laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ניקולאי נבוגטוב

ניקולאי איבנוביץ' נבוגטוב (ברוסית: Николай Иванович Небогатов; ‏ 20 באפריל 1849 - 4 באוגוסט 1922) היה קצין ימיה רוסי. שירת כמפקד השייטת הפסיפית השלישית במהלך מסע הצי הבלטי וכמפקד החטיבה השלישית במהלך קרב צושימה. נבוגטוב נולד למשפחה של קצין בקרבת סנקט פטרבורג והפך בגיל 16 לצוער בחיל הים. ההתקדמות שלו בצי הבלטי הייתה איטית וב-1889 התמנה לתפקיד פיקודי ראשון על סיפון אוניית התותחים גרד. בשנת 1894 קודם נבוגטוב לדרגת קפטן וב-1901 לתת-אדמירל. עם פרוץ המלחמה נבוגטוב פיקד על יחידת האימונים של הארטילריה של צי הים השחור. בדצמבר אותה שנה הוא מונה למפקד פלוגת מס' כלי שיט שנדחו על ידי השייטת של הצי הפסיפי בפיקודו של זינובי רוז'סטבנסקי ונשארו מאחור. נבוגטוב החל את מסעו ב-15 בפברואר 1905 וחצה בדרכו את תעלת סואץ. בשל העובדה שרוז'סטבנסקי עזב מוקדם מהמתוכנן את מדגסקר נבוגטוב הפליג ישירות למפרץ קמראן שנמצא בווייטנאם, שם הוא הצליח להצטרף לשאר הצי. רוז'סטבנסקי, שהתנגד ליציאה לדרך של נבוגטוב לא שיתף אותו בתוכניותיו גם בשלב קריטי זה וגם לא בשלב שהוא הפך לשני בדרגת הפיקוד לאחר שאדמירל דימיטרי פון פלקרצאם נהרג בקרב ב-24 במאי 1905 [דרוש מקור]. את היום הראשון של קרב צושימה שרדו הכוחות תחת פיקודו של נבוגטוב ללא פגע למרות התקפות טורפדו. במהלך החשיכה כל הכוחות הרוסיים ששרדו את היום הראשון הצטרפו אליו תחת פיקודו. בבוקר ה-28 במאי 1905 למראה כוחות הצי הקיסרי היפני שהופיעו באופק, הוא החליט להיכנע, אף על פי שהיה במצב של יכולת להילחם ונגד עמדתם של קציניו. במהלך הכניעה אמר נבוגטוב לקציניו כי הוא כבר זקן ואינו חושש לעצמו. הוא חש דאגה ואחריות רבה לכל האחרים שהיו עדיין צעירים. הוא דחק בהם לעבוד קשה ולשחזר את הצי למען מדינתם ואמר כי הוא ייקח על עצמו את מלוא האחריות לכניעה. עם חזרתו לרוסיה לאחר שהוחזק במחנה שבויים ביפן, הוא הועמד לדין בקרונשטאדט בדצמבר 1906 יחד עם 77 מקציניו, הוא הואשם בכך שנכנע ללא צורך. להגנתו טען שאוניות לא תקינות, תותחים ותחמושת לא תקינים גרמו לחוסר יכולתו להתגונן ביעילות: "לא הייתי מהסס להקריב חיי 50,000 חיילים לו היה זה משרת מטרה כלשהי, אולם איזה זכות הייתה לי להקריבם ללא כל מטרה?". למרות זאת בית המשפט החליט כי התנהגותו ופיקודו היו הנושא העיקרי ולא מצב אוניותיו, ודן אותו בשל כך למוות יחד עם שלושה מקציניו. אולם, בהתחשב בנסיבות מקלות, פנה בית המשפט לרחמי הצאר ניקולאי השני, ומאוחר יותר הומר עונש המוות בעשר שנות מאסר. במאי 1909 שוחרר ממאסר ונעלם לאלמוניות. Kowner Rotem, Historical Dictionary of the Russo-Japaneese War, The Scarecrow press, 2006 .History of the Russo-Japanese war,Volume V, Cassell's 1905-1906 מדיה וקבצים בנושא ניקולאי נבוגטוב בוויקישיתוף
משבר קודורי

האם התכוונתם ל... משבר קודורי (2001) – משבר בו תקפו פליטים צ'צ'נים מפנקיסי וגאורגים את האבחזים, שניצחו בעזרת רוסיה משבר קודורי (2006) – מנהיג מיליציה מקומית בעמק קודורי, החלק היחיד מאבחזיה שבשליטת גאורגיה, הכריז על אי ציות לשלטון הגאורגי ראו גם: פלישת רוסיה לקודורי – במהלך פלישת רוסיה לגאורגיה, באוגוסט 2008
