laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האלון הבודד

האלון הבודד הוא עץ אלון, ממין אלון מצוי, העומד במרכז גוש עציון קרוב ליישוב אלון שבות שגילו מוערך בלמעלה מ-700 שנה. לפני מלחמת העצמאות היה על יד העץ צומת דרכים של יישובי גוש עציון. במלחמת העצמאות כבש הלגיון הירדני את יהודה ושומרון והחריב את יישובי הגוש. חלק מהמגינים נפלו בקרב, וכ-130 מהם נטבחו לאחר שנישבו. הנשים והילדים שפונו בעוד מועד היו לפליטים. האלון הבודד נצפה משטח ישראל וסימל את הכמיהה לשיבה למקום. בין מלחמת העצמאות למלחמת ששת הימים נהגו פליטי גוש עציון וצאצאיהם, לצפות בעץ מאזור נס הרים או מבוא ביתר, ולייחל ליום שבו ישובו לאדמתם. לאחר מלחמת ששת הימים האלון הפך לסמל לשיבת האזור לשליטה יהודית. קרן קיימת לישראל הקימה ליד האלון אנדרטה למתיישבי גוש עציון. על שם האלון נקרא היישוב אלון שבות שבגוש עציון. העץ אף מופיע בסמל מועצה אזורית גוש עציון. ב-2011 עבר העץ טיפול משמר. אשל אברהם מדיה וקבצים בנושא האלון הבודד בוויקישיתוף מידע על העץ באתר ההנצחה והמורשת בכפר עציון ישראל גלון, זוהר בבדידותו - על האלון המצוי בגוש עציון, גן ונוף כ"ו (ח'), 2002 (קישור מתוך "סקר עצים בוגרים", משרד החקלאות, 2005) האלון הבודד של גוש עציון בן 700 ונזקק לטיפול רפואי, באתר "סרוגים", 23 בנובמבר 2011
תפילת מנשה

תפילת מנשה הוא אחד מן הספרים החיצוניים, המתאר את תפילתו של מנשה מלך יהודה בן חזקיהו ונקרא בוולגטה "תפילת מנשה מלך יהודה שהיה אסור בבבל". הסיפור על הגלייתו של מנשה לבבל מופיע בספר דברי הימים ואינו מופיע בספר מלכים. ישנם חילוקי דעות באשר למקורו ולזמן כתיבתו של הספר. אליה שמואל הרטום, בהקדמה לפירושו של תפילת מנשה (בקובץ הערוך על ידי החוקר אברהם כהנא) סבר כי מחבר הספר היה יהודי מלומד שחי במצרים במאה הראשונה או השנייה לספירה. לפיו, הספר היה חלק מתוך סידור תפילה של יהודי מצרים, והוא נכתב במקורו ביוונית. לדעת הרטום ייחוסו השגוי של הספר למנשה מלך יהודה נעשה על ידי נוצרים בתקופה מאוחרת יותר. המחקר העדכני, עם זאת, מראה כי לא ניתן לייחס את התפילה בוודאות למחבר יהודי או נוצרי, ואף זמן החיבור (לפני או אחרי חורבן המקדש) אינו ידוע. טקסט בעל שם דומה נמצא במגילות קומראן, אך מקובל על החוקרים שאין קשר בינו לטקסט הכלול בספרים החיצוניים. כאמור, מנוסח התפילה לא ניתן להסיק בבירור מי הדובר, אולם מפסוקים ט'-י"ב ניתן להבין שהדובר היה אסור, מפני שהוא חטא לה'. מה שמסתדר עם הכתוב בדברי הימים, שכאשר מנשה חטא, ה' הגלה אותו לבבל ושם המלך הבבלי אסר אותו בנחושתיים, ובעקבות כך מנשה התפלל לה' והתוודה על חטאיו. בתפילת מנשה 15 פסוקים בלבד. המחבר משבח את אלוהי האבות ומבקש מחילה על חטאיו. וזהו תוכן הספר בעברית: (א) ה' אל שדי אלוהי אברהם יצחק ויעקב וכל זרעם, עושה שמים וארץ וכל תפארתם. (ב) בדברך שמת לים חוקו, וחתמת בעד מעיני התהום בכוח שמך הגדול והנורא. (ג) מפניך ייראו כל יושבי תבל, ומגבורתך יפחד לבם. (ד) כי מי יעמוד לפני הדר הודך, ומי יקום לפני עוז אפך בעושי עוולה. (ה) אולם אין חקר לחסדך הגדול, כי אל עליון אתה ארך אפים ורב חסד ועל בני אדם תתנחם. (ו) ואמרת ברוב רחמיך כי לא תחפוץ במות המת, כי אם בשובו מדרכו וחי. (ז) לך ה' הצדקה כי לא את אבותינו אברהם יצחק ויעקב ציווית לשוב אליך כי לא חטאו לך. (ח) אך אותי ציווית כי רשעתי ועוונותיי רבו, מחול הים עד כי קלותי משאת עיני מרום. (ט) על זאת שחה לארץ נפשי כאסור בזיקי ברזל, ולא אוכל להרים ראשי וכל מרגעה אבדה ממני. (י) כי העירותי את חמתך ועשיתי את הרע בעיניך את פקודיך לא שמרתי ורק עוולה ותועבה עשיתי. (יא) על כן יכרעון ברכי לפניך ה', ולחסד ולרחמים אתחנן. (יב) העוויתי והרשעתי לפניך ורוב חטאתי לנגד עיני תמיד. (יג) אנא ה' שא נא לפשעי עבדך, וסלח ומחל לכל עוונותיי, לבל אספה ברוב חטאי, וחמתך לא תקום עלי לעולם ועד. (יד) הסר נא כעסך מעלי ואל תורידני לבאר שחת, כי אתה ה' בעל הרחמים לכל שבי פשע. (טו) ועתה ה' הודיעני חסדך והושיעני ברוב רחמיך אף כי נתעב ונאלח אני. (טז) ואודה את שמך לעולם ועד כאשר כל צבא השמים יודוך. (יז) כי לך לבדך הגדולה והתפארת לעולמי עד אמן. אליה שמואל הרטום, תפילת מנשה, הספרים החיצונים כרך א - חלק שני, תל אביב, תרצ"ז, עמ' 3–9. Ariel Gutman and Wido van Peursen. The Two Syriac Versions of the Prayer of Manasseh. Piscataway, NJ: Gorgias Press, 2011 מדיה וקבצים בנושא תפילת מנשה בוויקישיתוף תפילת מנשה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תפילת מנשה, באתר ויקיטקסט תפילת מנשה, בתרגומו של יצחק זקיל פרנקל: מהדורת לייפציג, 1830, באתר "גוגל ספרים". מהדורת ווארשא, 1885, באתר "דעת" ספר דברי הימים ב', פרק ל"ג, פסוקים י"ח–י"ט Eerdmans commentary on the Bible, Grand Rapids, MI: W.B. Eerdmans, 2003, ISBN 978-0-8028-3711-0 קטגוריה:דברי הימים ב לג יא – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
אסקווייר (תואר)

