laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שטח פנים נגיש

שטח פנים נגיש (באנגלית: Accessible surface area ובקיצור ASA או solvent-accessible surface area ובקיצור SASA) הוא שטח הפנים של מולקולה ביולוגית אשר נגיש לממס. יחידות המידה המקובלת ל-ASA הן אנגסטרום רבוע. ASA תואר לראשונה ב-1971 על ידי ליי וריצ'רדס. אלגוריתם נפוץ לחישוב שטח הפנים הנגיש הוא אלגוריתם Shrake & Rupley שפותח ב-1973‏. באלגוריתם Shrake & Rupley מציירים רשת של נקודות במרחק שווה ממרכז האטום, ומספר הנקודות שנגישות לממס מגדירות את שטח הפנים. הנקודות המצוירות ממוקמות ברדיוס ואן דר ואלס בתוספת רדיוס מוערך של מולקולת ממס, באופן הזהה לסיבוב כדור סביב האטום. עבור כל נקודה בודקים האם היא נפגשת עם שטח הפנים של אטומים שכנים, ומגדירים בהתאם האם היא נגישה או לא. לחישוב שטח הפנים מוכפל מספר הנקודות הנגישות בשטח הפנים שאותו הן מייצגות. בחירת רדיוס מולקולת הממס לצורך החישוב משפיע על שטח הפנים, כאשר בחירה ברדיוס קטן יותר עשויה להביא לפחות התנגשויות עם מולקולות שכנות ולשטח פנים גדול יותר. ערך נפוץ לחישוב כזה הוא 1.4Å כאומדן לרדיוס מולקולת מים. החישוב מושפע גם מבחירת רדיוס ואן דר ואלס של כל אטום. במקרים רבים נעשה החישוב על מודל ללא אטומי מימן ואז מוסף לרדיוס ואן דר ואלס של האטומים הכבדים גם רדיוס אטום המימן (group radii). החישוב נקבע גם ממספר הנקודות המגדירות את שטח הפנים, כאשר שימוש במספר נקודות רב יותר לדגימה יביא לפתרון מדויק יותר, אך יקר יותר לחישוב. שיטה נוספת לחישוב שטח הפנים הנגיש, העושה שימוש בקירוב ליניארי של בעיה דו-גופית, היא LCPO ‏(linear combinations of pairwise overlaps). Lee, B; Richards, FM. (1971). "The interpretation of protein structures: estimation of static accessibility". J Mol Biol. 55 (3): 379–400. doi:10.1016/0022-2836(71)90324-X. PMID 5551392. Shrake, A; Rupley, JA. (1973). "Environment and exposure to solvent of protein atoms. Lysozyme and insulin". J Mol Biol. 79 (2): 351–71. doi:10.1016/0022-2836(73)90011-9. Weiser J, Shenkin PS, Still WC (1999). "Approximate atomic surfaces from linear combinations of pairwise overlaps (LCPO)". Journal of Computational Chemistry. 20 (2): 217–230. doi:10.1002/(SICI)1096-987X(19990130)20:2<217::AID-JCC4>3.0.CO;2-A.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
אלפרד מנדלזון

אלפרד מנדלזון (ברומנית: Alfred Mendelsohn;‏ 17 בפברואר 1910, בוקרשט - 9 במאי 1966, שם) היה מלחין יהודי-רומני. אלפרד מנדלזון נולד בשנת 1910 בבוקרשט כבנו של המלחין והנגן לאון מנדלזון. מנדלזון למד מ-1927 עד 1931 באקדמיה למוזיקה של וינה אצל יוזף מרקס ופרנץ שמידט ובקונסרבטוריון של בוקרשט אצל מיכאיל ז'ורה. משנת 1944 עד 1963 ניצח על האופרה הלאומית הרומנית בבוקרשט. משנת 1949 כיהן כפרופסור לקונטרפונקט בקונסרבטוריון. מנדלזון חיבר כמה אופרות ובלטים, שמונה סימפוניות וסימפוניה דרמטית בשבע תמונות, פואמה סימפונית, סוויטה לכלי מיתר, קונצ'רטו לצ'לו, שני קונצ'רטי לכינור ושניים לפסנתר, מוזיקה קאמרית, אורטוריות, קנטטות, מוזיקה לתיאטרון ולקולנוע, יצירות כוראליות ושירים. קונצ'רטו לצ'לו שני קונצ'רטי לכינור שני קונצ'רטי לפסנתר "סוויטה זעירה" לוויולה סולו (1933) סוויטה לצ'לו סולו (1960) פרטיטה (פרלוד ופוגה) לכינור סולו 1946 - Imnul iubirii (המנון לאהבה), לברית לפי איוואן טורגנייב 1948 - Meşterul Manole - (הבנאי מנולה) אופרה לפי אגדת עם 1964 - Michelangelo - (מיכלאנג'לו) - לברית מאת המלחין, לפי אלכסנדרו קיריצסקו 1966 - Spinoza (שפינוזה) - לברית מאת פאול סטריאן 1961 - Anton Pann (אנטון פאן) - לברית מאת יון רומאן וראדו אלבלה 1948 - Harap Alb (מורי לבן) - לפי אלכסנדרו ז'אר על פי הסיפור של מיכאי אמינסקו 1956 - Călin - כוראוגרפיה מאת טילדה אורסיאנו, לפי פואמה מאת מיכאי אמינסקו אלפרד מנדלזון, באתר Discogs (באנגלית)
מספר אוטומורפי

