laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרטין דה פורס

מרטין דה פּוֹרֳס (ספרדית: Martín de Porres;‏ 9 בדצמבר 1579 – 3 בנובמבר 1639), המכונה גם "הקדוש של המטאטא", הוא קדוש נוצרי מפרו. דה פורס היה נזיר דומיניקני שידוע בזכות חיי הפרישות שחי, ומספר ניסים המיוחסים לו. מרטין דה פורס נולד בלימה כילד מחוץ לנישואין לאב שהיה אציל ספרדי ואם שחורה שהייתה שפחה משוחררת, ומוצאה מפנמה. בשל העוני ששרר במשפחתו, נשלח בגיל 15 לעבוד כנער משרת במנזר דומיניקני. היחס אליו בתחילה היה רע, בשל היותו מולאטו, והוא הופנה לעבודות פשוטות בלבד. בשל כישוריו ותפקודו, קודם למשרת איש רווחה, ולאחר מכן הופקד כאחראי על בית החולים של המנזר. אדירותו והניסים שחולל גרמו לראשי המנזר לשנות את החוקים הגזעניים שמנעו משחורים ובני תערובת להצטרף למנזר, ולצרפו כחבר מלא במסדר הדומיניקני. יחד עם אחותו הקים בית יתומים בלימה. ב-1639 מת בלימה מטיפוס הבטן. עבר ביאטיפיקציה ב-1837 (על ידי האפיפיור גרגוריוס השישה עשר) והוכרז כקדוש ב-6 במאי 1962 על ידי האפיפיור יוחנן העשרים ושלושה. מדיה וקבצים בנושא מרטין דה פורס בוויקישיתוף מרטין דה פורס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מרטין דה פורס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ולודרום

ולודרום היא זירה למרוצי אופני מסלול. עיקר השימוש בו נעשה לקביעת שיא השעה, מרוצי מדיסון, מרוצי קיירין, מרוצי ספרינט ומרוצי מרדף. וולודרום מודרני בנוי ממסלול אליפטי בעל שוליים משופעים ובו שתי פניות מעגליות של 180 מעלות ושתי ישורות. המעבר מן הישורת לפניה מוטה בזווית כלפי אמצע האליפסה. אורך המסלול נע בן 150 ל-500 מטרים. בוולודרום אולימפי, אורכה של הקפה הוא 250 מטרים. באופן מסורתי, כיוון התנועה הוא נגד כיוון השעון והפניות תהיינה תמיד שמאלה. בתחילת 2017 החלו בהקמת הוולודרום האולימפי הראשון בישראל, ולודרום סילבן אדמס, המוקם במתחם הספורט הדר יוסף בתל אביב סמוך לאצטדיון האתלטיקה. הוולודרום נפתח בשנת 2018. מסלול הוולודרום בנוי לרוב מפרקט אך קיימים מסלולים הבנויים מבטון או משטח קשה אחר. וולודרום אולימפי יהיה בנוי מפרקט איכותי במיוחד. הטיית המסלול בפניות מאפשרת לרוכבים להיוותר בזווית ישרה יחסית לקרקע בעודם שומרים על מהירותם. בעת רכיבה במרוץ, במהירויות העולות לעיתים על 70 קמ"ש, זווית ההטייה של המסלול בנויה כך שתתאים לזווית ההטייה הטבעית של האופניים בפנייה ובכך לבטל את הכוח הצנטריפוגלי שהיה מופעל להטיית הרוכב על אופניו להרחיקם אל עבר שולי המסלול. הסימון הפנימי ביותר הוא השטח האסור ברכיבה, והוא יסומן לרוב ברצועה רחבה בצבע כחול או על ידי ספוגים נמוכים. עקיפה בשטח זה תוביל לפסילה בכל המרוצים. בחלק מן המרוצים מותר לרכב בו, אך רכיבה בו תוביל לקנס, לרוב בצורת תוספת זמן לרוכב. 20 סנטימטרים מעל הקו הכחול נמצא הקו השחור המסמן את המסלול המיטבי. 90 סנטימטרים מהרצועה הכחולה מסומן קו אדום המסמן את אזור הספרינט: אסור לעקוף משמאל רוכב הנמצא בין הקו האדום לשחור ועל מנת לעקפו יש לעבור בנתיב ארוך יותר. הקו הכחול במרכז המסלול מסמן את אזור המנוחה לרוכב הנח במרוצי מדיסון. קווי זינוק יסומנו באדום וקו הסיום יסומן בשחור, לעיתים על רקע לבן. במרכז המסלול נמצא לרוב שטח התארגנות לרוכבים: שטח זה משמש לחימום על גבי "טריינר" או "רולר", שטח מנוחה בין מקצים ובו גם ימצא הפודיום להענקת הפרסים. שטח המנוחה מחובר במנהרה לחדרי הלבשה וליציאה מן האצטדיון, שכן רוכבים רבים משתמשים באופני כביש לחימום. ולודרום סילבן אדמס מדיה וקבצים בנושא ולודרום בוויקישיתוף עדי רובינשטיין, מבצע מישה: הרוכב הצעיר שברח מרוסיה לישראל הוא התקווה האולימפית הבאה, באתר ישראל היום, 29 במרץ 2023
מדליות באולימפיאדת סידני (2000)

