laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Strangers in the Night

Strangers in the Night הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-47 של סינטרה וה-20 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא בשנת 1966. האלבום, Strangers in the Night, סימן את חזרתו של סינטרה אל ראש מצעדי הפזמונים והמכירות וחיזק את הקאמבק אותו החל לבצע באמצע שנות ה-60, סינטרה לא פרש באופן רשמי במהלך שנות ה-60 אך ההידרדרות במעמדו כזמר מוביל סימנה לרבים מהמבקרים את שקיעתו כזמר, אלבום זה ושני האלבומים שקדמו לו, September of My Years ו-A Man and His Music, סימנו שוב את עלייתו המטאורית ופנייתו אל קהל חדש שמילא את שורות מעריציו שהדלדלו במהלך תחילת שנות ה-60. על אף שטען כי סלד משיר הנושא של האלבום, הצליח סינטרה, להמציא עצמו כמעט מחדש בשיר זה, כאשר הוא השתמש במלוא עושרו של קולו המבוגר, ובכך ביסס עצמו ככוכב בר קיימא היכול להתקיים בתהפוכות שעברו על המוזיקה בשנים אלו. סינטרה פנה עתה לקהל מיינסטרים חדש מבלי לאבד את מקור הכוח שלו, מעריציו הוותיקים שהלכו איתו לאורך שנים רבות. באלבום שילב סינטרה מקצבי פופ חדישים עם שירים מתוזמרים בידי הביג בנד. בעזרתו של נלסון רידל, איתו עבד סינטרה בפעם האחרונה לאחר ששיתפו פעולה לאורך שנים רבות, הורכב אלבום מאוזן המשלב בין ישן וחדש. רידל השתמש בכלי המיתר, כלי הנשיפה והאורגן בצורה מטעה ויצר אלבום קל להאזנה שנעם גם למעריציו הוותיקים אך גם פנה אל קהל צעיר חובב הפופ שהתלהב מהשירים המושמעים ברדיו. בטקס פרסי הגראמי של שנת 1967 זכה סינטרה בשני פרסים על עבודתו באלבום: שיר השנה לזמר והקלטת השנה, שניהם לשיר הנושא, "Strangers in the Night". בנוסף זכה סינטרה בטקס של אותה שנה בפרס אלבום השנה עבור אלבום אחר שלו, A Man and His Music. המכירות של האלבום חצו את רף המיליון עותקים והאלבום זה היה האלבום "הרגיל" היחיד שזכה לעשות זאת, כל שאר האלבומים שחצו את רף המיליון היו אוספי להיטים, שירי חג מולד או שני אלבומי הדואט שהוציא בסוף הקריירה. פרנק סינטרה - קולות נלסון רידל - מארגן, מנצח ארני פרימן Strangers in the Night Summer Wind All or Nothing at All Call Me You're Driving Me Crazy! On a Clear Day My Baby Just Cares for Me Downtown Yes Sir, That's My Baby The Most Beautiful Girl in the World מידע על האלבום Strangers in the Night באתר MusicBrainz מידע על האלבום Strangers in the Night באתר AllMusic האלבום Strangers in the Night באתר Discogs האלבום Strangers in the Night באתר ספוטיפיי
דפניה

דפניה (שם מדעי: Daphnia) היא סוג של סרטן הנמנה עם משפחת הדפניים. הדפניה היא סרטן זעיר וגודלה כ-3 מילימטר. היא נעה במי השלולית בניתורים באמצעות מחושיה, ובעלת לב. הדפניה ניזונה מיצורים זעירים עוד יותר, כאצות חד-תאיות וחיידקים, והן עצמן משמשות כמזון משובח לדגי נוי שמגדלי דגים מרבים לאסוף או לגדל כמזון חי לדגי אקווריום. תוחלת חייה של הדפניה איננה חורגת משנה, ולרוב מדובר בשבועות בודדים. אורך החיים תלוי בטמפרטורת המים בהם היא שוהה (ישנן עדויות לפריטים שחיו 108 ימים בטמפרטורה של 3°C ולעומת זאת פריטים שחיו 29 יום בטמפרטורה של 28°C מעלות). כאשר השלולית מלאה מים כל הדפניות הן נקבות, והן מתרבות ברביית בתולים (ללא תא זכרי). כאשר השלולית קרובה להתייבשות מתפתחים זכרים, ואז הם מתרבים ברבייה זוויגית (תא זכרי ונקבי). לקראת התייבשות השלולית מטילות הדפניות ביצי קיימא. לביצים אלו דופן עבה, והן אינן מתייבשות גם כאשר השלולית מתייבשת. בחורף שלאחר מכן, כאשר השלולית תתמלא שוב מים, יתפתחו הסרטנים מביצי הקיימא. מינים אחדים של דפניה מצויים בישראל. מדיה וקבצים בנושא דפניה בוויקישיתוף דפניה, באתר ITIS (באנגלית) דפניה, באתר NCBI (באנגלית) דפניה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דפניה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) דפניה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דפניה, באתר GBIF (באנגלית) דפניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל הטריטוריות הצפון-מערביות

