laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איידיל

אָיְידִיל (בלטינית: aedilis, מהמילה aedes "מקדש") היה מגיסטראט ברפובליקה הרומית ובאימפריה הרומית, שהיה אחראי על ענייניה המוניציפליים של העיר רומא. המשרה נוצרה בשנת 494 לפנה"ס כתוצאה מפרישת הפלבס מן העיר, והאיידילים הפלבאים נבחרו באספת הפלבס. החל משנת 366 לפנה"ס כיהנו עוד שני איידילים ממעמד הפטריקים, שנבחרו באספת השבטים ובכך עלה מספר האיידילים לארבעה; האיידילים הפטריקיים כונו איידילים קורוליים, ואף על פי שסמכויותיהם היו זהות לעמיתיהם הפלבאים, יוקרתם הייתה גדולה יותר. הסיבה לכך כי נהנו מסמלי שלטון שהאיידילים הפלבאים לא זכו להם: טוגה עם שולי ארגמן וכיסא קורולי. שנה אחר כך נפתחה המשרה לפלבאים, ובשנת 364 הוחלט כי מדי שנה ייבחרו האיידילים הקורוליים לסירוגין מבין הפלבאים והפטריקים. תחילה שימשו האיידילים הפלבאיים כעוזרי הטריבונים של הפלבס, אולם עד מהרה הורחבו סמכויותיהם במידה ניכרת. הסמכות החוקית של האיידילים הייתה "הדאגה לעיר" (cura urbis), שכללה אחריות לניקיון העיר, פיקוח על הסדר והחוק בעיר, תחזוקת המוסדות הציבוריים והרחובות, אחריות על הארכיונים, ארכוב החוקים ודאגה לאספקת מים ותבואה. נוסף לכך היו האיידילים אחראים לסדר בשווקים ולפיקוח על המידות והמשקלות. האיידילים נהנו מסמכות אכיפה וענישה (coercitio), שכללה הטלת קנסות, מאסר עבריינים ודרישת ערבות כספית. עוד תפקיד בעל חשיבות של האיידילים היה עריכת חגיגות דתיות ומשחקים. המשחקים נערכו על חשבונם בצירוף כספי הקנסות שהטילו, ובימי הרפובליקה הייתה לכך חשיבות פוליטית גדולה: ככל שהמשחקים והחגיגות שערך האיידיל היו גדולות וראוותניות יותר, כך עלתה יוקרתו הפוליטית וגברו סיכוייו להיבחר למשרות הבכירות בהן משרת הפראיטור. יוליוס קיסר הוסיף עוד שני איידילים שכונו קראלס (Cereales), שתחום אחריותם היה הדאגה לאספקת מזון לרומא. בימיו של אוגוסטוס רוקנה סמכותם של האיידילים מתוכן בעקבות יצירת משרות שמטרתן הייתה לקחת אחריות על תפקידי האיידילים. עם התפשטותה הטריטוריאלית של רומא נוצרו משרות איידילים גם במוניקיפיות ובקולוניות, שהיו זהות פחות או יותר למשרה המקורית. אגרונומוס רחל פייג וישניא. בחירות, בוחרים ונבחרים ברפובליקה הרומית. תל אביב, אוניברסיטת תל אביב - ההוצאה לאור, תשס"ח-2008. איידיל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איידיל, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
פלפלת

פִּלְפֶּלֶת (שם מדעי: Capsicum) הוא סוג צמחים במשפחת הסולניים. המין התרבותי הנפוץ ביותר בו הוא Capsicum annuum, והוא כולל בין השאר את הפלפל המתוק ומספר זנים של פלפל חריף. צמח הפלפלת נקרא בלשון עממית "פלפל", וכך גם מכונה פרי הפלפלת המשמש למאכל. שמות נוספים משמשים לזני פלפלת מסוימים, כמו למשל "פלפל צ'ילי", שמתייחס לזני פלפלת חריפים, ו"טבסקו", שמתייחס למין Capsicum frutescens. אין כל קשר בין הסוג לבין משפחת הפלפליים, והמקור לזהות השם הוא הדמיון בין הטעמים של פרי הפלפלת החריף ופירות משפחת הפלפליים (פלפל שחור). הסוג כולו מקורו בעולם החדש. הוא הובא לאירופה ומשם לכל רחבי תבל, והפך במטבחים רבים למרכיב חשוב בתבשילים רבים. ערכים מורחבים – חריפות, קפסאיצין הפירות של חלק מזני הפלפלת מכילים קפסאיצין האחראי לתחושת החריפות. פלפלת, באתר ITIS (באנגלית) פלפלת, באתר NCBI (באנגלית) פלפלת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלפלת, באתר Tropicos (באנגלית) פלפלת, באתר GBIF (באנגלית) פלפלת, באתר IPNI (באנגלית) פלפלת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רשימת המינים המלאה לסוג פלפלת, באתר פפרז (peppers.co.il) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריפה (רובע)

