laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חרטום בולבוסי

חרטום בולבוסי הוא מאפיין מבני של גופי אוניות רבים. זוהי בליטה עגלגלה, דמוית בולבוס, בחרטום (קדמת האונייה) מתחת לקו המים. החרטום נראה לעין רק כאשר האונייה נמצאת במבדוק, או כאשר היא צפה ללא זבורית. החרטום הבולבוסי משנה את תבנית זרימת המים סביב גוף האונייה, מפחית את הגרר, מגביר את מהירות האונייה וטווח הנסיעה שלה, ומייעל את צריכת הדלק. באוניות שבהן חרטום בולבוסי צריכת הדלק יעילה ב-12 עד 15 אחוז מאוניות דומות ללא מאפיין מבני זה. יעילותו של החרטום הבולבוסי היא מרבית מעל מהירות של 6 קשר. במהירויות נמוכות יותר חרטום כזה עשוי להגביר את הגרר. לחרטום בולבוסי השפעה רבה יותר על אוניות גדולות, כגון אוניות משא ונוסעים, הנוסעות למרחקים גדולים במהירות קבועה. מאפיין זה נדיר בין ספינות קטנות. כשאוניה נעה במים נוצרים גלי חרטום שמאטים את התקדמותה, וככל שהספינה גדולה יותר ונעה מהר יותר, כך הגלים גדולים וחזקים יותר. התוספת הבולבוסית בתחתית החרטום נועדה ליצור גלים בפאזה הפוכה לאלה שנוצרים מעל, והתוצאה היא התבטלות חלקית של הגלים בגלל התאבכות הורסת. הפחתה זו של גלי החרטום והשיפוליים כבר בנקודת החרטום משנה את חלוקת לחץ המים לאורך הספינה ומפחיתה את התנגדות הגלים לתנועתה. צורתו של הבולבוס מותאמת לצורת החרטום ושונה מספינה לספינה. יש המציינים כי חרטום בולבוסי אף גורם להגבהת החרטום מעל קו המים. כיוון שחרטומים בולבוסיים רבים הם סימטריים ואף בנויים בזווית העולה כלפי מעלה, הדבר תורם להתרוממות החרטום מעל המים. החרטום הבולבוסי הראשון הותקן באוניית המערכה האמריקאית USS Delaware אשר הוכנסה לשירות בשנת מבצעי בשנת 1910 ואשר תוכננה על ידי המהנדס הימי דייוויד וו. טיילור. בשנות ה-20 ניסו אף אומות אחרות לבנות אוניות עם חרטומים בולבוסיים, ביניהן שתי אוניות הנוסעים הגרמניות "ברמן" (נכנסה לשירות בשנת 1929) ו"אירופה" (1930). שתי האוניות אף החזיקו בשיא המהירות לחציית האוקיינוס האטלנטי בין השנים 1929–1933. בשנת 1935 שברה את שיא המהירות בחציית האטלנטי האונייה הצרפתית "נורמנדי" אשר אף היא הייתה בעל חרטום בולבוסי. אף שאוניית הנוסעים הבריטית Queen Mary, אשר חרטומה לא היה בולבוסי, השיגה מהירות דומה, נורמנדי עשתה זאת עם מנוע שהספקו היה פחות בשליש מזה של האוניה הבריטית ובצריכת דלק קטנה יותר. מחקרים מדעיים ראשונים באשר לתכונות החרטום הבולבוסי פורסמו בשנות ה-50. מחקרים אלה נמשכים עד היום ובזכותם שוכללה צורתו של החרטום הבולבוסי כדי להפחית את כוח הגרר על הספינה. בחלק אוניות המערכה, המצוידות בנשק ללוחמה בצוללות, בנוי חרטום הדומה לחרטום בולבוסי ובו מכשיר סונאר, אולם תפקידה ההידרודינמי של בליטה זו הוא משני בלבד לפעולת הסונאר. בליטה זו מלאה במים ודרכה משגר המכשיר את גלי הקול לאיתור צוללות.
