרת ומדבבת ישראלית דוד שובל – מפקד חטיבה 14 וראש סיב"ט לשעבר הלל שובל – פרופסור למדעי הסביבה הנרי שובל – איש צבא אוסטרלי שבעת המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה פיקד על אוגדת הפרשים של האנזא"ק זלמן שובל – לשעבר חבר הכנסת מטעם הליכוד ושגריר ישראל בוושינגטון יהודית שובל – פרופסור לסוציולוגיה וכלת פרס ישראל רובי פורת-שובל – שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית רון שובל – זמר ישראלי רון שובל (פסיכולוג) – פסיכולוג ישראלי, שכיהן כפסיכולוג הראשי בצה"ל וכפרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן רונן שובל – מייסד תנועת "אם תרצו"
אוגוסטין נוימן

אוגוסטין נוימן (בגרמנית: Augustin Neumann;‏ 23 במאי 1879, פברואר 1906) היה שחמטאי אוסטרי. נוימן חלק מקום שלישי-חמישי בתחרות וינה 1901 (ניצח: יוליוס פרליס), הגיע למקום השני בתחרות וינה 1902 (ניצח: לאופולד לוי הצעיר), הגיע למקום השלישי בתחרות הנובר 1902 (ניצח: ולטר ג'ון) Berliner Schachverband :: Walter John, web.archive.org, ‏2007-10-06, הגיע למקום החמישי בתחרות הילברסום 1903 (ניצח: פאול לאונהרדט), חלק מקום רביעי-חמישי בתחרות וינה 1904 (ניצח: קרל שלכטר ) Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it. נוימן חלק מקום ראשון עם מילן וידמר בתחרות קובורג 1904 Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it, חלק מקום 4–6 בתחרות ברמן 1905 (ניצח: ליאו פליישמן) Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it וחלק מקום שביעי-תשיעי בתחרות וינה 1905 (ניצח: קרל שלכטר). נוימן מת בבית חולים, בגיל 26 בלבד. מדיה וקבצים בנושא אוגוסטין נוימן בוויקישיתוף אוגוסטין נוימן, באתר צ'סגיימס (באנגלית) אומדן מד כושר של אוגוסטין נוימן מידע כללי ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בת'וק

בת'וק בת מל קולם בן סינאדה (בת'וק בת מלקולם בן קנת') (בגאלית סקוטית: Bethóc ingen Maíl Coluim meic Cináeda) הייתה בתו הבכורה של מלקולם השני, מלך סקוטלנד. למלקולם לא היו בנים, ולכן הייתה בת'וק יורשת העצר של סקוטלנד. בשנת 1000 לערך נישאה הנסיכה בת'וק לקריניין מדאנקלד, ראש מנזר דאנקלד. בנם הבכור היה דאנקן הראשון, לימים, מלך סקוטלנד. דאנקן הוכתר לאחר מותו של מלקולם השני בשנת 1034. ישנה סברה לפיה נישואיה של בת'וק לקריניין היו נישואיה השניים וקודם לכן הייתה נשואה לסיגור מסטוט או לפינדלאך, המורמאר של מוריי.