laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דלקת מוח מקרציות

דלקת מוח מקרציות (באנגלית - Tick-borne Encephalitis או בקיצור - TBE) היא מחלה נגרמת על ידי הנגיף TBEV (ראשי תיבות של Tick-borne Encephalitis Virus) המועבר על ידי קרציות ותוקף את המוח וקרומיו. הנגיף הוא ממשפחת הפלביווירוס. זה נגיף המורכב מסליל אחד של RNA ובו שלושה תת-סוגים:אירופאי, רוסי והמזרח הרחוק. הוא מועבר בעקיצת מספר סוגים של קרציות. באירופה שכיח המין Ixodes ricinus ובסיביר והמזרח הרחוק המין Ixodes persculatus. במקרים בודדים הייתה הדבקה על ידי מוצרי חלב בלתי מפוסטר של פרות, כבשים ועיזים נגועות בנגיף. המחלה נפוצה באזורים מיוערים וכפריים באירופה - דרום גרמניה, מרכז אירופה, הארצות הבלטיות, רוסיה, סין וצפון יפן. בישראל לא נמצאות הקרציות המדבקות אבל היו מספר מקרים של מטיילים שנעקצו באזורים אנדמיים למחלה. לאחר העקיצה יש תקופת דגירה של 1-2 שבועות שבהם אין כל סימני מחלה. לאחר מכן מופיע חום וסימנים דמויי שפעת החולפים כעבור מספר ימים ולאחר תקופה קצרה ללא סימנים מופיע ב-20%-30% הגל השני של המחלה המאופיין בסימני דלקת במערכת העצבים - בלבול, שנויים במצב ההכרה ושיתוקים. בשלב זה התמותה מגיעה עד 2%. עקיצה על ידי תת-המין האירופאי גורמת למחלה קלה יותר מאשר זו במזרח הרחוק שם מגיעה התמותה ל-20%-40% עם פגיעה עצבית קשה יותר. האבחנה נעשית על ידי קבלת נתונים מדויקים מהחולה (מקומות שביקר, צורת התמגנות וכו') ונקבעת על ידי שימוש בשיטת ELISA לקביעת כיל הנוגדנים הספציפיים לנגיף. אין טיפול ספציפי למחלה כשהיא מופיעה. הטיפול הוא בעיקרו טיפול תומך בסימני המחלה, בחום ובהפרעות העצביות. חשובה בעיקר מניעת המחלה. יש להתעניין אם המקום אנדמי לקרציות המדביקות ולהתמגן נגדן על ידי לבישת בגדים מתאימים, נעליים גבוהות וסגורות, תכשירים דוחי קרציות והימנעות מפיקניקים ושינה באזורים מיוערים הידועים כנגועים. יש חיסון ספציפי נגד הווירוס והוא ניתן לפי הצורך בשלוש זריקות בתקופה של 21 יום. ההחלטה על חיוניות החיסון ניתנת במרפאות מטיילים או בלשכות הבריאות המחוזיות של משרד הבריאות. מדיה וקבצים בנושא דלקת מוח מקרציות בוויקישיתוף דלקת מוח מקרציות, באתר המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (באנגלית) הנחיות להימנעות מהדבקה בדלקת המוח מקרציות" באתר Doctors Only דלקת מוח מקרציות, באתר הכללית דלקת מוח מקרציות, באתר המרכז הרפואי שיבא מקרה ראשון של TBE בשיבא, באתר "כאן נעים ",11/9/11 צעירה בת 25 במצב קשה מעקיצת קרציה באוסטריה, באתר "למטייל", 22/6/14 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פרייברגר

סוס שווייצרי בצבע אחד האם התכוונתם ל... פרייברגר (אנ') – זן סוסים שווייצרי אישים אריה פרייברגר – אדריכל ישראלי שלום פרייברגר – רבה האחרון של זאגרב לפני השואה
נטייה מוקדמת

ברפואה, נטייה מוקדמת (או "פרה דיספוזיציה") היא נטייה לחלות במחלות מסוימות. נטייה מוקדמת יכולה לנבוע ממבנה גנטי המועד לפורענות או מתנאים סביבתיים. לחלקים באוכלוסייה שיש להם נטייה מוקדמת ישנה נטייה לחלות במחלות מסוימות, לעומת אנשים אחרים שהם חסינים יותר. מחלות רבות מושפעות מנטייה גנטית מוקדמת ובהן מחלות לב, סרטן ולחץ דם. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראובן מינקובסקי

