laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Red Apollo

רד אפולו (באנגלית: Red Apollo; מוכרת גם בשם הקיצור: APT10) היא קבוצת תקיפה סינית המבצעת פעולות סייבר התקפיות נגד יפן, הודו, ארצות הברית וגורמים מערביים. פעילותם ומיקומם של חברי הקבוצה הוא בעיר הנמל הצפון-מזרחית טיינג'ין. התקפותיה של הקבוצה מתמקדות נגד חברות מסחריות מתחום התעופה, ההנדסה והטלקום על מנת לרגל ולגנוב קניין רוחני על פי ה-FBI, פועלת תחת משרד ההגנה הסיני משנת 2006. מלבד השם הרשמי, חברות אבטחת מידע נתנו לקבוצה שמות נוספים כגון: Stone Panda ,MenuPass (ניתן על ידי Fireeye) Potassium (ניתן על ידי Microsoft). בשנת 2009, חשפה חברת FireEye, פעילות התקפית של הקבוצה ומספר שיטות בהן היא משתמשת אך סיווגה את פעילותה כנמוכה. בין שנת 2014 ל-2017, ביצעה הקבוצה סידרה של פעולות סייבר התקפיות נגד חברות ממשלתיות ומסחריות מתחום התרופות, האנרגיה וטלקומוניקציה מ-17 מדינות שונות, קמפיין התקיפה זכה לשם Cloud Hopper. בשנת 2016, הדליפה הקבוצה פרטים של כ-130 אלף אנשי חיל הים האמריקאי. בשנת 2018, תקפה הקבוצה מוסדות ממשלתיים וארגונים פרטיים בפיליפינים. בשנת 2019, תקפה הקבוצה מספר חברות מסחריות ביפן. בשנת 2021, תקפה הקבוצה את חברת Serum Institute of India. לוחמת רשת טרור קיברנטי האקינג משחקי מלחמה (אבטחת מידע) האקטיביזם קבוצת התקיפה APT10 פעלה באמצעות תקיפת שרשרת האספקה, באתר מערך הסייבר הלאומי מידע על קבוצת Red Apollo, באתר Omegaton.com APT10 (MenuPass Group): New Tools, Global Campaign Latest Manifestation of Longstanding Threat | Mandiant, www.mandiant.com (באנגלית) Two Birds, One STONE PANDA, crowdstrike.com, ‏2018-08-30 (באנגלית) Chinese Group Is Hacking Cloud Providers to Reach Into Secure Enterprise Networks, BleepingComputer (באנגלית אמריקאית) Operation Cloud Hopper: What You Need to Know - Security News, www.trendmicro.com (באנגלית) Chinese hackers allegedly stole data of more than 100,000 US Navy personnel, MIT Technology Review (באנגלית) The Diplomat | Magazine, magazine.thediplomat.com Symantec implicates APT10 in sweeping hacking campaign against Japanese firms, CyberScoop, ‏2020-11-17 (באנגלית) "Chinese hackers target Indian vaccine makers SII, Bharat Biotech, says security firm". Reuters (באנגלית). 2021-03-01. נבדק ב-2021-11-06.
HP-65

HP-65 הוא מחשבון־הכיס הראשון בעולם שהיה בר־תכנות. המחשבון הוצא לשוק על ידי חברת HP בשנת 1974. היו לו תשעה אוגרים וזיכרון ל־100 פעולות מקשים. הוא גם כלל קורא/כותב כרטיסים מגנטיים. גודל הכרטיס היה קטן מאוד, בערך כגודל מסטיק. המחשבון HP-65 הציע אפשרויות כתיבת תוכנה בסיסיות יחסית, ותוכן האוגר R9 שלו הושחת בכל פעם שהמשתמש (או התוכנה) ביצעה פונקציות טריגונומטריות או מבחני השוואה. בעיה זו תועדה במדריך למשתמש, כך שלא נחשבה לבאג אלא לפגם ידוע בשימוש. מדיה וקבצים בנושא HP-65 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייזק אוסטין