מספר אוטומורפי הוא מספר טבעי שכאשר מעלים אותו בכל חזקה שהיא, התוצאה תסתיים בספרותיו של המספר עצמו. סדרת המספרים האוטומרפיים מתחילה ב־0, 1, 5, 6, 25, 76, 376, 625, 9376, וכו'. המספרים האוטומרפיים מחולקים בדרך כלל לשתי סדרות, כאשר החלוקה היא בין כל המספרים האוטומרפיים אשר נגמרים ב-6 לבין כל המספרים האוטומרפיים הנגמרים ב-5. בהינתן מספר אוטומורפי n בעל k ספרות כאשר n > 1 {\displaystyle n>1} , ניתן למצוא מספר אוטומורפי נוסף באמצעות הנוסחה: n ′ = ( 3 ⋅ n 2 − 2 ⋅ n 3 )   mod 10 2 k . {\displaystyle n'=(3\cdot n^{2}-2\cdot n^{3})\ {\bmod {10^{2k}}}\,.} ספרתם האחרונה היא 5 או 6 (מלבד 1 ו-0). סדרה בה כל איבר נגמר בספרה 5 או 6 תקרא בהתאמה 5ot, 6ot. ישנם אינסוף מספרים בסדרה זו. 5ot היא סדרת כל המספרים האוטומורפיים אשר נגמרים בספרה 5. הסדרה מתחילה במספרים: 5 ,25, 625, 90625, 890625, 2890625. בסדרה זו כל איבר נוסף בנוי מהאיבר הקודם. כך 25 בנוי מ 20+5 ו90,625 בנוי מ 90,000+625. אין שני איברים בעלי אותה כמות ספרות בהינתן מספר מהסדרה בעל n {\displaystyle n} ספרות, ניתן יהיה לחלקו ב 5 n {\displaystyle 5^{n}} . ישנם אינסוף מספרים בסדרה זו. 6ot היא סדרת כל המספרים האוטומורפיים אשר נגמרים בספרה 6. הסדרה מתחילה במספרים: 6, 76, 376, 9376, 109376, 7109376. בסדרה זו כל איבר נוסף בנוי מהאיבר הקודם. כך 76 בנוי מ 70+6 ו-109,376 בנוי מ 100,000+9,376. אין שני איברים בעלי אותה כמות ספרות ישנם אינסוף מספרים בסדרה זו. מספר אוטומורפי, באתר MathWorld (באנגלית) סדרת המספרים האוטומורפיים באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
דויטשה בונדסבנק

הדויטשה בונדסבנק (בגרמנית: Deutsche Bundesbank – הבנק הפדרלי של גרמניה) הוא הבנק המרכזי והסמכות המוניטרית העליונה של גרמניה מאז הוקם ב-1957 והוא חלק מהמערך האירופי של הבנקים המרכזיים. בשל עוצמתו והיות גרמניה למדינה העשירה באיחוד האירופי זהו הבנק המשפיע ביותר מבין הבנקים של האיחוד האירופי. מטה הבנק ממוקם בפרנקפורט, גרמניה סמוך למטה הבנק המרכזי האירופי והוא הוקם כיורש לבנק המדינות הגרמניות (Bank deutscher Länder) שהוקם ביוני 1948 כיורש לרייכסבנק. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ערך מורחב – רייכסבנק דויטשה בנק רייכסבנק מדיה וקבצים בנושא דויטשה בונדסבנק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דויטשה בונדסבנק דויטשה בונדסבנק, ברשת החברתית פייסבוק דויטשה בונדסבנק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דויטשה בונדסבנק, ברשת החברתית אינסטגרם דויטשה בונדסבנק, ברשת החברתית LinkedIn דויטשה בונדסבנק, סרטונים בערוץ היוטיוב דויטשה בונדסבנק, באתר פליקר הדויטשה בונדסבנק בטוויטר ערך זה הוא קצרמר בנושא בנקים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חסידות אשלג

