laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיכאיל גרולב

מיכאיל ולדימירוביץ' גרולב (ברוסית: Михаи́л Влади́мирович Грулёв‏; 20 באוגוסט 1857 - 17 בספטמבר 1943) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית, עיתונאי וסופר. נולד כיהודי, אך כדי לקדם את הקריירה הצבאית שלו נאלץ להמיר את דתו לנצרות. עם זאת, הוא ראה בעצמו יהודי וספרו האחרון, "רשומים של אלוף-יהודי", שיצא לאור בשנת 1930, מעיד על כך. את כל ההכנסות מספר זה הוא העביר לקרן קיימת לישראל. מיכאיל גרולב נולד בעיירה רזקנה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בלטביה) במשפחה יהודית מרובת ילדים. בילדותו קיבל חינוך יהודי מסורתי בחדר. כשהיה בן 12 עברה משפחתו לעיר סבז' שברוסיה (כיום במחוז פסקוב). בסבז' התקבל גרולב ללימודים בבית הספר התיכון המקומי והיה לתלמיד היהודי היחיד בבית הספר. לאחר סיום בית הספר החליט לבחור בקריירה צבאית והתנדב לצבא הרוסי. לאחר תקופת שירות קצרה כטוראי הוא הועלה לדרגת סמל. במהלך שירותו ניסה מספר פעמים לגשת למבחני הקבלה של כמה בתי ספר לקצינים, כולן נידחו. לבסוף הוא הגיש מועמדות לבית הספר לקצינים בוורשה, כאשר הוא מסתיר את היותו יהודי. הוא עבר בהצלחה את מבחני הקבלה, אך נדחה ברגע האחרון, כאשר בראיון אצל מפקד בית הספר נשאל על אמונתו הדתית. לאחר שהבין כי בשל יהדותו לא יוכל לעולם להיות קצין בצבא - הצהיר בפני הממונים עליו כברצונו להתנצר. לאחר שהפך לנוצרי החל את לימודיו בבית הספר לקצינים בוורשה, אותו סיים בשנת 1882. לאחר 3 שנות שירות כסגן מפקד פלוגה התקבל ללימודים לאקדמיה צבאית של המטה הכללי, אותה סיים בהצטיינות בשנת 1888. לאחר סיום הלימודים הוא חזר לשירות צבאי שרובו עבר במזרח הרחוק הרוסי. הוא השתתף במלחמת רוסיה–יפן ועל גבורתו בקרב נהר שאה קודם בדרגה וקיבל עיטור. בשנת 1912 מיכאיל גרולב עזב את השרות הצבאי והתיישב בניצה. עוד בשנת 1870 גרולב התחיל בכתיבת ספרים. את ההכנסות מהספר האחרון שלו "רשומים של אלוף-יהודי" שיצאה לאור בשנת 1930 הוא העביר לקרן קיימת לישראל. גרולב נפטר בניצה בשנת 1943. סיפור חייו של מיכאיל גרולב בירחון "אלף" (ברוסית)
דנים

המונח "דני" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו דני (פירושונים). דנים (בדנית: Danskere) הם עם סקנדינבי הדובר דנית. רוב העם הדני, כ-6 מיליון אנשים, חי בדנמרק. בנוסף הדנים נמצאים כמיעוט גדול בגרינלנד (11% מהתושבים) ואיי פארו (6% מהתושבים) שהיו שטחים בשליטתם עד המאה ה-20. בנוסף חי מיעוט דני של כ-50,000 איש במחוז שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה. במחוז זה משמשת הדנית כשפה הרשמית ויש בו בתי ספר ואגודות שונות המתנהלים בדנית. בנוסף מתגוררים דנים רבים גם בארצות הברית, קנדה, ברזיל ומדינות נוספות. ערך מורחב – דנים (שבט גרמאני) לפי ה-"Chronicon Lethrense" שנכתב במאה ה-12, התחלקו האומות הנורדיות לשלוש ממלכות. המלך נור קיבל את נורווגיה, המלך דן את דנמרק והמלך אוסטן (Østen) את שוודיה. שם העם והארץ נגזרו משמו של המלך דן. הדנים היו שבט גרמאני צפוני ומוצאם אינו ברור. הם מוזכרים לראשונה במאה ה-6 בכתביהם של יורדנס, פרוקופיוס וגרגוריוס מטור. שפתם הייתה נורדית עתיקה, שפה אשר הייתה משותפת לדנים ולשבטים נוספים אשר ישבו בנורווגיה, בשוודיה ומאוחר יותר איסלנד. בתארו את סקנדזה (אזור צפון אירופה) בספרו גטיקה, מציין יורדנס כי הדאני, אשר היו מאותו גזע כמו ה"סואדיטי" (השוודים), גרשו את ההרולים