במהלך אולימפיאדת סידני שנערכה בסידני שבאוסטרליה בין ה-15 בספטמבר ועד ה-1 באוקטובר 2000, העניק הוועד האולימפי הבינלאומי מדליות לזוכים מבין 10,651 הספורטאים שהגיעו מ-199 מדינות וישויות מדיניות על מנת להשתתף בתחרויות ב-28 ענפי ספורט. מתוך 199 המדיניות והישויות המדיניות זכו 80 מדינות בלפחות מדליה אחת. 119 מדינות לא זכו. ארצות הברית זכתה במירב המדליות - 97 במספר וכן במירב מדליות הזהב (40 במספר) והארד (33 במספר). רוסיה במירב מדליות הכסף (28 במספר). המדינה המארחת, אוסטרליה, זכתה ב-58 מדליות מהן 16 מדליות זהב, 25 מדליות כסף ו-17 מדליות ארד. קולומביה זכתה לראשונה במדליית זהב אולימפית, ווייטנאם זכתה לראשונה במדליה אולימפית (מדליית כסף בטקוונדו). לאחר סיום המשחקים, בעקבות בדיקות סמים שנערכו לספורטאים נשללו מספר מדליות מספורטאים שזכו בהם. ממריון ג'ונס, האצנית האמריקאית, נשללו שלוש מדליות זהב ושתי מדליות ארד, לאחר שהיא הודתה שהשתמשה בסטרואידים אנבוליים לפני האולימפיאדה. המדליה בתחרות הריצה ל-100 מטרים לנשים, שנשללה מג'ונס לא הועברה למקום השני בתחרות - האצנית היווניה אקטריני תאנו בשל שזו התחמקה מבדיקת הסמים בעצמה. ב-2 באוגוסט 2008 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לשלול את מדליית הזהב בריצת השליחים ל-400 מטרים מנבחרת ארצות הברית לאחר שהתגלה שהאצן אנטוניו פטיגרו השתמש בהורמוני גדילה לפני התחרות. ב-28 באפריל 2010 נשללה מדליית הארד מנבחרת ההתעמלות של סין לאחר שנודע שאחת המעמלות הייתה בת 14 בזמן התחרות, כאשר הגיל המינימלי המותר הוא 16. המדליה שנשללה הוענקה לנבחרת ארצות הברית שסיימה את התחרות במקום הרביעי. אתר הוועד האולימפי הבינלאומי אתר הוועד האולימפי - מדליות שחולקו כתבת רשת החדשות ABC בדבר שלילת המדליות כתבה בעיתון הגארדיאן בדבר שלילת המדליות. כתבת רשת TSN בדבר שלילת המדליה nrg מעריב, אחרי עשור: נבחרת ההתעמלות של סין נושלה מהארד, באתר nrg‏, 28 באפריל 2010
פייטרו קנוניקה

פייטרו קנוניקה (איטלקית: Pietro Canonica; ‏1 במרץ 1869 - 8 ביוני 1959) היה פסל איטלקי, מלחין אופרה, מעצב מדליות ופרופסור לאמנות. ב-1950 הוכרז על ידי נשיא איטליה לואיג'י אינאודי לסנטור לכל החיים. קנוניקה נולד במונקליירי. כבר בגיל 11 התקבל לאקדמיה לאמנות של טורינו, שם למד פיסול תחת הנחייתו של אנריקו גמבה. עיריית רומא העניקה לו את וילה בורגזה על מנת שיוכל לעבוד במקום, ועוד במהלך חייו היה קנוניקה מסוגל לשלם את עלות הווילה חזרה לעיר. לאחר מותו, הפכה אלמנתו את הווילה למוזיאון. עבודות נבחרות: מונומנט הרפובליקה לזכר מלחמת העצמאות של טורקיה במרכז הכיכר העגולה בכיכר טקסים באיסטנבול (1928). פסלים בווילה בורגזה מדיה וקבצים בנושא פייטרו קנוניקה בוויקישיתוף
האזור ההאדלי