טוקומאן

סן מיגל דה טוקומאן (בספרדית: San Miguel de Tucumán, העיר מכונה בפי כל רק טוקומאן) היא בירתה של פרובינציית טוקומאן שבצפון ארגנטינה, כ-1300 קילומטר צפונית-מערבית לבואנוס איירס. העיר מאופיינת באקלים סובטרופי. מקור השם במלה 'יוקומן' בשפת הקצ'ואה, שמשמעותה "מוצא הנחלים". על פי המפקד הלאומי של שנת 2010 מנתה אוכלוסיית העיר כ-550,000 איש ואוכלוסיית המטרופולין כולו כ-830,000 נפש. כלכלתה של העיר מתבססת בעיקר על סוכר, טבק ופירות. טוקומאן היא מרכז תרבותי מרכזי בסביבתה ועיר היסטורית בעלת חשיבות בהיסטוריה הארגנטינאית, במיוחד עקב הכרזת העצמאות של ארגנטינה, שנישאה בקונגרס טוקומאן ב-9 ביולי 1816. העיר ידועה לחובבי הסדרה הלב, המבוססת על ספרו של אדמונדו דה אמיצ'יס, כמקום בו מצא מרקו את אמו. הזמרת מרסדס סוסה, מהנערצות ביותר באמריקה הלטינית, היא ילידת העיר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לטוקומאן יש שתי ערים תאומות: גרמניה ארפורט, גרמניה ישראל נוף הגליל, ישראל מדיה וקבצים בנושא טוקומאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טוקומאן טוקומאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארגנטינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עובדיה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עובדיה – הספר הקצר ביותר בתנ"ך, הקרוי כשם הנביא הבא בכותרת הספר עובדיה (נביא) - הנביא מתוך הספר המוזכר בתנ"ך עובדיה (מלך) – מנהיג ממלכת הכוזרים בסוף המאה ה-8 ובתחילת המאה ה-9 לספירה אגם עובדיה – בעבר אגם מים מתוקים בבקעת הירדן, שקדם לימת הלשון תל עוּבִֵּדִּיָה – תל באזור קיבוץ בית זרע, אשר בקרבתו אתר פרהיסטורי הנחשב לאחד האתרים הקדומים ביותר בעולם ובעל חשיבות רבה בקנה מידה עולמי להבנת האבולוציה של האדם אישים המוכרים בשם עובדיה או ששם משפחתם עובדיה: עובדיה יוסף ("הרב עובדיה") - המנהיג הרוחני של ש"ס עובדיה הגר – מחבר "מגילת עובדיה" ומספר פיוטים, מוזכר בתשובות הרמב"ם כעובדיה המשכיל עובדיה ספורנו – פרשן מקרא, רב ורופא עובדיה מברטנורא – רב ממוצא איטלקי שנודע בעיקר בשל פירושו למשנה ג'ורג' עובדיה – במאי קולנוע ישראלי ירדנה עובדיה (אשת עסקים) – אשת עסקים ישראלית ירדנה עובדיה (רופאה) – רופאה ישראלית, לשעבר מנהלת מחלקת נשים ויולדות במרכז רפואי רבין מוני עובדיה – שחקן תיאטרון, זמר ומלחין יהודי איטלקי, יליד בולגריה ספי עובדיה – עיתונאי ישראלי, ראש מחלקת החדשות בגלי צה"ל עינת עובדיה – מנהלת בתחום הפוליטי-פרלמנטרי ופעילה חברתית קובי עובדיה – סופר ישראלי, בנה של אשת העסקים ירדנה עובדיה שאול עובאדיה – כדורגלן ישראלי עובדיהו (פירושונים)
תמיסה מוצקה