ולקחו את אדמתם. בתחילת המאה ה-8 הקימו הדנים עיירות מסחר בתחומי שליטתם, ובכלל זה הדבי, ריבה, ויבורג ואורהוס, והרחיבו יישובים קיימים כגון אודנסה ואלבורג. הדבי גדלה והפכה במהירות ליישוב הגדול ביותר בסקנדינביה ושמרה על מעמד זה עד חורבנה בשנת 1066. מסביבות שנת 800 החלו הדנים בעידן של פשיטות מאורגנות היטב על אירופה דרך החופים והנהרות. לאחר שלב הפשיטות החלה התיישבות הדרגתית של דנים באזורים נרחבים מחוץ לסקנדינביה, ובכלל זה באנגליה (הדנלואו), באירלנד, בהולנד ובצפון צרפת. בתחילת המאה ה-11 שלט המלך הדני קנוט הגדול בשטח נרחב אשר כונה האימפריה של הים הצפוני וכלל את אנגליה, דנמרק ונורווגיה. במהלך המאה ה-10 הועבר מקום מושבם של המלכים ליילין שבמרכז יוטלנד, וסימן בכך את ייסודה של ממלכת דנמרק. כ-80% מהדנים הם לותרנים. מדיה וקבצים בנושא דנים בוויקישיתוף אתר אוכלוסין דני אתר חדשות דני אתר WWW אמריקאי אתר סטטיסטיקות קנדי אתר סטטיסטיקות נורווגי אתר סטטיסטיקות אוסטרלי אתר WWW אמריקאי קובץ סטטיסטיקות שוודי אתר סטטיסטיקות בריטי כתבה דנית קובץ סטטיסטיקות ספרדי כתבה דנית על דנים בצרפת ספר העובדות של הCIA כתבה דנית כתבה ניו זילנדית סטטיסטיקות איסלנדיות אתר סטטיסטיקות אוסטרי סטטיסטיקות איריות 500 דנים בטוקיו אתר סטטיסטיקות דני Anderson, Carl Edlund. "The Danish Tongue and Scandinavian Identity". 26 February 2000. עמוד 1 Jordanes. Mierow (1908), ed. Getica III (23) Somerville, Angus A. McDonald, R. Andrew. The Vikings and Their Age. University of Toronto Press, 2013. ISBN 1442605243
אקס-מן: אמנת הפלנקס

אמנת הפלנקס (באנגלית: Phalanx Covenant) הוא קשת סיפור ואירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם בחוברות הקומיקס אקס-מן על ידי חברת מארוול קומיקס בין ספטמבר לאוקטובר 1994 למשך 9 חוברות. את הסיפור כתבו פביאן ניצ'זה, סקוט לובדל, לארי האמה וטוד דזאגו, באיורם של אמנים כאנדי ואדם קוברט, ג'אן דורסמה, רוג'ר קרוז, טוני דניאל, ג'ו מדוריארה, סטיב סקרוס וסטיב אפטינג. אחד המאפיינים הבולטים בקשת הסיפור הוא שקבוצת האקס-מן משחקת תפקיד משני בה. קבוצת אקס-מן מותקפת על ידי הפלנקס, בני אדם שונאי מוטאנטים אשר השתמשו בווירוס הטכנו-אורגני של החייזר וורלוק כדי להפוך ליצורים טכנו-אורגניים. בעזרת כוחות אלו, הפלנקס מסוגלים לשנות את צורתם ולהטמיע לתוכם חומר אורגני. בתור הפלנקס, יש להם מוח כוורתי המתוכנת להשמיד את כל המוטאנטים. קשת הסיפור הובאה בשלוש תת-עלילות: "הדור הבא" - כשהאקס-מן אינם נמצאים, באנשי, אמה פרוסט, ג'ובילי וסייברטות' חייבים להציל את הדור הבא של המוטאנטים מידיהם של הפלנקס. סיפור זה נטע את הבסיס לסדרת החוברות Generation X. "סימני חיים" - קבוצות אקס פקטור, אקסקליבר ואקס פורס מגלות כי הפלנקס מאבדים את תכנותם, והופכים יותר ויותר לעצמאיים. הפלנקס העריק דאגלוק (שילוב בין המוטאנט דאג רמזי לחייזר וורלוק) לוקח את פורג', וולפסביין וקאנונבול למשימה על מנת למנוע מחבר הפלנקס ליצור קשר עם הגזע שלו. "הסנקציה האחרונה" - קייבל, וולברין, סייקלופס ופניקס מאחדים כוחות כדי לחלץ את האקס-מן על ידי הסתננות לבסיסם של הפלנקס. אמנת הפלנקס בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצולות (ספר)

