laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מחשבות ספרות והדרכה

מחשבות ספרות והדרכה בע"מ, המוכרת בשם המקוצר מחשבות, היא חברה פרטית העוסקת בהוצאה לאור והדרכה בתחום המשפט בישראל. החברה נמצאת בבעלותה של חברת "קו מנחה" שנשלטת על ידי קבוצת יפעת. החברה פונה לשלושה קהלים עיקריים: סטודנטים, מתמחים המתכוננים לבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין ועורכי דין. לחברה הזיכיון הבלעדי של חברת ההדרכה המשפטית הגדולה בעולם, קבוצת bar bri, ללימודים לקבלת רישיון אמריקאי לעריכת דין. החברה עוסקת גם בהשמה של משפטנים, ומפעילה פורטל "דרושים". "מחשבות" הוקמה בשנת 1987 על ידי מנשה כהן ורון דלומי, שני סטודנטים למשפטים באוניברסיטת תל אביב, שפיתחו טכניקה לסיכום החומר המשפטי בצורה מקוצרת, באופן שהסיכום המקוצר יכלול את כל ההלכות והכללים המשפטיים בצורה ברורה ופשוטה. הם הוציאו את הסיכומים בצורה של חוברות לסטודנטים באמצעות חנות הספרים "דיונון", וזכו להצלחה. בהמשך הוציאו ספרי הכנה לבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין, ובשלב מאוחר יותר גם ספרות לעורכי דין ושופטים. באמצע שנות ה-90 התחילו התחילו לערוך קורסי הכנה לבחינות ההסמכה. בשנת 2014 רכשה חברת "קו מנחה" 50% מחברת "מחשבות", תמורת 6 מיליון ש"ח. החברה הרחיבה את תחומי פעילותה לתחומים נוספים כגון ראיית חשבון, תיווך במקרקעין, שוק ההון ועוד. אתר האינטרנט הרשמי של מחשבות ספרות והדרכה רועי גולדנברג, ‏קו מנחה רוכשת 50% מאתר "מחשבות" ב-6 מיליון שקל, באתר גלובס, 11 במרץ 2014 קו מנחה השלימה רכישת 50% מ”מחשבות” ב-6 מיליון שקל, באתר "ספונסר", 22 ביוני 2014
פרוד (קיבוץ)

פָּרוֹד הוא קיבוץ מהתק"ם הנמצא בגליל העליון ליד צפת ושייך למועצה אזורית מרום הגליל. מייסדי היישוב היו ניצולי השואה מהונגריה ומטרנסילבניה, חברי תנועת "דרור", שהעפילו ארצה באפריל 1947, והוכשרו בקיבוצים דפנה, עין חרוד ומעוז חיים. ב-15 במאי 1949 עלו בני הגרעין על הקרקע סמוך לכפר הערבי אל-פראדיה, ששימר את שמה של פרוד הקדומה, ותושביו ברחו בפברואר אותה שנה. במהלך השנים הצטרפו לקיבוץ גרעין מצפון אפריקה, חברי תנועת "דרור" מאורוגוואי ומארגנטינה וכן חברים בודדים. בשנים 1952–1953 עלה רעיון לקחת חלק מהאדמות של הקיבוץ עבור מושב שפר, אולם הרעיון נזנח. בתחילה נקרא הקיבוץ "גרדוש", על שמו של מייסד גרעין מקימי הקיבוץ, יוסף גרדוש (Gárdos), ממנהיגי תנועת "דרור-הבונים" בהונגריה, ניצול השואה, שנפטר מבעיות לב בטרם עלותו לישראל. בהמשך, שונה שמו ל"פרוד", בהתבסס על שם היישוב היהודי הקדום פרוד שהיה קיים במקום זה בתקופת התלמוד, ובימי הביניים. משמעות השם מצביעה ככל הנראה על מיקומו הגאוגרפי – מפריד בין הגליל העליון לגליל התחתון ובין הגליל המזרחי לגליל המערבי. אורי גולדפרב בנם של נשקה וצבי גולדפרב היה הילד הראשון שנולד בקיבוץ, לבית הספר הוא הלך בקיבוץ גינוסר. בקרבת הקיבוץ נמצא רוג'ום נבי שועייב. מפלי פרוד התחתונים, בערוץ נחל צלמון למרגלות הקיבוץ קיבוץ פרוד - מבט מנחל פרוד מדיה וקבצים בנושא פרוד בוויקישיתוף פרוד, באתר "לחיות את הגליל" מפלי פרוד באתר הטיולים "נלך" ביקור במצדית גבול הצפון - משטרת פראדיה (מצודת שפר) באתר היסטוריה על המפה מידע על אתר פרוד, בארכיון המנדטורי באתר רשות העתיקות משה גלעד, נחל צלמון ומפלי פרוד שוצפים וקוצפים, באתר הארץ, 16 באפריל 2019 פרוד (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 עליות להתישבות בל"ג בעומר, דבר, 16 במאי 1949 פרוד, באתר תנועת העבודה הישראלית מתנכלים לאדמות קיבוץ גרדוש, על המשמר, 10 ביולי 1953 יוסף גרדוש נשלח למונקאץ' ראו כאן את דיוקנו. בתלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"א מוזכר המקום כעירו של התנא בר קפרא יצחק בן צבי, שאר ישוב, יד יצחק בן-צבי, ירושלים, תשכ"ו, עמ' 131-124 אורי גולדפרב, באתר יזכור אורי גולדפרב, באתר הגבורה