תמיסה מוצקה היא תערובת הומוגנית בין מומס (אחד או יותר) וממס הנמצאים בפאזה מוצקה. התערובת נחשבת תמיסה ולא תרכובת כאשר המבנה הגבישי של הממס אינו משתנה וגם יש פזה הומוגנית משותפת לתערובת. המומס יכול להשתלב במבנה הגבישי של הממס באמצעות החלפה של חלקיק ממס בגביש, או באמצעות השתלבות בין חלקיקי הממס ללא החלפתם (פגם חדירה). שני סוגי התמיסה המוצקה משפיעים על תכונות החומר בכך שהם מעוותים את הסריג הגבישי ומפרים את ההומגניות הפיזית והחשמלית של החומר הממס. כאשר יש הבדל ברדיוס האטומי של מרכיבי התמיסה המוצקה משתנה גודלו של תא היחידה. אפשר, במקרה זה, להשתמש בחוק ווגארד על מנת לחשב את הרכב התמיסה לפי השינוי בפרמטר הסריג המדוד של התמיסה. תערובות מסוימות יטו ליצור תמיסות מוצקות עבור טווח רחב של ריכוזים, בעוד אחרות לא יהפכו לתמיסות מוצקות כלל ויישארו כתערובת. הנטייה של שני חומרים ליצור תמיסה מוצקה היא עניין מורכב המושפע מהתכונות הכימיות, הקריסטלוגרפיות והקוונטיות של החומרים הנידונים. בהתאם לחוקי יום-רותרי תמיסות מוצקות יכולות להיווצר אם לממס ולמומס יש: רדיוס אטומי דומה (עד 15% הבדל). מבנה גבישי זהה במצב טהור (BCC, FCC, וכו'). אלקטרושליליות קרובה ערכיות זהה דיאגרמת הפאזות (תרשים 1) מתארת סגסוגת של שתי מתכות היוצרות תמיסה מוצקה בכל ריכוז יחסי בין שני החומרים. במקרה זה, הפזות הטהורות של כל יסוד (ערכי הקצה של הריכוזים) הן בעלות אותו מבנה גביש, ותכונות דומות של היסודות מאפשרים החלפה חופשית ביניהם בכל ריכוז יחסי. לתמיסות מוצקות יש שימושים מסחריים ותעשייתיים חשובים, שכן במקרים רבים יש להם תכונות עדיפות על אלו של מתכות טהורות. סגסוגות רבות הן תמיסות מוצקות. אפילו ריכוזים קטנים של מומס יכולים להשפיע על התכונות החשמליות והפיזיות של המומס. דיאגרמת הפאזות של תמיסה הבינארית (תרשים 2) מציג את הפאזות של תערובת אאוטקטית (eutectic) של שני חומרים בריכוזים שונים. האזור המסומן ב-α ("אלפא") הוא תמיסה מוצקה, כאשר החומר בטא מומס במטריקס של אלפא, ובקצה השני של הסקלה, התחום המסומן ב-β ("בטא") הוא תמיסה מוצקה, כאשר החומר אלפא מומס במטריקס של בטא. התחום המוצק הגדול בין אלפא ובטא המסומן כ-α+β אינו תמיסה מוצקה. בדיקה של המבנה ברמה המיקרוסופית בטווחי ריכוזים אלו תראה שמדובר בשתי פאזות שונות- תמיסה מוצקה של אלפא מומס בטא ותמיסה מוצקה של בטא מומס באלפא, אולי בצורת למלא[דרושה הבהרה] או גרגירים. כאשר יציבות התמיסה המוצקה מתערערת (עקב קירור לדוגמה), מתרחשת אקסולוציה (הפרדת תמיסה למרכיביה) ושתי הפאזות נפרדות בצורה מובהקת ברמה המיקרוסקופית או כלמלא שניתן לראותן בעין בלתי מזוינת. אקסולוציה אופיינית לחומר אאוטקטי (Eutectic system). דוגמה לכך ניתן למצוא במינרל אלקלי פלדספר מזן פרטיט בו ניתן להבחין בשכבות דקות של אלביט לבן בתוך מיקרוקלין ורוד. Callister, William D. Jr. (2006). Materials Science and Engineering: An Introduction (7th ed.). New York: John Wiley & Sons. ISBN 0-471-73696-1. מדיה וקבצים בנושא תמיסה מוצקה בוויקישיתוף תמיסה מוצקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גאלי (עיר)

גאלי (בגאורגית: გალი, באבחזית: Гал) היא עיירה במחוז גאלי שבאבחזיה, גאורגיה, והמרכז המינהלי של המחוז. העיירה הייתה בתוך אזור הביטחון המפורז של האו"ם עד שנת 2009. העיירה ממוקמת 77 ק"מ דרומית לעיר הבירה סוחומי. נכון לשנת 2020, העיירה מונה 7,449 תושבים. אוכלוסיית גאלי הגיעה לשיאה בסוף שנות ה-80 - תחילת שנות ה-90, אז חיו בעיירה מעל ל-15,000 תושבים. לאחר מלחמת אבחזיה, חלה ירידה גדולה באוכלוסייה עקב הטיהור האתני של הגיאורגים באבחזיה ועקירת האוכלוסייה לשאר חלקי גיאורגיה. למרות שהיו הרבה עקורים שנפגעו מהסכסוך, העיר לא איבדה אוכלוסייה בצורה משמעותית כמו ערים אחרות (לדוגמה אוצ'מצ'ירה).