מצולות (באנגלית: Deep Six), הוא הספר השביעי בסדרת ספרים של הסופר האמריקני קלייב קאסלר. הספר יצא לאור ב-1984, ועלילתו מתרחשת בשלהי המלחמה הקרה. בספר זה, השביעי בסדרת הספרים אודות דרק פיט, מהנדס ימי הרפתקן ורב תושייה, להיאבק במשפחת בוגנוויל צרפתית-קוריאנית-אמריקנית של איילי ספנות, ובראשה ראש המשפחה הקשישה, מן קוריו, ונכדה לי טונג, המנסה להשתלט על ארצות הברית כולה, ואף קשרה קשר לחטיפת נשיא ארצות הברית. הספר "מצולות", באתר "סימניה" מצולות, באתר OCLC (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אופיסופט

אופיסופט היא חברה תוכנה ישראלית שנוסדה בשנת 1991. בשנת 2018 נרכשה על ידי קבוצת SQLink, אחת מחברות התוכנה הגדולות בישראל. החברה עוסקת ביישום פתרונות מידע ניהולי וניהול ביצועים מבוססי בינה עסקית (BI) ומספקת מגוון פתרונות רחב על הספקטרום של BI, BIG DATA ו- BPM, שמטרתם לסייע לארגון לעמוד ביעדיו האסטרטגיים לאורך זמן. פתרונות החברה נותנים מענה לכל צורכי הארגון בהיבט מחסני הנתונים, ניתוח ובקרה, מינוף מערכות מידע קיימות, חיבור בין מערכות ה-BI לצרכים העסקיים של הארגון ועוד. פתרונותיה של אופיסופט מבוססים על מתודולוגיות העסקיות ויישומיות כגון BSC, SIDE ועוד. כל זאת, תוך התבססות על הפתרונות הטכנולוגיים בתחום. אופיסופט היא שותפה עסקית של מספר ספקי המוצרים בתחום אינטגרציית המידע וה-BI, כולל IBM, מיקרוסופט ו-SAP. כמו כן אופיסופט עוסקת בבניית מחסני נתונים והקמת מערכי מדדים ויעדים (Dashboard) תוך בניית שולחנות עבודה (פורטלים). אופיסופט מבצעת תהליכי High Level Desigin למערכי BI. אופיסופט פיתחה פתרונות אנליטיים כוללים המיועדים למספר סקטורים: Opisoftcare - מגזר הבריאות OpisoftFI – גופים פיננסיים OpisoftGov – מגזר ציבורי OpisoftMng – גופי מסחר ותעשייה החברה מונה כיום מעל ל 250 עובדים, בהם מהנדסי תעשייה וניהול, מנהל עסקים, ניתוח מערכות מידע, תכנות ו-System. אופיסופט מציעה פתרונות בתחומים: כלי מיקרוסופט: OLAP, MOSS, SharePoint, SQL Server, Performance Point כלי IBM: קוגנוס (Cognos), לומברדי (Lombardi), אינישייט (Initiate) וכלי IBM נוספים. Business Objects. אתר האינטרנט הרשמי של אופיסופט אופיסופט, באתר "ידע-טק" אופיסופט, באתר "אנשים ומחשבים"
טמפרטורה שלילית

טמפרטורה שלילית היא טמפרטורה, שעל פי יחידת מידה קלווין, קטנה מנקודת האפס המוחלט. מצב זה אפשרי במערכות פיזיקליות אשר קיים להן מצב אנרגיה מרבי. בניגוד לציפייה, מערכת עם טמפרטורה שלילית חמה יותר מכל מערכת עם טמפרטורה חיובית. אם שתי המערכות תפגשנה, חום יעבור מהמערכת השלילית לחיובית. הפרדוקס נעלם כאשר מבינים טמפרטורה במושגים של אנרגיה ואנטרופיה. במערכות בעלות טמפרטורה חיובית, האנטרופיה עולה כאשר נוספת אנרגיה למערכת, ואילו במערכות עם טמפרטורה שלילית האנטרופיה יורדת כאשר מוספת אנרגיה למערכת. שימוש בטמפרטורה הופכית, β = 1 k B T {\displaystyle \beta ={\frac {1}{k_{B}T}}} , עוזר להבהיר עניין זה. מרבית המערכות לא יכולות להגיע לטמפרטורה שלילית מכיוון שהוספת האנרגיה תגדיל את האנטרופיה שלהן. טמפרטורה שלילית יכולה להתקיים רק במערכות בהן יש מספר מוגבל של מצבים אנרגטיים. כאשר הטמפרטורה עולה במערכות אלו, החלקיקים נעים מהר יותר ויותר עד שמספר החלקיקים במצבי האנרגיה הנמוכים ובמצבי האנרגיה הגבוהים הוא שווה. זוהי תוצאה של הגדרת הטמפרטורה במכניקה סטטיסטית. על ידי הכנסת אנרגיה למערכות אלו ישנה אפשרות ליצור מערכת שבה יש יותר חלקיקים במצבי אנרגיה גבוהים במאשר במצבי אנרגיה נמוכים. חומר בעל טמפרטורה שלילית אינו קר יותר מאשר חומר עם טמפרטורה אפס אלא הוא חם יותר מאשר בטמפרטורה אינסופית חיובית. בינואר 