laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוסף דוד שחור

הרב יוסף דוד שחור (? – ח' באלול תרס"ו, 1906) היה רבן של אנטופול וסמיאטיץ'. נולד ברוזינוי שבבלארוס. אביו הוא הרב אלכסנדר זיסקינד שחור (שהיה בנו של חיים לייב שחור ממיר, גיסו של הנצי"ב מוולוז'ין), אבי משפחת שחור בארץ ישראל. אמו רייזל הייתה בת הרב אפרים זלמן, שכיהן כאב"ד רוז'ינוי. בשנת תרל"ו (1876) עלו הוריו לארץ ישראל, ועמם בנם זאב וולף בן השמונה. שלושה מבניהם, ובהם יוסף דוד, נשארו לבדם בבלארוס להמשך לימודיהם בישיבות. הוא למד בישיבת וולוז'ין אצל אח סבתו, הנצי"ב מוולוז'ין והיה לתלמידו המובהק. נישא לליפשה, בת דודו שאול קוסובסקי-שחור (אחות הרב יצחק קוסובסקי-שחור). לאחר נישואיו התגורר באנטופול. הוא ירש נכסים מאביו ועסק בתורה ואת עסקיו ניהלה אשתו. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-19, בעקבות שרפה שכילתה את בית המסחר שלו, נאלץ לקבל עליו את משרת הרבנות באנטופול. מלבד ידיעותיו בתורה היה בעל ידע במסחר וכלכלה וניהל דיני תורה של סוחרים מעירו ומהסביבה. בין בעלי הדין שהיו באים לפניו היה גם סוחר היערות עוזר ויצמן, אביו של חיים ויצמן. אפילו הגויים מהסביבה היו באים לפניו כדי שיפתור סכסוכים ביניהם, או כדי להתייעץ אתו. השופט הממשלתי באזור התוודע אליו והתפעל ממנו. הרב שחור ניצל את קשריו עם אותו שופט כדי לעזור לבני קהילתו כשנעשקו בידי הגויים או כשנפגעו מהשלטון. בסוף שנת תרנ"ט (1899) עבר לכהן כרבה של סמיאטיץ' וכיהן בה עד פטירתו בשנת תרס"ו (1906). אחיו הוא הרב זאב וולף שחור, מבוני ירושלים. אחותו ליפשה נישאה בזיווג שני לקרוב משפחתם הרב דובער אפשטיין, בנו של הרב יחיאל מיכל אפשטיין, בעל "ערוך השולחן". בנו הוא זלמן זאב שחור, שיסד את בית הכנסת "בית הכנסת לזכר קדושי אנטופול" בלב תל אביב, לזכרם של יהודי העיר שנרצחו בשואה. בתו שרה נישאה לרב יוסף דוד חרל"פ (בנו של הרב יעקב משה חרל"פ). נכדתו פנינה הייתה אשת יעקב הרצוג. הרב יצחק קוסובסקי, הרב רבי יוסף דוד שחור זצ"ל: ארבעים שנה לפטירתו, הצופה, 13 בספטמבר 1946, עמ' 5 הוד והדר כבודו, פרקי הוד ודרשות מהגאון ר' יוסף דוד שחור, מיכאל יעקב ביר, ? תשע"א
קשור באלכסון (חידה)

קשור באלכסון (ביפנית: ごきげんななめ) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי. המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת, בה מופיעים על חלק מההצטלבויות מספרים בתוך עיגולים. המטרה היא לצייר קווים אלכסוניים בכל תא בטבלה, כך שהמספר בכל עיגול יהיה שווה למספר הקווים היוצאים מעיגול זה. בנוסף, אסור שהאלכסונים ייצרו לולאה סגורה. שלא כמו משחקים רבים דומים של ניקולי, כמו גשרים, החוקים לא דורשים שתהיה רשת אחת בלבד. מצבים בסיסיים וצרופים בהנחה שאין אסטרטגיה. מסקנות מידיות ממספרים בודדים. (למעלה) כאשר יש 0 או 1 בפינה, אפשר לדעת בוודאות היכן עובר האלכסון. (שורה אמצעית) כאשר יש מספר בקצה אפשר לדעת בוודאות היכן עוברים שני האלכסונים הסמוכים, אלא אם המספר הוא אחד וכך אפשר רק לדעת שבשני התאים האלכסון באותו הכיוון. (למטה) כאשר יש מספר בודד שאינו נמצא בקצה, אי אפשר ללמוד ממנו דבר אלא אם כן הוא 4 (0 לא יכול להיות שלא בקצה, משום שזה יגרור מצב שבו יש לולאה סגורה - שאסורה כאמור). מסקנות מידיות משני מספרים. כאשר יש זוג '1'-ים או זוג '3'-ים סמוכים שאינם נמצאים בקצה, בשני התאים שביניהם האלכסון באותו כיוון. כאשר יודעים ש-1 גובל עם שני תאים שבהם האלכסון באותו כיוון, אחד מהם צריך להתחבר עם ה-1; לכן שני התאים הנגדיים חייבים ליצור חצי עיגול סביב ה-1. כאשר יודעים ש-3 גובל עם שני תאים שבהם האלכסון באותו כיוון, רק אחד מהם מתחבר עם ה-3, כך ששני התאים הנגדיים יפגשו ב-3. תא שאינו בקצה לא יכול לחבר שני '1'-ים בפינות מנוגדות, מכיוון שזה יגרור לולאה סגורה. רשימת החידות של ניקולי מדיה וקבצים בנושא קשור באלכסון בוויקישיתוף שחקו קשור באלכסון ברשת משחק קשור באלכסון להורדה בחינם
