laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בני ליס

בני ליס (נולד ב-1944) הוא עיתונאי ישראלי ששימש במשך 43 שנה כטכנאי שידור וככתב טלוויזיה בערוץ הראשון. ליס היה לכתב הראשון בישראל לענייני ההתיישבות ביהודה ושומרון. הוא גם הכתב הוותיק בישראל עם 3,964 כתבות, ואף מחזיק בשיא הכתבות לכתב בישראל. ליס נולד ב-1944 בירושלים, אליה הגיעה משפחתו בשנות השלושים של המאה העשרים.. ליס התגייס לצה"ל, ולמרות שאביו, חוקר תלמוד, פעל עבורו לשיבוצו בתפקיד ברבנות הצבאית, הוא העדיף לשרת בצנחנים. לאחר שחרורו עבר לגור בבאר שבע ועבד כטכנאי. ב-1964 נישא לחנה, מנהלת מעון ילדים. בשנת 1968 החל לעבוד כטכנאי בערוץ הראשון ("הטלוויזיה הישראלית" דאז). בשנת 1978 נפגעה שמיעתו בעקבות השימוש הממושך באוזניות והוצע לו תפקיד ניהולי, אך הוא סירב להצעה. בעקבות המלצה של אהוד יערי ליס החל לשמש ככתב לענייני בריאות, ולאחר מכן ככתב לענייני רווחה. במשך התקופה הזאת גם שימש ככתב משנה וכעוזר לכתבים הצבאיים, ולאחר מכן היה לכתב הצבאי, קשריו הטובים עם צמרת המפקדים איפשרו לו[דרוש מקור] לסקר יחידה בה בנו יוסי היה חיל והוא ליווה אותם יום ולילה בביצועי אש, והצטרף[דרוש מקור] למסוק לרדיפה אחרי חולית מחבלים בג'נין. טס עם הצלם פרידמן במסוק קרב לצילום קרבות בצידון ואצל חלק מעמיתיו כונה[דרוש מקור] "דובר צה"ל". גם לפי עדותו שלו הוא התקשה בתפקיד, בין השאר עקב רצונו, כדתי, לשמור שבת. לאחר מכן החל ליס לשמש ככתב לענייני שטחים, כשבמהלך השנים בתפקיד נודע כמי שיש לו קשרים ענפים ומורכבים עם המתנחלים והנהגתם. במסגרת התפקיד סיקר ליס במשך עשרות שנים את ההתיישבות בשטחים, את המתנחלים ואת מאבקם בממסד ועניינים נוספים הקשורים בתחום זה, כפיגועים וכדומה. במהלך האינתיפאדה השנייה נפצע פעם ליס בידיו בעודו משדר אירוע ירי. בין לבין עסק גם בסיקור תחום הארכאולוגיה, ובין השאר סיקר חפירות ארכאולוגיות הקשורות לנצרות; כן סיקר את מיסות חג המולד בבית לחם. לפי עדותו, הוא אף חילל מספר פעמים במהלך הקריירה שלו את השבת. במשך השנים סיקר ליס בין השאר את שביתת האחיות בשנת 1978, הטבח בנמל התעופה לוד, את אסון מעלות ואת הפיגוע במלון סבוי. ב-1977, יחד עם אהוד יערי, חצה את הגבול ללבנון, נתפס בידי אנשי צבא דרום לבנון, וכמעט הוצא להורג ביריות, הצוות נצטווה לעמוד לאורך קיר, ומול כל איש צוות נעמד חייל של סעד חדאד, כשרק התערבותו של תפקד שידיאק, הצילה אותם. ליס כיהן גם כיו"ר ועד העיתונאים של רשות השידור, ובמסגרת תפקידו זה הביע ביקורת נגד הרשות, על שאינה ממגנת כראוי את עובדיה הנחשפים לפגיעות מצד מחבלים פלסטינים. ליס פרש לגמלאות ביוני 2011. בשנת 2012 הופיע ליס בתפקיד עצמו, ככתב המסקר את תוכנית ההתנתקות, בסרט זוהר הרקיע. ליס נשוי ואב לשתי בנות ובן. ב-1986 זכה פרס זיו לעיתונאים מטעם צדק-מדות-מוסר בני ליס, ברשת החברתית פייסבוק יעקב בר-און, סבא עם שכפ"ץ, באתר ynet, 1 במאי 2002 שמעון כהן, בני ליס יפצה משפחה מחוות מעון, באתר ערוץ 7, 18 בפברואר 2008 ערן סויסה, שיאן הכתבות פורש, באתר nrg‏, 23 ביוני 2011 יעל פרידסון, מדבר מהשטח: בני ליס מסכם ארבעה עשורי שידור, באתר nrg‏, 5 ביולי 2011 ארנון סגל, מסעות בנימין לסלע קיומנו, כתבה במקור ראשון, ‏24 בספטמבר 2014 בני ליס מותקף בביתו, כתבה בכאן, ‏2 באוקטובר 2022 ערן סוויסה, שיאן הכתבות פורש, 23 ביוני 2011, באתר nrg יעקב בר-און, סבא עם שכפ"ץ, באתר ynet, 1 במאי 2002 בסיקור שלום הגליל מלחמת יום כיפור מבצע ליטאני העיתונאי צבי לביא זכה בפרס השלטון המקומי, מעריב, 18 ביוני 1986
קלמן