חסידות אשלג היא כינוי למספר חצרות חסידיות-קבליות שקמו בישראל על ידי תלמידיו וצאצאיו של המקובל הרב יהודה לייב הלוי אשלג, המכונה "בעל הסולם", על שום פירושו לספר הזוהר הקרוי "הסולם". לאחר פטירתו התמנו שני בניו, רבי ברוך שלום אשלג ורבי שלמה בנימין אשלג, לאדמו"רים. בשנת תשט"ו (1955) פתח רבי ברוך שלום אשלג בית כנסת בביתו ברחוב מינץ (הראשונים) בבני ברק, שם מסר שיעורים לתלמידיו. בשנת תשל"ו (1976) פתח בית מדרש ברחוב חזון איש 81 בבני ברק. בשנת תשכ"א (1961) פתח רבי שלמה בנימין אשלג בית כנסת וישיבה ברח' שד"ל בני ברק. רבי דוד מינצברג, תלמידו של בעל הסולם ולצידו רבי משה ברוך למברגר, הגבאי של בעל הסולם, פתחו גם הם בית מדרש עצמאי בירושלים, ובו הוקמה קהילה של בני היישוב הישן תלמידי הרב אשלג מתקופת לימודיו בישיבת חיי עולם. בית מדרש זה שוכן כיום בבניין ישיבת חיי עולם בבתי הורנשטיין, והקהילה בו מונה כ-100 משפחות. בתי כנסת נוספים של הקהילה קיימים בביתר עילית (בגבעה A ובגבעה B) ובבית שמש. לאחר שנפטר רבי ברוך שלום בשנת תשנ"א (1991)התפזרו התלמידים עד שמילא את מקומו תלמידו המובהק הרב אברהם מרדכי גוטליב והקים בשנת תשנ"ה את בית המדרש "ברכת שלום" בקריית יערים, ששם פעל ופועל נחרצות לפיתוח והפצת תורת רבותיו ביחד עם תלמידי הרב״ש. בנוסף בנו הבכור של הרב״ש, רבי שמואל אשלג הקים גם קהילה להמשך לימוד סביו. לאחר פטירתו בכ"ח בחשוון תשנ"ז ירש את החצר גיסו רבי יעקב גנירר. חתן נוסף הוא הרב יצחק אגסי. בנו הבכור של רבי שלמה בנימין, רבי יחזקאל אשלג הקים בית מדרש וכולל אברכים ברחוב אבן עזרא בבני ברק. בן נוסף, רבי שמחה אברהם פועל בבית המדרש ברחוב שד"ל בבני ברק. אחרי פטירת רבי יחזקאל באב תשע"ו הוכתר בנו הגדול רבי יהודה לייב כממלא מקומו. גיסו של הרב אשלג, רבי יהודה צבי ברנדויין, צאצא לאדמו"רי סטרטין כיהן באדמו"רות סטרטין בעיר העתיקה וניהל את חצרו בדרך אשלג. לאחר פטירתו ירש את מקומו בנו רבי אברהם. לאחר פטירתו של רבי אברהם בי' באדר תשע"ג (2013) ממלא את מקומו בנו רבי משה חיים. חתנו של הרב ברנדווין, הרב מרדכי שיינברגר, מנהיג קהילה ביישוב אור הגנוז בגליל. קהילה זו מתנהלת בהתאם לשיטת הרב אשלג, בצורה שיתופית. אתר - ברכת שלום של הרב אברהם מרדכי גוטליב שמרכז שם את כל סיפרי בעל הסולם והרב״ש ביחד עם ספרי הרב גוטליב בהוצאה מחודשת ומנוגשת, בנוסף קיים שם עדכונים שוטפים על שיעורים בבית המדרש בקריית יערים וברחבי הארץ ועוד מגוון תכנים. אתר "קבלה מהמקור" - כולל את ספרי בעל הסולם, שיעורים של בנו הרב ברוך שלום הלוי אשלג והקלטות נדירות של כמה משיעורי בעל הסולם אתר "מרכז תורני מוהרי"ל אשלג" של רבי שמחה אברהם הלוי אשלג אתר סולם יהודה - מרכז לימודי קבלה וחסידות בדרך בעל הסולם ורבני אשלג חסידות אשלג, דף שער בספרייה הלאומית
צ'ארלי מקדרמוט