דגל הטריטוריות הצפון-מערביות מורכב מדגל כחול אשר במרכזו מופיע "פס קנדי" - ריבוע בצבע לבן. ריבוע לבן זה זהה בצורתו לריבוע המופיע במרכזו של דגל קנדה ורוחבו של הריבוע הלבן כמחצית שטח הדגל (בשונה מהמלבן הלבן המופיע במרכזו של הדגל התלת-צבעי הצרפתי, ששטחו רק שליש משטח הדגל). הפסים הכחולים מסמלים את האגמים הרבים שנמצאים ברחבי הטריטוריה והריבוע הלבן במרכז הדגל מסמל את החורף המושלג והקפוא אשר נפוץ בטריטוריה. על הפס הקנדי מוטען שלט האצולה של הטריטוריות הצפון-מערביות. מדיה וקבצים בנושא דגל הטריטוריות הצפון-מערביות בוויקישיתוף דגל הטריטוריות הצפון-מערביות, באתר דגלי העולם (באנגלית) סמלי הטריטוריות הצפון-מערביות באתר למורשת קנדה (באנגלית) אליסטר ב. פרייזר, דגלי קנדה - פרק 20. יוקון והטריטוריות הצפון-מערביות‏, 1997 (באנגלית) דגל הטריטוריות הצפון-מערביות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עוזי אסנר

עוזי אסנֶר (נולד ב-21 ביוני 1956) הוא מוזיקאי ומעבד, וכן מנצח על מקהלות ותזמורות. את דרכו המוזיקלית החל בלהקות צבאיות. היה בלהקת חיל הים ובלהקת פיקוד הדרום, כמו כן שימש כמעבד של הלהקות בין השנים 1978-1974. הופיע בסרט "הלהקה" בתפקיד מוני הקלידן. אסנר מנצח על מקהלות רבות כגון: האירוסים בית אלפא, חבורת הזמר מטה אשר, "שירון" מהוד השרון ומקהלת נוצרים אוהבי ישראל בדנוור ארצות הברית, ו"שובבי הגבעה" - להקת ילדים בגבעת שמואל. הוא שימש כמנהל מוזיקלי בתוכניות טלוויזיה רבות כגון: "שירים שנשארים" עם דורי בן זאב, פרפר נחמד גם כמלחין, רחוב סומסום שארא סיסים, קשת וענן, זהו זה! במשך שש עונות, מי בחלילית,"חידון מוזיקלי" ו"מי לה סי" בהנחיית מני פאר, וכן ליווה שורה של זמרים ידועים כגון יפה ירקוני, רבקה מיכאלי, מייק בורשטיין וחוה אלברשטיין. ניהל מוזיקלית את זהו זה!, את מופעיו הבימתיים והטלוויזיוניים של טוביה צפיר וכן מופעים מרכזיים בערוץ הראשון. הוא מופיע בתוכניות זמר בכל הארץ עם אחיו חיים אסנר. השניים מכונים "האחים אסנר", ומקיימים סדרות זמר מפוארות בהיכלי התרבות הגדולים ברחבי הארץ. בהופעות הם מארחים אמנים מוכרים - ותיקים וצעירים - ומנהלים סדרות הן כמנחים והן מנהלים מוזיקליים. בשנת 2007 הלחין דיסק לקהילה האוונגליסטית בשם "התנ"ך ואני", המבוסס על סיפורי התנ"ך. מדיה וקבצים בנושא עוזי אסנר בוויקישיתוף עוזי אסנר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עוזי אסנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עוזי אסנר, באתר MusicBrainz (באנגלית) עוזי אסנר, באתר Discogs (באנגלית) עוזי אסנר, דף שער בספרייה הלאומית עוזי אסנר, בארכיון הבימה
הלוח הדרום-אמריקאי