ראובן מינקובסקי (23 במרץ 1914 – 14 במרץ 2005) היה קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב. כיהן כמפקדה הראשון של היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה. נולד לאריה לייב ושושנה. מינקובסקי התגייס ב-1936 למשטרת המנדט בעקבות פרוץ מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט. שירת כחוקר במשטרת פתח תקווה. עם קום המדינה וייסוד משטרת ישראל מונה למפקד תחנת משטרת חולון. בהמשך שירת כמפקד משטרת נתניה, וראש הלשכה הפלילית בנפת חדרה. בפסק הדין שזיכה את זאב שטיינברג, כתבה השופטת על עדותו של מינקובסקי, ש"ניכר היה שהוא שש להשמיע כל עדות מפלילה נגד הנאשם ולהתעלם מכל עדות העלולה להיות לזכותו ... בעדותו של המפקח מינקובסקי קשה לקבוע מה בדבריו אמת ומה אינו אמת, וישנה גם לא אמת.". בשנת 1962 עבר לתפקיד ראש הלשכה הפלילית בנפת נגב, ובראשית 1964 הועלה לדרגת רב פקד. בשנת 1965 עבר להיות חוקר במדור חקירות כלכליות במטה הארצי. בשנת 1973 מונה לראש מחלקת חקירות במטה הארצי ובשנת 1974 עבר להיות ראש ענף חקירות במחוז הדרומי. בין החקירות אותן הוביל במהלך השנים היו רצח רעיה גולן (1964), חקירת פרשת ילדי תימן (מונה לראש צוות חקירה מיוחד ב-1967), רצח מנהלת בית הספר בלה קירשנבאום על ידי תלמידיה (1968) ופרשת הארכיבישוף המחבל הילריון קפוצ'י (1974). במאי 1976 מונה לראש מחלקת חקירות במטה הארצי וב-1977, בעקבות מסקנות הוועדה לבירור נושא הפשיעה בישראל ("ועדת שימרון") מונה להקים את היח"פ, היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה. כיהן בתפקיד זה עד פרישתו מהמשטרה ביולי 1980. לאחר פרישתו כיהן כסגן מבקר אגף המשטרה במשרד הפנים. בשנת 1984 פרסם דו"ח שהמליץ לצמצם את היחידה הארצית לחקירות הונאה בגלל חוסר יעילות. היה נשוי לשרה לבית סווטיצקי, ממנה התאלמן בשנת 2001. מדיה וקבצים בנושא ראובן מינקובסקי בוויקישיתוף [1] הקצינים במחוזות, הַבֹּקֶר, 25 במאי 1948 ראשי העיריות והמועצות באזור השומרון עם שוטרי הנפה, דבר, 13 בינואר 1952 נער ערבי הודה ברצח הרועה, דבר, 26 במרץ 1956 זאב שטיינברג זוכה מאשמה, הצופה, 1 בפברואר 1957 קצינים מסרו עדויות לא נכונות מתוך אינטרס עצמי, חרות, 1 בפברואר 1957 יעקב ארז, נתתי לו ראשיה, הוא נשכב ולא קם, מעריב, 16 ביוני 1963 הועלה לרב פקד, דבר, 26 בינואר 1964 ר. פלס, צפויים חילופי גברי במשטרת חיפה והשומרון, מעריב, 1 ביולי 1965 החשוד ברצח נהג המונית נעצר תחילה על חשד אחר, מעריב, 16 בנובמבר 1970 ראש מחלקת החקירות במשטרה פורש מתפקידו, דבר, 25 ביולי 1973 מסתעפת חקירת הגניבות במזח אשקלון, דבר, 6 בנובמבר 1974 גופת צעירה נמצאה באשקלון, דבר, 26 בדצמבר 1974 משולם עד, כך נעצר החשוד ברצח רעיה גולן, דבר, 26 בינואר 1964 מונתה ועדה לחקור היעלמם של תינוקות־עולים, דבר, 27 בדצמבר 1966 נער בן 15 נעצר כחשוד ברצח מנהלת בית־הספר, מעריב, 2 בדצמבר 1968 משפט זוטא על הודעות, דבר, 11 באוקטובר 1974 נצ"מ מינקובסקי רמ"ח חקירות במשטרה, דבר, 20 במאי 1976 ברוך מאירי, היחידה הארצית לחקירת פשעים תועבר לאזור ת"א, מעריב, 3 במרץ 1980 ברוך מאירי, בכירים פורשים מן המשטרה ואין מאיישים במקומות הפנויים, מעריב, 4 ביולי 1980 אבינועם בר יוסף ואיה אורנשטיין, על הכוונת: יתידתו של זיגל, מעריב, 24 באוגוסט 1984 אמנון אברמוביץ, יחזקאל קרתי אל תנע טוב מבעליו, מעריב, 24 באוגוסט 1984
בקעת סיירים