גאורגי אספרוחוב

גאורגי "גונדי" אספרוחוב (בבולגרית: Георги Аспарухов‏; 4 במאי 1943 - 30 ביוני 1971) היה אחד מגדולי הכדורגלנים הבולגרים בכל הזמנים. אספרוחוב היה חלוץ בקבוצת לבסקי סופיה בשנים 1959–1961 ובשנים 1963–1971. בשנים 1961–1963 הוא שיחק בקבוצת בוטב פלובדיב. בסך הכול שיחק אספרוחוב 247 משחקים בליגה איי - הליגה הבולגרית העליונה, בהם הבקיע 150 שערים. מועדונים אירופאים רבים, מהשורה הראשונה, ניסו להעבירו אליהם אך ללא הצלחה. אחת מנקודות השיא של אספרוחוב הייתה בשני משחקיה של לבסקי סופיה מול בנפיקה ליסבון (בה שיחק באותה עת אאוזביו) במסגרת גביע אירופה לאלופות בעונת 1965–1966. בנפיקה עלתה לשלב הבא לאחר תוצאות של 2:2 ו-3:2 כאשר אספרוחוב הבקיע את כל ארבעת השערים לזכות הבולגרים והיה גם לשחקן הזר הראשון הכובש שני שערים במגרש של המועדון הפורטוגזי. לאחר משחק זה התפרסמה לבסקי באירופה ובנפיקה ביקשה לרכוש את אספרוחוב. אולם, באותה עת, מסך הברזל עדיין היה קיים והיה זה בלתי אפשרי לכדורגלנים ממדינות קומוניסטיות לעבור ולשחק בקבוצות במערב אירופה. אספרוחוב שיחק 50 משחקים במדי נבחרת בולגריה בכדורגל והבקיע 19 שערים במשחקים אלו. הוא הבולגרי היחידי שהבקיע שער באצטדיון ומבלי מול נבחרת אנגליה וכמו כן, הוא הבקיע את שני השערים הבודדים שהבקיע בולגריה בהופעותיה בגביעי העולם של צ'ילה ב-1962 ואנגליה ב-1966. אספרוחוב נהרג בתאונת מכונית ב-1971. בעת מותו היה הספורטאי האהוד והנערץ ביותר בבולגריה. כ-200,000 בולגרים השתתפו בהלווייתו שנערכה בסופיה. יחד איתו נהרג בתאונה כוכב נוסף של הכדורגל הבולגרי, ניקולה קוטקוב, שחקנה של לוקומוטיב סופיה. אספרוחוב זכה לאהדה גורפת בבולגריה, גם מצד אוהדי קבוצות יריבות וזאת, בשל משחקו שובה העין והיעיל באותה עת, ובשל אופיו החברותי. אצטדיונה של לבסקי סופיה נקרא כיום על שמו. מדיה וקבצים בנושא גאורגי אספרוחוב בוויקישיתוף גאורגי אספרוחוב, באתר Transfermarkt גאורגי אספרוחוב, באתר National Football Teams גאורגי אספרוחוב, באתר FootballDatabase.eu גאורגי אספרוחוב - האתר הרשמי A tribute to the 40th best player of all time Georgi Asparuhov - a genius few know, but few would ever forget, אתר Goal.com, ‏ 30 ביוני 2011 (באנגלית) קטע וידאו - שער של אספרוחוב באצטדיון ומבלי מול נבחרת אנגליה ב-1968, סרטון באתר יוטיוב גאורגי אספרוחוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קדרים

קַדָּרִים הוא קיבוץ בגליל העליון, מזרחית למע'אר, השייך למועצה אזורית הגליל העליון ומהווה היישוב הדרומי ביותר בה. ביולי 1978 הוחלט במשרד השיכון על התחלת בניית מבני קבע ביישוב. היישוב הוקם בשנת 1980 ליד הר קדרים, ונקרא בתחילה רותם-קדרים ע"ש השבט הבדואי קודיריה, ששכן בעבר באזור היישוב. ההסבר הרשמי לשמו הוא קדרי כפר חנניה הסמוך מימי המשנה והתלמוד, שהיה מפורסם בקדריו. בגלל קרבת המחצבה שבהר ליישוב עצמו הועבר היישוב בשנת 1987 למיקומו הנוכחי המרוחק מהמחצבה. מדיה וקבצים בנושא קדרים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קדרים קדרים במרכז המידע להתיישבות בגליל מנחם רהט, קיבוץ רותם ־קדרים עלה על הקרקע בגליל, מעריב, 29 בספטמבר 1980 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מתחילה הקמת מיבני קבע בששה ישובים, דבר, 21 ביולי 1978 דוד גרוסמן, הכפר הערבי ובנותיו, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1994 בבלי, שבת, קכ ע"ב, ועוד.
