laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיגוע גרזן

פיגוע גרזן הוא פיגוע טרור בנשק קר המבוצע באמצעות גרזן. כיתר הפיגועים בנשק קר גם פיגוע גרזן אינו מצריך הכנות מורכבות להשגת הנשק, ועשוי להתרחש ביוזמה אישית של מבצעו. מספר הנפגעים בפיגועים בנשק קר לרוב נמוך יחסית למספר הנפגעים בסוגי פיגועים אחרים, ובלא מעט מהמקרים נפגע אדם יחיד. גרזינים היו נשק פופולרי לאורך רוב ההיסטוריה ובקרב תרבויות שונות, בלט השימוש בכלי זה בקרב הויקינגים. בימי הביניים חלה עלייה במעמדו של הגרזן, בעיקר עקב מחירו הזול, פשטות ההכנה ויכולתו להתמודד ביעילות יחסית למול יריבים העטויים שריונות כבדים. גרזינים נהפכו לנשק פופולרי גם בקרב מעמד האבירים ונודעו כנשק יעיל וקטלני. הגרזן, שהחל כנשק פופולרי בקרב הנורדים, נהפך לאחד מכלי הנשק הפופולריים בקרב הבריטים: הן בקרב האבירים הנורמניים והן בקרב אנשי הגבעות הסקוטיים. בסוף ימי הביניים ותחילת הרנסאנס, גדל השימוש בנשקי מוט דוגמת גרזן-חנית, האלברד ובארדיש, שהיו יעילים גם נגד שריוני הלוחות של התקופה. עם המצאת הנשק החם ורובים יעילים דוגמת המוסקט, איבד הגרזן את מקומו בשדה הקרב, אך נשאר בשימוש ככלי עבודה. ליל הקלשונים – פיגוע שהתרחש ב-14 בפברואר 1992, נרצחו שלושה חיילי צה"ל, במאהל באזור קיבוץ גלעד ברמות מנשה ב"שטח אש 105", בידי ערבים-ישראליים חברי התנועה האסלאמית מאזור ואדי עארה הסמוך. בפיגוע השתמשו המחבלים גם בגרזנים. רצח ליאת גבאי – פיגוע שהתרחש ב-30 בנובמבר 1994, שבו נרצחה חיילת צה"ל בת 19, ליאת גבאי, בידי והיב עלי עבדאללה אבו אל רוב, מחבל פלסטיני איש חמאס במרכז העיר עפולה. פיגוע הגרזן בבת עין – פיגוע שהתרחש ב-2 באפריל 2009, בפיגוע נרצח שלמה נתיב בן ה-13, בידי מוסא טיט – מחבל פלסטיני תושב ח'ירבת סאפא בן 26. הפיגוע בבית הכנסת קהילת בני תורה – פיגוע שהתרחש ב-18 בנובמבר 2014 בבית כנסת בשכונת הר נוף בירושלים 2 מחבלים פלסטינים רצחו 6 מתפללים ושוטר ופצעו 7 נוספים. בפיגוע השתמשו המחבלים גם בגרזנים. הפיגוע באלעד – פיגוע שהתרחש במוצאי יום העצמאות ה-74 למדינת ישראל, 5 במאי 2022 באמצעות 2 גרזנים. בפיגוע באלעד נרצחו שלושה בני אדם ונפצעו ארבעה, שלושה מהם באורח קשה. אחד מהפצועים מת מפצעיו כשמונה חודשים לאחר מכן. פוענח פיגוע הדקירה ביישוב בת-עין, באתר שירות הביטחון הכללי, ‏25 באפריל 2009 הנרצח הרביעי בפיגוע הגרזנים: נפטר מפצעיו שמעון מעטוף שנפצע באלעד, באתר ערוץ 7, 2 בפברואר 2023
Annalen der Physik

שנתון הפיזיקה (בגרמנית: Annalen der Physik) הוא כתב עת מדעי, מהמוכרים והוותיקים ביותר בעולם. החל בהפצה בשנת 1790 תחת השם Journal der Physik, בעריכת פרידריך אלברכט קארל גרן, פיזיקאי הידוע בעיקר בשל ניסוייו בנוגע לתאוריית הפלוגיסטון. עורך כתב העת כיום הוא אולריך אקרן. כתב העת מפרסם מאמרים מקוריים בנושאי ניסוי, תאוריה, מתמטיקה פיזיקלית ותחומים דומים. כל המאמרים נבחנים תחת ביקורת עמיתים קפדנית טרם פרסומם, ומשקפים את ההתקדמות שנעשתה בתחומי הפיזיקה השונים. מאמרים חשובים רבים אשר הכריזו על ממצאים מדעיים חדשניים התפרסמו לראשונה בכתב העת, כולל מאמרי שנת הפלאות שכתב אלברט איינשטיין ב-1905 אשר קבעו רבים מהיסודות הקיימים היום בפיזיקה המודרנית. רבים זוקפים לזכותו של מקס פלאנק, ששימש כמדען ראשי מטעם "קהילת הפיזיקאים הגרמנית", את הפניית תשומת לבו של העורך באותה עת, פאול דרוד, אל מסמכי איינשטיין והצביע על חשיבותם. בראשית המאה ה-20 הייתה גרמניה מרכז מחקר הפיזיקה בעולם. שנתון הפיזיקה הופץ בגרמנית, בדומה לרוב הכתבים בנושאי פיזיקה באותה תקופה. מאז, אנגלית הפכה לשפה השלטת בפיזיקה וחשיבות השנתון התערערה. כיום הוא כתוב כולו באנגלית. עם השנים, כתב העת ידע עורכים רבים ושמות שונים. 