רובם המכריע של תושבי העיירה הם ממוצא גאורגי - מגרלי. ולכן, השפה העיקרית הדבורה בעיירה היא מגרלית, ובנוסף גם השפות גאורגית ורוסית מדוברות בצורה פחותה בעיירה. גאלי קיבלה מעמד של עיירה בשנת 1932. ב-15 באפריל 1953, העיתון איזבסטיה דיווח כי תושבי גאלי חגגו יומולדת 132 לתושב הזקן בעיירה (Tlabgan Ketsba) ושהוא הקים את העיירה במאה ה-19. בגאלי תחנת רכבת, מפעלי תה ושמנים אתריים, תיאטרון ומוזיאון מקומי. באדור ג'ובאווה - רב-אמן בשחמט. גאורגי זנטראיה - ג'ודוקא אלוף העולם בג'ודו לשנת 2009. מחוז גאלי מדיה וקבצים בנושא גאלי בוויקישיתוף אבחזיה נמצאת במחלוקת טריטוריאלית בין הרפובליקה של אבחזיה לגאורגיה. הרפובליקה של אבחזיה הכריזה באופן חד צדדי על עצמאות ב-23 ביולי 1992. אך גאורגיה לא מכירה בהכרזת ההעצמאות, וממשיכה להגדיר את האזור כחלק משטחה הריבוני שלה שנכבש על ידי רוסיה. אבחזיה קיבלה הכרה רשמית כמדינה עצמאית מ-7 מתוך 193 מדינות חברות באו"ם, אחת מהן חזרה בה לאחר מכן מההכרה בה. 2019-Численность наличного населения по г.Сухум и районам, ‏1 בינואר 2020 (ברוסית) Этнокавказ Этносостав Абхазии 2003 ГАЛЬСКИЙ РАЙОН (1979 г.) ГАЛСКИЙ РАЙОН (2011 г.)
פרס אגא חאן לאדריכלות

פרס אגא חאן לאדריכלות (באנגלית: Aga Khan Award for Architecture או AKAA; בערבית: جائزة أغاخان للعمارة) הוא פרס בתחום האדריכלות המוענק עבור הישגים אדריכליים המעניקים מענה לצרכים של חברות מוסלמיות, בתחומי העיצוב, הבינוי, הפיתוח הקהילתי, השימור ואדריכלות הנוף. הפרס נוסד בשנת 1977 על ידי אגא חאן הרביעי, האימאם של כת האיסמאעיליה השיעית, המכהן כיושב ראש ועדת ההיגוי של קרן הפרס. הפרס מקושר אל קרן אגא חאן לתרבות (Aga Khan Trust for Culture או AKTC) ולקרן אגא חאן לפיתוח (Aga Khan Development Network או AKDN). הוא מוענק אחת לשלוש שנים, בכל פעם למספר מיזמים אדריכליים שיצאו אל הפועל בשלוש השנים החולפות. לקראת כל סבב הענקת פרסים מוקמת ועדת היגוי הממנה את צוות השופטים ומנסחת את הקריטריונים לבחירת המיזמים המועמדים. הוועדה קובעת מדיניות לניהול קרן הפרס בהווה ובעתיד, והיא מקיימת פעילות שוטפת של השתלמויות וביקורים בשטח, מארגנת תערוכות ואת טקס הענקת הפרסים וכן דואגת להוצאה לאור של פרסומים. הפרס מוענק על ידי צוות השופטים, והוא מגיע עד לסכום של מיליון דולר, דבר המקנה לו את המעמד של פרס האדריכלות בעל השווי הכספי הגבוה בעולם. עד שנת 2008 הוענק הפרס בעשרה סבבים, הראשון ב-1980 ולאחרונה בשנת 2007, ל-99 מיזמים אדריכליים. בנוסף מוענק פרס היושב ראש לאדריכלים עבור מפעל חיים. פרס פריצקר - הפרס היוקרתי ביותר בתחום האדריכלות מדיה וקבצים בנושא פרס אגא חאן לאדריכלות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרס אגא חאן לאדריכלות אתר קרן אגא חאן לתרבות אתר קרן אגא חאן לפיתוח Canadian Architect, Aga Khan Award for Architecture Prize doubled to US$ 1 million, canadianarchitect.com, Apr 26, 2012.
