laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Wow (שיר של זארה לארסון)

Wow (בעברית: וואו) הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת השוודית זארה לארסון. השיר יצא לאור ב-10 ביולי 2020, על ידי חברות התקליטים אפיק, TEN, כסינגל שני מתוך האלבום Poster Girl. במקור השיר יצא כסינגל שיווקי ב-26 באפריל 2019. לאחר צאתו השיר הופיע בסרט Work It, שייצא בנטפליקס בשנת 2020. השיר שימש לראשונה בפרסומת של בנק סיטי בארצות הברית. לאחר מכן השיר הופיע בשזאם, וב-10 באפריל 2019, הופיע השיר באתר הרשמי של הלייבל TEN Music Group בו הוכרז על כי ייצא השיר ב-26 באפריל 2019. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-55 מיליון השמעות. הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של לארסון ב-22 באוקטובר 2020, ביום צאתו של השיר כסינגל. ב-25 בספטמבר 2020, הוציאה לארסון את הרמיקס הרשמי של השיר, בו משתתפת הזמרת-יוצרת האמריקאית סברינה קרפנטר. הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של לארסון ב-7 באוקטובר 2020, ביום צאתו של השיר כסינגל. Wow, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Wow, באתר Last.fm (באנגלית) מידע על היצירה "Wow" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Wow" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Wow" באתר Discogs מילות השיר "Wow" באתר Genius סרטון השיר "Wow" באתר יוטיוב בריטני אמרדיו, כריסטופר קומסטוק, תומאס אריקסן, ז'ואקים האוקאס, מדיסון לאב Love Me Land Zara Larsson, genius (באנגלית) The big breaks just keep coming for Swedish pop star Zara Larsson, chicagotribune, ‏2019-05-02 (באנגלית) Wow – Zara Larsson, shazam, ‏2019-04-11 (באנגלית) TEN Music Group Lyrics, Songs, and Albums, genius, ‏2019-04-11 (באנגלית) Wow, נבדק ב-2020-11-20 Zara Larsson - WOW (Official Music Video) WOW - Single by Zara Larsson (באנגלית), נבדק ב-2020-08-13 ...since y'all love WOW so much.. bringing it back for a sec 😏 (באנגלית), נבדק ב-2020-08-13 Sabrina Carpenter Joins Zara Larsson For “Wow” Remix (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-04-29 Zara Larsson - WOW (Remix - Official Music Video) ft. Sabrina Carpenter WOW (Remix) [feat. Sabrina Carpenter] - Single by Zara Larsson (באנגלית), נבדק ב-2020-08-13
ההופסים

ההופסים (באנגלית: The Hoobs) היא סדרת טלוויזיה בריטית-קנדית לילדים בכיכובן של בובות מבית היוצר של חברת ג'ים הנסון ששודרה ברשת ערוץ 4 בשנת 1999. הסדרה שודרה בישראל בערוץ הופ! בשנת 2004. הסדרה מספרת על 5 יצורים הנקראים הופסים (הופה הופה, אברי, גרובי, טולי ורומי) מארץ הופס, אשר מתעניינים בכדור הארץ ובמנהגים של בני האנוש (אותם הם מכנים אנשים-צ'ים). בכל פרק, הם מנסים למצוא תשובה לשאלה שנמצאת באנציקלוהופ של הופה הופה. שלושה מהם, אברי, גרובי וטולי נמצאים באוטוהופ על מנת לחקור על השאלה כדי למצוא את התשובה, רומי מטיילת ברחבי כדור הארץ והופה הופה נשאר בארץ הופס. מדי פעם אברי, גרובי וטולי נוסעים באוטוהופ מבקרים את הילדים האמיתיים (אותם הם מכנים ילדים-צ'ים) והם עוזרים להם לחקור, כמו כן רומי מסייעת להם ממקום ספציפי בכדור הארץ. כאשר הם מוצאים את התשובה הנכונה לשאלה הם מגישים את חדשות ההופס, מספרים על הדרך שבה מצאו את התשובה וכאשר הם אומרים את התשובה הנכונה, הופה הופה מריע להם. במאית הדיבוב בעברית הייתה אפי בן ישראל, ומפיקת הדיבוב הייתה ענבר שטגר עזרא. "ההופסים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ההופסים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
מקסים אוסיפוביץ' ראפייקו