האם התכוונתם ל... אישים: אמריך קלמן – מלחין אופרטות יהודי הונגרי ג'רג' קלמן (שחקן) – שחקן יהודי-הונגרי דב קלמן – צייר ופסל ישראלי הילה קלמן – מלכת יופי ישראלית טל קלמן – קצין צה"ל, ראש להק האוויר ומפקד בסיס חצרים ובסיס רמון יאנה קלמן – מלכת יופי ישראלית לוי ויימן-קלמן – רב רפורמי ירושלמי שהקים את קהילת "כל הנשמה", הקהילה הרפורמית הגדולה ביותר באזור ירושלים. אחיה של נעמה קלמן לורנס קלמן – רב אורתודוקסי ומרצה בינלאומי נעמה קלמן – רבה ילידת ארצות הברית, מראשי הרבנות הרפורמית בישראל. אחותו של לוי ויימן-קלמן משה קלמן – מג"ד הגדוד השלישי של הפלמ"ח שכבש את צפת במלחמת העצמאות קלמן ליבסקינד – עיתונאי ומגיש חדשות ישראלי רפואה: תסמונת קלמן – תסמונת שמקורה כרומוזומי, המאופיינת בהיעדר התבגרות מינית מתמטיקה: מסנן קלמן – אלגוריתם להערכה של מצב מערכת בזמן מסוים על בסיס התחשבות במצב המערכת בעבר. טלוויזיה: קלמן וסג"ל – תוכנית אקטואליה ישראלית קליימן קולמן
ירושתנו

ירושתנו הוא ספר שנה היוצא לאור מאז שנת תשס"ז על ידי מכון מורשת אשכנז, ומכנס מאמרים העוסקים בחקר תורת חכמי אשכנז. כמו מטרת המכון בכלל, מטרת הספר היא - כאמור במאמר המערכת בספר שני - "להביא לתודעת הציבור בכלל, ובני אשכנז בפרט, את ירושת "הקבלה והמעשה" שהנחילו לנו אבותינו, יופיה וטיבה בשלל גווניה". אל הספר מצורף מדי שנה, לוח "מנהגי בית הכנסת לבני אשכנז בארץ ישראל ובחו"ל". עורכי הספר: הרב שלמה יהודה ליב הופמן, מודיעין עילית; הרב יוסף שלמה מאיר, אלעד; הרב משה דוד צ'צ'יק, ירושלים. חברי המערכת: הרב בנימין שלמה המבורגר, בני ברק; פרופ' מאיר הילדסהיימר, בני ברק; הרב יהודה אהרן הלוי הורוויץ, ירושלים; הרב דוד הירשהוט, מודיעין עילית. תוכן הספר מסווג לפי מדורים (רובם ככולם קבועים): רבותינו שבאשכנז (הדפסת דברי תורה של חכמי אשכנז מכתבי יד); הלכה ותוספות (מאמרים הלכתיים); עלי הגיון (מאמרים בענייני מחשבה ומוסר); תורת אמך (ענייני מנהג); תקרב רינתי (ענייני תפילה); בינת דורות (תולדות עם ישראל). נוסף עליהם: והמה בכתובים (מכתבים למערכת); כבוא הספר (סקירת ספרים); ולוח המנהגים הנזכר. בחלק מהכרכים הופיע גם מדור לועזי (באנגלית). ביניהם יש לציין את חילופי המכתבים של חבר המערכת עם פרופ' ישראל אומן, אודות האיות הלועזי של מילים בלשון הקודש. עם כותבי המאמרים במשך השנים נמנים רבנים, חוקרים תורניים ואנשי אקדמיה: הרב אביגדר נבנצל, הרב משה יהודה שלזינגר, הרב יהושע ישעיה נויבירט, הרב ברוך ויסבקר, הרב דוד צבי הילמן, פרופ' יעקב שפיגל, הרב יעקב ישראל סטל, הרב בנימין שלמה המבורגר והרב דוד קמינצקי. ירושתנו באתר מכון מורשת אשכנז דיון בפורום ספרים וסופרים לרגל הוצאת הכרך הרביעי של ירושתנו ירושתינו באתר רמבי"ש ירושתנו א, תשס"ז, באתר היברובוקס. ירושתנו ב, תשס"ח, באתר היברובוקס. ירושתנו ג, תשס"ט, באתר היברובוקס. ירושתנו ד, תש"ע, באתר היברובוקס. ירושתנו ה, תשע"א, באתר היברובוקס. ירושתנו ו, תשע"ב, באתר היברובוקס. ירושתנו - ז, באתר אוצר החכמה ירושתנו - ח, באתר אוצר החכמה ירושתנו - ט, באתר אוצר החכמה ירושתנו - י, באתר אוצר החכמה
מהאבהארטה (סרט, 1989)

מהאבהארטה (אנגלית: The Mahabharata) הוא סרטו של פיטר ברוק משנת 1989 על האפוס ההודי, מהאבהארטה. המחזה המקורי של ברוק הועלה תחילה על במת תיאטרונו בוף דה נור בפריז ואורכו היה 9 שעות. ההצגה הופיעה ברחבי העולם במשך ארבע שנים. בשנת 1989, קיצר ברוק את הסרט ל-6 שעות טלוויזיה (במיני סדרת טלוויזיה). מאוחר יותר הופחת גם לארבע וחצי שעות וגם לשעתיים, והסרט הועבר ל-DVD. התסריט הוא תוצאה של עבודה בת שמונה שנים של פיטר ברוק, וז'אן-קלוד קרייר, התסריטאי, מחזאי הבית של תיאטרונו, והאסיסטנטית