laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרלוס

מרלוס רומרו בונפים (בפורטוגזית: Marlos Romero Bonfim באוקראינית: Марлос Ромеро Бонфим; נולד ב-7 ביוני 1988 בסאו ז'וזה דוס פיניאיס) הוא כדורגלן אוקראיני יליד ברזיל המשחק בעמדות הקשר התקפי בקבוצת אתלטיקו פרנאאנסה. מרלוס החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל קוריטיבה ששיחקה אז בליגת המשנה הברזילאית. הוא גדל במחלקת הנוער שלה. בשנת 2006 עבר לקבוצה הבוגרת של המועדון. בתום עונת 2006/2007 עלה עם קבוצתו לליגת העל הברזילאית. לאחר שתי עונות עבר לקבוצת סאו פאולו. בינואר 2012 חתם על חוזה ל-5 שנים עם הקבוצה האוקראינית מטאליסט חרקוב. מטאליסט שילמה לסאו פאולו סכום של 5 מיליון דולר עבור כרטיס השחקן שלו. בשנת 2014 עזב מרלוס את מטאליסט ועבר לקבוצת הצמרת האוקראינית שחטאר דונצק. ב-1 בפברואר 2022 חזר לברזיל וחתם באתלטיקו פרנאאנסה. בשנת 2016 פנתה התאחדות הכדורגל האוקראינית למשרד הפנים של אוקראינה בבקשה להעניק אזרחות אוקראינית למרלוס. הבקשה אושרה ובספטמבר 2017 זומן מרלוס לסגל של נבחרת אוקראינה. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק מול קוסובו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. את שערו הראשון במדי הנבחרת הבקיע ב-7 בספטמבר 2019 במהלך משחק מול ליטא במסגרת מוקדמות יורו 2020 ב-18 באוגוסט 2021 הודיע על פרישתו מהנבחרת מסיבות רפואיות. כדורגלן השנה באוקראינה (3) : 2016, 2017, 2018 אליפות אוקראינה (3) : 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019 הגביע האוקראיני (4): 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019 מרלוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרלוס, ברשת החברתית אינסטגרם מרלוס, באתר Transfermarkt מרלוס, באתר Soccerway מרלוס, באתר BDFutbol מרלוס, באתר WorldFootball.net מרלוס, באתר National Football Teams מרלוס, באתר FootballDatabase.eu
מיקי ומוד

מיקי ומוד (באנגלית: Micki & Maude) סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1984 בבימויו של בלייק אדוארדס עם דדלי מור, איימי אירווינג ואן רייקלינג בתפקידים הראשיים. דדלי מור זכה בהשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. הסרט היה מועמד גם לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי. אנדרה הענק מופיע בסרט בתפקיד קטן של מתאבק. רוב סלינג'ר (דדלי מור) הוא כתב טלוויזיה הנשוי למיקי (אן רייקלינג), עורכת דין השקועה בעבודתה. היא פעילה במערכת הבחירות למושל המדינה ולאחר ניצחונו מובטח לה משרת שופטת. רוב נשוי כבר שבע שנים ורוצה להקים משפחה. מיקי עברה הפלה טבעית אחת, שקועה בעבודתה ובמערכת הבחירות ומותירה אותו לעיתים קרובות לבד. הקשיים במשפחה והעבודה הבנלית שלו בטלוויזיה מייאשים אותו. הבוס שלו ליאו (ריצ'רד מאליגן) משתדל לעודד אותו ולעזור לו. הוא מראיין צ'לנית צעירה בשם מוד גילורי (איימי אירווינג). הוא מתאהב בה וכשהיא מודיעה לו כי היא בהריון, הוא מחליט להתגרש ממיקי ולהתחתן איתה. מוד מכירה את רוב לאביה שהוא מתאבק מקצועי (דון סטנסוק) המקבל את רוב בשמחה ביחד עם עמיתיו המתאבקים ובתוכם אנדרה הענק. רוב מזמין את מיקי למסעדה כדי להודיע לה על כוונתו להתגרש אבל היא מפתיעה אותו בהתחלה כאשר היא מגלה לו כי היא בהריון ממנו. הוא נמצא כעת בבעיה רצינית היות שהוא אוהב אותה ואת מוד. חייו מתנהלים בין מיקי ומוד. הוא מתחתן עם מוד ומחלק את זמנו בין מוד למיקי שנאלצה להתפטר מעבודתה ולנוח בבית לשם שמירת ההריון. הבוס שלו ליאו מעודד אותו ומחפה עליו בין מיקי ומוד. מיקי ומוד מגיעות באותו הזמן לאותו בית חולים ליולדות ורוב נאלץ לתמרן בין שניהם כדי שסודו לא יתגלה. כאן מתחילה מערכת מטורפת שלו בין חדרי הלידה לנוכח השתאותם של האחיות והרופאים. לבסוף מתגלה הסוד. מיקי ומוד מתגרשות מרוב והופכות לחברות טובות. מרוב נמנע מלבקר את ילדיו אבל לבסוף בעזרת ליאו, הם מתפייסים. "מיקי ומוד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מיקי ומוד", באתר נטפליקס "מיקי ומוד", באתר AllMovie (באנגלית) "מיקי ומוד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מיקי ומוד", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מיקי ומוד", באתר אידיבי "מיקי ומוד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט מיקי ומוד, באתר יוטיוב
סובארו XT

