laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אימפריית ואסולו

אימפריית ואסולו הייתה אימפריה קצרת ימים (1878–1898) ששכנה במערב אפריקה. היא הוקמה על שטחים שנכבשו בידי המנהיג האפריקאי סאמורי טורה, ונכבשה על ידי צבא צרפת הקולוניאלית, לאחר כ-20 שנה. ב-1864 מת שליט אימפריית טוקוליור (Toucouleur), חאג' עומאר טעל, סמוך לבנדיאגרה (בתחומי מאלי של ימינו), והאימפריה התפוררה, כאשר ראשי השבטים השונים לחמו ביניהם על שטחי הפדרציה המוחלשת החדשה שהוקמה תחתיה. ממקום מושבו, בשטחי דרום מערב גינאה של ימינו, הפך סאמורי טורה, בן עם הדיולה, למוצלח מבין מנהיגים אלה. צבאו של טורה היה מצויד היטב בנשק חם מתוצרת אירופית והורכב ממערך של יחידות קבע. הצבא נחלק לכנף חיל רגלים (שהורכבה בעיקר מחיילים-עבדים שנקראו "סוֹפה") ולכנף חיל פרשים. בשנת 1887 הגיע כוחו הצבאי של טורה לכ-30,000 עד 35,000 רגלים וכ-3,000 פרשים. הרגלים חולקו ליחידות בנות עשר עד עשרים לוחמים שנקראו "סה" (Se) או "קולו" (Kulu, ברבים Kulu, קולוס), בעוד הפרשים נחלקו ליחידות בנות 50 לוחמים שנקרו "סרה" (Sere). על כל קולו פיקד "קון-טיגוי" (Kun-Tigui, כלומר "צ'יף"), ועשרה קולוס יצרו "בולו", יחידה בת 100 עד 200 לוחמים. הבולו, שמשמעותו בשפת הבמבארה "זרוע", שימש כיחידה הרגלית הבסיסית ועליה פיקד "קון-טיגוי בולו". טורה פתח במערכה ופלש תחילה לשכניו, הברטה (Bérété) והסוסו (Cissé) ולאחר מכן למחוז ואסולו (בימינו אזור הגבול בין מאלי לגינאה). ב-1876 השתלט צבאו על מכרות הזהב של בורה (Buré) וב-1878 כבר היה מעמדו חזק מספיק כדי להכריז על עצמו "פאאמה" (Faama), שליטה הצבאי של אימפריית ואסולו החדשה. תושבי השטחים שנכבשו הוכרחו להתאסלם וטורה הכריז על עצמו כ"שליט כל המאמינים". כיבושים נוספים כללו את קאנקאן ב-1881, מרכז מסחר חשוב על נהר המילו. בשיאה השתרעה אימפריית ואסולו על חלקים משטחיהן של גינאה, סיירה לאון, מאלי וצפון חוף השנהב של ימינו. מ-1880 ועד למותו, נתקלו שאיפות ההתפשטות של טורה באלה של הצרפתים, וצבאו התמודד כנגד הצבא הקולוניאלי הצרפתי ואף ניצח במספר קרבות, החשוב בהם נערך ב-2 באפריל 1882 סמוך לוויווייאנקו (Woyowayanko) ולנוכח אש ארטילרית כבדה. על אף הישגיו, נאלץ טורה לחתום על מספר הסכמים עם הצרפתים, בהם מסר לידיהם שטחים בין 1886 ל-1889. טורה החל בנסיגה הדרגתית, נטש את בירתו בביסאנדוגו, נע מזרחה והקים אימפריה חדשה בשטחו העליון של נהר הוולטה כאשר הוא הודף את הצרפתים במשך שבע שנים, אך תבוסתם של כוחות אחרים שהתנגדו לצרפתים, ובעיקר של ממלכת קנדוגו (Kenedugu) בסיקאסו, אפשר לצרפתים לרכז את כוחותיהם כנגדו. ב-29 בספטמבר 1898 נלכד סאמורי טורה והוגלה לגאבון, שם מת לאחר שנתיים, אירוע אשר סימן את סופה של אימפריית ואסולו. מדיה וקבצים בנושא אימפריית ואסולו בוויקישיתוף "Samori Touré: African Leader and Resistant to French Imperialism". African Heritage. April 30, 2011 Unesco. International Scientific Committee for the Drafting of a General History of Africa. UNESCO General History of Africa, Vol. VII, Abridged Edition: Africa Under Colonial Domination 1880-1935. University of California Press, 1990. ISBN 0520067029. עמוד 60 Meredith, Martin. Fortunes of Africa: A 5,000 Year History of Wealth, Greed and Endeavour. Simon and Schuster, 2014. ISBN 1471135462 Marcovitz, Hal. Islam in Africa. Simon and Schuster, 2014. ISBN 1422288889 Snodgrass, Mary Ellen. Encyclopedia of the Literature of Empire. Infobase Publishing, 2010. ISBN 1438119062. עמוד 79
יואל לרנר