ריפה (באיטלקית: Ripa) הוא שמו של הרובע השנים עשר מבין רובעי העיר רומא בירת איטליה. מקור שמו של הרובע בביטוי "ריפה גראנדה" (באיטלקית: Ripa Grande - "הגדה הגדולה") בהתייחסות לגדת נהר הטיבר בה היה ממוקם נמל העיר רומא עד אמצע המאה ה-19. הכוונה לגדה המזרחית של נהר הטיבר, למול רובע טרסטוורה שנמצא בגדה המערבית. סמל הרובע הוא הגה של ספינה המסמל את נמל העיר. בחלקו הצפוני של הרובע, בסמוך לגבעת הקפיטולין התגלו סימני יישוב מתקופה שקדמה למאה השמינית לפנה"ס, היינו יישוב שקדם הקמת העיר רומא. בתקופת האימפריה הרומית היה ממוקם ברובע הקירקוס מקסימוס. כמו כן, היו באזור הרובע בתי אחוזה של רומאים עשירים. בתי אחוזה אלה נהרסו במהלך ביזות רומא על ידי הברברים במהלך המאה החמישית. בימי הביניים היה האזור בו ממוקם הרבע חלק מהרובע ה-11 של רומא, שנקרא "רובע ריפה ומאמוראטה" (Regio Ripe et Marmorate) על שם הנמל ועל שם גושי השיש (marmora - מרמורה) שהיו מונחים על גדת הנהר משלהי האימפריה הרומית. מרבית שטח הרובע היה בלתי מיושב למעט מספר מנזרים על גבעת האוונטין. במהלך המאה ה-16 הפכה גדת הנהר בתחום הרובע לנמל העיקרי של העיר, ומרבית תושבי הרובע התפרנסו מדיג בנהר. בשנת 1870 נבנו על גדת הנהר חומות ורציפים על מנת למנוע הצפת העיר על ידי הנהר. בנייה זו הביאה להריסתו של הנמל, ולאבדן הכנסה לתושבי הרובע אשר עזבו אותו. מרבית מבני הרובע נבנו מחדש בראשית המאה ה-20. בשנת 1921 פוצל חלקו הדורמי של הרובע והפך לרובע סן סבא. בתקופת האימפריה הרומית פעל ברובע הקירקוס מקסימוס ששימש למרוצי מרכבות. כמו כן היו ברובע מקדש הרקולס (המכונה כיום, בטעות, מקדש וסטה) ומקדש פורטונוס, שהיה מוקדש לאל הנהר הרומאי. כיום ממוקמת ברובע, בסמוך למקדשים כנסיית סנטה מריה אין קוסמדין ובה פה האמת - אחד מסמלי העיר רומא. ברובע נמצא שער יאנוס המוקדשת לאל הרומאי יאנוס לה ארבעה פתחים, וכן כנסיית סן ג'ורג'יו אל ולאברו וכנסיית סנטה סבינה. מדיה וקבצים בנושא ריפה בוויקישיתוף היסטוריה, מפות ותמונות של הרובע
קטיים