בקעת סיירים היא בקעה באזור דרום הנגב. הבקעה גובלת בצפון בבקעת עובדה וצוקי עובדה, במזרח בהר ברך, בדרום בהרי אילת ובמערב בהר הוגן, הר שגוב וגבול ישראל-מצרים. רוחבה של הבקעה הוא כ-2 ק"מ ואורכה כ-6 ק"מ. הבקעה נמצאת באחד מקטעיו של נחל חיון הזורם אל אזור הערבה. הבקעה נכבשה במהלך מלחמת העצמאות במבצע עובדה שנערך בשנת 1949. הבקעה נקראה על שם סיירי הפלמ"ח מחטיבת הנגב אשר סיירו באזור במהלך מבצע עובדה בניסיונם למצוא דרך לאילת אשר תעקוף את מעבר ראס א-נקב שנשלט על ידי הצבא המצרי ואשר היה המעבר היחידי דרכו היה ניתן להגיע למפרץ אילת (מלבד המעבר מכיוון הערבה בה פעלה חטיבת גולני). במהלך מבצע עובדה הוקם במקום מנחת בשם "שדה אברהם", ששימש להנחתת כוחות למבצע. בבקעה נמצא מחנה מגן סיירים, מחנה צבא הקרוי על שמו של האלוף קלמן מגן. המחנה שימש בעבר את חיל השריון וכיום משמש את חיל הגנת הגבולות.
נעים בן אליהו

הרב נעים בן אליהו (ד' בחשון תרפ"ד 14 באוקטובר 1923 - ו' באלול תשע"ד 1 בספטמבר 2014) היה רב בשכונת הבוכרים בירושלים וראש ישיבת בן איש חי. נולד בד' בחשון תרפ"ד בעיר העתיקה בירושלים לרב סלמאן אליהו, מקובל שעלה מבגדאד לפי הוראת רבו ה"בן איש חי", ולמזל לבית צדקה, אחותו של הרב יהודה צדקה ונכדת אחותו של הרב יוסף חיים (ה"בן איש חי"). העוני בביתם היה רב ובגיל שש עשרה נפטר אביו. בילדותו למד בתלמוד תורה בני ציון, ולאחר מכן בישיבת פורת יוסף אצל הרב עזרא עטיה והרב צדקא חוציין, יחד עם ידידיו הרב עובדיה יוסף והרב בן ציון אבא שאול. בראשית דרכו, ובדומה לאחיו הרב מרדכי אליהו וחכם שמעון בן אליהו, בחר בשם נעים בן אליהו. היה לוחם בהגנה ואף נפצע בקרבות מלחמת העצמאות, נישא לרחל, כיהן כמורה בסמינר הישן בירושלים והקים בית ספר בשכונת קטמונים בירושלים. שימש במשך שנים כרב בשכונת הבוכרים בירושלים. היה מקורב לרב עובדיה יוסף. נפטר בו' באלול תשע"ד ונקבר בהר המנוחות, בחלקת המשפחה והבבלים לסמיכות לרב יצחק כדורי ועוד מקובלים רבים בחלקה הקרובה לאחיו הרב מרדכי אליהו. הרב אפרים בן פורת נפרדים מהרב נעים בן אליהו - יום ליום באתר הידברות. שיעור מהרב, באתר ערוץ מאיר דמותו של הרש"ש מפי הרב המקובל נעים בן אליהו, באתר קול ישראל נעים בן אליהו, באתר "החכם היומי"
סול ג'יי

אלון בלוּם (נולד ב-12 בספטמבר 1985), הידוע בשם הבמה סול ג'יי (Soul J), הוא זמר רגאיי ודאנסהול ישראלי ששר בעברית ובאנגלית. בלום החל את הקריירה המוזיקלית שלו בהרכב ההיפ הופ "713". כנער, נהג להופיע עם סאונד סיסטמים ישראלים כמו Rudeboy Sound ו-Unity Sound. תחת אמתחתו שיתופי פעולה רבים ויוצאי דופן (התארח בלהיט "Warrior" של סקאזי, "נגרום לזה לקרות" עם סאבלימינל, התארח באלבום של ההרכב סוליקו וגם באלבומם של סאבו וקותי, Better Days). פרויקט שיצא בספטמבר 2012 הוא אלבום הבכורה של ההרכב "Realeyez" (שיתוף פעולה בין בלום לדי ג'יי/מפיק ריג'וייסר) שנקרא "When I Rise" והוא כולו באנגלית. בדצמבר 2012, הוציא בלום את אלבום הבכורה שלו בעברית, "משהו חייב לקרות" בהפקה משותפת עם צ'ולו (ממייסדי ועמודי התווך של הרגאיי וההיפ-הופ הישראלי[דרוש מקור]). האלבום משלב סגנונות של רגאיי שורשי, היפ הופ ודאנסהול עם ניחוחות ישראליים. בספטמבר 2014, הוציא בלום EP שהוקלט בג'מייקה ובארצות הברית ונקרא "Journey Called Life". שיתף פעולה באלבומו של טונה "גם זה יעבור" שיצא באוגוסט 2015, בשיר "בון וויאג'" ביחד עם שי 360 ואורטגה. במהלך 2016 הוציא לאור סינגלים מהאלבום "נשמיה" שיצא במרץ 2017. בספטמבר 2022 הוציא שיר משותף עם רביד פולטניק ״תעביר את זה הלאה״. בנובמבר של אותה שנה הוציא את הסינגל "פוליטיקה", ובינואר 2023 סינגל נוסף, "לילית". 2011 - קלאנולוגיה (עם 713) 2012 - When I Rise (עם Realeyez) 2012 - משהו חייב לקרות 2017 - נשמיה 2014 - Journey Called Life אתר האינטרנט הרשמי של סול ג'יי סול ג'יי, סרטונים בערוץ היוטיוב סול ג'יי, דף שער בספרייה הלאומית סול ג'יי, באתר בנדקמפ עמוד היוטיוב הרשמי של סול ג'יי אסף וטאשסקי, סול ג'יי - משהו חייב לקרות, באתר חבית הדגים קול הקמפוס, אני רק שאלה - סול ג'יי, באתר 106fm
טומיסלב ארצג