סובארו XT (באנגלית: Subaru XT) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, 2 דלתות, (בגרסאות הנעות: 4x2, ו-4x4), מתוצרת יצרנית הרכב סובארו, (ביפנית: 株式会社SUBARU, באנגלית: Subaru Corporation) אשר יוצרה ביפן בין השנים 1985–1991. יצרנית הרכב סובארו היא חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני Subaru Corporation (אנ') (שם רשמי: "פוג'י תעשיות כבדות בע״מ"" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社). דגמי "סובארו XT" שווקו בישראל על ידי חברת "יפנאוטו בע"מ" שהייתה בבעלות משה ברנוביץ ודניאל ברקוביץ. "סובארו XT" "סובארו XT6" (יוצר בין השנים 1988–1991) 4x2 הנעה כפולה 4x4 גלגל ההגה עם אנכי יחיד ואופק אופקי גלגל ההגה עם הסתגלות הטיה וטלסקופ (הגה כוח) מקבץ מכשירים דיגיטלי שהוטבע עם ההגה מחשב עם מתקני ניהול טווח / דלק ECU) Electronic control unit) - לניהול מנוע ותמסורת מתלה פנאומטי עם בקרת גובה ידיות דלתות קדמיות - נשלפות מגב (וישר) עם להב חד פעמי בסיס (model base) DL GL GL-10 Alcyone VR (גרסה 4x4, מגדש טורבו) Alcyone VS (גרסה 4x4, ללא מגדש טורבו) "סובארו XT" "סובארו XT" "סובארו XT" "סובארו XT", שנת 1985, דגם "gl-10" "סובארו XT", שנת 1985, "gl-10" "סובארו XT", שנת 1985, דגם "VR Turbo 4WD" "סובארו XT" מנוע טורבו "סובארו XT" איסוזו "סובארו XT" (jalopnik.com/okay-maybe-this-subaru-xt-coupe) "סובארו XT" - תמונות מדיה וקבצים בנושא סובארו XT בוויקישיתוף סובארו XT, סרטון באתר יוטיוב סובארו XT, סרטון באתר יוטיוב (דגם מגדש טורבו) "סובארו XT" - היסטוריה subaruxt.com/old/History "סובארו XT" autotrader.com/car-news "סובארו XT" japanesenostalgiccar.com/consider-the-following-subaru-xt
תריזינוזאוריים

תריזינוזאוריים (שם מדעי: Therizinosauridae) היא משפחה של דינוזאורים גבוהים מקבוצת התרופודה. הם חיו בתקופת קרטיקון עליון לפני 94-66 מיליון שנה. הם דמו במראם לעצלני קרקע מנוצים עם זרועות ארוכות שבקצוותיהם טפרים ענקיים. היו להם רגליים ארוכות, זנב קצר ושעיר וצוואר ארוך אך ראש קטן עם מעט מאוד שיניים. הגדול שבהם היה התריזינוזאורוס שהגיע לגובה 3.5 מ'. ככל הנראה הם אכלו עלים מצמרות העצים והשתמשו בכפותיהם כדי להוריד אליהם את הענפים. טפריהם הגדולים ודמויי-החרמש עזרו להם להדוף את הטורפים הרבים שהיו בתקופת הקרטיקון. Erliansaurus ארליקוזאורוס (Erlikosaurus) ננשיאונגוזאורוס (Nanshiungosaurus) Neimongosaurus נות'רוניכוס (Nothronychus) סגנוזאורוס (Segnosaurus) Suzhousaurus תריזינוזאורוס (Therizinosaurus) מדיה וקבצים בנושא תריזינוזאוריים בוויקישיתוף תריזינוזאוריים, באתר GBIF (באנגלית)
רחוב ארבאט החדש

ארבאט החדש או נובי ארבאט (ברוסית: Новый Арбат) הוא רחוב מרכזי במוסקבה. הרחוב רץ מערבה מכיכר ארבאט על טבעת השדרות אל גשר נובארבטסקי שבגדה הנגדית של נהר מוסקבה. בשדרה המודרנית שישה נתיבים, יחד עם שתי שורות של בניינים גבוהים. עד אמצע המאה ה-20 היה רחוב ארבאט חלק מהכביש הראשי מהקרמלין מערבה. בשנות השישים נבנה כביש מקביל ארבאט החדש, ולקח על עצמו את התפקיד הזה. בשנות ה-80 הפך ארבאט לאזור המדרחוב הראשון במוסקבה. כדי למנוע בלבול עם רחוב ארבאט החדש, אנשים החלו להתייחס לרחוב ארבאט כאל ארבאט הישן. במפגש רחוב עם טבעת הגנים בתחילת המאה ה-21 נבנה מלון לוטה המפואר. בניינים בנובי ארבאט בניין קומקון קולנוע אוקטובר מסעדת פראגה (רו') מדיה וקבצים בנושא רחוב ארבאט החדש בוויקישיתוף
ישראל קירזנר