קטיים (שם מדעי: Pteroclididae) היא משפחת עופות יחידה בסדרת הקטאים (Pterocliformes). במשפחה זו שני סוגים: קטה (Pterocles) קטה אסייתית (Syrrhaptes) קטיים הם עופות מדבריים להקניים, הידועים במעופם למרחקים בחיפוש אחר מקווי מים. הם נוהגים לשתות כמות רבה של נוזלים, בבוקר או לפנות ערב. הם מתאספים בלהקות ליד מקווי המים, כאשר בכל להקה מספר תצפיתנים שתפקידם להתריע מפני אויבים, בשעה שהיתר מרווים את צמאונם. הם גם טובלים את בטנם וחזם במים, הנוצות מסוגלות לקלוט כ־20 מ"ל נוזלים, כמות שנשמרת לשמש נוזלים לגוזלים, אסטרטגיית גידול צאצאים שמבטיחה את הישרדותם בתנאי המדבר הקשים. משפחה ייחודית זו נפוצה רק ב"עולם הישן" - אפריקה ואירואסיה. את עיקר מזונם מוצאים מיניה על האדמה. המין הגדול ביותר הוא קטה גדולה (Pterocles orientalis) שמשקלה עד 615 גרם. הקטה חיה במדבר ובאזורים חמים. הם מזכירים בצורתם ובהתנהגותם מיני שכווים מסוג Tetrao, ובעבר קוטלגה כסוג במשפחה זו. חוקר הטבע תומאס הנרי האקסלי (ה"בולדוג" של דרווין) חקר בשנת 1867 את שלדי העופות, וקבע אותם כסדרה נפרדת בשם Pteroclomorphae המקורבת לתרנגולאים. אולם היבטים מורפולוגיים והתנהגותיים רבים, קישרו אותה דווקא למשפחת היוניים: הכנפיים ארוכות ומחודדות, הם נוהגות לעוף במהירות ולמרחק רב בין אתרי הקינון לאתרי ההזנה. עם השנים נזנח הרעיון של סדרה נפרדת, והיא חברה כמשפחה לסדרת היונאים. מחקר שהתפרסם בשנת 1967 והתבסס על תצפיות רבות בהתנהגות המינים, מצא קשר קרוב אל החופמאים. בלטו מספר התנהגויות שהבדילו אותם מהיוניים: הן אינן שותות בצורה דומה, קולותיהן שונים, צורת הקינון שונה, הביצים מנוקדות ולא לבנות, הגוזל מסוגל לנוע תוך זמן קצר מהבקיעה. דה ג'ואנה (ראש המרכז לחקר הציפורים בספרד), שוב קיטלג את המשפחה כסדרה נפרדת בשם קטאים (Pterocliformes), הנמצאת בין החופמאים ליונאים. סדרה זו משויכת לקבוצה דמויי יונאים בה מצוים היונים. משפחה קטיים (Pteroclididae) סוג קטה (Pterocles) מין קטה חדת־זנב (Pterocles alchata) מין קטת נמקוואה (Pterocles namaqua) מין קטה שחומת-גרון (Pterocles exustus) מין קטה סנגלית (Pterocles senegallus) מין קטה שחורת־בטן (Pterocles orientalis) מין קטת כתר (Pterocles coronatus) מין קטה צהובת־גרון (Pterocles gutturalis) מין קטת ברצ'ל (Pterocles burchelli) מין קטה מלגשית (Pterocles personatus) מין קטה שחורת־פנים (Pterocles decoratus) מין קטה הודית (Pterocles lichtensteinii) מין קטת שתי החגורות (Pterocles bicinctus) מין קטה צבועה (Pterocles indicus) מין קטת ארבע החגורות (Pterocles quadricinctus) סוג קטה אסייתית (Syrrhaptes). מין קטה טיבטית (Syrrhaptes tibetanus). מין קטה מנוצת-רגל (Syrrhaptes paradoxus). סוג Gerandia - נכחד סוג Archaeoganga - נכחד סוג Leptoganga - נכחד בארץ ישראל נפוצים המינים הבאים: קטה גדולה (Pterocles orientalis) קטה חדת זנב (Pterocles alchata) קטה סנגלית (Pterocles senegallus) קטת כתר (Pterocles coronatus) קטה הודית (Pterocles lichtensteinii) מדיה וקבצים בנושא קטיים בוויקישיתוף קטיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קטיים, באתר ITIS (באנגלית) קטיים, באתר NCBI (באנגלית) קטיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קטיים, באתר GBIF (באנגלית)
צ'ורו

האם התכוונתם ל... צ'ורו (נהר) – נהר בצפון מזרח טורקיה ובדרום מערב גאורגיה, הזורם דרך העיר ארטווין לים השחור. צ'ורוס – מאכל ספרדי ולטינו-אמריקאי, מעין סופגנייה צרה וארוכה, ממולא לעיתים בריבת חלב. צ'ורו (מוזיקה) או שורו - ז'אנר מוזיקלי פופולרי ברזילאי שמקורו במאה ה-19 צ'ורו (עיר) – עיר במחוז ראג'סטאן בהודו אל צ'ורו – תת-מחוז במחוז אורורו שבבוליביה צ'ורו (עם) – עם אוסטרונזי
נמל התעופה ואוגר

נמל התעופה ואוגר (בפרואזית: Vága Floghavn; בדנית: Vágar Lufthavn) הוא נמל התעופה היחיד באיי פארו ושוכן בעמק בדרומו של האי ואוגר. השדה משמש כנמל הבית של חברת התעופה המקומית אטלנטיק איירווייז. השדה נבנה על ידי הצבא הבריטי כמתקן צבאי במהלך מלחמת העולם השנייה, ולקראת תחילת התנועה האווירית אל איי פארו ומהם בשנות ה־60 המוקדמות, שופץ מסלול ההמראה באורך של 1,250 מטר וברוחב של 30 מטר. ב־1 ביולי 1963 החל השדה לפעול כשדה תעופה אזרחי, ומאז שנת 2002 ניתן להגיע ממנו בנסיעה אל בירת האיים בטורסהאבן דרך מנהרה שנחפרה מתחת למיצר הים שבין ואוגר לאי סטריימוי. ב־1 במאי 2007 הועבר ניהולו של השדה מידיה של רשות התעופה האזרחית הדנית לידיה של ממשלת איי פארו. בנמל עברו 219,329 נוסעים בשנת 2007, 208,254 בשנת 2006 ו־181,305 בשנת 2005, זאת לעומת 2,401 נוסעים בלבד בשנה המלאה הראשונה לפעולתו (1964). חברת אטלנטיק איירווייז מפעילה טיסות למספר יעדים בסקנדינביה, איסלנד, גרינלנד ובאיים הבריטיים, וכן שירותי מסוק ליעדים שונים ברחבי האיים. בנוסף מפעילה חברת פליגפיילג איסלנדס (Flugfélag Íslands) האיסלנדית קו סדיר לשדה התעופה רייקיאוויק. קו אוטובוס מחבר בין טורסהאבן לשדה כעשר פעמים ביום, וכן פועל שירות הסעית (שאטל) לאורך הקו. בשדה שלושה מגרשי חנייה - האחד לטווח קצר, השני לטווח ארוך והשלישי לעובדי השדה. אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה ואוגר מצלמת רשת מזג האוויר בשדה אודות השדה האתר הרשמי - סטטיסטיקה
נבחרת גביע דייוויס של רומניה

