laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אירוספייס

אירוספייס (מאנגלית: Aerospace) הוא מונח המשמש להתייחסות קולקטיבית לאטמוספירה ולחלל החיצון. הפעילות הכוללת באירוספייס מגוונת ביותר, עם שפע של יישומים מסחריים, תעשייתיים וצבאיים. הנדסת אירוספייס (הנדסת אווירונאוטיקה) מורכבת מאווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה. ארגוני אירוספייס חוקרים, מתכננים, מייצרים, מפעילים או מתחזקים מטוסים וחלליות. תחילת ה"חלל" וסיום ה"אוויר" נחשבים כ-100 ק"מ מעל פני הקרקע על פי ההסבר הפיזי שלחץ האוויר בגובה זה נמוך מכדי שגוף מרים ייצור כוח הרמה משמעותי מבלי לעלות על המהירות המסלולית (orbital speed). במרבית המדינות המתועשות, תעשיית האירוספייס היא שיתוף פעולה של המגזר הציבורי והפרטי. לדוגמה, בכמה מדינות יש תוכנית חלל אזרחית במימון הממשלה, למשל סוכנות האווירונאוטיקה והחלל הלאומית (נאס"א) בארצות הברית, סוכנות החלל האירופית, סוכנות החלל הקנדית, הארגון ההודי לחקר החלל, הסוכנות היפנית לחקר החלל, רוסקוסמוס ברוסיה, מינהל החלל הלאומי של סין, SUPARCO בפקיסטן, סוכנות החלל האיראנית, והמכון לחקר התעופה בקוריאה הדרומית. לצד תוכניות החלל הציבורי הללו, חברות רבות מייצרות כלים ורכיבים טכניים כמו חלליות ולוויינים. כמה חברות ידועות שעוסקות בתוכניות חלל כוללות את התעשייה האווירית לישראל, בואינג, קובהאם, איירבוס, SpaceX, לוקהיד מרטין, יונייטד טכנולוג'יס, MDA ונורת'רופ גראמן. חברות אלה עוסקות גם בתחומים אחרים בחלל. תעשיית הייצור בתחום האירוספייס היא עתירת טכנולוגיה, המייצרת "מטוסים, טילים מונחים, רכבי חלל, מנועי מטוסים, יחידות הנעה וחלקים נלווים". מרבית הענף מיועד לעבודה ממשלתית. עבור כל יצרן ציוד מקורי (OEM), ממשלת ארצות הברית הקצתה קוד ישות מסחרית וממשלתית (CAGE). קודים אלה מסייעים בזיהוי כל יצרן, מתקני תיקונים וספקים שווים אחר קריטיים בתעשיית האירוספייס. אווירודינמיקה אווירונאוטיקה הנדסת אווירונאוטיקה כלי טיס אסטרונאוטיקה סוכנות חלל חקר החלל חללית מדיה וקבצים בנושא אירוספייס בוויקישיתוף "Where does space begin? - Aerospace Engineering, Aviation News, Salary, Jobs and Museums". Aerospace Engineering, Aviation News, Salary, Jobs and Museums. אורכב מ-המקור ב-2015-11-17. נבדק ב-2015-11-10. "United States Bureau of Labor Statistics". אורכב מ-המקור ב-2013-04-23.
יחסי אוקראינה–מרוקו

יחסי אוקראינה–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוקראינה לבין ממלכת מרוקו. באפריל 2017 נפגש יו"ר בית הפרלמנט המרוקאי עם שגריר אוקראינה ודן עימו על אמצעים לחיזוק היחסים הדו-צדדיים בין מרוקו לאוקראינה. השניים הדגישו את קיומם של כמה הזדמנויות ופוטנציאלים חשובים לפיתוח חילופי סחר ותרבות בין שתי המדינות, והשגריר ציין כי 5,000 סטודנטים מרוקאים לומדים באוקראינה בתחומי לימוד שונים, כגון רפואה ואדריכלות. אוקראינה מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט. מרוקו מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוקראינה–מרוקו בוויקישיתוף Morocco, Ukraine Discuss Means to Boost Parliamentary Relations באתר משרד החוץ המרוקאי, 3 באפריל 2017 שגרירות אוקראינה במרוקו
דוידה פטרוצ'י