שלו מארי-הלן אטיין (צרפתית Estienne). ברוק בחר ללהק שחקנים מיבשות שונות ומתרבויות שונות כחלק מתפיסת עולמו הפלורליסטית, וגם כדי להדגיש את האופי של האפוס ההודי שהוא למעשה סיפורה של האנושות כולה. ערך מורחב – מהאבהארטה במונחים כלליים עוסק הסיפור האפי במלחמה מתמשכת בין שתי משפחות יריבות, בעלות מוצא משותף. משפחת פאנדווה (Pandavas) (המייצגים את הצד הטוב) ומשפחת קורבה (Kauravas) (המייצגים את הצד הרע בעלילה). שני הצדדים הם למעשה צאצאים של מלכים ואלים. שתי המשפחות זוכות לעצותיו של האל קרישנה, המגולם בדמות אדם, כי עליהן לחיות בהרמוניה ולהימנע מתאוות דמים לשלטון. עם זאת, המלחמה שלהם מובילה לאיום אמיתי על הסדר והשלום ביקום כולו. העלילה ממוסגרות כנרטיב בין הברהמין החכם ויאסה (Vyasa) ובין האלוהות המיוצגת באמצעות האל גנש ההינדי, שניהם מנסים לענות לשאלותיו של נער הודי אלמוני המתעניין בסיפורו של המין האנושי. ההפקה והשימוש בצוות בינלאומי גרמו לוויכוחים בין תרבותיים. ביקורת שלילית הביע חוקר הודי בשם פראדיפ באטאצ'אריה (Pradip Bhattacharya) שסבר כי בפירושו של ברוק "לא היה תיאור של התנגשות איתנים בין כוחות הטוב והרע, המהווה את החומר העיקרי של האפוס ... אלא סיפור של צאצאי לוחמים הדומים לבעלי בית כפרי" (ציטוט מוויקיפדיה אנגלית). לעומת זאת, ניתן לקרוא ביקורות חיוביות מאוד על ההצגה בת ה-9 שעות ועל הסרט (עם כל הוורסיות), בעיתונות הצרפתית. "מהאבהארטה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מהאבהארטה", באתר נטפליקס "מהאבהארטה", באתר AllMovie (באנגלית) "מהאבהארטה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שיקו שביאר

פרנסיסקו דה פאולה קאנדידו שביאר (בפורטוגזית: Francisco de Paula Cândido Xavier; ‏2 באפריל 1910 - 30 ביוני 2002), המוכר כשיקו שביאר, היה מדיום פופולרי בתנועה הרוחנית המכונה ספיריטואליזם בברזיל וכתב 412 ספרים, שנכתבו לכאורה, באמצעות תהליך המכונה פסיכוגרפיה (psychography). זהו תהליך שבו המדיום יוצר קשר עם הרוחות והן באות בהסכמה, ומעבירות לו מידע שלא ידע עליו לפני כן. במקרה של שביאר, הוא קיבל מהרוחות את כל החומר והתוכן של ספריו. שביאר נולד בעיירה פדרו לאופולדו, שבמדינת מינאס ז'ראיס. היה מושפע מאוד מעבודותיו של אלאן קרדק, שהצהיר כי שביאר הונחה בידי רוחות ברמה גבוהה. המדריך הרוחני של שביאר היה עמנואל, אשר על פי שביאר, חי ברומא העתיקה בשם הסנטור פובליוס לנטולוס (Publius Lentulus), לאחר מכן רוחו התגלגלה בספרד, בגוף האב דמיאן, ולאחר מכן כפרופסור בסורבון. עבודתו של שביאר התמקדה במישורים שונים, בתורתו הדתית, ברומנים וביצירות פילוסופיות. ספריו נמכרו ב-50 מיליון עותקים, והרווחים הופנו לעבודות צדקה. בשנת 1981 ו-1982, היה מועמד לפרס נובל לשלום. שביאר האמין שהוא היה רק ערוץ לעבודת הרוחות, שהוא לא היה מסוגל לייצר שום נס, כגון ריפוי אנשים, ולא היה מסוגל לפנות לנשמה של מישהו שמת, אלא אם אותה נשמת אדם הייתה מוכנה ליצור עמו קשר, תחילה. הופעותיו בתוכניות טלוויזיה בשנות ה-60 המאוחרות ובשנות ה-70 סייעו ואיפשרו לתנועת הספיריטואליזם (שנקראה גם על שמו של אלאן קרדק Kardecist) לקבל הכרה כאחת הדתות המוצהרות בברזיל. הפופולריות של שביאר נותרה ללא שינוי בברזיל לאורך כל חייו. למרות בעיות בריאות הוא המשיך לעבוד עד מותו, בשנת 2002. ב-2010, ספר הביוגרפיה שלו היה לסרט דרמטי בבימוי דניאל פיליו. בדרך אל האור (A Caminho da Luz) פעולה ותגובה (Ação e Reação) חוסר אובססיה (Desobsessão) והחיים נמשכים... (E A Vida Continua...) בין שני עולמות (Entre Dois Mundos) לפני 2000 שנים (Há 2000 Anos) ישו בבית (Jesus no Lar) ספר התקווה (Livro da Esperança) בתחום המדיום (Nos Domínios da Mediunidade) ביתנו (Nosso Lar) שירה מהקבר (Parnaso de Além-Túmulo) עובדים על חיי הנצח (Obreiros da Vida Eterna) השליחים (Os Mensageiros) מדיה וקבצים בנושא שיקו שביאר בוויקישיתוף שיקו שביאר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