הלוח הדרום-אמריקאי הוא לוח טקטוני שנמצא מתחת ליבשת אמריקה הדרומית וגולש מזרחה כלפי ההרכס המרכז-אטלנטי. הלוח הדרום-אמריקאי גובל עם לוח נסקה ממערב, בלוח הקריבי ובלוח הצפון-אמריקאי מצפון, בלוח האפריקאי ממזרח ובלוח סקוטיה ובלוח האנטארקטי מדרום. שטח הלוח עומד על כ-43,617,000 קמ"ר, דבר שמציב אותו במקום השביעי מבחינת שטח מבין כל הלוחות הטקטונים. הרי האנדים התרוממו בתהליך של קימוט והעתק שנוצר ברובו על ידי לוח נסקה שנכנס תחת מערב הלוח הדרום-אמריקאי. עד היום האנדים ממשיכים להתרומם בתהליך זה, הנקרא אורוגנזה. החום הרב שנוצר מחיכוך בין כל הלוחות (בעיקר: לוח נסקה, הלוח האנטארקטי ולוח סקוטיה) מתיך את הלוח הדרום-אמריקאי ויוצר מאגמה. הלחץ הרב גורם למאגמה לפרוץ החוצה דרך הרי געש, חורים בלוחות שנוצרו בגלל הקימוט. באנדים יש כ-20 הרי געש שחלקם פעילים גם היום. מדיה וקבצים בנושא הלוח הדרום-אמריקאי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צנהג'ה

צנהג'ה (בערבית: صنهاجة) הם קונפדרציית שבטים ברבריים במגרב, בדומה לזנאטה והמסמודה. עד המאה ה-9 חיו הצנהג'ה בצפון הסהרה והיו פגנים, נוצרים, פוליתאיסטים או אנימיסטים. עם בואם של הערבים למגרב נדחקו בני הצנהג'ה דרומה להרי האטלס, דרום מרוקו ומאוריטניה. חלקם הגיעו לסודאן, לאזור נהר סנגל ולניז'ר. שבט קוטאמה נדד לאזור ג'יג'ל (جيجل), כיום באלג'יריה. כחלק מגל ההתאסלמות, הפכו בני הצנהג'ה למוסלמים סונים אולם לא היו אדוקים בדתם ושימרו על חלק מהמנהגים הישנים. בתחילת המאה ה-11 השתלטה קבוצה מתוך הצנהג'ה, אנשי המורביטון האדוקים יותר בדתם על הנהגת קונפדרציית השבטים הצנהג'יים. בהנהגת המורביטון השתלטו שבטי הצנהג'ה על רוב שטחה של מרוקו בגבולתיה היום וחלקים ממדינות נוספות. במחצית המאה ה-11 יצאו אנשי הצנהג'ה לעזרת השושלת העבדית בספרד, סייעו בניצחונות על הכוחות הנוצריים והשתלטו על מחוז סביליה.
דניאל בון

דניאל בּוּן (באנגלית: Daniel Boone; 2 בנובמבר 1734 – 26 בספטמבר 1820) היה צייד, סייר וחלוץ אמריקאי מפורסם, מראשוני המתיישבים בשטח שממערב לאזור 13 המושבות, שהפכו מאוחר יותר לארצות הברית. היותו של בּוּן "פורץ גבולות" (תרתי משמע), הפך אותו לאחד מהגיבורים העממיים הראשונים בארצות הברית. הוא נודע בעיקר כחלוץ הראשון שיישב את אזור קנטקי, שבתקופה ההיא שכנה ממערב למושבות שהיוו את תחילת ארצות הברית. למרות התנגדות האינדיאנים, שקנטקי שימשה אותם כאזור צייד מסורתי, פרץ בּוּן דרך במעבר קמברלנד והקים את בונסבורו (Boonesborough), היישוב הראשון מעבר להרי האפלצ'ים, שתושביו היו דוברי אנגלית. עד סוף המאה ה-18, עברו כ-200,000 איש בדרך שסלל בּוּן לקנטקי (Wilderness Road). בּוּן השתתף כקצין במלחמת העצמאות של ארצות הברית (1775 – 1783), בקנטקי, בעיקר מול אינדיאנים שתמכו בבריטים. ביולי 1776, בתו של בון, ג'מימה, ושתי נערות נוספות, נחטפו על ידי קבוצת לוחמים אינדיאנים בזמן ששטו על סירה בנהר. בון וקבוצת גברים יצאו בעקבותיהם, וכעבור יומיים הצליחו להדביק אותם ולשחרר את הנערות. האירוע שימש השראה לסיפור ברומן הקלאסי "המוהיקני האחרון". ב-1778 נלקח בון עצמו בשבי על ידי שבט השאווני, אך הצליח לברוח. לאחר המלחמה שימש כפוליטיקאי וכסוחר קרקעות בקנטקי. עסקיו לא צלחו ולכן עבר למיזורי, שם נפטר. חייו של דניאל בּוּן שימשו השראה לאמריקנים רבים, בעיקר לאחר שקורות חייו פורסמו בשנת 1784 ושמו הפך למפורסם ברחבי ארצות הברית ובאירופה. לאחר מותו כיכבה דמותו בסיפורי עם בדיוניים רבים. הרפתקאותיו האמיתיות והבדיוניות שימשו כבסיס ליצירת דמותו של החלוץ ב"מערב הפרוע" של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא דניאל בון בוויקישיתוף דניאל בון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דניאל בון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) תאריך הלידה 22 באוקטובר 1734 לפי הלוח היוליאני, או 2 בנובמבר 1734 לפי הלוח הגרגוריאני ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהערך Boone, Daniel מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמנה בדבר תמרורים ואותות בדרכים