האם התכוונתם ל... יואל לרנר (פעיל ימין) – בלשן, מתרגם, מחנך ומייסד המחתרת היהודית יואל לרנר (זמר) – זמר, מדבב, גיטריסט ומלחין ישראלי
קולימה (עיר)

קולימה (בספרדית: Colima) היא בירת מדינת קולימה במקסיקו. העיר נוסדה ב-15 ביולי 1523 תחת השם "וייה דה סן סבסטיאן דה קולימה" על ידי הקונקיסטאדור הספרדי גונסלו דה סנדובל בהוראת הרנאן קורטס במטרה לחזק את השליטה באזור שנכבש זה עתה על ידי הספרדים. בעקבות מחלה שהתפשטה בהתיישבות היא עברה מקום למקומה הנוכחי ב-20 בינואר 1527. בקולימה התרחשו מספר קרבות במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו, שהתחילה ב-1810. לאחר המלחמה וקבלת עצמאות מקסיקו קולימה ואזורה היו חלק מדינת חליסקו. ב-1824 קולימה קיבלה מעמד של עיר. העיר והאזור רצו להפוך למדינה נפרדת, אך דרישותיהם לא התקבלו. ב-1824 נוצרה מדינת קולימה, אך היא חזרה ונפרדה מחדש מחליסקו לסירוגין במשך העשורים הבאים. בכל אחת מהפעמים קולימה הייתה עיר הבירה. ב-1856 נוצרה מדינת קולימה כמדינה נפרדת לחלוטין מחליסקו, כשהעיר קולימה נקבעה להיות בירתה. קולימה נכבשה מספר פעמים על ידי הפלגים השונים במהפכה המקסיקנית שהתרחשה בין 1910 ו-1921. קולימה היא המרכז הכלכלי של מדינת קולימה. הכלכלה המקומית מסתמכת על גידול מקנה, חקלאות, הכוללת בין היתר גידול תירס, אורז, דורה, קנה סוכר, מלונים, ליימים, עגבניות, מנגואים, קוקוסים, תמרינדי, פפאיות, בננות ואגבה, מסחר ותיירות. בנוסף הכלכלה מסתמכת במידה מועטת על כריית אבן גיר ותעשייה, הכוללת בעיקר עיבוד מזון. בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן ניתן למנות את אוניברסיטת קולימה. את קולימה משרת נמל התעופה ליסנסיאדו מיגל דה לה מדריד, הנמצא במרחק של כ-22 קילומטרים מהעיר. מרבית הטיסות מהנמל יוצאות למקסיקו סיטי, בירת מקסיקו. ארצות הברית נורמן, אוקלהומה, ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא קולימה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קולימה קולימה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גונסלו חארה