אייזק אדוארד אוסטין (באנגלית: Isaac Edward Austin; נולד ב-18 באוגוסט 1969) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1991–2004. בעונת 1996/1997 זכה בפרס השחקן המשתפר של העונה ב-NBA כשחקן מיאמי היט. ממוצעיו הכוללים לאורך 9 עונותיו ב-NBA הם 7.6 נקודות, 4.7 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק. אוסטין נולד בעיר גרידלי שבקליפורניה. בין השנים למד במכללת רידלי אשר על יד פרזנו, ובשנת 1989 עבר לאוניברסיטת המדינה של אריזונה ("אריזונה סטייט"). בעונתו האחרונה בליגת המכללות, 1990/1991, רשם ממוצעים של 16.3 נקודות ו-8.7 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-"Pac-12". בדראפט ה-NBA‏ 1991 נלקח אוסטין בבחירה ה-48, על ידי יוטה ג'אז. בשתי עונותיו ביוטה מיעט לשחק, ונופה מהקבוצה בנובמבר 1993. את עונת 1993/1994 החל בקבוצת "אוקלהומה סיטי קאלברי" מליגת ה-CBA, ובהמשך חתם בפילדלפיה 76' עד לסיום העונה. בין השנים 1994–1996 שיחק עבור "קרו ליון" הצרפתית ו"טובורג פילזנר" הטורקית. לקראת עונת 1996/1997 שב ל-NBA כשחתם על חוזה במיאמי היט. לאורך אותה עונה שימש כמחליפו מהספסל של אלונזו מורנינג, וסייע למיאמי להעפיל לגמר האזור המזרחי עם ממוצעים של 9.7 נקודות ו-5.8 ריבאונדים למשחק. בסיום העונה זכה בפרס השחקן המשתפר של העונה, ובכך הפכה לזוכה היחיד בפרס אשר לא שיחק כלל ב-NBA בעונה הקודמת לזכייה. בפברואר 1998 הועבר בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה לברנט בארי, וב-26 משחקיו עם הקליפרס הציג יכולת טובה עם 15.2 נקודות, 8.7 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים בממוצע למשחק. בינואר 1999 חתם באורלנדו מג'יק על חוזה ל-4 עונות בסך כ-21 מיליון דולר, אך בעונתו היחידה במדיה לא עמד בציפיות, ובאוגוסט 1999 נשלח בטרייד לוושינגטון ויזארדס עבור בן וולאס, ג'ף מקיניס ושני שחקנים נוספים. לאחר עונה אחת בוושינגטון נשלח בטרייד נוסף לוונקובר גריזליס, עמה עבר בשנת 2001 לממפיס. בין השנים 2002–2004 שיחק אוסטין עבור טרבזונספור הטורקית, שינג'יאנג פליינג טייגרס הסינית ו"ג'רזי סקוויירס" מליגת ה-ABA החדשה. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות ה-NBA של אוסטין, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של אוסטין, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1991, באתר basketball-reference.com על החתימה של אוסטין באורלנדו, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 8 בפברואר 1999 אוסטין נשלח בטרייד לקליפרס, באתר הניו יורק טיימס, 20 בפברואר 1998 אוסטין נשלח בטרייד לוויזארדס, באתר וושינגטון פוסט, 12 באוגוסט 1999
אתרים היסטוריים ואתרי מורשת באנטארקטיקה

אתר היסטורי או אתר מורשת (באנגלית: Historic Site or Monument; בראשי תיבות באנגלית: HSM) הוא אתר מוגן בעל חשיבות היסטורית ביבשת אנטארקטיקה, או באיים הסמוכים לה. רשימת האתרים ההיסטוריים נעשתה לראשונה בשנת 1972, ומאז הורחבה לכלול 92 אתרים, העדכונים האחרונים של הרשימה פורסמו בשנת 2015. חמישה אתרים הוסרו מהרשימה במהלך השנים מסיבות שונות. אתרים היסטוריים ואתרי מורשת אלה מוגנים תחת אמנת אנטארקטיקה כאחד משלושה סוגים של אזורים מוגנים אנטארקטיים. התנאים לרישום אתר הוא שעליו לעמוד באחד או יותר מהקריטריונים הבאים: אירוע באתר אירוע היסטורי בעל חשיבות; האתר משויך לפעילות של אדם בעל חשיבות בהיסטוריה של אנטארקטיקה; האתר שייך לאירוע של התמודדות מיוחדת או הישג מיוחד; האתר מייצג פעילות בעל חשיבות לפיתוח או למחקר של אנטארקטיקה; מדובר במבנה בעל חשיבות טכנולוגית, היסטורית, תרבותית או אדריכלית מיוחדת; לאתר חשיבות חינוכית; לאתר חשיבות סמלית לאישים ממדינות שונות. מדיה וקבצים בנושא אתרים היסטוריים ואתרי מורשת באנטארקטיקה בוויקישיתוף רשימת האתרים ההיסטוריים ואתרי המורשת באנטארקטיקה נכון לשנת 2015 (מסמך להורדה) "endurance or achievement" "important in the development and knowledge of Antarctica" "educational potential about "significant human activities" in Antarctica" "symbolic or commemorative value for people of many nations" ראו ב"קישורים חיצוניים" רשימת האתרים נכון לשנת 2015 אתר HSM25 הוסר מרשימת האתרים ההיסטוריים ואתרי המורשת שהתה בזמן החורף האנטארקטי אתר HSM31 הוסר מרשימת האתרים ההיסטוריים ואתרי המורשת
אזור מוגן אנטארקטי