דוידה פטרוצ'י (באיטלקית: Davide Petrucci; נולד ב-5 באוקטובר 1991) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר. פטרוצ'י התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של רומא. בקיץ 2008 הצטרף למחלקת הנוער של מנצ'סטר יונייטד תמורת 200 אלף פאונד. ב-9 בינואר 2013 הושאל לפיטרבורו יונייטד עד לסיום העונה. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 1–2 לנוטינגהאם פורסט. ב-9 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1–2 על לסטר סיטי. ב-2 בספטמבר 2013 הושאל לרויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית בחוזה עד לסיום העונה, אך בינואר 2014 שוחרר מהמועדון. ב-27 במרץ הושאל לצ'רלטון את'לטיק. ב-8 בספטמבר 2014 שוחרר מיונייטד וחתם בצ'.פ.ר. קלוז' מליגת העל הרומנית. ב-29 באוגוסט 2016 חתם בריזספור מליגת העל הטורקית. ב-13 ביולי 2019 חזר לאיטליה לאחר 11 שנים, וחתם באסקולי מהסרייה ב'. ב-5 באוקטובר 2020 חתם בקוזטנצה. ב-11 ביולי 2021 חתם בהפועל באר שבע מליגת העל. בינואר 2022 הוציאה הפועל באר שבע את פטרוצ'י ממצבת הזרים שלה ובמקומו הוחתם גוסטבו מרמנטיני. עם זאת, סירב פטרוצ'י לעבור לקבוצה אחרת ונותר בסגל הקבוצה. ב-2 בפברואר 2023, לאחר שנה שלא שיחק, הגיע עם הקבוצה להסכמה על התרת חוזהו. מנצ'סטר יונייטד עד גיל 21 אליפות: 2012/2013 קלוז' הגביע הרומני: 2015/2016 הפועל באר שבע גביע המדינה: 2021/2022 מדיה וקבצים בנושא דוידה פטרוצ'י בוויקישיתוף דוידה פטרוצ'י, באתר Transfermarkt דוידה פטרוצ'י, באתר Soccerway דוידה פטרוצ'י, באתר WorldFootball.net דוידה פטרוצ'י, באתר FootballDatabase.eu איציק כלפי, ‏דוידה פטרוצ'י חתם רשמית בבאר שבע לשנתיים, באתר ONE‏, 11 ביולי 2021 מוטי פשכצקי, ‏פטרוצ'י עזב את ישראל: "עדיף שלא אדבר", באתר ערוץ הספורט, 8 במרץ 2022 יניב טוכמן‏, סוף הדרך: הפועל באר שבע התירה את חוזהו של דוידה פטרוצ'י, באתר וואלה, 2 בפברואר 2023
האיטים גרמנים

האיטים גרמנים הם תושבי האיטי ממוצא גרמני. היישוב הגרמני הקדום ביותר הידוע בהאיטי נקרא בומברדופוליס. במאה ה-18, כאלף גרמנים הגיעו להאיטי והתיישבו בבומברדופוליס. הם עסקו בעיקר בחקלאות. באמצה המאה ה-18, הגרמנים החלו להסדיר ולקיים יחסים מסחריים עם האיטי, ובעקבות כך, הגיעו עוד גרמנים להאיטי, ואף התחתנו עם משפחות בולטות שם וזה איפשר להם לעקוף את האיסור החוקתי נגד זרים שבבעלותם אדמות. במאה ה-19, הרבה מהעסקים בהאיטי נשלטו על ידי מהגרים איטלקים וגרמנים. בשנת 1910, 90% המסחר הבינלאומי של האיטי, נשלט על ידי הגרמנים שהתגוררו שם. אף על פי שהם מונים רק כ-200 איש, הם הפעילו כוח כלכלי לא פרופורציונלי. כשארצות הברית פלשה להאיטי בשנת 1915, הם כלאו מיד והחרימו את כל הגרמנים ואת רכושם. במהלך מלחמת העולם הראשונה, כל הגרמנים בהאיטי היו בבתי הכלא תחת פיקוח ומשמר כבד. בסוף מלחמת העולם הראשונה עזבו מרבית הגרמנים את האיטי, ולעולם לא חזרו בשל עוינות הכוח הכובש האמריקני. ארצות הברית מעולם לא החזירה את החפצים הגרמניים שהוחרמו. בשנת 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר האיטי הכריזה מלחמה על גרמניה, שוב הוחרמו כל נכסי הגרמנים בהאיטי, אך בהמשך העבירו בהאיטי חוק להחזרתם לבעליהם החוקיים. בשנת 1942, נשלחו אסירי מלחמה גרמנים אלה לארצות הברית, על פי בקשה אמריקאית, כערובה לאסירים האמריקניים שהוחזקו בגרמניה, ורק בשנת 1946 הם הוחזרו להאיטי. יחסי גרמניה–האיטי Super User, Bombardopolis: Cité née d’une Altercation Franco-Allemande, Tout Haiti (בצרפתית) Arabs' history of immigration to Haiti dates to the 19th century | Infosurhoy, web.archive.org, ‏2014-02-02 Japanese, German, and Italian American Enemy Alien Internment | THC.Texas.gov - Texas Historical Commission | Military History | Texas in World War II | Texas World War II Internment Camps | Five WWII Internment Camps in Texas, www.thc.texas.gov
האיטים צרפתים

