laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שאול אלוני

שאול אלוני (4 באוגוסט 1929 – 16 בנובמבר 2007) היה שופט בית המשפט המחוזי בתל אביב ונשיא בית הדין לערעורים בכדורגל. נולד בתל אביב בשנת 1929 בשם שאול לוי. בעקבות אחיו, נסים אלוני, שינה את שם המשפחה לאלוני. ב-1943 סיים את לימודיו בגימנסיה גאולה. היה חבר במחתרת הלח"י בנערותו, שימש כמדביק כרוזים ועסק בהדרכה על חומרי חבלה. שם גם נפצע וכמעט התעוור בתאונת עבודה עם חומרי נפץ. ב-1954 סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים, וב-1956 קיבל את הרישיון לעסוק בעריכת דין. עבד ארבע שנים כעורך דין שכיר, וב-1959 פתח משרד עצמאי. ב-1966 עזב את הפרקטיקה, ובמשך כשלוש שנים שימש כיועץ משפטי של נציבות המים. בשנת 1971 נבחר לכהונת שופט בבית משפט השלום בתל אביב. ב-1980 מונה לכהונה בפועל כשופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב. שימש כשופט בבית המשפט העליון (במינוי זמני) בשנים 1989–1990. פרש לגמלאות ב-13 במאי 1991. אלוני היה שותף בכיר במשרד עורכי הדין "בלטר, גוט, אלוני ושות’", שנחשב בעבר לאחד משלושת משרדי עורכי הדין הגדולים בישראל. לימד באוניברסיטה העברית, אוניברסיטת תל אביב ומכללות שונות, ערך קורסים בנושאים משפטיים, וכתב טורים בעיתונים "הארץ" ו"מעריב". כיהן כיו"ר ועדות בנושאים שונים, בהם פונדקאות, חינוך והגנת הדייר. אלוני עסק בשפיטה גם בתחום הספורט בישראל. מאמצע שנות ה-60 שימש דיין בבית הדין המשמעתי של איגוד הכדורסל בישראל. בהמשך שימש נשיא בית הדין המשמעתי לערעורים של התאחדות הספורט, חבר הנשיאות של בתי הדין לערעורים של התאחדות הכדורגל הישראלית ואיגוד הכדורסל בישראל, ונשיא בית הדין של הוועד האולימפי בישראל. אלוני היה אוהד מכבי תל אביב בכדורסל, ונטען נגדו כי פסק מספר פעמים בעדה הן בבית המשפט המחוזי (נדב הנפלד) והן במסגרת נשיאות בית הדין העליון. אלוני פסל את עצמו מלדון בבקשת ההעברה של המשחק בין הפועל פתח תקווה למכבי תל אביב באצטדיון רמת גן ב-2003, כיוון שסבר שכל פסיקה שלו תשתמע שלא כהלכה. אלוני היה בנם של יוסף לוי ואסתריאה (לבית גרשון). אחיו הבכור היה נסים אלוני, מחזאי ובמאי. על שם סבו, שאול גרשון, קרויה קריית שאול. דודו, הרב חיים גרשון, היה הרב הראשי של יפו. אלוני שכל את בנו בעז, שנהרג בגיל 20 במסגרת שירותו הצבאי כלוחם ב-1979. ילדיו האחרים הם דפנה עמית, שרון להב ועילם אלוני. נועם שרביט, ‏שאול אלוני, מהשופטים המיתולוגיים של המחוזי בת"א, נפטר בסוף השבוע ממחלת הסרטן, באתר גלובס, 18 בנובמבר 2007 דורון בן דור, ‏נפטר נשיא ביה"ד של ההתאחדות שאול אלוני, באתר ONE‏, 16 בנובמבר 2007 לי בוץ, אבל בהתאחדות: נשיא בית הדין שאול אלוני נפטר, באתר ynet, 16 בנובמבר 2007 אבל בהתאחדות: שאול אלוני הלך לעולמו, באתר וואלה, 16 בנובמבר 2007 nrg מעריב, נפטר שאול אלוני, נשיא בית הדין של ההתאחדות, באתר nrg‏, 16 בנובמבר 2007 שאול אלוני הלך לעולמו, 16 בנובמבר 2007, באתר טלספורט דן חי, על השופט שאול אלוני ז"ל טקס להנצחת שמו של שאול אלוני ז"ל נשיא ביה"ד העליון של ההתאחדות לכדורגל לשעבר, 11 באפריל 2008, באתר "כאן נעים" דקה דומיה לזכרו של שאול אלוני(הקישור אינו פעיל), 17 בנובמבר 2007, באתר איגוד הכדורסל בישראל אורי שטנדל, בלכתו של שאול אלוני – שופט בכל רמ"ח אבריו, 21 בנובמבר 2007, באתר לשכת עורכי הדין בישראל העץ המשפחתי של שאול אלוני, באתר Geni שיפוט מהיר, יקר ואלגנטי, פורסם בהארץ, 10 בספטמבר 2003 שאול אלוני, באתר העמותה להנצחת מורשת לוחמי חירות ישראל (לח"י) הוועדה לבחינת הנושא של הפריה חוץ-גופית: סיכום ביניים - ראשי פרקים לדיון ציבורי, 1999
סרטי קולנוע ישראליים