תום בארי

תום בארי (נולד ב-17 במאי 1986), הוא שחיין עבר ישראלי. אלוף ישראל ושיאן ישראל במשחה ל-200 מטר בחזה. אלוף המכביה, בעל שתי מדליות זהב. ייצג את ישראל במשחקים האולימפיים (בייג'ינג 2008) וב-3 אליפויות עולם (מונטריאול 2005, מלבורן 2007 ורומא 2009). בארי נולד וגדל בקיבוץ יגור. בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 שנערכו בווינגייט ביולי 2005 זכה בארי במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.27 דקות, לפני דני מלניק (2:19.82 דקות) ודניאל ולז מארצות הברית (2:20.98 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 2006 זכה בארי במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי בינלאומי חדש של 2:15.88 דקות, לפני דני מלניק מהפועל ירושלים (2:19.32 דקות) ואביב סלע מהפועל גליל עליון (2:20.22 דקות). בתחרות גביע האיחוד האירופי שנערכה בפריז צרפת ב-5 באוגוסט 2007 קבע בארי במשחה ל-200 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 2:14.01 דקות, שיפור לשיאו בן ה-13 שנים של ודים אלכסייב (2:15.47 דקות). באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדברצן הונגריה בדצמבר 2007 הוא סיים במקום 14 במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:10.47 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 34 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:01.32 דקות כדי להשיג את הקריטריון להשתתפות במשלחת הישראלית לאולימפיאדת בייג'ינג, היה עליו לסיים בין 12 הראשונים באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן הולנד במרץ 2008, אך הוא סיים במקום 13 במשחה ל-200 מטר חזה בשיא איש חדש של 2:13.95 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 29 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:02.73 דקות. עם זאת, פחות משבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בפורטוגל, שיפר את שיאו האישי בשיא ישראלי חדש, והעמידו על 2:13.34 דקות. לאור הישג זה, החליט הוועד האולימפי לאשר את השתתפותו במשחקים האולימפיים. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שבר את השיא הישראלי בן 13 השנים של ודים אלכסייב במשחה ל-100 מטרים חזה, הנחשב למשחה הפחות חזק שלו, והעמידו על 1:02.42 דקות. שחיין איראני שהיה אמור להתחרות אף הוא באותו מקצה נעדר ממנו, על פי גורמים במשלחת האיראנית, בטענה של מחלה. גם במשחה ל-200 מטרים חזה שבר בארי את השיא הישראלי והעמיד אותו על 2:11.44 דקות, תוצאה שהספיקה לו למקום ה-20. בתחרויות השחייה של המכביה ה-18 שנערכו בווינגייט בסוף חודש יולי 2009 הגן בארי על תוארו לאחר שזכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:16.94 דקות, לפני דני מלניק (2:17.50 דקות) וג'והן קופטי (2:24.43 דקות). באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט באוגוסט 2010 סיים בארי במקום 55 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.18 דקות ופסל במשחה ל-200 מטר חזה. בארי משתייך למועדון מכבי קריית אונו. מדיה וקבצים בנושא תום בארי בוויקישיתוף תום בארי, באתר olympedia.org תום בארי, באתר Swimrankings רמי היפש, "את הפרס מקבלים על תוצאה ולא על השקעה", באתר הארץ, 20 ביולי 2008 אורי שטיפט, ערב של שיאים באליפות, באתר ONE, ‏10 באוגוסט 2006 “Illness” prevents Alirezaei from competing with Israeli swimmer in Olympics באתר IranSportsPress.
צבי לביא