צ'ארלס ג'וזף מקדרמוט ג'וניור (באנגלית:Charles Joseph McDermott Jr.; נולד ב-6 באפריל 1990) הוא שחקן אמריקאי. נודע בעיקר בשל תפקידו בתור אקסל הק בסיטקום "מקום טוב באמצע" (2009–2018). מקדרמוט נולד בווסט צ'סטר (אנ'), פנסילבניה. הוא למד לזמן קצר בבית ספר התיכון סלסינום (אנ') בוילמינגטון, דלאוור עד שעבר ללמוד ב-PA Leadership Charter School‏ (PALCS), בית ספר מקוון בפנסילבניה. הוא עבר ללוס אנג'לס בגיל 16. בשנת 2004 קיבל את תפקידו הראשון כאשר גילם את הילדים בסרט האימה "הכפר", ובהמשך שנה זו שיחק בסדרה שלא האריכה ימים, "Windy Acres" בתפקיד ראשי של ג'ארלד. בשנת 2008 שיחק בסרט הדרמה "אגם קפוא" (אנ') בתפקיד טי.ג'יי, בנה של ריי (מליסה לאו); הוא אף היה מועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר (אנ'). בשנת 2009 החל לגלם את אקסל הק בקומדיית המצבים "מקום טוב באמצע" ברשת ABC; אקסל "רדפורד" הק, בנם הבכור של פרנקי ומייק אותם גילמו פטרישיה היטון וניל פלין במשך תשע עונות עד לסיום הסדרה ב-2018. בשנת 2017 ביצע הופעת אורח בסדרת המדע הבדיוני "איש העתיד" של רשת Hulu. בשנת 2018 שיחק בסרט הקומדיה "פתאום משפחה" לצד מארק וולברג ורוז ביירן, בתור סטיוארט, חברו לעבודה של פיט. בשנת 2019 שיחק במיני-סדרה "לא ייאמן" שיצרו מייקל שייבון, איילת ולדמן וסוזנה גרנט (אנ') עבור נטפליקס, שם גילם את טיי, היועץ של מארי בבניין הדירות בו מתגוררת. ב-2017 נשא לאישה את הקולנוענית שרה רג'איי. אתר האינטרנט הרשמי של צ'ארלי מקדרמוט (באנגלית) צ'ארלי מקדרמוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'ארלי מקדרמוט, ברשת החברתית אינסטגרם צ'ארלי מקדרמוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'ארלי מקדרמוט, באתר AllMovie (באנגלית) צ'ארלי מקדרמוט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביוגרפיה באתר the middle-tv
נטע

האם התכוונתם ל... נטע (יישוב) – יישוב קהילתי במועצה האזורית לכיש, שהקימו מפוני גוש קטיף ב-2012 נטיעה אישים: צבי נטע – איש עסקים ישראלי נתן נטע הנובר – בלשן, היסטוריון ומקובל יהודי-פולני בן המאה ה-17, מחבר הספר "יון מצולה" העוסק בתיאור גזרות ת"ח-ת"ט (1648–1649) נטע מחלם – אדמו"ר חסידי בדור החמישי לתנועת החסידות נטע ברזילי – זמרת ישראלית, זוכת אירוויזיון 2018 נטה נת"ע אישים ששמם הפרטי הוא נטע
מרן

האם התכוונתם ל... מרן – מארמית, "אדוננו" – תואר כבוד לרב מובהק. הידוע ביותר בתואר זה הוא הרב יוסף קארו. אחר: מָרָן או מרין (Marin) – שם פרטי ומשפחה הנפוץ באירופה ובמיוחד בצרפת. מקור השם הוא ממילה לטינית Marinus שמשמעותה ימאי מרן (נהר) – נהר הזורם באגן הפריזאי שבצרפת מראנו – עיר בטירול, איטליה
הכישרון לחיות

הכישרון לחיות הוא סרט תיעודי של הבמאי אמיר הר-גיל המתעד סיפור אהבה אמיתי בין אביו שרגא הר-גיל (72), יהודי יליד גרמניה שנמלט כילד מהנאצים לישראל, ובני משפחתו נספו באושוויץ, לבין אולה גסנר (55), גרמניה נוצרייה, בת ונכדה למשפחה נאצית, בעלי המפעל שייצר את מיכלי הגז לאושוויץ. אולה גסנר משאירה את בנה הסטודנט בגרמניה ומגיעה לישראל בעקבות האהבה כדי לחיות עם שרגא. היא לומדת כאן עברית, כותבת ספר על נשים ישראליות להוצאה גרמנית, ולומדת ריקודי עם. אך מסתבר שהחיים במקום זר וטעון כישראל אינם פשוטים עבורה. שרגא הר-גיל, שעבד שנים רבות כעיתונאי ב"מעריב" ושימש ככתב של עיתונים גרמניים בישראל, לוקח אותה למסע אל בתי הקפה התל אביביים האהובים עליו, אל מחוזות התבגרותו, ואל המקום בו נפצע קשה כלוחם בשורות ה"הגנה" במלחמת השחרור, והוגדר מאז כנכה מאה אחוז. הר-גיל הוא אדם שאהב נשים רבות והן אהבו אותו. חרף נכותו וגילו הוא מצטייר כאדם בעל תאווה עזה לחיים. במהלך הסרט הוא אומר לבנו שמראיין אותו: "בן-אדם צריך לחיות, לא רק להיות". הסרט זכה בפרס "חביב הקהל" בפסטיבל סרטים בינלאומי "Real To Reel" שמתקיים במדינת צפון קרוליינה שבארצות הברית.[דרוש מקור] הסרט היה מועמד לפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר. "הכישרון לחיות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הכישרון לחיות", באתר אידיבי הכישרון לחיות באתר הבמה ריאיון עם רינה מצליח הסרט המלא לצפייה בחינם
לאשקו