טומיסלב ארצג (בקרואטית: Tomislav Erceg; נולד ב-22 באוקטובר 1971 בספליט שבקרואטיה) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת החלוץ. ארצג ערך ארבע הופעות במדי נבחרתו הלאומית וכבש שער אחד במשחק ידידות נגד טורקיה ביוני 1997. ארצג התחיל את הקריירה המקצועית בשיבניק הקרואטית בשנת 1990, לאחר עונתו הראשונה עבר להיידוק ספליט. לאחר שלוש עונות בהיידוק, ארצג החל לשחק במספר מדינות בעולם ומהן שווייץ, גרמניה, איטליה, ספרד, טורקיה, יפן וישראל. בעונת 04–2003, ארצג הגיע לישראל ושיחק בהפועל פתח תקווה, הוא סיים את העונה עם 12 שערים ב-29 הופעות. בעונת 05–2004, כששיחק ברייקה מליגת העל הקרואטית, הוא כבש 17 שערים והיה מלך השערים בליגה באותה עונה. נכון למאי 2010, ארצג מדורג במקום החמישי בטבלת מלכי השערים של הליגה הקרואטית בכל הזמנים עם 97 שערים. טומיסלב ארצג, באתר Transfermarkt טומיסלב ארצג, באתר Soccerway טומיסלב ארצג, באתר WorldFootball.net טומיסלב ארצג, באתר National Football Teams טומיסלב ארצג, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן במוזיאון הפועל פתח-תקוה
נאמן ניקיון

נאמני ניקיון בישראל הם אזרחים מעל גיל 16 המוסמכים על ידי המשרד להגנת הסביבה. הגדרת תפקידם נעשית על ידי חוק שמירת הניקיון, אשר מגדיר כי בסמכותו של השר להגנת הסביבה, וכל ראש רשות מקומית למנות כל אדם כנאמן ניקיון. בסמכותם של נאמני הניקיון לדרוש מכל אדם אשר עבר עבירה על חוק שמירת הניקיון להזדהות בפניהם: נאמן נקיון שמונה כאמור רשאי, לאחר שהציג תעודת מינויו כנאמן נקיון, לדרוש ממי שעבר לנגד עיניו עבירה על חוק זה להזדהות בפניו; מי שנדרש להזדהות כאמור חייב לעשות כן. — סעיף 12(ג) לחוק שמירת הניקיון לנאמני הניקיון מחולקים פנקסי קנסות אשר מאפשרים להם, לאחר הזדהות העבריין, לקנוס אותו בסכומים הנקובים בחוק שמירת הניקיון - על אף שאינם אנשי אכיפת חוק. נוסף על פנקסים אלה, לנאמנים יש אפשרות להגיש דו"חות ללא הזדהות העבריין, אם הוא ביצע את העבירה מתוך רכב נוסע במגוון אמצעים - אפליקציה סלולרית, אתר האינטרנט של המשרד להגנת הסביבה ותא קולי ייעודי. במקרים אלו מסוג העבריין לפי מספר הרכב. נאמני ניקיון, באתר המשרד להגנת הסביבה חוק שמירת הנקיון, באתר ויקיטקסט
טורי היגינסון

טורי היגינסון (באנגלית: Torri Higginson; נולדה ב-6 בדצמבר 1969 באונטריו, קנדה) היא שחקנית קנדית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. היגינסון התפרסמה בעקבות תפקידה בסדרה סטארגייט אטלנטיס שצולמה בשנים 2004 עד 2009, בה שיחקה את ד"ר אליזבת' ויר, יועצת דיפלומטית ומומחית ליחסים בינלאומיים אשר קיבלה משימה להרכיב משלחת מדענים וחוקרים שתצא למצוא את העיר האבודה אטלנטיס בגלקסיית פגאסוס. בשנת 2020 החלה לשחק בסדרת הדרמה הרפואית "רופא ללא גבולות" בדמותה של קלייר מאלון. מדיה וקבצים בנושא טורי היגינסון בוויקישיתוף טורי היגינסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טורי היגינסון, ברשת החברתית אינסטגרם טורי היגינסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טורי היגינסון, באתר AllMovie (באנגלית) טורי היגינסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תא אפנדימלי