מקסים אוסיפוביץ' ראפייקו (ברוסית: Максим Осипович Рапейко;‏ 1907 – 1940) היה יהודי סובייטי שהשתתף במלחמת החורף ופיקד על גדוד ריגול הנפרד מס' 149 של אוגדת הסיור מס' 113 של הארמייה השביעית בחזית הצפון-מערבית. עוטר כגיבור ברית המועצות בדרגת קפטן. נולד בעיר פולאצק במשפחתו של פקיד. לאחר שקיבל השכלה תיכונית גויס לצבא האדום מאז 1926. בוגר בית הספר לחי"ר. חבר במפלגה הקומוניסטית מאז 1932. השתתף במלחמת החורף בשנים 1939–1940. בסוף ינואר 1940 כבש הגדוד בפיקודו גבעה שולטת באזור תחנת הרכבת יוחאנס (כיום עיירת סובייטסקי) והסב לצבא הפיני נזק משמעותי בכוח אדם ובציוד צבאי. קבוצת לוחמים בראשותו השתלטה על התחנה. בקרב על האי לסיסארי (כיום האי סטקליאניי), הממוקם ליד האי טורקין-סארי (כיום - אובצ'יניי) נהרג ב-25 בפברואר 1940 ונקבר בתחנת רכבת סומאה (כיום - מאטרוסובו). מדיה וקבצים בנושא מקסים אוסיפוביץ' ראפייקו בוויקישיתוף דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית) דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית) דף על שמו באתר "ממוריאל" (ברוסית)
ג'ון מ. צ'ו

ג'ון מ. צ'ו (באנגלית: Jon M. Chu; נולד ב-2 בנובמבר 1979) הוא במאי, מפיק ותסריטאי קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא מוכר בזכותו היותו הבמאי של הסרט "עשיר בהפתעה" משנת 2018. הסרטים שביים כוללים לעיתים קרובות אלמנטים מוזיקליים, כולל סרטי הריקודים "סטפ אפ 2: הרחובות" ו"סטפ אפ 3D", סרטי המחזמר "ג'ם וההולוגרמות" ו"שכונה על הגובה", וסרטי ההופעות החיות "ג'סטין ביבר: הסרט" ו"ג'סטין ביבר: Believe". צ'ו הוא בוגר אוניברסיטת דרום קליפורניה. מדיה וקבצים בנושא ג'ון מ. צ'ו בוויקישיתוף ג'ון מ. צ'ו, ברשת החברתית פייסבוק ג'ון מ. צ'ו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ון מ. צ'ו, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ון מ. צ'ו, ברשת החברתית LinkedIn ג'ון מ. צ'ו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון מ. צ'ו, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון מ. צ'ו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ון מ. צ'ו, באתר Box Office Mojo (באנגלית) ג'ון מ. צ'ו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ון מ. צ'ו, באתר MusicBrainz (באנגלית) 'Crazy Rich Asians' Is Going to Change Hollywood. It’s About Time, Time
איל קרג

איל קרג (באנגלית: Ill Crag) היא פסגה באזור האגמים באנגליה. גובהה של הפסגה הוא 3,068 רגל (935 מטרים), והיא הפסגה הרביעית בגובהה באנגליה. הפסגה משקיפה על "Eskdale" וניתן לראות ממנה את "Bowfell" ו"Crinkle Crags". מדיה וקבצים בנושא איל קרג בוויקישיתוף Hewitt and Nutalls and Google Search "Highest Mountains In England". ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנשה גולדבלט

מנשה גולדבלט הוא קצין צה"ל בדימוס ומנכ"ל ישראלי. סיים את שירותו בצה"ל בדרגת תת-אלוף, ובעל עיטור העוז על גבורתו במלחמת יום הכיפורים. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון. גולדבלט עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בחטיבה 500. גולדבלט הוביל את פלוגתו במלחמת יום הכיפורים, בין היתר בקרב בעיר סואץ. על פועלו במלחמה עוטר בעיטור העוז. בהמשך שירת כמפקד גדוד טנקים ובשנים 1990–1997 שימש כמפקד חטיבה 14. שימש סגן מפקד אוגדה 36 בתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות, ומפקד אוגדת מילואים משוריינת, בדרגת תת-אלוף.[דרושה הבהרה] עיטור העוז שהוענק לסגן מנשה גולדבלט, "אתר הגבורה" גרשון הכהן, מלחמת יום כיפור מחכה לשפילברג, באתר ynet, 25 בספטמבר 2012. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האשמה (סרט, 2021)

