laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאבולה וסוז'ט

פאבולה וסוז'ט (ברוסית: Сюжет и фабула, מילולית: הסיפור והעלילה) הם מונחים ספרותיים בנרטולוגיה לניתוח סטרוקטורליסטי של הפורמליזם רוסי. הפאבולה, כלומר הסיפור, מציגה את סדר האירועים הכרונולוגי לפיו התרחשו אירועים מסוימים בנרטיב. עם זאת, מאחר שיצירה איננה חייבת להופיע בסדר הכרונולוגי של הסיפור אלא יכולה לתאר אירועים בסדר אחר באמצעות למשל היזכרות באירוע טראומתי, הונח המושג סוז'ט. הסוז'ט, העלילה, מציג את הסדר בו בפועל מסודרים האירועים בנרטיב ולמעשה הוא תלוי מחבר. כלומר פאבולה אחת, רצף מסוים של אירועים, יכול להיות מתואר בידי מחבר בסוז'טים רבים. כך באמצעות הסוז'ט, יכול המחבר לתמרן את התרחשויות הנרטיב ולהדגיש אירוע אחד על חשבון אחר בהתאם להעדפותיו. Фабула // Словарь литературоведческих терминов / Ред.-сост.: Л. И. Тимофеев и С. В. Тураев. — М.: «Просвещение», 1974. — С. 432. — 509 с. — 300 000 экз. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
BM-27 אוראגן

BM-27 "אוראגן" (רוסית: "РСЗО 9К57 "Ураган) הוא משגר רקטות שיוצר בברית המועצות וכיום מיוצר ברוסיה. השימוש ב־BM-27 החל בצבא האדום בברית המועצות. פירוש המילה הרוסית "אוראגן" הוא הוריקן. ה"אוראגן", או מערכת ה-BM-27 כוללת משגר רב-קני 220 מ"מ. ה"BM-27" מוצב על משאית ZIL-135 והוא כמעט זהה לפרוג-7. ה-BM-27 מונע באמצעות שני מנועי בנזין והוא מגיע עד ל-65 קמ"ש על הכביש. מנוע אחד מניע את ארבעת הגלגלים הימניים והשני את ארבעת הגלגלים בצד שמאל. ה-ZIL-135 מסוגל לנסוע עד 500 ק"מ. תא הנהג ב-ZIL-135 מוגן מפני אב"כ, כך שאם הצוות יורה טילים כימיים הוא לא ייפגע מפני חומרים מסוכנים. לפני הירי, חייב הצוות להכין את ה-ZIL-135 לירי בעזרת שקעים לייצוב המשאית ובעזרת מגן הדף מאחורי תא הנהג. המשגר בעל 16 קנים, והוא יכול לירות ראשי נפץ קונבנציונליים ולא קונבנציונליים (אב"כ). כל רקטה שוקלת 280.4 ק"ג וכל ראש נפץ שוקל בין 90 ל-100 ק"ג (תלוי בסוג ראש הנפץ). קצב האש הוא 20 שניות. בגלל גודל ראש הנפץ, ה-BM-27 יעיל מאוד בהנחת מוקשים, כשהוא יכול להניח ממספר מוקשים בודדים ועד שדה מוקשים שלם. טקטיקות מסוג זה היו בשימוש ברית המועצות במלחמת אפגניסטן. כאשר כל 16 הרקטות שוגרו, 9T452 (עוד משאית מבוססת ZIL-135) מסייעת בהטענת המשגר, הטענת המשגר כולו לוקחת בערך 20 דקות. צבא אוקראינה משתמש במשגר אך על משאיות מסוג KrAZ בעלת 6 גלגלים והם הופעלו באופן נרחב במהלך מלחמת האזרחים באוקראינה. איראן איראן - מס' משגרים לא ידוע אוזבקיסטן אוזבקיסטן - 49 אוקראינה אוקראינה - 139 אפגניסטן אפגניסטן - 18 (לא בשימוש) ארמניה ארמניה - מס' משגרים בודדים, התקבלו ב-2011 מרוסיה בלארוס בלארוס - 84 גינאה גינאה - 3 וייטנאם וייטנאם - מס' משגרים לא ידוע טג'יקיסטן טג'יקיסטן - 12 טורקמניסטן טורקמניסטן - 54 טנזניה טנזניה - 48 מולדובה מולדובה - 11 מיאנמר מיאנמר - 35 סוריה סוריה - 36 קזחסטן קזחסטן - 180 רוסיה רוסיה - 500-800 תימן תימן - 13 מדיה וקבצים בנושא BM-27 אוראגן בוויקישיתוף
זנגבילאים