צבעון

צִבְעוֹן הוא קיבוץ בגליל העליון, הנמצא צפונית להר מירון, מזרחית לקיבוץ סאסא, בסמוך לגבול בין ישראל ללבנון, ושייך למועצה אזורית הגליל העליון. היישוב יועד להיות קיבוץ של השומר הצעיר, ועד התגבשות גרעין מיישב הוחלט להקים במקום היאחזות נח"ל בינואר 1980. לקראת איוש ההיאחזות עלו למקום בני מושבים מהגליל, בתמיכה בלתי רשמית של מועצה אזורית מרום הגליל, לתפוס את הנקודה במחאה על כך שבמסגרת תוכנית המצפים בגליל לא הוקצו להם מצפים. בני הגרעין התגוררו במקום בצפיפות רבה של שתי משפחות בחדרון. מחלקת ההתיישבות החליטה לא לפנות את המתיישבים בכוח ובתגובה איימו בקיבוצים לפנות את המקום בעצמם. צה"ל עיכב את עליית גרעין הנח"ל למקום כדי לא לקחת חלק בעימות. בסוף פברואר 1980 הושג הסדר עם הפולשים על הפינוי, והיאחזות הנח"ל התמקמה במקום. היישוב אוזרח בשנת 1986. צבעון ממוקם על הר קלען, בתוך שטח יער טבעי, סמוך לכביש 89, קילומטר אחד מזרחית לצומת סאסא. הקיבוץ נתחם על ידי גן לאומי ברעם בצפון, נחל דישון ממערב, נחל צבעון ממזרח ושמורת הר מירון בדרום. נקרא על שם נחל צבעון הסמוך. מבני המגורים בצבעון אינם אופייניים לבתי משפחה קיבוציים. כל הבתים המשפחתיים הם צמודי קרקע ובנויים בתוך החורש הטבעי. בדומה ליישובים קהילתיים, אין בצבעון בתים משותפים כלל. לפיכך מראה היישוב מזכיר מאוד יישובים קהילתיים באזור. מדיה וקבצים בנושא צבעון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צבעון צבעון במרכז המידע להתיישבות בגליל אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 בוקי נאה, 4 האחזויות נח"ל יקומו החודש, מעריב, 7 בינואר 1980 נח"ל צבעון עלה לפיסגת הר קלען, דבר, 3 בספטמבר 1980 מנחם רהט, ציוד מל"ח הועמד לרשות הפולשים, מעריב, 4 בפברואר 1980 שמעון וייס, 150 משפחות של בני מושבי הגליל פלשו למצפה הר קלען, דבר, 8 בינואר 1980 שתי משפחות ושלושה רווקים בחדר אחד, מעריב, 25 בינואר 1980 מנחם רהט, המשטרה לא תפנה הפולשים מהר קלען, מעריב, 10 בינואר 1980 ארנון מגן, שוקלים שימוש בכח נגד בני המושבים, דבר, 15 בינואר 1980 מאיר הראובני, הפולשים למצפה קלען יפנו המקום בקרוב, מעריב, 28 בפברואר 1980 ערך זה הוא קצרמר בנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסיפס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פסיפס – יצירת אמנות שבה מצורפות פיסות אבן צבעוניות ושונות לדימויים חזותיים פסיפס פנרוז – ריצוף של המישור שאינו מחזורי על ידי שני אריחים מעוינים (הקרויים אריחי פנרוז) פסיפס תמונות – דימוי הנוצר ממספר רב של דימויים בהשאלה פסיפס (גנטיקה) – נוכחותן של לפחות שתי אוכלוסיות תאים שונות מבחינה גנטית, שלשתיהן ממקור גנטי משותף באותו יצור הפסיפס התרבותי – מונח תרבותי, מייצג תערובת של קבוצות אתניות, שפות ותרבויות המתקיימות במקביל בתוך החברה הקנדית פסיפס (אלבום) – של הזמר הישראלי אביב גפן פסיפס (כתב עת) – כתב עת לשירה בהוצאת עקד, תל אביב.