פרנסיסקו דה פניילוסה

פרנסיסקו דה פֶּנְיילוֹסָה (בספרדית: Francisco de Peñalosa;‏ סביבות 1470 – 1 באפריל 1528) היה מלחין ספרדי מאמצע תקופת הרנסאנס. פניילוסה נולד בטאלאוורה דה לה ריינה במחוז טולדו. את רוב שנותיו כמלחין עשה בסביליה, שם כיהן כמאסטרו די קאפילה. בין השנים 1498 ל-1516 שירת בחצר המלך פרדיננד באראגון. חלק מן הזמן שהה בבורגוס כמורה למוזיקה לנכדו של המלך ושלוש שנים עשה ברומא בקאפלה של האפיפיור (מ-1518 עד 1521). הוא מת בסביליה. פניילוסה היה אחד המלחינים הספרדים המפורסמים ביותר בדור שקדם לכריסטובאל דה מוראלס, ויצירותיו זכו להערכה רבה באותם ימים. לרוע מזלו, המוזיקה שלו לא הגיעה לתפוצה רחבה; הוא לא יצא נשכר מהמצאת הדפוס, כיון שרוב שנותיו נשאר בספרד, הרחק מערים כמו ונציה ואנטוורפן, שהיו המרכזים הראשונים למוזיקה מודפסת. הדורות הבאים של מלחיני ספרד, פרנסיסקו גררו, מוראלס, ויקטוריה, עשו חלק מן הקריירה שלהם באיטליה, שם יצאו יצירותיהם בדפוס וזכו לתפוצה רחבה ממש כמו המוזיקה של מלחיני האסכולה הפרנקו-פלמית, ששלטו במוזיקה האירופאית במשך המאה ה-16. פניילוסה כתב מיסות, מגניפיקטים, מוטטים ומזמורי קודש. אחת-עשרה יצירות חילוניות שרדו, בהם אנסאלאדה (צורה של קוודליבט) Por las sierras de Madrid לשישה קולות. פניילוסה גילה חיבה לחידות וקאנונים קונטרפונקטיים, כפי שנראה בקוודליבט ובאגנוס דאי של "מיסה אווה מריה פרגרינה", המשלבת נעימת קנטוס פלאנוס עם גרסת רטרוגראד של שיר חילוני מפורסם מאת היינה ואן חיזכם. אחד המוטטים שלו (Sancta mater istud agas) יוחס במשך שנים רבות לז'וסקן דה פרה, אות הן לדמיון הסגנוני במוזיקה של שני המלחינים והן לאיכות הגבוהה של פניילוסה. פניילוסה: מכלול מוטטים Pro Cantione Antiqua, ברונו טרנר, היפריון/הליוס פניילוסה: Missa Nunca fue pena mayor. Sacris solemniis. Memorare Piissima. Ensemble Gilles Binchois, Les Saqueboutiers du Toulouse דומיניק ולאר, גלוסה פניילוסה: Missa Ave Maria, Missa Nunca fue pena mayor, מקהלת קתדרלת וסטמינסטר, ג'יימס או'דונל, עוגב, היפריון Article "Francisco de Peñalosa," in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2 Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4 פרנסיסקו דה פניילוסה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנסיסקו דה פניילוסה, באתר Discogs (באנגלית) טס נייטון, "פרנסיסקו דה פניילוסה" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין נייטון, גרוב
נאיף חוואתמה