קארפי

קארפי (באיטלקית: Carpi) היא עיר באיטליה בת כ-71,000 תושבים, שנמצאת בנפת מודנה במחוז אמיליה-רומאניה, מדרום לנהר הפו, במישור המכונה "פדנה התחתונה". העיר מהווה מרכז למלאכה, תעשייה, מסחר ותרבות. מקורו של השם קארפי הוא מהצמח "carpinus betulus", סוג של "אֵלָה לבנה", אשר היה נפוץ בימי הביניים בעמק נהר הפו. בעידן הפרהיסטורי היה במקום יישוב של בעלי תרבות וילנובה (Civiltà villanoviana) העיר הנוכחית נוסדה בשנת 752 על ידי "איסטוף" מלך לומברדיה אשר הקים בה את כנסיית סנטה מריה במצודה "Castrum Carpi". בין השנים 1319 - 1525 היא נשלטה על ידי משפחת פיו (Pio). לאחר מכן היא נרכשה על ידי בית אסטה (Este) והייתה לחלק מדוכסות מודנה. האתרים החשובים בעיר הם: הכיכר המרכזית בסגנון הרנסאנס. היא נחשבת לגדולה מסוגה במחוז. מסביב לכיכר ארקדה בת 52 עמודים. ארמון פיו, הייתה המצודה של משפחת פיו. היא כוללת חלקים מתקופות שונות: מגדל, חזית בסגנון הרנסאנס, מגדל, ומגדל שמירה מהמאה ה-17. יש בה גם קפלה. קתדרלה שבניתה החלה בשנת 1514 והושלמה עם חזית בסגנון הבארוק בשנת 1667. כנסייה במצודה La Sagra - דוגמה מקומית לסגנון רומנסקי בארמון פיו, שמרכז העיר, שוכן בקומת הקרקע מוזיאון לזכר המגורשים על רקע גזעי או פוליטי. בכפר פוסולי ליד העיר היה מחנה הריכוז פוסולי. בעיר עצמה הייתה קהילה יהודית קטנה. ארון הקודש שהיה בבית הכנסת של הקהילה הועבר לבית ספר עיינות. יש תוכנית להקים במבנה בית הכנסת, המצוי במרכז העיר, מוזיאון יהודי. לעיר ניתנה מדליית כסף על ההתנגדות שגילתה בשנות מלחמת העולם השנייה לכיבוש הגרמני. מדיה וקבצים בנושא קארפי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קארפי (באיטלקית) קארפי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קארפי (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית
השושלת הרסולית

השושלת הרסולית הייתה שושלת מוסלמית סונית ששלטה בתימן, בחצרמוות, מ-1228/1229 עד 1454/1455. הרסולים ייחסו את עצמם למוחמד בן הארון, הידוע בכינוי "רסול" ("שליח" בערבית). רסול היה מנהיג ממוצא אוע'וזי-טורקמני שהגיע לתימן בסביבות שנת 1180, שם שימש כשליח של הח'ליף העבאסי. בנו של רסול, עלי, היה מושל מכה, ונכדו, עומר בן עלי, היה הסולטאן הראשון של השושלת הרסולית. לשושלת זו השתייכו 13 שליטים בסך הכל. הרסולים תפסו את מקומה של השושלת האיובית המצרית, לאחר שזו נסוגה ממעוזיה בדרום חצי האי ערב, והעניקה להם את ברכתה. למרות מקורם הטורקי, טענו הרסולים למוצא מקומי. הם שלטו במדינה מהעיר זביד ולאחר מכן מתעיז. בתחילה שלטו הרסולים גם בחג'אז שמדרום למכה, אך באמצע המאה ה-14, בעקבות מאבקים בינם לבין הממלוכים על השליטה במכה ובאל-מדינה, נאלצו לסגת מאזור זה. תקופתם התאפיינה במאבקי שליטה פנימיים בינם לבין שבטי הזיידים השיעים. עם זאת, המאה ה-13 והמאה ה-14 נחשבות לתקופת פריחה בתולדות תימן, והמדינה נהנתה מקשרי מסחר ענפים וממיקומה על דרך הבשמים. במהלך תקופת תוהו במחצית הראשונה של המאה ה-15 הצטצמם שטח שליטתם של הרסולים והוגבל לדרום תימן. ב-1454/5 תפסה השושלת הטאהרית את מקומם. היסטוריה של תימן G. Rex Smith, The Ayyubids and early Rasulids in the Yemen. Vols. I-II. London 1974-1978. El-Khazraji, The pearl-strings: A history of the Resuliyy Dynasty of Yemen. Vols. I-V. Leiden & London 1906-1918 מדיה וקבצים בנושא השושלת הרסולית בוויקישיתוף השושלת הרסולית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Smith, G.R., “Rasūlids”, in: Encyclopaedia of Islam, Second Edition, s.v. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אחמד אבן רוסתה