תא האפנדימה ("Ependyma cell") הוא אחד מארבעת סוגי תאי הגליה במערכת העצבים המרכזית, הם אינם יכולים לייצר CSF אך יכולים להתמיין לתאים המייצרים את נוזל ה-CSF, הנוזל מוחי שדרתי, המגן על מערכת העצבים המרכזית, ויצירת רקמת אפיתל המרפדת את המוח וחוט השדרה. בקרום תאי האפנדימה הפונה לחלל נמצאות שלוחות ארוכות דמויות ריסים המכונות סיליה ("Cilia"), שתפקידן להניע את נוזל ה-CSF במערכת. על קרום זה ישנן גם שלוחות קצרות יותר, חסרות יכולת תנועה, בשם מיקרווילי ("Microvilli"), אשר משמשות לספיגה מחודשת של הנוזל המוחי שדרתי כדי למחזרו. תא אפנדימלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיקרוגלייה

מיקרוגְלִייָה (Microglia) הם סוג של תאי גלייה במערכת העצבים המרכזית. הם מהווים את קו ההגנה הראשון בהגנה על המוח מפני פגיעות. גודלם קטן יחסית לתאי גלייה אחרים, ומכאן שמם – מיקרו-גלייה. הם שונים במוצאם העוברי ובפונקציה שלהם במוח. תאי המיקרוגלייה מהווים כ-20% מכלל תאי הגלייה במוח, וכ-12% מכלל תאי המוח. תאי המיקרוגלייה נמצאים בכל חלקי המוח כשהם במגע הדוק עם הסינפסות, גופי תאי העצב וכלי הדם. מוצא תאי המיקרוגלייה הוא במזודרם (המקור ליצירת מח העצם), ובשלב מסוים של ההתפתחות העוברית הם נודדים למערכת העצבים ומתיישבים בה. ניתן לזהות במורפולוגיית המיקרוגלייה מורפולוגיה אמבואידית (דמוית אמבה): הם תאים גדולים ונפוחים. צורה זו משמשת אותם בתפקידם בסילוק שיירי תאי העצב המתים. במוח הבוגר קיימת מורפולוגיה שונה לתאי המיקרוגלייה: גוף תא קטן והרבה שלוחות מסועפות, הנמצאות בתנועה מתמדת וחשות את סביבתן. כאשר נוצר נזק למוח יש התקבצות שלוחות מיקרוגלייה בזמן קצר מאוד. הכניסה המסיבית של השלוחות יוצרת בידוד של האזור הפגוע מהסביבה. המידע על הנזק מתקבל מתאי העצב ותגובת המיקרוגלייה נחלקת לשני סוגים: תגובה מהירה ותגובה מאוחרת. תגובה מהירה – שליחה מסיבית של שלוחות מגוף תא המיקרוגלייה לאזור הנזק ליצירת בידוד האזור. תגובה מאוחרת – עלייה במספר תאי המיקרוגלייה על ידי חלוקת תאים נמרצת ונדידת התאים החדשים (לאחר החלוקה) לאזור הנזק. התאים שנדדו לאזור במוח שניזוק משנים את המורפולוגייה שלהם לצורה עגולה ואמבואידית, המאפיינת תאים בעלי יכולת פגוציטוזה. בליעת זיהום חיידקי או זיהום נגיפי בפגוציטוזה. סילוק שאריות שברי תאים או תאים מתים. משמשים כתאים מציגי אנטיגנים, כך שיכולים לשלוח סיגנל לתאי T של מערכת החיסון. מפרישים פקטורים שתומכים בהישרדות תאי העצב הפגועים. משטרת המח מיקרוגלייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפרט

האם התכוונתם ל... אישיים: אורי אלפרט – חבר "ההגנה" ומפא"י ברכה אלפרט – פרופסור לחינוך הילה אלפרט – עיתונאית ושחקנית ישראלית מקס אלפרט – צלם ועיתונאי סובייטי משה אלפרט – צלם ובמאי סרטי טבע ישראלי ניסן אלפרט – רב וראש ישיבה אמריקאי פנחס אלפרט – חוקר ישראלי בתחום מדעי האטמוספירה באוניברסיטת תל אביב אחר: המרכז העירוני למוזיקה ע"ש אלפרט – מרכז תרבות בירושלים הרב אלפרט – מוזיקאי וחצוצרן אמריקאי אלברט אלפרד
הפיכת 2 במאי 1864

הפיכת 2 במאי 1864 התרחשה בנסיכויות הרומניות המאוחדות, כשהדומניטור, אלכסנדרו יואן קוזה לא הצליח להעביר באספה המחוקקת את הרפורמות שחשב לנחוצות ופיזר, בתאריך הנקוב, את האספה המחוקקת בעזרת אנשי צבא ופרסם את המעמד המתפתח של הסכמת פריז. עם עלייתו של קוזה לשלטון חתר הוא לביצוע רפורמות ובעיקר רפורמה אגרארית, שבמסגרתה יבוטל מעמד הצמיתים-אריסים ויחולקו קרקעות לאיכרים העניים. לפני הפיכה סערו הרוחות בין עניי הארץ והיו מרידות איכרים מרובות. לשם ביצוע הרפורמות נדרשה הסכמת האספה המחוקקת, שרבים מחבריה היו בויארים בעלי קרקעות, שהתנגדו לרפורמות ולא איפשרו את ביצוען. Seton-Watson, R. W., "O istorie a românilor" עמודים 261 - 264 (ברומנית)
מיטנוואלד