ישראל מאיר קירזנר (נולד ב-13 בפברואר 1930) הוא כלכלן יהודי בריטי-אמריקאי המזוהה עם האסכולה האוסטרית. קירזנר לימד במשך שנים רבות באוניברסיטת ניו יורק. ישראל קירזנר נולד בלונדון. אביו כיהן כרב קהילה והיה מומחה לתלמוד. בשנות החמישים היגר קירזנר לארצות הברית דרך דרום אפריקה. קירזנר הוא בעל הסמכה לרבנות אורתודוקסית, בוגר ישיבת רבינו חיים ברלין החרדית-ליטאית בברוקלין (ניו יורק). למד באוניברסיטת קייפטאון בשנים 1947–1948 ובתוכנית בינ"ל של אוניברסיטת לונדון בשנים 1950–1951. קיבל B.A בהצטיינות יתירה מברוקלין קולג' ב-1954. סיים את המאסטר ב-1955. ב-1957 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק, שם ערך מחקר תחת חסותו של לודוויג פון מיזס. קירזנר הוא פרופסור אמריטוס בכלכלה באוניברסיטת ניו יורק וממשיכו הרוחני באופן החשיבה והמתודולוגיה שהנהיג בחייו לודוויג פון מיזס. מחקרו בנושא יזמות כלכלית המשלב יזמות עסקית עם תאוריה נאו-קלאסית מוכר ומוערך והתקבל באופן רחב יותר מאשר רוב הרעיונות האוסטרים מסוף המאה ה-20. ספרו "תחרות ויזמות" שראה אור ב-1973 נחשב לאחת היצירות הכלכליות החשובות של המאה העשרים. בספרו מבקר קירזנר את התאוריה הנאו-קלאסית על עיסוקה במודל של תחרות מושלמת ושיווי משקל של השוק, שמזניח את התפקיד החשוב של היזמות בחיים הכלכליים. ב-2006, הוענק לקירזנר פרס יזמות מחקר עבור פיתוח התאוריה הכלכלית המדגישה את חשיבות פיתוח היזמות הכלכלית ויעילות הגישה הקפיטליסטית בכלכלה. בעוד רעיונותיו של קירזנר השפיעו על תחום לימודי היזמות, הוא מזוהה בעיקר עם תאוריית זיהוי ההזדמנויות שפיתח. בדומה לבן ארצו, הכלכלן ג'וזף שומפטר, ניתן להפריד גם את עבודתו לשני מחקרים שונים: קירזנר-מארק המוקדם וקירזנר-מארק המאוחר, האחד מתמקד בגילוי והשני ביצירה. עבודתו המרכזית של קירזנר היא אודות כלכלת היזמות ואתיקת השוק. קירזנר הודה כי הוא מסכים עם הצהרתו של רוג'ר גרייסון כי עבודתו לוקחת את שביל הביניים, בניגוד לעמדה השכיחה והמקובלת של חלק מבתי הספר האוסטרים לכלכלה אשר מתנגדים לרלוונטיות של שיווי משקל השוק במחקר הכלכלי. אוניברסיטת פרנסיסקו-מרוקין (UFM) העניקה לו תואר דוקטור של כבוד על תרומתו למחקר הכלכלי וכן החליטה לקרוא למכון היזמות שלה על שמו. קירזנר מוסמך לרבנות וחוקר תלמוד. הוא ממשיכו של אביו כרב קהילת ברוקלין החרדית. הוא היה מתלמידיו של הרב יצחק הוטנר, ראש ישיבת רבינו חיים ברלין בברוקלין, שם למד במקביל להכשרתו האקדמאית. קירזנר הוא בר סמכא לכתביו של הרב הוטנר ואחד מעורכי כתבי הוטנר שסודרו לספר "פחד יצחק". ישראל קירזנר, ברשת החברתית Goodreads ישראל קירזנר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ישראל קירזנר, ‏על מהותה ותפקידה של היזמות, השילוח, גיליון 8 פברואר 2018 Israel Kirzner's Faculty Page (אורכב 04.07.2012 בארכיון Wayback Machine) (באנגלית) First volume of Israel M. Kirzner's Collected Works edited by Peter Boettke and Frederic Sautet published in 2009 by Liberty Fund (באנגלית) Causa Liberal's Collection of Kirzner essay links (באנגלית) An Interview with Israel M. Kirzner: Between Mises and Keynes (באנגלית) Article "Azione e funzione imprenditoriale: Kirzner e i suoi critici", by Adriano Gianturco Gulisano, Nuova civilità delle macchine. Liberalismo e anarcocapitalismo, n° 1–2, 2011, pp. 371–96. (באיטלקית)
מחסום דוקרנים