אזור מוגן אנטארקטי (באנגלית: Antarctic Protected Area) הוא אזור באנטארקטיקה המוגן תחת אמנות אנטארקטיקה. ישנם שלושה סוגי אזורים המוגנים תחת מערכת זו: אזור אנטארקטי מוגן מיוחד (באנגלית: Antarctic Specially Protected Area ; בראשי תיבות באנגלית: ASPA) אזור המוגן תחת האמצעים המוסכמים לשימור החי והצומח באנטארקטיקה (משנת 1964 ואילך) ותחת נספח V לפרוטוקול הגנת הסביבה האנטארקטית (משנת 2002) אזור מנוהל במיוחד אנטארקטיקה (ASMA) המוגן תחת נספח V לפרוטוקול הסביבה האנטארקטית (2002) אתר היסטורי או אנדרטה (HSM) ישנן הנחיות למדענים ולמבקרים באזורים אלה, שמטרתן הגנה על אזורים אלה. האי בופור - אזור אנטארקטי מוגן מיוחד מפרץ האדמירליות - אזור מנוהל במיוחד אנטארקטיקה בקתת שקלטון - אתר היסטורי • Coetzee, Bernard & Convey, Peter & Chown, Steven., Expanding the Protected Area Network in Antarctica is Urgent and Readily Achievable, Conservation Letters. 10.1111/conl.12342 מדיה וקבצים בנושא אזור מוגן אנטארקטי בוויקישיתוף בהתאם לאמנת אנטארקטיקה, אנטארקטיקה כולה היא שמורה מדעית מוגנת, ואזורים אלה הם מוגנים במיוחד במסגרת האזור המוגן Agreed Measures for the Conservation of Antarctic Fauna and Flora
Desire (אלבום)

Desire הוא אלבום האולפן השבעה עשר של הזמר האמריקאי-יהודי בוב דילן, שיצא לאור ב-5 בינואר 1976 על ידי קולומביה רקורדס. זהו אחד מהאלבומים מרובי המשתתפים של דילן, בהשתתפות המוזיקאים שליוו אותו בסיבוב ההופעות Rolling Thunder Revue, שקיים בשנים 1976–1975 (שתועדו מאוחר יותר באלבום Bootleg Series Vol. 5). רבים מהשירים כללו גם קולות רקע של אמילו האריס ורוני בלקלי. רוב האלבום נכתב במשותף עם ז'אק לוי, והוא מורכב משירי סיפור ארוכים, ששניים מהם עוררו מחלוקת: "Joey" בן 11 הדקות, שנראה כמפאר את הפושע האלים "ג'ואי המשוגע" גאלו, ו-"Hurricane", הרצועה הפותחת, שמתארת את מקרה הרצח בו הואשם המתאגרף רובין קרטר (אנ'), שהשיר טוען כי הופלל. קרטר שוחרר ב-1985, לאחר ששופט ביטל את הרשעתו בערעור. כאלבום המשך מוצלח ל-Blood on the Tracks, הוא שהה במקום הראשון במצעד אלבומי הפופ של בילבורד במשך חמישה שבועות, הפך לאחד מאלבומי האולפן הנמכרים ביותר של דילן, והגיע למעמד פלטינה כפולה; האלבום הגיע למקום השלישי בבריטניה, הונבחר לאלבום השנה של NME. הרולינג סטון דירגו את Desire במקום ה-174 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. האלבום נבחר למקום ה-761 במהדורה השלישית של רשימת 1000 האלבומים הטובים בכל הזמנים של קולין לארקין. מידע על האלבום Desire באתר MusicBrainz מידע על האלבום Desire באתר AllMusic האלבום Desire באתר Discogs האלבום Desire באתר ספוטיפיי האלבום Desire באתר יוטיוב
רשימת ראשי המדינות המכהנים

להלן רשימת ראשי המדינות וראשי הרשות המבצעת המכהנים. בדרך כלל, בעיקר במדינות בעלות משטר נשיאותי, יש מנהיג אחד הממלא את תפקיד ראש מדינה יחד עם תפקיד ראש הרשות המבצעת (אנ'). במקרים אחרים, במיוחד במשטרים סמי-נשיאותיים (אנ') ופרלמנטריים, בתפקידי ראש המדינה וראש הממשלה לא מכהן אותו אדם. מקרא:      מנהיגים אשר ממונים על הרשות המחוקקת או הרשות המבצעת במדינה      מנהיגים לא טקסיים עם כוח מוגבל (כמו בבהוטן) או ראשי ממשלה בפועל שאין להם למעשה כוח חוקתי (כמו במיאנמר) הערה: מנהיגים בכתב קטן הם מנהיגים זמניים או לתקופת מעבר ונציגים
מעין עבד אל-מאלכ סעיד