טירול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טירול – מדינה באוסטריה טרנטינו-אלטו אדיג'ה – מחוז אוטונומי בצפון איטליה, מוכר גם בשמו הגרמני טרנטינו – זידטירול דרום טירול (נפה) – נפה בצפון איטליה, מוכרת גם כנפת אלטו-אדיג'ה האזור האירופאי טירול-דרום טירול-טרנטינו – אזור אירופי בין-לאומי המשתרע באוסטריה ובאיטליה עמק טירול – עמק באנטארקטיקה רוזנות טירול – חבל ארץ היסטורי במרכז אירופה ז'אן טירול – כלכלן צרפתי זוכה פרס נובל טרול
התרבות האשלו-יברודית

התרבות האָשֵלוֹ-יַבְּרוּדית היא תרבות פרהיסטורית של ציידים-לקטים, אשר התקיימה בלבנט בסוף התקופה הפלאוליתית התחתונה (השלב הקדום של תקופת האבן הקדומה), בערך מ-400 עד 220 אלפי שנים לפני זמננו. התרבות עוקבת לשכבות התרבות האָשֵלית וקדומה לתרבות המוּסטֶרית. התרבות מוגדרת לפי סגנון ייחודי של סיתות כלי צור ומחולקת לשלושה מופעים, לפי סוגי הכלים שסותתו: המופע היברודי (על שם מחסה הסלע (אנ') הסמוך ליברוד שבמרכז סוריה, שם הוגדרה תרבות זו לראשונה), המופע האשלי (דומה לתרבות האשלית) והמופע העמודי (על שם נחל עמוד). המופע הראשון מצטיין במקרצפים עבים, רוחביים ונטויים, במופע השני מרובות אבני היד ואילו במופע השלישי סותתו להבים רבים. שם נרדף לתרבות זאת הוא המסורת המע'ארית, על שם נחל מערות (ואדי אל-מע'רה). למרות זמן קיומה הממושך של תרבות זאת ידועים ממנה רק כעשרה אתרים, המשתרעים ממרכז ארץ ישראל ועד לצפון סוריה, בסביבות מגוונות. אתרים בולטים עם שכבה אשלו-יברודית הם מערת תנור ומערת גמל בנחל מערות בכרמל; מערת קסם ליד ראש העין; מערת זוטייה בנחל עמוד; ומערת מיסליה בכרמל. יש המשייכים גם את אתר ברכת רם בגולן לתרבות זאת. הארכאולוגיה של האתרים האשלו-יברודיים ידועה בעיקר ממערת קסם ומערת תנור ומבשרת במאפייניה את התרבות המוסטרית שלאחריה, בתקופה הפלאוליתית התיכונה. תושבי האתרים נהגו לצוד פרסתנים באופן שיטתי, בעיקר יחמור פרסי, ולהביא נתחים נבחרים למערה. הם השתמשו באש באופן שגרתי וייצרו כלים יעילים מאבן צור, אשר שמשו לטביחת בעלי החיים. באתר ברכת רם נתגלתה אבן חרוטה המפורשת כפסלון בדמות אדם – הממצא האמנותי הקדום בעולם והקרויה "ונוס מברכת רם". שרידי שלד אנושיים נדירים ביותר, ואין עדות לקבורה מכוונת כלשהי. שריד האדם השלם ביותר הוא שבר גולגולת האדם הגלילי ממערת זוטייה, ובנוסף נתגלו שיניים בודדות במערת קסם. סיווגם של שרידים אלה שנוי במחלוקת ובשל חלקיותם קשה להעריך בשלב זה מי היו אנשי התרבות האשלו-יברודית – האם הומו ארקטוס מאוחר או הומו היידלברגנסיס, צורה ארכאית של הומו ספיינס או מין אחר. מערת תנור מערת קסם מערת זוטייה תקופת האבן הקדומה עופר בר-יוסף ויוסף גרפינקל, הפרהיסטוריה של ארץ ישראל: תרבות האדם לפני המצאת הכתב, ירושלים, הוצאת אריאל, 2008, עמ' 81 - 84. האתר הרשמי של החפירות במערת קסם (באנגלית) דוגמאות לכלי צור אשלו-יברודיים ומוסטריים באתר מערת מיסליה (באנגלית)
פיניקס פארק