גונסלו אלחנדרו חארה רייס (בספרדית: Gonzalo Alejandro Jara Reyes; נולד ב-29 באוגוסט 1985) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בעמדת המגן הימני במונארכס מורליה ובנבחרת צ'ילה. חארה נולד בואלפן שבצ'ילה. התחיל את הקריירה במקצועית של בקבוצת ואצ'יפאטו הצ'יליאנית. ב-4 שנים בקבוצה הופיע ב-69 משחקי ליגה, וכבש שער אחד. ב-2007 עבר חארה לקולו-קולו. חארה שיחק בקולו-קולו 3 שנים. במהלך תקופה זו שיחק 64 משחקי ליגה במדי הקבוצה, וכבש שער אחד. באוגוסט 2009 סוכם בין קולו-קולו לוסט ברומיץ' אלביון מליגת הצ'מפיונשיפ האנגלית על העברתו של חארה לאנגליה, תמורת 1.4 מיליון לירות שטרלינג. ב-25 באוגוסט 2009 חתם חארה על חוזה ל-3 שנים בקבוצה האנגלית. חארה כבש את שער הבכורה שלו באנגליה ב-7 בנובמבר 2009, בניצחון החוץ 1-2 על לסטר סיטי. בסיום עונתו הראשונה של חארה בוסט ברומיץ' עלתה הקבוצה לפרמייר ליג, לאחר שסיימה במקום ה-2 בליגה. בעונה הבאה כבש נגד ארסנל בניצחון קבוצתו 2-3 במשחק שנערך באצטדיון האמירויות. ב-21 באוקטובר 2011 חזר חארה לצ'מפיונשיפ, כאשר חתם על חוזה השאלה בברייטון אנד הוב אלביון, עד לינואר 2012. עם זאת, ב-20 בדצמבר 2011 חזר לוסט ברומיץ', בעקבות פציעות רבות של שחקני הקבוצה. בינואר 2012 חזר חארה לברייטון עד לסיום העונה. ב-10 בינואר 2013 חתם חארה על חוזה השאלה בנוטינגהאם פורסט, עד לסיום העונה. ב-19 ביוני 2013, לאחר ששוחרר מוסט ברומיץ', חתם בנוטינגהאם פורסט על חוזה עד לסיום עונת 2013/2014. ב-27 במאי 2014 היה חארה אחד מ-7 השחקנים ששוחררו מהקבוצה. ב-16 ביולי 2014 חארה חתם על חוזה לשנתיים במיינץ מהבונדסליגה הגרמנית. ב-15 באוגוסט 2014 החמיץ את הפנדל המכריע של קבוצתו מול קמניצר מהליגה השלישית במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני דבר שהביא להדחת קבוצתו מהמפעל. ב-16 בינואר 2016 שוחרר מהקבוצה. ב-19 בינואר 2016 חזר צ'ילה וחתם באוניברסידד דה צ'ילה. בשנת 2005 השתתף חארה עם נבחרת צ'ילה עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20. במהלך הטורניר כבש שער בניצחון 0-7 על הונדורס. חארה זומן לראשונה לנבחרת צ'ילה הבוגרת בשנת 2006, לקראת סבב משחקי ידידות נגד צפון אירלנד, נגד חוף השנהב ונגד שוודיה. הוא כבש את שער הבכורה שלו במדי נבחרת צ'ילה ב-19 ביוני 2008, במשחק נגד ונצואלה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. חארה שיחק עם נבחרת צ'ילה בקופה אמריקה 2007, במונדיאל 2010, בקופה אמריקה 2011 ובמונדיאל 2014. בשמינית גמר מונדיאל 2014, הגיעה נבחרת צ'ילה לדו-קרב בעיטות עונשין עם ברזיל. חארה נבחר לבועט החמישי של נבחרת צ'ילה. הוא החטיא את הבעיטה, ובעקבות כך הודחה צ'ילה מגביע העולם. בקופה אמריקה 2015 חארה דחף את אצבעו לישבנו של שחקן נבחרת אורוגוואי אדינסון קבאני, האחרון הורחק מהמשחק. לבסוף הרחיקו את קבאני וחארה משני משחקים. מדיה וקבצים בנושא גונסלו חארה בוויקישיתוף גונסלו חארה, ברשת החברתית אינסטגרם גונסלו חארה, באתר Transfermarkt גונסלו חארה, באתר Soccerway גונסלו חארה, באתר BDFutbol גונסלו חארה, באתר WorldFootball.net גונסלו חארה, באתר National Football Teams גונסלו חארה, באתר FootballDatabase.eu Leicester 1 - 2 West Brom, באתר BBC Arsenal 2 - 3 West Brom, באתר BBC ברזיל ניצחה 2:3 את צ'ילה בפנדלים ועלתה לרבע הגמר, באתר וואלה, 28 ביוני 2014
מקור ברוך (פירושונים)

מקור ברוך הוא שמם של מקומות ישוב, ושל ספרים רבים. מקור השם בפסוק בספר משלי (ה', י"ח): "יְהִי-מְקוֹרְךָ בָרוּךְ", ובשמם של אישים שונים בשם ברוך. בספרים, בדרך כלל שמו הפרטי של המחבר. האם התכוונתם ל... מקומות ישוב מקור ברוך – שכונה בירושלים מקור ברוך – קיבוץ יהודי שהוקם ליד נאפולי באיטליה ספרים "מקור ברוך" - ספרו של הרב ברוך הגר מייסד חסידות סרט-ויז'ניץ, המכונה על שם ספרו: ה"מקור ברוך". דברי תורה על סדר הפרשיות. "מקור ברוך" - ספר זכרונותיו של הרב ברוך הלוי אפשטיין. "מקור ברוך" – ספרו של הרב נחום ברוך גינצבורג, רבה האחרון של יאנובה, ונשיא אגודת הרבנים בליטא. "מקור ברוך" – מהדוררת הרב ראובן מרגליות על ספר בוצינא דנהורא של רבי ברוך ממז'יבוז'. "מקור ברוך" – ספרו של הרב ברוך פיתוסי, ממקובלי תוניס במאה ה-18. בספר דרושים על התורה וחידושים בש"ס, וכן חידושים בקבלה. מקור ברוך באתר ויקיטקסט, כרגע רק פרק וחצי ראשונים מהמבוא. מקור ברוך באתר היברובוקס
זיקית (הוצאה לאור)