אסקווייר (באנגלית: Esquire; בכתיב מקוצר: Esq.) הוא תואר כבוד אשר הוענק בעבר בקרב אנשי החברה הגבוהה במערב אירופה. מוצאו של המונח בבריטניה וצפון אירלנד. הוא משמש כיום גם בארצות הברית, כסיומת תואר לעורך דין בעל רישוי רשמי. מקור השם אסקווייר בכינוי לנושא הכלים או החניך של האביר. מאז תחילת השימוש בו לא ניתנה לו משמעות מדויקת, והוא שימש בעיקר כתואר הניתן כאדיבות כללית לכל אדם בהקשר רשמי לנושאים שונים. המונח משמש כתואר כבוד לנשים וגברים כאחד. אסקווייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שמורת טבע אירוס הביצות נוב

שמורת אירוס הביצות נוב היא שמורת טבע השוכנת בין יישובים חספין ונוב ברמת הגולן. השמורה נמצאת באזור מישורי המוגדר כאחו ביצתי וכוללת שתי שלוליות חורף והיא מהווה את אחד השרידים האחרונים של צמחיית ביצות בדרום רמת הגולן. שטח השמורה הוא 752 דונם. תאריך ההכרזה 23 בינואר 2007. השמורה היא השטח היחיד בעולם בו מוגן אירוס הביצות מהכחדה. האזור רווי המשקעים השיפוע המתון של והקרקע החרסיתית באזור שמקשה על חלחול מי הגשמים הביאו להיווצרות האזור הביצתי. גובה המים בביצה אינו אחיד והוא תלוי בכמות המשקעים ובעונת השנה. את האחו מנקז נחל נוב הזורם לכיוון צפון מזרח ומנקז מים למאגר נוב. השמורה כוללת שטחים ביצתיים וכן שטחים לא ביצתיים ומאופיינת במבחר גדול של צמחים, חלקם צמחים מוגנים ונדירים. בית הגידול הלח כולל שתי שלוליות חורף רדודות. בין הצמחים הצומחים בשלוליות אפשר למצוא בוציץ סוככני, ורוניקת המים ועדשת המים הגיבנת ויש בו ריכוזים גדולים של אירוס הביצות ונרקיס מצוי. החלק היבש של השמורה מאופיין בצומח עשבוני צפוף שבתוכו פורחים כלנית מצויה, שפע של עיריוני צהוב, עירית גדולה, רומוליאה סגלולית, דודא רפואי ועוד. בשמורה נסללה דרך מעגלית שתחילתה במגרש החניה הנמצא בקטע כביש הכניסה לחספין. הדרך עוברת בין שלוליות השמורה. מעל אחת השלוליות נסלל מעבר של אבנים שהונחו בתוך השלולית. אירוס הביצות נרקיס מצוי תורמוס ההרים עירית גדולה אחת משלוליות החורף, ברקע בתי חספין תן ברווזים אחד השלטים הפזורים בשמורה ביצת חיספין מדיה וקבצים בנושא שמורת טבע אירוס הביצות נוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שמורת טבע אירוס הביצות נוב שמורת טבע אירוס הביצות נוב(הקישור אינו פעיל) באתר רשות הטבע והגנים
ג'ון גריי