מעין עבד אל-מאלכ סעיד (בערבית: معين عبد الملك سعيد; ‏נולד ב־1977) הוא פוליטיקאי תימני. ראש ממשלת תימן מאז 18 באוקטובר 2018. בפברואר 2024 הוחלף על ידי אחמד עוואד בן מובארכ. סעיד הוא ראש הממשלה הצעיר ביותר בתולדות תימן, ובעל תואר דוקטור לפילוסופיה ומרצה לתוכניות לימודים לעיצוב ותכנון אזורי לארכיטקטורה ותאוריות עיצוב. https://www.sabanew.net/viewstory/39933 "Yemen war: President Hadi sacks his prime minister amid humanitarian crisis". ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא תימן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דון מקליין (כדורסלן)

דונלד ג'יימס "דון" מקליין (באנגלית: Donald James "Don" MacLean; נולד ב-16 בינואר 1970) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1992–2001. בעונת 1993/1994 זכה בפרס השחקן המשתפר של העונה ב-NBA כשחקן וושינגטון בולטס. לאורך 9 עונותיו ב-NBA שיחק עבור 7 קבוצות שונות, ורשם ממוצעים של 10.9 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק. מקליין נולד בפאלו אלטו שבקליפורניה. למד ב"תיכון סימי ואלי" בסימי ואלי, קליפורניה. כיום הוא מתגורר בדרום קליפורניה עם אשתו, ברוק ושלושת בניהם קייל, בלייק וטרנט. בין השנים 1988–1992 למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ("UCLA"). כבר בעונתו השלישית בליגת המכללות בכדורסל הפך ל"מלך הסלים" של קבוצת UCLA בכל הזמנים, ועד לסיום עונתו הרביעית שבר את שיא הנקודות לשחקן בכל מחוז ה-Big 12, עם 2,608 נקודות בסך הכול. בעונת 1991/1992 הוביל את קבוצתו, לצד טרייסי מורי, לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות, לראשונה מזה 12 שנים. במשחק רבע הגמר עצמו הובסה UCLA בתוצאה 79–106 על ידי אוניברסיטת אינדיאנה, אותה הוביל קלברט צ'יני אשר בשנים הבאות שיחק לצד מקליין ומורי בוושינגטון. ב-4 עונותיו בליגת המכללות העמיד מקליין ממוצעים של 20.5 נקודות ו-7.8 ריבאונדים למשחק, ובסיום עונתו האחרונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American). בדראפט ה-NBA‏ 1992 נלקח מקליין בבחירה ה-19 על ידי דטרויט פיסטונס, ומיד הועבר בטרייד לוושינגטון בולטס. לאחר עונת רוקי סולידית (6.6 נקודות למשחק), פרץ מקליין בעונתו השנייה כאשר הוביל את קלעי קבוצתו עם 18.2 נקודות בממוצע למשחק, אליהן הוסיף 6.2 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק. בסיום העונה זכה בפרס השחקן המשתפר של העונה ב-NBA, שנתיים לאחר חברו לקבוצה פרביס אליסון. בדיעבד הייתה זו עונתו הטובה ביותר בקריירה; מאז ועד לפרישתו בשנת 2001 לא קלע יותר מ-11.2 נקודות למשחק באף עונה. באוקטובר 1995, לאחר 3 עונות בוושינגטון, הועבר בטרייד לדנוור נאגטס בתמורה לרכז רוברט פאק. כשנה לאחר מכן חתם על חוזה ל-5 עונות בפילדלפיה 76', אך כבר לאחר עונה אחת נשלח בטרייד לניו ג'רזי נטס. בין השנים 1997–2001 שיחק עבור ניו ג'רזי, סיאטל, פיניקס ומיאמי, אך שותף ב-50 משחקים בלבד מתוך 328 המשחקים של קבוצותיו, בשל פציעות שונות. בנובמבר 2000 הפך לשחקן הראשון בתולדות ה-NBA אשר מורשע בנטילת סטרואידים, והוא הושעה על ידי הליגה מחמישה משחקים. בסיום עונת 2000/2001 פרש ממשחק, בגיל 31. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות ה-NBA של מקליין, באתר basketball-reference.com הקלעים המובילים בתולדות מחוז ה-Big-12, באתר sports-reference.com סטטיסטיקות המכללות של מקליין, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1992, באתר basketball-reference.com דון מקליין, שחקן הכדורסל, באתר truthaboutit.net,‏ 21 באפריל 2010 מקליין מושעה בגין שימוש בסטרואידים, באתר cbc.ca,‏ 29 בנובמבר 2000
זכות הכיבוש

