laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ענת ירדן

ענת ירדן (נולדה ב-28 במאי 1957) היא פרופסור מן המניין בפקולטה לביולוגיה במכון ויצמן למדע. ירדן היא ראש המחלקה וראש קבוצת מדעי החיים והמחלקה להוראת מדעים במכון ויצמן. מלבד עיסוקיה בתחום הביולוגיה, היא בעלת רקע וידע בתחום התפתחות עוברית. פרופ׳ ירדן למדה בנעוריה בבית הספר תיכון בליך ברמת גן. היא סיימה תואר ראשון בהצטיינות בביולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים (1981), ותואר שני (1983) ודוקטורט (1990) בוירולוגיה במכון ויצמן. הצטרפה לסגל המכון בשנת 1993, הועלתה לדרגת פרופסור חבר בשנת 2009 ולדרגת פרופסור מן המניין בשנת 2016. פרופ' ירדן ענת ערכה מחקר ביחד עם חברי קבוצתה ממכון ויצמן העוסק בשימוש מאמרים מדעיים כאמצעי להוראה. מטרתה העיקרית של הקבוצה היא לפתח אמצעים לגשר על הדינמיקה של תגליות ביולוגיות וחינוך ביולוגי. במהלך המחקר נבדקו ארבע כיתות בבתי ספר שונים, שבמהלכן נערכו שיחות עם מורים ותלמידים, והן על תצפיות שנעשו בכיתות. הנושא המוביל בפעילות הוא קידום ההתפתחות המקצועית של המורים לביולוגיה והתאמת שיטות עבודה של מדענים לפרקטיקות שבאמצעותן תלמידים ומורים מרחיבים את הידע שלהם בביולוגיה. במחקרים שנערכו נמצא כי היתרונות בשיטת לימוד זו הם שיפור רמת החשיבה של התלמידים, סיוע לתלמידים בפיתוח מיומנויות חקר וחשיבה גבוהה, הרחבת תוכניות הלימודים והבאת ביולוגיה עדכנית לבתי-הספר. כחלק מהיזמה הזאת נוצר ספר הלימוד "סוד ההתפתחות העוברית: קובץ מחקרים", הכולל שלושה מאמרים, שנבחרו בהתייעצות עם חוקרים בתחום הביולוגיה ההתפתחותית. בעקבות הספר הראשון יצרו חברי הקבוצה ספר נוסף- "מאלפי הגנים: קובץ מחקרים בביוטכנולוגיה" - המאגד מאמרים מדעיים מעובדים בתחום הביוטכנולוגיה. כיום משמשים הספרים להוראת יחידת הבחירה של נושא מחקרי בבחינת הבגרות בביולוגיה, והפרויקט הייחודי מעורר התעניינות ויוזמות דומות ברחבי העולם. פרופ׳ ענת ירדן זכתה בפרס קרן פרידנברג מטעם הקרן הלאומית למדע, מיסודה של האקדמיה הלאומית למדעים. הפרס ניתן לה על מחקרה בנושא: "אפיון תחומי העניין הספונטניים במדע וטכנולוגיה של ילדים". פרופ' ענת ירדן מתגוררת כיום ברחובות. ירדן אוהבת לטייל באזורים מדבריים, ובמיוחד באזור ים המלח ובמדבר יהודה. ירדן ענת מכון ויצמן פייסבוק ירדן ענת שפה חדשה מסע הקסם המדעי ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ענת ירדן".