I Wanna Be Your Man

I Wanna Be Your Man הוא שיר שנכתב על ידי לנון-מקרטני, השיר הוקלט גם על ידי הביטלס וגם על ידי הרולינג סטונז, גרסתם של הרולינג סטונז יצאה לאור מספר שבועות לפני גרסתם של הביטלס. אנדרו לוג אולדהם שאל את ג'ון לנון ופול מקרטני אם יש להם חומר שבו הסטונז יוכלו להישתמש לסינגל חדש. השיר נכתב בידי לנון ומקרטני בזמן שהשניים שהו באותו חדר ביחד עם מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס. הגרסה של הביטלס יצאה 3 שבועות אחרי הגרסה של הרולינג סטונס, את השיר שר רינגו סטאר. הגרסה של הביטלס לא יצאה כסינגל והשיר הוא חלק מאלבום With the Beatles. בסיקור של השיר הוא כונה ״אייקון מוכן של תרבות הפופ״. מידע על היצירה "I Wanna Be Your Man" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"I Wanna Be Your Man" באתר SecondHandSongs I Wanna Be Your Man, באתר The Beatles Bible Notes on "I Wanna Be Your Man", מתוך אתר soundscapes ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שדה התעופה פואטייה-ביאר

שדה התעופה פואטייה ביאר (בצרפתית: Aéroport de Poitiers-Biard) הוא שדה תעופה הממוקם 2.5 ק"מ מערבית לעיר פואטייה שבצרפת. המטוס הראשון נחת בשדה התעופה ב-1916 וב-1924 התבצעה ממנו טיסה מסחרית ראשונה (לפריז). בשנת 2007 עברו 120,000 נוסעים בנמל תעופה זה. בשדה התעופה נוחתות טיסות של שלוש חברות למספר יעדים בצרפת ובריטניה: חברת איירלינר - טסה לליון. חברת רז'יונל - טסה לאז'אקסיו. חברת ריאנאייר - טסה לדבלין, אדינבורו, לונדון, פורטו ומרסיי. אתר האינטרנט הרשמי של שדה התעופה פואטייה-ביאר (בצרפתית)
אלון זינגמן

אלון זינגמן (נולד ב-28 בנובמבר 1971) הוא במאי קולנוע, במאי טלוויזיה ותסריטאי ישראלי. בין עבודותיו הבולטות, הסדרות ״שטיסל״ ו״מנאייכ״ עליהן זכה שלוש פעמים בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה על בימוי בסדרת דרמה. גדל בנהריה ובחיפה להורים שעלו מארגנטינה בשנות השישים. אביו היה פסיכיאטר. הוא סיים את לימודיו בתיכון ליאו בק בחיפה בשנת 1989 ובין השנים 1990 ל-1993 שירת בצה"ל. סיים תואר ראשון במגמת הפקה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (2000) ותואר שני מעשי (MFA) בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב (2005). בשנת 2000 זכה בפרס וולג'ין לסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל ירושלים על סרטו הקצר "כאב השיניים של הרצל". בשנת 2002 ביים את הסרט התיעודי "מטרו" על הרכבת התחתית בברצלונה. בשנת 2011 יצא להקרנות בבתי הקולנוע, סרטו הראשון באורך מלא, "בין השמשות". בסרט משתתפים בין השאר: ריימונד אמסלם, שמיל בן ארי, גל זייד, רותם זיסמן-כהן, יערה פלציג, אורלי זילברשץ-בנאי, נטליה פאוסט, רמי דנון ומיכאלה עשת. הסרט זכה בפרס בקטגוריית סרט הביכורים בפסטיבל חיפה. בשנת 2013 ביים זינגמן את שטיסל, סדרת דרמה מצליחה בת 12 פרקים שעלתה לשידור בערוץ yes oh ב-29 ביוני 2013, וגרפה את מרבית הפרסים בטקס פרסי הטלוויזיה באותה שנה, כולל את פרס סדרת הדרמה הטובה ביותר, הבימוי הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר. בשנת 2014 ביים את משפחה טובה, סדרת דרמה בת 12 פרקים לערוץ הראשון, שעלתה