האמנה בדבר תמרורים ואותות בדרכים (נקראת גם אמנת וינה בנושא תמרורים וסימני דרך, (באנגלית: Vienna Convention on Road Signs and Signals) היא אמנה בינלאומית בעניין תימרור ורימזור אשר נחתמה בווינה, בירת אוסטריה, בשנת 1968. האמנה נועדה להגביר את הבטיחות בדרכים באמצעות ניסוח תקנים בינלאומיים אחידים. האמנה התקבלה בוועידת האו"ם, לאחר שאומצה על ידי המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות בוועידה שנערכה בתאריכים 7–8 בנובמבר 1968. האמנה נכנסה לתוקפה מקץ עשר שנים, ב-6 ביוני 1978, היא מתבססת על החלטות קודמות מ-1931 ומ-1949, ובשנת 2003 התקבלו לה תיקונים. ארצות הברית אינה צד לאמנה ובמדינותיה מוצבים תמרורים השונים משמעותית מתקני הוועדה. רוסיה התאימה את מערכת התמרורים שלה לדרישות האמנה בשנת 2006. בעקבותיה הלכו מספר מדינות נוספות במרחב הפוסט-סובייטי, למשל אזרבייג'ן. במדינת ישראל, מרבית התמרורים דומים לתקנים אלה, אך יש יוצאי דופן בולטים כמו תמרור ה"עצור" הישראלי המכיל איור של יד. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. תמרורים בישראל סימוני תנועה בכביש מדיה וקבצים בנושא אמנה בדבר תמרורים ואותות בדרכים בוויקישיתוף הנוסח המלא של החלטות הוועדה לוח תמרורי ישראל באתר משרד התחבורה עדכונים להחלטות הוועדה אתר המוקדש לתמרורים מרחבי העולם
מסמודה

מסמודה (בערבית: مصمودة, תעתיק מדויק: מצמודה) היא קונפדרציית שבטים ברבריים גדולה במגרב, בדומה לזנאטה וצנהג'ה. שבטי המסמודה התיישבו בחלקים נרחבים בשטחים שבריבונות מרוקו של היום, והתמחו בחקלאות. האצילים המסמודים התגוררו באגמט שבהרי האטלס. השבטים הברברים זנאטה והצנהג'ה פלשו לשטחים של המסמודה במאה ה-10 שטחים שנכבשו במאה ה-12 על ידי הבדואים. מאחד שבטי המסמודה בתחילת המאה ה-12 היה עבדאללה אבן תומארת שהקים את השושלת המורית הברברית המוסלמית, אל-מוואחידון ואיחד את אזור המגרב עם אנדלוסיה. אנשי המסמודה איבדו את זהותם הפוליטית בעקבות נפילת אל-מוואחידון, דבר שהגביר את תחושת הבדלנות בקרב אנשי קונפדרציית השבטים.
חדשה בעיר

חדשה בעיר (באנגלית: New In Town) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית, בבימויו של ג'ונס אלמר. הסרט יצא לאקרנים ב-30 בינואר 2009. הסרט צולם בוויניפג שבקנדה, במינסוטה, ובמיאמי שבפלורידה. לוסי היל (רנה זלווגר) היא עובדת שיווק בכירה בחברה ליצור מוצרי חלב שמרכזה במיאמי. היא נהנית מהחיים ובעיקר רוצה קידום. כך, היא נשלחת לניו אלם, מינסוטה כדי לראות האם יש צורך במפעל שם. לוסי לא מתקבלת טוב; רוב התושבים רואים בה "צפונית", קרה ומתנשאת. בנוסף, היא מצליחה להסתכסך עם נציג האיגוד המקצועי של האזור, טד (הארי קוניק ג'וניור). אחרי שטד מציל אותה מסופת שלגים, לוסי לומדת להתחבר לאוכלוסייה המקומית. בעקבות זאת, כאשר מנהלי החברה רוצים לסגור את המפעל, לוסי מצילה אותו על ידי ייצור מתכון חדש של חברתה ומזכירת החברה בלנש (שיבון פאלון) וכך ניצל המפעל. בסוף הסרט, לוסי חוזרת לניו אלם כדי לנהל את המפעל. לוסי היל - רנה זלווגר טד מיטשל - הארי קוניק ג'וניור סטו קופנאפר - ג'יי קיי סימונס בלנש גונדרסון - שיבון פאלון טרודי ואן אודן - פרנסס קונרוי אתר האינטרנט הרשמי של חדשה בעיר "חדשה בעיר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חדשה בעיר", באתר נטפליקס "חדשה בעיר", באתר AllMovie (באנגלית) "חדשה בעיר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חדשה בעיר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "חדשה בעיר", באתר Metacritic (באנגלית) "חדשה בעיר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כנסיית שנים-עשר השליחים