אחמד אבן רוסתה אספהאני (בפרסית: احمد ابن رسته اصفهانی) היה גאוגרף ומגלה ארצות פרסי בן המאה ה-10. הוא נולד ברוסתה שליד אספהאן, עיר עליה הרבה לכתוב. הוא תיאר את עשרים הרבעים סביב אספהאן בהרחבה, ואודות העיר עצמה ציין כי הייתה עגולה בצורתה, ובחומתה קבועים מאה מגדלים וארבעה שערים. בנוסף כתב אבן רוסתה אודות העמים הטורקים ועמים לא-מוסלמים באסיה ובאירופה, ואף על האיים הבריטים. במסעותיו פקד את נובגורוד ואת הקווקז, ודיווח מכלי שני על המדיארים, הסלאבים, הבולגרים, והכוזרים. עוד הירבה אבן-רוסתה לנסוע לחצי האי ערב והגיע עד לעיר צנעא בדרומו. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן עמי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בן עמי – מושב במחוז הצפון בישראל בן עמי – בנו של לוט מבתו הצעירה, לימים אבי העמונים בן-עמי – סופר, עיתונאי ופובליציסט ציוני יהודי-רוסי בן-עמי (מחזה) – מחזה מאת אברהם גולדפדן בן עמי (כתב עת) – כתב עת ספרותי שצורף לעיתון היום (1887) מבצע בן עמי – מבצע במלחמת העצמאות שבו נכבש הגליל המערבי רחוב בן-עמי – רחובה הראשי של העיר עכו אישים בן עמי פכטר – מפקד גדוד 21 של חטיבת כרמלי במלחמת העצמאות, על שמו נקראים מבצע בן עמי ומושב בן עמי שם משפחה אוריאל בן-עמי – איש תקשורת, מרצה לתקשורת, סופר ופובליציסט אילן בן עמי – נגן כלי מיתר אתניים וחשמליים ארנון בן עמי – איש צבא ישראלי דוד בן-עמי – במקור: בן חמו, ממקימי אשדוד דוד רפאל בן-עמי (דדי בן-עמי) – זמר, חסיד ברסלב לאחר חזרתו בתשובה חגית בן-עמי רדלר – שחקנית ישראלית; בתו של העיתונאי נחמן בן-עמי חיים בן-עמי – ראש אגף החקירות בשב"כ וראש האגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון יובל בן-עמי – סופר, עיתונאי ומוזיקאי ליאור בן עמי – עיתונאי, פובליציסט ועורך ישראלי מיכה בן-עמי (רבינוביץ) – רופא ישראלי, מנהל מכון הרנטגן בבית החולים הדסה בירושלים (1925–1930) והרנטגנולוג השני של תל אביב מרדכי בן-עמי (מרדכי רבינוביץ') – סופר, עיתונאי ופובליציסט ציוני יהודי-רוסי משה בן-עמי – איש ציבור ישראלי, חבר הכנסת הראשונה נחמן בן-עמי – מתרגם, עורך ומבקר תיאטרון ישראלי; אביה של השחקנית חגית בן-עמי נינה בן-עמי – דיפלומטית ישראלית עובד בן עמי – ראש עיריית נתניה לשעבר עודד בן-עמי – עיתונאי ומגיש חדשות, דובר צה"ל לשעבר שלמה בן עמי – דיפלומט ישראלי והיסטוריון, לשעבר חבר כנסת מטעם מפלגת העבודה, ושר לביטחון פנים ושר החוץ בממשלת ברק שמואל בן עמי – אמן פסל, היה הפסל הראשי במוזיאון השעווה הישראלי שרה בן-עמי סולודר – הרופאה הראשונה במושבות הגליל העליון (1911–1919) בתקופה העות'מאנית, חלוצה במיגור המלריה תמי בן-עמי – דוגמנית שם עט אריה אליאב – "אריה (לובה) אליאב (בן עמי)" פנחס רוטנברג – "פנחס בן-עמי" מרדכי בן יעקב רבינוביץ – "בן עמי"
פוג'י (אוניית מערכה)