נאיף חוואתמה (בערבית: نايف حواتمة, תעתיק: נאיף חַוַאתְמה; נולד ב-17 בנובמבר 1935 בסלט) הוא טרוריסט ירדני נוצרי יווני-אורתודוקסי, מנהיג הארגון הפלסטיני השמאלי החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין, שהיה פעיל כארגון טרור בשנות השבעים. בשנת 1968 הקים חוואתמה את הארגון החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין כפיצול מהחזית העממית לשחרור פלסטין של ג'ורג' חבש על רקע אידאולוגי. הארגון ביצע פעולות טרור רבות נגד ישראל, בהם הפיגוע במעלות. חוואתמה הגה את תוכנית השלבים של אש"ף והתנגד למשא ומתן מדיני עם ישראל, אף שתמיד חיפש קשר לגופי שמאל ישראליים, נפגש עם אנשי מצפן וניסה להיפגש עם לובה אליאב, מזכ"ל מפלגת העבודה. כראש ארגון מרקסיסטי, חוואתמה ראה בהקמת מדינה פלסטינית את הצעד הראשון לתנועה שתפיל את "המשטרים הערביים המושחתים". כבר מ-1973 קרא חאוותמה לשתי מדינות לשני עמים, גם כיום הוא תומך בהקמת מדינה פלסטינית לצד מדינת ישראל וקורא להפסקת האלימות נגד האזרחים הישראלים והפלסטינים. בשנת 1999, בעת לוויית המלך חוסיין, לחץ את ידו של הנשיא עזר ויצמן וקרא לו "איש של שלום". כמרקסיסט, הוא מתנגד לארגונים דתיים כמו החמאס. לאחר חתימת הסכמי אוסלו ביקש חוואתמה להתיישב בשטחי הרשות הפלסטינית, אך בקשותיו נדחו שוב ושוב, בעיקר בשל אחריותו לטבח במעלות. בשנת 2004 השתתף חוואתמה בפעילות פלסטינית-ישראלית שניסתה לקדם את פתרון שתי מדינות לשני עמים. במסגרת פעילות זו הוא שוב קרא להפסקת פעולות האיבה במהלך האינתיפאדה השנייה. ביולי 2007 ביקש לבקר ברמאללה לרגל כינוס המועצה המרכזית הפלסטינית. כניסתו אושרה יחד עם כניסתם של פארוק קדומי ובכירי אש"ף נוספים. חוואתמה החליט לבסוף שלא לבקר ברמאללה בשל מה שהגדיר "התנאים הישראליים לביקורו". במאי 2013 העניק אבו מאזן, יו"ר הרשות הפלסטינית, לנאיף חוואתמה את עיטור "כוכב הכבוד": "מתוך הערכה לתפקידו הלאומי החשוב בשירות הסוגיה הפלסטינית והעם הפלסטיני, ומתוך הערכה למאמציו להניף את הדגל של פלסטין מאז פרוץ המהפכה הפלסטינית ודרך שלבי המאבק המתמשך". חוואתמה חי כיום בסוריה, והארגון שלו – החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין – נהנה מתמיכתה של סוריה. בפברואר 2013 נפצע קלות חוואתמה בפיגוע במרכז דמשק. מדיה וקבצים בנושא נאיף חוואתמה בוויקישיתוף נאיף חוואתמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Nayif Hawātmeh - Palestinian politician, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דני רובינשטיין, עמוס הראל וברק רביד, הנגבי: אישור לחוואתמה רק אם הוא יובא למשפט, באתר הארץ, 13 ביולי 2007 מחמוד עבאס מעניק למנהיג טרור את אות "כוכב הכבוד", באתר מבט לתקשורת פלסטינית, 11 ביולי 2013 דיווח בסוריה: מזכ"ל החזית לשחרור פלסטין נפצע קל בפיגוע בדמשק, באתר ynet, 21 בפברואר 2013
Agoda

Agoda.com היא חברה להזמנת מלונות אונליין ברחבי העולם. המטה הראשי של החברה ממוקם בסינגפור, משרדיה הגדולים פרוסים בבנגקוק, קואלה לומפור, טוקיו, סידני, הונג קונג ובודפשט ובנוסף יש לה נציגויות קטנות בערים גדולות אחרות ברחבי אסיה, אפריקה, המזרח התיכון, אירופה ואמריקה. החברה נוסדה בסוף שנות ה-90 בפוקט, תאילנד ונקראה בשם PlanetHoliday.com במטרה לנצל את הצמיחה של מנועי החיפוש באינטרנט ולספק ללקוחות מלונות אונליין ומידע תיירותי. ב-2003 נוספה PrecisionReservations.com כשותפה ושתי החברות התמזגו לחברה בשם Agoda Company Pte. Ltd ב-2005, שנרשמה בסינגפור. בנובמבר 2007 Agoda.com נרכשה על ידי קבוצת פרייס-ליין (Nasdaq: PCLN), החברה הגדולה בעולם למכירת מלונות באינטרנט, והפכה לחברה הבינלאומית השלישית שנרכשה בידי קבוצה זו. נכון לאמצע שנת 2013, Agoda.com מעסיקה למעלה מ-1200 עובדים ב-20 מדינות שונות ואתר החברה נגיש ב-38 שפות הכוללות בין היתר, סינית (פשוטה ומסורתית), אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, יפנית, רוסית, תאילנדית ועברית. Agoda.com מציעה יותר מ-385,000 מלונות ללקוחותיה, עם ביקורות אותנטיות שנכתבו על ידי הלקוחות עצמם. שירות הלקוחות זמין 24 שעות ביממה, 365 ימים בשנה ב-38 שפות שונות וניתן לפנות אליו דרך הטלפון או באמצעות דוא"ל. בנוסף ל־Agoda.com ישנן אפליקציות ל-iOS ואנדרואיד אשר מציעות גישה נוחה ומותאמת לאתר. שימו לב יש מנהג לאתר להציג מחירים ללא מיסים, לחייב כולל מיסים, ולא להעביר את הכסף למלון שם תידרשו לשלם אותם. Agoda.com זכתה בפרס האתר המועדף ביותר למלונות ב- Travelmole Web Awards Asia ב-2008 וב-2012. Agoda.com חברה בארגון PATA משנת 2006, ובארגון GSTC משנת 2019. מדיה וקבצים בנושא Agoda בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Agoda (באנגלית) Agoda, ברשת החברתית פייסבוק Agoda, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Agoda, ברשת החברתית אינסטגרם Agoda, ברשת החברתית LinkedIn Agoda, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר Agoda.com הדר קנה, "מחירי הטיסות והמלונות הם כמעט כמו מניות — משתנים כל דקה", באתר TheMarker‏, 26 בנובמבר 2021 Priceline.com acquires asian online hotel reservation service co Agoda, ‏30 בנובמבר 2007 agoda.com Launches Android App for Easy Mobile Hotel Booking, ‏7 בספטמבר 2011 Agoda.com makes mobile booking even easier with its app for iPad, ‏10 בדצמבר 2012 Favorite Online Travel Site (OTA)
אריק לאמלה

אריק מנואל לאמלה (בספרדית: Erik Manuel Lamela; נולד ב-4 במרץ 1992 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקיצוני בא.א.ק. אתונה. לאמלה גדל במחלקת הנוער של הקבוצה הארגנטינאית ריבר פלייט, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתאריך 14 ביוני 2009, כנגד טיגרה בטורניר הקלאוסורה 2009. שערו הראשון בקבוצה הגיע כעבור שנה וחצי ב-5 בדצמבר 2010 במשחק נגד אתלטיקו קולון. בתאריך 6 באוגוסט 2011, לאמלה הצטרף לקבוצת הסרייה א', רומא עבור סכום העומד על 12 מיליון יורו. באוקטובר 2011, הבקיע את שערו הראשון במדי הקבוצה במשחק נגד פלרמו. לאמלה סיים את העונה הראשונה שלו בליגה עם 31 הופעות, כשמתוכן הבקיע 6 שערים. לאמלה התחיל את עונת 2012 בצורה טובה, כאשר הוא מבקיע את שערו הראשון לעונה כבר במחזור השלישי נגד בולוניה, לאמלה לא עצר והמשיך לכבוש, כשהוא מבקיע 7 שערים ב-6 משחקים. לאחר מכן, מצא עצמו לאמלה מחוץ למגרשים למשך חודש, כאשר הוא חוזר ומבקיע צמד בבית במשחק נגד מילאן, משחק שנגמר בתוצאה 4–2 לטובת קבוצתו. לאמלה סיים את עונת 2012 עם 32 הופעות במדי הקבוצה, כשמתוכן הבקיע 15 שערים, מה שמציב אותו במקום החמישי בטבלת מלכי השערים של הליגה ובמקום השני בטבלת מלכי השערים של הקבוצה לאחר פבלו אוסבלדו, שסיים עם 16 שערים. ב-30 באוגוסט 2013 חתם לאמלה בטוטנהאם הוטספר האנגלית. את הופעת הבכורה ערך ב-1 בספטמבר כשנכנס כמחליף במשחק ליגה מול ארסנל בו קבוצתו הפסידה 0–1. ב-7 בנובמבר כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–2 על שריף טירספול בליגה האירופית. ב-26 ביולי 2021 חתם לאמלה בסביליה. במשחק הבכורה שלו בליגה ב-15 באוגוסט כבש צמד בניצחון 0–3 על ראיו ואיקאנו, במשחק השני הוסיף עוד שער בניצחון 0–1 על חטאפה. ב-21 ביולי 2024 חתם לאמלה בא.א.