להלן רשימה של סרטי קולנוע ישראליים, שהופקו בארץ ישראל ובמדינת ישראל והוקרנו מסחרית בבתי הקולנוע. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. קולנוע ישראלי מאה הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בכל הזמנים
בליי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בליי – עיר ברוסיה אישים: אלכסנדר בליי – מזרחן ישראלי דינה בליי-שור – שחקנית ישראלית ויליאם בליי – ספן ומושל קולוניאלי בריטי נלי בליי – עיתונאית אמריקאית קרלה בליי – מוזיקאית ג'אז אמריקאית רוברט בליי – משורר, סופר ומתרגם אמריקאי תמר בליי – שפית ומסעדנית ישראלית בלאי
קלאו אדום

קלאו אדום (שם מדעי: Buceros hydrocorax) הוא מין של קלאו אסיאתי החי באיי הפיליפינים. מקור השם "קלאו" הוא בצליל שהקלאו משמיע, הדומה ל"קה-לאוּ". הקלאו האדום אנדמי לפיליפינים. כמו כל מיני הקלאו, בעונת הקינון נקבת הקלאו האדום בוחרת לעצמה חור בעץ לקנן בו ומתיישבת בו. למרות מקורם הגדול, הקלאויים אינם מסוגלים לחפור בעצים בגלל שמקורם וקסדתם חלולים. אחרי שהנקבה מצאה מקום לקינון, היא כולאת את עצמה, בעזרת הזכר שמביא לה חומרי גלם (לשלשת ושאריות מזון) עד שהחור בעץ נאטם לגמרי מלבד חור קטן שמיועד להעברת אוכל ולהוצת לשלשת. אטימת החור מיועדת כדי למנוע כניסת פולשים כגון נחשים לקן, כך שהנקבה לא יכולה לצאת והטורפים לא יכולים להיכנס. אחרי שהגוזלים גדלים, הנקבה והם פורצים את הקן בעזרתו של הזכר, והגוזלים כולאים את עצמם, כמו אמם לפניהם. כעת הזכר והנקבה מביאים להם אוכל, ובבוא העת יפרצו שניהם את החור ויעופו לדרכם. ישנם שלושה תת-מינים, וכל אחד חי באיים אחרים בפיליפינים: Buceros hydrocorax hydrocorax באיים לוזון ומרינדוקה Buceros hydrocorax semigaleatus סאמר, לייטה, בוהול, פנאון, ביליראן, קאליקואן ובואד Buceros hydrocorax mindanensis בסילן ההבדלים בין תת-המינים כוללים את צבע המקור: בתת-המין hydrocorax המקור כולו אדום, אך בתת-המינים semigaleatus וmindanensis צבע החצי היורד לקצה של המקור הוא צהוב בהיר. הקלאו עדיין נפוץ מקומית, אך סובל מציד ומאובדן בתי גידול. הקלאו האדום נקרא לעיתים "שעון ההרים" בגלל שהוא קורא בדרך כלל בצהריים. גוזל של קלאו אדום בגן החיות של אתונה, יוון קלאו אדום בגן חיות בגרמניה מדיה וקבצים בנושא קלאו אדום בוויקישיתוף קלאו אדום, באתר ITIS (באנגלית) קלאו אדום, באתר NCBI (באנגלית) קלאו אדום, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קלאו אדום, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) קלאו אדום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קלאו אדום, באתר GBIF (באנגלית) קלאו אדום באתר הרשימה האדומה של IUCN
תאי סמייל