זכות הכיבוש היא זכותו של צבא להחזיק בשטח שנכבש על ידו במלחמה. זכות זו נחשבה למקובלת במשפט הבינלאומי עד מלחמת העולם השנייה, ומאז הלגיטימיות שלה התפוגגה בהדרגה. בעקרונות המשפט הבינלאומי שנוסחו במהלך משפטי נירנברג, נקבע איסור על מלחמה תוקפנית. בשנת 1974 התקבלה החלטה 3314 בעצרת הכללית של האומות המאוחדות, האוסרת שורה של פעולות תוקפניות בהן פלישה צבאית, כיבוש, סיפוח כפוי, הפצצה אסטרטגית וסגר צבאי על נמלים. תומכי זכות הכיבוש טוענים כי עם תום מלחמה, שולט בשטח כוח צבאי חזק, שביכולתו להביא שלום ויציבות לתושבי האזור, ולכן יש להעניק לו לגיטימציה. מאידך, שורה של תהליכים היסטוריים הובילו לשלילת זכות הכיבוש. המעצמות בעולם כיום תומכות בזכות להגדרה עצמית, תמיכה שהתגבשה עם ההכרה בנזקים שנגרמו במהלך הכיבוש והקולוניאליזם באפריקה, ובחורבן שהותירו אחריהן מלחמת העולם הראשונה והשנייה. בין אבני הדרך שהובילו לתפיסה המודרנית במשפט הבינלאומי, השוללת את זכות הכיבוש, נמנים הסכם קלוג-בריאן (1928), משפטי נירנברג (1945), מגילת האומות המאוחדות (1945), הדה-קולוניזציה באסיה ואפריקה, ותמיכת האו"ם בעיקרון השלמות הטריטוריאלית של המדינות החברות בו. על פי עקרונות המשפט הבינלאומי, כפי שהיה נהוג עד מלחמת העולם השנייה, שטח שנכבש במלחמה צריך להיות מנוהל על פי דיני מלחמה. כלומר, יש להשליט בשטח כיבוש צבאי. בדיני המלחמה באותה תקופה הודגש כי כניעה איננה תנאי הכרחי: "זכות הקניין המוקנית לצד הכובש איננה תלויה בהסכמת המדינה הנכבשת." עיקרון זה מומש במשך תקופה ארוכה בהיסטוריה, החל מהמלחמות הנפוליאוניות ועד לניסיונות הכיבוש של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. דוגמה לזכות זו נמצאת בהפסקת האש של מודרוס, שנחתמה בשנת 1918 בין האימפריה העות'מאנית לבין מדינות ההסכמה. בסעיף 7 של הסכם נכתב: "מוענקת למדינות ההסכמה הזכות לכבוש כל נקודה אסטרטגית במקרה של סכנה לביטחונן." דיני המלחמה הציגו שתי אפשרויות לסיום מצב הכיבוש. הראשונה, והעדיפה, היא הסכם שלום, שבמהלכו נבנה מחדש האמון בין הצדדים. בדיני המלחמה נכתב כי הסכם שלום "מייפה את כל הפגמים". האפשרות השנייה היא סיפוח, חלקי או מלא, של השטחים הכבושים. זכות הכיבוש העניקה תוקף משפטי לביטול זכויות האזרח שניתנו על ידי מדינה אחרת, ללא הסכמתה. זכות זו הייתה בתוקף רק לאחר מלחמה. לפי דין זה, כיבוש שטח של מדינה אחרת או התיישבות בו נחשבו למעשים לא-חוקיים. מלחמת העולם השנייה ותוצאותיה גרמו לשינוי ביחסה של הקהילה הבינלאומית למקרי כיבוש, ולמעשה שורה של תהליכים היסטוריים הובילו לשלילת זכות הכיבוש. בעקרונות המשפט הבינלאומי שנוסחו במהלך משפטי נירנברג נקבע איסור על מלחמה תוקפנית. גישה דומה באה לידי ביטוי בהצהרות שונות של מנהיגי המעצמות ובשורה של החלטות בעצרת הכללית של האו"ם, בהן החלטה 3314. על אף זאת, מלחמות רבות מאז 1945 הסתיימו ללא הסכם שלום. לעיתים נחתם הסכם הפסקת אש, ולעיתים שורר מצב של אי-לוחמה, או לחימה בעצימות נמוכה. כמו כן, היו מספר מקרים שבהם מעצמה ששוללת לכאורה את זכות הכיבוש פעלה באופן שאינו עולה בקנה אחד עם עקרונותיה, למשל סיפוח חצי האי קרים (2014) בידי רוסיה. Korman, Sharon (1996). The Right of Conquest: The Acquisition of Territory by Force in International Law and Practice. Oxford University Press, עמ' 127 (באנגלית) חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, כרך א' חלק 2, עמ' 122
כיפת הקרח פרקוס