1790, Journal der Physik, פרידריך גרן. 1795, Neues Journal der Physik, פרידריך גרן. 1799, Annalen der Physik, ל. ו. גילברט. 1819, Annalen der Physik und der physikalischen Chemie, ל. ו. גילברט. 1824, Annalen der Physik und Chemie, יוהאן כריסטיאן פוגנדורף, ממציא המנוע האלקטרוסטטי. 1877, Annalen der Physik und Chemie, כריסטיאן רודולף וילהלם ויידמן, חוקר חשוב הנודע בעקבות מחקריו בנושא הזבובאים. 1900, Annalen der Physik, פאול קארל לודוויג דרוד, נודע בעבודתו בנושא מוליכות, העורך הצעיר ביותר לעיתון - מגיל 37 ועד למותו בגיל 43. 1906, Annalen der Physik, מקס פלאנק ווילהלם וין, שניהם זוכי פרס נובל לפיזיקה. 1926, Annalen der Physik, מקס פלאנק ואדוארד גרוניישן. 1947, Annalen der Physik, אדוארד גרוניישן ופרידריך מיוגליך. 1958, Annalen der Physik, האנס קופפרמן, ג'רלד ריכטר, האנס יורגן טרדר ווילהלם ואלכר. 1922, Annalen der Physik, ברנרד מולשלייגל. 1998, Annalen der Physik, אולריך אקרן. מדיה וקבצים בנושא Annalen der Physik בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Annalen der Physik (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של Annalen der Physik סריקה של כתבי איינשטיין בשנתון הפיזיקה Annalen der Physik, בקטלוג המאוחד לכתבי-עת (ULS)
Super Mario Kart

Super Mario Kart (בתעתיק לעברית: סופר מריו קארט, ביפנית: スーパーマリオカート) הוא משחק סימולציית מרוצים שנוצר על ידי חברת נינטנדו היפנית עבור קונסולת משחקי הווידאו סופר נינטנדו. זהו המשחק הראשון בסדרת המשחקים Mario Kart.‏ המשחק יצא לשווקים לראשונה ביפן ובאמריקה הצפונית במהלך שנת 1992, ובאירופה במהלך שנת 1993. לאורך השנים נמכרו כ-8.76 מיליון עותקים של המשחק ברחבי העולם, והוא הפך למשחק הסופר נינטנדו הרביעי הנמכר ביותר בכל הזמנים. במשחק השחקן מסוגל לבחור באחת משמונה דמויות שונות בזיכיון מריו, כאשר לכל אחת מהדמויות יכולות שונות. במצב שחקן יחיד השחקן מסוגל להתחרות בדמויות הנשלטות על ידי מחשב בטורנירים שונים בשלוש רמות קושי שונות. במהלך המרוצים הדמויות מסוגלות לאסוף מגוון פריטים לאורך הדרך אשר מסוגלים לסייע להם להשיג יתרונות שונים לאורך המירוץ או להאט את יריביהם. לחלופין השחקנים יכולים גם להתחרות נגד השעון במסלולים השונים. במצב מרובה משתתפים שני שחקנים יכולים לקחת חלק באותו הטורניר בו זמנית או יכולים להתחרות זה מול זה אחד על אחד במצב "Match Race". לחלופין ניתן גם לבחור במצב מרובה המשתתפים המכונה "Battle Mode" בו המטרה היא להביס את השחקנים האחרים על ידי תקיפתם באמצעות Power-ups, ופיצוץ של הבלונים שמקיפים כל מכונית קארטינג. המשחק זכה לביקורות חיוביות ולשבחים על חדשנותו ולאורך השנים מספר מגזינים אף דירגו אותו בין משחקי הווידאו הטובים ביותר בכל הזמנים. לעיתים קרובות המשחק מיוחס כמשחק שגרם ליצירת תת-סוגת משחקי הווידאו של משחקי מרוצי הקארטינג, שכן מפתחים רבים ניסו לאורך השנים לנסות לשכפל את ההצלחה של המשחק. המשחק נחשב גם כמשחק העיקרי שתרם לכך שנינטנדו החליטה להשקיע בפיתוח משחקים שאינם משחקי פלטפורמה בסדרת המשחקים של מריו - מהלך שהוביל עם השנים לכך שהזיכיון של מריו הפך לאחד מזיכיונות משחקי הווידאו הנמכרים ביותר בכל הזמנים. לאורך השנים פותחו מספר משחקי המשך למשחק סופר מריו קארט