צבי לביא (1 בינואר 1937 – 9 באוגוסט 2018) היה עיתונאי ישראלי, אשר שימש כתב, פרשן ובעל טור בעיתונים "מעריב" ו"גלובס" ובאתר החדשות "ynet". לביא נולד בתל אביב. בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים בהיסטוריה של המזרח התיכון בעת החדשה, מדעי המדינה, ולימודי תעודה בתוכנית שוורץ להכשרת מנהלים למרכזים קהילתיים. בשנת 1953 החל לעבוד במערכת תל אביב של העיתון "זמנים" שיצא לאור בירושלים. ב-1954 החל את שירות החובה בצה"ל ככתב צבאי בדו-שבועון הצבאי לנוער "במחנה גדנ"ע". לקראת סוף שירותו סופח ליחידת דובר צה"ל, ככתב צבאי במבצע קדש. במלחמת ששת הימים ליווה ככתב במילואים את אוגדת פלד הצפונית. ב-1957, לאחר שחרורו מצה"ל, החל לעבוד בעיתון "מעריב". במשך 35 שנה שימש במגוון תפקידי כתיבה ועריכה. בין תפקידיו: כתב באזורי הנגב והגליל, ובירושלים; אחראי על סיקור רשות השידור (במסגרת זו סיקר את הקמתה של הטלוויזיה הישראלית והיה מבקר הטלוויזיה הראשון של העיתון); כתב ופרשן פוליטי; כתב פרלמנטרי; ראש המשרד האירופי של העיתון בלונדון; עורך המקומון הירושלמי הראשון של מעריב; עורך המוסף השבועי "סופשבוע"; עורך המוסף היומי וכותב מאמרים ראשיים כסגן ראש מערכת החדשות. בשנים 1975–1977 יצא לחופשה מ"מעריב" וחזר לצה"ל כסגן קצין חינוך פיקודי של פיקוד המרכז. הוא פיתח תוכניות לטיפול בפרט במלחמה ושיטה לקידום לימודי העברית של חילי חובה והשתחרר בדרגת רב-סרן. ב-1992 פרש מ"מעריב" ועבד תקופה קצרה כיועץ לענייני חוץ של שר הכלכלה והתכנון שמעון שטרית. ב-1993 חזר לעיתונות ככתב פרלמנטרי ופוליטי ובעל טור בעיתון העסקים "גלובס" במשך 13 שנים. ב-2006 התמנה לכתב ופרשן כלכלי בכנסת של אתר האינטרנט ynet. במקביל לעבודתו במעריב, מילא מגוון תפקידים בכלי תקשורת נוספים: כתב ועורך ביומן החדשות ויומן השבוע ב"קול ישראל"; עורך בתוכנית חדשות שבועית לצעירים בערוץ הראשון; כתב "במחנה", עורך חדשות ותוכניות ומגיש תוכנית הבוקר "707" בגלי צה"ל, במסגרת שירות מילואים; עורך כתב עת של חיל המודיעין "חמנית"; ועורך כתב העת "הגיל החדש" – רבעון לענייני פרישה וזקנה. לביא ערך במהלך הקריירה העיתונאית מספר מחקרים בהם: עלייתה ונפילתה של ועדת עורכי העיתונים היומיים; תמורות ברחוב הערבי בישראל; "פראבדה" כמודל לעיתונות היומית בברית המועצות; תולדות תנועות הפועלים בסוריה; ופעילות האיגודים המקצועיים בגדה המערבית 1948–1967. לביא עסק גם בצילום. סדרת תצלומיו "אמן יוצר חלון" מוצגת דרך קבע בבית הספרים הלאומי בירושלים מול החלון האמנותי הענקי של מרדכי ארדון, לתיעוד יצירתו. ב-1986 זכה בפרס השלטון המקומי לתכנון אורבני על המודל שפיתח בעבודה קהילתית מקבילה לעבודתו העיתונאית, בתכנון והקמה של המרכז הקהילתי בקריית עקרון. כמו כן זכה בציון לשבח במסגרת פרס "עמוס לב" לכתבות צבאיות, ובציון לשבח בתחרות צילומים ע"ש "קאפה-שים". לביא נפטר ב-9 באוגוסט 2018. הותיר אחריו אישה ושני ילדים. לביא חיבר ופרסם מספר ספרים בהם: "השמים אינם הגבול" עם חבר הכנסת לשעבר אליעזר ("צ'יטה") כהן - סיפורו של חיל האוויר הישראלי; כרך המיעוטים באנציקלופדיה צה"ל בחילו; "להיות שייך" – על חיים ציפורי, אבי תורת המתנ"סים (כותב ועורך); "ציורי דרך" – מסה אוטוביוגרפית של הצייר וחתן פרס ישראל מרדכי ארדון. ynet, צבי לביא, הכתב הכלכלי בכנסת של ynet, נפטר בגיל 81, באתר ynet, 9 באוגוסט 2018 ארן ליביו, המסע נגד הצעת החוק, באתר העין השביעית, 1 בספטמבר 2002
ג'וינט (עישון)