ג'ון גריי (באנגלית: John Gray; נולד ב-28 בדצמבר 1951) הוא יועץ זוגי, סופר ומרצה אמריקאי, בעל מספר תארים אקדמיים. החל מ-1969 למד תשע שנים אצל מייסד המדיטציה הטרנסצנדנטלית, מהרישי מהש יוגי. ב-1992 יצא לאור ספרו "גברים ממאדים ונשים מנוגה", שהיה לרב-מכר. הספר עיצב את המשך הקריירה שלו, ונושא הספר היה לציר המרכזי בספריו הבאים. ספריו של גריי נמכרו במיליוני עותקים ברחבי העולם, כשבד בבד הם גררו ביקורת של אקדמאים שונים, לדעתם גישתו של גריי היא טריוויאליזציה של הדינמיקה של הפסיכולוגיה החברתית בתחום מערכות היחסים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. גריי נולד ב-1951 ביוסטון, טקסס. אביו היה סוחר עם שמן, ואמו עבדה בחנות ספרי רוחניות. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, קיבל תואר ראשון ושני במדע האינטליגנציה היצירתית, אך יש דעות שונות אם קיבל את התארים מהמוסד הלא מוכר, האוניברסיטה המהרישית האירופית למחקר; או מהמוסד המוכר האוניברסיטה המהרישית הבינלאומית בפיירפילד, איווה. את הדוקטורט קיבל גריי ב-1982 מאוניברסיטת קולומביה פסיפיק, אוניברסיטה לא מוכרת שפעלה בקליפורניה, ושנסגרה ב-2000 בצו בית המשפט המקומי; אם כי בפסק בית המשפט נפסק שהתארים שניתנו על ידי האוניברסיטה בין השנים 1978–1997 הם חוקיים. ב-1969 השתתף בהרצאה על מדיטציה טרנסצנדנטלית, ובעקבותיה היה מאוחר יותר לעוזרו האישי של מהרישי מהש יוגי למשך תשע שנים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 1992: Men Are from Mars, Women Are from Venus (בעברית: גברים ממאדים ונשים מנוגה) 1994: What Your Mother Couldn't Tell You & Your Father Didn't Know (בעברית: מה שאמך לא יכלה לספר לך ואביך לא ידע) 1995: Mars and Venus in the Bedroom (בעברית: מאדים ונוגה בחדר המיטות) 1996: Mars and Venus Together Forever: Relationship Skills for Lasting Love (בעברית: מאדים ונוגה יחדיו לנצח - כישורי זוגיות לאהבה ארוכת ימים) 2017: Beyond Mars and Venus (בעברית: מעבר למאדים ולנגה - מיומנויות לניהול מערכות יחסים בעולם המודרני). מדיה וקבצים בנושא ג'ון גריי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון גריי (באנגלית) ג'ון גריי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון גריי (1951-), דף שער בספרייה הלאומית ג'ון גריי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון גריי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון גריי, באתר Songkick (באנגלית) ינון ירוס, "מעבר למאדים ולנגה": גורו הפסיכולוגיה התגלה כשוביניסט, שמנותק מרוח הזמן, באתר הארץ, 10 במרץ 2020
רובוקופ 2