תאי סמייל אייר (בתאית: การบินไทยสมายล์, באנגלית: Thai Smile) הייתה חברה לטיסות חסך תאילנדית שהופעלה על ידי תאי איירווייז אינטרנשיונל ובסיסה היה בנמל התעופה בנגקוק סוברנהומי. החברה החלה את פעילותה ביולי 2012. החברה הפעילה טיסות ליעדים כגון מקאו, צ'יאנג מאי, קראבי, פוקט ועוד, עד שנסגרה בתחילת שנת 2024 וכל פעילותה עברה לחברת האם, תאי איירווייז. ב-20 במאי 2011 הכריזה הנהלת תאי איירווייז אינטרנשיונל על הקמת חברה לטיסות חסך שתהיה חברת בת של תאי אירווייז ותפעיל 11 מטוסי איירבוס A320 לכ-10 יעדים בתאילנד ובמזרח אסיה עד שנת 2013. שם החברה נבחר מתוך כ-2,229 הצעות. בשנת 2023 כחלק מהתייעלות כלכלית, הכריזה חברת תאי איירווייז שחברת תאי סמייל תיסגר בתחילת 2024 וכל טיסותיה וצי המטוסים שלה יעברו לפעול תחת תאי איירווייז. צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019: מטוסי החברה היו בעלי מחלקה אחת בלבד (תיירים) וב-5 השורות הראשונות (30 מושבים) היה מרווח גדול יותר לרגליים (מיועד לנוסעי "סמייל פלוס"), והוגשו להם ארוחה קלה, חטיף ושתייה. שאר נוסעי המטוס קיבלו חטיף ובקבוק אחד של שתייה. בנוסף הציעה החברה שירות הנקרא "סמייל קפה", שבו היה ניתן לרכוש ארוחה חמה, חטיפים ושתייה. מדיה וקבצים בנושא תאי סמייל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תאי סמייל תאי סמייל, ברשת החברתית פייסבוק תאי סמייל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תאי סמייל, ברשת החברתית אינסטגרם תאי סמייל, סרטונים בערוץ היוטיוב National airline’s subsidiary ceases operations, nationthailand, ‏2024-01-02 (באנגלית אמריקאית) פרטי צי המטוסים של תאי סמייל, באתר airfleets.net (באנגלית)
תקועה (סרט)

תקועה (באנגלית: Young Adult) הוא סרט קומדיה שחורה אמריקאי משנת 2011 בבימויו של ג'ייסון רייטמן, אודות סופרת צללים (שרליז ת'רון) החוזרת לביקור בעיירת נעוריה. בסרט משחקים גם פאטון אוזוולט, פטריק וילסון ואליזבת ריזר. הסרט זכה לביקורות מהללות והיה מועמד למספר פרסים. מייבס גארי (שרליז ת'רון) היא גרושה בת 37, סופרת צללים המתגורת במיניאפוליס בגפה. במהלך עבודתה היא מקבלת אימייל מחברה לשעבר באדי סלייד (פטריק וילסון) המזמין אותה לחגיגת הולדת בתו. מייבס מחליטה לנסוע לעיירת נעוריה במטרה להתאחד עם סלייד. כשהיא חוזרת לעיירה, היא פוגשת מכרים מהעבר כמו מאט פריהוף (פאטון אוזוולט) ובת' סלייד (אליזבת ריזר), אשתו של סלייד. לאחר כמה ניסיונות לא מוצלחים לחזר אחר סלייד היא מגיעה לביתו במהלך חגיגת הולדת בתו. במסיבה היא משתכרת, אך סלייד ובת' מעמידים אותה במקומה. לבסוף מייבס מחליטה לשוב למיניאפוליס. שרליז ת'רון - מייבס גארי פאטון אוזוולט - מאט פריהוף פטריק וילסון - באדי סלייד אליזבת ריזר - בת' סלייד קולט וולף - סנדרה פריהוף האטני פארק - ויקי רובאק ג'יי קיי סימונס - הבוס של מייבס הסרט זכה לאהדת מבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 80% בהתבסס על 173 מבקרים. המגזין "Metacritic" העניק לסרט ציון של 71 מתוך 100. מבקר הקולנוע רוג'ר איברט נתן לסרט שלושה כוכבים וחצי מתוך ארבעה. הסרט יצא בארצות הברית בתפוצה מוגבלת ב-16 בדצמבר 2011. בשבוע הראשון לצאתו הכניס הסרט כ-439 אלף דולר וזאת על אף שהוקרן רק בשמונה אולמי קולנוע. שבוע מאוחר יותר, הכניס הסרט כ-5 מיליון דולר ומוקם במקום ה-12 בטבלת הסרטים המכניסים ביותר לשבוע זה. נכון ליוני 2012 הסרט הכניס כ-16,311,571 בארצות הברית וכ-6,343,079 מחוץ לארצות הברית. מועמדות לפרס האדי בקטגוריית העריכה הטובה ביותר (דנה גאלברמן) מועמדות לפרס בחירת המבקרים בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר (שרליז ת'רון) מועמדות לפרס בחירת המבקרים בקטגוריית השחקן המשנה הטוב ביותר (פאטון אוזוולט) מועמדות לפרס בחירת המבקרים בקטגוריית התסריט המקורי הטוב ביותר (דיאבלו קודי) מועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסרט קומדיה או במחזמר (שרליז ת'רון) מועמדות לפרס הסאטיל בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר (שרליז ת'רון) מועמדות לפרס איגוד התסריטאים בקטגוריית התסריט המקורי הטוב ביותר (דיאבלו קודי) אתר האינטרנט הרשמי של תקועה "תקועה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תקועה", באתר נטפליקס "תקועה", באתר AllMovie (באנגלית) "תקועה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תקועה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "תקועה", באתר Metacritic (באנגלית) "תקועה", באתר אידיבי "תקועה", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "תקועה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אילן בכר