כיפת הקרח פרקוס או כיפת פרקוס (באנגלית: Perkos Dome; בבולגרית: купол Перкос) היא כיפת קרח בחלק המערבי של רמת דטרויט בחוף דאנקו, בארץ גרהאם בחצי האי האנטראקטי שבאנטארקטיקה. שיא גובהה של כיפת הקרח - 2,050 מטרים מעל פני הים. הכיפה ממוקמת בין היובלים של הקרחונים ליליינטאל, סיקורסקי וברגה. הכיפה נמצאת 17 קילומטרים צפונית מזרחית לפסגת בולדווין; 7.5 קילומטרים דרומית להר אדר; 10.6 קילומטרים דרומית-מערבית מפסגת לייל; ו-23.6 קילומטרים צפונית-מערבית לפסגת קאוולאק שבחוף נורדנשלד. המפרצון מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978. כיפת הקרח קרויה על שם האל התראקי פרקוס. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) כיפת הקרח פרקוס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור כיפת הקרח, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
אונית מסב המרכז

אונית מסב המרכז (באנגלית: Paracentral lobule) היא קפל רקמת מוח, הכולל את תאי בץ הגדולים ביותר בגוף האדם, המחבר בין הפיתול הקדם-מרכזי לבין הפיתול הבתר-מרכזי. קפל זה נמצא בחלקה החיצוני של קליפת המוח, על הקצה המדאילי של ההמיספרות. ככזו האונית מהווה דופן של החריץ הארוך, ומכילה הן חלקים מתוך האונה הקודקודית והן חלקים מתוך האונה המצחית. קדימה לאונית נמצא האזור המוטורי המשלים, אחורית לה נמצא הנתיב הגבי של הראיה ומתחתיה נמצא פיתול החגורה. מבחינה תפקודית אונית זו היא האחראית על התקשורת הישירה בין אברי החישה בחלקו התחתון של הגוף לבין המוח, כך שהיא מקבלת מהם את המידע הסנסורי הראשוני, ומנגד מעבירה אליהם את הפקודות הישירות. בתוך כך אחראית אונית מסב המרכז גם על פקודות המוח למתן שתן וצואה. אספקת הדם לאונית מתבצעת על ידי עורק המוח הקדמי (אנ'), בשל כך פגיעה בעורק תגרום לבעיות חישה, לשיתוק חלקי המערכת המוטורית ולפגיעה ביכולת השליטה על הסוגרים. מערכת העצבים המרכזית תא עצב דחף עצבי מדיה וקבצים בנושא אונית מסב המרכז בוויקישיתוף Neuroscience in medicine. Totowa, NJ: Humana Press. 2003. p. 348. ISBN 1-58829-016-6.
בית הכנסת חיים

בית הכנסת חיים (בפרסית: کنیسای حییم) הוא בית כנסת בטהראן, איראן, ברחוב טיר 30, שנודע בעבר בשם "Qavam-os-Saltane". בית הכנסת נבנה בשנת 1913 על ידי היהודי האיראני המשכיל סולימאן חיים, בתקופת המהפכה החוקתית הפרסית (אנ'), תחת שלטונו של אחמד שאה קאג'אר. מקובל שבית הכנסת חיים הוא בית הכנסת העירוני הראשון באיראן, כאשר לפני בנייתו, נבנו רוב בתי הכנסת בגטאות. במהלך מלחמת העולם השנייה התאכסנו בבית הכנסת פליטים יהודים-פולנים. בשנת 1940, בעטייה של התרבות מספר הפליטים היהודים הפולנים בטהראן, נחנך ליד בית הכנסת חיים בית כנסת אשכנזי - בית הכנסת דניאל (אנ'). בשנות החמישים שימש בית הכנסת חיים כמחנה פליטים, ואכלס פליטים יהודים עיראקים שעלו לישראל דרך איראן כחלק ממבצע עזרא ונחמיה. בשנים האחרונות נפתח בית הכנסת רק בימי שבת ובימים נוראים, זאת בשל ההגירה וירידה באוכלוסיית היהודים בעיר. שלט בבית הכנסת כניסה לחצר בית הכנסת מבחוץ תמונה מתוך ההיכל בית הכנסת איתיפאק מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת חיים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת ובנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הכוחות המזוינים של לסוטו