האשמה (באנגלית: The Guilty) הוא סרט דרמה אמריקאי בהפקת נטפליקס, בבימויו והפקתו של אנטואן פוקואה ובכיכובו של ג'ייק ג'ילנהול. הסרט הוא עיבוד מחודש לסרט הדני משנת 2018 "האשמים". ג'ייק ג'ילנהול בתפקיד ג'ו ביילר אית'ן הוק פיטר סארסגארד ריילי קיאו פול דנו ביירון באוורס דאווין ג'וי רנדולף דייוויד קסטניידה כריסטינה וידאל אדריאן מרטינז ביל בר בו נאפ אדי פאטרסון בחודש דצמבר 2018 פורסם כי ג'ייק ג'ילנהול רכש זכויות על הסרט הדני בעל אותו השם והוא יככב ויפיק מהדורה מחודשת של הסרט תחת חברת ההפקות שלו Nine Stories Productions, לצד סרטי בולד. בספטמבר 2020 הוכרז כי אנטואן פוקואה יביים ויפיק את הסרט ונטפליקס צפויה להפיץ אותו. בנובמבר 2020 הצטרפו לצוות השחקנים אית'ן הוק, פיטר סארסגארד, ריילי קיאו, פול דנו, ביירון באוורס, דאווין ג'וי רנדולף, דייוויד קסטנדה, כריסטינה וידאל, אדריאן מרטינז, ביל בר, ביו קנאפ ואדי פטרסון. שלב הצילומים החל בנובמבר 2020. אתר האינטרנט הרשמי של האשמה "האשמה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האשמה", באתר AllMovie (באנגלית) "האשמה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האשמה", באתר Metacritic (באנגלית) "האשמה", באתר אידיבי "האשמה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Kroll, Justin (10 בדצמבר 2018). "Jake Gyllenhaal to Star in Remake of Denmark's Oscar Entry 'The Guilty' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Fleming Jr, Mike (15 בספטמבר 2020). "'Southpaw' Duo Jake Gyllenhaal & Antoine Fuqua To Re-Team On Tense Thriller 'The Guilty'". Deadline Hollywood. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Fleming Jr, Mike (23 בספטמבר 2020). "Netflix Lands Jake Gyllenhaal-Antoine Fuqua Package 'The Guilty' In $30 Million WW Deal". Deadline Hollywood. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) N'Duka, Amanda (13 בנובמבר 2020). "'The Guilty': Ethan Hawke, Peter Sarsgaard, Riley Keough & More Join Jake Gyllenhaal In Antoine Fuqua-Directed Netflix Drama". Deadline Hollywood. נבדק ב-13 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "The Guilty". Backstage. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Kroll, Justin (11 בנובמבר 2020). "Michael Bay To Direct Action-Thriller 'Ambulance' With Jake Gyllenhaal In Talks To Star". Deadline Hollywood. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
יחסי הודו–מרוקו

יחסי הודו–מרוקו הם היחסים הדו-צדדיים בין מרוקו להודו. שתי המדינות הן חלק מתנועת המדינות הבלתי-מזדהות. באו"ם הודו תמכה בדה-קולוניזציה של מרוקו ותנועת החירות המרוקאית. הודו הכירה במרוקו ב-20 ביוני 1956 וכוננה יחסים בשנת 1957. משרד החוץ ההודי קובע כי "הודו ומרוקו נהנו מיחסים לבביים וידידותיים ובמהלך השנים היחסים הדו-צדדיים היו עדים לעומק וצמיחה משמעותיים." המועצה ההודית ליחסי תרבות מקדמת את התרבות ההודית במרוקו. מרוקו מבקשת להגביר את קשריה המסחריים עם הודו ומבקשת השקעה הודית בתחומים שונים. מרוקו מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי וקונסוליית כבוד במומבאי. הודו מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט. מדיה וקבצים בנושא יחסי הודו–מרוקו בוויקישיתוף "Morocco - India Relations". אורכב מ-המקור ב-14 במאי 2012. נבדק ב-1 במאי 2012. {{cite web}}: (עזרה) "India–Morocco Relations". Ministry of External Affairs of India. אורכב מ-המקור (PDF) ב-14 בנובמבר 2011. נבדק ב-1 במאי 2012. {{cite web}}: (עזרה) Indian Embassy in Rabat, Morocco Retrieved 1 May 2012.
בוקאבו