נבחרת גביע דייוויס של רומניה מייצגת את רומניה במשחקי גביע דייוויס בטניס. שיאה של הנבחרת היה העפלה לגמר הבית העליון, אליו העפילה שלוש פעמים בתוך ארבע שנים (1969, 1971, 1972). באותה תקופה שיחקו עבורה השחקנים הטובים ביותר שלה בכל הזמנים - איליה נסטסה שהגיע למקום הראשון בעולם, ויון ציריאק. בכל הגמרים בהם השתתפה הפסידה רומניה לארצות הברית. רומניה משחקת בגביע דייוויס משנת 1922. נכון לשנת 2016 שיחקה מאז תחילת השתתפותה בגביע דייוויס 147 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 76. איליה נסטסה שהוביל את הנבחרת בתקופת הזוהר שלה מחזיק בכל שיאיה. בשנים האחרונות נבחרת רומניה לא נמנית בין הנבחרות המובילות בגביע דייוויס, ובדרך כלל היא מדורגת בין הבית העליון לבתים האזוריים. הדירוג הנוכחי של נבחרת רומניה בדירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס, הוא המקום ה-37 בעולם, נכון ל-18 בספטמבר 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם. נבחרת רומניה משחקת בצבעים צהוב וכחול. מדיה וקבצים בנושא נבחרת גביע דייוויס של רומניה בוויקישיתוף נבחרת רומניה בטניס - דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס דירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס ובנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מעבר מיי

מעבר מיי (בסינית קלאסית: 梅關,בסינית מפושטת:梅关, בפין-יין: Méi Guān) הוא מעבר הרים אסטרטגי בשרשרת הרי מיילינג (梅岭) המהווים את הגבול בין המחוזות גואנגדונג וג'יאנגשי בדרום מזרח סין. המעבר שוכן כ-30 קילומטרים צפונית לעיר נָאנשְׂיונְג (南雄) שבמחוז גואנגדונג וכ-10 קילומטרים דרומית לעיירה דָאיוּ' (大余县) שבמחוז ג'יאנגשי. מיי בסינית הוא עץ פרי (Prunus mume) מהסוג פרונוס ותת-הסוג בעל אותו שם (פרונוס) שבו מצויים גם השזיף והמשמש, המכונה "משמש יפני" או "אוּמֶה" (בעקבות שמו ביפנית). העץ פורח בסוף החורף כשהוא עדיין בשלכת. מקור שם המעבר בפריחה המרשימה של עצי האוּמֶה המצויים במספר רב סביבו. למעבר מיי הייתה חשיבות אסטרטגית עוד בתקופת שושלת צ'ין (221 לפנה"ס – 226 לפנה"ס), והוא כנראה קיבל את כינויו כבר בתקופה מוקדמת זו. הוא היה אחד מחמשת נתיבי התובלה מעמק הנהר יאנגצה לעיר נָאנְהָאי, היום בירת גואנגדונג, גואנגג'ואו. בתקופת שושלת טאנג (907-618) שונה שם המעבר למעבר צ'ין (秦关), ומעבר הֶנְגפּוּ (横浦关). בשנת 716 הורה גָ'אנְג גְ'יוֹלִינְג, שר בכיר בממשל טאנג לבנות דרך ברוחב חמישה מטרים דרך המעבר כחלק מדרך המסחר שעברה לאורך הנהר גאן. בתקופת שושלת סונג (1279-960) בוצר המעבר והאותיות המייצגות את השם מעבר מיי נחקקו עליו. הדרך שנסללה בתקופת שושלת טאנג רוצפה בלבנים. על הביצורים שנותרו עד ימינו חקוקים הכתובות "המעבר המלכותי של נָאנְיְוֵּ'ה" (南粤雄关) בצידו הצפוני של המעבר ו"המעבר הראשון של לִינְגְאָן" (岭南第一关) בצידו הדרומי (הן נָאנְיְוֵּ'ה והן לִינְגְאָן הם שמות תחליפיים לגואנגדונג). עד העשורים האחרונים היה מעבר מיי חלק בדרך הראשית שבה עבר המסחר היבשתי מגואנגדונג צפונה, כמו גם גבול צבאי חשוב. ב-1928 ניסה מאו דזה-דונג לחצות את המעבר בדרכו מג'יאנגשי לגואנגדונג. בשנות ה-30 של המאה ה-20 שהה צ'ן יי, המפקד הקומוניסטי, שלוש שנים באזור מעבר מיי כשהוא נלחם מלחמת גרילה ממושכת כנגד ניסיונות הכיתור של הקוומינטנג. למעבר מיי הוענק מעמד של "יחידה מוגנת של שריד תרבותי" על ידי שלטונות המחוז ומגיעים אליו מעט תיירים מקומיים. מדרך טאנג המקורית נותרו בשלמותם כשמונה קילומטרים ורוב הביצורים מתקופת שושלת סונג. רוב המבקרים מגיעים בסוף החורף על מנת לחזות בפריחת עצי האוּמֶה. מדיה וקבצים בנושא מעבר מיי בוויקישיתוף
בית גידול