עבור קונסולות, מכשירי כף יד, ועבור מכונות ארקייד, כאשר כל אחד ממשחקי ההמשך זכה להצלחה קריטית ומסחרית. המשחק כולל שמונה דמויות מהזיכיון של מריו בהם ניתן לשחק - מריו, לואיג'י, הנסיכה פיץ', יושי, באוזר, דונקי קונג ג'וניור, קופה טרופה וטואוד. למכונית הקארטינג של כל דמות יש יכולות שונות וכל מכונית מסוגלת להגיע למהירות מרבית שונה, ובעלת תאוצה שונה. ניתן גם לשחק בדמויותיהם של מריו, לואיג'י, הנסיכה פיץ', יושי, באוזר וטואוד בכל יתר המשחקים בסדרת Mario Kart. במהלך המרוצים, לדמויות הנשלטות על ידי מחשב יש פריטים מיוחדים, או כוחות על, שבהם הם מסוגלים להשתמש. הכוחות הללו שונים עבור כל דמות - לדוגמה, יושי מסוגל להפיל ביצים על הכביש ובאופן זה לגרום לשחקנים שנוסעים על הביצים לאבד מטבעות ולהיכנס לסחרור, בעוד שדונקי קונג ג'וניור זורק בננות על יתר המכוניות במירוץ. נעשה שימוש בספיריטים (אנ') על מנת להציג את הדמויות הדו־ממדיות במרחב תלת־ממדי (בפועל עבור כל דמות נוצרו ציורים שונים מ-16 זוויות שונות). מדיה וקבצים בנושא Super Mario Kart בוויקישיתוף Super Mario Kart, סרטונים בערוץ היוטיוב Super Mario Kart, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Nintendo Life, Review: Super Mario Kart (Wii U eShop / SNES), Nintendo Life, ‏2014-03-28 "Super Mario Kart". Nintendo Power. Nintendo. 41: 83–91. באוקטובר 1992. {{cite journal}}: (עזרה)
נסים רפאל יצחק צורייאנו

רבי נסים רפאל יצחק צורייאנו היה רבה של יוזיל חיסאר (איידין) במאה ה-19 ומחבר שו"ת תאיר נרי. נולד ב-1820 ברודוס ולמד בישיבתו של רבו המובהק, רבי מיכאל יעקב ישראל, רבה של העיר, שחיבב אותו מאד. היה עמיתו בתורה של רבי אהרן אמאטו, אל עירו, יוזיל חיסאר, עבר בהמשך ושם כיהן כדיין ובהמשך כראב"ד וכרב הקהילה היהודית בעיר ובסביבותיה, לאחר פטירתו של רבי משה בר מיימון, שהיה רב הקהילה הקודם. כאשר לא היה נמצא בעיר, כגון בשנת התקצ"א, בה נפטרה אמו, היה דורש בה רבי יעקב פארדו. לא היו ברשותו ספרים רבים בעת כתיבת חידושיו ותשובתיו. שמו המרכזי היה יצחק, ובחתימתו היה כותב "רפאל יצחק", השם נסים נוסף לו ככל הנראה לאחר מחלה. רבי שלמה חכים כותב לו: אחי יפ'ת רב רחימאי [אהובי], דיתיב בתואני דליבאי, הדר הוא מעלת הרב ועצום הדיין המצויין רפאל יצחק צורייאנו ועליו יציץ נזרו אמן כן יהי רצון — תאיר נרי, אבן העזר א נפטר, והוא כבן 40 שנה, בשנת ה'תר"ך (1860) בערך. בנו היה רבי חיים דוד צורייאנו, תלמידו של רבי יעקב פארדו. רבי חיים הוציא לאור את ספרי אביו. בתו של רבי חיים דוד, רושא, נישאה לרבי ישמעאל בן פנחס הכהן, ונרצחה עמו במהלך מאורעות תרפ"ט. תאיר נרי (אזמיר תרל"ה) - שו"ת בארבעת חלקי השולחן ערוך. בשם הספר רמז המחבר את שמו בראשי תיבות (נרי - נסים רפאל יצחק). את הספר הגיה רבי רחמים נסים יאודה די שיגורה בספר גם תשובות מאת רבנים רבים, וביניהם רבי בכור יצחק נאבארו, רבי שמואל חכים, רבי יצחק רבינו אלבעלי ורבי אהרן אמאטו. רני ושמחי (אזמיר תרל"ט) - 40 דרושים, ובהם דרושים לשבת תשובה, לשבת הגדול, לשבת הלבשה ולשבת זכור, לשבת כלה שלפני חג השבועות, לנישואין, ולהספדים, בין היתר לאמו, לרבי בכור יצחק נאבארו, לרבי יוסף ליג'י, לרבי דוד אמאדו ובנו אברהם ועוד. בנוסף נדפסו בספר שני דרושים מאת רבי יעקב פארדו שם הספר נגזר מראשי תיבות שמו של הרב - רפאל נסים יצחק. שמעון וואנונו, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, ירושלים תשס"ו, עמ' 477 חכם נסים רפאל יצחק צורייאנו, באתר "החכם היומי" הרב נסים רפאל יצחק צורייאנו, רני ושמחי, באתר היברובוקס הרב נסים רפאל יצחק צוריאנו, תאיר נרי, באתר היברובוקס רני ושמחי, דרוש א' להספד רני ושמחי, דרוש ג' לתשובה רני ושמחי, דרוש ג' לשבת הגדול תאיר נרי, הקדמה לדוגמה: תאיר נרי, או"ח א' רני ושמחי, הקדמת בן הרב המחבר ביוזיל חיסאר נהגו לערוך את שבת הלבשה יחד עם שבת זכור. דרוש ג' לתשובה דרוש ו' לשבת הלבשה דרוש ד' להספד