פוג'י (יפנית: 富士) הייתה אוניית מערכה הראשונה באוניות המערכה מסדרת פוג'י מסוג פרה-דרדנוט, ששרתה בצי הקיסרי היפני. האונייה קרויה על שמו של הר פוג'י, ההר מקודש והגבוה ביותר ביפן. יחד עם אוניות המערכה הנוספות שיקישימה, יאשימה, הצוסה, הסאי ומיקאסה היוותה את עמוד התווך של הצי היפני במלחמת רוסיה–יפן בשנים 1904-1905. פוג'י ושאר חמש אוניות המערכה נבנו עבור יפן בממלכה המאוחדת כאשר ליפנים עדיין לא הייתה היכולת לבנות בעצמם אוניות מערכה. פוג'י הוזמנה במספנות התמזה בשנת 1894, מהלך הבנייה לווה על ידי 240 מהנדסים וקציני צי יפניים אשר למדו את מלאכת הבנייה. פוג'י הועברה ליפן לאחר שהשתתפה בחגיגות ימיות לכבוד יובל היהלום למלכה ויקטוריה. היא הפליגה דרך תעלת סואץ, הגיעה ליפן בשנת 1897 ולא הספיקה להשתתף במלחמת סין–יפן הראשונה. פוג'י הייתה אוניית מערכה מודרנית ודגם משופר של אוניות מערכה בריטיות שהמאפיין העיקרי שלהן היה מגן משוריין מוארך של עמדות התותחים אשר חייב החזרת התותחים למיקום התחלתי לצורך טעינה. המגרעת העיקרית של אוניות המערכה מסדרת פוג'י הייתה שרק 4 מתוך 10 תותחי ה-152 מ"מ הותקנו בתוך צריח משוריין. כשפרצה מלחמת רוסיה–יפן שרתה פוג'י בדיוויזיה הקרבית הראשונה של הצי הראשון של יפן עליה פיקד קפטן מצ'ומוטו קזו. פוג'י השתתפה בהפגזות על פורט ארתור ב-9 בפברואר 1904 וספגה שתי פגיעות שגרמו נזק קל בלבד. ב-22 במרץ 1904 היא נפגעה על ידי פגז 305 מ"מ שנורה מאוניית מלחמה רוסית שעגנה בנמל פורט ארתור ובעקבות זאת נשלחה לתיקונים בססבו. בהמשך, השתתפה פוג'י בקרב הים הצהוב ובקרב צושימה שם הטביעה את אוניית המערכה הרוסית בורודינו. ב-1910 הועברה לתפקיד של אונייה להגנת חופים וב-1922 בהתאם לאמנת וושינגטון פורקה מחימוש וקורקעה. בשני העשורים הבאים היא שימשה כאוניית אימונים ביוקוהמה וב-1948 נגרטה. פוג'י פוג'י Historical Dictionary of The Russo Japanese War/ Rotem Kowner. Scarecrow Press Inc. 2006 Hisrory of the Russo Japanese WAr. Cassell's. Cassell Company. London 19905-6 מדיה וקבצים בנושא פוג'י בוויקישיתוף
מוחמד אבן אידריס א-שאפעי

אבו עבדאללה מוחמד אבן אידריס א-שאפעי (בערבית ابو عبد الله محمد بن إدريس الشافعي; 765 - 20 בינואר 820) היה משפטן והוגה דעות ערבי. דעותיו התגבשו לאחר מותו והובילו להיווצרות האסכולה השאפעית, הקרויה על שמו. תולדות חייו תועדו לראשונה בשנת 939, אך אלה נחשבות לחסרות אמינות היסטורית ואינן מפורטות. מידע רב אודות חייו ופועלו נכתב בשנת 1066, אך גם הוא עמוס גוזמאות. עם זאת נראה כי בדומה לנביא מוחמד ולעבאסים, השתייך א-שאפעי לשבט קורייש. הוא נולד בעזה או באשקלון בשנת 765 ועקר עם משפחתו למכה כאשר היה בן שנתיים. בהיותו בן עשר החל ללמוד פיקה ועסק בכך במשך שלוש שנים. בשנת 785 עקר לאל-מדינה והמשיך בלימודיו, אך שב לאחר מכן למכה. בשנת 799 נאסר והובא לבגדאד באשמת שווא של בגידה. הח'ליף הארון א-רשיד הורה לשחררו, והוא נותר בבגדאד משך שלוש שנים, ושם פיתח את המד'הב הראשון, שכונה "המד'הב העתיק של האסכולה השאפעית". לאחר מכן שב למכה, ובשנת 814 עקר למצרים. בשנות חייו האחרונות במצרים כתב למעלה ממאה כתבים שהשתמרו, והידוע שבהם הוא ספר ההלכות "כיתאב אל-אום". דעותיו כי החדית' הוא המקור היחיד לפירוש המסורת היו שנויות במחלוקת בתקופתו, אך דעות אלה הפכו למקובלות בקרב רבים לאחר מותו. הוא מת בשנת 820, ונקבר בפוסטאט שבקהיר. האסכולה השאפעית מדיה וקבצים בנושא מוחמד אבן אידריס א-שאפעי בוויקישיתוף ביוגרפיה של א-שאפעי תקציר תולדות חייו של א-שאפעי מוחמד אבן אידריס א-שאפעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Imam Shafi`i IMAAM SHAFI’EE