פאולינה, נסיכת וירטמברג

פאולינה, נסיכת וירטמברג (גרמנית: Pauline, Prinzessin von Württemberg‏, 25 בפברואר 1810 - 7 ביולי 1856), הייתה אשתו של וילהלם, דוכס נסאו. פאולינה נולדה בשטוטגרט ב-25 בפברואר 1810, לפאול, נסיך וירטמברג ושרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ. ב-23 באפריל 1829 התחתנה פאולינה עם וילהלם, דוכס נסאו, ממנו נולדו לה 4 ילדים. בשנת 1839 מת בעלה וילהלם, ובנו אדולף, דוכס נסאו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1848 פרץ ברחבי הדוכסות מרד כחלק ממהפכות אביב העמים, ואדולף ופאולינה דיכאו אותו. ב-7 ביולי 1856 מתה פאולינה בביתה בוויסבאדן, ובשנת 1857 נוסד בוויסבאדן הוסטל לנערות על שמה. ב-23 באפריל 1829 התחתנה פאולינה עם וילהלם, דוכס נסאו, ממנו נולדו לה 4 ילדים: בת מתה (1830) הלנה, נסיכת נסאו (1831–1888), התחתנה עם גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט ניקולאוס וילהלם, נסיך נסאו (1832–1905) סופיה מנסאו (1836–1913), התחתנה עם אוסקר השני, מלך שוודיה מדיה וקבצים בנושא פאולינה, נסיכת וירטמברג בוויקישיתוף פאולינה, נסיכת וירטמברג
אפרים זקס

אפרים אליעזר זקס (2 באפריל 1858 - 3 במאי 1944) היה איש ציבור וחקלאי וכיהן בשנים 1930-1924 כראש המועצה המקומית של רחובות. זקס נולד בעיירה יעלוק שבפלך קובנה בליטא לבן ציון ויהודית. הוא מצאצאי הגאון מווילנה. התחנך בחדר ובישיבות בווילנה. הוא היה בקיא בששת סדרי המשנה וידע בעל פה את מרבית התנ"ך. נחשב כעילוי בלימודיו, ולכן זכה לכינוי "העילוי מיעלוק". אפרים דיבר רוסית, גרמנית, אנגלית וצרפתית. הוא נשא לאישה את יהודית לוין ובשנת 1882 הם היגרו לארצות הברית, שם היו בעלי בית מסחר סיטונאי למוצרי מכולת בשיקגו . הם הצליחו בעסקים והתעשרו. זקס היה פעיל בשיקגו בעבודה הציונית וחבר "ועד שוחרי שפת עבר", אגודה שמטרתה הפצת השפה העברית ופיתוח הספרות העברית. ערך מורחב – בתי המיליונרים#בית_אפרים_זקס בשנת תרס"ח (1908) עלה לארץ ישראל עם אשתו יהודית ובתו היחידה טובה. הוא התיישב ברחובות, רכש פרדס ונטע כרמי שקדים, והתמקד בטיפול בהם. הוא גר בבית מפואר בן שתי קומות שתכנן האדריכל יוסף ברסקי. בבית נערכו קבלות פנים לחשובי המבקרים, כמו למשל חיים ויצמן, ג'יימס רוטשילד והרברט סמואל. הבית שכן ברחוב מנוחה ונחלה 54 ברחובות ונחשב לבית הגדול והמפואר ביותר בראשיתה של המושבה. בתו היחידה, טובה, נישאה לטוביה זיסקינד מילר מרחובות. לעולים החדשים מתימן היה קשה להשתלב בחברה, לתושבים הוותיקים היה קשה להבין את שפתם בגלל המבטא שלהם, הם קיבלו שכר נמוך ותנאי המגורים שלהם היו בלתי נסבלים. מצוקתם נגעה לליבו של זקס והוא עזר להם לרכוש חלקת אדמה בגודל 55 דונם דרומית לרחוב עזרא. האדמה חולקה ל-55 מגרשים שווים בגודלם, ועליהם נבנו בתים למשפחות העולים. ב-21 בספטמבר 1909 התחילה הבנייה של שכונת שעריים, בה שכנו תימנים. בשל התמסרותו המיוחדת זקס נקרא "אבי התימנים". בשנת 1912 זקס היה חבר בוועד המושבה, ומאוחר יותר נבחר למועצה המקומית. בשנים 1924–1930 היה ראש המועצה המקומית לאחר שבשנת 1923 הפכה רחובות ממושבה שנוהלה על ידי ועד מקומי, למועצה מקומית שבה לוועד לא היו סמכויות רשמיות, ועיקר כוחו של הוועד היה בסמכות מוסרית. בהיותו חבר בוועד המושבה הוא הלווה לוועד סכום של 25,000 פרנק, סכום גדול במושגים של