לאשקו (בסלובנית: Laško) הוא יישוב קטן במחוז (Savinjska) שבמרכז סלובניה, כ-10 קילומטרים דרומית לעיר צליה. היישוב ממוקם בשטח שטיריה תחתית ההיסטורית, שהיא אחת מ-4 דוכסויות של האימפריה האוסטרו-הונגרית. הנהר "סביניה" (Savinja) זורם דרך היישוב. הטמפרטורה הממוצעת באזור בחודש ינואר היא מעט מתחת לאפס, הטמפרטורה הממוצעת בחודש יולי מגיעה ל-20 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית היא 1169.3 מ"מ, הסתיו מאופיין בגשמים ממושכים. השלג יורד מהמחצית השנייה של אוקטובר עד אמצע אפריל. בעיירה קיימת תחנת רכבת המקשרת אותה עם שאר אזורי המדינה. ובנוסף קיים בית מלון גדול על שפת הנהר שהוא חלק מאתר נופש ובריאות הכולל ספא. העיירה ידועה בעיקר הודות ל"פיבוברנה לאשקו", מבשלת בירה מקומית מפורסמת, המייצרת בין היתר את "בירה לאשקו" מאז שנת 1825. המבשלה היא נותנת החסות העיקרית לקבוצת כדורסל ייצוגית של היישוב זלטורוג לאשקו, המתמודדת בליגה הבכירה בסלובניה. בתאריכים 10-14 בחודש יולי בכל שנה, נערך בלאשקו "פסטיבל בירה ופרחים", בו מקושטת העיירה כולה בזרי פרחים תוצרת מקומית, בתוספת מוזיקה, זיקוקים ובירה מקומית. תמונות מהעיירה עגלת בירה ופרחים בפסטיבל תחנת הרכבת המקומית בתים על שפת הנהר הכנסייה המקומית "מרטינה" מדיה וקבצים בנושא לאשקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאשקו מידע על פסטיבל הבירה והפרחים ערך זה הוא קצרמר בנושא סלובניה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קתדרלת אלכסנדר נבסקי (טאלין)

קתדרלת אלכסנדר נבסקי בטאלין היא קתדרלה רוסית אורתודוקסית הנמצאת על גבעת טומפאה בעיר העליונה של טאלין מול בית הפרלמנט. היא נבנתה בשנים 1894–1900 כשאסטוניה הייתה חלק מהאימפריה הרוסית ונקראה על שמו של הגיבור הרוסי אלכסנדר נבסקי שניצח את השוודים בקרב נייבה ב-1240. האסטונים שרובם לותרנים לא אהבו את הקתדרלה הזאת שסימלה את השלטון הרוסי המדכא. בשנת 1924 הייתה תוכנית להרוס אותה כמו שנעשה באותם הימים לקתדרלת אלכסנדר נבסקי בוורשה אולם התוכנית לא יצאה לפועל מחוסר משאבים. המבנה המשיך ליהרס עד שבשנת 1991 עם יציאת הסובייטים מאסטוניה וההכרזה על עצמאותה, הוחל במבצע גדול לשיקום הקתדרלה. בקתדרלה 11 פעמונים ביניהם הפעמון הגדול ביותר בטאלין השוקל 15 טון. היא מהווה כיום אחת מהאטרקציות התיירותיות החשובות בטאלין. מדיה וקבצים בנושא קתדרלת אלכסנדר נבסקי בוויקישיתוף קתדרלת אלכסנדר נבסקי, באתר tallinn tourism
מיקונוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מיקונוס – אי יווני בארכיפלג האיים הקיקלאדיים בים האגאי מיקונוס (עיר) או "חורה" – עיר הבירה של האי מיקונוס ונציה הקטנה (מיקונוס) – אזור ציורי בעיר מיקונוס בו מרפסות הבתים הצבעוניות נתלות מעל הים פרשת מיקונוס – רצח ד"ר צאדק שרפקנדי, המזכ"ל של המפלגה הדמוקרטית של כורדיסטן האיראנית ושלושה מאנשיו במסעדת "מיקונוס" בברלין ב-17 בספטמבר 1992, בידי איש משמרות המהפכה האיסלאמית מיקונוס (שיר) – סינגל של להקת פליט פוקסס (לחצו לצפייה באתר יוטיוב)
קבוע הפנר-סרנק-מקורלי

קבוע הפנר-סרנק-מקורלי (באנגלית: Hafner–Sarnak–McCurley constant) הוא קבוע מתמטי המייצג את ההסתברות שדטרמיננטות של שתי מטריצות ריבועיות של מספרים שלמים שנבחרו באקראי יהיו מספרים זרים. ההסתברות תלויה במימד המטריצה n לפי הנוסחה: D ( n ) = ∏ k = 1 ∞ { 1 − [ 1 − ∏ j = 1 n ( 1 − p k − j ) ] 2 } , {\displaystyle D(n)=\prod _{k=1}^{\infty }\left\{1-[1-\prod _{j=1}^{n}(1-p_{k}^{-j})]^{2}\right\},} כאשר pk הוא המספר הראשוני ה-k. הקבוע הוא הגבול של הביטוי כאשר n שואף לאינסוף. ערכו הוא 0.3532363719 בקירוב. אילן ורדי מצא ביטוי חלופי לקבוע: D ( n ) = ∏ k = 2 ∞ ζ ( k ) − a k , {\displaystyle D(n)=\prod _{k=2}^{\infty }{\zeta (k)^{-a_{k}}},} כאשר (ζ(k היא פונקציית הזטא של רימן. הקבוע נקרא על שמם של ג'. הפנר, פיטר סרנק וקווין מקורלי. קבוע הפנר-סרנק-מקורלי, באתר MathWorld (באנגלית) סדרת הספרות העשרוניות של קבוע הפנר-סרנק-מקורלי באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
אלעזר דה קארווליו