ג'וֹיְנְט (מאנגלית: Joint), מכונה גם צִינְגָּלֶה או פייסל, הן מילות סלנג המתארות סיגריית קנאביס המגולגלת ביד באמצעות נייר גלגול. לעיתים קרובות, הג'וינט מכיל תערובת של טבק ומריחואנה. גלגול הג'וינט נעשה באופן ידני לגמרי או באמצעות מכונת גלגול סיגריות. בדרך כלל הנייר המשמש לגלגול הסיגריה הוא נייר אורז. להכנת הג'וינט משתמשים במריחואנה נקייה או בחשיש מפורר. לאחר שפורר, מעורבב החשיש עם טבק או עם תחליפים אחרים. הסיגריה מכילה פילטר מאולתר ומעשנים אותה כסיגריה רגילה. מקורה של המילה "ג'וינט" בצרפתית, שבה המילה joint (צורת העבר של הפועל joindre) היא תואר שפירושו "מחובר" (בדומה ל-joined באנגלית). הפועל הצרפתי בתורו נגזר מן המילה הלטינית junctus. השימוש הראשון במילה לתיאור סיגריית מריחואנה מתוארך לשנת 1938. קודם לכן, היו למילה ג'וינט משמעויות שונות. בשנת 1821 הפכה המילה למונח אנגלי-אירי לאגף, או חדר צדדי אשר "נספח" ("joined") לחדר מרכזי. ב-1877 הפכה 'ג'וינט' למילת סלנג אמריקני המתארת מבנה או מקום "חשוד", כאשר הכוונה בדרך הכלל הייתה למאורת אופיום (Opium den). בשנת 1935 התייחסה המילה 'ג'וינט' למזרק תת-עורי המשמש להזרקת הרואין וסמים אחרים; התפתחות זו הושפעה אולי מהמשמעות המשנית הנלווית למילה 'ג'וינט', כפעולה הנעשית "במשותף". בעברית ישנם כינויים נוספים לג'וינט, כגון 'פייסל', 'טִילוֹן', 'ספליף', 'קטנה', וכן המילה 'שָׁאכְטָה' (שאיפה אחת) שמשמעותה התרחבה גם לתיאור ג'וינט. בעבר היה נהוג להשתמש בכינוי "צִינְגָּלֶה" שהגיע לעברית מן המילה היִידִּיתָ "צִינְגָּלֶע" שפירושה "לשון קטנה". איך לגלגל ג'וינט - מדריך למתחילים אתר הספר "כאנאביס מריחואנה וחשיש" סרטון YouTube: איך לגלגל ג'וינט ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמנואל פרת

עמנואל (מנס) פרת (פרנסקי) (3 ביוני 1911 – 8 במרץ 1987) היה ממייסדי חיל החימוש הישראלי ומפקדו. המדען הראשי של מערכת הביטחון וחתן פרס ביטחון ישראל עבור חלקו בהקמת הקריה למחקר גרעיני - נגב. פרת נולד בפולין בשנת 1911 ועלה לארץ ישראל בשנת 1936. הוא הצטרף לארגון ההגנה בסמוך לעלייתו ובמלחמת העולם השנייה הצטרף אל הצבא הבריטי, ועסק בארגון יחידת ההנדסה של הבריגדה היהודית. בשנת 1944 הוא הוסמך כמהנדס בניין. לאחר הקמת צה"ל, הצטרף פרת לשורותיו כסגן קצין חימוש ראשי תחת אשר פלד. בשנת 1949 מונה פרת לראש שירותי הנדסת חימוש, בדרגת סגן-אלוף, ובשנת 1950 פרש מהשירות. כעבור חודשים ספורים הוא נקרא לשוב לשירות במטרה לארגן את חיל החימוש המתהווה, אשר פעל עד אותה עת כמסגרת אחת לשירות החימוש, שירות הנדסת חימוש, חיל חימוש וציוד, חיל הטכנאים, שירות הובלה ויחידות נוספות. במסגרת עבודתו לאיגוד היחידות, נקבעו לראשונה נהלים קבועים ואחידים לטיפול ואחזקת כלי נשק והוקם לראשונה מערך ההדרכה של החיל להפצת הנהלים. בתחום הפיתוח נקשרו באותה עת קשריו הראשונים של החיל עם התעשיות הצבאיות. בשנים 1951–1954 כיהן פרת כקצין חימוש ראשי, בדרגת אלוף-משנה. בשלהי כהונתו, בשנת 1954, אוחדו באופן רשמי כלל יחידות הסמך והוקם חיל חימוש. לאחר סיום תפקידו הוא התמנה לנספח צה"ל בבורמה ובשובו לישראל, בשנת 1957, פרש מצה"ל. פרת שימש לאחר שירותו הצבאי בתפקידים שונים במערכת הביטחון: מנהל החטיבה התעשייתית לאנרגיה אטומית, מקים ומנהל הכור הגרעיני בדימונה ובשנת 1976 הוא התמנה למדען הראשי של מערכת הביטחון. עבור חלקו בהקמת קריה למחקר גרעיני - נגב הוענק לפרת פרס ביטחון ישראל לשנת 1965. פרת נפטר ב-1987 מהתקף לב. ב-2008 כתב עליו העיתונאי איתן הבר: פרת הוא האיש שבנה את הקריה למחקר גרעיני (קמ"ג) בדימונה - את האבנים והמלט, וגם את האורניום. אם נכונים דברי "המקורות הזרים" במשך שנים, שלמדינת ישראל יש מתקנים גרעיניים, פרת הוא האבא של המפעל הציוני הגדול הזה... בודדים מכירים את שמו, אבל לו אנו חבים את חיינו. — איתן הבר, כור מחצבתנו, מוסף חג של "ידיעות אחרונות", 8 באוקטובר 2008 קורות חייו באתר עמותת חיל החימוש
יגאל רוזן