האם התכוונתם ל... אילן בָּכָר (עיתונאי) (יליד 1953) - עיתונאי וסופר ישראלי. אילן בכר (כדורגלן) (יליד 1975) – כדורגלן עבר ישראלי.
M103

M103 היה טנק כבד מתוצרת ארצות הברית שפותח בתחילת שנות ה-50. ה-M103 היה הטנק הכבד המבצעי הראשון שהיה בשימוש בצבא ארצות הברית, ועד להופעת טנק המערכה M1 אברהמס בשנות ה-70 היה לטנק הכבד ביותר בשירות הצבא האמריקאי. אחרון הטנקים יצא משירות בשנת 1974. במהלך מלחמת העולם השנייה ניסה הצבא האמריקאי ללא הצלחה לפתח טנק כבד בעל שריון עבה ותותח עוצמתי. בתום המלחמה, גברה התעניינותו בפיתוח של טנק שכזה עם חשיפתם של טנקים גרמנים כבדים ניסיונים כדוגמת הפנצר 8 'מאוס' וה-E100, ועם הופעתו של הטנק הסובייטי החדש IS-3 ב-1945. ה-IS3 אשר היה חמוש בתותח בקוטר 122 מ"מ ושריון עבה השפיע רבות על פיתוח הטנקים בארצות הברית בשנים שלאחר המלחמה . ב-1948, עם התגברות החשש לפרוץ מלחמה כנגד ברית המועצות, פרסמה ועדת החימוש האמריקאית (OTCM) מפרט לטנק כבד חדש במשקל 58 טון החמוש בתותח 120 מ"מ, תחת השם T43. עם פרוץ מלחמת קוריאה בחודש יוני 1950, העבודה על ה-T43 לא התקדמה מעבר לבניית דגם עץ של הטנק. באותו זמן נראה היה כי המלחמה תוביל לעימות כלל עולמי ולמלחמת עולם שלישית. מאחר שלצבא ארצות הברית לא היה אף טנק בארסנל שלה אשר השתווה ל-IS3 הסובייטי, הזמין הצבא כ-80 טנקי T43 (כשמאוחר יותר גדלה ההזמנה לכ-300 יחידות). דגם האבטיפוס הראשון של ה-T43 הושלם ביוני 1951 ונשלח למתחם הניסויים באברדין. הדגם הסופי, ה-T43E1, שכלל מספר שינויים מדגם האבטיפוס נכנס לייצור בין השנים 1953–1954 במפעל של קרייזלר בדלאוור, ממנו הושלמו כ-300 יחידות. במבחנים שנערכו לכלי נמצא כי הוא לא מתאים לסטנדרטים של הצבא והטנקים הושמו באחסון. בנובמבר 1955 המליצה ועדת ביקורת להכניס 98 שינויים לטנקים כדי שאלה יתאימו לדרישות הצבא; אלה אושרו ובאפריל 1956 הטנק המתוקנן קיבל את השם M103 ‏. החימוש העיקרי של ה-M103 היה תותח בקוטר 120 מ"מ M58, בעל זווית הגבהה והנמכה של 15°+ עד 8°-. שני מקלעי 7.62 מ"מ M1919 בראונינג הותקנו במקביל לתותח משני צדדיו. בנוסף, מקלע כבד בקוטר 12.7 מ"מ M2 בראונינג הנשלט בשלט רחוק הותקן בצריחון המפקד. צריח הטנק היה גדול ממדים כדי להכיל את התותח יחד עם ארבעת אנשי צוות: המפקד, התותחן ושני טענים. איש הצוות החמישי, הנהג, ישב בקדמת התובה. טנקי M103 הראשונים נפרסו באירופה בינואר 1958, כחלק מגדוד השריון 899, שכונה מאוחר יותר גדוד השריון הכבד השני. יחידה זו, שאורגנה בצורה שונה מגדודי השריון בצבא האמריקאי שכללו טנקים בינוניים, הורכבה מארבע פלוגות בנות שש מחלקות כל אחת, כשבכל מחלקה שלושה טנקי M103 (סך הכל 18 טנקים בפלוגה). בשנים 1958–1959 נכנס הטנק גם לשירות בחיל הנחתים האמריקאי. עם כניסת טנק המערכה M60 פטון לשירות ב-1963, ביטל הצבא האמריקאי את גדודי השריון הכבדים שלו וטנקי M103 הוחלפו על ידי ה-M60. בחיל הנחתים שירתו טנקי M103 עד 1973. מדיה וקבצים בנושא M103 Heavy tank בוויקישיתוף Hunnicutt, R.P. Firepower: A History of the American Heavy Tank. 1988; Presidio, pp. 112-134 Armor fighting vehicles data base
קקורה קירישיטן