מיטנוואלד (בגרמנית: Mittenwald) היא עיירה בת כ-7,000 תושבים, הממוקמת למרגלות הרי האלפים בחלקו העליון של עמק נהר האיזר, במחוז גארמיש פרטנקירשן שבמדינת בוואריה, גרמניה. בתקופה הרומית עברה באזור "הדרך הרטית" (Via Raetia) בכיוון מעבר ברנר. במהלך המאה השנייה בתקופת שלטון הקיסר ספטימוס סוורוס התחברה גם באמצעות "דרך קלאודיה אוגוסטה" (Via Claudia Augusta) אל הערים הגדולות אאוגסבורג ובולצנו של ימינו. האזכור הראשון לקיומו של יישוב במקום הוא משנת 1096, ובשנת 1305 הוכרה כעיר שוק. ההתפתחות הראשונית של מיטנוואלד (בתרגום חופשי-"לב היער") התבססה על היערות הסובבים את העיר אשר נכרתו והושטו על דוברות במורד הנהר. העיר הפכה לנקודת מעבר חשובה בדרך המסחר בין טירול ובוואריה. בשנת 1294 נרכש שטחה של מיטנוואלד על ידי הנסיך-בישוף של פרייזינג אשר החזיק בו עד "החילון" של שנת 1802 שבו סופחה לבעלות ממלכת בוואריה. עד היום מופיע סמל הבישופות (המלך השחור) כחלק מסמל העיר. בימי הביניים עברה במיטנוואלד דרך מסחר חשובה במיוחד אשר קישרה בין המרכזים המסחריים הגדולים של ונציה, נירנברג ואוגוסבורג משני עברי האלפים. חשיבותה התחזקה עוד יותר כתוצאה ממצב המלחמה מול ממלכת ונציה מסוף המאה ה-15. מיקומה על "הדרך האימפריאלית" (Via Imperii) אפשרה את התרחבות הסחר עם עיר השוק הגדולה בבולצאנו כתחליף. בסוף המאה ה-17 הפכה מיטנוואלד למוקד חשוב של סחר במשי ותעשיית כלי נגינה ובעיקר כינורות וכלי קשת אחרים. בתחילת המאה העשרים עם סלילת קו הרכבת בין אינסברוק וגרמיש-פרטנקירכן החלה התפתחות של העיר גם בתחום התיירות. משנות ה-30 ועד היום משמשת העיר כמרכז אימונים לחיילי היחידות האלפיניות (גבירגסייגר) של הצבא הגרמני. לאחר מלחמת העולם השנייה הוקמו בה מחנות למגורי פליטים יהודים ואוקראינים. מיטנוואלד ממוקמת בגובה 920 מטרים מעל פני הים באזור אוברלנד. בקרבת העיר שני אגמים הרריים: לאוטרזה (Lautersee) ופרכנזה (Ferchensee) ורכס הרי וטרשטיין. במזרחה זורם נהר האיזר. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 1,437 מ"מ, בין הגבוהות בגרמניה. החודש הגשום ביותר הוא יולי והיבש ביותר הוא פברואר. הענף החשוב ביותר מבחינה כלכלית בעיר הוא התיירות. בעיר כ-600 בתי הארחה ובהם כ-5,400 מיטות. התשתית העירונית מפותחת מאד. המסורת התרבותית היא חלק חשוב במיוחד של ענף התיירות ובעיר מתקיימים פסטיבלים שנתיים במגוון נושאים. העיר נחשבת כמרכז תעשיית כלי המיתר בגרמניה ובעלת מסורת של 300 שנים בתחום זה. מיטנוואלד מפורסמת במיוחד גם בזכות מסורת ציורי הקיר האלפינית המפותחת והמרשימה המעטרת את קירות הבתים ומוסדות הציבור שבה. התחבורה לעיר נוחה ומתאפשרת באמצעות כביש סלול וקווי רכבת ואוטובוס סדירים. מדיה וקבצים בנושא מיטנוואלד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיטנוואלד מיטנוואלד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מונוסקסואליות