2013 פורסם כי צוות מחקר בראשות וולפנג קטרלה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ואולריך שניידר (Ulrich Schneider) מאוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן, הדגימו יצירת חומר המצוי בטמפרטורה שמתחת לאפס המוחלט. החוקרים יצרו גז קוונטי באמצעות אלומות לייזר ומגנטים ובעזרת שינויים קיצוניים בשדות המגנטים הביאו להעברת אטומים מרמת האנרגיה הנמוכה ביותר האפשרית לרמת האנרגיה הגבוהה ביותר האפשרית. המחקר פורסם בכתבי העת המדעיים Science, Nature ו-Physical Review. האפס המוחלט טמפרטורה משה נחמני, ‏גז קוונטי בטמפרטורה מתחת לאפס המוחלט, באתר "הידען", 13 בינואר 2013 Zeeya Merali, Quantum gas goes below absolute zero, Nature, 3 January 2013
אקס-מן: מבצע אפס סובלנות

מבצע אפס סובלנות (באנגלית: Operation: Zero Tolerance) הוא קשת סיפור ואירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם בחוברות הקומיקס אקס-מן על ידי חברת מארוול קומיקס בין מאי לנובמבר 1997 למשך 22 חוברות. קשת הסיפור באה בעקבות אירועי "אונסלוט", והתמקדה בגורמים בודדים בתוך ממשלת ארצות הברית, כמו באסטיון והנרי פיטר גייריק, המשתמשים במעמדם הבכיר כדי לצוד אחר מוטאנטים לכל רוחבה של המדינה. החוברות המשתתפות בסיפור הן אקס-מן, אקס פורס, Generation X, וולברין וקייבל. מרבית גיבורי-העל שאינם מוטאנטים (ארבעת המופלאים, כמה מחברי האוונג'רס וברוס באנר), בעזרתו המפתיעה של נבל-העל דוקטור דום, מקריבים את חייהם ומשמידים את אונסלוט בכך שהם מזנקים לתוך גופו, אשר הכיל אנרגיה טהורה. אלה אשר נותרו היו המוטאנטים, משום שבמידה והיו מזנקים לתוך גופו הוא היה סופג את כוחותיהם ונעשה בלתי ניתן לעצירה. חברי אקס-מן תקפו אותו ישירות והצליחו להשמידו לבסוף (וככל הנראה גם את גיבורי-העל שזינקו לתוכו). מאורע זה הוביל במידה רבה לחוסר אמון של בני האדם בקהילת המוטאנטים. מעט לאחר מכן, התנקשו בחייו של המועמד הנשיאותי גריידון קריד - בנו שונא המוטאנטים של ויקטור קריד (סייברטות'). הדבר שהרג אותו היה פרץ אנרגיה, והשנאה כלפי מוטאנטים הלכה וגברה. שני אירועים אלה היו לקרש הקפיצה ל"מבצע אפס סובלנות" - תוכניתו של הנבל באסטיון לשמירה על ביטחונה של האומה על ידי לכידתם והשמדתם של כמה שיותר מוטאנטים. באסטיון, יחד עם זקיפי הפריים סנטינל החדשים שלו, קיבל אישור ממשלתי להמשיך בתוכניתו למיגור "האיום המוטאנטי". הוא לכד את מרבית חברי האקס-מן והשתלט על בית הספר לצעירים מחוננים ע"ש אקסבייר. תוך כדי, הוא גם השיג מידע נרחב על המוטאנטים. ג'ובילי נלכדת ועוברת עינויים מנטליים כדי לחלץ ממנה מידע. פצצה מונחת בחזהו של סייקלופס, לאחר שהוא נלכד יחד עם ג'ין גריי, סטורם, וולברין וקאנונבול. קייבל הסתנן לתוך אחוזת אקס כדי לשחרר את המוטאנט קאליבן, להשמיד את הפרוטוקולים של אקסבייר ולמנוע מבאסטיון גישה אליהם. אחוזת אקס מפורקת עד היסוד מהטכנולוגיה שבנויה בה. ד"ר ססיליה ריס וחברת המורלוקים לשעבר מארו מצטרפות לקבוצה לאחר שהן מתעמתות עם באסטיון יחד עם אייסמן. בתקופה זו, אייסמן שימש כמנהיג קבוצה קטנה שכללה נוסף לריס ומארו גם את סברה, שעקבה אחר מעשיו של באסטיון וסוכניו. למרות שהם נקלעים למארב של זקיפי פריים סנטינל, הם מאתרים את מיקומה של רוז גילברטי, אמו המאמצת של באסטיון. בהגיעם למקום הם מוצאים שבאסטיון וזקיפיו מחכים להם, לאחר שחטפו את רוז ואת בנו של בלש משטרה. לאחר שמארו שמעה את דבריו של באסטיון על אמו, היא נתקפה בחמת זעם ותקפה