האיטים צרפתים הם תושבי האיטי ממוצא צרפתי. ערך מורחב – היסטוריה של האיטי#סן-דומנג הצרפתית בשנת 1697, הצרפתים החלו לשלוט בהאיטי. בתקופת זו, הם טבחו בתושבים המקוריים ושעבדו אותם, וכתוצאה מכך, היוו הצרפתים 90% מתושבי האיטי בתקופה זו. ערך מורחב – מרד העבדים בהאיטי בשנת 1791 החל מרד העבדים בהאיטי, שכלל שחורים דרשו את זכויותיהם, לנטוש את העבדות ושוויון. בשנת 1804, לאחר ניצחון העבדים במרד, הם טבחו בצרפתים שבהאיטי, מה שהוביל לצמצום בולט של הצרפתים בהאיטי. יחסי האיטי–צרפת Haiti Haitian history Santo Dominique French colony, histclo.com
מרטין ראינוב

מרטין ניקולייב ראינוב (בבולגרית: Мартин Николаев Райнов; נולד ב-25 באפריל 1992) הוא כדורגלן בולגרי בעמדת הקשר. ראינוב, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים יאנטרה גברובו ובגיל 13 הצטרף למחלקת הנוער של ברואה סטארה זגורה. בקיץ 2011, ראינוב הושאל לאיטר 1924 מהליגה הבולגרית השנייה. ב-13 באוגוסט, ראינוב ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0-1 נגד ליובימטס. ב-12 בנובמבר, ראינוב הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-2 נגד דורוסטול. בינואר 2012, הושאל לסילבן 2000. בקיץ 2012, ראינוב חזר לברואה. ב-11 באוגוסט, ראינוב ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הבולגרית, בניצחון 0-4 נגד בוטב וראטסה. בינואר 2014, ראינוב הושאל לבנסקו. בקיץ 2014, ראינוב עזב את ברואה וחתם בחאסקובו. בקיץ 2015, ראינוב חזר לליגה השנייה וחתם בלוקומוטיב גורנה אוריאחוביצה. בקדנציה זו, כבש 5 שערים ב-17 משחקי ליגה עד לאמצע העונה, אז חתם בלוקומוטיב פלובדיב. ב-24 בספטמבר 2016, ראינוב הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל הבולגרית, בניצחון 1-2 נגד נפטוהימיק. בינואר 2017, ראינוב חזר לברואה. בקדנציה זו, ראינוב הפך לשחקן הרכב מוביל בקבוצה. ב-5 בפברואר 2019, ראינוב חתם בלבסקי סופיה. ב-1 ביולי 2021, ראינוב חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל, שהייתה קבוצתו הראשונה מחוץ לבולגריה. באשדוד, ראינוב רשם שני הופעות במסגרת מוקדמות הקונפרנס ליג בצמד המשחקים נגד קרבאך. ב-30 באוגוסט 2021, ראינוב שוחרר ממ.ס. אשדוד. ב-10 בספטמבר 2021 ראינוב חתם בארג'ש פישטש מליגת העל הרומנית. באוגוסט 2016, ראינוב זומן לראשונה לסגל נבחרת בולגריה. כעבור חודשיים, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 3-0 לשוודיה. מרטין ראינוב, באתר Transfermarkt מרטין ראינוב, באתר Soccerway מרטין ראינוב, באתר WorldFootball.net מרטין ראינוב, באתר National Football Teams מרטין ראינוב, באתר FootballDatabase.eu ליאב נחמני, מ.ס. אשדוד: קשר לבסקי סופיה מרטין ראינוב חתם, באתר ישראל היום, 1 ביולי 2021 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרטין ראינוב".
עונת 1997/1998 בליגת העל ההולנדית