מונוסקסואליות היא נטייה מינית המאופיינת על ידי משיכה למגדר אחד בלבד. אדם מונוסקסואל יכול להזדהות כהטרוסקסואל או כהומוסקסואל. המונח משמש לבידול בין זהות מינית מונוסקסואלית לזהות שאינה "מונו" - בין אם אלה זהויות עם ריבוי סוגי המשיכות, כגון ביסקסואליות ופאנסקסואליות, או חוסר משיכה מינית כמו בא-מיניות. המונח בא לענות על הנחה מובלעת בחברה כי כולם מונוסקסואלים, ונופלים לתוך חלוקה בינארית לפיה יש רק שתי קטגוריות של משיכה מינית - למין השני או לאותו המין. הנחות אלה עשויות להוביל ליחס שלילי כלפי בעלי זהויות מיניות שאינן בינאריות (ביפוביה, העלמה ביסקסואלית), הכולל טענות כי ביסקסואלים אינם החלטיים, שביסקסואליות היא אבן דרך במסלול להומוסקסואליות, או שא-מיניים פשוט "עוד לא גילו את עצמם", או שיש להם בעיה פסיכולוגית או רפואית שעליהם לפתור. גישות אלו ודומות להן נקראות "מונוסקסיזם". גישת הבינאריה המגדרית, המחלקת מין, מגדר ומשיכה לשניים - זכר/נקבה, גבר/אישה, הטרוסקסואל/הומוסקסואל - מאומצת לעיתים קרובות אף באופן רשמי, והיא שעומדת בבסיס של מוסדות וערכים חברתיים. ואולם הרעיון שהמשיכה המינית האנושית מחולקת על פני ספקטרום אינה חדשה - על פי דוח קינסי, רק אחוז קטן מהאוכלוסייה נופל בקצוות סולם קינסי, שבו מספר 1 הוא הטרוסקסואל מוחלט, ומספר 6 הוא הומוסקסואל מוחלט. הסבר להתנגדות לראיית משיכה מינית כספקטרום היא שכל חריגה מבינאריות מערערת על סדר קיים בו כל אדם יודע את מקומו היחסי בחברה, על חובותיו וזכויותיו הנובעים מכך. וכן, טשטוש בהגדרות של משיכה מינית מקושרת לטשטוש מקביל בהגדרות של זהויות מגדריות, במיוחד לפי התאוריה הקווירית, לפיה אי אפשר לחלק את המין האנושי באופן מוחלט לגברים/זכרים ונשים/נקבות, אלא שגם מגדר מתפרש על פני רשת זהויות, ולכן יש לתת ביטוי גם למשיכות הקיימות בין בעלי זהויות מגדריות שונות כלפי בעלי זהויות מגדריות אחרות, שאינן מן ההכרח בינאריות. ביפוביה העלמה ביסקסואלית הטרונורמטיביות מדיה וקבצים בנושא מונוסקסואליות בוויקישיתוף Library School Guides, Glossary of Terms Ask Journey: About Non-Monosexuality Understanding Gender The epistemic contract of bisexual erasure Kenji Yoshino, ‏Stanford Law Review, ‏ January 1, 2000
תורת המערכות

תורת המערכות היא מחקר טרנס-דיסציפלינרי(אנ') של מערכות, כלומר קבוצות מלוכדות של רכיבים הקשורים זה בזה, ותלויים זה בזה, שיכולים להיות טבעיים או מלאכותיים. לכל מערכת יש גבולות סיבתיים, היא מושפעת מההקשר שלה, מוגדרת על ידי המבנה, תפקידה ותפקידה, ומתבטאת דרך יחסיה עם מערכות אחרות. מערכת היא "יותר מסך חלקיה" על ידי ביטוי סינרגיה או התנהגות מתהווה. תורת המערכות באה לידי ביטוי בעבודתם של חוקרים בדיסציפלינות רבות, למשל עבודותיהם של הרופא אלכסנדר בוגדנוב, הביולוג לודויג פון ברטלנפי, הבלשן בלה ה. בנאתי (אנ') והסוציולוג טלקוט פרסונס; במחקרים על עקרונות פעולה של מערכות אקולוגיות של האווארד ת. אודום (אנ') ויוג'ין אודום (אנ'); בחקר התנהגות ארגונית של Fritjof Capra (אנ'); בחקר הניהול מאת פיטר סנגה (אנ'); בתחומים בינתחומיים כמו פיתוח משאבי אנוש בעבודותיו של ריצ'רד א. סוונסון (אנ'); וביצירותיהם של המחנכות דבורה האמונד (אנ') ואלפונסו מונטורי. גישת המערכות מדיה וקבצים בנושא תורת המערכות בוויקישיתוף תורת המערכות, המדריך לחשיבה מערכתית
הקבוצה העצמאית