בוקאבו (באנגלית: Bukavu) היא עיר במזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, העיר ממוקמת בקצה הדרום-מערבי של אגם קיוו, ממערב לקיאנגוגו שברואנדה. העיר היא בירת מחוז דרום קיוו ונכון לשנת 2012 התגוררו בה 806,940 תושבים. בוקאבו היא חלק מהשטח העתיק של ממלכת בושי (אנ'), קבוצה אתנית שבדרום קיוו. לפני שהאירופאים הגיעו לממלכת בושי נקראה בוקאבו "רוסוזי". בוקאבו הוקמה בשנת 1901 על ידי השלטונות הקולוניאליים הבלגיים. עד 1966, הייתה לה אוכלוסייה אירופאית בולטת תחת שלטון קולוניאלי. האקלים בעיר נמשך על ידי האקלים הסובטרופי (אגם קיוו נמצא 1,500 מטר מעל פני הים). הגבעות שמסביב מגיעות גם לגובה של 2,000 מטר. בעבר שימשה העיר מרכז מינהלי לכל אזור קיוו, אך העיר איבדה חלק ממעמדה כתוצאה מצמיחתה של גומה (בירת מחוז צפון קיוו) ומהמלחמות שפרצו בקונגו בעקבות רצח העם ברואנדה. בעקבות רצח העם ברואנדה, פליטים ורבים מחברי הממשלה ההוטים ברואנדה לשעבר נמלטו כחלק ממשבר פליטי האגמים הגדולים (אנ'). מחנות הפליטים סביב גומא ובוקאבו הפכו למרכז ההתקוממות של ההוטים מהמחנות כנגד ממשלת הטוטסים החדשה ברואנדה, אם כי במידה מינימלית ביותר. בנובמבר 1996, עם תחילת מלחמת קונגו הראשונה, תקפו כוחות ממשלת רואנדה את מחנות ההוטים וכוחות ממשלת זאיר שאפשרו את ההתקוממות. ממשלת רואנדה תמכה במורדים בזאיר בראשות לורן קבילה שהפילו את ממשלת קינשאסה בעזרתם, ואז נפלו איתם והובילו למלחמת קונגו השנייה. רואנדה תמכה בעצרת המורדים למען הדמוקרטיה הקונגולזית (RCD) נגד קבילה. הסיבה לתמיכה זו נחשבת כלכלית ולא כהגנה על שטח רואנדה. ב-3 ביוני 2004 יצאו מפגינים בכמה ערים בקונגו לרחובות להפגין נגד האו"ם על כך שלא מנעו את מעשיהם של המורדים למען הדמוקרטיה הקונגולזית בבוקאבו הנתמכים על ידי רואנדה בראשות הגנרל נקונדה. כ-16,000 נשים נאנסו בסוף שבוע אחד לאחר שהגנרל נקונדה אמר לחייליו "העיר הזו כולה שלכם למשך שלושה ימים". במהלך רעידת האדמה שהתרחשה בדרום קיוו בשנת 2015 נהרג שוטר אחד ונפצעו 30. אף על פי שבוקאבו לא מאוימת מאיימת הרי געש כמו גומה, בבוקאבו קיימת סכנה בפני התפרצות מימית מאגם קיוו שבו כמויות עצומות של פחצן דו-חמצני שמומס ויכול להתפוץ ולאיים על חייהם של שני מיליון בני אדם המתגוררים ליד האגם. מדיה וקבצים בנושא בוקאבו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוקאבו בוקאבו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Bukavu | Democratic Republic of the Congo, Encyclopedia Britannica (באנגלית) DER SPIEGEL | Online-Nachrichten, www.spiegel.de BBC - Science & Nature - Horizon - Killer Lakes, BBC
האי הירוק

האי הירוק (בדנית: Den grønne Ø) הוא ספר ילדים, פרי עטה של הסופרת הדנית קרין מיכאליס אשר יצא לאור לראשונה בשנת 1933 בגרמנית. בהמשך הוא תורגם לדנית ובשנת 1936 לאנגלית. הספר יצא בעברית בהוצאת ספריית הפועלים, בשנת 1945, בתרגום חנה סמואל. "האי הירוק" נמצא ליד חופי דנמרק, אי קטן, התלוי לחלוטין במדינת האם שמעבר לרצועת מים לא רחבה, או כך חושבים תושביו עד שבאחד הלילות קורה משהו מוזר מאוד ובלתי מוסבר. כאשר קמים תושבי האי בבוקר, הם מגלים, שהיבשת נעלמה ואיננה. ככל מטחווי העין הם רואים רק ים ריק, שטוף שמש וכחול, לא יבשה ולא איים אחרים ואפילו לא סירות או ספינות – לא כלום. הרדיו שותק, אין שום קשר עם שום ארץ אחרת, שום רמז לאסון טבע שהתרחש ופסח רק עליהם, לא דבר. לאחר הבהלה הראשונית, מתחילים תושבי האי להבין, שהם לבדם, לפחות עד שיוודע אחרת. וכאן מגלה כל אחד את אופיו האמיתי: נדיבי הלב מזדרזים לחלק את מה שברשותם לכל מי ששולח יד לקחתו, בלי להבין שלא יהיה מאין לחדש את המלאי, העשירים קונים כל מה שאפשר מן הסכלים, שאינם מבינים, שאין ערך לכסף כשאין מה והיכן לקנות, הקמצנים נאחזים בשיניים ובציפורניים בכל מה שברשותם, ורק מתי מעט, החכמים, רואי הנולד והאחראים, מתחילים לחפש דרכים לשרוד בקהילה קטנה ומבודדת. ההצלה באה לאי משני כיוונים: מאישה זקנה, המכונה "הריבתית", שחיה לבדה בבית קטן ומוקף גן וכל חייה קודש לגידול, שימור וכבישת ירקות ופירות ומציאת דרכים להפיק את המיטב מכל מה שעומד לרשותה, למזון, ללבוש ולרפואה; ומן הילדים, שהם הראשונים להבין את המצב כמות שהוא ובהדרכה נכונה – להפיק ממנו תועלת הן לעצמם והן למבוגרים. בהדרגה לומדים כל תושבי האי לאחד את כוחותיהם ואת משאביהם במקום לבזבז אותם על מאבקים חסרי טעם, והם גדלים ומתפתחים – עד לסוף הטוב, כמובן. ביקורת על הספר משנת 1936 https://peoplepill.com/people/rose-fyleman/tc/science/
טרון טג'פל