רובוקופ 2 (במקור: RoboCop 2) הוא סרט פעולה ומדע בדיוני אמריקאי משנת 1990 בבימויו של ארווין קרשנר ובכיכובם של פיטר ולר, ננסי אלן, דן או'הרליהי, בלינדה באואר טום נונאן וגבריאל דיימון. עלילת הסרט מתרחשת בעתיד הקרוב, במטרופולין הדיסטופי של דטרויט, מישיגן, ומהווה המשך לעלילת הסרט הקודם - "רובוקופ". הסרט מתאר את קורותיו של רובוקופ - קיבורג-שוטר בדטרויט שורצת הפשע הנשלטת בפועל על ידי תאגיד OCP. זהו הסרט האחרון שביים ארווין קרשנר. סם חדש בשם "ניוק" מציף את דטרויט. הסם מופץ על ידי כנופיה שבראשה עומד קיין המכור לסמים, שמשתמש בנער צעיר כדי להפיץ את הסם. רובוקופ נלחם בכנופיה ומתמודד עם הניתוק ממשפחתו עקב מצבו המיוחד. הכנופיה מצליחה ללכוד את רובוקופ ולפרק אותו לחלקים, אך OCP מתקנת אותו. לבסוף, אחרי שרובוקופ הורג את קיין, OCP משתמש במוח שלו עבור מיזם "רובוקופ 2" בהנחה שבגלל ההתמכרות שלו יהיה אפשר לשלוט בו באמצעות התניית הספקת הסם בציות ל-OCP. בערב הסרת הלוט מעל הרובוט החדש מתרחשת תקלה והרובוט יוצא מכלל שליטה. רובוקופ, שמאבטח את האירוע, נלחם ברובוט ולבסוף מביס אותו. הסרט קיבל ביקורות שליליות בעיקר מצד מבקרי הקולנוע, לדירוג 34% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, ולציון ממוצע של 4.5 מתוך 10, על פי 32 ביקורות. את המוזיקה לסרט הלחין וכתב המוזיקאי ליאונרד רוזנמן אך שיר הנושא המקורי מהסרט הקודם הולחן ונכתב בידי בזיל פולידורס, המוזיקאי של הסרט הראשון. "רובוקופ 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רובוקופ 2", באתר נטפליקס "רובוקופ 2", באתר AllMovie (באנגלית) "רובוקופ 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רובוקופ 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רובוקופ 2", באתר Metacritic (באנגלית) "רובוקופ 2", באתר אידיבי "רובוקופ 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רובוקופ 2, קדימון הסרט באתר יוטיוב RoboCop 2 @ BoxOfficeMojo Kershner, Irvin (1990-07-16). "RoboCop 2: Entertainment, Yes but Also a Hero for Our Times". The Los Angeles Times. נבדק ב-2010-10-13. "RoboCop 2‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
גרנובלסטי

גרנובלסטי הוא מרקם של סלע מותמר פנריטי אנהדרלי (סלע הבנוי מגרגירים שאין להם צורת גביש, ההפך מאיאוהדרלי) שגרגיריו בעלי גודל דומה. המרקם הגרנובלסטי אופייני לקוורציט, שיש, הורנפלס, גרנוליט וסלעים מותמרים אחרים שאינם בעלי המבנה העלעלי והם נטולי פורפירובלסטים. מאפיינים המגדירים מרקם גרנובלסטי כוללים: גרגירים הנראים בעין בלתי מזוינת, גבולות הגרגירים תואמים האחד לשני וגרגירים בעלי גודל דומה פחות או יותר. בתנאים אידיאליים מצטלבים הגרגירים בצומת משולשת בזווית של 120°. חריגה מהתוצאות האידיאליות נגרמת מלחץ שמקורו בעלעול במהלך ההתגבשות שתוצאתו מרקם צפחתי. מקור השם הוא הלחם בסיסים של גרניט והמילה היוונית "בלאסטוס" "ניצן" או "נבט". [hhttps://www.alexstrekeisen.it/english/meta/granoblastic.php Granoblastic Texture] מהאתר של Alessandro Da Mommio.
ליזי קפלן