לשידור בנובמבר 2014. ב 2015 שודרה העונה השנייה של שטיסל גם היא בת 12 פרקים בבימויו. גם העונה השנייה זכתה להצלחה רבה בקרב הביקורת והקהל, ובטקס פרסי הטלוויזיה זכתה בשישה פרסים. אלון זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה. במהלך 2017–2018 שודרו שתי העונות של סדרת הדרמה כיפת ברזל (סדרת טלוויזיה) בזכיינית ערוץ 2 "קשת". גם כאן, זינגמן היה מועמד לפרס הבימוי הטוב ביותר. באוקטובר 2018 עלתה לשידור סדרת הדרמה המנצח בבימויו של זינגמן, וזכתה לשבחיי הביקורת. בשנת 2020 ביים את סדרת הדרמה המשטרתית מנאייכ, ששודרה בערוץ כאן 11 במהלך חודש אוגוסט באותה שנה.על כך זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר. בשנת 2022 ביים את העונה השנייה של מנאייכ. בשנת 2023 ביים את הסדרה שמיים אדומים שעלתה ברשת 13, בשנת 2024 ביים את העונה השלישית והאחרונה של מנאייכ של מנאייכ. 2000 פרס וולג'ין לסרט הקצר הטוב ביותר על "כאב השיניים של הרצל" בפסטיבל ירושלים. 2010 פרס סרט הביכורים על בין השמשות בפסטיבל חיפה. 2011 פרס הסרט האקומני על בין השמשות בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי מנהיים-היידלברג. 2011 פרס התאחדות בתי הקולנוע על בין השמשות בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי מנהיים-היידלברג. 2013 פרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה על הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה על שטיסל. 2015 פרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה על הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה על שטיסל - עונה 2. 2020 פרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה על הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה על מנאייכ - עונה 1. נשוי לאתי לי-און זינגמן, עורכת קולנוע. ולהם שלושה ילדים, סתיו אור ויערה זינגמן. אלון זינגמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אלון זינגמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלון זינגמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אלון זינגמן, באתר ספר הקולנוע הישראלי אלון הדר, מסע אלונקות: ריאיון עם אלון זינגמן, באתר nrg‏, 19 ביוני 2011 אמיר בוגן, אלון זינגמן בין הצילומים של "בין השמשות", באתר ynet, 23 ביוני 2011 אבנר שביט‏, נאך בעסער פון פריער: ריאיון עם הבמאי אלון זינגמן על "שטיסל", באתר וואלה, 4 בנובמבר 2015 החשבון שלי, באתר איגוד הבמאיות והבמאים ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוניה וולגר

סוניה וולגר (באנגלית: Sonya Walger; נולדה ב-6 ביוני 1974) היא שחקנית אנגלייה, שזכתה לפרסום בעיקר לאחר שגילמה את דמויותיהן של פנלופי 'פני' ווידמור בסדרת הטלוויזיה "אבודים" ושל אוליביה בנפורד בסדרה "הבזק לעתיד". וולגר נולדה בהמפסטד, לונדון, הממלכה המאוחדת. היא למדה בבית הספר הפרטי לבנות "וויקומב אבי", בבקינגהמשייר באנגליה. לאחר מכן למדה ספרות אנגלית במכללת כרייסט צ'רץ', המשתייכת לאוניברסיטת אוקספורד. בנוסף לאנגלית, בקיאה וולגר גם בשפות צרפתית וספרדית. השפה הספרדית שגורה בפיה גם בשל העובדה שאביה ארגנטינאי. בשנת 2006 שיחקה בתפקיד קטן בסרט הקומי "קפאין" לצד מינה סוברי קתרין הייגל. ב-2008, שיחקה וולגר בתפקיד בקי, בפרק אחד של הסדרה "רציחות במידסומר". ב-2009 כיכבה בשני פרקים של סדרת הדרמה והפשע "הסגן". ב-2001 היא שיחקה את דמותה של דונה ברנס בסדרה של רשת HBO האמריקאית, "מוחו של הגבר הנשוי" וב-2002 שבה הסדרה לעונה שנייה. בגרסה הבריטית של הסדרה המצליחה "זיווגים", ששודרה ב-2003, שיחקה את סאלי