טרון ג' טג'פל (נולד ב-15 במרץ 1963) הוא עיתונאי, מוציא לאור, סופר ועורך הודי. אביו של טג'פל היה קצין בצבא הודו, כתוצאה מכך הוא גדל באזורים רבים של המדינה. הוא סיים תואר ראשון כלכלה באוניברסיטת פנג'אב בצ'אנדיגאר. טג'פל התחתן עם גייטן בטרה בשנת 1985; יש להם שתי בנות, טייה וקארה. בשנות השמונים החל את הקריירה שלו בעיתון "האינדיאן אקספרס" ומאוחר יותר עבר לניו דלהי כדי להצטרף למגזין בשם "הודו 2000". בשנת 1984 הצטרף למגזין India Today, אחר כך The Financial Express בשנת 1994 ומאוחר יותר הפך לעורך המייסד של מגזין החדשות השני בתפוצתו בהודו, Outlook. במקביל, הקים חברת הוצאה לאור, "India Ink". בפברואר 2000 הקים טג'פל את אתר החדשות הראשון של הודו, "טהלקה". בכמה ראיונות בתקשורת הכריז כי הדחף העיקרי היה עיתונאי ולא מסחרי, ושהוא שואף להחזיר את העיתונות לציבור. האתר היה אחראי לחשיפת כמה מפרשיות השחיתות הגדולות במדינה, והביא אף להתפטרותו של שר ההגנה ההודי בפרשה שבה הייתה מעורבת גם התעשייה האווירית לישראל והתעשייה הצבאית. האתר עסק גם בפרשיית המהומות בגוג'ראט ב-2002, ופרסם תחקיר שטען כי האלימות התאפשרה בגלל התעלמות מכוונת של המדינה והמשטרה מהפורעים. ב-2004 חשף אתר "טהלקה" שמחוקק מטעם מפלגת העם ההודית הלאומנית שיחד עד ראייה מרכזי באחד ממקרי הוונדליזם בזמן המהומות. ב-2007, הביאו ממצאי תחקיר נוסף להודאתם של מספר חברים במפלגת העם ההודית כי הייתה להם יד במהומות. פרשת שחיתות נוספת שנחשפה בעקבות חקירה של "טהלקה" הייתה פרשת רצח של דוגמנית ב-1999. העיתונאים של האתר גילו שהרוצח היה בנו של שר בממשלה, והשר שיחד את עדי הראייה על מנת שלא יפלילו את בנו. בעקבות חשיפת "טהלקה", נאלץ השר להתפטר. בנובמבר 2013 הואשם טג'פל על ידי כתבת בתקיפה מינית. הוא הודה ב"התנהגות בלתי הולמת", והציע לקחת חופשה של שישה חודשים מטהלקה. העניין זכה לתשומת לב ציבורית עזה ולהד תקשורתי, במיוחד משום שטג'פל ועיתונו היו מעורבים בעבר בהדגשת נושא האלימות המינית בהודו, כולל בגיליון מיוחד בנושא בפברואר 2013. המשטרה במדינת גואה, שם התרחש האירוע, הגישה דו"ח ראשוני המפרט נגדו מספר אישומים, בהם אונס. משטרת גואה עצרה אותו ב-30 בנובמבר 2013. ב-1 ביולי 2014, בית המשפט העליון של הודו הורה על שחרורו בערבות וביקש ממנו להגיש את דרכונו לבית המשפט. טג'פל טען לרדיפה פוליטית. המשפט החל בספטמבר 2017, והתארך לאחר פנייתו של טג'פאל לבית המשפט העליון על ביטול האישומים. בית המשפט דחה את טענתו באוגוסט 2019, החזיר את המשפט לדיון בבית המשפט בגואה. רומן הביכורים של טג'פל "האלכימיה של התשוקה" ראה אור בשנת 2006, ובעברית בתירגמה של חני גלעד. בהוצאת בבל ב-2007. הרומן הספרותי השני שלו, "סיפורם של המתנקשים שלי", נכתב בהשראת ניסיון חיסול שלו בשנת 2001, ומעצרם של חמישה הרוצחים השכירים. הוא יצא לאור בשנת 2010 וזכה לשבחי הביקורת. ספרו השלישי "עמק המסכות" יצא לאור בשנת 2011. מדיה וקבצים בנושא טרון טג'פל בוויקישיתוף טרון טג'פל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טרון טג'פל, ברשת החברתית Goodreads אתר האינטרנט הרשמי של טרון טג'פל אתר "טהלקה" טרון טג'פל באתר העין השביעית שירות "הארץ", משבר בהודו לאחר שבכירים צולמו מקבלים שוחד, באתר הארץ, 14 במרץ 2001 אורה קורן, חשד: בכירים בהודו קיבלו שוחד מהתעשייה האווירית, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2006 אורה קורן, חשד: תעש מעורבת בפרשת שוחד חדשה בתעשיית הנשק ההודית, באתר הארץ, 24 במאי 2009 פרנסואז שיפו, לה מונד, ג'יהאד בתת-היבשת, באתר הארץ, 30 במאי 2007 נירית בן-ארי, הפוליטיקה של הארוטיקה, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2011 אירי ריקין, האלכימיה של התשוקה: מתקשה לעורר עניין, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2011
מרידות היעקוביטים