אליזבת אן "ליזי" קפלן (באנגלית: Elizabeth Anne "Lizzy" Caplan; נולדה ב-30 ביוני 1982) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית, מועמדת לפרס אמי על תפקידה כוירג'יניה ג'ונסון בסדרה "הסקס של מאסטרס". קפלן נולדה בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית, למשפחה יהודית-רפורמית ממוצא אשכנזי. קפלן חגגה בת מצווה, ואף הלכה למחנה קיץ יהודי. אביה ריצ'רד קפלן, היה עורך דין, ואמה ברברה (לבית ברגמן), הייתה עוזרת פוליטית שנפטרה מסרטן כשקפלן הייתה בת 13. היא בת הזקונים ולה אח ואחות גדולה. קפלן למדה באקדמיית המוזיקה של בית הספר התיכון בו למדה בו למדה גם לנגן על פסנתר לפני שהחליטה ללכת על דרמה. הייתה בתיכון גם במועדון הכדורגל. קפלן התפרסמה לראשונה בקולנוע בשנת 2004 בקומדיית הנעורים "ילדות רעות" של טינה פיי בתור התיכוניסטית ג'ניס איאן. בשנת 2008 שיחקה בסרט האסונות "קלוברפילד" בתפקיד מרלנה דיאמונד, חברתה של לילי פורד, ובסרט הקומדיה הרומנטית "החברה של החבר הכי טוב שלי" בתפקיד אמי, חברתה של אלכסיס. בשנת 2010 שיחקה בסרט קומדיית המדע בדיוני "מכונת זמן בג'קוזי". שיחקה גם בסרט הדרמה בבימויו של דני בויל "127 שעות" בתור סוזנה, אחותו של הגיבור ארון רלסטו. בשנת 2015 שיחקה בקומדיית הפעולה "ראיון סוף" שביימו סת' רוגן ואוון גולדברג. באותה שנה שיחקה בסרט הקומדיה "הלילה שלפני" בתפקיד דיאנה, אהבת נעוריו של איתן. בשנת 2016 שיחקה במותחן הריגול התקופתי בבימויו של רוברט זמקיס "בעלי ברית", ובתפקיד ראשי בסרט המותחן "האשליה 2". קפלן החלה את קריירת הטלוויזיה שלה בגיל 17, בסדרת ההתבגרות הקומית "זרוקים ויורמים", בה שיחקה בתפקיד שרה חברתו של ניק אנדו פוליס (ג'ייסון סיגל) מחבורת הפריקים. בשנת 2005 שיחקה בסדרת הדרמה הקומית "קרובות" בתפקיד מארגנת המסיבות הצעירה מרג'י מהאחיות סורלי. ב-2006 שיחקה בתפקיד קאט וורבלר בקומדיית המצבים "הכיתה", שלא זכתה להצלחה. בשנת 2008 חזרה לתודעה בארצות הברית בזכות הופעותיה בסדרת הערפדים הפופולרית "דם אמיתי" בתפקיד איימי ברלי המכורה לסמים ולדם ערפדים. ב-2009 החלה את תפקידה בן שתי העונות בסדרה הקומית "אנשי המסיבות" של פול ראד. בסדרה, הופיעה בתפקיד השחקנית הקומיקאית קייסי קליין. בשנים 2013–2016 כיכבה בסדרה "הסקס של מאסטרס". על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית ראשית בסדרת דרמה ולפרס סטלייט. ב-2019 הצטרפה לקאסט העונה השנייה של הסדרה "קאסל רוק". בשנים 2006–2012 יצאה עם השחקן מת'יו פרי. קפלן התארסה במאי 2016 בניו יורק לשחקן האנגלי טום ריילי. הם נפגשו בינואר 2015 בזמן צילומי הסרט "האשליה 2" בלונדון. השניים נישאו בספטמבר 2017. בשנת 2021 נולד בנם הראשון. מדיה וקבצים בנושא ליזי קפלן בוויקישיתוף ליזי קפלן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליזי קפלן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ליזי קפלן, באתר AllMovie (באנגלית) ליזי קפלן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ליזי קפלן, באתר Metacritic (באנגלית) ליזי קפלן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ליזי קפלן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ליזי קפלן, באתר ספוטיפיי ליזי קפלן, באתר Last.fm (באנגלית) ליזי קפלן, באתר Discogs (באנגלית) ליזי קפלן, באתר Genius טל הבר, מיהן שש הנשים הכי לוהטות על המסך?, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2008 Forward Staff, Lizzy Caplan, The Forward, ‏2014-11-10 (באנגלית) Jews in the News: Lizzy Caplan, Tiffany Haddish and Craig Gerber | Tampa JCCs and Federation, www.jewishtampa.com (באנגלית אמריקאית) https://www.timesofisrael.com/from-nice-jewish-girl-to-master-of-sex/
ארנב (פו הדב)

ארנב או ארנבי (באנגלית: Rabbit) הוא דמות בדיונית בסדרת ספרי "פו הדב" מאת א.א. מילן. לארנב פרווה צהבהבה ושאר גופו לבן. ארנב הוא אחד מחבריו הטובים ביותר של פו הדב אשר לעיתים חולק איתו בדברים ובתמורה הם מחזירים אחד לשני. ארנב הוא רגיש מאוד אבל מבחוץ מביע אחריות, למשל כשהוא תמיד שומר על מעשי חבריו אם כי לפעמים הם מעלים חמתם לא בכוונה אבל הוא מאוד אוהב לעזור. "פעוטים היינו" (1924) "פו הדב" (1926) "אנחנו שנינו" (1927) "הבית בקרן פו" (1928) "בחזרה ליער מאה העצים" (2009) "פו הדב ועץ הדבש" (1966) "פו הדב והיום הסוער" (1968) "פו הדב וטיגר גם" (1974) "הרפתקאותיו של פו הדב" (1977) "פו הדב ויום ההולדת של איה" (1983) "פו הדב וחברים" (1985) "פו הדב: ההרפתקה הגדולה ביותר" (1997) "טיגר" (2000) "הסרט הגדול של חזרזיר" (2003) "פו הדב: האביב של רו" (2004) "פו הדב: סיפורו של פיל נפיל" (2005) "פו הדב: הזנב של איור" (2011) ארנב הופיע בשנת 1988 בסדרת הטלוויזיה "הרפתקאות פו הדוב" ששודרה בזמן דיסני בערוץ 2, ובסדרה "חבריי טיגר ופו" ששודרה בין השנים 2007–2010. "כריסטופר רובין (סרט)" (2018) מדיה וקבצים בנושא ארנב בוויקישיתוף
אבוליה