עונת 1997/1998 הייתה העונה ה-42 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. פ.צ חרונינגן ופולנדם ירדו לליגת המשנה. על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (17 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפה מ.ו.ו. מאסטריכט שעלתה מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בן שני בתים נגד הקבוצות שסיימו במקומות 2–7 בליגת המשנה, כאשר בכל בית שובצה קבוצה אחת מליגת העל ושלוש קבוצות מליגת המשנה, בבית פלייאוף הירידה שיחקה כל קבוצה צמד משחקים נגד כל קבוצה, בסך הכל 6 משחקים לכל קבוצה. בסיום בית פלייאוף הירידה, המנצחת בכל בית זכתה במקום בליגת העל בעונה הבאה, בעוד 6 הקבוצות הנותרות שיחקו בעונה הבאה בליגת המשנה.   נשארה בליגת העל   ירדה מליגת העל   העפילה מליגת המשנה   נשארה בליגת המשנה אייאקס זכתה בגביע, סגינת מחזיקת הגביע פ.ס.ו זכתה בכרטיס למוקדמות ליגת האלופות, עקב כך נערך משחק בין הירנפיין לבין טוונטה שהפסידו בחצי גמר הגביע על הכרטיס לגביע אירופה למחזיקות גביע, אשר בסופו ניצחה הירנפיין 3–1 וזכתה בכרטיס הפסידה בפלייאוף הירידה וירדה לליגת המשנה
גביע אוקיאניה לאומות 2020

גביע אוקיאניה לאומות 2020 תוכנן להיערך בחודש יוני 2020 ולהיות הטורניר ה-11 של גביע אוקיאניה לאומות בכדורגל. הטורניר תוכנן להיערך בניו זילנד, שהצעת האירוח שלה התקבלה על-ידי קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה ב-10 בינואר 2020. שמונה נבחרות היו אמורות להשתתף בטורניר זה, כאשר נבחרת ניו זילנד היא האלופה המכהנת, לאחר שזכתה בגביע אוקיאניה לאומות 2016. ב-21 באפריל 2020 הודיעה קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה שהטורניר נדחה עד להודעה חדשה בשל מגפת הקורונה והקושי במציאת מועד חלופי לקיומו של הטורניר. לבסוף לא נמצא מועד חלופי לקיום הטורניר, והוחלט לבטל את הטורניר לחלוטין ולקיים רק את הטורניר הבא ב-2024. FIFA International Match Calendar באתר הרשמי של פיפ"א, אוקטובר 2019 (באנגלית) New Zealand Football successful with bid to host the 2020 OFC Nations Cup באתר stuff, ‏ 10 בינואר 2020 (באנגלית) OFC Nations Cup 2020 host confirmed באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אפריקה, 15 בינואר 2020 (באנגלית) OFC Nations Cup 2020 cancelled באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה, 21 באפריל 2020 (באנגלית)
יוסף גז (הראשון)