הרפר. תפקידי משחק נוספים שלה כללו הופעות חוזרות בסדרה "Sleeper Cell" וב"CSI: ניו יורק". ב-2004 כיכבה וולגר כניקול נון בסרט "הספרן: החיפוש אחר החנית" לצד נואה ויילי. ב-2007 הופיעה במחזה "פרוסט/ניקסון" שהוצג בברודוויי, כשרלוט קושינג, זוגתו של דייוויד פרוסט. מאוחר יותר באותה שנה הופיעה בסדרה השנויה במחלוקת של רשת HBO, "תגיד לי שאתה אוהב אותי" (Tell Me You Love Me). עוד לפני ששודר הפרק הראשון עוררה הסדרה פולמוס ציבורי, וזאת עקב התדירות והאופי הריאליסטי של סצינות המין המופיעות בה. למרות שמועות עקשניות שטענו כי הסצינות ובכללן אלו בהן שיחקה וולגר, אינן מבוימות, מקורבים להפקה אישרו במפורש שלא התקיימו בפועל יחסי מין מסוג כלשהו על סט הצילומים. בשנת 2003 שיחקה בסיטקום "זיווגים" של רשת NBC, התכנית אשר מבוסס על סדרת טלוויזיה בריטית באותו שם ירדה מן המרקע לאחר עונה אחת.   תפקידי האורח של וולגר כללו גם את דמותה של מישל דיקסון, אשתו של ארוסה לשעבר של שרה קונור, בסדרה "שליחות קטלנית: יומני שרה קונור" המבוססת על סדרת סרטי הקולנוע "שליחות קטלנית". בסדרת הטלוויזיה המצליחה של רשת ABC, "אבודים", שיחקה את פנלופה 'פני' ווידמור, אהובתו של דזמונד דייוויד יום (הנרי איאן קיוזיק) ובתו של התעשיין צ'ארלס ווידמור. בהמשך, לוהקה וולגר לתפקיד דמותה של אוליביה בנפורד, מנתחת ואשתו של סוכן ה-FBI מארק בנפורד (ג'וזף פיינס), בסדרה "הבזק לעתיד" שבוטלה לאחר עונה אחת, במאי 2010. ב-2010 שיחקה את ג'וליה בעונתה השלישית של סדרת הדרמה האמריקאית "בטיפול" ברשת HBO, אשר מבוססת על סדרת ישראלית באותו שם מאת חגי לוי. בשנת 2012 גילמה את ד"ר אמה ריאן בסדרה "Common Law" ברשת USA Network. בשנת 2016 החלה לשחק בסדרת הדרמה "תופסת" ב-ABC, מבית היוצר של שונדה ריימס. ב-2017 שבה לשחק בעונתה השנייה והאחרונה. ב-2018 שיחקה בסרט "ואז את הגעת". בשנת 2019 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "עבור כל האנושות" ברשת Apple TV. באותה שנה גילמה את מיס די בסרט הדרמה הרומנטית "Clementine". מדיה וקבצים בנושא סוניה וולגר בוויקישיתוף סוניה וולגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סוניה וולגר, באתר AllMovie (באנגלית) סוניה וולגר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סוניה וולגר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית

המחלקה לענייני חיילים משוחררים (באנגלית: The United States Department of Veterans Affairs, בקיצור: VA) היא רשות פדרלית ממשלתית בעלת מערך צבאי למען רווחת החיילים המשוחררים, האחראית לאספקת שירותי בריאות ורווחה עבורם. ב-2017 תקציבה עמד על 180 מיליארד דולר והעסיקה ב-2016 377,805 עובדים במתקני שיקום ורפואה שונים ברחבי המדינה. המחלקה אחראית על הפנסיה והענקת שירותי חינוך לילדי החיילים המשוחררים כמו גם לרווחתם אחזקת המרפאות ובתי החולים הצבאיים. זוהי מחלקה בדרגת משרד ממשלתי, היחידה מסוגה בעולם העוסקת ברווחת חיילים משוחררים, כאשר תפקידים דומים לה במדינות העולם הם מחלקות ייעודיות ולא משרדים ממשלתיים. המחלקה הוקמה וצורפה לקבינט של ארצות הברית ב-1989. קדם לה מינהל החיילים המשוחררים (Veterans Administration), שהוקם ב-1930. בראש המחלקה עומד המזכיר לענייני חיילים משוחררים, הממונה על ידי הנשיא בהמלצת הסנאט. המחלקה מורכבת משלוש מנהלות ראשיות שבראשן עומד תת-מזכיר: מנהלת הבריאות לחיילים משוחררים (Veterans Health Administration) - מספקת שירותי בריאות מכל סוג שהוא, כמו גם מחקרים רפואיים ומתחזקת את המרפאות ובתי החולים האזוריים עבור חיילים משוחררים. מנהלת הקצבות לחיילים משוחררים (Veterans Benefits Administration) - אחראית להענקת קצבאות, רישום ועל כל הצד הלוגיסטי הנוגע לרווחת החיילים המשוחררים. מנהל בתי הקברות הלאומיים (United States National Cemetery Administration) - מנהל את מרבית בתי הקברות הלאומיים. היחידה להכוונת חיילים משוחררים מדיה וקבצים בנושא המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית, ברשת החברתית אינסטגרם המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית, ברשת החברתית LinkedIn המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית, סרטונים בערוץ היוטיוב המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית, ברשת החברתית Goodreads המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית, באתר פליקר המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית, באתר פינטרסט
איינהורן

איינהורן (בגרמנית: Einhorn) הוא שם משפחה שפירושו חד-קרן. קיימת השערה שמקור השם הוא בשלטי בתים בצורת חד-קרן, שהיו נהוגים במרכז אירופה בימי הביניים. האם התכוונתם ל... אדא הורן (יצחק איינהורן) – כלכלן פוליטי ומנהיג יהודי הונגרי אדולף איינהורן – כימאי גרמני, מסנתז המאלחש פרוקאין (Procaine) אהרן איינהורן – סופר יהודי פולני ומעורכי העיתון היידי "הַיְינְט" איירה איינהורן – אקטיביסט ורוצח יהודי אמריקאי איתמר איינהורן – רוכב אופני כביש ישראלי אפרים פרדיננד איינהורן – איש עסקים ורב אורתודוקסי אוסטרי-בריטי דוד איינהורן (רב) – רב רפורמי בגרמניה ובארצות הברית דוד איינהורן (משורר) – משורר, סופר ופובליציסט יידי דייוויד איינהורן – איש עסקים אמריקאי המתמחה בהשקעות ופילנתרופ זאב וולף איינהורן (מהרז"ו, מהר"ז וולף) – פרשן חשוב של המדרש, מחבר פירוש מהרז"ו למדרש רבה טליה איינהורן – פרופסור למשפטים במחלקה לכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת אריאל יז'י איינהורן – רופא, חוקר ופוליטיקאי יהודי שוודי ממוצא פולני מקס איינהורן – רופא יהודי אמריקאי משה איינהורן – רופא יהודי אמריקאי, מייסדו ועורכו של כתב העת "הרופא העברי" שמעון איינהורן – נוירולוג ישראלי ורופא וסופר ומשורר בעברית וביידיש מקור השם איינהורן, באתר אנו – מוזיאון העם היהודי
טיהאן

טיהאן (בהונגרית: Tihany) הוא כפר בגדה הצפונית של אגם בלטון שבהונגריה, בראש חצי אי הנושא אף הוא שם זה. הכפר שוכן הן לחופו של אגם הבלטון והן לצידו של "האגם הפנימי", אגם קטן הכלוא בתוך שטח חצי האי. במרכז הכפר ובנקודה הגבוהה ביותר בו כנסייה ומנזר בנדיקטינים שהוקמו לראשונה ב-1055 על ידי אנדראש הראשון, הקבור בקריפטה של הכנסייה. המנזר התייחד בכך ששילב נזירות בנדיקטינית עם נזירים ביזנטים. המסמך המתעד את הקמת הכנסייה הוא העדות הכתובה הקדומה ביותר לשפה ההונגרית. הכנסייה נבנתה מחדש ב-1754 בסגנון הבארוק. ב-1921 הוחזק כאסיר במקום קרל הראשון, קיסר אוסטריה. הכנסייה ונוף האגם הנשקף ממנה מהווים נקודת משיכה לתיירים. מרחבת הכנסייה ועד המעגן שלמרגלותיה משתרע יער המהווה שמורת טבע. במאה ה-18 וה-19 נודע המקום בהד המיוחד המהדהד בו ועליו נכתבו שירים, בהם מאת המשורר ההונגרי הלאומי מיהאי ורשמארטי. אולם, בשל בנייה ושינויים בנוף נעלמה התופעה. ההכנסה לנפש ומחיר הדיור בכפר הם הגבוהים ביותר בהונגריה. בטיהאן חיו יהודים בתקופות זמן שונות. Miklos Komjáthy, Quelques problèmes concernant la charte de fondation de l'abbaye de Tihany, Studia historica Academiae Scientiarum Hungaricae, 36. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1960 pp. 221-225. (בצרפתית) מדיה וקבצים בנושא טיהאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טיהאן (בהונגרית) אתר הכנסייה חופי טיהאן אוסף תמונות ז'אק לה גוף, אמנון לינדר (ע), תרגום: אהרן אמיר, ימי הביניים בשיאם, תל אביב: דביר, תשנ"ג 1993, עמ' 16 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