רבי חמא בר ביסא

רבי חמא בר ביסא היה מחכמי דור המעבר בין התנאים והאמוראים. אביו של רבי אושעיא. אביו, רבי ביסא, היה חבר בבית דינו של רבי יהודה הנשיא, שאמר על רב חמא שאדם גדול הוא. לפי הראב"ד היה גם רב חמא בבית דינו של רבי. מסרו משמו: רבי יודה בן פזי ורבי יוסי ברבי חנינא התגורר באזור "הדרום" (לוד וסביבותיה), לצד חברו בר קפרא, ושניהם היו דיינים שם. בתלמוד מסופר עליו שעזב את ביתו למשך 12 שנה כדי ללמוד תורה, וכששב לא רצה להיכנס לביתו בפתאומיות כדי לא להבהיל את בני ביתו, ולכן הלך לבית המדרש ושלח שליחים לבשר למשפחתו על בואו. בנו רבי אושעיא הגיע לבית המדרש, אך האב לא הכיר אותו בעקבות הניתוק רב השנים. ראה רב חמא את חריפותו של רב אושעיא וחלשה דעתו על שאילו היה נשאר בביתו אולי גם בנו היה חריף כמותו. לאחר שהגיע לביתו הגיע רבי אושעיא אחריו. חשב רב חמא שבא לשאול שאלה, ועמד מפניו משום שהתרשם מגדלותו בתורה כשישבו בבית המדרש. אמרה לו אשתו: "וכי יש אדם שעונד בפני בנו?". רבי חמא קרא עליו את הפסוק: "והחוט המשולש לא במהרה ינתק", משום שאביו רבי ביסא היה עוד בחיים. פעם אחת, הכריע רב ביסא כדעת רב אושעיא נכדו ולא כרב חמא בנו. מרדכי מרגליות (עורך), אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת תשס"א, חלק א עמ' 128 - 129. חיים וייס ושירה סתיו, שובו של האב הנעדר, מוסד ביאליק תשע"ח, עמ' 86 - 93. הרב אהרן הימן, "ר' חמא בר ביסא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט רבי חמא בר ביסא, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" חמא בר ביסא, ב"אנציקלופדיה המקוונת" (באנגלית) ר' חמא בר ביסא שב לביתו, אתר האגדה עליזה משה, ר' חמא בר ביסא נילי בן ארי, רבי חמא בר ביסא, אתר דעת. תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ב, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת נדה, דף י"ד, עמוד ב' השגות הראב"ד להקדמת הרמב"ם למשנה תורה. לדעת כסף משנה (שם), גם הרמב"ם אינו חולק על כך. תלמוד ירושלמי, מסכת סוכה, פרק א', הלכה ב'. ככל הנראה זהו אינו רבי יהודה בן פזי שחי דור אחד או שניים אחריו. תלמוד ירושלמי דפוס ונציה מסכת שביעית פרק ב הלכה ב תלמוד ירושלמי, מסכת נדה, פרק ג', הלכה ב'. תלמוד ירושלמי, מסכת שבועות, פרק ו', הלכה ג' מגילת קהלת, פרק ד', פסוק י"ב תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף נ"ט, עמוד ב'
פסגת רקלינג

פסגת רקלינג (באנגלית: Reckling Peak) היא פסגה מבודדת באזור ארץ אואטס שבאנטארקטיקה. הפסגה מתנשאת מעל חלקו המרכזו של רכס, הממוקם בסמוך למפלי הקרח בראשו של קרחון מוסון. גובהה של הפסגה 2,010 מטרים מעל פני הים. מורנת רקלינג ממוקמת 15 קילומטרים ממזרח לפסגה. הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS), בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית. שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1964 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN). הפסגה נקראת על שמו של לוטטנט קומנדר דרולד ל. רקלינג (Darold L. Reckling), שהיה טייס בטייסת VX-6 של צי ארצות הברית בשנת 1961.