אז, להקמת "מכון מים". מעשהו החלוצי של אפרים - ההלוואה בריבית נמוכה ופרישׂת החוב ל-10 שנים אפשר את הקמת מכון המים ורשת צינורות שהובילו מהברכה המרכזית לכל הבתים. כך רחובות הייתה המושבה הראשונה בארץ שזכתה לאספקת מים זורמים לכל הבתים. זקס אף ייסד דואר במושבה. כהערכה לפעילותו הוא נבחר לנשיא כבוד של קופת מלווה וחיסכון, אחד הגופים החשובים ביותר במושבה, שנתן הלוואות לתושבים לצורכי בניין וחקלאות וכן להעלאת קרובי משפחה מתימן ארצה. אפרים דאג להשגת מקומות עבודה עבור התימנים, שימש להם כערב לקבלת הלוואת לבניית בתים, זאת בנוסף להלוואות שנתן מכספו בעת הצורך. בכרמים ובפרדסים שלו הועסקו רק יהודים, רבים מהם תימנים. זקס השתלם בשפות העתיקות סורית, יוונית, אמהרית ורומית ואף כתב חיבור בנושא ספרות ישראל והעמים, שנשאר ככתב יד ולא יצא לאור. הוא כתב פירושים לתנ"ך ואסף ספרי תנ"ך בשפות עתיקות. לאחר פטירתו ספריו הועברו לאוניברסיטת בר-אילן וכתביו נמסרו למכון גנזים בבית הסופר בתל אביב. רחובות ברוך רביד. מאה בתים ברחובות אדריכלות בימי המושבה 1950-1890 (רחובות, עירית רחובות, 2015), עמ' 58. אפרים אליעזר זק"ש (1858 – 1944) באתר הארכיון לתולדות רחובות אארכיון ארכיון אפרים אליעזר זק"ש, בספרייה הלאומית דוד תדהר (עורך), "אפרים אליעזר זק"ש", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 396 אפרים אליעזר זק"ש (1858 – 1944), באתר האתר לתולדות רחובות בית אפרים זק"ש, באתר האתר לתולדות רחובות ע"פ תדהר משה סמילנסקי, משפחת האדמה, עם עובד, 1945
פטריסיה חניוט

אנחלה פטריסיה חניוט מרטירנה (בספרדית: Ángela Patricia Janiot Martirena נולדה ב-2 באוקטובר 1963) היא עיתונאית קולומביאנית. חניוט נבחרה ב-1983 למקום השני בתחרות "מיס קולומביה" ושנה לאחר מכן נשלחה לייצג את קולומביה בתחרות מיס עולם ושם עלתה לשלב חמש עשרה המועמדות הסופיות, היא סיימה תואר בעיתונאות באוניברסיטה במדינתה וב-1987 החלה לעבוד בטלוויזיה הקולומביאנית. ב-1992 הצטרפה לצוות ה-CNN ושם הגישה בין היתר את מהדורת החדשות הבינלאומית של הערוץ, היא גם הגישה את מהדורת חדשות הערב של ערוץ טלמונדו. ב-1997 כשנוסד ערוץ CNN בספרדית היא החלה לשמש כאחת המגישות הראשיות של צוות הערוץ, במסגרת עבודתה היא סיקרה רבות את מערכות הבחירות ברחבי אמריקה הלטינית ואת מערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנים 2000 ו-2004 וביקרה גם ברצועת עזה וסיקרה את מערכת הבחירות גם בישראל, היא ראיינה בין היתר את ביל קלינטון ופידל קסטרו. היא זכתה במספר פרסים על עבודתה כעיתונאית ובנוסף היא הייתה מועמדת לפרס אמי. מדיה וקבצים בנושא פטריסיה חניוט בוויקישיתוף פטריסיה חניוט, ברשת החברתית פייסבוק פטריסיה חניוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פטריסיה חניוט, ברשת החברתית אינסטגרם פטריסיה חניוט, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן

שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן (בגרמנית: Therese von Sachsen-Hildburghausen; 17 ביוני 1787 – 12 בדצמבר 1847) הייתה בתו של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ואשתו של פאול, נסיך וירטמברג. שרלוטה נולדה ב-17 ביוני 1787 בהילדבורגהאוזן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן, לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ולשרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתם של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ ופרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט. שרלוטה ואחיותיה תרזה ולואיזה היו יפות מאוד, והמשורר פרידריך ריקרט הקדיש להן את יצירתו "שלושת הוורדים". ב-28 בספטמבר 1805 התחתנה שרלוטה עם פאול, נסיך וירטמברג, בנו של פרידריך, הנסיך הבוחר מווירטמברג, ממנו נולדו לה 5 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, ופאול בגד בה בקביעות עם פילגשיו. לאחר לידת ילדם החמישי בשנת 1813 נפרדו השניים, אולם לא התגרשו מחמת אי הסכמתו של חמיה פרידריך הראשון, מלך וירטמברג. לאחר שנפרדה מבעלה התגוררה שרלוטה בהילדבורגהאוזן, שם ביקרו אותה תכופות בתה שרלוטה, נסיכת וירטמברג ואחיה פרידריך, נסיך סקסוניה-אלטנבורג. ב-12 בדצמבר 1847 מתה שרלוטה בבמברג, והיא בת 60 שנים. ב-28 בספטמבר 1805 התחתנה שרלוטה עם פאול, נסיך וירטמברג, בנו של פרידריך הראשון, מלך וירטמברג, ממנו נולדו לה 5 ילדים: שרלוטה, נסיכת וירטמברג (1807–1873), התחתנה עם מיכאיל פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה פרידריך, נסיך וירטמברג (1808–1870), התחתן עם קתרינה, נסיכת וירטמברג פאול, נסיך וירטמברג (1809–1810) פאולינה, נסיכת וירטמברג (1810–1856), התחתנה עם וילהלם, דוכס נסאו אוגוסט, נסיך וירטמברג (1813–1885), התחתן עם מריה בתגה מדיה וקבצים בנושא שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן בוויקישיתוף שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן
פאול, נסיך וירטמברג

פאול, נסיך וירטמברג (בגרמנית: Paul von Württemberg;‏ 27 בספטמבר 1781 – 25 ביוני 1864), היה נסיך גרמני לבית וירטמברג, וסבו של וילהלם השני, מלך וירטמברג. פאול נולד ב-19 בינואר 1785 בסנקט פטרבורג בירת האימפריה הרוסית, לפרידריך, דוכס וירטמברג, שהיה מאוחר יותר מלך וירטמברג, ולאוגוסטה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתם של קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ואוגוסטה, נסיכת בריטניה אחותו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. אביו ואמו לא הסתדרו ביניהם, ובשנת 1786 נפרדו, ופאול נשאר עם אביו. בשנת 1795 עלה סבו פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג לשלטון, ובשנת 1797 עלה אביו לשלטון. באותה שנה התחתן אביו בשנית עם שארלוט, הנסיכה המלכותית, בתם של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ושארלוט ממקלנבורג-שטרליץ, והיא הופקדה על חינוכו של פאול. על אף שבילדותו היה פאול ילד טוב ומנומס, הוא הפך עם התבגרותו לחצוף, גס ומופרע. ב-28 בספטמבר 1805 התחתן פאול עם שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, ממנה נולדו לו 5 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, ופאול בגד באשתו בקביעות עם פילגשיו. בשנים 1806–1808 לחם פאול בשורות הצבא הפרוסי נגד נפוליאון, נגד דעתו של אביו. לאחר מכן חזר לווירטמברג, אולם בשנת 1812 סירב להילחם במלחמת רוסיה-צרפת נגד הרוסים. לאחר לידת ילדם החמישי בשנת 1813 נפרדו פאול ושרלוטה, אולם לא התגרשו מחמת אי הסכמתו של אביו פרידריך הראשון, מלך וירטמברג. בשנת 1814 ביקר פאול בלונדון, ובעת ביקורו אצל הנסיך העוצר ג'ורג', הוא התנהג בצורה גסה