אַבּוּלְיָה (לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: רִפְיוֹן הָרָצוֹן; בלועזית: Abulia או Aboulia; ביוונית: αβουλία – אי רצון), הוא מונח המתאר מצב נוירופסיכיאטרי פתולוגי של שיתוק כוח הרצון, איבוד המוטיבציה ואיבוד היכולת ליזום פעולות מונחות מטרה, לקבוע מטרות ולהחליט החלטות. המונח היפרבוליה (Hyperbulia) מציין את המצב ההפוך של אבוליה. מבחינה פילוסופית ישנו הבדל גדול בין תרגום המונח ל"רפיון הרצון" לבין תרגומו ל"אי רצון". רפיון הרצון הוא מצב מוכר ברפואה במקרים של הפרעות פסיכולוגיות כגון דיכאון סכיזופרניה דמנציה ועוד, שבהם נחלש כח הרצון. היעלמות מוחלטת של כח רצון היא רעיון מופשט שלמעשה לא יכול להיות קיים אצל בן אנוש בצורה מוחלטת. אי רצון מוחלט פירושו היעלמות החוויה והזהות, וגם אם נראה שהוא יכול להתקיים לרגעים מסוימים מצב תמידי שלו לא אפשרי. ישנה היחלשות בכוח הרצון או עיוותים שלו אך לא יתקיים מצב של חוסר רצון מוחלט. לאיבוד הרצון והתשוקה קיים גם היבט חיובי בהשקפות שונות בבודהיזם ודתות קרובות, המוזכרת כדרך המביאה את האדם למצב של נירוונה. המונח הופיע לראשונה בספרות הפסיכיאטרית ב-1847 לערך, אז הוגדר כ"היעדר של רצון, סוג של אי-שפיות, שבו התסמין הוא דומיננטי". הפסיכולוג הצרפתי תאודול ריבו תיאר מצב זה במחצית השנייה של המאה ה-19, כ"מחלה טהורה של רצון, בהּ היכולת של הפרט לעשות מעשה – בוטלה, והוא או היא צומצמו לפרט של 'שכל טהור'". נוירופסיכולוגים רבים באותה תקופה הסכימו על הרעיון של אבוליה, אך הייתה מחלוקת לגבי השאלה אם הפרעה זו נגרמת בשל ליקוי בקוגניציה, כתוצאה של תפקוד לקוי במערכת ספציפית בתוך המוח האחראית על המוטיבציה. בתחילת המאה העשרים היו שהשתמשו במונח זה בהקשר משפחתי, כגון בטענות של הורים כלפי ילדיהם הבוגרים או הסטודנטים באשר ל"אבוליה" שלהם. למרות זאת, המונח הנוירופסיכיאטרי של הפרעות הרצון לא היה בשימוש רב בתקופה זו, ועד סוף מלחמת העולם הראשונה הוא לא הופיע בסיווגים פסיכיאטרים. לפי ספר הלימוד הנוירופסיכאטרי האמריקני, החל שימוש מחודש במונח זה בסוף המאה ה-20. ב-1984 השתמש בו אחד מחלוצי הנוירולוגיה, צ'ארלס מילר פישר (אנ'), כתיאור לבעיות של ספונטניות (רצון חופשי) כתוצאה מבעיות מוחיות; הוא הדגים זאת במקרה הקיצוני של אילמות אקינטית (אנ') (Akinetic mutism – אילמות של חוסר תנועה). אבוליציה אדישות דיכאון מוטיבציה C. Edward Coffey ,Thomas W. McAllister ,Jonathan M. Silver, Guide to Neuropsychiatric Therapeutics, USA 2007, 2 page אוליבר סאקס, יקיצות (מילון מונחים בסופו), הוצאת זמורה ביתן, 1987, עמ' 279. Stuart C. Yudofsky ,Robert E. Hales, The American Psychiatric Publishing Textbook of Neuropsychiatry (הוצאה חמישית) American Psychiatric Publishing 2008, page 164 Marit, R. S., & Wilkosz, P. A. (2005). Disorders of diminished motivation. [Article]. Journal of Head Trauma Rehabilitation, 20(4), 377-388 לפי ארתור ס. ריבר בלקסיקון למונחי הפסיכולוגיה, ח"ב עמ' 2: "המונח מיוחד למקרים פתולוגיים באמת". אם כי שם מדובר על הליכה בדרך כזו מתוך בחירה תרגום מילולי-חופשי מתוך C. Edward Coffey ,Thomas W. McAllister ,Jonathan M. Silver, Guide to Neuropsychiatric Therapeutics, USA 2007, 2 page Stuart C. Yudofsky,Robert E. Hales, The American Psychiatric Publishing Textbook of Neuropsychiatry (5th ed.) American Psychiatric Publishing 2008, page 164
שמורת אלוני שמואל