זנגבילאים (שם מדעי: Zingiberales) היא סדרת צמחים בעלי פרחים. הסדרה מוכרת במיון המדעי מזה מספר עשורים וכוללת כמה צמחי מאכל כמו זנגביל (ממנו היא יורשת את שמה), הל, כורכום במשפחת הזנגביליים ובננה במשפחת המוזיים. כמו כן נכללים בה צמח הקאנה וציפור גן עדן. על פי הניתוח המקובל התפתחה הסדרה לפני כ-80 מיליוני שנים יחד עם סדרה הקרובה אליה, הקומלינאים. מיני הסדרה צומחים בדרך כלל באזורים טרופיים באסיה, בדרום אמריקה ובחלקה הדרומי של אפריקה. בסדרה נכללות המשפחות הבאות: זנגביליים מוזיים Cannaceae Costaceae Heliconia Lowiaceae Marantaceae (למשל מרנטה וקלתאה) Strelitziaceae (למשל רבנלה וציפור גן עדן) מדיה וקבצים בנושא זנגבילאים בוויקישיתוף זנגבילאים, באתר ITIS (באנגלית) זנגבילאים, באתר NCBI (באנגלית) זנגבילאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זנגבילאים, באתר Tropicos (באנגלית) זנגבילאים, באתר GBIF (באנגלית) זנגבילאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חיל האוויר הלבנוני

חיל האוויר הלבנוני (בערבית: القوات الجوية اللبنانية), הוא זרוע האוויר של הכוחות המזוינים של לבנון. חיל האוויר הלבנוני הוקם בשנת 1949 תחת פיקודו של לוטננט קולונל אמיל בוסטני אשר בהמשך היה מפקד הצבא. מעט אחרי שהוקם, בריטניה, צרפת ואיטליה, תרמו מספר מטוסים. בריטניה תרמה 4 מטוסי אימון מסוג פרסיבל פרנטיס ו-2 מטוסי אימון מסוג פרסיבל פרוקטור, איטליה תרמה 4 מפציצים מסוג סבויה מרקטי SM.79 אשר שימשו בעיקר להובלה. ב-1953 התקבלו לראשונה 16 מטוסי קרב מסוג דה הבילנד ומפייר. מטוסי הוקר הַנטֶר התקבלו ב-1959 וב-1977. ב-1968 סופקו 12 מטוסי מיראז' 3, אך הושבתו בשנות ה-70 המאוחרות כתוצאה ממחסור בתקציב. בשנת 2000 מטוסי המיראז' שהושבתו נמכרו לפקיסטן. כיום, בהיעדר מטוסים קבועי-כנף מתקדמים, החיל מסתמך בעיקר על מסוקים ומטוסי הוקר הנטר שהוחזרו לפעילות לקראת סוף שנת 2008. חיל האוויר הלבנוני מורכב משש טייסות המחולקות בין שלושה בסיסי חיל האוויר. לחיל האוויר הלבנוני היסטוריה ארוכה של שימוש עיקרי במטוסי הוקר הנטר. מטוס הוקר הנטר אחד הופל על ידי טייסת 117 הישראלית בתחילת מלחמת ששת הימים בכך נמנעה השתתפות חיל האוויר הלבנוני בלחימה. ב-17 בספטמבר 1983 נערכה הגיחה הקרבית האחרונה של חיל האוויר הלבנוני, שלושה מטוסי הוקר הנטר מדגם F.Mk.70 נשלחו לתקוף עמדות דרוזיות. אחד המטוסים נפגע והתרסק, וטייסו הצליח לנטוש בקושי מעל הים. ההנטר השני נפגע קשות ונחת נחיתת אונס. ההנטר השלישי לא שב לבסיסו אלא טס לאקרוטירי שבקפריסין, שם ביקש הטייס מקלט מדיני. מטוסי ההוקר הנטר הושבתו סופית ב-1994 בעקבות אירוע במהלך נחיתה של טיסת אימון. שמונת מטוסי ההנטר הנותרים אוחסנו בשדה התעופה ריאק. האובדן האחרון של מטוס הנטר התרחש ב-1989, בעקבות תקלה במהלך טיסת אימון הטייס נאלץ לנטוש מעל הים והמטוס התרסק. הטייס חולץ על ידי צבא סוריה והועבר לסולימאן פרנג'יה, אשר העביר אותו לכוחות צבא לבנון. במאי 2007 התפתח עימות בין צבא לבנון לבין ארגון מוסלמי קיצוני בשם פתח אל-אסלאם, שהתבסס במחנה הפליטים הפלסטיני נהר אל-בארד בצפון המדינה. עקב מחסור במטוסים קבועי-כנף, הסב החיל מספר מסוקי בל UH-1 כל שיוכלו לשאת פצצות סימן 82 ופצצות סימן 83. ההתאמות נעשו על ידי מהנדסים בשיתוף חיל האוויר הלבנוני. לרוב מסוקים אינם יכולים לבצע הפצצות באופן כזה, בהשוואה למטוס תקיפה. הדבר הפך לאחד האירועים הנדירים בהיסטוריה בה מסוקים פעולה בצורה כזאת. בנוסף נעשה שימוש נרחב במסוקי אירוספסיאל גאזל אשר חומשו בטילי נ"ט. סמל החיל - סמל החיל מכיל בתוכו את עץ ארז הלבנון וכנפיים המוקפים בשני עלי ער אציל על רקע כחול. רונדל - מכיל בתוכו עיגול ירוק המייצג את ארז הלבנון, העיגול נמצא בתוך משולש לבן ומוקף בעיגול אדום המייצגים את צבעי דגל לבנון. לחיל האוויר הלבנוני שלושה בסיסים: נמל התעופה הבינלאומי רפיק אל-חרירי טייסת 8 טייסת 10 טייסת 11 טייסת 16 שדה התעופה ריאק טייסת 2 טייסת 12 טייסת 15 שדה התעופה ראנא מוחמד טייסת 14 ב-20 בנובמבר 2010, במהלך תצוגה לכבוד יום העצמאות הלבנוני, מסוק רובינסון R44 ביצע נחיתת חירום בכביש מהיר בעקבות תקלה במנוע שהפסיק לעבוד. לא נגרם נזק למסוק או לטייס. ב-3 בדצמבר 2010, בוצע נחיתת חירום של מסוק אירוספסיאל גאזל. שני הטייסים לא נפגעו, המסוק נפגע קלות. ב-12 במאי 2006, התרסק מסוק בל UH-1, כל ארבעת אנשי הצוות נהרגו. מדיה וקבצים בנושא חיל האוויר הלבנוני בוויקישיתוף
מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)