ק. אתונה לשלוש שנים. לאמלה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה ב-25 במאי 2011 במשחק נגד נבחרת פרגוואי. סביליה הליגה האירופית: 2022/2023 מדיה וקבצים בנושא אריק לאמלה בוויקישיתוף אריק לאמלה, ברשת החברתית פייסבוק אריק לאמלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריק לאמלה, ברשת החברתית אינסטגרם אריק לאמלה, באתר Transfermarkt אריק לאמלה, באתר Soccerway אריק לאמלה, באתר BDFutbol אריק לאמלה, באתר WorldFootball.net אריק לאמלה, באתר National Football Teams אריק לאמלה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל, באתר Goal.com
מילואות

מילואות - אגודה שיתופית חקלאית מרכזית בע"מ היא תאגיד המפעלים האזוריים של קיבוצי הגליל המערבי. התאגיד, מסוג אגודה שיתופית עוסק בעיבוד ושיווק התוצרת החקלאית, אספקת שירותים ותשומות למגזר החקלאי, ניהול ופיתוח אזורי תעשייה בבעלותו והחזקות נוספות במטרה להגיע לשליטה בכל שרשרת הערך החקלאית. התשלובת מורכבת משלוש חטיבות - חטיבת בעלי החיים, חטיבת מטעים וגידולי שדה וחטיבת השירותים והמנהל. בנוסף לחטיבות התשלובת מאורגנות תחתיה שלוש התארגנויות אזוריות - הלול, הרפת, האבוקדו וההדרים וגד"ש והירקות. מחזור המכירות של התשלובת מגיע לשני מיליארד ש"ח בשנה והוא מעסיק כ-1,200 עובדים. כמנכ"ל התשלובת כיהן און ברזילי וכיו"ר התשלובת מכהן יהודה בכר. החברים שמחזיקים באגודה הם 23 קיבוצים ושני מושבים שיתופיים מהגליל המערבי. מפעלי התשלובת נמצאים דרומית לעכו מול קיבוץ כפר מסריק וצפונית לנהריה - מפעל מילוז ומילוטל. מילואות נוסדה בשנת 1960 כזרוע התעשייתית של ארגון הקניות "משקי המפרץ" שקם ב-1948. המפעל הראשון שהיא הקימה היה מנפטה לעיבוד הכותנה שגודלה בגליל המערבי. בנוסף הוקמו מחסן לכותנה, מכון תערובת ומפעל להבחלת בננות. המנהל הראשון של החברה היה יהושע פורטר שנפטר בפברואר 1961. באוקטובר 1961 הורשעה החברה בבנייה בלי אישורים של משרדי מכון התערובת ומחסן הגרעינים של המנפטה. לקראת סוף שנת 1961 הוחל בהקמת משחטה לעופות מילובר - מכון מרכזי לתערובות מילועוף - גידול, עיבוד ושיווק פטם והודים מילופרי - בית אריזה לאבוקדו וליצ'י גליל אקספורט גליל שוק מקומי מאגרי אשר אתר האינטרנט הרשמי של מילואות מילופרי, באתר מגוון ביולוגי - טבע BIZ און ברזילי ז"ל - פרס מפעל חיים 2020, באתר משוב ניוז, ‏2020-12-22 מנפטה חדשה במרץ חיפה, הארץ, 6 ביוני 1960 מפעלים אזוריים לשרות החקלאים מוקמים ע"י מועצת געתון, על המשמר, 29 בינואר 1961 מכון חדש לאריזת בננות, מעריב, 31 במאי 1961 יהושע פורטר, על המשמר, 28 בפברואר 1961 צו הריסה על תנאי נגד מילואות, למרחב, 24 באוקטובר 1961 משחטה אזורית באיזור הנעמן, על המשמר, 12 באוקטובר 1961 ערך זה הוא קצרמר בנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמפי גברעם

אמפיתיאטרון גברעם הוא מבנה פתוח ששימש להופעות תרבותיות לאוכלוסיית מועצה אזורית חוף אשקלון עד שנות ה-70 של המאה ה-20. המבנה הוקם בתחילת שנות החמישים סמוך לכביש הראשי שמוליך לקיבוץ גברעם, כקילומטר אחד ממערב לקיבוץ. האמפיתיאטרון הוקם על ידי ד"ר אברהם בר מנחם, ראש המועצה האזורית הראשון של חוף אשקלון וחבר קיבוץ גברעם. גלי העלייה הגדולים שהגיעו לארץ בתחילת שנות החמישים הביאו לגידול בכמות התושבים והיישובים במועצה, מ-5 ל-16 יישובים, ביניהם 8 מושבי עולים; הקמת האמפיתיאטרון נועדה להביא ולספק תרבות במחירים נמוכים לאוכלוסייה הכפרית, וכן להגביר את המעורבות