המונח "ביוטופ" מפנה לכאן. לערך העוסק במשמעויות אחרות, ראו ביוטופ (פירושונים). בֵּית גִּידּוּל, ובלועזית הַבִּיטָט (Habitat), הוא סך כל תנאי הסביבה שמשפיעים על התפוצה ועל ההשפעה של אורגניזם במקום מחייתו הטבעי. בית-גידול כולל את המקום הפיזי (האתר) בו חיים האורגניזמים ואת כל המשתנים (ביוטיים וא-ביוטיים) והגורמים הקבועים שמשפיעים על אורגניזמים במקום חיותם הטבעי. קשה ואף בלתי אפשרי, לבודד כל אחד מהגורמים שמשפיעים על האורגניזם ולכן משתמשים לעיתים קרובות במושג זה כביטוי כללי לתיאור של סביבת החיים, כגון 'סוואנה' או 'חורש ים-תיכוני'. חלק גדול מבתי הגידול מבודדים ולכן נוצר מטען גנטי מיוחד ליצורים הרבים החיים בתוכם. בעקבות פגיעה בבית גידול טבעי, נפגעים יצורים שצברו מטען גנטי המותאם אליו. ככל שבית הגידול רגיש יותר לאיומים חיצוניים (כמו איתני הטבע) ופגיע יותר, כך עולה רמת הסיכון של מינים המשתייכים לאותו בית גידול. כאשר בית גידול לח, כמו שלולית חורף, נפגע בשל הצטברות רעלים, אין ליצורים החיים בו אפשרות לחמוק מן הזיהום ולעבור למקום אחר כיוון שבית גידול זה הוא סביבה סגורה המוקפת בגבולות ברורים, ולכן, בסופו של דבר, היצורים החיים בו נעלמים. בהשאלה, הביטאט נזכר בהקשרים של מגורים מבודדים מתנאי הסביבה החיצונית, למשל באנטארקטיקה, במשימות אנלוגיות, ואף בדיבור על אפשרות לחיים בגרמי שמיים אחרים (למשל על הירח או על התיישבות על מאדים). אקוטופ בית גידול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בתי גידול (אקולוגיה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליז שרידן

ליז שרידן (באנגלית: Liz Sheridan;‏ 10 באפריל 1929 – 15 באפריל 2022) הייתה שחקנית אמריקאית. אליזבת אן שרידן נולדה במחוז וסטצ'סטר שבניו יורק, בתם של אליזבת פול-ג'ונס, זמרת קונצרטים, ופרנק שרידן, פסנתרן קלאסי. שרידן החלה את הקריירה שלה כרקדנית במחזות זמר ומועדוני לילה בעיר ניו יורק. באותה תקופה, ראשית שנות ה-50, פגשה את ג'יימס דין שטרם התפרסם. לדבריה, השניים היו נאהבים, ואף התארסו. הקשר הגיע לסיומו לאחר שדין לוהק למחזה, והקדיש לכך את רוב זמנו. המחזה כשל, אך השניים לא שבו זה לזה, או כך לפי טענתה של שרידן, שכתבה ספר על הרומן: "Dizzy & Jimmy: My Life With James Dean : A Love Story". עם זאת, התסריטאי והסופר ויליאם באסט, שהיה חבר של דין באותה עת, ואף חיבר שתי ביוגרפיות על חייו, ספקן לגבי נכונות הדבר. ב-1977 הופיעה על המסך לראשונה בתפקיד משני בסדרת הטלוויזיה "קוג'אק". בשנות ה-80 הופיעה שרידן רבות כשחקנית משנה בסרטים וסדרות טלוויזיה שונות. תפקידה המשמעותי הראשון היה גילום דמותה של השכנה החטטנית "גברת אוקמונק" בקומדיית המצבים הפופולרית של NBC, "אלף" (1986–1990). ב-1990 לוהקה לתפקיד "הלן סיינפלד", אמו של ג'רי סיינפלד בקומדיית המצבים "סיינפלד". הסדרה זכתה לפופולריות רבה ושודרה במשך תשע עונות, ובכולן הופיעה שרידן, שנודעה בשל תפקידה זה. הייתה נשואה לדייל ויילס, מוזיקאי שהלך לעולמו ב-2003, ולהם בת אחת, צלמת במקצועה. ב-15 באפריל 2022 נפטרה שרידן בביתה שבניו יורק, חמישה ימים לאחר יום הולדתה ה-93. ליז שרידן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליז שרידן, באתר AllMovie (באנגלית) ליז שרידן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) HarperCollins Canada / Harper Trade ISBN 0-06-039383-1 Bast, William, Surviving James Dean, New Jersey: Barricade Books, 2006 השחקנית ליז שרידן, שגילמה את אמו של סיינפלד, הלכה לעולמה בגיל 93, באתר וואלה, 15 באפריל 2022
Giant Steps