קקורה קירישיטן (ביפנית: 隠れキリシタン, "נוצרים נחבאים") הוא הכינוי המודרני לחברי הכנסייה הקתולית ביפן, שנאלצו לרדת למחתרת לאחר מרד שימאברה בשנות ה-30 של המאה ה-17. ב-1614 פרסם טוקוגאווה איאיאסו צו שקרא לגירוש הכמרים הנוצרים מיפן ואסר על האמונה הנוצרית. הפרה של צו זה דינה היה מוות. האיסור נאכף בדרגות חומרה שונות באזורים שונים במדינה, והכמרים הזרים אכן עזבו את יפן. מרד שימאברה, שפרץ בשלהי 1637 החל כמחאה כלכלית של פשוטי העם, אך מכיוון שהאזור היה נוצרי ברובו, עוד מימי פעילותה של הכנסייה הקתולית במקום, קיבל המרד גוון דתי. לאחר דיכויו האלים של המרד חשדה השוגונות בכנסייה הקתולית במעורבות במרד, ובעקבות זאת גורשו גם כל הסוחרים הפורטוגזים מיפן. מדיניות ההסתגרות של יפן נאכפה ביתר שאת, ואיתה גם מדיניות רדיפת הנוצרים. לפיכך, נאלצו הקירישיטן, הנוצרים היפנים, לרדת למחתרת. הקקורה קירישיטן נהגו להתפלל בחדרי תפילה סודיים שהיו מתקינים בבתיהם, ולכן קיבלו את הכינוי "נחבאים". מכיוון שכל הכמרים הזרים גורשו מיפן, נאלצו הקקורה קירישיטן לשמר את הקהילה בכוחות עצמם, והיו להם מנהיגים מבין האנשים, שהיו אמונים על עריכת הטקסים. פסלונים בדמות ישו ומרים, אם ישו, שהיו בשימוש בתקופת פעילותה של הכנסייה ביפן, הוחלפו בפסלונים שדמו לפסלים מסורתיים של הבודהה ושל הבודהיסטווה. התפילות עצמן שונו על מנת שישמעו כתפילות בודהיסטיות, אף על פי שמילים רבות מלטינית, פורטוגזית וספרדית נותרו בהן. מכיוון שלהחזיק עותק של התנ"ך היה מלווה בסיכון רב בעקבות הרדיפות מצד הרשויות, עברו סיפוריו מפה לאוזן. במקרים אחדים, עברה הקהילה הנוצרית שינוי במהלך הזמן, שנבע מהניתוק מהכנסייה ברומא. מילות התפילות איבדו ממשמעותן, והנצרות הפכה למעין פולחן אבות, בו היו אבות המאמינים למעשה למרטירים. רבים מהקקורה קירישיטן, בהם גם אלה שאימצו גרסה שונה של הנצרות, יצאו ממחבואם לאחר מתן חופש דת במסגרת הרסטורציה של מייג'י. רבים מהם שבו לחיק הכנסייה הקתולית, אך אחרים שמרו על צביונם הדתי, והם קיבלו את הכינוי הנארה קירישיטן (離れキリシタン, "נוצרים נפרדים"). לאחר מתן חופש דת ותהליך החילון שחל ביפן, נעלמו קהילות של הנארה קירישיטן. באופן מסורתי למדו הבנים את המנהגים ואת התפילות מאביהם, אך בעקבות תהליכי המודרניזציה, איבדו הראשונים עניין במסורת. קירישיטן תקופת אדו מדיה וקבצים בנושא קקורה קירישיטן בוויקישיתוף פטריק דאונס, Kakure Kirishitan The Japanese Christians forced to trample on Christ - מאתר ה-BBC קקורה קירישיטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הרי קיסו

הרי קיסו (ביפנית: 木曽山脈) או האלפים המרכזיים (中央アルプス) הם רכס הרים ביפן, המשתרע על פני מחוזות גיפו ונאגנו. יחד עם הרי הידה (האלפים הצפוניים) והרי אקאישי (האלפים הדרומיים), הם מהווים את קבוצת הרכסים הנקראת האלפים היפניים. הרכס עצמו עשוי גרניט, והחלק העליון שלו מהווה את קו העצים, בו צומחת צמחייה אלפינית טיפוסית. הרי קיסו מכיוון מזרח הרי קיסו מכיוון מערב הר קיסוקומה והר הוקן מתצפית בהר סאנוסאווה הר קיסוקומה והר הוקן מתצפית בהר קזקושי מדיה וקבצים בנושא הרי קיסו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיצור ענבלי, סותם, אטום