אותה, כנקמה על הגורל ממנו סבלה מורתה הרוחנית קאליסטו מסוכני "מבצע אפס סובלנות". אייסמן עצר בעדה, אך תקף בהפתעה את באסטיון בעצמו, והשליך אותו לקו חוף סמוך. ברגע שבאסטיון החל לתת לזקיפי הפריים סנטינל את ההוראה להשמדת המוטאנטים, כוחות S.H.I.E.L.D מגיעים למקום ומבטלים את זכויותיו של באסטיון ל"מבצע אפס סובלנות". באסטיון מבין כי סוכני S.H.I.E.L.D ישתמשו בכל האמצעים הדרושים כדי לעצור אותו, ונותן הוראה לזקיפיו לסגת. הוא נלקח באזיקים למתקן כליאה של סוכנות S.H.I.E.L.D. Cable #45-47 Cable/Machine Man `98 #1 Generation X #27, 29-31 Machine Man/Bastion '98 #1 The Uncanny X-Men #346 Wolverine vol.2 #115-118 X-Force #67-69 X-Men vol.2 #65-69 מבצע אפס סובלנות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
הרתאל

הרתל או הרתאל (হরতাল בבנגלית; हड़ताल בהינדי; ہڑتال באורדו; ഹർത്താൽ במלאיאלאם) היא מילה לצורת שביתות בהודו, פקיסטן, בנגלדש, סרי לנקה ומלזיה במהלכן נסגרים חנויות ודוכנים ומוטל חרם על מוצרים זרים. הביטוי שבא מן השפה הגוג'ראטית (har – “הכל” ו tal(a) – “לסגור”) הוכנס לשימוש רחב על ידי גנדי שנולד בגוג'ראט. השביתה הייתה לכלי בתנועת העצמאות ההודית כנגד השליטים הבריטים במחצית הראשונה של המאה ה-20 והייתה לשביתה כללית עם סגירת חנויות ומחסנים. לאחר עצמאות הודו הכלי הזה משמש את המפלגות והציבור ההודי בהבעת התנגדות להחלטת הממשל הלא פופולרית או לא חוקית וכולל סגירת מקומות עבודה, משרדים, בתי משפט ולפעמים אף סגירת בתי הספר. כמו כן זו הייתה צורת הבעת צער על מותו של אנשי ציבור ומנהיגים ואות אבל לאחר אסונות גדולים. בפקיסטן ובנגלדש זהו כלי פוליטי מוכר לתביעות פוליטיות. בסרי לנקה המילה מתייחסת בעיקר להרתאל ציילון שהתרחש ב-1953. היא עדיין מתארת את האירועים המתרחשים בצפון ומזרח האי. הרתאלים עדיין נערכים בהודו, בנגלדש ופקיסטן. בהודו יש למילה משמעות הומוריסטית של הימנעות מעבודה. במלייזיה המושג מתייחס לשביתות בשנות ה-40 עד ה-60 של המאה ה-20 כמו הרתאל כלל מלזי ב-1947 והרתאל פיננג ב-1967. מדיה וקבצים בנושא הרתאל בוויקישיתוף הרתאל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) http://www.sundayobserver.lk/2003/08/10/fea04.html A 'hartal' not a revolution !
החזית הצפונית במלחמת האזרחים ברוסיה

החזית הצפונית במלחמת האזרחים ברוסיה - קרבות בצפון רוסיה שהחלו במהלך 1918 והסתיימו בשנת 1920. לחזית הייתה חשיבות משנית במלחמת האזרחים ברוסיה והיקף הכוחות הלוחמים לא עבר כמה עשרות אלפי חיילים לעומת מאות אלפי חיילים בחזית המזרחית ובחזית הדרומית. החל ממרץ 1917 מדינות ההסכמה החלו בהעברת תחמושת וציוד צבאי אחר לנמלי הצפון ארכנגלסק ומורמנסק. בעקבות כישלון מתקפת יוני והתפוררות הצבא הרוסי הסחורות החלו להיערם במחסני הנמלים. באפריל 1918 האימפריה הגרמנית הנחיתה את כוחותיה בפינלנד והיה חשש שגרמנים יכבשו מסילת הברזל סנקט פטרסבורג-מורמנסק ואף נמלים עצמם. בעקבות כך מדינות ההסכמה החליטו להנחית את הכוחות בנמלי מורמנסק וארכנגלסק. מטרת הנחיתה הייתה לשמור על הציוד הצבאי שכבר סופק ולאפשר לכוחות הלגיון הצ'כוסלובקי לפנות את תחומי רוסיה דרך נמלי הצפון. לאור תנאי השטח לא היה באזור חזית לחימה של ממש. הקרבות התרחשו לאורך צירים מרכזיים וסביב הערים. ב-1 במרץ 1918 השלטון הסובייטי בעיר הודיעה ללאון טרוצקי על הצעה בריטית להגן על המסילה שמקשרת את העיר עם רוסיה כנגד כוחות גרמנים. לאון טרוצקי שהיה בתקופה