זיקית היא הוצאת ספרים ישראלית עצמאית שפעלה בין השנים 2012–2015. בראשה עמדו שירה חפר ואוריאל קון. על פי פרסומי ההוצאה, אוריאל קון ושירה חפר ייסדו את הוצאת זיקית בזמן שישבו בבית קפה ירושלמי במרץ 2012. השנים החליטו להקים הוצאה שתקפיד על הוצאות של ספרים מעניינים, מפתיעים וחדשניים, ללא תלות בהוצאות אחרות, או ברשתות הספרים. המחירים של כל הספרים יהיו אחידים. ההדפסות ייעשו על ידי בית דפוס הפועל בצורה אקולוגית. ההוצאה תפעל בשיתוף פעולה עם חנויות ספרים קטנות, ותייצר קהילה סביבה, שבאה לידי ביטוי באירועי תרבות. באוגוסט 2015 פירקו שני המייסדים את ההוצאה. הקטלוג הכולל 23 כותרים נמכר להוצאת מודן, מה שיאפשר את מכירת הספרים ברשתות הגדולות ולא רק בחנויות הפרטיות. לאחר הפירוק הקים קון הוצאה לאור בשם "תשע נשמות", ואילו חפר הקימה הוצאה בשם "לוקוס". "פרנסוס על גלגלים" הוא הספר הראשון שהוציאו, והוא זכה להדפסה מחודשת עשר פעמים מאז צאתו. זיקית הוציאו את ספר ההמשך שלו "חנות הספרים הרדופה". "נוף גדול שומם", אוסף סיפורים קצרים מאת של אסקילדסן. אתר האינטרנט הרשמי של זיקית בארכיון האינטרנט שני ליטמן, הוצאת הספרים שמעוררת את זעמם של המו”לים הגדולים, באתר הארץ, 13 במרץ 2013 אריק גלסנר, על הוצאת "זיקית", באתר "מבקר חופשי", פורסם במקור במדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 16 במאי 2014 גילי איזיקוביץ, אוריאל קון עוזב את הוצאת זיקית ומקים הוצאה חדשה, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2015 גילי איזיקוביץ, אחרי שעזבה את הוצאת זיקית, שירה חפר מקימה הוצאת ספרים חדשה, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2015
קיסו (נהר)

קיסוֹ (ביפנית: 木曽川) הוא נהר ביפן הזורם באי הונשו, העיקרי מבין שלושת נהרות קיסו הזורמים במישור נובי ונשפכים למפרץ איסה. מקורו של הנהר הוא בהר הצ'ימורי שברכס הרי הידה במחוז נאגנו. הנהר זורם לכיוון דרום-מערב מצדו הדרומי של הר הצ'ימורי, ולאחר מכן פונה מערבה לאחר התמזגותו עם נהר אוטאקי. בהמשך נשפך אליו נהר הידה, ואז הוא פונה דרומה לעבר שפכו במפרץ איסה לאחר 229 ק"מ. בעתות קדומות היו ערוציהם של שלושת נהרות קיסו משתרגים זה בזה באזור שפכיהם למפרץ איסה, אולם מיזמי בקרת שיטפונות אשר הוקמו במאות ה-18 וה-19 הפרידו ביניהם. בדרכו בין העיר מינוקאמו לעיר אינויאמה, מקטע בן 13 ק"מ, מכונה נהר קיסו "הריין היפני" בשל דמיונו לנהר אירופי זה. על הגדה הדרומית של הנהר ממוקמת העיר קונאן. מדיה וקבצים בנושא קיסו בוויקישיתוף דגימות חול מנהר קיסו, באתר הסוכנות היפנית למדע וטכנולוגיה של הים והארץ ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יפן ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אישיקארי (נהר)

נהר אישיקארי (ביפנית: 石狩川 ) הוא נהר באי הוקאידו שביפן, הנהר השלישי באורכו במדינה והשני בשטח אגן ניקוזו. מקור השם של הנהר הוא בשפת האיינו, ומשמעותו מתפתל. מקורו של הנהר בהר אישיקארי שברכס טאיסצו. הנהר זורם לאורך 268 ק"מ דרך הערים סאפורו ואסהיקאווה לכיוון ים יפן, ובדרכו הוא מנקז שטח של 14,330 קמ"ר. עד לפני 40,000 שנה נשפך הנהר לאוקיינוס השקט, סמוך לטומאקומאי, אולם התפרצויות געשיות של הרי שיקוֹצוּ הזרימו לבה אשר חסמה את דרכו גרמה להסטת שפכו לכיוון ים יפן. בעבר גם התפתל הנהר במישור אישיקארי במידה שאורכו היה כאורך נהר שינאנו, אולם בנייה נרחבת קיצרה את הנהר ב-100 ק"מ, תוך הותרת ימות נפתול רבות במישור. מדיה וקבצים בנושא אישיקארי בוויקישיתוף אישיקארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יפן ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
XPS