מרידות היעקוביטים (Jacobite risings) הידועה גם בשם המרד היעקוביטי או מלחמת הירושה הבריטית, היו סדרה של התקוממויות, מרידות ומלחמות בבריטניה הגדולה ובאירלנד שהתרחשו בשנים 1688–1746. מטרת ההתקוממות הייתה להחזיר את ג'יימס השני, המלך הבריטי הקתולי האחרון ומאוחר יותר את צאצאיו של בית סטיוארט, לכס המלוכה של בריטניה לאחר שהודחו על ידי הפרלמנט במהלך המהפכה המהוללת. סדרת העימותים נקראה יעקוביטים, מן Jacobus (יעקובוס), הצורה הלטינית של ג'יימס. מרד היעקוביטים יכול להתייחס לכל אחד מהעימותים הבאים: המרד היעקוביטי של 1689 מלחמת ויליאם באירלנד, ניסיונותיו של ג'יימס להחזיר את כס המלוכה באירלנד מזימת ההתנקשות היעקוביטית 1696 הפלישה הצרפתית המתוכננת לבריטניה (1708), כללה תמיכה של היעקוביטים. המרד היעקוביטי של 1715 המרד היעקוביטי של 1719 מזימת אטרברי, שתוכננה לשנת 1722 הפלישה הצרפתית המתוכננת לבריטניה (1744), כללה תמיכה של היעקוביטים. המרד היעקוביטי של 1745 הפלישה הצרפתית המתוכננת לבריטניה (1759), כללה תמיכה יעקוביטית. Black, Jeremy (2015). A Short History of Britain. London: Bloomsbury Publishing. pp. 49–50. ISBN 9781472586681. נבדק ב-23 בדצמבר 2016. {{cite book}}: (עזרה)
אקטינופודיים

אקטינופודיים (שם מדעי: Actinopodidae) היא משפחה של עכבישאים מהקבוצה מיגלומורפה, החיים באמריקה הדרומית ובאוסטרליה, והם קרוביהם של המשפכנים האוסטרלים. חלק מעכבישים אלה, בעיקר מהסוג Missulena ארסיים ועלולים להיות מסוכנים לאדם ולגרום לבעיות רפואיות שונות ואף לסכנת חיים. עם זאת מקרי הכשות ארסיות הם נדירות מאוד. עכבישים אלה בעלי רגליים רחבות וראש וחזה שטוחים ורחבים, ורבים מהם בעלי גוונים חזקים של אדום וכחול. הניבים שלהם מעוקלים ופונים כלפי מעלה והם מכילים ארס רב העוזר להם להרוג טרף של חרקים גדולים או עכבישניים אחרים ואף חולייתנים קטנים. בניגוד לעכבישים אחרים הם לא בונים קורים חזקים והם חיים במחילות, בהם הם אורבים לטרף (ומכאן שמם העממי, "עכבישי עכבר"). גודלם הממוצע 1 עד 3 סנטימטרים כשהנקבות גדולות מהזכרים. Actinopus - בו 49 מינים החיים באמריקה הדרומית. Missulena - בו 18 מינים החיים באוסטרליה ובצ'ילה Plesiolena - בו 2 מינים החיים בצ'ילה. מדיה וקבצים בנושא אקטינופודיים בוויקישיתוף אקטינופודיים, באתר ITIS (באנגלית) אקטינופודיים, באתר NCBI (באנגלית) אקטינופודיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אקטינופודיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אקטינופודיים, באתר GBIF (באנגלית)
למפוניים