קליגולה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קליגולה – קיסר רומא, נחשב לשליט עריץ ואכזר קליגולה (מחזה) – מחזה על קליגולה מאת אלבר קאמי קליגולה (סרט) – סרט דרמה היסטורי על קליגולה
אנתוני מוריס

אנתוני מוריס (נולד ב-29 באפריל 1990) הוא כדורגלן לוקסמבורגי ממוצא בלגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית ובנבחרת לוקסמבורג. מוריס היה השוער השלישי במועדון סטנדרד לייז' לעונת 2008–2009. בינואר 2014, הושאל מוריס למועדון הבלגי סינט טרוידן. ב-1 בפברואר 2014, ערך מוריס את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 ביתי מול רואסלייר, כשעלה כמחליף בדקה ה-79. בתחילת 2015, מוריס חתם במכלן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במועדון ב-5 באפריל 2015, כשנכנס כמחליף בדקה ה-88 בניצחון 4 - 1 נגד ואסלנד-בוורן. ב-25 באפריל 2015, במשחקו השלישי במועדון, סבל מוריס מקרע ברצועה הצולבת בברך שמאל, ובכך סיים את עונתו הראשונה במועדון בטרם עת. ב-19 ביולי 2018, חתם מוריס במועדון וירטון מהליגה השלישית בבלגיה בהעברה חופשית. ב-30 ביולי 2020, חתם מוריס על חוזה לשלוש שנים ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת המשנה בבלגיה דאז. באותה העונה הפך מוריס לחלק משמעותי במועדון ואף עלה איתם בעונתו הראשונה לליגת העל הבלגית, כשרשם 26 הופעות מתוכן שמר על 10 שערים נקיים. בצעירותו שיחק אנתוני בנבחרות הצעירות של בלגיה. בסוף 2013, הודיע שהוא מוכן לשחק בנבחרת לוקסמבורג מפני שמוצא אביו מלוקסמבורג. בפברואר 2014, אנתוני מוריס זומן לראשונה לנבחרת לוקסמבורג. ב-26 במאי 2014, רשם מוריס את הופעת הבכורה של בנבחרת בהפסד 5-1 לנבחרת בלגיה, ואף בישל את השער היחידי של לוקסמבורג באותו המשחק. רויאל אוניון סן-ז'ילואז ליגת המשנה בבלגיה: 2020/2021 הגביע הבלגי: 2023/2024 סטנדרד לייז' ליגת העל הבלגית: 2008/2009 אנתוני מוריס, באתר Transfermarkt אנתוני מוריס, באתר Soccerway אנתוני מוריס, באתר National Football Teams אנתוני מוריס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל, באתר footystats תקציר המשחק, באתר SOCCERWAY, ‏5 באפריל 2015 ‘Dit wordt vooral in het kopje een zware beproeving’, GVA, ‏28 באפריל 2015 OFFICIEEL: Eén dag na zijn contractontbinding bij KV Mechelen heeft doelman Moris een nieuwe club, voetbalkrant, ‏19 ביולי 2018 הכרזה על חתימתו של מוריס, באתר אינסטגרם, ‏30 ביולי 2020 תקציר המשחק בין בלגיה ללוקסמבורג, באתר TRANSFERMARKT, ‏26 במאי 2014
הקרב על פרנקפורט

הקרב על פרנקפורט היה מאבק בן ארבעה ימים על השליטה בפרנקפורט אם מיין במהלך מלחמת העולם השנייה. דיוויזיית החי"ר ה-5 של צבא ארצות הברית ניהלה את ההתקפה העיקרית בעוד שדיוויזיית השריון ה-6 סיפקה לה תמיכה. העיר הוגנה על ידי הקורפוס ה-80 של הארמייה השביעית. דיוויזיית הרגלים ה-5 חצתה את הריין ב-22 במרץ והקימה במהירות ראש גשר. עד 23 במרץ, הדיוויזיה ה-5 הרחיבה את ראש הגשר שלה חמישה מייל מזרחה, והציבה את הדיוויזיה רק 14 מייל דרומית-מערבית לפרנקפורט. כוחות משימה משוריינים נדחקו מראש הגשר ואז צפונה לכיוון טרבור וגוסטבבורג ומזרחה לכיוון דרמשטאדט. ב-25 במרץ נכנע מפקד הוורמאכט של חיל המצב של דרמשטאדט ודרמשטאדט נכבשה על ידי דיוויזיית השריון ה-6 והדיוויזיה ה-5. עד 26 במרץ, הגיע הדיוויזיה ה-5 לפאתיה הדרומיים של העיר פרנקפורט וכבשה את בסיס חיל האוויר ריין-מיין. דיוויזיית השריון ה-6 חברה עם הדיוויזיה ה-5 ודחקה דרך פאתיה הדרומיים (Sachsenhausen) עד לנהר מיין. שם, יחידות של הדיוויזיה ה-5 מצאו את גשר וילהלמסבריקה שלם ברובו (הידוע כיום כפרידנסבריקה). מהנדסים גרמנים