האזור ההאדלי (בלעז: Hadal zone; ביוונית: "דמוי-האדס", כלומר: בלתי-נראה") או האזור ההאדופלגי (Hadopelagic zone) הוא הכינוי לעמודת המים באזורים העמוקים ביותר באוקיינוס, בעומק שלמן 6,000 מטר ומטה, ועד לקרקעית (האזור הדמרסלי (Demersal zone) והאזור הבנתי (Benthic zone). מקור השם הוא שמו של אל השאול היווני האדס – הבלתי נראה. בשנת 1960 הגיעו ז'אק פיקאר (Jacques Piccard) ודון וולש (Don Walsh) לשקע מריאנה, השקע העמוק ביותר על-פני כדור הארץ, שעומקו כ-10,911 מטרים, והבחינו ביצורים חיים. מקובל לחשוב כי רוב החיים בעומק זה נתמכים על ידי שלג ימי או על ידי פעולות כימיות מסביב לארובות הידרותרמיות. המחסור באור והלחץ העצום יוצרים סביבת חיים עוינת, שאליה הסתגלו רק מינים ספורים. מכיוון שאור השמש אינו חודר לשכבה זו, צמצמו מינים רבים בים העמוק את יכולת הראייה לטובת הגדלת העיניים, הקולטות הבזקים ביולומינסנטיים. למרבית היצורים המתגוררים בסביבות הקרקעית אין פיגמנטים כלל, מאחר שבהיעדר אור אין כל משמעות לצבע. הלחץ יכול להגיע עד 1,100 אטמוספירות. באזורים שבהם לחץ נמוך יותר, ימותו יצורים אלה. המינים הנפוצים באזור, המסוגלים להתמודד עם הלחץ העצום, הם מדוזות, דגי צפע, תולעי צינור ענקיות, צדפות וחכאים. שקע מריאנה אזור התהומות A. Aristides Yayanos & Allan S. Dietz, Death of a Hadal Deep-Sea Bacterium After Decompression, Science, 29 April, 1983 גיא פז, מפגש עם תולעי המעמקים, באתר ynet, 16 בנובמבר 2006
פיליפ, מלך הבלגים

פיליפ ליאופולד לואי מארי (בצרפתית: Philippe Léopold Louis Marie; נולד ב-15 באפריל 1960) הוא מלך הבלגים השביעי. פיליפ ירש את אביו אלברט השני ב-21 ביולי 2013. פיליפ נולד ב-15 באפריל 1960 בטירת בלוודר, לייקן, לאלברט, נסיך ליאז', לימים מלך בלגיה, ולפאולה, נסיכת ליאז', בתם של הנסיך רופו מקלבריה, הדוכס השישי של לומברדה ולואיזה גאצלי. ב-17 במאי אותה שנה הוטבל פיליפ, ונקרא על שם אבי סבו הנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה, וכסנדקיו שימשו סבו לאופולד השלישי, מלך הבלגים וסבתו לואיזה גאצלי. פיליפ למד באקדמיה הצבאית הבלגית, באוניברסיטת אוקספורד ובאוניברסיטת סטנפורד. הוסמך כטייס וכצנחן, ובשנת 1989 הועלה לדרגת קולונל. בשנת 1993 מת דודו בודואן, מלך הבלגים, ואביו אלברט השני, מלך הבלגים עלה לשלטון במקומו. בעקבות כך קיבל פיליפ את התואר דוכס בראבנט, הניתן ליורש העצר הבלגי. בשנת 2001 קיבל פיליפ דרגת מייג'ור גנרל בצבא ובחיל האוויר, ודרגת סגן אדמירל בצי. ב-21 ביולי 2013 התפטר אביו אלברט השני מתפקידו, ופיליפ הוכתר במקומו למלך בלגיה. ב-4 בדצמבר 1999 התחתן פיליפ עם מתילדה ד'אודקם ד'אקוז, בתם של פטריק ד'אודקם ד'אקוז ואנה מריה קומורובסקה, ולהם ארבעה ילדים: הנסיכה אליזבת (נולדה ב-2001) - אמורה לרשת את הכתר אחריו, עקב השוויון בין המינים בירושת המלוכה הבלגית הנסיך גבריאל (נולד ב-2003) הנסיך עמנואל (נולד ב-2005) הנסיכה אלאונור (נולדה ב-2008) ב-28 במאי 2015 אירח פיליפ לראשונה בהיסטוריה הבלגית את רבני וראשי הקהילות היהודיות בבלגיה בארמון המלוכה והצהיר בפניהם כי דלתו פתוחה בפניהם בכל עת. באותה הזדמנות סיפר על ביקורו במחנה אושוויץ ואמר כי הוא מבין את תחושת העם היהודי. מדיה וקבצים בנושא פיליפ, מלך הבלגים בוויקישיתוף פיליפ, מלך הבלגים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) במשחקי הכס באירופה, המלוכה משנה את פניה - אירופה - הארץ 11 באוקטובר 2017 מלך בלגיה לרבנים: דלתי תמיד תהיה פתוחה, באתר ערוץ 7, 28 במאי 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא בלגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סבשטיאו, מלך פורטוגל