מדליית השירות המצוין (באנגלית: Distinguished Service Medal ובקיצור DSM) היא עיטור של צבא ארצות הברית עבור חיילים שהתבלטו בשירות מצוין תחת אחריות גדולה. העיטור הוענק בנסיבות מיוחדות גם לאנשים אחרים, בכפוף להצטיינותם בזמן מלחמה נגד אויב של ארצות הברית. העיטור הוכרז בצו נשיאותי של נשיא ארצות הברית ב-2 בינואר 1918 ואושר על ידי הקונגרס ב-9 ביולי 1918. בחזית העיטור סמל ארצות הברית בצבע זהב מוקף באמייל כחול בקוטר של 1.5 אינץ' ועליו חרוט בזהב הביטוי "FOR DISTINGUISHED SERVICE MCMXVIII”. בגב העיטור מקום לחריתת שם המעוטר. MCMXVIII מייצג בספרות רומיות את השנה 1918. מדיה וקבצים בנושא מדליית השירות המצוין בוויקישיתוף על העיטור באתר המכון להרלדיקה על העיטור באתר משרד ההוצאה לאור הלאומית של ארצות הברית עיטורי הכוחות המזוינים של ארצות הברית בספר החוקים של הקונגרס
מדליית השירות המצוין

האם התכוונתם ל... עיטורי ארצות הברית מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית) מדליית השירות המצוין של הצי מדליית השירות המצוין של משמר החופים מדליית השירות המצוין של חיל האוויר מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה מדליית השירות המצוין של המחלקה לביטחון המולדת מדליית השירות המצוין של מחלקת המסחר מדליית השירות המצוין של נאס"א הממלכה המאוחדת מדליית השירות המצוין (הממלכה המאוחדת) – עיטור צבאי שהוענק בשנים 1914-1993 אות השירות המצוין אוסטרליה מדליית השירות המצוין (אוסטרליה)
מימייה