ניסו לפוצץ אותו בניסיון לעצור את הכוחות האמריקאים ב-25 במרץ אך לא הצליחו לעשות זאת. בתמיכת ירי טנקים אמריקאיים, חצו חיילי הדיוויזיה ה-5 את וילהלמסבריקה תחת אש חזקה ב-27 במרץ ונכנסו לחלק הצפוני של העיר. שתי הדיוויזיות נלחמו אז בגרמנים בקרב עז מבית לבית, ודחקו באיטיות דרך העיר צפונה ומזרחה. התקפות בעלות הברית הרגו את המפקד המקומי ב-27 במרץ, ופגעו בפיקוד הצבאי הגרמני בעיר. ב-29 במרץ, העיר עברה לשליטה אמריקאית וגשר פונטון שנבנה על ידי כוחות הנדסה קרבית בצד המזרחי של וילהלמסבריקה הפגוע. לאחר שניסו תחילה להקים עמדות מקלעים להגנה, חיילים גרמנים שוכנעו על ידי אזרחים לעזוב את העיר ולמזער אבדות נוספות. כוחות הוורמאכט הנותרים נהדפו צפונה ומחוץ לעיר על ידי חיילים אמריקאים. AFN לוקסמבורג דיווחה שהעיר משוחררת, עם זאת, קרבות ספורדיים קטנים נמשכו עד 4 באפריל. כתב המלחמה של ווג, לי מילר, ליווה את הארמייה השלישית של ג'ורג' פטון והיה בין הראשונים לדווח בעיתונות האמריקנית על שחרור פרנקפורט. ה-Stars & Stripes דיווחו שהעיר שוחררה ב-30 במרץ. לאחר שכבשה את פרנקפורט, הדיוויזיה ה-5 בילתה כמה ימים במנוחה עד 7 באפריל, אז קיבלה הוראה לנוע צפונה כדי לתמוך בקורפוס ה-3 של הארמייה הראשונה בכיס הרוהר. "World War II Divisional Combat Chronicles". army.mil. נבדק ב-24 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Stanton, Shelby (2006). World War II Order of Battle: An Encyclopedic Reference to U.S. Army Ground Forces from Battalion through Division, 1939-1946 (2nd ed.). Stackpole Books. pp. 57, 84. ISBN 9780811701570. Lenz, Markus (2017). The results of bombing Frankfurt am Main in World War II: A special sightseeing tour on the basis of pre-war, post-war and actual photographs of the city. When the Monuments Men came to Nazi-Germany. p. 7. "History of the 5th Infantry Division". societyofthefifthdivision.com. נבדק ב-29 באוקטובר 2012. {{cite web}}: (עזרה)
מוריה אסרף

מוריה אסרף (נולדה ב-25 במרץ 1998) היא עיתונאית ישראלית, הכתבת המדינית בחדשות 13. נולדה וגדלה בתל מונד. למדה באולפנת צביה בהרצליה ובתקופת לימודיה שם שידרה בתוכנית הנוער ברשת א'. היא בוגרת מדרשת לינדנבאום. ב-2017 סיימה את קורס הכתבים של גלי צה"ל והחלה לשרת בתחנה ככתבת משפט. לאחר שחרורה מצה"ל, מונתה לשמש כתבת מדינית בגלי צה"ל. ב-8 במאי 2022 הצטרפה לדסק המדיני-פוליטי של חדשות 13 ככתבת מדינית. באוגוסט 2024 החלה להגיש את מהדורת חדשות השבת בערוץ, אך באותו חודש שלחה מכתב התפטרות להנהלת הערוץ. אסרף היא סטודנטית לתואר ראשון במדע המדינה ובהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2023 נבחרה לרשימת 40 הנבחרים מתחת לגיל 40 של אתר ice. ב-2019 התארסה לנחום וולברג, דוברו של שר המשפטים יריב לוין, אותו הכירה בזמן שירותם הצבאי המשותף בגל"צ. חודשים ספורים לאחר שחרורם נישאו. ב-2024 השניים התגרשו. מדיה וקבצים בנושא מוריה אסרף בוויקישיתוף מוריה אסרף, ברשת החברתית פייסבוק מוריה אסרף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוריה אסרף, ברשת החברתית אינסטגרם מוריה אסרף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יהונתן קליין, קרן מלמד–מרגלית, ‏הטובים לתקשורת: מוריה אסרף-וולברג ונחום וולברג, בעיתון מקור ראשון, 26 ביולי 2021 יהונתן גוטליב, מוריה אסרף וולברג מצטרפת לחדשות 13, באתר ערוץ 7, 8 במאי 2022 עידו דוד כהן, מוריה אסרף הודיעה על כוונתה להתפטר מערוץ 13, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2024 מוריה אסרף וולברג, 40UNDER40 - הצעירים המבטיחים 2023 - אייס, באתר Ice יהונתן קליין, קרן מלמד–מרגלית, הטובים לתקשורת: מוריה אסרף-וולברג ונחום וולברג, באתר מקור ראשון, ‏26 ביולי 2021 הפעם זה סופי: מוריה אסרף וולברג ודוברו של השר לוין התגרשו | פרסום ראשון | TMI, באתר https://tmi.maariv.co.il, ‏2024-06-24