ומזלזלת והעליב את וילם, נסיך אורנז'. בשנת 1815 עבר פאול להתגורר בפריז, יחד עם בנותיו, ועל אף בקשות מצד משפחתו לחזור לווירטמברג נשאר לגור בפריז. בעת שהותו בפריז היו לפאול כמה פילגשים, מהם נולדו לו כמה ילדים לא חוקיים. בשנת 1847 מתה אשתו שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, וזמן קצר לאחר מותה התחתן פאול בבריטניה עם פילגשו מגדלנה דה קריוס אי קסיאמנס הספרדייה. ב-16 באפריל 1852 מת פאול בפריז, וב-27 בדצמבר אותה שנה מתה גם אשתו מגדלנה. ב-28 בספטמבר 1805 התחתן פאול עם שרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, ממנה נולדו לו 5 ילדים: שרלוטה, נסיכת וירטמברג (1807–1873), התחתנה עם מיכאיל פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה פרידריך, נסיך וירטמברג (1808–1870), התחתן עם קתרינה, נסיכת וירטמברג פאול, נסיך וירטמברג (1809–1810) פאולינה, נסיכת וירטמברג (1810–1856), התחתנה עם וילהלם, דוכס נסאו אוגוסט, נסיך וירטמברג (1813–1885), התחתן עם מריה בתגה מדיה וקבצים בנושא פאול, נסיך וירטמברג בוויקישיתוף
טרוויס קוטרל

טרוויס קוטרל הוא זמר ומוזיקאי אמריקאי המזוהה עם ז'אנר הנקרא CCM, קיצור ל-Contemporary Christ Music. כמו כן, ידוע גם כאמן, משורר, סופר ומנהיג פולחן נוצרי. קוטרל גדל בבון, צפון קרוליינה. ב-1990, הוא עבר לנאשוויל, טנסי בשביל ללמוד באוניברסיטת בלמונט. לאחר סיום לימודיו בשנת 1992 עם תואר במוזיקה, קוטרל הקדיש זמן לכתיבת שירים. באותה שנה הוא כתב את שירו של לרנל האריס "It's Only Thunder". לאחר מכן הוא עבד עם קייטי היל על מחזמר שכותרתו מלצרים: נוער מוזיקלי על המתנה לאלוהים. קוטרל המשיך לאחר מכן לכתוב ולעבוד כעורך בחברת הוצאה מוזיקלית. ב-1994, הכנסייה שאליה נהג ללכת ("שני נהרות הכנסייה הבפטיסטית" איבדה ממעמדה הפולחני, וקוטרל נענה לבקשתה לשמש כמנהיגה, וכך במשך שנה וחצי כיהן כמנהיג פולחן הכנסייה. קוטרל  אמר: "את ההזדמנות להוביל את "שני נהרות הכנסייה הבפטיסטית" שד"ר ג'רי סאטן נתן לי היא ברכה." מאז, קוטרל  גם שיתף פעולה כסולן במספר אלבומי מזמור לאל, בראשות דון מואן. הוא גם הוביל את הפולחן בכנסים של Beth Moore שכותרתם היו Living Proof Live מאז 1998. מאז 2002, הוא גם הוציא מספר אלבומי סולו של מזמורים לאל, שבזכותם הרוויח מועמדויות עבור GMA Dove Award. הוא גם המשיך לכתוב שירים, לספק קולות רקע לאמנים אחרים כמו להקת MercyMe, איימי גרנט, אלן ג 'קסון וגארת' ברוקס. בשנת 2010, טראוויס עבר לג'קסון, טנסי כדי לשמש כמנהל המוזיקלי של כנסיית Englewood Baptist Church. The Deep (2001) Unashamed Love (2003) Alive Forever (2005) Found (2006) Ring the Bells (2008) (Christmas album) Jesus Saves Live (2010) (live album) When the Stars Burn Down (2011) I'm Living Proof (2014) All That Is Within Me (2016) אתר האינטרנט הרשמי של טרוויס קוטרל טרוויס קוטרל, באתר MusicBrainz (באנגלית) טרוויס קוטרל, באתר Discogs (באנגלית) טרוויס קוטרל, באתר Songkick (באנגלית) טרוויס קוטרל, באתר Genius טרוויס קוטרל, באתר בילבורד (באנגלית)
אוגוסטה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל

אוגוסטה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל (3 בדצמבר 1764 – 27 בספטמבר 1788), הייתה בתו של קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ואשתו של פרידריך הראשון, מלך וירטמברג קודם שעלה לשלטון. אוגוסטה נולדה ב-3 בדצמבר 1764 בבראונשווייג, לקרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ולאוגוסטה, נסיכת בריטניה, אחותו הבכורה של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. ב-15 באוקטובר 1780 התחתנה אוגוסטה עם פרידריך, נסיך וירטמברג, אחיינו של קרל אויגן, דוכס וירטמברג. מכיוון שלדודיו לא היו ילדים, היה אמור פרידריך לרשת בסופו של דבר את דוכסות וירטמברג. אולם, מאחר שדודו לא שיתף אותו בניהול הדוכסות, ליווה פרידריך בשנת 1782 את אחותו סופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג, שהתחתנה עם פאבל פטרוביץ', הצארביץ' של רוסיה, בעת מסעה לרוסיה. יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה שהתרשמה מפרידריך, מינתה אותו למושל הכללי של הדוכסות הגדולה של פינלנד. אוגוסטה הצטרפה לבעלה בפינלנד, ושם נולדו לשניים 4 ילדים. אולם, נישואי השניים לא היו מאושרים, ובשנת 1786 ברחה אוגוסטה לארמונה של יקטרינה, וטענה כי בעלה מתעלל בה, וכי הוא דו-מיני. יקטרינה שהזדעזעה מהעניין העניקה מקלט לאוגוסטה, ודרשה מפרידריך לעזוב את רוסיה. אחותו סופיה דורותיאה מחתה בפני חמותה על היחס לאחיה, אולם יקטרינה טענה שהיא בסך הכל מנסה לקבור את התועבות שעשה פרידריך. פרידריך בתגובה טען שלאוגוסטה מזג רע, והיא התנהגה כלפי המשרתים באלימות ובצורה שאינה מכובדת. אביה של אוגוסטה קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל גיבה את פרידריך, ואף סירב בכל תוקף לבקשתה של אוגוסטה להתגרש מפרידריך. עד מהרה נוכחה יקטרינה לדעת שאכן אוגוסטה מתנהגת בגסות למשרתים, ומשום כך נתנה לה את טירת לוהדה, ושלחה עמה כאפוטרופוס את וילהלם פון פוהלמן. עד מהרה קיימה אוגוסטה יחסי מין עם פון פוהלמן, ונכנסה ממנו להריון. ב-27 בספטמבר 1788 ילדה אוגוסטה בן מת, ונוצר אצלה דימום כבד. פון פוהלמן סירב להזעיק רופא, מחשש שייחשפו יחסיו עמה, ועד מהרה מתה אוגוסטה מאבדן דם. ב-15 באוקטובר 1780 התחתנה אוגוסטה עם פרידריך הראשון, מלך וירטמברג, ממנו היו לה 4 ילדים: וילהלם הראשון, מלך וירטמברג (1781–1864). קתרינה, נסיכת וירטמברג (1783–1835); התחתנה בשנת 1807 עם ז'רום בונפרטה, מלך וסטפאליה (1784–1860). סופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג (1783–1784). פאול, נסיך וירטמברג (1785–1852). מדיה וקבצים בנושא אוגוסטה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל בוויקישיתוף אוגוסטה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ישראל איסר שפירא

האם התכוונתם ל... ישראל איסר שפירא (מזריטש) – רבן של אוגוסטוב ומזריטש, מחבר "עזרת ישראל" ישראל איסר שפירא (תל אביב) – רבה של לאפיטש ומחבר "עין ישראל", בשנותיו האחרונות בתל אביב
אלטנין

אֶלטָנִין (מערבית: التنين - א-תנין - "הדרקון") או γ בדרקון הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים דרקון ונקרא על שמה. בשל מיקומו הוא נצפה בזנית עבור תושבי לונדון ולכן באנגליה הוא נקרא גם "כוכב הזנית". בשנת 1728, האסטרונום האנגלי ג'יימס בראדלי ניסה למדוד את ההיסט של אלטנין וגילה תוך כדי כך את תופעת האברציה הכוכבית שנגרמת מתנועת כדור הארץ סביב השמש. אלטנין נע לעבר מערכת השמש במהירות רדיאלית של כ-28 קילומטרים בשנייה