שלה ושיתוף הפעולה עם האוכלוסייה הוותיקה באזור. רוב המופעים המפורסמים של אותן שנים הגיעו לאמפיתיאטרון הזה. כך הופיעו בו שמעון ישראלי, יוסי בנאי, התרנגולים, להקת בצל ירוק, הצגות של התיאטראות המרכזיים ועוד. התיאטרון כלל במה מרכזית עם גג גבוה, תאי שחקנים, וחלל פתוח בו הוקמו בסיסי בטון, עליהם הותקנו ספסלי עץ בצורה קשתית. משני צידי הבמה, ממזרח וממערב, ניצבו קירות בלוקים, ומדרום השטח נסגר על ידי גדר תיל. כיום המבנה נטוש, מושבי העץ שניצבו על בסיסי הבטון נעקרו, וביניהם צומחים שיחי בר שונים. בשנת 2017 הוחלט להקים באמפי אנדרטה לזכר נופלי מבצע "צוק איתן". מדיה וקבצים בנושא אמפי גברעם בוויקישיתוף אמפי - גברעם, סרטון מבט ממעוף הציפור (מיכה אמיתי) דובי זכאי, הצגה אחרונה: ביקור באמפיתיאטרון באשקלון, באתר nrg‏, 20 ביוני 2009 מיכאל יעקובסון, סיבוב בתיאטרון הנשכח באמצע שומקום, בבלוג "חלון אחורי", 13 ביוני 2010 מיכאל יעקובסון, סיבוב בתיאטרון הנשכח באמצע שומקום מתן צורי, האתר שבו יונצחו חללי צוק איתן: "מקום שמח, לא קודר", באתר ynet, 3 במרץ 2017
אבבא: המוזיאון

אַבְּבָּא: הַמּוּזֵאוֹן הוא ביתה של תערוכה אינטראקטיבית בנושא להקת הפופ אבבא, שנפתח בסטוקהולם שבשוודיה במאי 2013. אוסף העבודות של הלהקה מוצג בחדר מודרני אינטראקטיבי בהיכל התהילה של המוזיקה השוודית, תערוכה חדשה הממוקמת בדיורגורדן, סטוקהולם. תוכניות למוזיאון המוקדש לאבבא בסטוקהולם, השואבות השראה ממוזיאון הביטלס בליברפול, פורסמו לראשונה על ידי המייסדים אולף וסטמן ואווה ויגנהיים-וסטמן ב-2006. המוזיאון היה אמור להיפתח ב-2008, והמארגנים העריכו כי הוא ימשוך חצי מיליון מבקרים בשנה. על פי התוכנית יועד למוזיאון מבנה ששימש את המכס הראשי בנמל סטוקהולם. ב-2009, לאחר מספר שנים של קשיים פיננסיים, הפרויקט נזנח, וייעוד הבניין שונה במטרה לארח מוזיאון צילום מודרני חדש, הנקרא פוטוגרפיסקה. תוכניות חדשות עבור מוזיאון קבע לאבבא פורסמו ב-3 באוקטובר 2012. המוזיאון בסטוקהולם, הנקרא "אבבא: המוזיאון", הפך לבית קבע לתערוכה הנודדת ABBAWORLD שעברה באירופה ובאוסטרליה ב-2009–2011. הוא כולל תלבושות במה שנתרמו על ידי חברי הלהקה. המוזיאון ממוקם בבניין ליד פארק השעשועים גרנה לונד, על האי דיורגורדן. מדיה וקבצים בנושא אבבא: המוזיאון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אבבא: המוזיאון אבבא: המוזיאון, ברשת החברתית אינסטגרם אבבא: המוזיאון, ברשת החברתית LinkedIn אבבא: המוזיאון היכל התהילה של המוזיקה השוודית http://www.nytimes.com/aponline/2012/10/03/arts/ap-eu-sweden-abba-museum.html?hp&_r=2& http://www.cbc.ca/news/story/2006/11/28/abba-museum.html http://www.fastcompany.com/1643276/abba-fans-shed-tear-stockholms-new-photography-museum
ראש ופתין

ראש ופתין (head and stringer) הוא שיטת בנייה קדומה באבני גזית שנועדה לחזק קירות במבנה, ובעיקר באלה שנבנו בבנייה יבשה ללא מלט. השיטה מבוססת על אבנים מלבניות, אשר לכל אחת מהן צד ארוך - הוא הפתין - וצד קצר - הוא הראש. האבנים משולבות בקיר ב-90 מעלות לסירוגין, כך שבכל פעם נראה לעין הראש או הפתין, או שני ראשים ופתין בקצב אחיד. הנדבכים בקיר יהיו תמיד אלה ביחס לאלה, כך שמעל ראש (או שני ראשים) יהיה תמיד פתין, ולהפך. המקור לבטוי ראש ופתין מצוי במשנה במסכת נגעים בהקשר של צרעת הבתים. הָאֶבֶן שֶׁבַּזָּוִית, בִּזְמַן שֶׁהוּא חוֹלֵץ, חוֹלֵץ אֶת כֻּלּוֹ. וּבִזְמַן