סבשטיאו, מלך פורטוגל (פורטוגזית: Sebastião de Portugal; ‏20 בינואר 1554 – 4 באוגוסט 1578), היה מלך פורטוגל בין השנים 1557 ל-1578. סבשטיאו נולד בליסבון ב-20 בינואר 1554, שהוא יום סבסטיאן הקדוש, ונקרא על שמו. סבשטיאו היה בנם של ז'ואאו מנואל, נסיך פורטוגל, יורש העצר הפורטוגלי, שמת שבועיים לפני לידתו של סבשטיאו, וחואנה מאוסטריה, נסיכת פורטוגל, בתם של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואיזבלה, נסיכת פורטוגל. לאחר מות סבו ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל בשנת 1557, עלה סבשטיאו לשלטון במקומו, בתחילה תחת עוצרותה של סבתו ובהמשך של אחי-סבו. כאשר גדל סבשטיאו הוצעו לו מספר נסיכות למטרת נישואין, אך מותו בטרם עת, גדע את תוכניותיו להינשא. בזמן מלכותו, הוא חיזק את קשריה של פורטוגל עם אוסטריה, גרמניה, אנגליה וצרפת. בשנת 1578, הוא יצא למסע צלב נגד מרוקו, אך צבאו הובס בקרב אל-קסר אל-כביר וסבשטיאו עצמו נעלם בזמן הקרב. הוא נראה בפעם האחרונה כשהוא נלחם באומץ נגד אויביו, וההערכה היא כי נהרג בקרב וגופתו לא נמצאה. את סבשטיאו ירש אחי-סבו אנריקה. מותו של סבשטיאו ללא יורשים גרם למשבר הנהגה גדול בפורטוגל לאחר מות אחי-סבו שהיה קרדינל וחסר ילדים אף הוא, ומספר שנים לאחר מותו (1580) כבשה ספרד את פורטוגל ושלטה בה במשך 60 שנה. פליפה השני, מלך ספרד ויורשיו מלכו גם בפורטוגל עד שנת 1640. מכיוון שהמלך סבשטיאו נעלם וגופתו לא נמצאה, התפתחו אגדות עם שטענו כי "המלך הנעלם" יחזור ויושיע את עמו בעת צרה. מדיה וקבצים בנושא סבשטיאו, מלך פורטוגל בוויקישיתוף עודד פוירשטיין, מבוקש מלך צעיר, נראה לאחרונה מסתער על המון לפני כ-500 שנים. מחכים לשובו, באתר הארץ, 13 בפברואר 2017 סבשטיאו, מלך פורטוגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סבשטיאו, מלך פורטוגל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בדומה למלך ארתור האנגלי והקיסר פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלייד טומבו

קלייד ויליאם טומבו (באנגלית: Clyde William Tombaugh‏; 4 בפברואר 1906 – 17 בינואר 1997) היה אסטרונום אמריקאי, שגילה את מה שנודע ככוכב הלכת פלוטו וכן אסטרואידים רבים. טומבו קנה את פרסומו בגילוי כוכב הלכת הננסי פלוטו ב-1930. נוסף לפלוטו טומבו גילה אסטרואידים רבים ותמך במחקר מעמיק בנושא עצמים בלתי מזוהים. בנעוריו רכש טלסקופ ואייר מראות רבים מבעד לו. טומבו שלח כמה מאיוריו של צדק ומאדים למצפה לואל ובעבורם הוצעה לו משרה במקום. בשנים 1929–1945 עבד טומבו במצפה לוול ולאחריהן המשיך בעיקר במשרות הוראה באוניברסיטאות שונות ובמכוני מחקר צבאיים. במהלך חיפושיו אחר פלוטו גילה טומבו 14 אסטרואידים וקרא לחלקם על שם אשתו, ילדיו ונכדיו. ב-1931 קיבל את מדליית ג'קסון-גווית מהאגודה האסטרונומית המלכותית בבריטניה. מצפה הכוכבים לואוול בפלאגסטף אריזונה הוקם על ידי פרסיוול לוול אשר השתמש בו לחקירת תעלות מאדים וחיפוש אחר כוכב הלכת X. קלייד טומבו נשכר לצורך ביצוע סריקה שיטתית של אזורים שונים בשמיים לצורך חיפוש אחר כוכב הלכת X בהתאם לתחזיות שניתנו על ידי פרסיוול לואל וויליאם פיקרינג. טומבו השתמש באסטרוגרף בקוטר "13 וצילם את אותם אזורים בשמיים בהפרש של מספר לילות זה מזה, גרם שמימי הנמצע במערכת השמש יראה במקומות שונים באותו צילום בגלל תנועתו סביב לשמש. בעוד שלואוול הקדיש את העשור האחרון לחייו לחיפוש כוכב הלכת X, חיפוש שהתמשך מ-1905 ועד לבואו של טומבו, זה מצאו כחצי שנה בלבד לאחר תחילת עבודתו במקום. בעת שהשווה תמונות שצולמו בליל ה-18 בפברואר 1930 עם אלו שצולמו בינואר באותה שנה נוכח שאחת הנקודות בתצלום משנה את מקומה, לנקודה זו אנו קוראים כיום פלוטו. עוד במהלך חייו טומבו נלחם על זכותו של פלוטו לשמור על מעמדו ככוכב לכת, אולם, בהתאם להחלטה של האגודה האסטרונומית הבינלאומית מ-2006 הגדרתו שונתה לכוכב לכת ננסי. החלטה נוספת מ-2008 הגדירה מחדש את פלוטו כראשון במעמד חדש: פלוטואיד. על שמו נקרא האסטרואיד 1604 טומבו. בספרו של רוברט היינליין "חליפת חלל" מוזכר בסיס טומבו על שם המדען הראשי באותו בסיס שמטרתו לצלם את פלוטו. בסדרת המדע הבדיוני "מסע בין כוכבים" מוזכרת החללית USS טומבו. מעט מאפרו נישא בחללית "ניו הורייזונס" במסעה אל פלוטו וקצוות מערכת השמש. מדיה וקבצים בנושא קלייד טומבו בוויקישיתוף biography/Clyde-Tombaugh קלייד טומבו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קלייד טומבו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אחד באפריל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... 1 באפריל – תאריך בלוח הגרגוריאני אחד באפריל – יום הכזבים הבינלאומי אחד באפריל (סרט) – עם ציפי שביט וספי ריבלין אחד באפריל (סרט קצר) – סרט אימה בסגנון פאונד פוטג' משנת 2015, שהפיק, ביים וצילם יונתן דקל. חרם אחד באפריל 1933 – הפעולה הראשונה נגד היהודים אחרי עליית הנאצים לשלטון
סאני פרדו