XPS, או X-ray photoelectron spectroscopy (ספקטרוסקופיית פוטואלקטרונים של קרני איקס) היא שיטת ספקטרוסקופיה הרגישה לפני שטח של חומרים. השיטה יכולה לספק מידע על ההרכב הכימי של חומרים, ועל המצבים הכימיים והאלקטרוניים של היסודות השונים בקרבת פני השטח של הדגם. במהלך מדידת XPS, מכוונים קרני איקס (רנטגן) לאזור הנמדד בדגם, ומודדים את התפלגות האנרגיה הקינטית של האלקטרונים שנפלטים מפני השטח של הדגם (בדומה לאפקט הפוטואלקטרי). העומק ממנו מצליחים אלקטרונים לצאת מפני השטח של הדגם הוא קטן, לרוב פחות מ-10 ננומטר, ולכן השיטה רגישה מאוד לפני השטח של חומרים. XPS דורשת מערכות ואקום גבוה, ולרוב ואקום אולטרה-גבוה (UHV), בלחצים אופייניים של פחות מ- 10 − 8 {\displaystyle 10^{-8}} טור (Torr), לרוב לפחות סדר גודל פחות מכך. הוואקום הגבוה נועד על מנת לאפשר מהלך חופשי ממוצע גדול מספיק עבור האלקטרונים בדרכם מהדגם לגלאי. כמו כן, הוואקום הגבוה מפחית את הזיהומים ואת הלחות על פני השטח. מדידות XPS המתבצעות במעבדה (כלומר, לא במתקן סינכרוטרון) לרוב מתבססות על קרני איקס בעלות אנרגיה מסדר גודל של 1000-1500 אלקטרון וולט, כאשר מקורות נפוצים הם קרני K α {\displaystyle K\alpha } של אלומיניום או של מגנזיום, בעלי אנרגיות של 1486.7 ו-1253 אלקטרון וולט, בהתאמה. עקרון הפעולה של XPS מתבסס על שימור אנרגיה. בסה"כ האנרגיה של הפוטון הפוגע בדגם שווה לסכום האנרגיה הקינטית והפוטנציאלית של האלקטרון הנפלט, בתוספת קבוע (הקשור לפונקציית העבודה של הגלאי). באמצעות העברת אגפים ניתן לבטא את האנרגיה הפוטנציאלית של האלקטרון לפני הפגיעה, המכונה גם אנרגיית הקשר של האלקטרון: E binding = E photon − ( E kinetic + ϕ ) {\displaystyle E_{\text{binding}}=E_{\text{photon}}-\left(E_{\text{kinetic}}+\phi \right)} במילים אחרות: בסך הכל האנרגיה הפוטנציאלית של אלקטרון (Ebinding) שווה לאנרגיה של הפוטון שעורר את האלקטרון (Ephoton), פחות ההאנרגיה הקינטית של האלקטרון (Ekinetic) ופחות פונקציית העבודה ( ϕ ) {\displaystyle (\phi )} של גלאי האלקטרונים (בהנחה שהדגם במגע חשמלי טוב עם הגלאי). היכולת להבחין לא רק נוכחותם של יסודות אלא ללמוד גם על מצבי החמצון והקישור הכימי של האטומים מאפשרת חקר של כימיית פני השטח של הדוגמה. אנרגיית הקשר המדויקת של האלקטרון תלויה: במצב החמצון: ככל שיש פחות אלקטרונים לאטום יש פחות מיסוך ולכן נדרשת אנרגיה גבוהה יותר להוצאת אלקטרון ואנרגיית הקישור תגדל. כך למשל עבור טיטניום מתכתי (מצב חמצון 0) אנרגיית הקישור של אלקטרון 2p היא 454.1eV, עבור יון Ti+3 (בטיטניום ניטריד TiN) אנרגיית הקישור 454.9eV ועבור Ti+4 (ב TiO2) אנרגיית הקישור 458.5eV באטומים הקשורים אליו, ובמקרים מסוימים גם באטומים רחוקים יותר במולקולה. ככלל, ככל שהאטום הקשור ליסוד אותו בודקים אלקטרושלילי יותר תהיה אנרגיית הקישור גבוהה יותר משום שאלקטרוני הקשר ממסכים פחות את המשיכה של הגרעין כמודגם בטבלה עבור אטום הפחמן: ההיברידיזציה האטום ושל האטום הקשור אליו ספקטרוסקופיית אלקטרוני אוז'ה מדיה וקבצים בנושא XPS בוויקישיתוף Vickerman, John C.; Gilmore, Ian S. Surface Analysis - The Principle Techniques, 2nd Ed. Wiley. ISBN 978-0-470-01763-0. ספקטרום XPS של טיטניום ניתוח נתוני XPS של פחמן ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארכיטקטורת מידע