מוחמד קודוס

מוחמד קודוס (באנגלית: Mohammed Kudus; נולד ב-2 באוגוסט 2000 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת וסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג ובנבחרת גאנה. קודוס גדל באקדמיית רייט טו דרים הגנאית החל מגיל 12, ובחודש ינואר 2018 הצטרף לנורשלן מליגת העל הדנית. ב-5 באוגוסט 2018 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לברונדבי במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 51 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 14 שערים. ב-16 ביולי 2020 חתם קודוס על חוזה לחמש עונות באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-20 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על ואלבייק במסגרת הליגה. ב-18 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-1 על הירנפיין במסגרת הליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 17 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים. ב-27 באוגוסט 2023 חתם קודוס לחמש שנים בוסטהאם יונייטד. ב-14 בנובמבר 2019 ערך קודוס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בניצחון 2-0 על נבחרת דרום אפריקה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. הוא היה חלק מסגל נבחרת גאנה בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021, אך לא שיחק בטורניר. נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. אייאקס אליפות הולנד (2): 2020/2021, 2021/2022 הגביע ההולנדי (1): 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא מוחמד קודוס בוויקישיתוף מוחמד קודוס, ברשת החברתית אינסטגרם מוחמד קודוס, באתר Transfermarkt מוחמד קודוס, באתר Soccerway מוחמד קודוס, באתר BDFutbol מוחמד קודוס, באתר WorldFootball.net מוחמד קודוס, באתר National Football Teams מוחמד קודוס, באתר FootballDatabase.eu Otto Addo announces squad for World Cup finals באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגנאית, 14 בנובמבר 2022 (באנגלית) CAN 2023 : la liste du Ghana sans Partey ni un réfractaire ! באתר Afrik Foot, ‏ 1 בינואר 2024 (בצרפתית)
עוסמאן בוכארי

עוסמאן בוכארי (באנגלית: Osman Bukari; נולד ב-13 בדצמבר 1998 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת הכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית, ובנבחרת גאנה. ביוני 2023 קיבל אזרחות סרבית. בוכארי החל את הקריירה המקצוענית שלו בא.ס. טרנצ'ין מליגת העל הסלובקית. בעונת 2019/2020 נכלל בהרכב העונה. ב-4 בספטמבר 2020 חתם על חוזה לשלוש עונות בגנט מליגת העל הבלגית. ב-12 באוגוסט 2021 הושאל למשך עונה אחת לנאנט מליגת העל הצרפתית. בעונה זו זכה עם נאנט בגביע הצרפתי. ב-21 ביוני 2022 חתם בהכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית. בעונת 2022/2023 זכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל הסרבית ובגביע הסרבי. ב-25 במרץ 2021 ערך בוכארי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת דרום אפריקה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. נאנט הגביע הצרפתי (1): 2021/2022 הכוכב האדום בלגרד ליגת העל הסרבית (1): 2022/2023 הגביע הסרבי (1): 2022/2023 אינדיבידואלי הרכב העונה של ליגת העל הסלובקית: 2019/2020 שחקן החודש בליגת העל הסרבית: אפריל 2023 מדיה וקבצים בנושא