מחסום דוקרנים הוא התקן על גבי דרכים חד-סטריות. למחסום שיניים חד-כיווניות. כאשר רכב נוסע על גבי הדוקרנים בכיוון הנסיעה המותר, השיניים מתקפלות ומאפשרות את מעבר הרכב בצורה בטוחה. כאשר רכב נוסע על גבי מחסום דוקרנים נגד כיוון הנסיעה המותר, השיניים עומדות זקוף וגורמות לתקר בצמיגי הרכב. התקנה של מחסום דוקרנים על גבי הכביש תבטיח נסיעה בכיוון אחד בלבד ולכן ניתן למצוא שימוש במחסומי דוקרנים בעיקר ביציאות מחניונים, כדי למנוע כניסה אסורה של רכבים ביציאות מהחניון. מרבית מחסומי הדוקרנים עשויים ברזל ומותקנים על גבי המיסעה, אך קיימים גם דגמים שהתקנתם מחייבת חפירה במיסעה ושיקוע של מנגנון הדוקרנים בכביש. בנוסף, לרוב, השיניים של מחסום הדוקרנים מורמות באמצעות קפיצים אך קיימים גם דגמים משוכללים יותר אשר שיני הדוקרן מופעלות על ידי משקולות. גרסה נוספת של מחסום דוקרנים היא ניידת ומאפשרת את פתיחתה ופריסתה במסגרת מחסומי פתע המוקמים על ידי שוטרים בכבישים. גרסה זו היא מחסום דו כיווני. מדיה וקבצים בנושא מחסום דוקרנים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמוד גמיש

עמוד גמיש המכונה גם "עמוד נחום תקום" הוא עמוד העשוי לרוב מחומר פלסטי פוליאוריתן. עמודים גמישים מיוצרים במגוון רחב של גדלים וביכולת עמידות שונה בפני דריסת רכבים, לרבות משאיות ואוטובוסים. דריסת העמוד הגמיש אינה גורמת נזק לרכב הדורס או לעמוד עצמו. העמוד לרוב מיוצר בצבע כתום ועל גבי העמוד מחזירי אור הגורמים לו לבלוט גם בתנאי חשיכה. תפקידו של העמוד הגמיש הוא לצורכי סימון, תיחום ויצירת הפרדה ולרוב נעשה בו שימוש לסימון שבילי הולכי רגל, הפרדת נתיבים בכביש, תיחום אזורי חניה ועוד. החומר והאופן בו בנוי העמוד הגמיש מאפשרים עמידות לא רק בפני דריסה, אלא גם עמידות בתנאי מזג אוויר רבים, לרבות שמש חזקה או גשם. על גבי העמוד הגמיש ניתן להתקין מוצרים נלווים רבים כגון שרשרת פלסטיק, שילוט מודולרי או נצנצים סולאריים. מדיה וקבצים בנושא עמוד גמיש בוויקישיתוף שימוש בעמוד גמיש ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפריד נתיבים

מפריד נתיבים (מוכר גם כשטח הפרדה בנוי) הוא התקן על גבי המיסעה ומיועד להפריד בין נתיבי נסיעה בדרכים דו-סטריות ודרכים חד-סטריות. לרוב, מפריד נתיבים מורכב מ2 חלקים: גוף המפריד המותקן על גבי המיסעה ואביזר מוגבה המיועד להבלטת נראותו של מפריד הנתיבים מעל גוף המפריד. גוף המפריד עשוי לרוב מחומר פלסטי קשיח כך שיוכל לעמוד בפגיעות צידיות של צמיגי רכבים. לעומת זאת האביזר המוגבה עשוי לרוב מחומר פלסטי גמיש, כך שבמקרה של פגיעת רכב, הגוף המוגבה יתקפל, מבלי שיגרום נזק לרכב או לגוף עצמו. השימוש במפרידי נתיבים נפוץ בעיקר בדרכים דו-סטריות צרות, בחניונים, ברמפות מעגליות צרות (בעיקר במעבר קומות בין חניונים) וגם בפיצולי נתיבים בכבישים – בעיקר בעיקולים כמו עליה למחלף או ירידה מכביש מהיר לנתיב יציאה. מדיה וקבצים בנושא מפריד נתיבים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוג'ין אורמנדי