צבא ההגנה לסוטו (באנגלית: Lesotho Defence Force ; בראשי תיבות: LDF) הוא הצבא של ממלכת לסוטו באפריקה הדרומית, שמונה כ-2,000 אנשים והוא האחראי על שמירת ביטחון הפנים, שלמותה הטריטוריאלית, והגנת החוקה של לסוטו. מכיוון שממלכת לסוטו מוקפת מכל גבולותיה על ידי דרום אפריקה, בפועל מובטחת ההגנה החיצונית של המדינה על ידי שכנתה הגדולה, כך שהכוחות המזוינים משמשים בעיקר לביטחון פנים. לצבא לסוטו יש גם אגף אוויר קטן עם כלי טיס בודדים. הצבא הוקם בשנת 1978. כוח ההגנה של לסוטו השתתף בהפיכה הצבאית ב-1986, ב-1994, ב-1998 וב-2007. לאחר הבחירות בלסוטו ב-1993 (אנ'), פיזר המלך לסטי השלישי את הפרלמנט החדש שנבחר בהפיכה שנתמכה על ידי הצבא. ב-30 באוגוסט 2014, התרחשה הפיכה צבאית, שאילצה את ראש הממשלה טום טבאנה לברוח לדרום אפריקה למשך שלושה ימים. משבר קצר בארגון התרחש בספטמבר 2017 כאשר מפקד הצבא נרצח על ידי כמה קצינים זוטרים. בשנת 2021, נשלחה משלחת צבאית של צבא לסוטו למוזמביק כחלק ממשימה לסייע לממשלת מוזמביק במהלך המרד בקאבו דלגאדו (אנ'). אתר האינטרנט הרשמי של הכוחות המזוינים של לסוטו מדיה וקבצים בנושא הכוחות המזוינים של לסוטו בוויקישיתוף הכוחות המזוינים של לסוטו, ברשת החברתית פייסבוק Lesotho Defence Force (LDF), Global Security In Lesotho, military and politics make a dangerous mix, באתר France 24, ‏9 בספטמבר 2017 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'וש אוקוגי

ג'ושוע אלויה "ג'וש" אוקוגי (באנגלית: Joshua Aloiye "Josh" Okogie; נולד ב-1 בספטמבר 1998) הוא כדורסלן ניגרי-אמריקאי המשחק בקבוצת פיניקס סאנס מליגת ה-NBA, בעמדות הקלע והסמול פורוורד. אוקוגי נולד בלאגוס שבניגריה, ובילדותו עבר עם משפחתו לסנלוויל אשר בג'ורג'יה, ארצות הברית. בשנת 2016 החל ללמוד במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה ("ג'ורג'יה טק"), וכבר בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הוביל את קלעיה עם ממוצע של 16.1 נקודות למשחק. בעונה העוקבת רשם ממוצעים של 18.2 נקודות, 6.3 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישייה השלישית של העונה במחוז ה-ACC. במאי 2018, לאחר שנתיים בלבד בג'ורג'יה טק, הודיע על העמדתו לבחירה בדראפט ה-NBA. בדראפט ה-NBA‏ 2018 נלקח אוקוגי בבחירה ה-20, על ידי מינסוטה טימברוולבס. לאורך עונת הרוקי שלו קלע 7.7 נקודות בממוצע למשחק, ובמהלכה השתתף במשחק הכוכבים העולים כשחקן "נבחרת העולם". בקיץ 2019 יצג אוקוגי לראשונה את נבחרת ניגריה, בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019, ולאורך הטורניר הוביל את קלעי נבחרתו עם 12.1 נקודות בממוצע למשחק. הניגרים סיימו במקום ה-17 (מתוך 32), והבטיחו את השתתפותם באולימפיאדת טוקיו (2020) בהיותם הנבחרת האפריקאית בעלת הדירוג הגבוה ביותר. מדיה וקבצים בנושא ג'וש אוקוגי בוויקישיתוף ג'וש אוקוגי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN סטטיסטיקות המכללות של אוקוגי, באתר sports-reference.com חמישיות העונה של מחוז ה-ACC, באתר הרשמי, 4 במרץ 2018 אוקוגי עוזב את ג'ורג'יה טק, באתר ajc.com,‏ 21 במאי 2018 רשימת הנבחרים בדראפט 2018, באתר basketball-reference.com סיכום משחק הכוכבים העולים 2019, באתר ה-NBA נבחרת ניגריה בגביע העולם 2019, באתר הטורניר
Janet Jackson's Rhythm Nation 1814