Giant Steps (מאנגלית: צעדים ענקיים) הוא אלבום של ג'ון קולטריין שיצא על ידי Atlantic Records בשנת 1960. אלבום זה היה אלבומו הראשון של קולטריין שהוקלט ב-Atlantic Records, וגם האלבום הראשון שכל שיריו הולחנו על ידי קולטריין. בנוסף היה האלבום אלבום הביבופ האחרון של קולטריין (לאחר מכן הוא החל לנגן ג'אז מודאלי). האלבום מיוחד בכך שהוא האלבום הראשון בסגנון ג'אז שכל שיריו מבוססים על הרמוניה סימטרית. מספר שירים באלבום הפכו לסטנדרטים, כגון השיר "Giant Steps", "Naima", "Cousin Mary" ועוד. ב-2003 דורג האלבום במקום ה-102 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של "רולינג סטון". "Giant Steps" - 4:43 "Cousin Mary" - 5:45 "Countdown" - 2:21 "Spiral" - 5:56 "Syeeda's Song Flute" - 7:00 "Naima" - 4:21 "Mr. P.C." - 6:57 מידע על האלבום Giant Steps באתר MusicBrainz מידע על האלבום Giant Steps באתר AllMusic האלבום Giant Steps באתר Discogs
נבחרת גביע דייוויס של בריטניה

נבחרת גביע דייוויס של בריטניה היא האלופה לשנת 2015. נבחרת הטניס של בריטניה זכתה 10 פעמים בגביע דייוויס (1903, 1904, 1905, 1906, 1912, 1933, 1934, 1935, 1936, 2015). בריטניה משחקת בגביע דייוויס משנת 1900. בריטניה שיחקה מאז תחילת השתתפותה בגביע דייוויס 223 משחקים, בהם ניצחה ב-163. פרד פרי הוא השחקן בעל מספר ההשתתפויות הבינלאומיות הרב ביותר, 52 בסך הכול, ולעומת זאת בעל שיא הניצחונות במשחקים, 34 בסך הכל, הוא בובי וילסון. הדירוג הנוכחי של נבחרת בריטניה בדירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס, הוא המקום ה-12 בעולם, נכון ל-18 בספטמבר 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם. בשנת 2009 הגיעה נבחרת בריטניה לשיא השפל, שנה בלבד לאחר שנשרה מהבית העליון לבית 1 נשרה בריטניה לבית 2 האירופאי/אפריקני (דרג הטניס השלישי בחשיבותו בעולם) לאחר הפסד ביתי מביש לפולין בספטמבר 2009. השפל הבריטי בטניס העולמי נמשך גם בשנת 2010 כאשר בריטניה נוצחה בידי ליטא בסיבוב הראשון של בית 2 ובעקבות הפסדה נקבע כי היא תתמודד במשחק נגד הנשירה לבית 3 (דרג הטניס הרביעי בחשיבותו בעולם) רק ניצחון על טורקיה החלשה מנע מבריטניה ירידה מבישה לבית 3 בטניס העולמי. בהגרלת בית 2 שנערכה בסוף 2009 נקבע שבריטניה תשחק בתחילת 2010 בסיבוב הראשון נגד ליטא בסוף שנת 2011 שבה בריטניה לבית 1 בה היא משחקת כיום (2013) בשנת 2013 שבה בריטניה לבית העליון הל הטניס העולמי לאחר היעדרות של 5 שנים לאחר שבסיבוב הראשון של בית 1 האירופאי/אפריקאי היא ניצחה את נבחרת רוסיה 2-3 ובפליאוף על ההעפלה על העלייה לבית העליון היא גברה על קרואטיה 1-4 בהגרלה שנערכה לאחר העפלתה לבית העליון נקבע שבשנת 2014 היא תפגוש את נבחרת הדייוויס של ארצות הברית בשלב שמינית הגמר. בשנת 2015 זכתה נבחרת בריטניה בגביע דייוויס, לאחר שגברה בגמר על נבחרת בלגיה בתוצאה 3-1. בריטניה משחקת בצבעים כחול ולבן. מדיה וקבצים בנושא נבחרת גביע דייוויס של בריטניה בוויקישיתוף נבחרת גביע דייוויס של בריטניה - דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס דירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס
יואב בן דב