ארכיטקטורת מידע היא תחום העוסק ביצירת מבנים פנימיים בארגוני ידע משותפים. כמות הידע הקיימת בארגונים ובאינטרנט גדולה כל כך עד כי יש למצוא צורה בה יהיה אפשר לאחזר את המידע הרלוונטי בצורה מיטבית. ארכיטקט מידע לוקח עקרונות הקיימים בתחומים שונים, כמו מחשוב ומידענות, ומשתמש בהם במרחב הווירטואלי על מנת להשיג מבנה מידע יציב. ארכיטקט מידע פועל במרחב הווירטואלי. הוא עובד על אתר, מנוע חיפוש, פורטלים וכדומה (כל מקום שמרכז כמות ידע גדולה). מטרתו להבנות את האתר כדי שיהיה פשוט וברור. לשם כך הוא מבצע מספר פעולות: ניתוח מצב למידע אותו האתר מציג. כל מידע דורש סוג אחר של התייחסות. ניתוח מצב למשתמשים מיועדים. משתמשים שהם חובבנים, או משתמשים שהם מקצועיים. כמו גם רמת אוריינות שלהם. הבנייה של המידע לכדי מבנה ידע יציב. יצירת נקודות גישה התואמות את המשתמשים השונים קבלת משוב ודיון. עבודתו חופפת מספר רב של תפקידים כגון עיצוב גרפי, ניהול אתר, תיכנות, וניהול קשרי לקוחות.ארכיטקט המידע משלב את כל פעולות האלה. מטרתו היא לצור גוף מידע שיאפשר לכל המשתמשים והמנהלים לפעול בעצמם. על מנת לייצר גוף מידע טוב נדרשים מספר מאפיינים שעומדים לנגד עיניו של ארכיטקט המידע. מאפיינים אלה משפעים על הדרך בה אנשים מעריכים את המידע הקיים בו: תוכן- על התוכן האתר להיות אמין, ברור, ותואם את צורכי המשתמשים שלו. צורה- על הצורה, או מבנה להיות תואמים את התוכן ולהעצים את גוף הידע. עיצוב- אתר אינטרנט חייב להיות "יפה" ו"נעים" על מנת למשוך את העין. מערכת מידע בסיס נתונים כריית מידע Sillence E. et al. How do patients evaluate and make use of online health information? From Social Science & medicine 64 (2007) 1853-1862 המדריך למתחילים- ארכיטקטורת מידע Lemire M Sicotte C Pare G, Internet use and the logics of personal empowerment in health, from Health policy 88 (2008) 130-140
אוביל הדבש

אוביל הדבש (שם מדעי: Indicator indicator) הוא מין של אוביל החי באפריקה שמדרום לסהרה. אוביל הדבש ידוע בעיקר בתזונתו הייחודית שנשענת בעיקר על חלות דבש, וכן בשיתוף הפעולה הייחודי שלו עם בני האדם. אוביל הדבש נמצא בסוגים רבים של סביבות מחיה שיש בהן עצים, במיוחד בחורשים פתוחים ויבשים; למרות זאת, אובילים לא חיים ביערות גשם. אורכו של האוביל כ-20 ס"מ ומשקלו כ-50 גרם. כמו לכל מיני האובילים, לאוביל הדבש ישנם כתמים לבנים בצידי זנבו. אצל הזכר, פלג-הגוף העליון הוא חום-אפור והחלק התחתון בצבע לבן, עם כתם שחור מסביב לגרון. על הכתף יש כתם צהוב. המקור ורוד. לנקבה אין את הכתם השחור מסביב לגרון, וצבעיה עמומים יותר. מקורה שחור. אצל צעירים ישנם צבעים מיוחדים: פלג-גוף עליון בצבע חום-זית, עכוז לבן, וכתם צהוב על הגרון ועל חלקה העליון של הבטן. אוביל הדבש ניזון בעיקר ממזונות שקשורים באופן ישיר לדבורי דבש: ביצי דבורים, פגיות וגלמים של דבורים, ושעוות דבורים (האוביל הוא אחד מהעופות היחידים שמסוגלים לעכל את שעוות הדבורים). אוביל הדבש בדרך כלל מצטרף לאובילים אחרים במהלך הפשיטות על כוורות הדבורים. כמו רוב מיני האובילים, האוביל נכנס לכוורות בבוקר, בזמן שהדבורים עוד רדומות, או ניזון מכוורות נטושות (דבורים אפריקאיות נוטות לנטוש קינים יותר מאשר דבורים החיות באזורים ממוזגים). האוביל נוקט אסטרטגיה מתוחכמת למציאה יעילה של דבש, בעזרת יחסי גומלין עם גירית הדבש. האוביל מוביל את גירית הדבש, בעזרת קריאות "טיה", לקן דבורים שמצא. לאחר שהגיע לקן, האוביל משמיע קריאה נוספת. הגירית פושטת על הקן, ולאחר הנסת הדבורים (המתבצעת על ידי הפצת ריח) האוביל והגירית אוכלים שניהם את המזון שבתוך הכוורת. ישנן שותפויות דומות גם בין האוביל לבין בני אדם, באותה דרך שבה הוא עושה זאת עם גירית הדבש, ומניסים את הדבורים מהכוורת בעזרת עשן. אנשי שבט הבוראן אף משמיעים קולות מיוחדים, המושכים את האובילים. רוב השבטים, כמו גם שבטי הבושמנים, נוהגים לתת מנת דבש לאוביל כהכרת-תודה, ולפי מסורתם, אי הבאת המתנה עלולה לגרום לגורל רע שיבוא על מי שעקב אחרי האוביל. ישנן עדויות לקשרים דומים בין האובילים גם לבבונים. אוביל הדבש ניזון גם מחרקים מעופפים, בעיקר טרמיטים. האוביל לעיתים עוקב אחרי עופות אחרים או יונקים כדי למצוא את החרקים שהם שוטפים מהם במים, ומצטרפים ללהקות של עופות ממינים אחרים. אוביל הדבש ניזון גם מביצים של עופות קטנים. האוביל ידוע כטפיל קינון. הוא מטיל תטולות של 3-7 ביצים, עד לסך של 10-20 בשנה. כל ביצה מונחת בקן אחר של עוף ממין שונה, כולל מינים שונים של נקרים, ליביות, שלדגים, שרקרקים, דוכיפתיות עצים, זרזירים ומינים של סיסים גדולים. לגוזל יש טופר קרומי על המקור, שמסייע לו לפצוע את הגוזל של העוף ה"מארח" עד מותו. מדיה וקבצים בנושא אוביל הדבש בוויקישיתוף אוביל הדבש, באתר ITIS (באנגלית) אוביל הדבש, באתר NCBI (באנגלית) אוביל הדבש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אוביל הדבש, באתר GBIF (באנגלית) קייט וונג, ‏הקומזיץ הראשון בהיסטוריה, במדור סיינטיפיק אמריקן של מכון דוידסון, 1 בדצמבר 2013 גדעון לב, בני אדם וציפורי אוביל הדבש עובדים יחד, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2023 אוביל הדבש באתר הרשימה האדומה של IUCN דייוויד אטנבורו, חיי הציפורים, מודן, 2003
טולר