הרב יגאל רוזן (נולד בי"א באייר ה'תש"ד, 4 במאי 1944) הוא ראש ישיבת אור ישראל הגדולה בפתח תקווה. נולד בתל אביב במשפחה דתית ציונית לאביו הסופר דב רוזן ואימו בת-ציון (אחות הרב פנחס קהתי). למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב ובישיבת פוניבז' בבני ברק. בשנת 1964 זכה בפרס משרד הדתות לבני ישיבה מצטיינים. נישא להינדה, בתו של משגיח הישיבה רבי ראובן גינזבורג ונכדתו של רבי יחזקאל לוינשטיין. לאחר נישואיו למד בבית מדרש לתורת ארץ ישראל בפתח תקווה[דרוש מקור]. עם נפילתו למשכב של הרב יוסף רוזובסקי, שהיה מגיד השיעור הבכיר בישיבת אור ישראל הקטנה, ובעצתו של רבו הרב שמואל רוזובסקי, נקרא הרב רוזן להחליפו. עומד בראשות הישיבה הגדולה מאז הקמתה בשנת 1982. בשנת 1990 יזם הרב רוזן את הקמת שכונת גני הדר בפתח תקווה. בשנת 2007 עברה הישיבה הגדולה לשכונה זו. הרב רוזן נודע בגישה חינוכית קפדנית. הוא מקפיד על שמירת סדרי הישיבה והתפילות. גם באורח חייו שלו עצמו בולטת ההקפדה על דיוק בסדר ובזמנים. שיעוריו היומיים והכלליים נכתבים על ידי תלמידיו ומופצים מדי סוף זמן. בעשור השני של המאה ה-21 פעיל הרב רוזן בנושא הסדרת מעמדם של בחורי הישיבות מול הצבא. על רקע זה הותקף כמה פעמים על ידי פעילים מן הפלג הירושלמי, הטוענים שהוא מעודד את מילוי מכסות הגיוס בעזרת נערים מן השוליים החרדיים. בסוף שנת 2017 הושחתה דלת ביתו והתארגנה עצרת קבלת שבת המונית מתחת לביתו במחאה על פעילותו. לאחר שבמסגרת המחאה הופרע שיעורו בשני מקרים, הוציא הרב חיים קניבסקי מכתב תמיכה בו. מאות חרדים המזוהים עם הפלג הפגינו מתחת לביתו בבני ברק בקריאות גנאי. הרב רוזן הוא תושב בני ברק, נשוי ואב לחמישה. בנו הבכור, הרב אפרים מרדכי, נשוי לבתו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק (ראש ישיבת מאור התלמוד ברחובות), והוא משמש כר"מ בישיבת אור ישראל הגדולה. חתנו, הרב מנחם כהן, משמש כר"מ בישיבת נתיב הדעת ובישיבת יסודות. חתן נוסף, הרב יהודה הילדסהיימר, מחבר הספרים "מהדורא קמא" ו"מהדורא בתרא", כיהן כמשיב בישיבת "באר ישראל" של הרב דוד מילר, ומקיץ תש"ע מכהן כמשיב בישיבת אור ישראל. אחיו הוא הרב ישראל רוזן שייסד את מכון צומת ועמד בראשו עד לפטירתו ב-2017. אחד מתלמידיו הוא הרב נועם אלון, ראש ישיבת מיר ברכפלד. כל ספריו הוצאו לאור על ידי תלמידיו שכתבו את שיעוריו שיעורים - מסכת פסחים, פתח תקווה, באתר אוצר החכמה שיעורים - מסכת כתובות, פתח תקווה, באתר אוצר החכמה שיעורים - מסכת גיטין, פתח תקווה, תשע"ו, באתר אוצר החכמה שיעורים - מסכת קידושין, פתח תקווה, באתר אוצר החכמה שיעורים - מסכת בבא קמא, פתח תקווה תשע"ה, באתר אוצר החכמה שיעורים - מסכת בבא מציעא, פתח תקווה, באתר אוצר החכמה שיעורים - מסכת מכות, פתח תקווה, באתר אוצר החכמה משיעורי הרב יגאל רוזן, לצפייה באתר "בינינו" יוסף גליק, הגר"י רוזן במתקפה חסרת תקדים על ראשי 'הפלג': "הרוע שלהם מזכיר את דאעש", באתר בחדרי חרדים, 23 באוקטובר 2017 הוענקו פרסים ל־30 בני ישיבה מצטיינים, הצופה, 14 באפריל 1964. ישראל כהן, ‏עליית מדרגה: תהלוכת מחאה בליל שבת נגד רבי יגאל רוזן, באתר כיכר השבת, 22 באוקטובר 2017 ישראל כהן, ‏מרן הגר"ח כתב על 'הפלג': "כצאן ללא רועה", באתר כיכר השבת, 19 באוקטובר 2017 עליו ראו: הערך "הרב דוד מילר", באתר ויקישיבה.
שיננית (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שיננית – מקצוע מתחום רפואת השיניים. שיננית צהובה (Odontites aucheri) - צמח טפיל ממשפחת הלועניתיים. שיננית (סוג) (Euchondrus) - סוג של שבלולים ממשפחת הסלעוניים. שינניות (אדריכלות) – כינוי לבליטות המלבניות המזדקרות מחומה מבוצרת או מצריחים ומגדלי שמירה.