אתרי אולימפיאדת בייג'ינג (2008)

המשחקים האולימפיים שנערכו בבייג'ינג בירת הרפובליקה העממית של סין בין ה-8 באוגוסט - 24 באוגוסט 2008 נערכו במספר רב של מתקנים, מרביתם בבייג'ינג עצמה, וחלקם מחוצה לה. 11 מתקנים קיימים שופצו לכבוד התחרויות, 12 מתקנים חדשים נבנו במיוחד עבור התחרויות, והוקמו גם שמונה מתקנים זמניים; שישה מתקנים נבנו גם מחוץ לעיר בייג'ינג (שניים מהם במיוחד עבור המשחקים האולימפיים). לאחר שסין זכתה במכרז על אירוח האולימפיאדה ב-13 ביולי 2001, החלה העבודה על הקמת המתקנים. עבודות הבנייה החלו באצטדיון הלאומי בייג'ינג, במרכז ענפי ספורט המים הלאומי בייג'ינג, באולם המטווח של בייג'ינג ובולודרום לאושאן בדצמבר 2003. העלות הכוללת של בניית המתקנים הסתכמה בכ-1.9 מיליארד דולר אמריקאי. הגדול שבמתקנים הוא האצטדיון הלאומי, המכונה "קן הציפורים" ויכול להכיל כ-91,000 צופים. מדיה וקבצים בנושא אתרי אולימפיאדת בייג'ינג בוויקישיתוף אצטדיונים נטושים וחלודים. עשור לאולימפיאדת בייג'ינג, באתר ynet, 7 באוגוסט 2018 תחילת הקמת המתקנים עבור האולימפיאדה.
לאופולד לוי הצעיר

לאופולד לוי הצעיר (בגרמנית: Leopold Loewy‏ (Löwy); ‏ 30 באוגוסט 1871 - ?) היה שחמטאי יהודי-אוסטרי. בשנת 1893 הגיע למקום ה-12 בתחרות וינה (בתחרות ניצח ז'ק שוורץ). בשנת 1899 ניצח בתחרות החובבים בווינה והגיע למקום השלישי בתחרות וינה (בתחרות ניצח אדולף צינקל). בשנת 1902 ניצח לוי בתחרות וינה Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it. בתחרות וינה 1904 הגיע לוי למקום התשיעי, בשעה שאביו לאופולד לוי בן ה-64 הגיע למקום השביעי (בתחרות ניצח קרל שלכטר )Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it. בתחרות ברמן חלק לוי מקום 3–4 (ניצחו: עקיבא רובינשטיין ואולדריך דוראס) Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it. בתחרות נירנברג 1906 חלק לוי מקום 2–4 אחרי סבלי גריגורייביץ' טרטקובר. [1]. לאופולד לוי הצעיר, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אונייה מחופת שריון

אונייה מחופת שריון (אנגלית: Ironclad) הוא שם כללי לאוניית מערכה משוריינת מונעת קיטור. האוניות מחופות השריון נבנו במחצית השנייה של המאה ה-19, והיו בבסיסן אוניות עץ בעלות לוחות שריון חיצוניים מברזל או מפלדה. המניע המרכזי לפיתוחן של האוניות מחופות השריון היה פגיעותן הרבה של אוניות המערכה הקודמות עשויות העץ לפגזים דליקים או נפיצים, חיסרון שהלך והתברר עם התפתחות החימוש והתותחנות הימית במחצית הראשונה של המאה ה-19. האונייה מחופת שריון הראשונה שנבנתה הייתה לה גלואר (La Gloire) הצרפתית בהדחק 5,360 טון, שהושקה על ידי הצי הצרפתי בנובמבר 1859. השקתה עוררה את הצי האנגלי המלכותי לפתח אוניות מחופות שריון משלו, והווריור (Warrior) הגדולה והמהירה בהדחק 9,360 טון הושקה בדצמבר 1860, והוכנסה לשירות ב-1861. מלחמת האזרחים האמריקנית, במהלכה אירעו מספר קרבות ימיים בין אוניות מחופות שריון משני הצדדים הלוחמים, הביאה להכרה כי האוניות מחופות השריון החליפו למעשה את אוניות המערכה שקדמו להן, ככלי השיט הצבאיים בעלי העוצמה הרבה ביותר בקרב. מדיה וקבצים בנושא אונייה מחופת שריון בוויקישיתוף אונייה מחופת שריון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.