שְׁמוּרַת אַלּוֹנֵי שְׁמוּאֵל היא הצעה לשמורת טבע סמוך למעיין עין פטלים, בקצה הצפוני של נחל לוז ומתחת להר שמואל. גודל השמורה 15 דונם, השטח בו מרוכזים האלונים הוא כדונם וחצי, השמורה נמצאת ממערב לגדר ההפרדה. שם השמורה, אלוני שמואל, נקרא בשל קרבתה לקבר שמואל הנביא. בשמורה נמצאת חורשה קטנה של עצים עתיקים - שישה עצי אלון מצוי ועץ אלה ארץ-ישראלית. האלונים שבשמורה הם מהגדולים ביותר בישראל, שלושה מהם מגיעים לגובה כ- 15 מטר, והיקף הגזע של הגדול שבהם הוא 4 מטר. ליד האלונים הוקמו ספסלי בטון גדולים, סמוך לאלונים קיים בור מים, ופורחים שדות של סתוונית ירושלים. ב-2009 מת אחד האלונים העתיקים, כנראה בגלל חרקים שנטפלו לגזעו. הרי בית-אל, מנחם מרקוס, אתר מס' 7. קום התהלך בארץ, עמנואל הראובני, ערך: שמורת אלוני שמואל. "שמורת אלוני שמואל" באתר "טבע ונופים בישראל" מפה טופוגרפית של השמורה וסביבתה תמונה של האלונים העתיקים המשרד להגנת הטבע אתר "עמוד ענן"
M46

M46 (מ-Messier 46, או NGC 2437) הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים ירכתי הספינה הנמצא במרחק של כ-5,400 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-500 כוכבים. זהו האובייקט הראשון שנוסף לקטלוג מסיה לאחר פרסום המהדורה הראשונה שלו. הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-9 בפברואר 1771 ותואר על ידיו כ"צביר של כוכבים קטנים בין הראש של הכלב הגדול והרגליים האחוריות של החד-קרן". כמו כן ציין מסיה שהצביר מכיל גם ערפילית חלשה. ב-1786 צפה ויליאם הרשל בצביר וציין שזהו "צביר יפה, דחוס ועשיר בכוכבים עם בהירויות שונות". ג'ון הרשל צפה בצביר ב-1833 וציין את קיומה של ערפילית פלנטרית בחלקו הצפוני של הצביר. לצביר דרגת בהירות נראית 6.0 כך שבקושי ניתן לראותו ללא ציוד עזר. באמצעות משקפת ניתן להבחין במספר כוכבים שהבהירים שבהם הם בעלי דרגת בהירות 8.7. באמצעות טלסקופ חובבים ניתן להבחין בלמעלה מ-100 כוכבים שבהירותם נעה בין דרגה 10 לדרגה 13, וכן בערפילית הפלנטרית NGC 2438 שבהירותה היא מדרגה 10.8. מיקומו של הצביר הוא כ-5.3 מעלות מדרום לכוכב α (אלפא) בחד קרן וכ-14 מעלות מזרחית לסיריוס. הצביר M47 נמצא כ-1.3 מעלות ממערב-צפון-מערב לו ולמעשה ניתן לצפות בשניהם ביחד באמצעות משקפת. כ-9 מעלות מדרום ל-M46 נמצא הצביר הפתוח M93. מרחקו של M46 ממערכת השמש מוערך בכ-5,400 שנות אור וגודלו הזוויתי הנראה הוא כ-27 דקות קשת – מעט פחות מקוטרו של הירח המלא, כך שקוטרו הוא כ-30 שנות אור. הצביר מכיל כ-500 כוכבים, בהם כוכבים צעירים מסוגים ספקטרליים A ו-B, חלקם כוכבי הסדרה הראשית וחלקם תת-ענקים וענקים, כך שגילו מוערך בכ-300 מיליון שנים. הערפילית הפלנטרית NGC 2438 שנראית כאילו היא בתוך הצביר לא קשורה אליו והמרחק אליה מוערך בפחות מ-3,000 שנות אור כך שהצביר נמצא ברקע שלה. כמו כן, כוכבי הצביר מתרחקים ממערכת השמש במהירות של כ-41 קילומטרים בשנייה בעוד שהערפילית מתרחקת במהירות של כ-77 ק"מ בשנייה, כך שלא ייתכן שהם נעים יחד. מדיה וקבצים בנושא M46 בוויקישיתוף M46 בקטלוג מסיה באתר SEDS. M46, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
אנדרטת פלס"ר 7