יוג'ין אורמנדי (במקור ינה בלאו, בהונגרית: Ormándy Jenő; באנגלית: Eugene Ormandy;‏ 18 בנובמבר 1899 – 12 במרץ 1985) היה מנצח וכנר יהודי-הונגרי. אורמנדי נולד בבודפשט, הונגריה ולמד בקונסרבטוריון של בודפשט, שם היה תלמידו של ינה הובאי. בשנת 1921 היגר לארצות הברית ואימץ לו שם חדש. בארצות הברית עבד תחילה ככנר ואחר כך כמנצח על תזמורת תיאטרון הקפיטול בניו יורק, קבוצה שליוותה סרטים אילמים. אורמנדי התמנה למנצחה של התזמורת הסימפונית של מיניאפוליס (כיום תזמורת מינסוטה) בשנת 1931 וכיהן בתפקיד עד 1936. בימים הקודרים של השפל הגדול, התקשרה חברת RCA ויקטור בחוזה למספר רב של הקלטות עם אורמנדי ועם תזמורת מיניאפוליס, בין היתר הקליטו את הסימפוניה השביעית של ברוקנר והסימפוניה השנייה של מאהלר. רמתן הגבוהה של הקלטות אלה תרמה לקידום שמו של אורמנדי כמוזיקאי יוצא מן הכלל. עזר נוסף, נכבד ביותר, קיבלה הקריירה שלו מארתור ג'ודסון, המנהל בעל ההשפעה הרבה ביותר בזירת המוזיקה הקלאסית באמריקה בשנות ה-30. תקופת כהונתו בת 44 השנים של מאסטרו אורמנדי עם תזמורת פילדלפיה הקנתה לו חלק גדול משמו ופרסומו כיום. אורמנדי התמנה למנצח חבר של תזמורת פילדלפיה (לצד לאופולד סטוקובסקי) בשנת 1936, ובשנת 1938 מונה למנהל מוזיקלי ומנצח עד לפרישתו בשנת 1980, כאשר הוכתר למנצח כבוד של התזמורת. אורמנדי עיצב את סגנון הלגאטו העשיר שתזמורת פילדלפיה התפרסמה בו, בייחוד במונחים של קשתנות וגוון צליל של קבוצת כלי המיתר. סגנונו זכה לשבחים על עושר צליליו אך גם לביקורת על העדר מכוון של כל מגע אישי אמיתי. בשנים האחרונות מבקרי מוזיקה רוויזיוניסטים נוטים להמעיט בהישגיו של אורמנדי ובהשפעתו, אף כי אורמנדי העלה מאוד את רף אמות המידה לביצוע מוזיקה. הוא הציג יושרה אישית ומוזיקלית יוצאת דופן וכושר מנהיגות מעולה. על דוכן הניצוח היה רשמי ומאופק. אורמנדי נודע במיוחד ביצירות מסוף התקופה הרומנטית וראשית המאה ה-20. הוא קידם את המוזיקה של סרגיי רחמנינוב וניצח על ביצוע הבכורה של "המחולות הסימפוניים" שלו. הוא ניצח גם על ביצוע הבכורה של כמה סימפוניות של דמיטרי שוסטקוביץ' ושל יצירות אחדות של מלחינים אמריקאים. יוג'ין אורמנדי ניצח על תזמורתו בקונצרטים רבים בארצות הברית ובסיורים בארצות אחרות, שבין המפורסמים בהם סיור הופעות בפינלנד בשנת 1955, בו ביקרו רבים מחברי התזמורת את המלחין הפיני הקשיש ז'אן סיבליוס באחוזתו הנידחת, וסיור בסין בשנת 1973 בו ניגנה התזמורת בפני קהל מאזינים נלהב, שהיה מנותק במשך עשורים רבים ממוזיקה קלאסית מערבית. אורמנדי גם הופיע כמנצח אורח עם תזמורות אחרות, ובסוף שנות ה-60 הקליט את הסימפוניה "מן העולם החדש" של דבוז'ק, בביצוע מרשים בייחודו, עם התזמורת הסימפונית של לונדון. הוא ניצח גם על העטלף של יוהאן שטראוס בביצוע המטרופוליטן אופרה בניו יורק, אך מעל לכל היה נאמן, במשך 48 שנים, לתזמורת פילדלפיה שעמה הקליט, מאז 1936 ועד מותו, מאות הקלטות, המקיפות כמעט כל ז'אנר אפשרי במוזיקה הקלאסית. מדיה וקבצים בנושא יוג'ין אורמנדי בוויקישיתוף יוג'ין אורמנדי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יוג'ין אורמנדי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) יוג'ין אורמנדי, באתר ספוטיפיי יוג'ין אורמנדי, באתר Last.fm (באנגלית) יוג'ין אורמנדי, באתר AllMusic (באנגלית) יוג'ין אורמנדי, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוג'ין אורמנדי, באתר Discogs (באנגלית) יוג'ין אורמנדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמרות שפר של אורמנדי, שנגני תזמורת פילדלפיה רשמו בזמן החזרות Eugene Ormandy A Centennial Celebration יוג'ין אורמנדי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוג'ין אורמנדי (1899-1985), דף שער בספרייה הלאומית
בי.די. וונג