זו שר החוץ נתן אישור לקבלת עזרה. במהלך מרץ-יוני 1918 בעיר נחתו כוחות צבאיות של בריטניה, צרפת וארצות הברית. -2 באוגוסט 1918 17 אוניות של מדינות ההסכמה עם כ-9 אלף חיילים הגיעו לארכנגלסק. כוחות של מדינות ההסכמה כבשו את העיר מן הכוחות הבולשביקים שהחזיקו בה, במה שהיה המבצע המשולב ים-אוויר-יבשה הראשון בהיסטוריה. השלטון הבולשביקי בעיר הופסק אך מחסני הנמל היו ריקים כי הצבא האדום פינה אותם לפני הנסיגה. כוחות של הבריטים ואמריקאים החלו בהתקדמות איטית דרומה. ההתקדמות הייתה איטית כי הדרך היחידה הייתה משובשת והתקדמות לאורך נהר הדווינה הצפונית הייתה קשה. עד לסתיו 1918 הושגה התקדמות עד לעיירת שנקורסק בדרום מחוז ארכנגלסק. במהלך חורף 1918 הצבא האדום החל במתקפה מפתיע והצליח להביא לנסיגה של בריטית מהאזור. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה המטרות הרשמיות של הפלישה למעשה לא היו אקטואליות. כתוצאה מכך המוטיבציה של הצבא ירד. למרות הניסיונות להתקדם לכיוון מזרח במטרה להתחבר לכוחות הצבא הלבן שלחם בחזית המזרחית לא הייתה התקדמות של ממש. בספטמבר 1919 התקבלה החלטה על פינוי הכוחות מהאזור. בהיוודע לשינוי המצב האסטרטגי הצבא האדום החל במתקפה רחבה. בהיעדר תמיכה מבחוץ באזור בו לא הייתה תעשייה של ממש לייצור תחמושת להתנגדות של הצבא הלבן לא היה סיכוי להמשך לאורך זמן. בפברואר 1920 החלה התקוממות בעיר ארכנגלסק וב-20 בפברואר 1920 הצבא האדום השתלט על העיר. הכוחות האחרונות של הצבא הלבן באזור בפיקוד של גנרל אלכסיי מילר פונו באוניות לנורווגיה. ב-13 במרץ 1920 הצבא האדום נכנס למורמנסק ובכך הסתיימו הקרבות בחזית הצפונית. היחידות היו מורכבות מלוחמים ממספר מדינות: בריטניה - 6 אלפים אוסטרליה -4 אלפים קנדה - 500 ארצות הברית - 5 אלפים צרפת - 4 אלפים איטליה - אלפים הלגיון הקרלי (הורכב מאוכלוסייה מקומית) - 4 אלפים הצבא הצפוני הלבן גדל מ-3 אלפים באוגוסט 1918 עד לכ-50 אלפים בפברואר 1920 הארמייה ה-6 לחמה בגזרת ארכנגלסק הארמייה ה-7 לחמה בגזרת קרליה היקף הכוח היה כ-15 אלף חיילים. מדיה וקבצים בנושא החזית הצפונית במלחמת האזרחים ברוסיה בוויקישיתוף תיאור המשלחת הבריטית ופעילותה תיאור המשלחת אמריקאית ופעילותה
בגד גוף

בגד גוף (Leotard או Bodysuit) הוא בגד יוניסקס המתוח על העור ועשוי יחידה אחת המכסה את פלג הגוף העליון, אך משאירה את הרגליים לא מכוסות. בגד הגוף מיוצר ממגוון חומרי ניילון וספנדקס ומבדי כותנה. מי שמזוהה עם פרסומו הוא האקרובט הצרפתי ז'ול ליאוטרד (הידוע גם כממציא הטרפז המעופף), ששם משפחתו משמש לשם הבגד בלועזית. בבגדי גוף משתמשים אקרובטים, מתעמלים, רקדנים, מחליקים אמנותיים, ספורטאים, שחקנים ואמני קרקס כבגדי אימון וכתלבושות בהופעות. לעיתים קרובות הם נלבשים יחד עם חצאיות בלט ומעל גרביונים. בנוסף, קיימים בגדי גוף עם שרוולים קצרים וארוכים. וריאציה שלהם היא בגדי ים או חליפות שחייה המכסות גם את הרגליים. את בגדי הגוף לובשים על ידי כניסה דרך פתח הצוואר, קיימים בגדי גוף ובהם קליפסים באזור המפשעה המאפשרים ללבוש את הבגד כפי שלובשים חולצה, אולם בגדי גוף קלאסיים מאפשרים את כניסת הגוף על ידי הפתח שילוב של פתח רחב באזור הדקולטה ואלסטיות של הבגד. בייבי גרו (מאנגלית: Baby-Grow) הוא בגד גוף נפוץ לפעוטות. בתחילת המאה ה-20, בגדי גוף היו מוגבלים בעיקר למופעי קרקס ואקרובטיקה. בשנות ה-20 וה-30 בגדי הגוף השפיעו על סגנונם של בגדי הים ונשים לבשו בגדי ים שלמים העשויים מיחידה אחת שדמו במראיהם