ארצ'ר (תותח מתנייע)

ארצ'ר (ARCHER Artillery system) הוא מיזם בינלאומי לפיתוח תותח מתנייע (תומ"ת) עבור שוודיה, דנמרק ונורווגיה. מערכת "ארצ'ר" כוללת תותח אוטומטי בקוטר 155 מ"מ ובאורך 52 קליבר, המותקן על גבי משאית 6x6. בנוסף, המערכת כוללת רכב נושא תחמושת, רכב לשימוש כללי (תמיכה) ויכולת ירי של פגזים מונחים מסוג "אקסקליבר". המיזם החל בשנת 1995. תכלית המיזם הייתה התקנת תותח מסוג FH 77 ע"ג משאית. בשנת 2004 הוזמנו שני אבות-טיפוס המבוססים על תותח FH 77B ע"ג משאית מדגם A30D מתוצרת חברת וולוו. אורך: מעל 14 מטר רוחב: 2.74 מטר גובה: 2.89 מטר משקל: 13.1 טון (תותח בלבד) מהירות מקס': 70 קמ"ש טווח פעילות: 500 ק"מ צוות: 4 (נהג, 3 מפעילים). אפשרות לצוות של שני אנשים (נהג, מפעיל) בחירום סוג תותח: 155 מ"מ, 52 קליבר קצב אש: 8-9 פגזים/דקה טווח מקס' לירי: 30 ק"מ (פגזים סטנדרטיים), 40 ק"מ (פגזים בעלי שתת-אחורי), 60 ק"מ (פגזים מסוג "אקסקליבר") מספר מדינות שוקלות את רכישת המערכת: שוודיה (תחילת הצטיידות ב-2009) נורווגיה דנמרק אוסטרליה קרואטיה קנדה הודו מדיה וקבצים בנושא ארצ'ר בוויקישיתוף סרטון תדמית "ארצ'ר", סרטון באתר יוטיוב
אפרים ביגון

אפרים (פרויקה) ביגון (15 ביולי 1932 - 13 ביוני 2007) היה איש מערכת הביטחון ומייסד חברת "ביפר". ביגון גדל בתל אביב ובשנות ילדותו החל לעסוק בתחום האלקטרוניקה. בהיותו תלמיד בית הספר היסודי "לדוגמה" הקים תחנת רדיו חובבים. כנער פרסם מאמרים טכניים בנושאי רדיו בכתב העת "טכניקה ומדע לנוער" בשירותו הצבאי שירת בחיל הקשר ולאחר שחרורו נשלח על ידי איסר הראל להשתלם בטכנולוגיות מודרניות בארצות הברית. עם שובו לישראל, בשנת 1954, שירת במחלקה הטכנית של שירות הביטחון הכללי. בשנת 1957 יצא ללימודי הנדסה באנגליה ובשנים 1960–1970 עמד בראש המחלקה הטכנית בשב"כ. בשנת 1966 זכה בפרס ביטחון ישראל. בשנת 1970 נשלח כנציג הלשכה לקשרי מדע ושימש קונסול לענייני מדע בניו יורק. שימש בתפקיד זה עד 1977 ולאחר שובו ארצה פרש משירות הביטחון. לאחר מכן ייסד את חברת "ביפר" ובשנת 2004 הוא נבחר ליו"ר הראשון של "קרן עמוס לחקר המודיעין והחלל". ביגון היה חובב רדיו בעל אות קריאה 4X4AF. מדיה וקבצים בנושא אפרים ביגון בוויקישיתוף אורי דרומי, הגאון הטכני של השב"כ, באתר הארץ, 26 ביוני 2007 סיון טולדו, חובבות רדיו בתקופת קום המדינה: כתב העת טכניקה ומדע לנוער.
לחיות עם דרק

לחיות עם דרק (באנגלית: Life with Derek) היא סדרת טלוויזיה קומית קנדית. היא שודרה בישראל בערוץ הילדים. הסדרה עוקבת אחר סיפורה של משפחה שנוצרה מנישואים שניים של אב ממשפחה אחת עם אם ממשפחה אחרת. לאחר חתונתם של נורה מקדונלד וג'ורג' ונטורי, נאלצים ילדיהם לעבור לגור יחד תחת קורת גג אחת. לנורה שתי בנות מנישואיה הקודמים - ליזי וקייסי, ולג'ורג' שני בנים ובת מנישואיו הקודמים - דרק, אדווין ומרטי. דרק וקייסי לומדים באותה שכבה בבית הספר, אך בשל ההבדלים האישיותיים ביניהם לא מצליחים להסתדר. בעונה הראשונה קייסי יוצאת עם סם, חברו של דרק. דרק ונטורי (מייקל ג'יימס סאטר): פופולרי בבית הספר, אך לרוב נכשל בלימודים. ונטורי וקייסי לא מסתדרים ביניהם, והוא נוהג למתוח אותה ולהציק לה. דרק הוא בנו של ג'ורג' ואח של אדווין ומרטי. קייסי מקדונלד (אשלי לאגט): תלמידה מצטיינת, אך אינה פופולרית בבית הספר. היא ודרק אינם מסתדרים. קייסי היא ביתה של נורה ואחותה של ליזי. ליזי מקדונלד (ג'ורדן טודוסי): נאמנה לאחותה קייסי. לרוב השתיים עוזרות אחת לשנייה ואינן נוהגות לריב. ביתה של נורה. אדווין