הרב יוסף גז היה רב תוניסאי ובן למשפחת הרבנים גז. בנו של הרב דוד גז ראש אבות בתי הדין של תוניס (ומחבר הספר "נר דוד"), ואביו של הרב אליהו חי גג'. מכונה הרב יוסף גז "הראשון", להבדיל מנכדו, הרב יוסף גז "השני", גם הוא ראש אבות בתי הדין של תוניס. הרב יוסף גז נולד בשנת ה'תקנ"ג לרב דוד חזקיה גז - ראש אבות בתי הדין של תוניס, ונישא לבתו של הרב יהודה הכהן טנוג'י. לזוג נולדו לו שלושה בנים: הרב חיים דוד (מחבר הספר חיים לישראל ואביו של הרב יוסף גז "השני"), הרב בן ציון, והרב אליהו חי גג'. התפרסם בדרשות שהיה נושא בפני קהל גדול בעירו בשבתות ובאירועים, וכך תיארו נכדו יוסף גז (השני) בהקדמה לספר "חיים לישראל" שכתב בנו חיים דוד: "צדיק השם והכולל רב ועצום דורש טוב לעמו המזכה את הרבים כמהר"ר יוסף גג'". נפטר בשנת ה'תרי"ג, והוספד על ידי גדולי רבני תוניס. חיבוריו שראו אור: זר זהב - ליוורנו תרל"ב (1872). מהדורה של ספר הזוהר שערך בנו של הרב יוסף, הרב אליהו חי גג', וכוללת שני פירושים - זר זהב שכתב אביו הרב יוסף, לצד פירוש בשם כתם אופיר, שמלוקט על ידי העורך מדברי כמה מקובלים תוניסאים ביניהם הרבנים מסעוד רפאל אלפסי ומשה סלום. קישור לכרכים על ספר בראשית ועל ספר שמות באתר הספרייה הלאומית מאוסף גרשם שלום. פ"י המדב"ר - ליוורנו תרמ"ד (1883). פירוש על ההגדה של פסח. שמו של הספר הוא ראשי תיבות "פירוש הגדה ממני יוסף בר רבינו דוד". הובא לבית הדפוס שנה אחרי מות המחבר על ידי בנו הרב אליהו חי גג', ובסיועו של הנדבן יצחק דאנינוס. הודפס עם הסכמת רבים מרבני תוניס, הן מרבני קהילת התוניסאים ביניהם הרב ישועה בסיס, הרב אברהם הכהן יצחקי, הרב נתן בורג'ל והרב שלמה שמאמא, והן מרבני קהילת הגראנה הרב דניאל כרטוזו, הרב דוד בונאן והרב יוסף למברוזו. קישור לספר באתר HebrewBooks. הספד שכתב על הרב יצחק לומברוזו, הרב הראשי של יהדות תוניסיה. הודפס בכתב העת מקבציאל גיליון כ' של חברת אהבת שלום, עמ' מ'-נ"ה. חיבוריו שלא הודפסו (הוכנו לדפוס על ידי המחבר ונותרו בכתב יד): בניין אב - על הי"ד החזקה לרמב"ם. שבט ישראל - מוסר על סדר פרשיות התורה. ראשית הגז - חידושי תורה.. בידו אנ"ך - על התנ"ך, מדרש תנחומא ו-ספר הזוהר. שיטה רחבה על מסכת בבא קמא. חידושים על התלמוד (גיטין) - "מהדורה קמא בישיבת אבי ... ה' באדר התקס"ט ... מהדורה בתרא בישיבת ... בעל המחבר ערך השלחן [=יצחק טייב] ביום ר"ח תמוש ... התקע"ד". 121 דפים. בתי הנפש - דרושים להספד. מקבציאל כ', ירושלים: חברת "אהבת שלום", תשנ"ה, עמ' מ' רפאל בנימין כהן, מלכי תרשיש, נתיבות, תשמ"ו, עמ' ק"מ דוד קאזס, תרגום: אברהם אלמליח, הספרות התלמודית בתוניסיה, מזרח ומערב - שנה ב' חוברת ה', ירושלים: תרפ"ח, עמ' 354-355 אזכורים של כל כתבי היד האלה מופיעים בהסכמת רבני תוניס לספר "פ"י המדב"ר", ובגיליון מקבציאל כרך כ' עמ' מ'. חדושים על התלמוד (גטין) - גג' יוסף בן דוד, באתר הספריה הלאומית
המהפכה הבאדית

המהפכה הבאדית (בגרמנית: Badische Revolution) הייתה ניסיון כושל למהפכה לאומית-רפובליקנית נגד הדוכסות הגדולה של באדן בשנים 1848–1849 כחלק מאביב העמים בגרמניה נגד הקונפדרציה הגרמנית. אביב העמים בגרמניה החל בחודש מרץ 1848 בדוכסות הגדולה של באדן בהשראת המהפכה בצרפת, המהפכנים הבאדים שאפו להפוך את באדן לדמוקרטיה במסגרת רפובליקה פדרלית פאן-גרמנית ולהפיל את מעמד האצולה שלטענתם דיכא את בני העם הגרמני ופילג אותו לפיאודומים. חלק מהמהפכנים היו סוציאליסטים וחלק קפיטליסטים, אך כולם היו אנטי-מונרכיסטים. אחרי שפרצה המהפכה בבאדן פרצו התקוממויות דומות במקומות רבים שהיו תחת הקונפדרציה הגרמנית. נקודות השיא של המהפכה היו התקוממות הקר (Heckeraufstand) באפריל 1848 שהייתה ניסיון פשיטה על ארמון הדוכס בהובלת המהפכן פרידריך הקר והפיכת שטרופה (Struve-Putsch) בספטמבר 1848 שבה המהפכן גוסטב שטרופה עמד בראש צבא שכבש את העיר לראך (Lörrach). המהפכה לוותה לפרקים גם ברדיפת יהודי באדן על ידי חלק מהמהפכנים. המהפכנים מאזורי גרמניה השונים, כולל באדן, הקימו יחד את הפרלמנט הדמוקרטי של השטחים בשליטתם, האספה הלאומית של פרנקפורט בעיר פרנקפורט אם מיין. אותו אזור בו התחילו מהפכות אביב העמים היה גם המעוז האחרון של המהפכנים, ב-23 ביולי 1849 כוחות צבא פרוסיים כבשו את מעוז המהפכה ראשטאדט בבאדן והמהפכה דוכאה סופית. המהפכה הבאדית התקבעה כאירוע הרואי בתודעה ההיסטורית של באדן. השיר המהפכני "Heckerlied", "הקרליד", "שיר הקר", על שם פרידריך הקר, שימש את המהפכנים הבאדים כהמנון בלתי-רשמי ונהיה שיר עם באדי, השיר מבטא התנגדות חריפה ל"סדר הישן" ושאיפות אלימות מאוד נגד כמרים ובני אצולה. ב-1964 יצא לאור הספר "כתבי אנדריאס לֶנץ" מאת שטפן היים העוסק במהפכן באדי המהגר לארצות הברית. ב-1986 הופק סרט טלוויזיה גרמני בן ארבעה חלקים בבימויו של הבמאי הגרמני דיטר ברנר בשם "לנץ, או החירות", על פי ספרו של היים. מדיה וקבצים בנושא המהפכה הבאדית בוויקישיתוף
חולדה זיפנית אדומה