כנסיית שנים-עשר השליחים (ביוונית: אקליסיה אפוסטולון = Εκκλησία Αποστόλων, בערבית:كنيسه الرسل السبعه - "כנסיית שבעת השליחים") היא כנסייה יוונית-אורתודוקסית בכפר נחום שעל חופה הצפוני של הכנרת. הכנסייה הוקמה בשנת 1931 והיא שוכנת במזרחו של כפר נחום, כ-150 מטרים ממזרח לכנסיית בית פטרוס הקתולית-פרנציסקנית. במקום מנזר קטן ובו נזירים בודדים. היישוב הראשון שידוע כי התקיים במקום, קם בשנת 749, כאשר כפר נחום המערבית נהרסה עד היסוד ברעידת אדמה. בראשית המאה ה-20 פעל במקום מנזר קטן, והפטריארך היווני של ירושלים אף נהג לשהות בו בימי החורף. הכנסייה נבנתה בין השנים 1927 -1931, אך בעקבות מלחמת העצמאות נותרה בשטח מפורז בין ישראל לסוריה, ובמקום התגוררה משפחה דרוזית שהפכה את הכנסייה לרפת. ב-1969 הגיע נזיר יווני למקום והחל בשיפוצו יחד עם אימו. מאז חודש האתר באופן קבוע, ובשנים האחרונות החל נוהג בו מנהג טבילה במי הכנרת בחג ההתגלות האורתודוקסי החל ב-18 בינואר (אירוע זהה נערך בנהר הירדן בקאסר אל יהוד). הכנסייה הקטנה נושאת 12 כיפות אדומות, וקבועים בה חלונות צבעוניים המכתיבים את איכות האור בחלל המבנה. בפנים המבנה איקונוסטזיס משיש אדום, וכמעט כל קירותיה מקושטים בציורי קיר עשירים. לשם הציורים האלו הובאו ציירים-אמנים מיוון, והעבודה מתבצעת באתר עצמו או ביוון על גבי בד קנבס, שמובא לאחר מכן לכפר נחום ומודבק על הקירות. בגג הכנסייה שתי כיפות גדולות - באחת נראה ישוע המלך וסביבו נביאי הברית הישנה אשר לפי המסורת צפו את בואו, ובכיפה השנייה נראה ישוע כאיש מבוגר עטור זקן, וסביבו הקדושים שקדמו למשה. נושאים נוספים המתוארים בכנסייה הם המדונה והילד, צליבת ישוע, קומו לתחייה ויום הדין האחרון. מדיה וקבצים בנושא כנסיית שנים-עשר השליחים בוויקישיתוף
גביע המפרץ לאומות

גביע המפרץ (בערבית: كأس الخليج العربي), הידוע גם בשם "אלחליג'י", הוא גביע כדורגל בו משתתפות מדינות המפרץ הערבי. גביע המפרץ הוקם באולימפיאדת מקסיקו סיטי בשנת 1968 על ידי בחריין, כווית, ערב הסעודית וקטר, ונערך לראשונה בבחריין בשנת 1970. מאוחר יותר הצטרפו למשחקים גם עומאן, תימן, עיראק ואיחוד האמירויות הערביות. כיום מנוהל המפעל על ידי איגוד התאחדויות הכדורגל הערביות, ונערכות בו גם תחרויות לספורטאים צעירים. נבחרת עיראק הייתה מורחקת מן התחרות בין השנים 1991 ל-2003. נבחרת תימן מעולם לא זכתה בתחרות. בתחרויות 2007, 2009, 2010, 2017-18, 2019 ו-2023 לא נערך משחק לקביעת המקום השלישי. כווית כבשה את שערה ה-100 ב-03.03.1988 במשחק נגד קטאר. ערב הסעודית כבשה את שערה ה-100 ב-19.10.1996 במשחק נגד קטאר. קטאר כבשה את שערה ה-100 ב-16.12.2004 במשחק נגד עומאן. עיראק כבשה את שערה ה-100 ב-02.10.2010 במשחק נגד כווית. בחריין כבשה את שערה ה-100 ב-11.01.2013 במשחק נגד קטאר. איחוד האמירויות הערביות כבשה את שערה ה-100 ב-11.01.2013 במשחק נגד עומאן. בשנת 2008 החל איגוד התאחדויות הכדורגל הערביות לארגן טורניר בין נבחרות מדינות המפרץ הפרסי לשחקנים מתחת לגיל 23. התחרות נערכה בערב הסעודית במתכונת של שלב בתים, בו השתתפו חמש נבחרות, כאשר המנצחת הייתה ערב הסעודית, הסגנית בחריין ובמקום השלישי זכתה קטאר. בשנת 2008 החל איגוד התאחדויות הכדורגל הערביות לארגן תחרות בו ישתתפו נבחרות הU17 של מדינות המפרץ. הטורניר הראשון נערך בערב הסעודית בהשתתפות ארבע מדינות. הטורניר התקיים במתכונת שלש לב בתים. ערב הסעודית זכתה באליפות, ואיחדו האמירויות הערביות זכתה במקום השני. מדיה וקבצים בנושא גביע המפרץ לאומות בוויקישיתוף
ערפל (להקה)