אלעזר דה קארווליו (בפורטוגזית: Eleazar de Carvalho; ‏28 ביוני 1912 - 12 בספטמבר 1996) היה מנצח ומלחין ברזילאי. דה קארווליו נולד באיגואטו למנואל אלפונסו דה קארווליו ודלילה מנדוסה. למד בארצות הברית אצל סרגיי קוסביצקי במרכז ברקשייר למוזיקה בטנגלווד, ובהמשך היה לעוזר הניצוח של קוסביצקי, במקביל לליאונרד ברנשטיין. בשנת 1963 קיבל תואר דוקטור למוזיקה מן האוניברסיטה של מדינת וושינגטון. בברזיל כיהן דה קארווליו כמנצח ראשי בתזמורת הסימפונית הברזילאית של ריו דה ז'אנירו, התזמורת הסימפונית של מדינת סאו פאולו, התזמורת הסימפונית של רסיפה, התזמורת הסימפונית של פאראיבה והתזמורת הסימפונית של פורטו אלגרה. בארצות הברית כיהן כמנהל מוזיקלי של תזמורת סנט לואיס, המשרה החשובה ביותר שנשא בה באמריקה, בשנים 1963 עד 1968. במהלך כהונתו בסנט לואיס, נודע כתומך נלהב במוזיקה עכשווית. כמו כן ניצח על תזמורת סנט לואיס בביצוע פולחן האביב של סטרווינסקי, מיסה סולמניס של בטהובן והרקוויאם של ברליוז. דה קארווליו לימד באוניברסיטת הופסטרה ובג'וליארד. ב-1987 הצטרף לסגל המורים של אוניברסיטת ייל כפרופסור וכמנצח-הבית. בשנת 1994 היה לפרופסור אמריטוס של ייל. בין תלמידיו היו המנצחים קלאודיו אבאדו, שארל דיטואה, זובין מהטה, גוסטב מאייר, סייג'י אוזאווה, חוסה סרברייר ודייוויד זינמן. דה קארווליו חיבר אופרות, פואמות סימפוניות ומוזיקה קאמרית. דה קארווליו היה נשוי לז'וסי דה אוליביירה, מלחינה ופסנתרנית ברזילאית. נפטר ב-1996 בסאו פאולו. מדיה וקבצים בנושא אלעזר דה קארווליו בוויקישיתוף אלעזר דה קארווליו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלעזר דה קארווליו, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלעזר דה קארווליו, באתר Discogs (באנגלית) "אלעזר דה קארווליו" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין גרוב
אמפר-שעה

אמפר שעה (ובראשי תיבות: אמפ"ש) היא יחידת מידה לכמות מטען חשמלי (במטען אגורה אנרגיה פוטנציאלית חשמלית). היחידה מסומנת באותיות Ah, ויחידות משנה נפוצות שלה הן מיליאמפר־שעה (mAh) השווה לאלפית אמפר שעה, יחידת מידה נפוצה נוספת היא מיליאמפר־שנייה (mA·s), הנפוצה במדידת קרני רנטגן. יחידת אמפר שעה שקולה ל־3,600 קולון. משמעות היחידה היא משך הזמן בו יכולה סוללה חשמלית לספק זרם חשמלי בכמות מסוימת. לדוגמה, כאשר מצוין על גבי סוללה שהיא בעלת קיבולת של 1Ah (1000mAh), הכוונה היא שהסוללה מסוגלת לספק זרם של אמפר אחד למשך שעה אחת. יחידת המידה אמפר שעה קשורה למשך הזמן בו מכשיר אלקטרוני יכול להיות מוזן מהסוללה שלו. לדוגמה, מכשיר אלקטרוני שצורך 100mA, וניזון מסוללה שהקיבולת שלה 1,300mAh, ירוקן את הסוללה תוך 13 שעות עבודה. אולם, חישוב זה הוא פשטני למדי שכן בפועל מתרחשות תופעות נוספות, כגון שינויים בצריכה של המכשיר (כתוצאה משימוש מוגבר, או ממצבי "חיסכון בסוללה" כאשר המכשיר אינו בשימוש), וכמו כן, כאשר סוללה קרובה להתרוקן, יורד בהדרגה גם המתח בין הדקיה. סוללה של 50 אמפר שעה שנטענת בזרם של 5 אמפר תטען במלואה בתוך 10 שעות. אם זרם הטעינה הוא 50 אמפר, זמן הטעינה יתקצר לשעה אחת בלבד. ואט־שעה קולון
ז'וסי דה אוליביירה