ג'ורג' ארווין "סאני" פרדו השלישי (באנגלית: George Ervin "Sonny" Perdue III; נולד ב-20 בדצמבר 1946) הוא פוליטיקאי אמריקני שכיהן בשנים 2003–2011 כמושל ג'ורג'יה בארצות הברית. מאפריל 2017 ועד ינואר 2021 כיהן כמזכיר החקלאות של ארצות הברית בממשלו של דונלד טראמפ. פרדו נולד בפרי שבג'ורג'יה לאב חקלאי ואם מורה וגדל בעיירה בונאייר. שם החיבה "סאני" ניתן לו בילדותו, והוא עושה בו שימוש מאז גם באופן רשמי. במהלך לימודיו בבית הספר התיכון הוא שיחק פוטבול והיה רכז הקבוצה. בנעוריו הוא הוסמך כטייס אזרחי ולאחר מכן התגייס לחיל האוויר האמריקני ושירת בו כקצין. שירותו נמשך לצד לימודיו באוניברסיטת ג'ורג'יה, שאותם סיים בשנת 1971 כווטרינר, ועד לשחרורו בדרגת קפטן בשנת 1974. לאחר תקופה קצרה שבה עסק בווטרינריה פנה פרדו ליזמות עסקית ובבעלותו היו מספר עסקים קטנים. בשנות השמונים היה פרדו חבר ועדת התכנון והבנייה של מחוז מגוריו, יוסטון. בשנים 1992–2003 כיהן פרדו בסנאט של ג'ורג'יה. במהלך כהונתו הוא נבחר למנהיג הרוב בסנאט ובשנת 1997 לנשיא הזמני של סנאט ג'ורג'יה. בשנת 2002 התמודד פרדו למשרת מושל ג'ורג'יה והביס את המושל המכהן רוי ברנס. פרדו הוא המושל הראשון בג'ורג'יה שכיהן מטעם המפלגה הרפובליקנית מאז תקופת השיקום בשנת 1872. הוא נבחר בשנית במערכת בחירות בשנת 2006 וסיים את תפקידו בכפוף להגבלת משך הכהונה בתפקיד לשתי כהונות. בתקופת כהונתו פעל לשינוי מבנה הממשל במדינה ולשיפור הכלכלה ומערכת החינוך. בין פעולותיו לייעול הממשל היו עריכת, לראשונה בתולדות ארצות הברית, מפקד נכסים של המדינה והפרטת עודפי נדל"ן וכלי רכב. בתחום החינוך ניכרות פעולותיו למעורבות אזרחית בחיי הממשל, בהן הבאתו של דגל המדינה בשנת 2004 למשאל עם. במהלך כהונתו של פרדו כמושל התעוררו שתי פעולות מעוררות מחלוקת. בשנים 2003–2004 לא הוזכרו בתצהירי ההון של פרדו מעורבותו עם חברת "מאיירסון". בפועל, החברה הוקמה בשנת 2003 על ידי מקורבו, רכשה קרקעות בשטח של כ-0.4 קמ"ר ובשנת 2005 פורקה החברה, לאחר שפרדו רכש את קרקעותיה במחיר מוזל. מחלוקת זוטא שהתעוררה בשנת 2007 נגעה לתפילותיו של פרדו בפומבי להורדת גשמים במדינה. פעולתו זו נעשתה על מדרגות בית הנבחרים של ג'ורג'יה וכללה אמירות בשם תושבי המדינה, ואלו עוררו מחלוקת ציבורית. פרדו נשוי משנת 1972 למרי לבית ראף ולהם ארבעה ילדים ושמונה ילדי אומנה. מדיה וקבצים בנושא סאני פרדו בוויקישיתוף סאני פרדו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האתר הרשמי של מושל ג'ורג'יה
וולגה