עיצור ענבלי סותם אטום הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא Q לטינית קטנה /q/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-q. זהו הצליל הישן של האות ק וניתן היה לשומעו בהגיות העברית העתיקה והטברנית. הגייה זו נשמרה בישראל רק בפי בני עדות המזרח, ובפרט בפי יוצאי תימן. זהו גם צליל האות ق בערבית ספרותית.
עיצור ענבלי, סותם, קולי

עיצור ענבלי סותם קולי הוא צליל עיצורי הנדיר בשפות מדוברות מעטות. סימן ה-IPA לעיצור הוא G לטינית גדולה /ɢ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\G. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
מפלגת החופש והצדק

מפלגת החופש והצדק (בערבית: حزب الحرية والعدالة) היא מפלגה פוליטית איסלמיסטית במצרים. רשמית, המפלגה עצמאית אך בעלת קשרים חזקים לתנועת האחים המוסלמים במצרים. המפלגה תומכת בכלכלת שוק אך ללא מניפולציה או מונופול. התוכנית הכלכלית של המפלגה כוללת עידוד ופיתוח ענף התיירות במדינה. במישור הפוליטי המפלגה קוראת להחלת החוק האיסלאמי במדינה. המפלגה התמודדה במסגרת הבחירות לפרלמנט המצרי (2011–2012). בבחירות אלו, שהתרחשו במאי 2012, זכה מועמד המפלגה, מוחמד מורסי, בנשיאות מצרים ונכנס לתפקידו כנשיא עם השבעתו ב-30 ביוני 2012. לאחר הבחירות המפלגה הייתה למפלגה הדומיננטית בשלטון. לבית התחתון של הפרלמנט נבחרו 235 נציגים מטעם המפלגה, מתוך 508 חברים בסך הכול. לבית התחתון נבחרו 105 נציגים מתוך 180 נציגים שנבחרו בסך הכול. לאחר היבחרו לנשיא התפטר מורסי מהמפלגה אף על פי שהוא תומך ומזדהה עם מדיניותה. ביוני 2013 התרחשה הפיכה צבאית, והמפלגה הודחה מהשלטון. מורסי נעצר בידי הצבא, ושרי המפלגה פוטרו \ התפטרו. באוגוסט 2014 פסק בית המשפט העליון של מצרים כי המפלגה אינה חוקית (בשל קשריה לאחים המוסלמים) ועליה להתפרק. מצרים: בית המשפט הורה לפרק את הזרוע הפוליטית של האחים המוסלמים, באתר ynet, 9 באוגוסט 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקשר הישראלי

האם התכוונתם ל... הקשר הישראלי (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה הקשר הישראלי (תוכנית רדיו) – תוכנית רדיו
סויוז 22

סויוז 22 (ברוסית: Союз 22, "ברית 22") היא חללית סויוז שהמריאה ב-15 בספטמבר 1976 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. ואלרי ביקובסקי – מפקד ולדימיר אקסיונוב – מהנדס טיסה יורי מלישב – מפקד גנאדי סטרקאלוב – מהנדס טיסה החללית נבנתה כחללית עתודה לטיסה אפולו-סויוז. לאחר שטיסה זו עברה להצלחה לא היה ברור מה לעשות עם החללית. היא עברה התאמות רבות להתאמה לחיבור לחללית אמריקאית, כך שמבחינה כלכלית לא הייתה כידאיות להתאים אותה לעגינה בתחנת חלל מדגם סאליוט. בהתאם לכך הוחלט לשגר אותה לטיסה עצמאית ומטרה לבצע צילומים באמצעות מערכת מתקדמת מדגם MKF-6 בתוצרת גרמניה המזרחית. המערכת איפשרה לבצע 6 צילומים בו-זמנית – 4 בתחום האור הנראה ו-2 בתחום אינפרה אדום. היה ניתן לבצע צילומי שטח של כ-500 אלף קמ"ר תוך 10 דקות. "סויוז 22" שוגרה ב-15 בספטמבר 1976 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T. במהלך הטיסה בוצעו צילומים רבים של שטח ברית המועצות וגרמניה המזרחית. בסך הכול בוצעו 2,400 צילומים ב-30 אזורים שונים. חלק מהצילומים בוצעו בו-זמנית עם צילומים שבוצעו ממטוס. בנוסף לכך בוצעו ניסויים בתחום הביולוגיה. נבדקה השפעת קרינה קוסמית על יכולת הראיה. כמו כן על החללית היה אקווריום קטן ונערכו תצפיות על התנהגות הדגים. מדיה וקבצים בנושא סויוז 22 בוויקישיתוף נתוני המשימה נתונים מאנציקלופדיית החלל
וויצ'ך שצ'נסני