לבגדי גוף, אך היו עמידים יותר לנזקי המים. בגדי גוף נלבשו על ידי רקדנים מקצועיים כגון רקדניות בהופעות בברודוויי, כאשר שימוש של בגד גוף על הבמה לווה פעמים רבות עם גרביונים או טייטס. בשנות ה-50 בגדי גוף המשיכו להיות חלק מהלבוש של אמני במה ושחקני קרקס, אך כבר נכנסו לאופנת הלבוש הפונקציונלי לצורכי אימונים ספורטיביים, בעיקר במוסדות כמו בתי ספר ובאימונים במכוני כושר. בגדי גוף אלה היו כמעט תמיד שחורים ולוו בגרביונים עבים. בין שנות ה-50 לשנות ה-70 בגדי הגוף נשארו במראה אחיד, אולם בשנות ה-70 נוספה להם צבעוניות והם הפכו לפופולריים בעיקר בבלט ובהתעמלות. החל מאותה התקופה הם הפכו לחלק מהלבוש היומיומי בתקופת הדיסקו, על צבעוניותו העזה, בשילוב של נוצצים ופאייטים. קלטות אימון בהן מככבות שחקניות כדוגמת ג'ין פונדה כשהן בבגד גוף הובילו להגדלת הפופולריות של המוצר. בגד גוף לבלט בגד גוף שלם עם קליפסים באזור המפשעה בגדי גוף בתרגילי אימון אירובי הזמרת טיילור דיין בהופעה גם בגד גוף נוצץ בגד גוף עם שרוולים ארוכים הנלבש על ידי אקרובטית מדיה וקבצים בנושא בגד גוף בוויקישיתוף ההיסטוריה של בגד הגוף בהתעמלות אמנותית, באתר gymstyle אמיר ענבר, "קוד הלבוש למתעמלות הוא סקסיסטי ורודני". עכשיו הן נאבקות כדי להחליף אותו, באתר הארץ, 26 באפריל 2021
חוד המחט

חוד המחט (באנגלית: Eye of the Needle), הוא ספר מאת הסופר הבריטי קן פולט. הספר יצא לאור ב-1978. עלילת הספר עוסקת במרדף ובקרב המתנהל בין "מרגל הדגל" של היטלר בבריטניה ובין סוכני המודיעין הבריטי, על רקע יום הפלישה המתקרב של בעלות הברית לנורמנדיה. בעוד שחלק מן הדמויות והאירועים המדויקים עשויים להיות דמיוניים, הספר מבוסס על אירועים אמיתיים מאוד. עלילת הספר נפתחת בעת שסוכן ביון גרמני בכיר השתול בבריטניה בעת מלחמת העולם השנייה בזהות בדויה, אשר שם הצופן שלו "מחט", מגלה את מועד יום הפלישה המדויק. תוכניתו היא להימלט חזרה לגרמניה עם המידע הרגיש. בעוד שירותי הביון הנגדי הבריטי דולקים על עקבותיו נקלע המרגל הגרמני לאי בריטי זעיר ובו נכה ואשתו הצעירה, לוסי. בעוד אנשי הביון הבריטי חושפים אט אט את נתיב הבריחה של "מחט", נאלצת לוסי להתמודד עמו בכוחות עצמה ולמנוע ממנו לשוב לגרמניה ולחשוף את סוד מועד הפלישה. הספר עובד גם לסרט קולנוע משנת 1981 ומככב בו דונלד סאת'רלנד כ"מחט", המרגל הגרמני. אתר האינטרנט הרשמי של חוד המחט הספר "חוד המחט", באתר "סימניה". מיכאל בר זהר, עשו היסטוריה, באתר ynet, 7 בספטמבר 2009. קן פולט, חוד המחט, תורגם מאנגלית Eye of the needle. תרגמה: חנה עמית, בהוצאת אדם, 1980 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורבות

עורבות (באנגלית: Jackdaws) הוא ספר מאת הסופר הבריטי קן פולט. הספר יצא לאור ב-2002. עלילת הספר עוסקת במבצעי המודיעין הבריטי, על רקע יום הפלישה המתקרב של בעלות הברית לנורמנדיה. הספר מבוסס על אירועים אמיתיים, אך חלק מן הדמויות והאירועים דמיוניים. עלילת הספר מתרחשת באביב 1944. פליסיטי המכונה "פליק", סוכנת חשאית של ה-S.O.E, ובעלה, מפקד מחתרת צרפתי, מודעים לחשיבות האסטרטגית של מרכזת הטלפונים הגדולה באירופה עבור הגרמנים בימים שלפני מתקפת בעלות הברית. הם וחבריהם לתא המחתרת הצרפתית נכשלים בניסיונם להשמיד מרכזת טלפונים גרמנית בנורמנדי, שמעבירה מידע בין המפקדות השונות של הצבא הגרמני הפרוס לאורך רצועת החוף. לאחר שתא המחתרת חוסל, בעלה נעדר ומפקדיה אינם עוד בטוחים בכישוריה, עמדה בפני פליק הזדמנות אחת לביצוע