ברדלי דריל (בי.די.) וונג (באנגלית: Bradley Darryl "BD" Wong; נולד ב-24 באוקטובר 1960) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא סיני. הוא ראוי לציון כשחקן היחיד שזכה לכבוד בפרס טוני, בפרס דרמה דאב, פרס המעגל החיצוני, בפרס קלארנס דרונט ובפרס התיאטרון העולמי על אותו תפקיד. הוא נולד ב-24 באוקטובר 1960 בסן פרנסיסקו שבקליפורניה לרוברטה כריסטינה ולוויליאם ד. וונג, שניהם ילידי הונג קונג. יש לו אח מבוגר ואח צעיר. הוא למד בבית הספר ע"ש לינקולן, שם התאהב במשחק וכיכב במספר הצגות ומחזות של בית הספר. בהמשך למד באוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו. בי.די. וונג הוא הומוסקסואל. בין השנים 1988-2004 ניהל מערכת יחסים עם המפיק ריצ'י ניקסון עמו גידל תאומים: בועז דב (שמת 90 דקות אחרי הלידה) וג'קסון פו וונג, שני הילדים נולדו בתהליך פונדקאות מזרעו של בי. די. וונג. בהמשך נפרדו ובי. די. וונג ניהל מערכת יחסים עם המפיק חורדן רות'. ב-2018 נישא לריצ'רט שנור. וונג הופיע בסדרה קטנה כבר ב-1983. הופעה הבכורה שלו בקולנוע הייתה בשנת 1986 בסרט קראטה קיד 2, תפקיד בו שיחק ילד חסר שם ברחוב. לאחר שנתיים השתתף בסדרה "מ. באטרפליי" יחד עם ג'ון לית'גו. מאז וונג שיחק בסרטים רבים: ב-1990 שיחק בצעדי הראשונים במאפיה את אדוארד. ב-1991 שיחק באבי הכלה את הווארד ווינשטיין, תפקיד אליו חזר בסרט ההמשך: אבי הכלה 2 משנת 1995. ב-1993 שיחק בפארק היורה את ד"ר הנרי וו, המדען הראשי המהנדס ביצי דינוזאורים. ב-1994 שיחק בסדרה All-American Girl בתור ד"ר סטיוארט קים. ב-1995 תרם את קולו לסדרה האנתולוגית המונפשת "באושר ועושר: אגדה לכל ילד" של רשת HBO. ב-1996 שיחק בהחלטה גורלית את הסמל לואי ינג. ב-1997 שיחק בסרט שבע שנים בטיבט בתפקיד המושל נאוואנג ג'גמה. שיחק ב-6 עונות של הסדרה אוז משנת 1997, בתור הכומר ריי מוקאדה. בשנת 1998 שיחק בסרט Slappy and the Stinkers בתור מורגן ברינווי, מנהל אקדמיית דארטמור. ב-1999 שיחק בחוק וסדר: מדור מיוחד בתור ד"ר הואנג. בשנת 2015 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "מר רובוט" ברשת USA, בתפקיד זאנג, שר הביטחון הטרוריסט של סין. באותה שנה חזר לשחק את ד"ר וו בסרט עולם היורה והיה השחקן היחיד שהופיע הן בסרט הראשון והן ברביעי, אך הפעם בתור נבל המייצר דינוזאורים מסוכנים. משנת 2016 משחק בסדרה גותהאם בתור פרופסור הוגו סטריינג'. ב-2018 שיחק שוב את ד"ר הנרי וו ב"עולם היורה: נפילת הממלכה", וב-2022 בסרט עולם היורה: עולם חדש. בשנת 2023, שיחק לצד גל גדות בסרט של נטפליקס, לב של אבן, בתור "מלך תלתן". באותה שנה דיבב את דמותו של הון ווינג בסדרת ההנפשה "גרמלינס: הסודות של המוגוואי" של שירות הסטרימינג "Max". בנוסף וונג גם מדבב מספר סרטים כמו ב"מולאן" בתור קפטן לי שאנג,‏ You're a Good Man, Charlie Brown ובמשחק הווידאו Kingdom Hearts II. מדיה וקבצים בנושא בי.די. וונג בוויקישיתוף בי.די. וונג, ברשת החברתית פייסבוק בי.די. וונג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בי.די. וונג, ברשת החברתית אינסטגרם בי.די. וונג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בי.די. וונג, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי בי.די. וונג, באתר AllMovie (באנגלית) בי.די. וונג, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) בי.די. וונג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בי.די. וונג, באתר MusicBrainz (באנגלית)
איסוזו 810

