פיל יער אפריקני

פיל יער אפריקני (שם מדעי: Loxodonta cyclotis) הוא מין בסוג פיל אפריקני. מין זה מצוי רק במרכז אפריקה.זהו אחד משלושת מיני הפילים הקיימים היום, והקטן מביניהם. שמו הלטיני קשור לצורת האמייל על שיניו הטוחנות. פיל יער ממוצע שוקל 2–5 טונות (2,000–5,000 קילוגרם) וגובהו בכתפיים 2.4–3.0 מטרים (7.9–9.8 רגל). הוא ניזון מעלים, עשב, זרעים וקליפת עצים. אזור המחיה שלו הוא יער טרופי סבוך והמשפחות מורכבות מקבוצות של כ-20 פרטים. מחוץ לעונת הרבייה, קבוצות אלו מכילות רק נקבות בוגרות, בנותיהן, וגורים זכרים טרום ההתבגרות המינית שלהם. עד 2010, היה מקובל שפיל יער אפריקני הוא תת-מין של פיל סוואנה אפריקני. בדיקות DNA הראו כי במשפחת הפיליים יש שני סוגים : פיל אסייתי ובו מין אחד בלבד, ופיל אפריקני, ובו שני מינים, פיל הסוואנה ופיל היער. הדמיון הרב ביניהם הביא להכללתם במין אחד כשני תת-מינים נפרדים. בדיקות גנטיות הוכיחו שמדובר בשני מינים נפרדים. הם נבדלים גם במאפיינים פיזיים: פיל היער קטן מפיל הסאוונה, אוזניו אובליות יותר, והחטים פונים כלפי מטה, בעוד חטיו של פיל הסוואנה פונים כלפי חוץ. פיל היער האפריקני הוא מין אנדמי, הנפוץ בצפון הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וברפובליקה של קונגו, בדרום-מערב הרפובליקה המרכז אפריקאית, בחוף הדרום-מזרחי של גבון, בדרום גאנה ובחוף השנהב. רוב האוכלוסייה היציבה נמצאת בגבון, שם 90% מהשטח מהווה בית גידול מתאים, ושם מספרם אפילו עלה ב-30 השנים האחרונות. פילים אלה מצויים בעיקר באזורים שמתאפיינים ביערות גשם, בעלות צפיפות גבוהה של צמחייה. ההגירה העונתית שלהם היא תוצאה של חיפוש פירות בשלים ביער, דרך נתיבים קבועים. מבנה גופו של הפיל האפריקני מותאם לתנאי הסביבה. הוא מקרר את עצמו באמצעות תנועת מניפה באוזניו. תנועה זו מקררת את הגוף, אך גם יוצרת זרמי אוויר לתוך החלק הפנימי של האוזן, העשיר בכלי דם גדולים, וכך מוגבר איבוד החום מהגוף אל הסביבה, במזג אוויר חם. גם מבנה עורו עוזר בשמירה על קרירות. הסדקים בעורו המקומט גורמים ללכידת מים והתאדותם, וכך יורדת הטמפרטורה של פני שטח הגוף. כפות רגליו הגדולות וכריות השומן העבות שומרות על פיזור נכון של הלחץ הכבד של משקלו ופועלות כבולם זעזועים. יש לו חוש ריח מפותח, שעוזר לו בחיפושי המזון . פרטים של פיל היער האפריקני מופיעים בקבוצות קטנות המונות 5–8 פילים ולעיתים אף יותר. הם מגיעים לעצמאות כאשר הם מגיעים לבגרות מינית, בטווח הגילאים 11–14 שנים. בגיל זה הזכרים נפרדים מהקבוצה המשפחתית ויוצרים מדי פעם קבוצות רווקים רופפות למשך מספר ימים, אך לרוב חיים כבודדים. הזכרים מתחברים לקבוצות המשפחתיות רק במהלך עונת ההזדווגות. על פי תיאורית היסטוריית החיים, פיל היער האפריקני מאופיין בבחירת K (אנ'), שפירושה הולדת צאצאים מועטים והשקעה רבה בגידולם. אסטרטגיה זו אכן יכולה להסביר בצורה טובה את עקומת ההישרדות שלו, בכך שהשקעה ממושכת של הנקבות בגידול הצאצאים העמידה לרשותם יותר זמן להסתגל לסביבה ולהכיר את הסכנות האפשריות. לכן, רוב הפילים יכולים לשרוד עד גיל מאוחר בטבע, לולא ההתערבות האנושית. הנקבות מזדווגות כל 3–6 שנים ולא לפני סיום טיפולם האישי בכל צאצא למשך זמן ארוך. הפילים הצעירים נמצאים בהשגחה וטיפול על ידי הנקבות עד גיל בגרותם המינית ולאחריו הם עצמאיים והזכרים עוזבים את המשפחה. פיל היער יכול לחיות עד גיל 70 בטבע. לפיל היער האפריקני יש יחסי הדדיות עם עצים שונים ביער. שלאחר שהזרע עובר דרך מערכת העיכול של הפיל, הוא נובט בהצלחה רבה יותר. כך הפיל מרוויח מצריכת הפירות המשמשים לו מזון והעצים מרוויחים מסיכויי נביטה גדולים יותר. מבדיקת ההפרשות של הפילים הסתבר שהפילים מפיצים כל יום, בממוצע, 346 זרעים גדולים, השייכים ל 73 מיני עצים על שטח של קמ"ר אחד. הם גם מעבירים זרעים גדולים למרחק העולה על 5 ק"מ. מתוך המינים שזרעיהם מועברים, 14 מינים ראשיים לא יכולים כלל להתרבות ללא התיווך של הפילים, כי זרעיהם אינם נובטים אלא לאחר מעבר דרך מערכת העיכול של הפילים. מכאן שפילי היער שומרים על הרכב היערות של מרכז אפריקה. בנוסף, הפילים תורמים גם