וויצ'ך תומאש שצֶ'נְסְני (בפולנית: Wojciech Tomasz Szczęsny; נולד ב-18 באפריל 1990 בוורשה) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת השוער בברצלונה מלה ליגה. כשהיה נער החל שצ'נסני להתאמן במחלקת הנוער של קבוצת הכדורגל אגריקולה ורשה. כאשר היה בן 15 מאמן השוערים של קבוצת הפאר הפולנית לגיה ורשה התרשם משצ'נסני והוא הצטרף למועדון. בשנת 2006 הגיע שצ'נסני לאנגליה והצטרף למחלקת הנוער של ארסנל. ב-22 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו כשחקן מקצועני, במשחק מול וסט ברומיץ' אלביון במסגרת גביע הליגה. בנובמבר הושאל שצ'נסני לחודש אחד לקבוצת ברנטפורד מהליגה השלישית. במשחקו השני במועדון הציל בעיטת עונשין, ובמשחקו החמישי בקבוצה נבחר לשחקן המצטיין במשחק. בדצמבר הוארכה השאלתו של שצ'נסני לחודש נוסף, ובינואר הוארכה השאלתו עד תום עונת 2009/2010. בעונת 2010/2011 חתם שצ'נסני על חוזה חדש בארסנל וערך את הופעתו הראשונה בקבוצה הבוגרת. ב-13 בדצמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בהפסד 0–1 למנצ'סטר יונייטד, כאשר פתח בהרכב של ארסנל בעקבות פציעתם של שני השוערים הבכירים בקבוצה, מנואל אלמוניה ולוקאש פביאנסקי. ב-16 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 2–1 על ברצלונה, ובסך הכול ערך בעונה זו 24 הופעות בכל המסגרות. בעונת 2011/2012 הפך שצ'נסני לשוער הראשון הקבוע של ארסנל, ופתח בהרכב הקבוצה בכל 38 המשחקים בפרמייר ליג. בתחילת העונה שלאחר מכן סבל מפציעה, אך בנובמבר 2012 חזר להרכב הקבוצה. בעונת 2013/2014 החמיץ משחק ליגה אחד, וב-16 משחקים שמר על רשת נקייה, וכן זכה עם הקבוצה בגביע האנגלי וגם זכה בפרס כפפת הזהב בפרמייר ליג יחד עם פטר צ'ך. ב-29 ביולי 2015 הושאל שצ'נסני לעונה אחת לרומא. בסוף עונת 2015/2016 הוארכה השאלתו לעונה נוספת. ב-19 ביולי 2017 חתם שצ'סני ביובנטוס לארבע שנים.[דרוש מקור] ב-27 באוגוסט 2024 הודיע על פרישה מכדורגל, אך ב-2 באוקטובר חזר בו וחתם בברצלונה בעקבות פציעתו של מארק-אנדרה טר שטגן. לשצ'נסני ארבע הופעות במדי נבחרת פולין עד גיל 20, ושבע הופעות במדי הנבחרת עד גיל 21. ב-18 בנובמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות מול נבחרת קנדה, כשהחליף במחצית את תומאש קושצ'אק. בפברואר 2011 פתח לראשונה בהרכב הנבחרת, במשחק מול נורווגיה. שצ'נסני היה חלק מסגל הנבחרת ליורו 2012, ובמשחק הפתיחה הורחק בכרטיס אדום בדקה ה-69'. נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022. ארסנל גביע ה-FA‏ (2): 2013/2014, 2014/2015 מגן הקהילה: 2014 יובנטוס אליפות איטליה (3): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020 קופה איטליה: 2017/2018, 2020/2021 הסופר קאפ האיטלקי: 2018, 2020 כפפת הזהב בפרמייר ליג: 2013/2014 שוער העונה בסרייה א': 2019/2020 מדיה וקבצים בנושא וויצ'ך שצ'נסני בוויקישיתוף וויצ'ך שצ'נסני, ברשת החברתית פייסבוק וויצ'ך שצ'נסני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וויצ'ך שצ'נסני, באתר Transfermarkt וויצ'ך שצ'נסני, באתר Soccerway וויצ'ך שצ'נסני, באתר BDFutbol וויצ'ך שצ'נסני, באתר WorldFootball.net וויצ'ך שצ'נסני, באתר National Football Teams וויצ'ך שצ'נסני, באתר FootballDatabase.eu וויצ'ך שצ'נסני, באתר ESPN עמוד השחקן באתר הרשמי של ארסנל וויצ'ך שצ'סני הודיע על פרישה מכדורגל, באתר ONE‏, 27 באוגוסט 2024 רשמית: שצ'סני חתם לעונה בברצלונה, יובנטוס תפוצה, באתר וואלה, 2 באוקטובר 2024 Czesław Michniewicz ogłosił kadrę na mundial w Katarze באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הפולנית, 10 בנובמבר 2022 (בפולנית)
אלברכט קוסל