הקבוצה העצמאית (Independent Group) הייתה קבוצה בריטית של אמנים, ארכיטקטים ומבקרים שנפגשו במכון לאמנות עכשווית בלונדון, אנגליה בין השנים 1952–1955. בין חברי הקבוצה הבולטים ניתן למנות את האמנים ריצ'רד המילטון (Hamilton), אדוארדו פאולוזי (Paolozzi), ויליאם טרנבול (Turnbull) וג'ון מקהייל (McHale), האדריכלים אליסון ופיטר סמיתסון (Smithson), ג'יימס סטירלינג (Stirling) וקולין סנט ג'ון וילסון (Wilson) והמבקרים לורנס אלווי (Alloway) וריינר בנהם (Banham). הקבוצה נחשבת לגורם חשוב בהתפתחות הברוטליזם ולראשית תנועת הפופ ארט, בדיוניה על תוצרי התרבות הפופולרית. חבר הקבוצה אלווי טוען שהשתמש במונח "פופ ארט" החל מ-1955, בהתייחסו למגמה באמנות האנגלית החל מ-1953. ריינר בנהם כינס את המושב הראשון (1952–1953), במהלכו הקבוצה ניתחה את המודרניזם. הם דנו בתאוריות של אמדה אוזנפנט ולה קורבוזיה, שלטענתם לא התמודדו כראוי עם צרכנות ועם טכנולוגיה. אלווי ומקהייל כינסו את המושב השני (1955), הנושא שלו היה תרבות ההמונים האמריקאית ומערכת היחסים בינה לבין אמנות יפה. הם ניתחו נושאים כמו פרסום, קולנוע הוליוודי, עיצוב מכוניות, מדע בדיוני, אופנת נשים ומוזיקה פופולרית ברצינות אקדמית. הקבוצה הנגישה את עצמה לקהל הרחב באמצעות מאמרים בכתבי עת, אירועים במכון לאמנות עכשווית ויצירות אמנות. בשנת 1956 הוצגה בגלריית האמנות וייטצ'אפל בלונדון התערוכה זהו המחר (This Is Tomorrow). הגרעין המרכזי בתערוכה הורכב מחברי הקבוצה העצמאית והיא עוררה התעניינות ציבורית רחבה ברעיונות הקבוצה. בתערוכה הוצג הקולאז' המפורסם של המילטון "מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?". הקולאז' מסכם את מסקנות המושב השני של הקבוצה. Massey, Anne, The Independent Group: Modernism and Mass Culture in Britain, 1945-1959, Manchester University Press, 1995. Massey, Anne, "Independent Group", Oxford Art Online, Oxford University Press. Robbins, David, The Independent Group: Postwar Britain and the Aesthetics of Plenty, MIT Press, 1990. הקבוצה העצמאית (אתר מאת Arts and Humanities Research Council ואוניברסיטת מידלסקס) הקבוצה העצמאית, באתר גלריית טייט Lawrence Alloway, "The Development of British Pop", in Lucy Lippard (ed.), Pop Art, New York: Thames & Hudson, 1966 טניה רינהרט, מקוביזם למדונה: יצוג וסוביקט באמנות המאה העשרים, רעננה: הקיבוץ המאוחד, 2000, עמ' 101-103
בתי יהודים

בתי יהודים (בגרמנית: Judenhaus) היו בתים, שבהם אולצו היהודים בגרמניה הנאצית וכן באוסטריה המסופחת להתגורר בעיקר מתחילת 1942 אך גם מוקדם יותר. צעד זה החריף את מצוקתם של יהודי גרמניה ונמשך לאורך השואה ועד תום תקופת שלטונה של המפלגה הנאצית בגרמניה. ערב ליל הבדולח ביקש הרמן גרינג להחריף את בידוד היהודים בגרמניה ולהקים גטאות בגרמניה. ריינהרד היידריך התנגד בטיעון שהגטו יישא אופי פלילי ויתפתחו בו מגפות. כאמצעי ביניים נוצרה התפיסה של "בתי יהודים" שבהם חויבו לגור יהודים, ורק יהודים, במגבלות רבות. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, וביתר שאת לאחר תחילת הפצצות בעלות הברית על גרמניה, הוחרף משבר הדיור ועל כן זורז סילוק היהודים מדירותיהם וריכוזם בבתי היהודים. למשל, בקיץ 1940 רוכזו יהודי ויסבאדן בבתי יהודים. בנובמבר 1941 היו בברמן לפחות 20 בתי יהודים. מקומות מגוריהם של היהודים נרשמו, וכן היהודים. מהלך זה סייע לגירוש היהודים למזרח, החל מסוף 1941. בתחילת 1942 הצטוו היהודים בגרמניה לתלות ציור או תו של מגן דוד שחור על נייר לבן בכניסה לבית. בהמשך הוקמו שיכוני יהודים מיוחדים, כהכנה לגירוש למזרח. בין היתר הוקמו שיכונים כאלה באזור מינכן, דרזדן, קלן ובמקומות נוספים. בתחילה לא אולצו יהודים למחצה לעבור ל"בתי יהודים". משנת 1942 קובצו גם הם בבתים נפרדים, אך רובם שרדו בשואה. יהודים שהיו נשואים ללא יהודים, לא אולצו להיכלא בבתים אלה (למשל ויקטור קלמפרר שהיה נשוי לנוצרייה). הגימנסיה היהודית על שם משה מנדלסון מאמר על "בתי יהודים" בגרמניה, באתר יד ושם אזכור ריכוזם של יהודים בבתי יהודים בוויסבאדן, בתערוכה אודות ויסבאדן באתר יד ושם על יוזמה לגרש יהודים לבתי יהודים באוסטריה, באתר יד ושם על יהודי ויסבאדן באתר יד ושם פנקס הקהילות, גרמניה, כרך 4, חלק 1, ע' 366 ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.