מימייה היא מכל או בקבוק המיועד למי שתייה ומעוצב באופן המאפשר את נשיאתו ושימושו על ידי מטיילים, חיילים או עובדים בשטח. לרוב מחוברת למימייה רצועת כתף או רצועה המאפשרת את נשיאתה על החגורה. לעיתים קרובות המימייה מכוסה בבד או תרמיל נשיאה קטן מותאם, שנועד להגן עליה ולבודד את המשקה שהיא מכילה מפני חום או קור. מימיות עתיקות היו עשויות לרוב מעור או מסוג של דלעת שתוכנה רוקן. בהמשך יוצרו המימיות מבקבוקי זכוכית שנישאו בתוך סל ארוג מותאם. מכסה המימיות היה לרוב פקק שעם. עד אמצע המאה ה-20 הוכנו המימיות מפח, פלדת אל-חלד או אלומיניום, עם פקק מוברג שלרוב אובטח לגוף המימייה באמצעות שרשרת או רצועה קצרה כדי שלא יאבד. מימיות אלו היוו שיפור לעומת מימיות הזכוכית, אך הן היו פגיעות ליצירת חורים ודליפות במקרה של נפילה. כיום המימיות המודרניות עשויות כמעט תמיד מסוג כלשהו של פלסטיק, במיוחד פוליאתילן או פוליקרבונט. הן לרוב קלות משקל כמו מימיות המתכת ואף יותר מהן, והן עמידות יותר בפני דליפות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בצה"ל, מסדר מימייה הוא מסדר שבו החיילים נדרשים לשתות ממימיותיהם במהלך פעילות, לבל יתייבשו. חיילות צה"ל שותות ממימיות ב"מסדר מימייה" מימיית מתכת צבאית, אוקראינה מימיית מתכת צבאית מכוסה בבד קנבס, ארצות הברית נאד תרמוס מדיה וקבצים בנושא מימייה בוויקישיתוף
משפט הורוויץ

ישנם מספר משפטים במתמטיקה הנקראים על שמו של המתמטיקאי הגרמני אדולף הורוויץ. האם התכוונתם ל... משפט הורוויץ (אלגברה) – עוסק במיון של אלגבראות ההרכבה. משפט הורוויץ (אנליזה מרוכבת) – עוסק בהתנהגות אפסים של פונקציות הולומורפיות בסדרה מתכנסת במידה שווה. משפט הורוויץ (תורת המספרים) – עוסק בקירוב דיופנטי מסדר 2 של מספרים אי-רציונליים.
יחד - העמותה לחייל הבודד

יחד - העמותה לחייל הבודד היא עמותה למען חיילים בודדים בישראל, התומכת בחיילים בעת גיוסם לצה"ל, בתקופת השירות הצבאי ולאחר שחרורם מהשירות. העמותה הוקמה בשנת 2004 תחת השם "ישראלים בכחול ולבן", במטרה לתמוך ולסייע לחיילי צה"ל. עם השנים, התפתח בסיס הפעילות של העמותה בחיפה, בדגש על חיילים המתגוררים בצפון. בשנת 2009 נרשמה עמותת יחד. בצה"ל משרתים כ-5,000 חיילים בודדים. מתנדבי העמותה פועלים בשיתוף עם צה"ל, במטרה לסייע לכל צורכי החיילים, מעבר לצורכי הצבא. פעילות העמותה כוללת אספקת אוכל לחיילים לסופי שבוע ולחגים על בסיס קבוע, איסוף ריהוט וציוד חשמלי מתורמים והעברתם אל בתי החיילים, סיוע במקרים בהם חיילים נקלעים לקשיים כלכליים, תמיכה במקרים של קשיי התנהלות מול מוסדות ואף השתתפות באירועים חגיגיים בהם טקסי השבעה ואירועים אליהם מוזמנים בני משפחות של חיילים. מרכז העמותה נמצא ברחוב נורדאו 12 בחיפה, ובו משרדי העמותה ומועדון לחיילים. אתר האינטרנט הרשמי של יחד - העמותה לחייל הבודד יחד - העמותה לחייל הבודד, ברשת החברתית פייסבוק יחד - העמותה לחייל הבודד, באתר "גיידסטאר ישראל" דורון סולומון, גידול במספר החיילים הבודדים המבקשים סיוע, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 26 בנובמבר 2014
בורז'