איסוזו 810 (באנגלית: Isuzu 810) היא סדרת משאיות כבדות, מתוצרת יצרן הרכב היפני איסוזו, (באנגלית: Isuzu Motors Ltd, ביפנית: いすゞ自動車株式会社) בין השנים 1983–1995. דגמי "איסוזו 810" יוצרו במגוון הנעות (6x2, 6x4, 4x2, 6x4, 4x4, 6x6). מקור שם הדגם "810" הוא קוד הפיתוח "810". CXM 6×2 CXL 6×2 CXK 6×2 CVZ 6×4 CXZ 6×4 CXG 6×2 CVR 4×2 EXR 4×2 EXD 4×2 EXZ 6×4 CVS 4×4 CXW 6×6 Comfort (סדרת "C") Economic (סדרת "E") איסוזו 810 איסוזו 810 איסוזו 810 איסוזו 810 איסוזו 810 - כבאית איסוזו 810 - כבאית (צולם בארצות הברית) איסוזו 810 - כבאית (צולם בארצות הברית) איסוזו 810 - כבאית איסוזו 810 - כבאית איסוזו 810 איסוזו 810 איסוזו 810 איסוזו 810 - מכלית איסוזו 810 דגם "EX" איסוזו איסוזו גיגה איסוזו 810 - גלריית תמונות (אורכב 17.01.2018 בארכיון Wayback Machine), cars--reviews.com איסוזו 810 - תמונות, mulierchile.com איסוזו - היסטוריה, isuzu.co.jp מדיה וקבצים בנושא איסוזו 810 בוויקישיתוף איסוזו 810, סרטון באתר יוטיוב איסוזו 810, סרטון באתר יוטיוב מדגמי חברת איסוזו ranker.com/list/full-list-of-isuzu-models "איסוזו 810" revolvy
הנני כאן

"הנני כאן" הוא שיר עברי שנכתב בשנת 1971 על ידי חיים חפר והולחן בידי דובי זלצר. השיר נכתב עבור המבצע יהורם גאון כשיר הפתיחה וכשיר הנושא לסרט "אני ירושלמי". כשנתיים לאחר ניצחון ישראל במלחמת ששת הימים, כאשר הציבור עדיין חוגג את איחוד ירושלים, יצר יהורם גאון, יליד ירושלים, את הסרט המוזיקלי "אני ירושלמי". הסרט מלווה בצילומים רבים של חיי היום-יום בירושלים משנת 1969, כאשר גאון מסייר בסמטאות העיר, ברחובות העיר העתיקה, בשכונות הוותיקות והחדשות, ובאתרים שונים בעיר, שחלקם נחשפו לציבור הישראלי בזכות אותו סרט. הסרט מתאר את משפחתו הירושלמית, ילדותו וחייו בירושלים, אלה שלפני 1948 ואלה שאחריה (עד איחוד העיר) ואת געגועיו לעיר, שאוחדה מחדש. במסגרת הסרט הוא שר מִסְפָּר שירים, חלקם הפכו ללהיטים, כגון "אני עושה לי מנגינות", "השר משה מונטיפיורי" ו"מעל פסגת הר הצופים". שיר הפתיחה של הסרט ושיר הנושא בו, היה "הנני כאן". שירי הסרט תועדו בהמשך השנה גם על גבי האלבום "אני ירושלמי". השיר "הנני כאן" זכה לפופולריות רבה, צעד במצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל במשך תשעה שבועות, בין 15.2.1971 ל־19.4.1971, ובשיאו הגיע לשבוע אחד לראש המצעד. במצעד השנתי תשל"א (1971) של התחנה דורג השיר במקום השביעי. בשנת 1998 ביצע זמר חיים משה גרסת כיסוי לשיר במסגרת פרויקט המחוווה לזמר העברי, "עבודה עברית". השיר זכה לעדנה מחודשת גם בשנת 2004 על ידי הראל סקעת בגמר תוכנית המציאות כוכב נולד (סקעת הפסיד להראל מויאל שביצע את השיר "נר על החלון"). בשנת 2009 נבחר השיר מבין מאזיני רשת ג' לשיר השני האהוב ביותר מבין שיריו של יהורם גאון (אחרי השיר "בלדה לחובש"). השיר מבטא את הגעגועים לירושלים ואת נצחיות הקשר של עם ישראל אליה. מילות השיר מדמות שיר אהבה, לכאורה לאשה אהובה, כשלמאזינים ברור כי מושא השיר היא העיר ירושלים. בריאיון עם המשורר חיים חפר הוא תיאר את כתיבת השיר כחזרה לא רק לירושלים אלא לארץ ישראל, לבורות המים, לגדר, וכמשל להיסטוריה של עם ישראל ולזהותו. הספרייה הלאומית סרטון השיר "הנני כאן" באתר יוטיוב מילות השיר "הנני כאן" באתר שירונט פתיחת הסרט "אני ירושלמי" מתוך אתר "ספר הקולנוע הישראלי". לדף השיר באתר הנני כאן, באתר פזמונט ערן ליטוין, בלדה לחובש" נבחר כשיר האהוב של יהורם גאון על ידי מאזיני רשת ג'. במקום השני: "הנני כאן", 1 בינואר 2010, מעריב nrg הראל סקעת מראיין את חיים חפר, ערוץ היוטיוב של הראל סקעת, 7 ביוני 2012, יום ירושלים, שלושה חודשים לפני פטירתו של חפר.
דודו צור