נהר ווֹלְגַה (ברוסית: ‏Во́лга‏Ⓘ‏; בטטרית: Идел, אִידֵל; בצ'ובשית: Атӑл, אַטָל; במארי: Юл, יוּל) הוא הנהר הארוך ביותר באירופה. אורכו 3,692 קילומטרים, והוא מרכזה של מערכת הנהרות הגדולה באירופה. מקורות הנהר הם בגבעות ואלדאי, ברום 225 מטר מעל פני הים, צפונית מערבית למוסקבה וכ-320 קילומטרים מדרום-מזרח לסנקט פטרבורג. משם הנהר זורם מזרחה אל הערים ירוסלבל, ניז'ני נובגורוד וקאזאן, ופונה דרומה תוך שהוא חולף בטוליאטי, סמרה, אנגלס, סראטוב ווולגוגרד, עד שהוא נשפך אל הים הכספי באזור אסטרחן, 28 מטר מתחת לפני הים. טמפרטורת המים של הוולגה באמצע הקיץ (יולי) מגיעה ל-20–25 מעלות צלזיוס. הוא קופא בחלק העליון והאמצעי בסוף נובמבר, בחלק התחתון בתחילת דצמבר; ללא קרח נשאר כ-200 ימים, וליד אסטרחאן – כ-260 ימים. אל הוולגה נשפכים יובלים רבים, הגדולים הם הנהרות קאמה, אוקה, וטלוגה וסורה. יחד הם מנקזים שטח של כ-1.38 מיליון קילומטר רבוע באזור המאוכלס ביותר ברוסיה. הדלתה של הוולגה משתרעת לאורך כ-160 קילומטר ומתפצלת ליותר מ-500 ערוצים קטנים. נהר הוולגה קופא ברובו במשך שלושה חודשים בשנה. הנהר מהווה נתיב תחבורה חשוב, כמו גם מקור מי השקיה ואנרגיה הידרואלקטרית. תעלת הוולגה-דון, תעלת מוסקבה ונתיב המים וולגה-בלטי מהוות מערכת נתיבי מים המחברת את מוסקבה, הים הלבן, הים הבלטי, ים אזוב, הים השחור והים הכספי. עמק נהר הוולגה הוא אזור מסורתי משובח לגידול דגן, והוא עשיר במחצבים כגון נפט, גז טבעי, מלח ואשלג. הדלתה מהווה אזור דיג חשוב, ואסטרחן, הנמצאת בה, היא המרכז העולמי של הקוויאר. וולגוגרד, ניז'ני נובגורוד, טוליאטי, סראטוב, קאזאן וסמרה הן ערי תעשייה חשובות השוכנות לגדת הנהר. טוליאטי (שנקראה על שם מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית האיטלקית, פלמירו טוליאטי) היא מרכז חשוב לייצור רכב, ובניז'ני נובגורוד, שהייתה סגורה לזרים בזמן השלטון הקומוניסטי, יוצר ציוד צבאי ומכוניות ה"וולגה" שנקראו על שם הנהר. המלומד תלמי מאלכסנדריה הזכיר את הוולגה בספרי הגאוגרפיה שלו. אגן הנהר היה ערש גידולן של אימפריות חשובות כאימפריה הבולגרית (המאות ה-7 עד ה-13 לספירה) ואימפריית הכוזרים. העיר איטיל, בירת ממלכת הכוזרים, שהייתה עיר מסחר חשובה מהמאה ה-8 עד חורבנה במאה ה-10, נבנתה על גדות נהר הוולגה. וולגוגרד (בעבר סטלינגרד) הייתה מרכזו של קרב סטלינגרד, הניצחון החשוב של הצבא האדום על הוורמאכט במלחמת העולם השנייה. רגשותיהם העזים של רוסים רבים כלפי הוולגה מוצאים ביטוי באמנות ובשירה, בעיקר בהתייחסות ל"אמא וולגה" שהיא ליבה המיתולוגי של רוסיה. טטרים בולגרים של הוולגה צ'ובשים מדיה וקבצים בנושא וולגה בוויקישיתוף וולגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נהר וולגה, באתר Большая российская энциклопедия Температура воды в реке Волге в 2021 году, Погода 1
אנה פריס