חולדה זיפנית אדומה (שם מדעי: Lophuromys sikapusi) היא מין של מכרסם מהמשפחת העכבריים, הנפוץ באפריקה שמדרום לסהרה במדינות: אנגולה, בנין, קמרון, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, גינאה המשוונית, גבון, גאנה, גינאה, קניה, ליבריה, ניגריה, סיירה לאון, טנזניה, טוגו ואוגנדה. אורכו של המכרסם הוא אחד עשרה עד שלוש עשרה סנטימטרים, ואורך הזנב 6.5 עד 8.2 סנטימטרים ומשקלו 45–90 גרמים. אורך כפות רגליו האחוריות 2.1 עד 2.3 סנטימטרים ואורך האוזניים 1.5 עד 1.7 סנטימטרים. צבע הפרווה חום עד אדמדם ולנקבות יש שלושה זוגות של פטמות. המכרסם חי במרבית מדינות אפריקה שמדרום לסהרה במגוון בתי גידול הכוללים סוואנות, ביצות, אדמות חקלאיות, שפלות, הרים עד לגובה 1,600 מטרים ויערות גשם. המכרסם חי על הקרקע וניזון בעיקר מחרקים, אך אוכל גם צמחים, חוליתנים אחרים ואפילו נבלות. המכרסם חופר מתחת לקרקע מנהרות. הקן עשוי מעשב, והנקבה ממליטה בעונה הגשומה 2–3 גורים, לאחר הריון של כ-21 יום. הוא מתחיל להתרבות בגיל חודשיים. בשל תפוצתו הרחבה של המין ובגלל הסיבה שהוא מצוי באזורים מוגנים רבים, המין מוכר על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין שאינו בסיכון. מדיה וקבצים בנושא חולדה זיפנית אדומה בוויקישיתוף חולדה זיפנית אדומה, באתר ITIS (באנגלית) חולדה זיפנית אדומה, באתר NCBI (באנגלית) חולדה זיפנית אדומה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חולדה זיפנית אדומה, באתר GBIF (באנגלית) חולדה זיפנית אדומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
אמיל סומורי