האם התכוונתם ל... טולר (מטבע) – מטבע סלובני נובה סקוטיה דאק טולינג רטריבר (טולר) – גזע כלבים אישים: ארנסט טולר – מחזאי וסופר גרמני יהודי פאולה טולר – מוזיקאית ברזילאית תמיר טולר – מדען ישראלי טלר תול"ר
מרקו רודריגס

מרקו אנטוניו רודריגס מורנו (בספרדית: Marco Antonio Rodríguez Moreno; נולד ב-10 בנובמבר 1973) הוא שופט כדורגל מקסיקני. רודריגס הוא שופט בינלאומי של פיפ"א, אך הוא גם שופט משחקים בליגת העל המקסיקנית. רודריגס החל לשפוט משחקים בליגת העל המקסיקנית בשנת 1997. הוא הציג יכולת שיפוט טובה ובשנת 2000 קיבל את תג פיפ"א הבינלאומי, והחל לשפוט משחקי ידידות בין נבחרות. רודריגס זומן על ידי פיפ"א לשפוט במונדיאל 2006, ושפט 2 משחקים בין אנגליה לפרגוואי ובין חוף השנהב לסרביה ומונטנגרו בשלב הבתים. שנה לאחר מכן, ב-2007, שפט רודריגס את גמר גביע העולם לקבוצות בין מילאן לבוקה ג'וניורס. בין היתר שפט רודריגס גם את הגמר ב-2009 וב-2010 של ליגת האלופות של CONCACAF. רודריגס זומן לשפוט גם במונדיאל 2010, ובו שפט גם שני משחקים בשלב המוקדם - גרמניה נגד אוסטרליה, וספרד נגד צ'ילה. ב-2014 נבחר רודריגס להיות שופט במונדיאל, והפעם קיבל 3 משחקים ושיבוץ יוקרתי - בלגיה נגד אלג'יריה, אורוגוואי נגד איטליה, ומשחק חצי הגמר בין ברזיל לגרמניה, שהסתיים ב-7:1 לטובת גרמניה וזכה בברזיל לכינוי מינייראסו. רודריגס היה אחראי להחלטה השנויה במחלוקת לא להרחיק את לואיס סוארז לאחר שנשך את כתפו של ג'יורג'יו קייליני במשחק שלב הבתים בין אורוגוואי לאיטליה. מחוץ לכדורגל, רודריגס שימש מורה לספורט, וכיום הוא מכהן ככומר פרוטסטנטי. מדיה וקבצים בנושא מרקו רודריגס בוויקישיתוף מרקו רודריגס באתר WorldReferee מרקו רודריגס באתר פיפ"א
עוד יוסף חי

האם התכוונתם ל... ישיבת עוד יוסף חי – ישיבה שהייתה בקבר יוסף בעיר שכם, ועברה ליישוב יצהר לאחר נטישת צה"ל את העיר. עוד יוסף חי – ספר הלכה של רבי יוסף חיים מבגדד עוד יוסף חי – ספר דרשות של רבי יוסף חיים מבגדד
ראמנה מהארשי