אנדרטת פלס"ר 7 היא אנדרטה לזכר חללי פלוגת הסיור של חטיבה 7 שנפלו במערכות השונות. האנדרטה ממוקמת באזור הר חרמונית היכן שנערך אחד מהקרבות הקשים בו השתתף הפלס"ר, ב-9 באוקטובר 1973 במהלך קרבות הבלימה במלחמת יום הכיפורים. האנדרטה מתפרשת על פני רחבה לצד כביש 98, על צומת הפניה לכיוון הר חרמונית, דרומית ליישוב בוקעאתא. רחבת האנדרטה מורכבת מבימת בטון המזכירה בצורתה נגמ"ש, עליה הוצב אחד הנגמ"שים הפגועים ששימשו את חיילי היחידה בקרבות הבלימה באזור (נגמ"ש מסוג M113). מאחורי בימת הבטון מוצבים שני לוחות שנלקחו ככל הנראה מטנקי שוט, על האחד מצוינים שמות 20 החללים במהלך מלחמת ששת הימים ואחריה, ועל השני מצוינים שמות 25 החללים שנפלו במהלך מלחמת יום הכיפורים. עמוד ברזל נוסף מוצב ליד האנדרטה על קוביית בטון לבנה ועליו חקוקים שמות 24 לוחמי הפלס"ר שנפלו בקרבת מקום בקרב קשה שנערך ב-9 באוקטובר 1973. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת פלס"ר 7 בוויקישיתוף אתר הנצחה לחללי פלס"ר 7 (כביש 98, אל-רום - בוקעתא), תיאור האנדרטה באתר "יזכור"
אבומיניישן

אַבּוֹמִינֶיישֶׁן (באנגלית: Abomination – תועבה) הוא דמות בדיונית של נבל-על שהופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. דמותו נוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר גיל קיין והופיעה לראשונה בחוברת Tales to Astonish #90 מאפריל 1967. אבומיניישן הוא האלטר אגו של אמיל בלונסקי, סוכן ק.ג.ב. ומרגל שחשף את עצמו במכוון לאותה קרינת גמא שהפכה את ברוס באנר לענק הירוק. הוא הופך ליצור דמוי אנוש בעל קשקשים, הגדול בקצת מגודלו של הענק הירוק. בשלב מאוחר יותר הוכה בלונסקי למוות על ידי הענק האדום בארץ מולדתו, רוסיה, וחזר לחיים בקצרה באירועי "מלחמת הכאוס" בטרם נהרג שנית בידי מרלו ג'ונס. גופתו שומשה ככלי-נשק חסר בינה בידי "המסדר העתיק של המגן", והופעלה נגד הענק הירוק עד ששוגרה למסלול הכבידתי של כוכב צדק. גופתו של בלונסקי נלקחה בידי סיעה עריקה בתוך צבא ארצות הברית, הנחושה בדעתה להשמיד את הענק הירוק. גופתו שימשה ליצירת רקמת תאים דמוית חליפה, הפועלת בדומה לסימביוט ונום ומעניקה ללובש אותה את כוחותיו של אבומיניישן. החליפה החייתה את ריק ג'ונס בדמות אבומיניישן הגרוטסקי, שהובס בידי הענק הירוק וחזר למצבו הקודם כשהחליפה נקרעה ממנו. אולם, הגנרל רג'ינלד פורטין נגע בחליפה ונעשה לאבומיניישן, ונהרג בניסיון לחסל את הענק הירוק. דמותו של אבומיניישן מדורגת במקום ה-54 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו של בלונסקי בסרט הלייב אקשן "הענק הירוק" גילם השחקן טים רות', ששב לגלם את הדמות בסדרת הטלוויזיה "שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק" של שירות הסטרימינג דיסני+. האלטר אגו של בלונסקי, אבומיניישן, הופיע בסרט "שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות". דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס Top 100 Comic Book Villains of All Time: #54 - Abomination ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בטי רוס

אליזבת' "בטי" רוס-באנר (באנגלית: Elizabeth "Betty" Ross) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת The Incredible Hulk #1 ממאי 1962 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. רוס היא מושא אהבתו ולאחר מכן אשתו של ברוס באנר. היא בתו היחידה של גנרל ת'נדרבולט רוס. במהלך קשת הסיפור "נפילת הענקים" משנת 2010, בטי רוס עוברת תהליך שינוי צורה בדומה לזה שעבר אביה, והופכת לענקית האדומה (באנגלית: Red She-Hulk). בהמשך כוחותיה בוטלו בידי באנר, אך היא נעשתה להרפיה האדומה בדרך מסתורית. את דמותה של בטי רוס גילמו בסרטי הלייב אקשן "הענק" ו"הענק הירוק" השחקניות ג'ניפר קונלי וליב טיילר, בהתאמה. טיילר שבה לגלם את הדמות בסרט "קפטן אמריקה: סדר עולמי חדש". דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.