למפוניים (שם מדעי: Lamponidae) היא משפחה של עכבישים בני הקבוצה ארנומורפיה, החיים באוסטרליה והאיים סביבה וכמה מינים חיים גם בגינאה החדשה, ניו זילנד וקלדוניה החדשה. המשפחה תוארה ב-1893 בידי החוקר הצרפתי אז'ן סימון והיא כוללת מעל 200 מינים. עכבישים אלה מכונים "עכבישים לבני זנב", עקב הקצה האחורי הלבן שלהם ורובם קטנים מאוד. עכבישים אלה נמצאים במרבית חלקי אוסטרליה, ורבים חיים בסמוך ליישובים אנושיים ובבתים. אף על פי שהם קטנים חלקם די ארסיים (בעיקר בני הסוג Lampona) ונשיכתם יכולה לגרום להרס רקמות, מוגלות וצלקות וכן לבחילות והקאות אך לא למוות. עכבישים אלה ניזונים בעיקר מעכבישים אחרים שהם תופסים בלסתותיהם. הם אינם בונים רשתות אלא מסתווים לטרף בין פסולת עלים ומחבואים דומים. תת-משפחה Centrothelinae סוג Asadipus סוג Bigenditia סוג Centrocalia סוג Centroina סוג Centrothele סוג Centsymplia סוג Graycassis סוג Longepi סוג Notsodipus סוג Prionosternum סוג Queenvic תת-משפחה Lamponinae סוג Lampona סוג Lamponata סוג Lamponega סוג Lamponella סוג Lamponicta סוג Lamponina סוג Lamponoides סוג Lamponova סוג Lamponusa סוג Platylampona תת-משפחה Pseudolamponinae סוג Paralampona סוג Pseudolampona מדיה וקבצים בנושא למפוניים בוויקישיתוף למפוניים, באתר ITIS (באנגלית) למפוניים, באתר NCBI (באנגלית) למפוניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) למפוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) למפוניים, באתר GBIF (באנגלית)
סטפניה ספמפינאטו

סטפניה ספמפינאטו (באיטלקית: Stefania Spampinato; נולדה ב-17 ביולי 1982) היא שחקנית איטלקייה. ידועה בעיקר מתפקידיה בטלוויזיה בסדרת הדרמה הרפואית של ABC, "האנטומיה של גריי" ובסדרת הבת שלה, "תחנה 19" בתפקיד "ד"ר קרינה דה לוקה". ספמפינאטו נולדה בקטניה, סיציליה וגדלה בעיירה קטנה בשם בלפסו, השוכנת מתחת להר הגעש אטנה. היא החלה לרקוד בגיל 6. את התשוקה שלה לאומנויות בגיל צעיר לא ניתן היה להכחיש, כך שאמה החלה להכין לה תלבושות ריקוד כדי שתוכל להרשות לעצמה את שכר הלימוד של בתה. לאחר שסיימה את התיכון בהצטיינות, עברה למילאנו ושם קיבלה תואר ראשון באומנויות הבמה. ספמפינאטו פיתחה קריירה מצליחה במחול ותיאטרון למעלה מ-10 שנים, מה שגרם לה לטייל בכל רחבי העולם (פריז, טוקיו, שאנגחאי, מומבאי, ברלין). בשנת 2011, ספמפינאטו קנתה כרטיס טיסה הלוך ללוס אנג'לס. שהגיעה ללוס אנג'לס, השתתפה כרקדנית בפרק אחד בסדרה גלי. בשנת 2015 שיחקה בתפקיד קטן במותחן הפעולה "הטוב, הרע והמת". בשנת 2017, הצטרפה ספמפינאטו לסדרת הדרמה הרפואית של ABC, "האנטומיה של גריי", בתפקיד "ד"ר קרינה דה לוקה". בשנת 2020, השתתפה בתפקיד אורח במהלך עונה 3 של "תחנה 19", תוכנית הבת של האנטומיה של גריי. בעונה 4, קיבלה ספמפינאטו קביעות ב"תחנה 19". ספמפינאטו היא טבעונית הפועלת למען איכות הסביבה. מדיה וקבצים בנושא סטפניה ספמפינאטו בוויקישיתוף סטפניה ספמפינאטו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מקס הובאכר