לודוויג קארל מרטין לאונרד אלברכט קוסל (בגרמנית: Ludwig Karl Martin Leonhard Albrecht Kossel‏; 16 בספטמבר 1853 – 5 ביולי 1927) היה ביוכימאי גרמני, בין החלוצים בחקר הגנטיקה. בשנת 1884 גילה קוסל את ההיסטונים, חלבונים בעלי מטען חיובי שמעורבים באריזת ה-DNA. על גילוי זה קיבל בשנת 1910 פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה. מדיה וקבצים בנושא אלברכט קוסל בוויקישיתוף אלברכט קוסל, באתר פרס נובל (באנגלית) אלברכט קוסל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלברכט קוסל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוצן מצוי

קוצן מצוי (שם מדעי: Acomys cahirinus) הוא מין מכרסם מדברי השייך לסוג קוצן. משקלו הממוצע הוא 45 גרם. הקוצן המצוי ניזון מן המשקעים. הוא קולט את המים דרך בטנו שמאפשרת לו לאגור את המים לאורך זמן. גבו של הקוצן המצוי מכוסה בזיפים קוצניים שצבעם חום -אפרפר. מין זה מצוי בכל חלקי הארץ וניזון מזרעים, חלזונות, חרקים וכדומה. הוא פעיל בשעות הלילה וחי בנקיקי סלעים ובמחילות. פעילותו של הקוצן המצוי בשעות הלילה גורמת לדחיקה תחרותית של הקוצן הזהוב לפעילות יום: במקומות בהם הוסר הקוצן המצוי, הרחיב הקוצן הזהוב את שעות פעילותו והחל להיות פעיל גם בשעות הלילה. הקוצן המצוי נמצא כמפיץ זרעים איכותי של הצמח רכפתן המדבר. הקוצן נושא בפיו את אשכול הפירות העסיסיים של הרכפתן הרחק מצמח האם וניזון מהפירות באתרי האכילה המוגנים שלו בין הסלעים. הקוצן תועד כשהוא יורק את הזרעים בשלמותם בזמן אכילת הפרי. מדיה וקבצים בנושא קוצן מצוי בוויקישיתוף קוצן מצוי, באתר ITIS (באנגלית) קוצן מצוי, באתר NCBI (באנגלית) קוצן מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוצן מצוי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) קוצן מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קוצן מצוי, באתר GBIF (באנגלית) קוצן מצוי, באתר הרשימה האדומה של IUCN סרטון המסביר מדוע הקוצן המצוי אינו ניזון מהזרעים בזמן אכילת פירות הרכפתן, סרטון באתר יוטיוב מיכל סמוני-בלנק, טבע הדברים, לירוק את זה הלאה, באתר ynet, 26 בספטמבר 2012 קוצן מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN Kronfeld-Schor, N; Dayan, T (1999). "The dietary basis for temporal partitioning: food habits of coexisting Acomys species". Oecologia. 121:123–128 Shkolnik, A (1971). "Diurnal activity in a small desert rodent". Int. J. Biometeorol. 15:115–120 Samuni-Blank, M; Izhaki, I; Dearing, MD; Gerchman, Y; Trabelcy, B; Lotan, A; Karasov, WH; Arad, Z (2012). "Intraspecific directed deterrence by the mustard oil bomb in a desert plant". Current Biology. 22:1–3 ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ציוני (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ציוני – בעל השקפות ותפיסת עולם ציונית ציוני דתי – זרם בציונות הרואה בה כצומחת מהדת וקשורה בה ציוני ציון – הזרם בתנועה הציונית שהתנגד לתוכנית אוגנדה בשנים 1905-1903 ציוני רוסיה – יחידים וקבוצות בתנועה הציונית ברוסיה הציונים הכלליים – מפלגת מרכז ציונית בקונגרס הציוני ובמדינת ישראל ספר ציוני – חיבורו של רבי מנחם ציוני א. ציוני - שם העט של יצחק וולקני-אלעזרי מנחם ציוני – מקובל, מחבר ספר 'ציוני' ו'צפוני ציוני'. מנחם מאיר ציוני – אב"ד תל אביב
עיצור וילוני, חוכך, קולי

עיצור וילוני חוכך קולי הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ɣ/ - מעין גמא יוונית קטנה, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-G. זהו הצליל הישן ל-ג' רפה וניתן היה לשמעו בהגיית העברית הקלאסית החל מהתקופה המקראית המאוחרת, ובהגיית חלק מהקהילות היהודיות, כגון התימנים וכן ספרדים שישבו בארצות הדוברות ערבית, אף עד לעת החדשה. זהו צליל האות הערבית غ. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.