ערפל (Arafel) היא להקת בלאק מטאל ופולק מטאל ישראלית מתל אביב שהוקמה ב-1997. ערפל הוקמה ב-1997 על ידי Leshii המתופף, Oboroten הסולן והגיטריסט, G.R.O.M על הבאס וCandlelight הקלידן. סגנון הלהקה הוגדר כבלאק מטאל המושפע מפולק רוסי ואוקראיני. כעבור שנתיים הקליטו דמו בשם Skazki Starogo Lesa ("סיפורי היער העתיק"), שנמכר בארץ בכ-200 עותקים על גבי קלטות ובאירופה בעוד 500 עותקים. ללהקה הצטרף הגיטריסט Felius. בין השנים 2000 ל-2002 הלהקה התמקדה בעיקר בהופעות בארץ. בסיומה של תקופה זו טסו לפולין להקלטת אלבום הבכורה, The Way of Defender, שהקונספט שמאחוריו מתרכז במצביא הרוסי מהמאה ה-13 אלכסנדר נבסקי, שנחשב לגיבור לאומי. האלבום זכה לציונים גבוהים בכמה ממגזיני מטאל ברחבי העולם. בספטמבר 2003, הצטרף הגיטריסט דניאל וורפולומייב. ב-2005 שוחרר אלבומה השני של הלהקה, Second Strike: Through the Flames of the Ages, שהוקלט גם הוא בפולין. באלבום מתארח סולן להקת הבלאק הרוסית Tvangeste, כאשר את עמדת הבס אייש הגיטריסט-דניאל. ב-2006 התפצלה הלהקה כאשר הגיטריסט דניאל וורפולומייב והקלידן אלכס קרלינסקי הקימו יחד את הרכב הפאוור מטאל Acropolis. איליה בדרוב (כסולן) ופאבל מיטייאנין (כגיטריסט), שניהם מלהקת הת'ראש/דת' מטאל הישראלית The Fading, הצטרפו ללהקה באותה שנה ואחריהם לא איחר להצטרף R.K מ-Deface לעמדת הבס. אך הרכש הבולט באותה שנה היה הצטרפותה של נאשה (בעבר מ Anora Dimentia) ככנרית. ב-2008 עזבו איליה ופאבל את ערפל מכיוון שהקדישו את רוב זמנם ללהקתם השנייה, The Fading. באותה שנה הצטרף ללהקה סולן להקת הפולק-ויקינג הגרמנית Equilibrium - הלגה סטאנג (Helge Stang).באותו גל של שינויים התנתקה הלהקה מהלייבל "Sauron Productions" שהיה מזוהה עמה עד עכשיו והחלה את דרכה בכניסה לסצנת המטאל האירופאית עם שירה באנגלית ולא ברוסית ואף באלבומה העתיד להגיע צפוי לצאת שיר בשפה הגרמנית. כיום הלהקה מנגנת חומר המקבץ מגוון סגנונות תוך כדי שמירה על שורשים עממיים ואלמנטים מודרניים מז'אנר הדת' והויקינג מטאל כאשר את תפקידי הגיטרה השנייה מבצע הכינור בשילוב פדלים שבדרך כלל מתיישמים על כלים חשמליים. Skazki Starogo Lesa - 1999 (דמו) The Way Of Defender - 2003 Second Strike: Through the Flames of the Ages - 2005 For Battles Once Fought - 2011 מדיה וקבצים בנושא ערפל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ערפל ערפל, ברשת החברתית פייסבוק ערפל, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערפל, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) ערפל, באתר Discogs (באנגלית) ערפל, באתר Songkick (באנגלית)
מערכת ניהול סוללות