Janet Jackson's Rhythm Nation 1814 (בעברית: הקצב הלאומי של ג'נט ג'קסון 1814, מוכר כ-Rhythm Nation) הוא אלבומה הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ג'נט ג'קסון, אשר יצא לאור על ידי חברת התקליטים A&M רקורדס ב-19 בספטמבר 1989. עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200. בעקבות הצלחת אלבומה הקודם חברת התקליטים של ג'קסון רצתה ליצור אלבום שדומה באופיו לאלבומה הקודם אך ג'קסון התעקשה ליצור משהו חדש, אלבום קונספט העוסק בסוגיות חברתיות בשיתוף פעולה עם כותבים ומפיקים כמו הצמד ג'ימי ג'אם וטרי לואיס אשר עבדו עם ג'קסון גם על אלבומיה הקודמים. מבחינה לירית האלבום שאב השראה ממקרים בתקשורת העוסקים בגזענות, עוני, התעללות ושימוש בסמים ובנוסף גם כתבה שירים על רומנטיקה. אף על פי שמילות שירי האלבום היו שנויות במחלוקת האלבום זכה לביקורות חיוביות וג'קסון הפכה למודל לחיקוי עבור נוער בעקבות מילות שירי האלבום. מבחינה מוזיקלית האלבום עושה שימוש בסמפולים, סינתזיירים, תווי סווינג וכלי הקשה. כמו כן האלבום מכיל מגוון סגנונות מוזיקליים כמו ניו ג'ק סווינג, רוק כבד, פופ, דאנס ומוזיקה תעשייתית. שירי האלבום נעים בין שירי דאנס קצביים לבין בלדות רכות והם זכו להצלחה רבה ברדיו. האלבום הגיע למקום הראשון בארצות הברית והפך לאלבום השני ברציפות של ג'קסון לעשות זאת. הצלחתו בארצות הברית הייתה ענקית כאשר הגיע למעמד פלטינה משושת עם מכירות של 6 מיליון עותקים ובעולם זכה גם כן להצלחה ענקית עם מכירות של 12 מיליון עותקים והוא הפך לאלבום הנמכר ביותר לשנת 1990. בנוסף האלבום שבר שיא בכך שהיה לאלבום היחיד בתולדות ארצות הברית שיצאו ממנו 7 סינגלים שהגיעו לחמישייה הפותחת במדינה. מתוכם ארבעה הגיעו לראש המצעד בילבורד הוט 100. זהו גם האלבום היחיד שיצאו ממנו 3 שירים שהגיעו למקום הראשון במדינה ב-3 שנים שונות. רבים מהמבקרים כינו את האלבום "כשיא האומנותי של ג'קסון" לימים הוא היווה השראה במגמות מוזיקליות שונות והשפיע על אמנים רבים. בנוסף לאלבום, ג'קסון גם הוציאה סרט בן חצי שעה ב-MTV לקידום האלבום הקרוי "Rhythm Nation 1814" ועוסק בשני מוזיקאים אשר חייהם פרועים ומושפעים משימוש בסמים. על מנת לקדם את האלבום ג'נט יצאה גם לסיבוב ההופעות "Rhythm Nation World Tour 1990". סיבוב ההופעות זכה להצלחה רבה והפך לסיבוב ההופעות המצליח ביותר של אמן בסיבוב ההופעות הראשון שלו ואף שבר שיאים ביפן. ההכנסות מהמופע שימשו להקמת קרן בשם Rythm Nation שנועדה לממן תוכניות חינוך שונות. באותה תקופה ג'קסון כונתה כאייקון אפונה אחריי שבני נוער רבים חיקו את התלבושות שלה באותה תקופה. האלבום הועמד ל-9 פרסי גראמי, בין היתר בקטגוריית "מפיק/ת השנה", מה שהפך את ג'קסון לאישה הראשונה בהיסטוריה להיות מועמדת בקטגוריה זו. בין הפרסים אליהם הייתה מועמדת היא זכתה בקטגוריית "הסרט הארוך הטוב ביותר" על הסרט של האלבום ואף באותה שנה זכתה גם בפרס מפעל חיים מטעם MTV וכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. מידע על האלבום Janet Jackson's Rhythm Nation 1814 באתר MusicBrainz מידע על האלבום Janet Jackson's Rhythm Nation 1814 באתר AllMusic האלבום Janet Jackson's Rhythm Nation 1814 באתר Discogs Janet Jackson - Rhythm Nation 1814, Discogs (באנגלית) Janet Jackson Chart History, Billboard Login • Instagram, www.instagram.com