בורז' (בצרפתית: Bourges) היא עיר בצרפת על נהר יוור (אנ') והיא הבירה של מחוז שר. שם העיר נובע או משם התושבים המקוריים, הביטוריגים, או מהמילה הגרמנית בורג, שמשמעותה יישוב או כפר. הקלטים קראו לעיר אווראיכון, והלטינים אוואריקום. במלחמת גאליה, הגאלים דגלו בטקטיקה של אדמה חרוכה. וכאשר עברו בבורז' התחננו בפניהם אזרחי בורז' שייחוסו על עירם. הגאלים הסכימו עקב היות העיר מבצר מוקף ביצות שקל להגן עליו. לאחר המצור על העיר נכבשה והושמה העיר על ידי הכוחות של יוליוס קיסר, ורק 800 תושבים ניצלו. בורז' הוכרזה כעיר רומית והוקמו בה אמות מים, מרחצאות ואמפיתאטרונים. החומה של העיר, בגודל 40 הקטאר, נבנתה בחלקה מאבנים שנלקחו ממבנים ציבוריים שנהרסו במלחמה. הקתדרלה הגותית בעיר נבנתה במאות ה-12-13 והיא אתר מורשת עולמי. הערים התאומות של בורז' הן: גרמניה אאוגסבורג, גרמניה פורטוגל אביירו, פורטוגל איטליה פורלי, איטליה פולין קושלין, פולין ספרד פלנסיה, ספרד הממלכה המאוחדת פטרבורו (אנ'), הממלכה המאוחדת רוסיה יושקר-אולה, רוסיה המצור על אוואריקום קתדרלת בורז' מדיה וקבצים בנושא בורז' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בורז' (בצרפתית) בורז', ברשת החברתית פייסבוק בורז', ברשת החברתית אינסטגרם בורז', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בורז' (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית בורז' באתר מחוז שר.
נאגי

האם התכוונתם ל... אימרה נאגי – קומוניסט הונגרי. גזה נאגי – שחמטאי הונגרי. לאסלו מוהולי-נאג' – אוֹמָן יהודי הונגרי. פארימרז'אן נגי – שחמטאי הודי. ז'ולט נאג' – מנצח הונגרי. נאג' (פירושונים)
פיטר טילברי

פיטר טילברי (באנגלית: Peter Tilbury; ‏ נולד ב-20 באוקטובר 1945 ברדרות', קורנוול, אנגליה) הוא שחקן, מחזאי ותסריטאי בריטי. שיחק בסדרות טלוויזיה הבריטיות The Shadow of the Tower ‏ (1972), Dixon of Dock Green ‏ (1974), It Takes a Worried Man ‏ (1981) שבה כתב את תסריט מרבית פרקיה, Miss Marple ‏ (1987), Fortunes of War‏ (1987), Casualty‏ (1989), The Bill‏ (1990), Birds of a Feather ‏ (1990) ו-Chef! ‏ (1993). כמו כן הופיע בסרט Breaking Glass ‏ (1980). כתב את הקומדיה Under the Doctor שהוצגה בשנת 2001 ב- Comedy Theatre בלונדון בכיכובם של פיטר דוויסון ואנטון רודג'רס. לטלוויזיה כתב את Sorry, I'm A Stranger Here Myself, חלק מ-Shelley, בכיכובו של הוול בנט, שמונה פרקים של הסדרה "Chef!" בשנים 1993–1994 עם לני הנרי, עשרה פרקים של הסדרה Birds of a Feather בשנים 1990–1996, ושני פרקים של Not Going Out בשנת 2007. בשנת 1994 היה מועמד ל-BAFTA עבור הסדרה Chef! יש לי חשק לדוקטור - (Under the Doctor) בתרגומו של אלי ביז'אווי, הוצג בסטודיו מיסודו של יורם לוינשטיין בתל אביב בינואר 2015, בבימויו של רוני מנדלסון. פיטר טילברי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיטר טילברי, באתר AllMovie (באנגלית) פיטר טילברי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אבניים