ובעוד כ-1.5 מיליון שנים יגיע למרחק של כ-28 שנות אור ממערכת השמש, לעומת מרחקו הנוכחי של כ-154 שנות אור. אם ישמור על עוצמת ההארה שלו עד אז, הוא יהפוך לכוכב הבהיר ביותר בשמי הלילה עם בהירות דומה לזו של סיריוס. אלטנין הוא כוכב־התקן של המחלקה הספקטרלית K5III. אלטנין הוא ענק כתום מסוג ספקטרלי K5 III, עם מסה של כ-3 מסות שמש, רדיוס של כ-48 רדיוסי שמש - כמחצית רדיוס המסלול של כוכב חמה, טמפרטורת פניו כ-3,900 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 244 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הנמוכה יחסית חלק משמעותי מקרינתו היא בתחום התת-אדום ועוצמת הארתו הכוללת היא בערך פי 535 מעוצמת ההארה של השמש. אלטנין באתר של ג'ים קלר אלטנין, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים Eltanin, SIMBAD L. Piau, P. Kervella, S. Dib & P. Hauschildt: Surface convection and red-giant radius measurements, Astronomy & Astrophysics, Vol. 526, id. A100, p. 5 (2011) R. D. Robinson, K. G. Carpenter & A. Brown: Goddard High-Resolution Spectrograph Observations of Cool Low-Gravity Stars. IV. A Comparison of the K5 III stars α Tauri and γ Draconis, The Astrophysical Journal, Vol. 503, Iss. 1, p. 398 (1998)
צ'ארלס לי (גנרל)

צ'ארלס לי (באנגלית: Charles Lee; 6 בפברואר 1731 – 2 באוקטובר 1782) היה מייג'ור גנרל בצבא הקונטיננטלי במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. מוקדם יותר במהלך הקריירה שלו, שירת גם בצבא הבריטי במלחמת שבע השנים. הוא מכר את תפקידו לאחר סיום המלחמה ושירת במשך זמן-מה בצבא הפולני תחת סטניסלאב פוניאטובסקי. לי עבר לגור בצפון אמריקה ב-1773 וקנה אחוזה בווירג'יניה. כאשר פרצה מלחמת העצמאות האמריקאית ב-1775, הוא התנדב להילחם עם כוחות המורדים. שאיפותיו להפוך לגנרל הצבא הקונטיננטלי סוכלו על ידי מינויו של ג'ורג' וושינגטון לתפקיד. ב-1776, הצליחו כוחותיו של לי להדוף מתקפה של הבריטים נגד צ'ארלסטון בקרב באי סאליבן, מהלך שהעלה את מעמדו של לי בעיני הקונגרס והצבא. מאוחר יותר באותה שנה, הוא נתפס בידי חיל פרשים תחת פיקודו של בנסטר טרלטון; הוא הוחזק בשבי הבריטים עד ששוחרר בחילופי שבויים ב-1778. במהלך קרב מונמות' (אנ') באותה שנה, לי הוביל מתקפה כושלת נגד הבריטים, אשר בעקבותיה נשפט במשפט צבאי והקריירה הצבאית שלו באה לקיצה. הוא מת משחפת בפילדלפיה ב-1782. דמותו הייתה דמות הנבל הראשי במשחק Assassin's creed III והופיעה במחזמר "המילטון". מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס לי בוויקישיתוף צ'ארלס לי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לפי הלוח הגרגוריאני 6 בפברואר. לפי הלוח היוליאני 26 בינואר. Charles Lee Court-Martial: 1778, www.encyclopedia.com ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישראל איסר שפירא (תל אביב)