ונטורי (דניאל מגדר): אחיו הקטן של דרק, אחיה הגדול של מרטי ואחיהם החורג של ליזי וקייסי, אדווין התרגל במהרה לשתי האחיות החדשות שלו. ג'ורג' ונטורי (ג'ון ראלסטון): אביהם של דרק, אדווין ומרטי, אביהן החורג של קייסי וליזי ובעלה השני של נורה. נורה מקדונלד (ג'וי בורסקי): אימן של קייסי וליזי, אימם החורגת של דרק, אדווין ומרטי ואשתו השנייה של ג'ורג'. מרטי ונטורי (אריאל וואלר): אחותם הקטנה של דרק ואדווין, ביתו של ג'ורג', אחותן החורגת של קייסי וליזי וביתה החורגת של נורה. מרטי היא הקטנה ביותר במשפחה. מקס (רובי אמל): תלמיד בכיתתם של קייסי ודרק. מקס התאהב בקייסי בעונה השנייה, והיא התאהבה בו. בעונה השלישית הפכו השניים לזוג, אבל נפרדו. אמילי: תלמידה בכיתתם של קייסי ודרק, שכנה של המשפחה וחברתה הטובה של קייסי. בעונה הרביעית דרק ואמילי הופכים לחברים. סם: חברו הטוב ביותר של דרק, שחקן הוקי בנבחרת בית הספר והחבר של קייסי בעונה הראשונה. סאלי: סאלי עובדת במסעדת Smelly Nelly יחד עם דרק, וגם הייתה החברה שלו עד שעברה ללמוד במערב. שלדון: שלדון לומד בכיתתם של קייסי ודרק. בדומה לקייסי הוא מסודר ותלמיד מצטיין. היה חבר של אמילי עד שעזב. קנדרה: קנדרה היא חברתו של דרק בעונה השנייה. בדומה לדרק - גם היא תלמידה פופולרית. ראלף: אחד מחבריו הטובים של דרק. ראלף לא חכם במיוחד. טרומן: החבר של קייסי בעונה הרביעית. סולק מבית ספרו אחרי ש"שאל" את מכוניתו של המנהל. נופש עם דרק הוא סרט טלוויזיה המבוסס על הסדרה. בסרט, דרק וקייסי חוזרים וממשיכים לריב במהלך חופשה משפחתית, בה מבקרת המשפחה את הסבתא המתגוררת על שפת האגם. העניינים מתחממים כאשר קייסי פוגשת את ג'סי, רקדן הצעיר. דרק פוגש את רוקסי, ילדה עשירה המתגוררת ליד האגם. כאשר אביה של רוקסי מאיים להרוס את האגם, המשפחה מתאחדת כדי להציל אותו. הסרט צולם בקנדה, בין 14 בספטמבר ל-7 באוקטובר 2009, ושודר לראשונה ביוני 2010. "לחיות עם דרק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לחיות עם דרק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לחיות עם דרק", באתר Metacritic (באנגלית) "לחיות עם דרק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) האתר הרשמי של "לחיות עם דרק" "לחיות עם דרק" באתר ערוץ הילדים
טל קלם

טל קלם הוא עיתונאי, סופר ואיש שיווק, מייסדו ועורכו הראשון של המגזין "מסע אחר". בשנת 1987 יסד קלם את המגזין מסע אחר, יחד עם גיל אל-עמי והיה אחראי לתכניו ולהתוויית דרכו של המגזין בשנותיו הראשונות. תחילה יצא לאור אחת לחודשים, ושווק כ״כתב־עת לתרמילאים", במשך הזמן הרחיב המגזין את נושאי הסיקור והחל לפעול תחת הסיסמה "מגזין חובק עולם". בשנת 1992 פרש טל קלם מניהול ומעריכת המגזין. כעיתונאי עצמאי כתב ופרסם מאמרים בעיתונים "ידיעות אחרונות", "מעריב", "העיר", "טלגרף" ו"חדשות". קלם ביקר והתגורר באסיה במשך שמונה שנים, מראשית שנות ה-80, ושירת כנספח הכלכלי של ישראל בטאיוואן ובסין בין השנים 1996–2000. בהמשך עבד בחברת ההיי-טק קומברס והיה חבר הנהלת החברה להגנת הטבע בתפקיד מנהל השיווק והפיתוח העסקי. כחלק מעיסוקו בתחום היזמות הטכנולוגית הקים וניהל את האקסלרטור TheHive Ashdod וליווה את הקמתן של עשרות חברות סטארט-אפ. אחר כך עסק בקידום שיתופי פעולה טכנולוגיים בין חברות ישראליות ואמריקאיות. בשנת 2018 הוציא לאור את ספרו "נשותיו של קונפוציוס" בהוצאת דרך. אפי לנדאו, מסע אחר, גיליון השנתיים / עורכים: גיל אל עמי וטל קדם / 92 עמ׳, חדשות, 5 בדצמבר 1989 בועז כהן, עולם גדול מופלא, כותרת ראשית, 12 באוקטובר 1988 בועז כהן, כתב־עת – מסע אחר גיליון 10, חדשות, 8 באוגוסט 1989 משה גלעד, הדרך למיליון תיירים סינים מתחילה במשחת שיניים קטנה אחת, באתר הארץ, 2 בפברואר 2018 עירית רוזנבלום, די קלה היא דרכנו, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2003 יזהר שי, ‏אשדוד על המפה: יזמי ההיי-טק יוצאים מתל אביב, באתר גלובס, 16 בספטמבר 2014