ז'וסי דה אוליביירה (בפורטוגזית: Jocy de Oliveira; נולדה ב-11 באפריל 1936) היא פסנתרנית, מלחינה ואמנית מולטימדיה ברזילאית. ז'וסי דה אוליביירה נולדה בקוריטיבה וגדלה בסאו פאולו, ברזיל. היא למדה בסאו פאולו אצל חוסה קליאס, בפריז אצל מרגריט לונג ובסנט לואיס אצל רוברט וייקס. היא בעלת תואר מוסמך באמנויות מאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. דה אוליביירה הייתה לפסנתרנית קונצרטים כבר בילדותה והופיעה ברחבי העולם עם מוזיקאים כאיגור סטרווינסקי, שבניצוחו ניגנה את הקפריצ'ו שלו, וג'ון קייג'. היא נישאה למנצח אלעזר דה קארווליו אך בהמשך התגרשה ממנו וחיה בסנט לואיס, בניו יורק ובריו דה ז'אנירו. מלחינים בני זמננו כמו בריו, קסנאקיס ועוד כתבו יצירות למענה. היא הופיעה עם תזמורות מן החשובות בעולם, כגון התזמורת הסימפונית של בוסטון, הפילהרמונית של לוס אנג'לס ועוד רבות באירופה ובאמריקה הלאטינית. יש לה הקלטות רבות על גבי 16 תקליטורים, שהופצו בארצות הברית, מקסיקו, בריטניה וגרמניה, בהם היא מבצעת את כל יצירותיו הגדולות לפסנתר של מסייאן, יצירות משלה ויצירות מודרניות אחרות. דה אוליביירה היא חברה באקדמיה הבריזלאית למוזיקה וחיברה ארבעה ספרים. חמש אופרות גדולות ומוזיקה לתיאטרון אופרה Inori, à Prostituta Sagrada,[דרוש תרגום] ראשונה בטרילוגיה של אופרות (1993) אופרה Illud tempus נבחרה על ידי העיתון או גלובו כאחד מעשרת האירועים המוזיקליים החשובים של שנת 1994 והופקה בהצלחה רבה בברזיל ובגרמניה (1995) אופרת הקסמים "פטה מורגנה" (1987) בוצעה לראשונה במוזיאון לאמנות מודרנית בריו. "ליטורגיית חלל" (1988) בוצעה לראשונה לפני קהל של 15,000 איש תחת כיפת השמים בריו קטע פלנטריום "מוזיקה נו אספאסו" בוצע בשנות ה-80' בפלנטריום היידן בניו יורק ובאתרי פלנטריום אחרים במיאמי, ריון וסאו פאולו. מגוון המדיה שמשמש אותה מאז שנות ה-60' נובע מהרגשתה הפנימית האיתנה, שביטוי צלילי אוניברסלי בכל החיים. מדיה וקבצים בנושא ז'וסי דה אוליביירה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'וסי דה אוליביירה ז'וסי דה אוליביירה, ברשת החברתית פייסבוק ז'וסי דה אוליביירה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ז'וסי דה אוליביירה, באתר Discogs (באנגלית) ז'ראר בהאג, "ז'וסי דה אוליביירה" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין גרוב גרוב
אובליסק לוקסור

אובליסק לוקסור (בצרפתית: Obélisque de Louxor) הוא אובליסק מצרי בגובה 23 מטר הניצב במרכזה של כיכר הקונקורד בפריז, צרפת. העמוד במקור היה ממוקם בפתח מקדש לוקסור במצרים. 2 אובליסקים זהים בני 3,300 שנה ניצבו פעם בפתח מקדש לוקסור. מוחמד עלי, שליט מצרים, הציע להעניק את שני האובליסקים כמתנה לצרפת בשנת 1829. באוגוסט 1832, הספינה הצרפתית "ספינקס" הפליגה לאלכסנדריה כדי להעביר את האובליסק לפריז. הספינה יצאה ב-1 באפריל 1833 והגיעה לטולון ב-10 במאי. האובליסק הראשון הגיע לפריז ב-21 בדצמבר 1833. שלוש שנים לאחר מכן, ב-25 באוקטובר 1836, המלך לואי פיליפ פקד להניחו בכיכר הקונקורד. האובליסק השני נותר במצרים, אף כי רשמית צרפת תבעה עליו בעלות. רק בשנות ה-90 של המאה ה-20, בתקופתו של הנשיא פרנסואה מיטראן, ויתרה עליו צרפת במחווה סמלית של שלום. האובליסק, עמוד גרניט צהוב, ניצב בגובה 23 מטר, כולל הבסיס, ושוקל מעל 250 טון. הוא מעוטר בכתבי חרטומים המפארים את שלטונו של המלך רעמסס השני. בהינתן המגבלות הטכניות של התקופה, שינוע האובליסק לא היה מעשה קל: על הכן מצוירים דיאגרמות המתארות את המכונות המסובכות שהשתמשו בהם לצורך ההעברה. מסביב לאובליסק מצויות 2 מזרקות שנבנו בזמן הקמת הכיכר. בהיותו חסר את הקצה העליון המחודד, ממשלת צרפת הוסיפה פירמידה מצופה זהב בראש האובליסק בשנת 1998. מדיה וקבצים בנושא אובליסק לוקסור בוויקישיתוף פלאס דה לה קונקורד - אובליסק לוקסור אובליסק לוקסור בפריז באתר eutouring.com (אנגלית)
שיטת בוטייקו