מערכת ניהול סוללות (Battery Management System - BMS) היא התקן אלקטרוני שנועד לנהל סוללה חשמלית יחידה או מארז סוללות. המערכת מנטרת את מצב סוללה, מחשבת נתונים משניים, מדווחת על נתונים אלה, מייצבת אותם ומאזנת בין מצב הסוללה והסביבה. המערכת יכולה, בנוסף לפעולת הטעינה והפריקה של הסוללה גם להציג נתונים באמצעות נוריות, מסך תצוגה, תקשורת נתונים קווית או אלחוטית. מערכת כזאת עשויה לנטר את מצב הסוללה כפי שמיוצג על ידי מדדים שונים, כגון: מתח חשמלי: מתח כללי, מתח של תאים בודדים, מתח מינימלי ומקסימלי, אופיין על פי תקופה. טמפרטורה: טמפרטורה ממוצעת, טמפרטורת האוויר המוזרם או הנפלט, טמפרטורות של תאים בודדים. מצב הטעינה או עומק הפריקה: כדי לדעת באיזו מידה הסוללה טעונה. תקינות הסוללה. זרימת האוויר: על-מנת לשלוט בחום הסוללה וסביבתה (עבור סוללות שמצריכות זרימה שכזאת). זרם חשמלי. בנוסף, BMS יכול לחשב גם ערכים המבוססים על הנתונים לעיל, כגון: זרם חשמלי מרבי, עבור הגבלת הזרם לטעינת הסוללה ולפריקתה. סה"כ אנרגיה בסוללה מאז הייצור שלה. סה"כ זמן עבודה של הסוללה, מאז הייצור שלה. יתרת האנרגיה שנותרה בסוללה עד לצורך בטעינה חדשה. המערכת יכולה להגן על הסוללה ולשפר את אורך החיים שלה על ידי הפעלתה בתחום של תנאים מיטביים, בעיקר זרמים, מתחים, טמפרטורות ולעיתים גם לחצים בטווח הרצוי. בין התופעות אותן יכולה המערכת למנוע: טעינת יתר פריקת יתר מתח יתר (במהלך טעינה) תת-מתח (במהלך פריקה) התחממות יתר בנוסף, המערכת יכולה לתת התראה על תקלה, צורך בהחלפה של סוללה או מארז לקראת תום התפקוד ועל סיום התפקוד של סוללה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מדיה וקבצים בנושא מערכת ניהול סוללות בוויקישיתוף
חומצה אורגנית

חומצה אורגנית, היא תרכובת אורגנית בעלת קצה חומצי אשר ה-pH שלה הוא נמוך מ-7. החומצה האורגנית הנפוצה ביותר היא חומצה קרבוקסילית אשר לה קצה COOH-, כלומר פחמן הקשור בקשר כימי אחד (כפול) לחמצן ובקשר כימי שני לקבוצת OH (חמצן - מימן). הקבוצה האורגנית של החומצה היא שתקבע את חוזק החומצה. חומצה חזקה היא בעלת pH הקרוב ל-1 וחומצה חלשה היא בעלת pH המתקרב ל-7 . חומצות אורגניות הן בדרך כלל חומצות חלשות ואינן מתמוססות היטב במים. חומצות בעלות קבוצה אורגנית קצרה כמו חומצה לקטית בדרך כלל מתמוססות יותר בקלות במים. חומצות בעלות קצה אורגני גדול יותר כמו חומצה בנזואית אינן מתמוססות היטב במים. החומצות האורגניות מתמוססות היטב בממסים אורגניים. מדיה וקבצים בנושא חומצה אורגנית בוויקישיתוף חומצות אורגניות, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
CAN-bus

CAN-bus (קיצור של Controller Area Network, לעיתים גם CAN network) הוא פרוטוקול תקשורת מתוקנן שתוכנן לאפשר למיקרו-בקרים והתקנים אחרים לתקשר האחד עם השני. במקורו, יועד לשימוש במערכות רכב אך משמש כיום גם בתחומים אחרים. פיתוחו של ה-CAN-bus התחיל במקור בשנת 1983 על ידי חברת בוש, ומפרט ראשון של הפרוטוקול פורסם רשמית בשנת 1986. הרכיבים הראשונים שמימשו אותו יוצרו בשנת 1987 על ידי אינטל ופיליפס. חברת בוש פרסמה את גרסה 2.0 למפרט בשנת 1991. בהמשך, יצר ארגון התקינה הבינלאומי את תקן ISO 11898, בהסתמך עליו. במקורו, הגדיר פרוטוקול ה-CAN את שכבת הקו (שכבה 2 על פי מודל ה-OSI) בלבד, כתקשורת חבילות קצרות מאוד (עד 8 בתי מידע לחבילה), מבלי להגדיר את השכבות הפיזיות. הגדרות שכבות פיזיות שונות נתווספו בגרסאות מאוחרות יותר. מדיה וקבצים בנושא CAN-bus בוויקישיתוף ההיסטוריה של CAN, מתוך אתר CAN in Automation מפרט CAN של בוש, גרסה 2.0 (ספט' 1991), מאתר בוש. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פתרון נאש