ספק טומאה

בהלכה, ספק טומאה הוא אחד מענפי הלכות הספיקות בהלכה, המתייחסים לספקות בהלכות טומאה וטהרה. הכלל הוא: ”ספק טומאה: ברשות הרבים – טהור, ברשות היחיד – טמא”. כלל זה הוא גזירת הכתוב, כלומר הוא לא הוסק מסברא, אלא נדרש מהתורה. כלל זה גרם לפרדוקס ההלכתי: שני שבילין. רבים מדיני ספק טומאה נלמדים מסוטה. בסוטה, אשת איש שנתייחדה עם אדם אחר שאינו בעלה לאחר שבעלה הזהיר אותה שלא להתייחד עימו (האדם האחר), נאסרת על בעלה לעולם, כאילו היה ברור שזינתה, אלא אם כן נבדקה על ידי ה"מים המאררים" על ידי הכהן בבית המקדש, והתברר שלא זינתה. בטומאה, למדו חז"ל, שכל ספק טומאה ברשות היחיד דינו כוודאי. עם זאת, כשם שבספק סוטה, מדובר בטומאה שנעשית על ידי אדם בר דעת (האשה), שיכול לבוא ולישאל, ודווקא באדם כזה קבעה התורה שדין ספק - כוודאי, גם בהלכה הנלמדת מכך, אם אדם טמא פשט את רגלו בין ערימת חביות וקיים ספק אם נגע בחבית או לא, החבית טמאה מספק, אך בטומאה שנעשית על ידי שרץ שאין לו דעת, אין הטומאה שווה בדינה לסוטה, ולכן לא קיים בה הכלל של "ספק טומאה ברשות היחיד טמא". דין זה, שכל ספק טומאה ברשות היחיד דינו כוודאי, נאמר גם במקום שיש חזקה דמעיקרא לטהרה (כשם שבתחילה לא היה טמא, יש להניח שגם עכשיו אינו טמא). שהרי: בסוטה, אנו מוצאים שהתורה קובעת כי ברשות היחיד אין לחזקה משמעות, שהרי לפי כללי החזקה עלינו לומר שהיא ספק טמאה אבל לא בוודאי טמאה, (שהרי אין הוכחה ברורה שהיא טמאה, אלא רק "ריעותא" כתוצאה מכך שנסתרה עם גבר זר, וריעותא הקובעת כי יש מקום לספק), ולמרות זאת קובעת התורה כי היא טמאה בוודאי, ומכאן שספק טומאה ברשות היחיד אין אנו מתחשבים עם כללי החזקה. לעומת זאת, בדיני סוטה, אישה שהתייחדה יחד עם איש אחר לאחר אזהרת בעלה, במקום ציבורי שהוא רשות הרבים, אינה נאסרת על בעלה כלל אלא היא כוודאי טהורה, ולכן למדו מכאן חז"ל שגם ספק טומאה ברשות הרבים, גם אם יש מקום לספק, ספקו טהור. וכמו שאשת איש כזו טהורה למרות שאין לה חזקת כשרות כדי לומר שהיא טהורה, שהרי הורעה חזקתה החל מהרגע בו הסתתרה עם הגבר הזר, כך גם ספק טומאה ברשות הרבים טהור גם כאשר לא קיימת חזקת כשרות. למרות זאת, כאשר יש "תרתי לריעותא", כלומר שתי סיבות המריעות עם חזקת הכשרות, הרי שאין ללמוד דין זה מספק סוטה בה אין "תרתי לריעותא", ולכן במקרה כזה חוזר דין הטומאה לדינו המקורי, והוא נחשב כספק. בספק טומאה מדרבנן, לא קיים הכלל שספק דינו כוודאי, ולהפך, לפי הכלל של ספק דרבנן לקולא ניתן להקל מספק במקרה כזה. מסיבה זו, לפי הדעה שטומאת משקין היא מדרבנן באופן חלקי, או מלא, יש להקל בה מספק. הערך "ספק טומאה", באתר ויקישיבה משנה, מסכת טהרות, פרק ד', משנה י"א תלמוד בבלי, מסכת נדה, דף ג', עמוד א' "ושניהם לא למדהו אלא מסוטה"; תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ט', עמוד ב' ותלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"ז, עמוד ב' סוף תוספות ד"ה והלל בנדה, מתחיל בדף ב' ע"א כל הקטע הוא על פי דברי התלמוד בתלמוד בבלי, מסכת נדה, דף ב', עמוד ב', והמשך הגמרא בדף ג' ע"א שם, ודברי התוספות ד"ה הלל בדף ב' ע"א, ושאר דברי התוספות בסוגיא ישנה דעה שטומאת משקין לטמא כלים אחרים היא רק מדרבנן, וטומאת משקין עצמה היא מהתורה ישנה דעה אחרת שכל כולה של טומאת משקין היא טומאה מדרבנן. ראו פסחים כ"ב ע"א. ראו עוד הערך "ספק טומאה", באתר ויקישיבה.