אנה קיי פריס (באנגלית: Anna Kay Faris; נולדה ב-29 בנובמבר 1976) היא שחקנית קולנוע ומדבבת אמריקאית. מוכרת בעיקר מתפקידיה הראשיים כסינדי קמפבל בסרטי "מת לצעוק" וקריסטי פלנקט בקומדיית המצבים "ממי". פריס נולדה בבולטימור, מרילנד שבארצות הברית לקארן וג'ק פריס, אביה הוא סוציולוג שעבד באוניברסיטת וושינגטון. אמה היא מורה לחינוך מיוחד. כשהייתה בת 6, עברה משפחתה לאדמונדס שבוושינגטון. אחיה הבוגר, רוברט, סוציולוג אף הוא ועובד כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה. הוריה עודדו אותה לשחק כשהייתה צעירה והופעתה הראשונה הייתה בגיל 9, בתיאטרון סיאטל, רפרטואר. לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, למדה ספרות אנגלית באוניברסיטת וושינגטון, אותם סיימה בשנת 1999. פריס החלה לשחק ב-1991, בסרט הטלוויזיה "הונאה: סוד של אם", לצדה של קתרין הלמונד. תפקידה המשמעותי הראשון של פריס, היה בשנת 1999, כשהשתתפה בסרט האימה "סמטת נאהבים". בשנת 2000 קיבלה את פרסומה המרבי כאשר גילמה את סינדי קפמבל בסרט האימה הפרודי - "מת לצעוק". בשנת 2001 שבה לגלם את סינדי בסרט ההמשך "מת לצעוק 2". בשנת 2003 השתתפה בסרט העצמאי זוכה פרס האוסקר "אבודים בטוקיו" של הבמאית סופיה קופולה בתפקיד משנה קטן, ושבה לשחק בסרט "מת לצעוק 3". בשנת 2004 השתתפה ב-5 פרקים בעונה העשירית של הסדרה "חברים", בדמותה של אריקה. בשנת 2005 שיחקה בסרט הקומדיה "רק ידידים" לצד ראיין ריינולדס. בשנת 2006 שיחקה בסרט הקומדיה "הסופר אקסית שלי" לצד אומה תורמן ולוק וילסון, ובסרט הרביעי "מת לצעוק 4" בדמותה של סינדי קפמבל. בשנת 2007, היא התארחה בתפקיד עצמה בסדרת הטלוויזיה "הפמליה". בשנת 2008 כיכבה בסרט הקומי "בית השפנפנות" המספר על שחקנית פלייבוי. בשנת 2011, הופיעה בסרטים "מה המספר שלך? ו"קח אותי הביתה הלילה", שם פגשה את בעלה לימים כריס פראט. בשנת 2012 גילמה את זואי בסרט "הדיקטטור", לצד סשה ברון כהן. החל משנת 2013, היא מככבת בתפקיד הראשי בסדרת הסיטקום "ממי" ברשת CBS, בספטמבר 2020 נודע כי לא תמשיך לעונה השמינית של הסיטקום. ב-2014, היא השתתפה בתפקיד עצמה בסרט "רחוב ג'אמפ 22". ב-2017, היא דיבבה את דמותה של פריצה בסרט ההנפשה "אמוג'י: הסרט". בשנת 2018 שיחקה בסרט "נשוי בהפתעה", קומדיה רומנטית לצדו של השחקן המקסיקני יוג'יניו דרבז. בין 2004–2007 הייתה נשואה לשחקן בן איינדרה. ב-2007, הכירה את השחקן כריס פראט בצילומי הסרט "קחי אותי הביתה". הם נישאו ב-2009. ב-25 באוגוסט 2012, נולד בנם. באוגוסט 2017, הם נפרדו. באותה שנה היא החלה לצאת עם צלם הקולנוע מייקל ברט. בפברואר 2020 הם התארסו וביולי 2021 נישאו. אנה פריס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנה פריס, ברשת החברתית אינסטגרם אנה פריס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנה פריס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אנה פריס, באתר AllMovie (באנגלית) אנה פריס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אנה פריס, באתר Box Office Mojo (באנגלית) אנה פריס, באתר Metacritic (באנגלית) אנה פריס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אנה פריס, באתר Genius אנה פריס, באתר בילבורד (באנגלית) ציפי שמילוביץ', מה המספר של אנה פאריס?, באתר Xnet‏, 20 באוקטובר 2011 תשכחו את פאריס: הזוגיות של אנה פאריס תגרום לארה"ב להתאהב?, באתר Xnet‏, 1 באפריל 2014 "Scream Queen". PEOPLE.com (באנגלית). נבדק ב-2018-06-22. 'Mom' Shake-Up: Anna Faris Exits CBS Comedy | Hollywood Reporter, www.hollywoodreporter.com
סאל

סאל (בפורטוגזית: Sal) הוא אי המצוי תחת שלטון כף ורדה. האי סאל מצוי בקבוצת האיים בארלאוונטו, הצפוניים מבין איי כף ורדה. האי התגלה לראשונה בהיסטוריה המערבית המתועדת ב-3 בדצמבר 1460 ונקרא "לאנה" עד שנמצאו בו מאגרי מלח שהביא לקביעת שמו הנוכחי (Sal הוא מלח בפורטוגזית). על פי בדיקות גאולוגיות, האי הוא הוותיק ביותר מבין איי כף ורדה והוא נוצר כתוצאה מהתפרצות הר געש לפני כ-50 מיליון שנים. אורכו של האי כ-30 קילומטרים ורוחבו כ-12 קילומטרים ומתקיימת בו רשות מקומית אחת ששמה כשם האי, סאל. האקלים חם לאורך כ-350 ימים בשנה והוא מאופיין בחופיו החוליים. הנקודה הגבוהה באי היא בגובה 406 מטרים, ב-Monte Grande. מדיה וקבצים בנושא סאל בוויקישיתוף סאל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שערוריית רקרוט