דוד (דודו) צור (נולד ב-1952‏) היה מנכ"ל המרכז למורשת המודיעין בין השנים 2005–2023‏. תת-אלוף במילואים. בין השנים 1998–2001 היה קצין המודיעין הראשי (קמנ"ר). צור נולד ב-1952. ב-1970 סיים את לימודיו בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי העברי בחיפה במחזור ט"ז. באותה השנה התגייס לחטיבת הצנחנים, עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. ב-1972 עבר לחיל המודיעין, וביצע מספר תפקידי שדה בגזרת רמת הגולן ולאחר מכן עבר למחלקת המודיעין של פיקוד הצפון. במלחמת יום הכיפורים היה עוזר קצין מודיעין חטיבתי בגזרת רמת הגולן ובסיני, ובמבצע שלום הגליל היה עוזר קצין מודיעין אוגדתי של אוגדה 36 בציר החוף ובגזרה המזרחית. בשנת 1985 מונה לקמ"ן אוגדה 36. לאחר מכן השלים תואר ראשון בלימודי המזה"ת ומילא תפקיד רע"ן בזירה הסורית באמ"ן מחקר. בשנת 1990 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לקצין המודיעין של פיקוד הדרום. ב-1993 מונה לסגן ראש חטיבת המחקר. בשנת 1995 הועלה צור לדרגת תת-אלוף, ומונה למפקד יחידת הקישור לכוחות זרים. במסגרת תפקיד זה היה אחראי על הקשר עם כוחות האו"ם והכוח הרב-לאומי בסיני, עם צבא מצרים ועם צבא ירדן. בשנת 1996 היה, מתוקף תפקידו, ראש המשלחת הישראלית בוועדת הבנות ענבי זעם, שהוקמה בעקבות מבצע ענבי זעם, בה השתתפו משלחות מצרפת, ארצות הברית, סוריה ולבנון. בשנת 1998 מונה לקצין מודיעין ראשי, תפקיד אותו מילא עד 2001 עת השתחרר משירות פעיל. לאחר שחרורו, היה מנכ"ל ובעלים של חברת ייעוץ בתחום המודיעין והביטחון, שייעצה לצה"ל ולתעשיות הביטחוניות. באוגוסט 2005 התמנה למנכ"ל המרכז למורשת המודיעין בגלילות. בינואר 2023 סיים את תפקידו. גדעון מיטשניק מארח את דודו צור, פברואר 2022 ראיון אולפן עם דודו צור, סרטון באתר יוטיוב אפרים לפיד, ‏יומן מל"מ, מבט מל"מ 42, ספטמבר 2005, עמ' 21. אודות המל"מ, באתר המרכז למורשת המודיעין. דודו צור, ‏דבר המנכ"ל, מבט מל"מ 42, ספטמבר 2005, עמ' 3. דודו צור, באתר "בהשקט ובבטחה".
מבחן אמילי

מבחן אמילי הוא מושג מתחום ניהול הידע שבא לבחון את מידת הכדאיות של תרומת ידע. "אמילי" הם ראשי התיבות של "אז מה יצא לי מזה?" (?WIIFM - What's in it for me), תגובה אופיינית של פרט הבוחן את התועלת שתצמח לו מביצוע פעילות כלשהי. ה"מבחן" משמש כאבן בוחן לכדאיות של הטמעת מערכות טכנולוגיות בכלל ומערכות ניהול ידע בפרט. מבחן אמילי בא לחדד את הדילמה שיש לפרט, שמתלבט לפני ביצוע פעילות כלשהי, מה מידת התועלת שיש לו מביצוע הפעילות והאם כדאי לו לבצע אותה. פעילות בה הצד התורם אינו נהנה מתרומתו בצורה כלשהי, היא בעלת סיכויי הצלחה נמוכים ואינה עונה על מבחן אמילי. על פי מבחן אמילי, תרבות של שיתוף ידע בארגון אינה יכולה לסמוך על זולתנות. בסביבה הארגונית אין מתנות ידע חינם. כשאתה נותן, אתה מצפה במקביל גם לקבל וזה מחייב יצירת "שוק ידע" בארגון בשיטת "כלכלת המתנות". דוגמה לתופעה ש"עברה בהצטיינות" את מבחן אמילי, היא תרבות שיתוף הקבצים באמצעות תוכנות עמית לעמית (peer to peer) המאפשרת לגולש להוריד קבצים ממחשבים של גולשים אחרים ובתמורה לאפשר להם להוריד קבצים מתוך המחשב האישי שלו.
ישראל באולימפיאדת לילהאמר (1994)

משחקי החורף האולימפיים ה-17 במספר נערכו מ-12 בפברואר עד 27 בפברואר 1994 בעיר לילהאמר שבנורווגיה.  ישראל השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים באולימפיאדה זו, כאשר שלחה משלחת שמנתה ספורטאי יחיד. ספורטאי זה היה המחליק האומנותי על הקרח מיכאל שמרקין שסיים את התחרות במקום ה-16. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.