שיטת בוטייקו היא שיטת רפואה אלטרנטיבית המתבססת על ההנחה שמקורן של בעיות בריאות רבות הוא בנשימת יתר, ואפשר לרפאן באמצעות שינוי דפוסי הנשימה. השיטה נקראת על שם קונסטנטין פבלוביץ' בוּטייקוֹ (2003-1923), רופא אוקראיני, שפיתח את השיטה. לפי בוטייקו, נשימת-יתר (היפר-ונטילציה) מביאה לירידה מוגזמת בכמות הפחמן הדו-חמצני בגוף, והדבר מוביל לנזקים שונים, המביאים למגוון סימפטומים. השיטה אינה נחשבת כשיטה רפואית ואין ראיות מדעיות ליעילותה. העוסקים בשיטה מציגים אותה כפתרון לכ-150 בעיות בריאות שונות, בהן סוכרת, אסתמה, אלרגיות, קשיי קשב, עייפות כרונית, יתר לחץ דם, תת-לחץ דם ועוד. למרות זאת, בוצעו מחקרים רק לגבי יישום השיטה לטיפול בחולי אסתמה, ואלה הצביעו על אפקט חיובי חלש. אולם, גם מחקרים מעטים אלה סבלו מבעיות מתודולוגיות, כמו מספר נבדקים קטן ואי-בדיקה של שיפור אובייקטיבי בתפקודי ריאה. איכותם הירודה של המחקרים הביאה מספר גורמים, ביניהם ספריית קוקרן ומכון הלב, ריאה ודם הלאומי בארצות הברית למסקנה שאין די ראיות התומכות ביעילותה של שיטת בוטייקו לטיפול באסתמה. שתי סקירות ספרות אחרות הציעו לשקול את השימוש בטכניקות נשימה, ביניהן בוטייקו, להקלת הסימפטומים של אסתמה. לדברי הכותבים, לא סביר כי השיטה משפיעה על הגורמים לאסתמה, ועדיין אין מספיק ראיות כדי להגיע למסקנה חותכת בעניין השיטה. ארגון הריאות הבריטי (British Thoracic Society) מציע לשקול שימוש בשיטה להקלת הסימפטומים, אך גם קובע גם כי אין מספיק ראיות כדי להגיע למסקנה סופית בעניין השיטה. לא פורסמו מחקרים התומכים ביעילות השיטה לטיפול בכל בעיה בריאותית אחרת, למעט אסתמה, ועל כן הטוענים ליעילותה למטרות אלה עושים זאת ללא תימוכין. How to beat chronic fatigue... by learning to hold your breath Buteyko Breathing Technique – Nothing to Hyperventilate About , תיאור מקיף של מקורות השיטה והמחקר שנעשה בה עד שנת 2009 באתר Science Based Medicine. "A Breathing Technique Offers Help for People With Asthma". "List of Reversible Diseases".(הקישור אינו פעיל) Freitas, DA; Holloway, EA; Bruno, SS; Chaves, GS; Fregonezi, GA; Mendonça, KP (1 אוק' 2013). "Breathing exercises for adults with asthma". The Cochrane database of systematic reviews. 10: CD001277. PMID 24085551. {{cite journal}}: (עזרה) "Expert Panel Report 3: Guidelines for the Diagnosis and Management of Asthma" (PDF). National Heart, Lung, and Blood Institute. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-10-19. נבדק ב-20 בינואר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Bruton A, Thomas M (בפברואר 2011). "The role of breathing training in asthma management". Curr Opin Allergy Clin Immunol. 11 (1): 53–7. doi:10.1097/ACI.0b013e3283423085. PMID 21150439. {{cite journal}}: (עזרה) Burgess J, Ekanayake B, Lowe A, Dunt D, Thien F, Dharmage SC (בדצמבר 2011). "Systematic review of the effectiveness of breathing retraining in asthma management". Expert Rev Respir Med. 5 (6): 789–807. doi:10.1586/ers.11.69. PMID 22082165. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) British Thoracic Society & Scottish Intercollegiate Guidelines Network (SIGN). British Guideline on the Management of Asthma. Guideline No. 101. Edinburgh:SIGN; 2008, revised June 2009. (HTML, Full PDF, Summary PDF) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שיטת בוטייקו".