המשימה. בסיוע איש המשרד לשירותים אסטרטגיים, רב-סרן פול צ'נסלור, היא הקימה צוות שכולו נשים שאינן נשות מבצעים מיומנות, והכשירה אותן בתוך ימים ספורים. הצוות, ששם הצופן שלו הוא "עורבות", עתיד לנסות ולהסתנן למרכזת מתחת לאפם של הגרמנים. הגרמנים, ובראשם דיטר, קצין ביון נגדי מוכשר וחסר מעצורים, כבר מוכנים כעת והיא אינה יודעת מה תוכניותיהם ועד כמה חשוף המבצע לנגד עיניהם. הספר תורגם לעברית ויצא לאור בהוצאת מודן ב-2004. הספר "עורבות", באתר "סימניה" הספר "עורבות" באתר עברית עורבות, באתר OCLC (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמבל

סמבל הוא רוטב אדום-כתום חריף הנפוץ במטבח המלזי, האינדונזי והסינגפורי. הסמבל מוכן מפלפלי צ'ילי, והוא סמיך יותר ולרוב גם חריף יותר מרטבי פלפלים אחרים, כרוטב סלסה המקסיקני. ישנם סוגים רבים של סמבל, ובהם: סמבל אוּלק - על בסיס פלפל צ'ילי מומלח. אדום בהיר, דליל יחסית וחריף מאוד. סמבל בג'אק - על בסיס צ'ילי מטוגן בשום ושמן. כהה ובעל טעם עשיר. סמבל בלקאן - פלפל צ'ילי מטוגן עם משחת חסילונים מותססת. סמבל מאניס - עם בצל וסוכר. מתקתק ובעל חריפות עדינה. מדיה וקבצים בנושא סמבל בוויקישיתוף סמבל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רודולף סצ'ינסקי

רודולף סצ'ינסקי (גרמנית: Rudolf Sieczyński;‏ 23 בפברואר 1879 - 5 במאי 1952) היה מלחין ותמלילן אוסטרי ממוצא פולני. ידוע בעיקר בגלל שירו "וינה, עיר חלומותי". סצ'ינסקי נולד בתקופת הזוהר של האימפריה האוסטרו-הונגרית בכלל ווינה בפרט. יוהאן שטראוס (הבן) שלט במוזיקה הווינאית וסצ'ינסקי הושפע ממנו. הוא החל ללמוד נגינה בפסנתר מאימו אך לא ראה במוזיקה את עיקר עיסוקו. הוא נרשם ללימודי משפטים באוניברסיטה, הגיע לתואר דוקטור למשפטים ועבד בשירות הממשלה. הוא כתב והלחין שירים וינאיים שהתפרסמו רק באוסטריה וכתב מספר מחקרים על השירים הווינאים העממיים ומספר מלודרמות בהשראת שירים של משוררים אוסטרים הוא היה חבר בהתאחדות המלחינים האוסטרים ובמשך 25 שנים היה סגן נשיא החברה האוסטרית למלחינים, סופרים ומולי"ם למוזיקה. ב-1948 קבל את הפרס היוקרתי של טבעת הכבוד של וינה. סצ'ינסקי היה נשאר ידוע רק באוסטריה לולא כתב והלחין את השיר "וינה, עיר חלומותי" (בגרמנית - Wien, du Stadt meiner Träume) בשנת 1913, ערב מלחמת העולם הראשונה. הוא קטלג אתו כאופוס 1. המילים המתארות את וינה באופן אידילי ונוסטלגי בליווי המוזיקה המושכת בקצב ואלס איטי גרמו להצלחה בינלאומית של השיר המתרפק על עברה המזהיר של וינה. סצ'ינסקי נמצא ברשימה ארוכה של מלחינים שהתפרסמו בגלל יצירה אחת. השיר זכה עד היום לביצועים רבים כמו של אליזבת שוורצקופף, ריכרד טאובר, אנדרה ריו, הטנורים פלסידו דומינגו, חוסה קארראס, לוצ'אנו פאבארוטי, בוורלי סילס, בירגיט נילסון ועוד. השיר שובץ בסרטים ובסדרות טלוויזיה בעיקר אוסטריות. הבמאי סטנלי קובריק שילב קטע קצר ממנו בפס הקול של סרטו האחרון עיניים עצומות לרווחה ופול מזורסקי שיבץ אותו בסרטו אני אוהב את גרושתי. מדיה וקבצים בנושא רודולף סצ'ינסקי בוויקישיתוף רודולף סצ'ינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רודולף סצ'ינסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) רודולף סצ'ינסקי, באתר Discogs (באנגלית) וינה, עיר חלומותיי בביצוע סוליסטים ותזמורתו של אנדרה ריו, באתר יוטיוב מילות השיר "וינה עיר חלומותי" בגרמנית ואנגלית ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רודולף סצ'ינסקי".