שֶׁהוּא נוֹתֵץ, נוֹתֵץ אֶת שֶׁלּוֹ וּמַנִּיחַ אֶת שֶׁל חֲבֵרוֹ. נִמְצָא חֹמֶר בַּחֲלִיצָה מִבַּנְּתִיצָה. רַבִּי אֶלְעָזָר אוֹמֵר, בַּיִת הַבָּנוּי רֹאשׁ וּפִתִּין, נִרְאָה בָרֹאשׁ, נוֹטֵל אֶת כֻּלּוֹ. נִרְאָה בַפִּתִּין, נוֹטֵל אֶת שֶׁלּוֹ וּמַנִּיחַ אֶת שֶׁל חֲבֵרוֹ. — משנה, מסכת נגעים, פרק י"ג, משנה ב' הסבר המשנה: לדעת תנא קמא אם נמצא נגע צרעת על אבן שמשותפת לשני בתים אבל הנגע רק על בית אחד, אזי יש אפשרות לחלוץ את האבן היינו לעקור את כולו גם אם השכן נפגע מזה. לדעת רבי אלעזר אפשרות זו קיימת רק אם הנגע בראש האבן אבל אם הוא בפתין אז צריך לנתוץ היינו לשבור רק את השטח שבו הנגע מבלי להזיק לשכן. ייתכן ומקור הביטוי בפסוק  "חֲמַת תַּנִּינִם יֵינָם וְרֹאשׁ פְּתָנִים אַכְזָר." ניתן להבין בפסוק זה את המילה פתנים במשמעות נחשים. לפי פירוש זה, המשנה השתמשה במילה פתין כביטוי לחפץ ארוך, דהיינו: הצד הארוך של האבן. ספר דברים, פרק ל"ב, פסוק ל"ג משה בר אשר, תורת הצורות של לשון המשנה, מוסד ביאליק, תשע"ה, עמ' 689
הגדת פרחי

הגדת פרחי (ובשמה המלא: "הגדה של פסח כמנהג ק"ק ספרדים יצ"ו עם תרגום ערבי באותיות ערביות מאת ד"ר הלל פרחי") היא הגדה של פסח המתורגמת לערבית. ההגדה תורגמה על ידי הלל פרחי ויצאה לאור בקהיר שבמצרים בשנת 1917. מהדורות נוספות יצאו לאור בשנת 1918, 1922, 1946 ו-1948. במהדורה הראשונה של ההגדה נכללו הנחיות בערבית לעריכת סדר הפסח. במהדורה הרביעית שהודפסה בשנת 1946, בעמוד האחרון מופיע תצלום של אישה צעירה המניפה את דגל ישראל, ומעליו הכותרת "התקווה" ומתחתיו מילות ההמנון הציוני. בשלהי המאה ה-19 יצאו לאור בקהיר ובאלכסנדריה שבמצרים מספר תרגומים לערבית של ההגדה של פסח. הגדת פרחי שונה מן ההגדות אלה במספר מאפיינים: לשונה היא ערבית ספרותית גבוהה; בהגדת הנחיות והסברים בערבית לעורכי הסדר; פרחי הוסיף הערות והסברים ייחודיים ובהם הערות היסטוריות, גאוגרפיות וארכאולוגיות. הערות אלה מעידות על קהל היעד לו יועדה ההגדה - קהל חילוני, ציוני ומשכיל. נחם אילן, למי נועדה הגדת פרחי?
הוטארו בים

הוֹטארוּ בים (ביפנית: ホタルビーム) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי. המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת, בדרך כלל בעלת קווים מקווקווים, כאשר על חלק מההצטלבויות שעל הטבלה ישנם עיגולים עם מספר בתוכם. בנוסף, לכל עיגול יש נקודה על אחד מקווי הטבלה המובילים לעיגול. המטרה היא לצייר קווים מודגשים לאורך קווי הטבלה על מנת לחבר את העיגולים ברשת אחת הגובלת בכולם. הרשת לא יכולה לחצות או להצטלב עם עצמה חוץ מבעיגול. המספר בעיגול מציין כמה פניות על הרשת "לקחת", במעבר בכיוון המצוין לפי הנקודה, עד החיבור לעיגול הבא. לדוגמה, למעגל עם המספר 4 ועם נקודה בצד ימין, יהיה קו המגיע מצד ימין אשר יפנה 4 פעמים לפני שיתחבר לעיגול אחר. עיגול עם אפס הוא נתון; יהיה לו לפחות קו אחד ישר (ללא פניות) בכיוון הנקודה, המגיע עד לעיגול אחר. מכל עיגול יצא קו בכיוון של הנקודה שלו. מאחר שפניה בפינת הטבלה נחשבת לפניה, עיגול עם המספר 1 שנמצא ליד הפינה יהיה חייב להמשיך לאורך קצה הטבלה. רשימת החידות של ניקולי מדיה וקבצים בנושא הוטארו בים בוויקישיתוף התיאור של ניקולי של המשחק (ביפנית), עם דוגמה
פרנסיסקו גררו

