רונין (סרט)

רונין (באנגלית: Ronin) הוא סרט מתח ופעולה משנת 1998 בכיכובם של רוברט דה נירו, ז'אן רנו, שון בין, ג'ונתן פרייס, סקיפ סאדאת, סטלאן סקארסגארד ונטשה מקאלהון עלילת הסרט מתרחשת לאחר המלחמה הקרה כאשר חמישה סוכנים חשאיים ממדינות שונות שהפכו לשכירי חרב נפגשים בביסטרו במונמארטר ומגיעים למחסן בלב פאריס בעקבות הזמנתה של דידרה (נטשה מקאלהון), פעילה ב-מחתרת האירית. בין החמישה נמנים סאם האמריקני (דה נירו), איש האגף לפעולות מיוחדות ב-CIA לשעבר, גרגור (סקארסגארד) המזרח גרמני, יוצא השטאזי, וינסנט (רנו) הצרפתי, איש ה-DGSE, לארי האמריקני (סאדאת), נהג מומחה, וספנס הבריטי (בין), יוצא השירות האווירי המיוחד. משימתם - להציב מארב ולהשיג תיק מסוים, שתוכנו לא ידוע להם, ולמסור אותו ללקוח שזהותו אינה נחשפת בפניהם. במהלך ההכנות בפאריס, וינסנט וסאם מתיידדים. כשהצוות מבצע את הכנותיו, דירדרה נפגשת עם מפעילה, הטרוריסט שיימוס או'רורק (ג'ונתן פרייס), שמספר לה שהמאפיה הרוסית מבקשת לקנות את המזוודה ושהצוות חייב לפעול במהירות. לאחר שספנס נחשף כזיוף על ידי סאם ומפוטר מהצוות, שאר חברי הצוות מגיעים לניס, שם הם אמורים להציב את המארב לבעלי המזוודה. במהלך ההכנות והמעקב אחריהם, סם ודירדרה מתחילים להימשך אחד לשנייה. ביום המכירה של המזוודה, הצוות מציב מארב ומתנפל על שיירת המכוניות של בעלי המזוודה ורודפים אחריהם עד ללב ניס במרדף מכוניות. אחרי קרב יריות, גרגור מנצל את ההמולה וגונב את המזוודה ובורח. לאחר מכן גרגור נפגש עם איש הקשר שלו במטרה למכור את המזוודה בעצמו לרוסים, אך נאלץ להרוג אותו לאחר שזה בוגד בו. לאחר מכן הוא יוצר קשר עם מיקי (פאודור אטקין), המאפיונר הרוסי שאחראי על העסקה, ומסכם איתו על מפגש נוסף. הצוות מאתר את גרגור באמצעות אחד מאנשי הקשר של סאם מה-CIA ואורב לו באמפיתיאטרון ארל, שם הוא אמור להיפגש עם שניים מאנשיו של מיקי. גרגור מצליח לברוח, אך נתפס על ידי שיימוס, שהורג את לארי ובורח עם דירדרה. סאם נורה תוך כדי שהוא מציל את חייו של וינסנט והשניים בורחים ונוסעים לוילה של אחד מחבריו של וינסנט, ז'אן פייר (מייקל לונסדייל), שמסייע לשניים להוציא את הקליע מגופו של סאם ולאחר מכן עוזר להם למצוא את גרגור ואת שיימוס ודירדרה. במהלך החלמתו של סאם, מספר לו ז'אן פייר על סיפור 47 הסמוראים שהפכו לרונין לאחר שאדונם נרצח על ידי אדון אחר ונקמו את דמו, ואומר לו שהוא מזהה אצלו ואצל חבריו קווי דמיון לרונין ביפן. בפאריס, שם מחזיקים שיימוס ודירדרה את גרגור, מכה שיימוס את גרגור וזה נאלץ לקחת אותם לסניף הדואר, שם הוא החביא את המזוודה. סאם ווינסנט מגיעים לשם ורודפים אחריהם במרדף מכוניות, ווינסנט מצליח לירות בגלגל מכוניתה של דירדרה וזו מתהפכת במחלף שנמצא בבנייה. כשסאם ווינסנט יורים בגרגור, הוא תופס מחסה מתחת למכונית ההפוכה ובורח עם המזוודה, בזמן שעובדי המחלף מחלצים את שיימוס ודירדרה מהמכונית שעולה בלהבות. סאם ווינסנט מחליטים לאתר את הרוסים ולומדים מז'אן פייר שחברתו של מיקי, נטשה קירילובה, היא מחליקה מפורסמת על הקרח ושהיא אמורה להופיע באולם הקונצרטים הפריסאי לה זניט. במהלך הופעתה של נטשה, גרגור נפגש עם מיקי ומודיע לו שצלף שנמצא באולם מכוון את רובהו לנטשה ויפגע בה אם מיקי יבגוד בו. מיקי הורג את גרגור ועוזב עם המזוודה, ומאפשר לצלף להרוג את נטשה. סם ווינסנט מאתרים את שיימוס מחוץ לאולם במהומה שנוצרת לאחר הירי ורואים אותו יורה במיקי ולוקח את המזוודה. סאם רודף אחריו מוצא את דירדרה כשהיא מחכה לשיימוס ברכב המילוט; הוא מבקש ממנה לעזוב וחושף בפניה שהוא מעולם לא פרש מה-CIA ושהוא נמצא במשימה לתפוס את שיימוס ולא את המזוודה. דירדרה נוסעת לבדה ומאלצת את שיימוס לברוח ברגל מהאולם כשסאם רודף אחריו. שיימוס אורב לסאם אך נורה ונהרג על ידי וינסנט. מאוחר יותר, וינסנט וסאם נמצאים בביסטרו שבו הם נפגשו לראשונה, כשהרדיו מודיע על הסכם שלום בין שין פיין לבין הממשל הבריטי (כנראה כתוצאה ממותו של שיימוס). סאם מסתכל בתקווה בדלת כשזו נפתחת, אבל וינסנט אומר לו שדירדרה לא תחזור. סאם נכנס לרכב של איש הקשר שלו מה-CIA ועוזב, בעוד שווינסנט משלם את החשבון ועוזב בנפרד. "רונין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רונין", באתר נטפליקס "רונין", באתר AllMovie (באנגלית) "רונין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רונין", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רונין", באתר Metacritic (באנגלית) "רונין", באתר אידיבי "רונין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רונין(הקישור אינו פעיל), אתר וואלה! סרטים המלצת השבוע, באתר הארץ, 25 ביולי 2001. אבנר שביט‏, רוברט דה-נירו חוגג 70: שבעה תפקידים לא מוערכים מספיק שלו, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2013. מרב יודילוביץ', האיש שגרם לסרקוזי לבכות, באתר ynet, 9 ביולי 2010. אורי קליין, המקצוען האחרון, הארץ, ‏ 13.01.1999, כפי שהועלה באתר "פרש". יאיר רוה, פקק תנועה, באתר ynet, 6 באוקטובר 2005.