שערוריית רקרוט (ביפנית: リクルート事件) הייתה שערוריית מידע פנים ושחיתות אשר אילצה פוליטיקאים יפניים בולטים להתפטר ב-1988. רקרוט הייתה חברת משאבי אנוש בטוקיו. היו"ר שלה, הירומאסה אזואה, הציע מניות בחברת בת שלה, Cosmos, למנהיגים עסקיים ופוליטיקאים בכירים מעט לפני שהאחרונה הונפקה לציבור ב-1986. על אף שרק 17 חברי פרלמנט היפני היו מעורבים בשערוריית מידע הפנים, 30 נוספים נאשמו מאוחר יותר שקיבלו טובות הנאה מהחברה. בין הפוליטיקאים המעורבים בפרשה היה ראש הממשלה דאז נובורו טקשיטה, ראש הממשלה לשעבר יאסוהירו נאקאסונה, ויו"ר הקבינט המדיני טאקאו פוג'ינאמי. בנוסף על חברי הממשלה הליברלית-דמוקרטית, חברי המפלגות הדמוקרטית והסוציאלית נמצאו מעורבים בפרשה. כתוצאה מכך, נאלץ הקבינט להתפטר, על אף שחלק מחבריו חזרו לכהן בתפקידים פוליטיים בכירים בהמשך (בכללם ראשי הממשלה העתידיים קיאיצ'י מיאזאווה וקייזו אובוצ'י). גם יו"ר חברת הטלפונים והטלגרף היפנית, יו"ר העיתון Yomiuri Shimbun ויו"ר העיתון The Nihon Keizai Shimbun היו מעורבים בפרשה. הפרשה התפרשה על-פני הקשת הפוליטית, אך הנפגעת העיקרית הייתה המפלגה הליברלית-דמוקרטית. רבים רואים בפרשה את הסיבה העיקרית לניצחונו של מוריהירו הוסוקאווה בבחירות ב-1993, אשר סיים תקופת שלטון בת 38 שנים של המפלגה הליברלית-דמוקרטית. ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראש ממשלת אתיופיה

ראש ממשלת אתיופיה עומד בראש מועצת השרים המהווה את הרשות המבצעת במדינה והוא גם ראש הכוחות המזוינים. על מנת להיבחר לראש ממשלה על המועמד להיות חבר בבית הנבחרים ויושב ראש המפלגה הגדולה ביותר. משרד ראש הממשלה נוסד לראשונה בשנת 1941 עם סיום מלחמת השחרור האתיופית, ראשי הממשלה בזמן זה היו מתמנים על ידי קיסר אתיופיה. למרות תפקידו הבכיר, בתחילת הדרך ראש הממשלה דה פקטו היה היועץ הראשי של הקיסר שהיה מכונה "שר העט", לאחר מכן בשנות ה-60 תפקיד שר העט אוחד עם תפקיד ראש הממשלה וכך איש זה היה האדם המשפיע ביותר פוליטית לאחר הקיסר, תפקיד ראש הממשלה היה קיים עד המהפכה האתיופית. המשרד נוסד מחדש כאשר אתיופיה הפכה לרפובליקה עממית ב-1987, המשרד המשיך להתקיים גם כאשר אתיופיה הפכה לפדרציה ב-1991. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בין תפקידיו הבכירים הוא בחירת תובע כללי ונשיא בית המשפט הפדרלי וסגנו (לאחר שמקבלים אישור מבית הנבחרים). נשיא אתיופיה מדיה וקבצים בנושא ראש ממשלת אתיופיה בוויקישיתוף
סאליבן

האם התכוונתם ל... סליבן – עיר בבולגריה סליבן (מחוז) – מחוז בבולגריה מסעות סאליבן – סרט אמריקאי משנת 1941 אישים: סאליבן (באנגלית: Sullivan) הוא שם משפחה הנפוץ במדינות דוברות אנגלית. מקור השם בשם האירי Ó Súilleabháin‏ (התחילית "Ó" נגזרת מ-"Ua" שפירושה "נכד"; המילה "súildhubhán" היא הלחם של המילים "súil" (עין) ו-"dubh" (שחור), שעליו נוספת סופית ההקטנה "an" – וביחד: "שחור-עיניים קטן"). אד סאליבן – מנחה טלוויזיה אמריקאי (1901 – 1974) איימון סאליבן – שחיין אוסטרלי ארתור סאליבן – מלחין אנגלי, חלק מהצמד גילברט וסאליבן ג'ון סאליבן – מתאגרף אמריקאי ג'ייק סאליבן – משפטן אמריקאי, היועץ לביטחון לאומי של ארצות הברית ג'ני סאליבן (אנ') – שחקנית אמריקאית דן סאליבן – פוליטיקאי אמריקאי דניס סאליבן – מתמטיקאי אמריקאי האחים סאליבן – חמישה אחים ששירתו בצי האמריקני ונהרגו באותו הקרב הארי סטאק סאליבן – פסיכיאטר אמריקאי לואיס סאליבן – אדריכל אמריקאי ליאם קייל סאליבן – שחקן וקומיקאי אמריקאי ניקול סאליבן – שחקנית אמריקאית פאט סאליבן – מפיק סרטים ואנימטור אמריקאי ממוצא אוסטרלי
זיכרונות

האם התכוונתם ל... ברכת זכרונות – אחת הברכות בתפילת מוסף של ראש השנה זיכרונות אחרי מותי – ספר מאת יאיר לפיד שיצא בשנת 2010 ספר זיכרונות (mémoire) – סוגה ספרותית, תת-קבוצה של הסוגה אוטוביוגרפיה זיכרונות (סרט) – סרט קולנוע של פליני משנת 1973 זיכרונות (קסנופון) (אנ') – אוסף דיאלוגים סוקרטיים מאת קסנופון זיכרון (פירושונים)