אמיל סומורי (במקור מנו וייס, בהונגרית: Szomory Emil; בודפשט, 12 בפברואר 1874 – אושוויץ, 1944?) היה סופר יהודי-הונגרי, עיתונאי, מבקר תיאטרון, מחזאי, מחבר אופרטות. אחיו הצעיר של הסופר ומחזאי דז'ה סומורי (1869–1944). אמיל סומורי כתב גם יצירות בהתייחסות לתיאטרון ולספרות יפה. אמיל סומורי נולד במשפחה יהודית בשם מנו וייס בבודפשט, אחיו הבכור והמבוגר בחמש שנים היה דז'ה סומורי שנספה בשואה גם הוא. בסיום לימודיו בתיכון החל משנת 1891 לעבוד כעיתונאי וככותב מאמרים וטורים בעיתונים וכתבי עת שונים. תחילה עבד כשכיר בעיתונים "נמזט" (Nemzet), כלומר "האומה", לימים ב"מדיאר נמזט" (Magyar Nemzet). לאחר מכן מאז הקמתו בשנת 1903 עבד כשכיר בעיתון הערב בשם "העיתון" (Az Ujság). אחר כך בשנת 1918 הפך לראש דסק התיאטרון של העיתון ולעובד בכיר בו. בשנות מלחמת העולם הראשונה עבד ככתב צבאי. הוא גורש למחנה ההשמדה אושוויץ בשנת 1944 בשל מוצאו היהודי. הוא נפטר בסביבות קיץ 1944 באושוויץ. רבות מיצירותיו פורסמו בדפוס. הוא כתב סיפורים קצרים וטורים בעיתונים, שחלק גדול מהם יחסית הופיעו גם בכרכים עצמאיים. הוא קיבל על עצמו לכתוב גם מחזות ואופרטות, כמו גם ליבריות לאופרטות. בנוסף, שתי ליבריות עצמאיות שלו הופיעו, והאופרטות הוצגו בתיאטרון ארקל. הוא גם פרסם מאמרים ביקורתיים על הצגות תיאטרון. כתביו אלה פורסמו תחת שם בדוי Sorry. סיפורי פריז - רומן. בודפשט, 1895. הוצאה מחודשת - סיפורי פריז. בודפשט: אתנאום, 1900. קומדיה. בודפשט: אתנאום, 1906. פרסום מחדש - קומדיה. ספרייה מודרנית. בודפשט: אתנאום, 1932. בודפשט המשתעשעת. בודפשט, לצאת בבקשה. בודפשט, 1907. לפני המסך ומאחורי המסך. בודפשט: זינגר וולפנר, 1913. 190 עמודים. שארושי, תחמושת! ועל מכתבי שדה קרב אחרים. בודפשט: אתנאום, 1914. 77 עמודים. ליבנה הררית ומכתבים אחרים משדה הקרב האיטלקי. ספרייה מודרנית 468–470. בודפשט: אתנאום, 1915. 79 עמודים. הטירה שאינה ניתנת לכיבוש. בודפשט, 1915. יאסקונהוסאר ה-13 ורומני מלחמה אחרים. בודפשט, 1917. 142 עמודים. העיתון, מס '126. הילדה הקטנה: אופרטה בשלוש מערכות - דרמה. בודפשט: ציפזר וקניג, 1920. לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. אמיל סומורי לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969 לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי. 1994 ISBN 963-05-6635-4 אמיל סומורי בלקסיקון העולמי של טולנאי 1926–1933. אמיל סומוריבלקסיקון ההומור. 2001. ISBN 963 86162 3 7 מיהאי קולושווארי-בורצ'ה: הספרות בהונגריה על השאלה היהודית: תפקיד היהדות בחיים האינטלקטואליים בהונגריה. 1940. מדיה וקבצים בנושא אמיל סומורי בוויקישיתוף "Szomory, Emil" (באנגלית). WorldCat Identities.
נקודת גארוואן

נקודת גארוואן או נקודת גארבאן (באנגלית: Garvan Point; בבולגרית: нос Гарван) היא לשון יבשה סלעית בחוף הדרומי של חצי האי טריניטי שבצפון חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. לשון היבשה מהווה את הקצה המזרחי של הכניסה למפרצון רטיז'ה. הנקודה ממוקמת 7.18 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת וייו; 5.82 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית מנקודת בויל; 8.68 קילומטרים דרומית - מזרחית מנונאטאקי קאמל; 8.23 קילומטרים מערבית - דרומית-מערבית מהר קרדינל. הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים גרמנים-בריטיים בשנת 1996. הנקודה נקראת על שם שני כפרים בשם גארוואן, האחד בצפון, והשני בצפון-מזרח בולגריה. השם אומץ רשמית ב-6 בדצמבר 2010. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) נקודת גארוואן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הנקודה, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix מפת אזור נקודת גארוואן גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי הגאזט האנטארקטי הבולגרי
יוסף רוזנפלד