פיניקס פארק (באנגלית: Phoenix Park) אשר ממוקם בדבלין הוא אחד הפארקים המגודרים הגדולים באירופה. גודלו 7,070 דונם והוא כולל בתוכו את גן החיות של דבלין, מועדון קריקט, מגרש פולו גדול, מונומנטים שונים, טירה וגנים. הפארק הוא אף מקום משכנם של נשיא אירלנד ושגריר ארצות הברית. מקור השם הוא גאלי - fionn uisce - "מים זכים", כניגוד לשמה הגאלי הקדום של העיר דבלין - "מים עכורים", בשל השפך הביצתי של נהר הליפי. בפארק ניתן למצוא חיות כגון יחמורים, ארנבים סנאים ועוד, אשר מסתובבים חופשי. הפארק נוסד בשנת 1662 על ידי ג'יימס בטלר, דוכס אורמונד בפקודת המלך צ'ארלס השני. במקור הפארק שימש כפארק יחמורים מלכותי והיה סגור לציבור. בשנת 1680 נבנה בחלקו בית חולים מלכותי, ושטחו הוקטן לממדיו הנוכחיים. ב-1747 הרוזן מצ'סטרפילד ביצע שיפורים רבים בפארק ופתח אותו לציבור הרחב. ב-1831 נפתח בו גן חיות, ובשנת 1986 הוכרז הפארק אתר היסטורי לאומי. משכן נשיא אירלנד ממוקם בפארק מאז 1750 ובין השנים 1782 ו-1922 הוא שימש כמשכנו של המשנה למלך אנגליה. משכן שגריר ארצות הברית, שנבנה בשנת 1774 ושימש בהתחלה כמשכנו של מנהל הפארק ולאחר מכן כמשכנו של אחראי הביטחון בפארק. בית החולים סנט מארי, שנבנה בשנת 1766 ושימש בעברו כבית ספר צבאי. מערבית לבית החולים, על גבעת קונומרי, התגלה חדר קבורה פרה היסטורי שגילו מעל 5,500 שנה. אתר קבורה זה אשר היה מכוסה התגלה לראשונה בשנת 1838, והעצמות, כלי החרס ושאר השרידים שבו הועברו למוזיאון הלאומי של אירלנד. מוצב התחמושת (Magazine Fort) ממוקם בדרום מזרח הפארק, במקום שבו עמדה פעם בקתת ציידים. הבקתה נהרסה בשנת 1734 ובמקומה הדוכס מדורסט ציווה להקים מוצב של אבק שרפה אשר תסופק לדבלין. אגף חדש התווסף למוצב בשנת 1801 עבור החיילים. טירת אשטאון (Ashtown Demense) אשר מסביבה גן ויקטוריאני מגודר, וכן מרכז המבקרים של הפארק. אנדרטת ולינגטון (Wellington Testimonial) - אנדרטה בצורת אובליסק אשר הוקמה בשנת 1861 לכבוד הדוכס מוולינגטון. האובליסק שגובהו 62 מטר נחשב לגבוה ביותר באירופה, הוא מכיל כתובות ברונזה שניצקו מתותחים שנתפסו בקרב ווטרלו. צלב האפיפיור (Papal Cross) - מונומנט בצורת צלב אשר הוקם בפארק לכבוד ביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 1979. פסל הפיניקס (Phoenix Monument) אשר הוקם על ידי הרוזן הרביעי מצ'סטרפילד בשנת 1747. הפסל ממוקם במרכז הפארק ובראשו עוף חול (Phoenix Bird). בניגוד לסברה הרווחת, אין קשר בין "עוף החול" לבין שמו של הפארק (ראה תחילת הערך). גן העם הוויקטוריאני (Victorian Peaple's Flower Gardens) תוכנן בסביבות 1840 ומשתרע על שטח של 90 דונם. הגן נפתח לראשונה ב-1864, והוא מכיל אגם מלאכותי, מגרש משחקים וערוגות. כדי לשמור על הפארק, הרשויות מאפשרות רק פעילויות ספורטיביות בענפים שלהם קשר היסטורי לפארק: מועדון הקריקט (Pheonix Cricket Club) - זהו מועדון הקריקט הוותיק ביותר באירלנד ואחד מהוותיקים ביותר בעולם. הוא נוסד בשנת 1830 ובשנות ה-60 של המאה ה-19 הוא עבר לפארק. מועדון הפולו (All Ireland Polo Club) - נוסד בשנת 1873 והוא מועדון הפולו הוותיק ביותר באירופה. בנוסף הפארק כולל 14 קילומטר של מסלולי אופניים. שלושים אחוז משטח הפארק מכוסה בעצים - בעיקר אלונים, מילה, אשור, שקמה, ליים וערמונית הסוסים. בפארק חי עדר של יחמורים אירופאים שהם צאצאיו של העדר שהובא לראשונה לפארק על ידי ג'יימס בטלר, דוכס אורמונד, בשנת 1662. בשיאו העדר מנה כ-1,300 יחמורים. כיום העדר מונה כ-450 פרטים. בפארק ניתן גם לראות שועלים, גיריות, ארנבים וסנאים וכן מעל 40 סוגי ציפורים. מדיה וקבצים בנושא פיניקס פארק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיניקס פארק (באירית)
זירוקס