הסברה

האם התכוונתם ל... הסבר – מושג בלוגיקה דיפלומטיה ציבורית (בישראל, מכונה בדרך כלל הסברה) – מונח המתאר את המאמצים שעושות מדינות ושחקנים בינלאומיים על מנת לקדם את האינטרסים שלהם בחו"ל באמצעות השפעה על הציבור ההסברה הישראלית – שם כולל לפעולות שננקטות לשם הסברת מדיניותה של מדינת ישראל והצדקת פעולותיה השונות משרדים וגופים ממשלתיים בישראל המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה – משרד ממשלתי הממונה על תחום האסטרטגיה הביטחונית של ישראל והמאבק נגד פעולות הדה לגיטימציה והחרמות נגדה בעולם משרד ההסברה – כפוף למשרד לנושאים אסטרטגיים, איתו אוחד; מרכז את פעולות ההסברה בישראל ובחוץ לארץ מערך ההסברה הלאומי – גוף במשרד ראש הממשלה האמון על פעולות ההסברה של ישראל ועל דוברות משרד ראש הממשלה מרכז ההסברה – המטה לטקסים ולאירועים ממלכתיים – גוף במשרד התרבות והספורט האחראי על הפקת כלל הטקסים, הלוויות, האזכרות והאירועים הממלכתיים תעמולה יחסי ציבור דובר (מקצוע) אקטיביזם
מלדיני

האם התכוונתם ל... צ'זארה מלדיני – כדורגלן עבר איטלקי, מכוכבי מילאן בשנות ה-50 וה-60 פאולו מלדיני – בנו של צ'זארה, מכוכבי מילאן ונבחרת איטליה משנות ה-80 עד שנות ה-2000
הבמוס פאפאם

"הַבֶּמוּס פָּאפָּאם" (בלטינית: Habemus Papam – "יש לנו אפיפיור") היא ההכרזה המסורתית בלטינית, הניתנת מפיו של החשמן הבכיר עם בחירתו של אפיפיור חדש עם סיום הקונקלווה. ההכרזה נעשית ממרפסת בזיליקת פטרוס הקדוש בקריית הוותיקן, ולאחריה מוצג האפיפיור בפני הקהל ומעניק לו את ברכת "אוּרבִּי אֶט אוֹרבִּי" (Urbi et Orbi) – "לעיר (רומא) ולעולם". השימוש בנוסח ההכרזה עתיק מאוד. אף כי אין מידע באשר למועד המדויק בו הוכרז לראשונה אפיפיור חדש בדרך זו, ידוע בוודאות כי כך נעשה ב-1484, עם בחירתו של האפיפיור אינוקנטיוס השמיני לתפקיד. מקור נוסח ההכרזה ניטל בחלקו מתיאור סגידת הרועים בבשורה על-פי לוקס: "Et dixit illis angelus: nolite timere ecce enim evangelizo vobis gaudium magnum quod erit omni populo; Quia natus est vobis hodie salvator qui est Christus Dominus in civitate David" "ויאמר אליהם המלאך: אל תיראו כי הנני מבשר אתכם שמחה גדולה אשר תהיה לכל העם; כי היום יֻלד לכם בעיר דוד מושיע אשר הוא המשיח האדון". בשנת 2005 חידש החשמן הבכיר והקדים להכרזה על בחירתו של בנדיקטוס השישה-עשר את הברכה "אחים ואחיות יקרים" באיטלקית, ספרדית, צרפתית, גרמנית ובאנגלית. הסרט "יש לנו אפיפיור" מאת נני מורטי משנת 2011 מדיה וקבצים בנושא הבמוס פאפאם בוויקישיתוף נוסח ההכרזה על בחירתו של האפיפיור בנדיקטוס השישה-עשר באתר הוותיקן סרטון דיווח ההכרזה על בחירתו של האפיפיור בנדיקטוס השישה-עשר ב-TG1 ברכה הנאמרת על ידי האפיפיור עם בחירתו, בפסחא ובחג המולד, וכן במספר אירועים ייחודיים נוספים. הבשורה על-פי לוקס, ב', 10-11
שארית ישראל

האם התכוונתם ל... בד"ץ שארית ישראל – גוף כשרות שהקים הרב שך קהילת שארית ישראל – הקהילה היהודית הראשונה בארצות הברית הרב ישראל דב בער מווילעדניק – אדמו"ר חסידי, מכונה לעיתים על שם ספרו "שארית ישראל"