יוסף רוזנפלד (1922-1858) היה רבה הראשי של צ'רנוביץ בשנים 1922-1893. רוזנפלד נולד ב-1858 בעיר ניישטדטל (אנ') שבסלובקיה של ימינו, למאיר, אב בית דין בעיר הולדתו. בבגרותו עבר לבודפשט כדי ללמוד בבית מדרש לרבנים, שם למד בהנחיית בנימין זאב בכר. ב-1883 הוסמך לרבנות בברלין וקיבל תואר דוקטור לפילוספיה מטעם אוניברסיטת לייפציג. לאחר מכן עבר לכהן כרב אצל קהילת יהודי המבורג. חברי הקהילה המשכילים תפסו אותו כבעל השקפות מסורתיות יותר. בשל כך, הם השפיעו על הממשלה המקומית שלא להעניק לו נתינות גרמנית, דבר שהיה הכרחי באותם הימים לרב בגרמניה. בשנים 1893-1886 כיהן כרב הראשי של יהודי אורושהאזה. ב-1892 נפטר רבה הראשי של קהילת יהודי צ'רנוביץ, אליעזר אליהו איגל, ורוזנפלד מונה להחליפו בתפקיד שנה אחת לאחר מכן. במהלך כהונתו פעל רוזנפלד לקידום ההשכלה בנושאי מדעי היהדות והספרות היהודית בקרב צעירי העיר היהודים. רוזנפלד כיהן במשרה זו עד מותו ב-1922. החליף אותו בתפקיד אברהם יעקב מרק. לאו גולדהמר, "טשרנוביץ", יהודה לייב פישמן מימון (עורך), בתוך ערים ואמהות בישראל, ירושלים: מוסד הרב קוק, חלק רביעי, עמ' 159–160, 1950 דוד שערי, יהדות בוקובינה בין שתי מלחמות העולם, תל אביב: המרכז לחקר התפוצות, 2004, עמ' 140 On the history of the Jews in Czernowitz (cont'd), באתר Jewish Gen (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלן אוז'בולט

אלן אוז'בולט (בסלובנית: Alen Ožbolt; נולד ב-24 ביוני 1996) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת החלוץ בלבדיאקוס מליגת העל היוונית. אוז'בולט החל את דרכו בדומז'אלה, והושאל לעונה אחת לבורוסיה דורטמונד ב' מהליגה האזורית בגרמניה, לפני שחתם בינואר 2018 במועדון האוסטרי TSV הארטברג. עם זאת, בתום העונה הוא עזב את הקבוצה. ב-16 בספטמבר 2018 חתם לשלוש שנים בלוקומוטיב פלובדיב מליגת העל הבולגרית. שישה ימים לאחר מכן הוא ערך הופעת בכורה בניצחון הליגה 1–3 על ספטמברי סופיה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-81. ב-15 במאי 2019 כבש את שער הניצחון בגמר הגביע הבולגרי מול בוטב פלובדיב, שהעניק ללוקומוטיב את הגביע הראשון בתולדותיהם. הוא סיים את העונה עם שמונה שערים ב-29 הופעות בכל המסגרות. ב-11 בינואר 2020 חתם לארבע וחצי שנים בסלובן ברטיסלאבה מליגת העל הסלובקית. ב-14 ביולי 2021 חתם בהפועל חיפה. ב-29 בינואר 2022 כבש שלושער ראשון בקריירה בניצחון 1–5 על בית"ר ירושלים. ב-17 ביולי 2022 חתם בהפועל תל אביב בה כבש את שער הבכורה מול בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. ב-27 ביולי 2024 חתם לשנתיים בלבדיאקוס מליגת העל היוונית. דומז'אלה הגביע הסלובני: 2016/2017 לוקומוטיב פלובדיב הגביע הבולגרי: 2018/2019 סלובן ברטיסלאבה אליפות סלובקיה (2): 2019/2020, 2020/2021 הגביע הסלובקי (2): 2019/2020, 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא אלן אוז'בולט בוויקישיתוף אלן אוז'בולט, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אלן אוז'בולט, באתר Transfermarkt אלן אוז'בולט, באתר Soccerway אלן אוז'בולט, באתר WorldFootball.net אלן אוז'בולט, באתר FootballDatabase.eu "ישראל? אפילו 2 אחוז מהשמועות לא נכונות", באתר ערוץ הספורט, 7 בפברואר 2022 איציק כלפי, ‏חוד החנית: אלן אוז'בולט חתם בהפועל תל אביב, באתר ONE‏, 18 ביולי 2022 איציק כלפי, ‏רשמית: אלן אוז'בולט חתם לשנתיים בלבדיאקוס, באתר ONE‏, 27 ביולי 2024
נשר רמלה

האם התכוונתם ל... מפעל נשר רמלה – מפעל ישראלי לייצור צמנט נשר רמלה (אתר פלאוליתי) – אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי באזור רמלה הומו נשר רמלה – מין נכחד של אדם שחי באזור רמלה בתקופת הפליסטוקן התיכון