חברת זירוקס (באנגלית: Xerox Corporation) היא חברה אמריקאית בין-לאומית לניהול מסמכים אשר מייצרת ומוכרת מדפסות בשחור-לבן ובצבע, מכונות משולבות, מכונות צילום, מוצרי צילום והדפסה דיגיטליים, ושירותים ומוצרים נלווים. מטה החברה ממוקם בנורווק, קונטיקט, למרות שרוב עובדיה מתגוררים ברוצ'סטר, ניו יורק, היכן שהחברה הוקמה. מנכ"ל החברה הוא ג'ון ויסנטין (John Visentin) המכהן בתפקיד החל ממאי 2018. אחד הספין-אוף המוצלחים של זירוקס היא חברת זירוקס פארק שאחראית לכמה מההמצאות החשובות של עידן המחשוב. ערך מורחב – צ'סטר קרלסון החברה נוסדה בשנת 1906 בשם The Haloid Photographic Company ועסקה במקור באספקת ציוד צילום ונייר צילום. באוקטובר 1937, רשם ממציא בשם צ'סטר קרלסון פטנט על המצאה בשם "אלקטרופוטוגרפיה". קרלסון חיפש במשך שנים אחר חברה שתשקיע בפיתוח ההמצאה למוצר שימושי, עד שבשנת 1944, התעניין לבסוף בהמצאה מוסד בשם Battelle Memorial Institute (אנ'). בשנת 1947, חתם המוסד חוזה עם חברת Haloid ומסר לה את הזכות לפתח את מכונת הצילום. מאחר שהשם "אלקטרופוטוגרפיה" היה מסורבל. המכון פנה לפרופסור לשפות קלאסיות מאוניברסיטת אוהיו, שטבע את המילה "Xerography", הנובעת מהמילים היווניות "יבש" ו"כתיבה". בשנת 1949 הציגה Haloid את מכונת הצילום הראשונה שלה שנקראה Xerox Copier, מכונה איטית שדרשה ביצוע פעולות ידניות קפדניות ולא זכתה להצלחה מסחרית. בשנת 1959 הושקה מכונת צילום המסמכים המשרדית האוטומטית, שנקראה 914, שיצרה עותקים במהירות במגע כפתור פשוט. דגם 914 זכה להצלחה רבה מ-1959 ועד 1963 גדלה הכנסת החברה מ-2 מיליון דולר ל-22.6 מיליון. בשנת 1963 החליטה החברה לשנות את שמה ל-Xerox ונרשמה למסחר בבורסה של ניו יורק. בשנות ה-2000 החברה עברה שינוי עסקי מאספקה בעיקר של מוצרי חומרה לאספקת שירותים במיקור חוץ, הכוללים פתרונות לניהול מסמכים, תחזוקת תשתיות IT ופתרונות וורטיקליים לענפי התקשורת, התחבורה, שירותים פיננסיים, ושיווק. בשנת 2000 פתחה החברה סניף בישראל, עד אז נמכרו מוצריה בישראל באמצעות חברת אלדף, שהייתה בבעלות פועלים השקעות, ונרכשה על ידי חברת זירוקס העולמית. בשנת 2001 החלה לשווק בעולם את המדפסות של חברת סאיטקס הישראלית. בשנת 2006 רכשה את החברה הישראלית XMPie תמורת 54 מיליון דולר. חברה המפתחת מוצרי תוכנה המאפשרים לחברות שיווק, מעצבים גרפיים ויצרניות מדפסות להפיק תוכן אישי בהתאם לפרופיל המשתמש. מגדל זירוקס ברוצ'סטר, ניו יורק מגדל זירוקס בקנדה מטה החברה בנורווק, קונטיקט מדיה וקבצים בנושא זירוקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זירוקס זירוקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) זירוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע אודות החברה באתר Yahoo! כלכלה. יובל סער, מכונת הצילום זירוקס חוגגת 50. סיפור הצלחה שלא קל לשכפל, באתר הארץ, 18 ביולי 2010 Xerox on the Forbes Global 2000 List, באתר המגזין הכלכלי Forbes. אודי נתן, ‏סיפור בכמה עותקים, באתר גלובס, 24 באוקטובר 2004 הדס גייפמן, ‏זירוקס מניפה דגל, באתר גלובס, 9 בפברואר 2004 טלי חרותי-סובר, אני פה בגלל אשתי, באתר הארץ, 9 ביולי 2007 אבישי עובדיה , ‏זירוקס תשווק מדפסות של סאיטקס, באתר גלובס, 21 במרץ 2004 טלי חרותי-סובר, אני פה בגלל אשתי, באתר הארץ, 9 ביולי 2007 עכשיו זה רשמי: זירוקס רוכשת את XMPie תמורת 54 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 4 באוקטובר 2006
ראמסר