פרנסיסקו גררו (בספרדית: Francisco Guerrero;‏ 4 באוקטובר (?) 1528 – 8 בנובמבר 1599) היה מלחין ספרדי מתקופת הרנסאנס. הוא נולד ומת בסביליה. ראשית הכשרתו המוזיקלית של גררו הייתה אצל אחיו הבכור פדרו. כבר בגיל 17 התמנה למאסטרו די קאפילה בקתדרלה של חַאֵֵן. כעבור שנים אחדות התקבל למשרה בסביליה ושוב לא חזר לחאן. נראה שבתקופה זו הייתה דרישה רבה לשירותיו כזמר וכמלחין ועוד לפני הגיעו לגיל שלושים יצאו לו מוניטין מרשימים; כן הוציא לאור כמה קבצים של יצירותיו מחוץ לספרד. הקתדרלה של מלגה הציעה לו את משרת המאסטרו די קאפילה, וכדי להחזיקו אצלה, הציעה לו סביליה לכהן כעוזרו של פדרו פרננדס הקשיש. צו אפיפיורי משנת 1554 אישר את זכותו לרשת את תפקידו של פרננדס, ורגע זה הגיע לאחר 23 שנות שירות בתפקיד עוזרו. לאחר שנים אחדות של עבודה ומסעות ברחבי ספרד ובפורטוגל, לעיתים בשירות הקיסר מקסימיליאן השני, יצא לשנה לאיטליה, שם פרסם שני ספרים של יצירותיו המוזיקליות. הוא שב לספרד ולאחר שנים אחדות החליט לצאת למסע אל ארץ הקודש, וזאת הוציא לפועל בשנת 1589. מסע ההרפתקאות שלו כלל ביקורים בדמשק, בית לחם וירושלים. עם תום המסע במזרח חזר אל ונציה, ולאחר שבועות אחדים יצא שוב למסע לג'נובה ולמרסיי. במסעו חזרה לספרד נפלה ספינתו פעמיים קורבן להתקפת שודדי ים, שאיימו על חייו, גנבו את כספו ולקחו אותו בשבי בדרישת כופר. הכופר שולם ככל הנראה, כי גררו הצליח לחזור לספרד; לרוע המזל, הכספים שהוציא על הוצאת ספרי המוזיקה שלו ודרישת הכופר דלדלו את נכסיו והוא התנסה בשורה של תלאות, לרבות ישיבה בכלא לבעלי חוב; לבסוף חילץ אותו משם מעסיקו הקודם מן הקתדרלה של סביליה, והוא חזר לעבוד בשירותו. ספרו על הביקור עתיר ההרפתקאות בארץ הקודש יצא לאור בשנת 1590 וזכה להצלחה ניכרת (סביר להניח, שמיגל דה סרוונטס קרא אותו). בסוף העשור תכנן עוד מסע לארץ הקודש אבל מחלת הדבר הביאה למותו ב-1599 בסביליה. מבין כל מלחיני הרנסאנס בספרד, גררו היה זה שחי ועבד רוב שנותיו בספרד. אחרים - למשל מוראלס, ויקטוריה - עשו חלקים גדולים מחיי הקריירה שלהם באיטליה, אף כי, בניגוד לרבים ממלחיני האסכולה הפרנקו-פלמית, המלחינים הספרדים חזרו על פי רוב הביתה בהמשך חייהם. גררו בהלחין הן מוזיקת קודש והן מוזיקה חילונית, בשונה מזו של ויקטוריה ומוראלס, שני המלחינים הספרדים האחרים מן השורה הראשונה במאה ה-16. הוא כתב מספר רב של שירים חילוניים וקטעים אינסטרומטאליים, נוסף למיסות, מוטטים ופסיונים. המוזיקה שלו מבטאת רגשות רבים ונשארה פופולרית במשך מאות שנים, בייחוד בקתדרלות באמריקה הלטינית. מבחינה סגנונית ביכר מרקמים הומופוניים, בדומה לבני תקופתו הספרדים, וכן כתב נעימות קליטות, קלות לזכירה ולשירה. מאפיין של סגנונו הוא דרכו לצפות[דרושה הבהרה] שימוש בהרמוניה פונקציונלית: מגניפיקט, שהתגלה בלימה, פרו, נחשב פעם ליצירה אנונימית מן המאה ה-18, עד שהתגלה כיצירה של גררו. מדיה וקבצים בנושא פרנסיסקו גררו בוויקישיתוף פרנסיסקו גררו, באתר AllMusic (באנגלית) פרנסיסקו גררו, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנסיסקו גררו, באתר Discogs (באנגלית) פרנסיסקו גררו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרנסיסקו גררו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי פרנסיסקו גררו בפרויקט גוטנברג (באנגלית) Maestros del Siglo de Oro, Morales, Guerrero, Victoria, La Capella Reial de Catalunya, Hespèrion XX, dir. Jordi Savall, Alia Vox AVSA9867 רוברט סטיבנסון, "פרנסיסקו גררו" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין פרנסיסקו גררו באתר www.sfbach.org.