עוסמאן בוכארי בוויקישיתוף עוסמאן בוכארי, באתר Transfermarkt עוסמאן בוכארי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) עוסמאן בוכארי, באתר Soccerway עוסמאן בוכארי, באתר WorldFootball.net עוסמאן בוכארי, באתר National Football Teams עוסמאן בוכארי, באתר FootballDatabase.eu Ghanaian international Osman Bukari granted Serbian citizenship באתר GhanaWeb, 12 ביולי 2023 Welkom Osman! באתר הרשמי של גנט, 4 בספטמבר 2020 (בהולנדית) OSMAN BUKARI PRÊTÉ AU FC NANTES ! באתר הרשמי של נאנט, 12 באוגוסט 2021 (בצרפתית) Otto Addo announces squad for World Cup finals באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגנאית, 14 בנובמבר 2022 (באנגלית) CAN 2023 : la liste du Ghana sans Partey ni un réfractaire ! באתר Afrik Foot, ‏ 1 בינואר 2024 (בצרפתית)
גדעון מנסה

גדעון מנסה (באנגלית: Gideon Mensah; נולד ב-18 ביולי 1998 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אוקזר: ובנבחרת גאנה. מנסה שיחק בליפרינג, קבוצת המילואים של רד בול זלצבורג. לאחר מכן הושאל לשטורם גראץ, לזולטה ורכם ולוויטוריה דה גימארייש. ב-3 באוגוסט 2021 הושאל למשך עונה אחת לז'ירונדן דה בורדו מליגת העל הצרפתית. ב-13 באוגוסט 2022 חתם לשלוש שנים באוקזר. ב-14 בנובמבר 2019 ערך קודוס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בניצחון 2-0 על נבחרת דרום אפריקה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. הוא היה חלק מסגל נבחרת גאנה בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021, אך לא שיחק בטורניר. נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא גדעון מנסה בוויקישיתוף גדעון מנסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גדעון מנסה, ברשת החברתית אינסטגרם גדעון מנסה, באתר Transfermarkt גדעון מנסה, באתר Soccerway גדעון מנסה, באתר WorldFootball.net גדעון מנסה, באתר National Football Teams גדעון מנסה, באתר FootballDatabase.eu Gideon Mensah rejoint le Club באתר הרשמי של ז'ירונדן דה בורדו, 3 באוגוסט 2021 (בצרפתית) Otto Addo announces squad for World Cup finals באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגנאית, 14 בנובמבר 2022 (באנגלית) CAN 2023 : la liste du Ghana sans Partey ni un réfractaire ! באתר Afrik Foot, ‏ 1 בינואר 2024 (בצרפתית)
קונדורוש

קונדורוש (בהונגרית: Kondoros) היא עיר בנפת סגהלם שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בקונדורוש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 6,482 תושבים ובשנת 2021 רק 4,590 תושבים. שמה מופיע לראשונה במסמכים משנת 1228, והיא הפכה לעיר רשמית ב-15 ביולי 2013. יהודים חיו בקונדורוש במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, הקהילה היהודית במקום הייתה כפופה לקהילת סרווש. בשנת 1944 נרצחו רוב יהודי העיר. אנדראש בלצו, ספורטאי הונגרי בעבר, אלוף אולימפי (רומא 1960, מקסיקו סיטי 1968 ומינכן 1972) בקרב חמש מודרני, זוכה ב-5 מדליות אולימפיות מהן 3 זהב. הוענק לו תואר "ספורטאי האומה". בלצו נחשב לאחד הספורטאים הטובים בהיסטוריה בקרב חמש מודרני. מדיה וקבצים בנושא קונדורוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קונדורוש נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי סרווש בפנקס הקהילות הונגריה תיעוד יהודי קונדורוש שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
יוהנסן

האם התכוונתם ל... דניאל יוהנסן – זמר טנור אוסטרי היאלמר יוהנסן – חוקר קטבים נורווגי לארס אמיל יוהנסן – מראש ממשלת גרינלנד פיט יוהנסן – כנר נורווגי יוהנס הנסן