ראמסר (בפרסית: رامسر) היא עיר באיראן, בירת מחוז ראמסר שבפרובינציית מאזנדראן. בשנת 2016 עמדה אוכלוסייתה על כ-36,000 איש. ראמסר שוכנת על חוף הים הכספי. האקלים הממוצע בעיר נע בין 3.9 מעלות צלזיוס בחודשי החורף ל-21.9 בחודש אוגוסט. העיר מושכת אליה תיירים איראנים רבים בשל קרבתה לחוף. בעיר קיימים גם מעיינות חמים, והרי אלבורז שבקרבתה מכוסים ביערות ירוקים. עשרים ושבעה קילומטרים צפונית לראמסר שוכן הכפר גָ'וָאהֶרְדֶה בגובה 2,700 מטר על הרי אלבורז. במספר אזורים בסביבת ראמסר קיימת רמת הקרינה הגבוהה ביותר של רדיואקטיביות טבעית. והמנה מקרינת הרקע מגיעה ל-260 מיליסיורט לשנה. בעיר נחתמה אמנת רמסר לשימור מקווי מים בעלי חשיבות בינלאומית. מדיה וקבצים בנושא ראמסר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראמסר (בפרסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באיראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמא מולדת (קייב)

אמא מולדת (באוקראינית Батьківщина Мати; ברוסית Родина мать) הוא פסל ענק השוכן בקייב, בירת אוקראינה. הפסל המייצג את דמותה של המולדת, ניצב על גבעה הצופה אל נהר דנייפר, דרומית-מזרחית למרכז העיר, והוא חלק ממוזיאון המלחמה הפטריוטית הגדולה (אנ'), השוכן מתחתיו ולמרגלותיו. הפסל תוכנן על ידי האדריכל הסובייטי יבגני ווצ'טיץ' (Евгений Вучетич), אך לאחר מותו שונו תוכניותיו בידי וסילי בורודאי (Василий Бородай). הוא נחנך באיחור של שנה, ב-9 במאי 1981, במהלך חגיגות יום הניצחון ה-36 לציון סיום מלחמת העולם השנייה באירופה, בנוכחות מנהיג ברית המועצות ליאוניד ברז'נייב שהיה יליד אוקראינה. גובהו של הפסל 62 מטרים והוא עומד על בסיס בצורת חרוט קטום, שגובהו 40 מטרים. הפסל מעוצב בדמותה של אשה האוחזת בידה הימנית בחרב מונפת אל-על, וזו לבדה שוקלת תשע טונות ואורכה 16 מטרים. בידה השמאלית אוחזת הדמות במגן בגובה 13 מטרים, שעליו קבוע סמל ברית המועצות, ופניה לכיוון מערב. הפסל עשוי מפיסות פלדת אל-חלד במשקל של 25 עד 30 טונות כל אחת, ומשקלו הכולל הוא כ-500 טונות. בתוך הפסל שתי מעליות, המובילות בזווית אלכסונית של 75 מעלות ואחר כך במאונך, אל מרפסת תצפית בראשה של הדמות, בגובה 85 מטרים. גרם מדרגות מוביל אל מרפסת תצפית נוספת בקצה ידה הימנית של הדמות, בגובה 92 מטרים, אולם לאחר שבשנת 2003 נפל אדם אל מותו ממרפסת זו, היא נסגרה לקהל. הפסל נראה מכל רחבי קייב והוא אחד מסמליה הידועים. ב-2015, כשנה לאחר סיפוח חצי האי קרים ולנוכח ההתקוממות הפרו-רוסית באוקראינה, נאסרה באוקראינה הצבת סמלים סובייטיים או קומוניסטיים לצד סמלים נאציים בפומבי. עם זאת, סמל ברית המועצות נשאר על כנו מפני שהחוק פוסח על אתרי הנצחה למלחמת העולם השנייה. במסגרת הדה-קומוניזציה של אוקראינה ובמהלך מלחמת אוקראינה–רוסיה, בקיץ 2023 הוחלט להסיר את סמל ברית המועצות ולהחליפו בסמל אוקראינה שכונן בה לאחר התפרקות אוקראינה הסובייטית. אמא מולדת (וולגוגרד) מדיה וקבצים בנושא אמא מולדת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אמא מולדת אנשיל פפר, אוקראינה מתנתקת מ"יום הניצחון", שהפך למפגן לאומנות רוסית, באתר הארץ, 9 במאי 2022 Alec Luhn, Ukraine bans Soviet symbols and criminalises sympathy for communism, The Guardian, ‏21 May 2015 Associated Press, Ukraine replaces Soviet hammer and sickle with trident on towering Kyiv monument, AP News, ‏6 August 2023
הווארד גרדנר