מקס הובאכר (בגרמנית: Max Hubacher; נולד ב-1 באוקטובר 1993) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה שווייצרי. הוא התפרסם לאחר ששיחק בתפקיד ראשי בסרטים מריו הוא ידוע גם ממשחקו בסרט "הקפטן" משנת 2017. הובאכר נולד ב-1 באוקטובר 1993 בברן שווייץ. הוא סיים את בית הספר התיכון "מטאורה" בברן בשנת 2012 ועבר ללייפציג גרמניה כדי ללמוד בתיאטרון ומוזיקה בשנת 2014. הובאכר הופיע בתיאטרון ילדים ברובע ברייטנראן בברן בגיל שבע. בגיל שלוש עשרה הוא שיחק ב"ליברסטראום" של רוברט וולצר בתיאטרון שאושפילהאוס בציריך. את הופעת הבכורה שלו כשחקן קולנוע ערך בשנת 2010 בסרט Station Pirates, בו גילם ילד חולה סרטן. הוא שיחק בתפקיד הראשי בדרמת הקולנוע "Der Verdingbub", בבימויו של מרקוס איבודן. ותפקיד משנה בסרט "רכבת לילה לליסבון". פרס הכוכב הפורץ לשנת 2012. פרס השחקן הטוב ביותר ב-FilmOut Festival Award. מדיה וקבצים בנושא מקס הובאכר בוויקישיתוף מקס הובאכר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מקס הובאכר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Fischer, Katja (2018-02-27). "Ich bereite mich ja auch nicht aufs Heterosein vor". 20 Minuten (בגרמנית). נבדק ב-2018-08-13. "MAX HUBACHER – SHOOTING STAR 2012". נבדק ב-2018-08-13.
סטודיו פיירו

סטודיו פיירו (ביפנית: スタジオぴえろ, באנגלית: Studio Pierrot) הוא אולפן אנימציה יפני. האולפן נוסד בשנת 1979 על ידי עובדים לשעבר באולפני טאצונוקו הפקות. לאורך השנים הפיק האולפן מעל ל-70 סדרות טלוויזיה. סטודיו פיירו התמחה בעבר בעיקר בהפקת סדרות מסוגת מאהו שוג'ו (סגנון המתמקד בנערות בעלת כוחות קסומים) כאשר אחת הסדרות הנודעת שבהן היא הסדרה "טוקיו מיו מיו". מתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 האולפן החל להתמקד יותר בהפקה של סדרות שונן כאשר הנודעות שבהם הן "בליץ'", "היקארו נו גו" ו"נארוטו". בנוסף, השתתף האולפן, יחד עם סטודיו מיר הקוריאני, בהנפשת העונה השנייה של "האגדה של קורה", עבור ערוץ ניקלודיאון. הלוגו של החברה הוא ליצן. נילס הולגרסון (1980–1981) ערי הזהב הנסתרות (1982–1983) גברת פלפלת (1983–1984) יו יו האקושו (1992–1995) היקארו נו גו (2001–2003) טוקיו מיו מיו (2002–2003) נארוטו (2002–2017) הימים של מידורי (2004) בליץ' (2004–2012) שוגר שוגר רון (2005–2006) תלתן שחור (2017–2021) בורוטו (2017-רץ) מדיה וקבצים בנושא סטודיו פיירו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטודיו פיירו סטודיו פיירו, ברשת החברתית פייסבוק סטודיו פיירו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטודיו פיירו ב-IMDb ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האלופוס

האלופוס (שם מדעי: Hallopus) הוא סוג של זוחל נכחד דמוי-תנין שחי בסוף היורה לפני 155.7 עד 145.5 מיליון שנה מזמננו, במשך היורה העליון. המאובנים שלו התגלו בתצורת מוריסון שבקולורדו ותוארו בידי החוקר הידוע עותניאל צ'ארלס מארש ב-1881. במקור סברו שהיצור הוא דינוזאור בהתאם למבנה השלד והגפיים הארוכות שלו, אך לאחר השוואה עם סוגים דומים כמו Sphenosuchus או Junggarsuchus משייכים אותו לקבוצת הארכוזאורים פסאודוסוכיה, בה מצויים גם התנינים בתוך משפחת ההאלופודיים (Hallopodidae). זוחל זה היה קטן מאוד, באורך של מטר בקירוב, והיה זריז ומהיר. גפיו הארוכות עזרו לו לרוץ במהירות או לקפץ בדומה לארנבת אחרי טרף של חרקים ושל זוחלים אחרים. עם זאת עקב גודלו כנראה היה טרף לזוחלים גדולים יותר כמו לדינוזאורים טורפים. כמה חוקרים מעריכים שהסוג הקרוב מצלוגנתוס (Macelognathus) משויך לסוג זה כשמבנה גופם דומה והם גם נמצאו באותה תצורה. מדיה וקבצים בנושא האלופוס בוויקישיתוף
העמק המרכזי

האם התכוונתם ל... העמק המרכזי (קליפורניה) העמק המרכזי (צ'ילה) העמק המרכזי (קוסטה ריקה)