האם התכוונתם ל... יואב בן דב (אמן) – אמן יואב בן דב (פילוסוף מדע) – ד"ר, פילוסוף של המדע וקורא בקלפי טארוט, מאוניברסיטת תל אביב
סמנתה בונד

סמנתה בונד (באנגלית: Samantha Bond; נולדה ב-27 בנובמבר 1961) היא שחקנית קולנוע טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה. תפקידה הידוע ביותר הוא מיס מאניפני בסדרת סרטי ג'יימס בונד בכיכובו של פירס ברוסנן. סמנתה בונד היא בתם של השחקן פיליפ בונד ופט סנדיס. גם אחותה אביגיל ואחיה מתיו הם שחקנים. היא למדה בבית הספר "גודולפין ולטימר", ולמדה משחק בבית הספר למשחק אולד ויק שבבריסטול. בונד נשואה לשחקן אלכסנדר הנסון ולזוג שני ילדים מולי וטום. בונד חברה ברויאל שייקספיר קומפני והופיעה על הבמה לצידם של שחקנים כגון קלייר בלום, מגי סמית' ודייוויד סושה. היא שחקה בדרמה זוכת הפרסים "Amy's View" לצידה של ג'ודי דנץ'. בטלוויזיה השתתפה בונד בסדרות רבות בין השאר גילמה את דמותה של מריה ברטרם בסדרת הטלוויזיה "מנספילד פארק" לפי ספרה של ג'יין אוסטן. ב-1985 השתתפה ב"מודעת רצח" דרמה של ה-BBC לפי ספר של אגאתה כריסטי. ב-1996 הופיעה בעיבוד נוסף של רומן מאת ג'יין אוסטן "אמה" בכיכובה של קייט בקינסייל. ב-2004 כיכבה לצידו של פיטר דייוויסון בסדרת הטלוויזיה "אי של שפיות". ב-2006 חזרה לתיאטרון והשתתפה במחזה של מייקל פריין "Donkey's Years". ב-2007 גילמה את גברת וורמווד במספר פרקים של הסדרה "הרפתקאות שרה-ג'יין", ספין אוף של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". היא הופיעה בהופעות אורח בסדרות נוספות כגון "רציחות במידסומר", "מלון בבילון" ועוד. סמנתה בונד גילמה את דמותה של מיס מאניפני בארבעה סרטי ג'יימס בונד, קודמותיה לתפקיד היו קרולין בליס ולואיס מקסוול. בראיון ב-BBC הצהירה שהיא תמשיך לגלם תפקיד זה עד פרישתו של פירס ברוסנן מתפקיד ג'יימס בונד. סרטי ג'יימס בונד בהם השתתפה היו גולדן איי (1995), מחר לנצח (1997), העולם אינו מספיק (1999) ולמות ביום אחר (2002). היא לא השתתפה בסרט קזינו רויאל ובסרט ההמשך קוונטום של נחמה כי דמותה לא כלולה בסרטים אלה. בונד השתתפה בסדרת הדרמה של ITV "אחוזת דאונטון" בתפקיד ליידי רוזמונד פיינסוויק אחותו של לורד גרנתהם. סמנתה בונד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סמנתה בונד, באתר AllMovie (באנגלית) סמנתה בונד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סמנתה בונד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סמנתה בונד, באתר MusicBrainz (באנגלית) סמנתה בונד, באתר Discogs (באנגלית)
רופרט פנרי-ג'ונס