הווארד ארל גרדנר (באנגלית: Howard Gardner‏; נולד ב-11 ביולי 1943) הוא פסיכולוג התפתחותי יהודי אמריקאי המכהן כפרופסור לקוגניציה ולחינוך באוניברסיטת הרווארד. גרדנר ידוע בזכות תאוריית האינטליגנציות המרובות שפיתח. גרדנר רכש את עיקר השכלתו באוניברסיטת הרווארד. בעקבות קריאת כתביו של ז'אן פיאז'ה החליט ללמוד פסיכולוגיה התפתחותית ובמקביל למד נוירופסיכולוגיה. בלימודי התואר הראשון עבד עם הפסיכולוג אריק אריקסון ולאחר מכן עם הפסיכולוג-בלשן רוג'ר בראון. גרדנר התעניין בכישורים קוגניטיביים וסמלים אצל ילדים רגילים ומחוננים וכן בפגיעות מוחיות אצל מבוגרים. בניסיון לשלב בין תחומי העניין פיתח את תאוריית האינטליגנציות המרובות. התאוריה פורסמה בספרו "Frames of mind" בשנת 1983. גרדנר היה עמית מקארתור בשנת 1981. קיבל את מלגת גוגנהיים בשנת 2000. הוא זוכה פרס אסטוריאס במדעי החברה לשנת 2011. נבחר על ידי המגזינים Foreign Policy ו-Prospect לאחד ממאה האינטלקטואלים המשפיעים בעולם בשנים 2005 ו-2008. גרדנר קיבל ד"ר לשם כבוד מ-28 אוניברסיטאות ומכללות ברחבי העולם, כולל בישראל. גרדנר נשוי כיום לאלן וינר ויש להם ילד אחד. יש לו גם שלושה ילדים מנישואים קודמים וארבעה נכדים. ערך מורחב – תאוריית האינטליגנציות המרובות תאוריית האנטליגנציות המרובות גורסת כי לאנשים יש מספר דרכים שונות ללמידה ולעיבוד מידע וכי דרכים אלו אינן תלויות זו בזו. תאוריה זו עומדת בניגוד לתפיסה של אינטליגנציה כללית אשר כוללת כישורים הקשורים זה בזה. גרדנר זיהה שמונה סוגי אינטליגנציות: לשונית, לוגית-מתמטית, מוזיקלית, מרחבית, תנועתית, בינאישית, אישית ונטורליסטית. הוא סבור כי ישנה גם אינטליגנציה תשיעית, קיומית, אשר עוסקת בשאלות הגדולות, אך עד כה לא הכליל אותה. גרדנר מעורב ברפורמת החינוך בארצות הברית מאז שנות השמונים. למרות שהתאוריה שלו לא התקבלה בפסיכולוגיה יש לה השפעה רבה בחינוך. בתי הספר מתמקדים באופן מסורתי בפיתוח אינטליגנציות לוגיות ולשוניות אשר נמדדות במבחני אינטליגנציה סטנדרטיים כמו מבחן IQ. לפי גרדנר מבחנים אלו מודדים חלק קטן מהאינטליגנציות הקיימות אצל תלמידים. אצל כל אדם היחס בין האינטליגנציות הוא שונה, דבר המשפיע על הדרך בה הלמידה שלו תהיה אפקטיבית יותר. גרדנר סבור כי תלמידים ילמדו טוב יותר על ידי שימוש במתודולוגיות שונות, תרגילים ופעילויות אשר יתייחסו לכל סוגי האינטליגנציות ולא רק לאלו הלשוניים ולוגיים. בשנת 1967 פילוסוף האמנות נלסון גודמן התחיל פרויקט חינוכי "פרויקט זירו" באוניברסיטת הרווארד. מטרת הפרויקט היא להבין ולחזק למידה, חשיבה ויצירתיות בתחומי אמנות, לימודים הומניים ומדעיים. גרדנר ודייוויד פרקינס ניהלו את הפרויקט בשנים 1972-2000. כיום גרדנר משמש כמנהל שותף של "פרויקט עבודה טובה". הווארד גרדנר, מוח, חשיבה ויצירתיות (לקט פרקים משני ספרים - אמנות, חשיבה ומוח: גישה קוגניטיבית ליצירתיות; תבניות חשיבה: התאוריה על האינטליגנציות המרובות), מאנגלית: יהודית כפרי, תל אביב: ספרית פועלים, 1995. הווארד גרדנר, אינטליגנציות מרובות: התאוריה הלכה למעשה, מאנגלית: אמיר צוקרמן, ירושלים : מכון ברנקו וייס לטיפוח החשיבה, 1996. Howard Gardner, Changing Minds: The Art and Science of Changing Our Own and Other People's Minds, Harvard Business School Press, 2014 מדיה וקבצים בנושא הווארד גרדנר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הווארד גרדנר (באנגלית) אתר אישי פרויקט זירו פרויקט עבודה טובה הווארד גרדנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הווארד גרדנר (1943-), דף שער בספרייה הלאומית הווארד גרדנר, ברשת החברתית Goodreads