הרב ישראל איסר שפירא (ה'תרמ"ו, 1886 - ט' בטבת ה'תשל"א, 6 בינואר 1971) היה רב ליטאי-ישראלי. רבה של לאפיטש (רו') וראש ישיבת "שערי תורה" ו"כולל הנצי"ב" ביפו. מחבר הספר "עין ישראל" וספרים נוספים. נולד בבוברויסק, בן זקונים לרבה של העיר הרב רפאל שפירא ראש ישיבת וולוז'ין שהייתה סגורה באותה תקופה, ולדרייזל, בתו של הנצי"ב מוולוז'ין. נישא לטויבא זלדה בת הרב אביגדור מנקביץ מקובנה. בשנת ה'תרע"ז, 1917, התמנה כרבה של לאפיטש שבפלך מינסק וכיהן במשרתו זו שלוש עשרה שנים. בשנת ה'תר"ץ (1930) עלה עם משפחתו לארץ ישראל, תחילה התיישב בירושלים ושימש כרב בית הכנסת "תפארת בחורים" בשכונת מזכרת משה ואחר כך עבר לתל אביב שבה ישב עד פטירתו בט' בטבת ה'תשל"א, 6 בינואר 1971. הוא נקבר באותו יום בבית הקברות היהודי בהר הזיתים שבירושלים. בנו, הרב אליהו חיים שפירא (תרע"ח, 1918 – י"ח בכסלו ה'תש"ן, דצמבר 1989) - בונה ישיבת בריסק בארץ ישראל, מנהל מוסד פנימייתי לילדים ונוער "בית סנהדריה" בירושלים ורב ומנהל כולל ישיבת וואלוז'ין בירושלים בנו, הרב צבי הירש שפירא (יליד תר"פ) - מחבר הספר "צביון העמודים" על הסמ"ק, חתן פרס הרב קוק לספרות תורנית בנו, הרב רפאל שפירא (ה'תרפ"ג, 1923 – ט' בכסלו ה'תשנ"ח, 8 בדצמבר 1997) - ראש ישיבת תפארת ישראל ותפארת הכרמל ומחבר ספר מים עמוקים בנו, הרב יקותיאל שפירא (יליד תרפ"ד) - ראש כולל הנצי"ב בתל אביב בתו, רבקה (ילידת תרפ"ז) - נישאה לרב שאול יוסף ויינגרטן רבה הראשי של בת ים חתנו, הרב צבי קפלן ראש כולל "שערי תורה" בתל אביב-יפו, בנו של הרב ישראל חיים קפלן אזהרות רבינו אליהו הזקן עם פירוש מתק אזהרות, ירושלים תשל"ב יאר הפסיק: לבאר הפסיקים שבתורה, ירושלים: קריית נוער, תשמ"ב עין ישראל - א, על אגדות הש"ס, ירושלים תשס"ב עין ישראל - ב, על אגדות הש"ס, ירושלים תשס"ח מה חדש בבירתנו ?, דואר היום, 27 במרץ 1931.
צבי שפירא

האם התכוונתם ל... צבי אלימלך שפירא מדינוב - אדמו"ר חסידי בדור החמישי לתנועת החסידות, ה"בני יששכר" צבי אלימלך שפירא (בלאז'וב) – אדמו"ר חסידי מייסד חסידות בלאז'וב בגליציה המערבית, ה"צבי לצדיק" צבי הירש שפירא – רבה של מונקאטש והאדמו"ר השני של חסידות מונקאטש, ה"דרכי תשובה" צבי הרמן שפירא – משכיל יהודי ליטאי, ברוסיה ובגרמניה, מתמטיקאי, מראשוני חובבי ציון ותנועת הציונות המדינית צבי שפירא (איש תקשורת) – איש תקשורת ישראלי בתחומי הטלוויזיה, הקולנוע, הרדיו והחינוך צבי שפירא (רב) – מחבר הספר "צביון העמודים" על הסמ"ק, חתן פרס הרב קוק לספרות תורנית יהושע צבי מיכל שפירא – מחבר "ציץ הקודש"
עונת 1985/1986 בפוטבול ליג

עונת 1985/1986 הייתה העונה ה-87 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-17 באוגוסט 1985 והסתיימה ב-5 במאי 1986. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. אוקספורד יונייטד (בפעם הראשונה בתולדות המועדון), בירמינגהאם סיטי ומנצ'סטר סיטי היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר. ליברפול זכתה באליפות בפעם ה-16 בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו איפסוויץ' טאון, בירמינגהאם סיטי ווסט ברומיץ' אלביון. במקומן לליגה הבכירה עלו נוריץ' סיטי, בירמינגהאם סיטי ווימבלדון (בפעם הראשונה בתולדות המועדון). בעקבות אסון הייזל שבה נהרגו 39 אוהדים ונפצעו יותר מ-600 אוהדים נוספים מועדונים אנגלים נדונו להשייה של חמש שנים (עד לשנת 1990) מתחרויות אירופיות וליברפול ל-3 שנים נוספות. גארי לינקר מאברטון כבש 30 שערים וזכה בתואר מלך השערים. גארי ליניקר מאברטון זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. זאת בפעם השנייה בקריירה. גארי ליניקר מאברטון זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל. נתונים מפורטים מאתר rsssf