רופרט פנרי-ג'ונס (באנגלית: Rupert Penry-Jones; נולד ב-22 בספטמבר 1970) הוא שחקן אנגלי. עיקר פרסומו בהופעותיו בדרמות טלוויזיוניות של ה-BBC כגון "ספוקס", "קזנובה" ו"מרגלי קיימברידג'". רופרט פנרי-ג'ונס נולד בלונדון, אנגליה. אביו הוא השחקן פיטר פנרי-ג'ונס, אמו היא השחקנית אנג'לה ת'ורן ואחיו לורנס אף הוא שחקן. בשנת 1995 שיחק לצד אמו בסרט הטלוויזיה "פרחים ועשבים שוטים" בכיכובה של קייט בקינסייל. הוא למד בבית הספר למשחק בבריסטול (Bristol Old Vic Theatre School). זכה בפרס על שם איאן צ'ארלסון בעקבות הופעתו ב"דון קרלוס" עם הרויאל שייקספיר קומפני. ב-1998 גילם את תפקיד הנער במחזה של אדוארד אלבי "The Play About the Baby" ועורר סנסציה כשרץ עירום על הבמה. בין שאר תפקידיו בטלוויזיה גילם את דמותו של דונלד מקלין, מרגל בריטי שהיה חבר רשת קיימברידג', בסדרת הטלוויזיה "מרגלי קיימברידג'", תפקיד אדם קרטר בסדרה "ספוקס". ב-2007 גילם את התפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "הטיית לב" עיבוד מחודש לרומן של ג'יין אוסטן "הטיית לב". בפברואר 2009 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת המתח "וייטצ'אפל" של רשת ITV. בסדרה בת השלושה פרקים, מגלם פנרי-ג'ונס מפקח בילוש העומד בראש צוות שוטרים שמנסים לתפוס רוצח חקיין של ג'ק המרטש שפעל כמאה שנה לפני כן. העונה השנייה של הסדרה מבוססת על פעילותם של התאומים קריי ושודרה ב-2010. שידור העונה השלישית החל בינואר 2012, והעונה הרביעית והאחרונה שודרה בספטמבר 2013. פנרי-ג'ונס כיכב בסדרה "הגלימה" (Silk) של פיטר מופאט לצידה של מקסין פיק. הסדרה עוסקת בשני עורכי דין (בריסטר) המועמדים לדרגת QC (דרגה בכירה יותר - Queen's Counsel). העונה השנייה והשלישית שודרו ב-2013 וב-2014. בשנת 2007 התחתן פנרי-ג'ונס עם השחקנית דרוולה קירוואן אחרי שלוש שנות אירוסים. השניים הכירו כששיחקו יחד במחזה "Dangerous Corner" ב-2001. לבני הזוג נולדו שני ילדים. פנרי-ג'ונס וקיראן הופיעו שניהם בסדרה "קזנובה" אבל בסצינות נפרדות. מדיה וקבצים בנושא רופרט פנרי-ג'ונס בוויקישיתוף רופרט פנרי-ג'ונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רופרט פנרי-ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רופרט פנרי-ג'ונס, באתר AllMovie (באנגלית) רופרט פנרי-ג'ונס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) רופרט פנרי-ג'ונס, באתר Metacritic (באנגלית) רופרט פנרי-ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רופרט פנרי-ג'ונס, באתר MusicBrainz (באנגלית) רופרט פנרי-ג'ונס באתר הרשמי של סדרת הטלוויזיה ספוקס, באתר ה-BBC רופרט פנרי-ג'ונס אונליין Jones, Alice (13 בנובמבר 2009). "Rupert Penry-Jones: 'It's nice not to be chasing a bad guy'". The Independent. נבדק ב-12 ביוני 2012. {{cite web}}: (עזרה)
אטא-אקוורידים

מטר אטא-אקוורידים הוא מטר מטאורים בינוני (כ-60 קז"ש בשיא) המגיע לשיאו כל שנה ב-6 במאי, כאשר כדור הארץ חולף דרך שובל האבק שמותיר אחריו שביט האלי. האטא-אקוורידים קרויים כך משום שנקודת ההקרנה (radiant) שלהם נמצאת בקבוצת הכוכבים דלי, סמוך לכוכב שסימולו האות היוונית אטא (בלועזית: Eta Aquarii). מטר האטא-אקוורידים הוא מטר קשה לצפייה בחצי הכדור הצפוני, כיוון שנקודת ההקרנה שלו דרומית יחסית, וזורחת בשעה מאוחרת (מישראל בסביבות 01:30). עקב כך שגובה נקודת ההקרנה נמוך, צופה בישראל יראה לכל היותר כמחצית הקז"ש המקסימלי. צופים באתרים צפוניים יותר (מעל קו רוחב 45) ייראה מטאורים בודדים או אף כלל לא. לאטא-אקוורידים ולאוריונידים שביט אב משותף, שביט האלי. סיכום ליל תצפית על שיא מטר האטא-אקוורידים בשנת 2008. מאת חברי חטיבת המטאורים של האגודה הישראלית לאסטרונומיה. רשמים ממשלחת תצפיות על מטר האטא-אקוורידים בשנת 2003. מאת חברי חטיבת המטאורים של האגודה הישראלית לאסטרונומיה. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לירידים

מטר לירידים הוא מטר מטאורים בינוני (כ-20 קז"ש בשיא) המגיע לשיאו כל שנה ב-22 באפריל, כאשר כדור הארץ חולף דרך שובל האבק שמותיר אחריו השביט תאצ'ר (Thatcher). הלירידים קרויים כך משום שנקודת ההקרנה (radiant) שלהם נמצאת בקבוצת הכוכבים נבל (בלועזית: Lyra). ללירידים ידועה היסטוריה של התפרצויות, הגדולה האחרונה שבהן התרחשה ב-1982 עם כ-100 קז"ש. התפרצויות בשנים קודמות התרחשו ב-1945, 1922, ו-1803. ההתפרצויות הגדולות הבאות חזויות להתרחש בשנים 2040 ו-2041. מדיה וקבצים בנושא לירידים בוויקישיתוף סיכום ליל תצפית על שיא מטר הלירידים בשנת 2003. מאת חברי חטיבת המטאורים של האגודה הישראלית לאסטרונומיה. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.