בתורת המשחקים, פתרון נאש הוא ערך של משחק, המתקיים בתנאים רחבים למדי. ג'ון פורבס נאש הגדיר את הפתרון שלו למשחק מיקוח על בסיס עקרונות מנחים מסוימים. חישוב הפתרון כרוך במציאת מקסימום לפונקציה סקלרית המבטאת שטח של מלבן, כפי שמפורט להלן. ניתן עם זאת, לאפיין את הפתרון של נאש גם בדרך גאומטרית, ובכך לאפשר נקודת מבט שונה לקיומו. לויד שפלי למשל, עשה שימוש בהצגה הגאומטרית כדי להציע עקרונות שונים עליהם יכול להיות מושתת הפתרון של נאש. נאש מצא, כי לכל משחק מיקוח אשר מקיים את ארבעת העקרונות: עקרון הסימטריה, עקרון היעילות, עקרון הקווריאנטיות תחת טרנספורמציות אפיניות ועקרון האי תלות באפשרויות לא רלוונטיות, יש פתרון יחיד המוגדר על ידי: N ( S , d ) = a r g m a x x ∈ S , d ≤ x ( x 1 − d 1 ) ( x 2 − d 2 ) {\displaystyle N(S,d)=argmax_{x\in S,d\leq x}(x_{1}-d_{1})(x_{2}-d_{2})} כאשר, S ⊆ R 2 {\displaystyle \,S\subseteq \mathbb {R} ^{2}} היא קבוצת כל התוצאות האפשריות של המשחק, d ∈ S {\displaystyle d\in S} היא נקודת אי ההסכמה, והנוסחה לעיל מבטאת את הנקודה היעילה ( x 1 , x 2 ) ∈ S {\displaystyle (x_{1},x_{2})\in S} שעבורה המלבן שקודקודו השמאלי תחתון הוא d והימני עליון הוא ( x 1 , x 2 ) {\displaystyle (x_{1},x_{2})} הוא בעל שטח מרבי. תהי S {\displaystyle S} קבוצה קמורה וסגורה ב- R 2 {\displaystyle \,\mathbb {R} ^{2}} ותהי x {\displaystyle x} נקודה על השפה של S {\displaystyle S} . תומך של S {\displaystyle S} ב- x {\displaystyle x} הוא כל ישר העובר דרך x {\displaystyle x} כך שהקבוצה S {\displaystyle S} נמצאת מצד אחד של הישר. לכל משחק מיקוח ( S , d ) {\displaystyle (S,d)} המקיים את ארבעת העקרונות של נאש, הנקודה y {\displaystyle y} מזדהה עם הפתרון של נאש, אם ורק אם היא נקודה יעילה ב- S {\displaystyle S} , ויש ישר תומך l {\displaystyle l} של S {\displaystyle S} ב- y {\displaystyle y} כך שהמשולש שקודקודיו הם y , d {\displaystyle y,d} ונקודת החיתוך של l {\displaystyle l} עם הישר x 2 = d 2 {\displaystyle x_{2}=d_{2}} הוא משולש שווה-שוקיים, שבסיסו על הישר x 2 = d 2 {\displaystyle x_{2}=d_{2}} . במילים פשוטות, אם ניתן לשרטט משולש שווה-שוקיים, שבסיסו הוא הישר האופקי שיוצא מ- d {\displaystyle d} ימינה, קודקודו העליון הוא נקודה יעילה ב- S {\displaystyle S} שיש לה תומך, וקודקודו הימני הוא מפגש התומך עם בסיס המשולש, אזי הקודקוד העליון מזדהה עם הפתרון של נאש. ניתן לראות לפי ההגדרה של הישר התומך כי הוא אינו יחיד בהכרח. למשל אם נדמיין לצורך הפשטות מלבן במישור, הרי שלפינתו הימנית העליונה ישנם אינסוף תומכים. עובדה זו לא סותרת את המשפט. אדרבא, מספיק תומך אחד בנקודה, שיקיים את הדרישה הגאומטרית המבוקשת כדי שאותה נקודה תזדהה עם הפתרון של נאש. שפלי ביקש לאפיין את הפתרון של נאש על בסיס מונחים של "תועלות משותפות", כדי להתגבר על הביקורת כנגד עקרון הקואוריאנטיות ועקרון האי תלות של נאש. באופן כללי, השאלה המעניינת לפיו היא כיצד לתרגם הפסד או רווח במשחק, למונחים של תועלת שניתנים להשוואה. השיפוע של הישר התומך שיוצר את משולש שווה השוקיים שבמשפט, מבטא לפי שפלי מעין יחס חליפין בין יחידות התועלת של שחקן אחד ליחידות התועלת של השחקן השני. קיומו של יחס כזה מבטיח את קיום הפתרון של נאש, ויחד איתו מאפשר לשפלי להגדיר עקרונות מבוססי "תועלות משותפות". מונוטוניות (משחק מיקוח) פתרון קלעי סמורודינסקי מונחים בתורת המשחקים שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2008.