לבעלי חיים קטנים בכך שהשבילים והחורים אשר הפילים יוצרים באדמה בעת מסעם משמשים כמקלט או כמקורות שתייה (שקעים לניקוז גשם) ליצורים קטנים. כמו כן, הוא מין מפתח בהתפתחות עצי היער על ידי הרמיסה והאכילה של השתילים הצעירים, אשר קוטרם קטן מ-30 ס"מ, ומהווים תחרות לעצים הבוגרים. העצים הבוגרים הם בעלי כושר גבוה של קיבוע פחמן, ולכן יש לפילי היער תרומה חשובה בצימצום טביעת הרגל הפחמנית הנגרמת על ידי פעילות המין האנושי. לכן הם נקראים לפעמים "גנני היערות". נמצא כי פילי היערות תורמים לקיבוע הפחמן על ידי עצים ביער: הם אוכלים את פירותיהם של העצים המקבעים פחמן ביעילות ומסייעים להתרבותם. העלים המועדפים על ידיהם למאכל הם אלה המקבעים פחמן פחות טוב. לפי ההערכה, ללא פעילותם היה קיבוע הפחמן בעצים שבאזור המחקר נמוך ב-6-9%. האיומים המרכזיים על פיל היער האפריקני הוא ציד והתערבות האדם בשטח מחייתו. פרטים רבים ניצודים מדי שנה כדי לענות על הדרישה הבינלאומית הבלתי חוקית לשנהב. בינואר 2012 ניצודו 200 פילי יער בקמרון. בנוסף לכך, המין חווה אובדן בתי גידול ופיצולם, וכך נפגעת הישרדותו. אוכלוסיות אנושיות מתרחבות פולשות לבתי הגידול של פיל היער האפריקני והופכות אדמות לחקלאיות, מקומות התיישבות ופיתוחים נוספים. אזור המחיה של הפילים הצטמצם מכשלושה מיליון קמ"ר בשנת 1997 לכמעט מיליון קמ"ר עד שנת 2007. כריתת עצים, שתילת מטעים לגידול צמחים אשר מהווים דלקים ביולוגים, בניית כבישים והקמת תעשיות הורסות את בתי הגידול של המין ובנוסף יוצרים גישה קלה יותר ליערות הפילים עבור ציידים. בשנת 2018, בעקבות מאמץ של ארגונים לשמירת חיות הבר, נחקק בסין חוק האוסר מכירת שנהב, שהוא מצרך מבוקש באסיה. יש תקווה שחוק זה יצמצם את ציד הפילים. פיל שנהב סחר בשנהב טביעת רגל פחמנית קיבוע פחמן מדיה וקבצים בנושא פיל יער אפריקני בוויקישיתוף נועם לויתן, פילים ללא חט, מכון דוידסון-עדיפותן ההשרדותית של פילות ללא חטים פיל יער אפריקני, באתר ITIS (באנגלית) פיל יער אפריקני, באתר NCBI (באנגלית) פיל יער אפריקני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פיל יער אפריקני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פיל יער אפריקני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיל יער אפריקני, באתר GBIF (באנגלית) פיל היער האפריקני, באתר WWF פיל יער אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN Blanc,J.J. et al., African Elephant Status Report 2002: An Update from the African Elephant Database, Occasional Paper of the IUCN Species Survival Commission No. 29., Gland and Cambridge, 2003 צוות האתר, African Forest Elephant, WWF-World Wildlife Fund Turkalo, A.; Barnes, R., Kingdon, J. et al. (ע), "Loxodonta cyclotis Forest Elephant", The Mammals of Africa. Vol. I. Introductory Chapters and Afrotheria, London: Bloomsbury Publishing, 2013, עמ' 195-200 Jerome Delay, Gabon is the last bastion of endangered African forest elephants, ABC News, ‏נובמבר2021 Shoshani, J., General information on elephants with emphasis on tusks, Elephant. 1(2), 1978, עמ' 20-31 Nicholas Georgiadis, Jill Pecon-Slattery, Alfred L. Roca, Stephen J. O'Brien, Genetic Evidence for Two Species of Elephant in Africa, 2001-08-24 doi: 10.1126/science.1059936 Takakazu Yumoto et al., Seed-Dispersal by Elephants in a Tropical Rain Forest in Kahuzi-Biega National Park, Zaire, Biotropica 27(4), 1995, עמ' 526-530 ריקי שחם, בעל החיים הענק שמסייע לשמור על כדור הארץ, באתר ריקי שחם – מכאן ומשם, סיפורים פיקנטיים מרחבי העולם, ‏יוני 2022 יואב מה-טוב, התפקיד הכפול של פילים במאבק בהתחממות הגלובלית, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2023 Fabio Berzaghi, Megaherbivores modify forest structure and increase carbon stocks through multiple pathways, PNAS January 23, 2023 Yu Xiao, China's ivory market after the ivory trade ban in 2018, Traffic briefing, ‏ספטמבר 2018