ראמנה מהארשי (Ramana Maharshi;‏ 30 בדצמבר 1879 - 14 באפריל 1950) היה אחד מהגורואים והמורים הרוחניים ההינדיים הבולטים ביותר בתקופה המודרנית. הוא נולד בשם ונקאטאראמאן אייר (Venkataraman Iyer) בטירוצ'לי (אנ') שבמדינת טאמיל נאדו בדרום הודו. בהיותו בן 16 איבד את תחושת העצמי האישית שלו, התעוררות שלימים הוכרה על ידו כהארה, והובילה אותו כשישה שבועות לאחר מכן לעזוב את ביתו ולצאת למסע אל ההר הקדוש ארונצ'לה (אנ') בעיר טירובאנאמאלי (אנ') שבטאמיל נאדו. שנותיו הראשונות הועברו בבדידות מוחלטת, אך השקט שלו והחזות שדבקה בו כקדוש מתבודד משכו במהרה חסידים רבים. בשנים מאוחרות יותר הוא השיב לשאלות של חסידים אשר באו לפניו, אך תמיד עמד על כך שהשתיקה הייתה ההוראה הטהורה ביותר. בשנים מאוחרות יותר, קהילה החלה גדלה סביבו, וראמנה מהארשי היה זמין עשרים וארבע שעות ביממה למבקרים אשר באו לשמוע את מוצא פיו. למרות שנערץ על ידי אלפים, מעולם לא הרשה לאף אחד לטפל בו טיפול מיוחד, ומעולם לא הסכים לקבל מתנות פרטיות. הוא נתן לכל יחס שווה. מאז שנות ה-30 של המאה ה-20 תורתו צברה פופולריות גם במערב. ונקאטאראמאן קיבל את השם בהגוואן שרי ראמנה מהארשי (Bhagavan Sri Ramana Maharshi) על ידי אחד מחסידיו הראשונים, גאנאפאטי מוני (Ganapati Muni). לימים הפך כינוי זה לשמו הידוע בעולם. בתגובה לשאלות על שחרור עצמי ועל הטקסטים הקלאסיים על יוגה וודאנטה, ראמנה מהארשי המליץ על חקירה עצמית (אנ') כדרך העיקרית להתעוררות או הארה, שחרור העצמי והשגת מוקשה. הוא גם המליץ על בהַקטי ונתן את אישורו למגוון רחב של דרכים ותרגולים רוחניים. בשנת 1896 ונקאטאראמאן החליט לעזוב את ביתו ולצאת לעבר ארונצ'לה. בידיעה שהמשפחה שלו לא תאפשר זאת, ונקאטאראמאן חמק מביתו וסיפר לאחיו שהוא צריך להשתתף בשיעור מיוחד בבית הספר. למזלו, אחיו ביקש ממנו לקחת חמישה רופי ולשלם את דמי המכללה שלו בדרכו לבית הספר. ונקאטאראמאן חישב את העלות של מסעו, לקח שלושה רופי והשאיר את שני הנותרים עם פתק בו נכתב שהוא יוצא למסע, שאין להתאבל על עזיבתו וכי דמי המכללה לא שולמו. בבוקרו של ה-1 בספטמבר 1896, ונקאטאראמאן עלה על הרכבת ונסע לטירובאנאמאלי, שם נשאר לשארית ימיו. ראמנה מהארשי נתן אופאדשה (upadesa, הוראה או הדרכה הניתנת לתלמיד על ידי הגורו שלו) והצביע על ה"עצמי" האמיתי של התלמידים בניסיון להראות להם את המהות של עצמי אמיתי זה. בשלב מוקדם, הוא משך תלמידים רבים שישבו בחברתו ושאלו אותו שאלות. חלקם הקליטו את התשובות שלו לשאלות הספציפיות שלהם, או שמרו את גליונות הנייר שעליהם רשם כדי להשיב ופרסמו אותם מאוחר יותר. אחדים הקליטו את השיחות שהתקיימו בין ראמנה מהארשי ותלמידים רבים אחרים, וכמות גדולה מהקלטות אלה פורסמו. אף על פי שההוראה של ראמנה מהארשי בדרך כלל עולה בקנה אחד עם הינדואיזם, האופנישדות ואדוואיטה ודאנטה (אנ'), יש כמה הבדלים מול האסכולה המסורתית של האדוואיטה. אוסף הכתבים של שרי רמנה מהארישי; מאנגלית: דיויה (שחר לב), רעננה: אבן חושן, 2009. Godman, David (1985). Be As You Are. Penguin. ISBN 0-14-019062-7. Venkataramiah, Muranagala (2006), Talks With Sri Ramana Maharshi, Sri Ramanasramam מדיה וקבצים בנושא ראמנה מהארשי בוויקישיתוף Ramana Maharshi Centre for Learning, ארגון ללא מטרת רווח המקדם מסורית ותרבות הודית תורתו של ראמנה מהארשי אתר יוטיוב אנגלית צרפתית וספרדית. ראמנה מהארשי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רמנה (1879-1950), מהרשי, דף שער בספרייה הלאומית