אבניים (שם מדעי: Ebenaceae) היא משפחת בעלי פרחים מסדרת האברשאים. המשפחה כוללת כ-760 מינים של עצים ושיחים, בהם אפרסמון והובנה. המינים גדלים באזורים טרופיים ואזורים בעלי אקלים חם-ממוזג בעולם. הם נפוצים ביותר ביערות הגשם של מלזיה, הודו, אפריקה הטרופית ואמריקה הטרופית והם מינים חשובים ובולטים במערכת האקולוגית שלהם. פירות הצמחים מכילים טאנין שנועד לדחייה ולהגנה מפני אוכלי צמחים ולכן הם אינם נאכלים בדרך כלל כשאינם בשלים. הפרי הבשל משמש למאכל סוגים רבים של בעלי חיים. העלים נצרכים כמאכל על ידי חרקים. העצה ניכרת בניחוח דומיננטי בחלק מהמינים, וכן בקשיות ובדחיסות גבוהה במיוחד. צבעה לעיתים שחור וכך גם קליפת הגזע והשורשים. תכונות אלה של העצה גרמו לה להיות מבוקשת מאוד בתעשיית העץ ומינים מסוימים נמצאים קרובים לסיכון. העלים גדלים לרוב מסורגים, אם כי קיימים מינים שעליהם צומחים במעגל (דור). התפרחת גדלה במקבץ בצורת אשכול או מכבד, אם כי יש מינים בעלי פרחים בודדים. לפרחים 3 עד 8 עלי כותרת שמאוחים בבסיסם. קיימים בדרך כלל כמה אבקנים, יחידים או זוגות שצמודים לחלקה הפנימי של הכותרת. עלי הגביע מוארכים. הפרי הוא הלקט או ענבה. מיון הסוגים הנכללים במשפחה משתנה מדי פעם והיא אינה נתונה עדיין להסכמה מלאה. הסוגים המוסכמים הם: Diospyros Euclea Lissocarpa סוגים נוספים שנכללים על פי כמה שיטות מיון הם: Royena Maba Tetraclis על פי השיטות הראשונות, סוגים אלו נכללים בסוג Diospyros. מדיה וקבצים בנושא אבניים בוויקישיתוף אבניים, באתר ITIS (באנגלית) אבניים, באתר NCBI (באנגלית) אבניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אבניים, באתר Tropicos (באנגלית) אבניים, באתר GBIF (באנגלית) אבניים, באתר IPNI (באנגלית) מחקר על מיני אבניים בז'ורנל האמריקני לבוטניקה אבניים באתר The Plant List אבניים, "הצומח בצפון אמריקה" על האבניים
כלוב

כלוּב או סוּגַר הוא מבנה או מארז שלפחות אחד מצדדיו הוא שבכה, המשמש כדי להגביל, להכיל או להגן על מה שנמצא בתוכו. כלובים באים במספר צורות, הנפוצות בהן תיבה או גליל. המונח משמש גם לתיאור מבנים דומים לכלוב (למשל כלוב הצלעות) ולדימויים שונים. כלובים משמשים למטרות רבות, הנפוצות הן שמירה על בעלי חיים בשבי, לכידתם, ותצוגת בעלי חיים בגן חיות. שימושים נוספים הם הגנה על עצים צעירים, הגנה בפני נפילה, הגנה בפני גניבה, ועוד. כלובי סוללה הם כלובים המשמשים להחזקת תרנגולות מטילות בתעשיית ביצים, המהווים את הצורה הנפוצה ביותר לגידול תרנגולות בתעשיית הביצים בעולם המערבי, ובישראל בפרט. אף שהמושג מתייחס לרוב לסוג הכלובים הנפוצים בגידול תרנגולות, שימוש בכלובים דומים קיים גם בגידול יונקים קטנים בתעשיית הפרוות ובמעבדות ניסוי. כלובי אוגרים צוללנים בכלוב מוגן-כרישים כלוב המכיל אבטיחים תרנגולות בכלובי סוללה ילדים בתוך כלוב בהדגמת העיקרון הפיזיקלי של כלוב פאראדיי לול (לתינוק) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גביע דייוויס 1989

גביע דייוויס 1989 הייתה התחרות ה-78 במניין מאז ייסוד התחרות. לתחרות נרשמו 79 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת אלקטרוניקה יפנית NEC. מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-הבית העליון ותת-הבית התחתון תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת שוודיה לבין נבחרת גרמניה המערבית בשטוטגרט. הוא הסתיים עם התוצאה 2:3 לטובת גרמניה המערבית שניצחה בתחרות בפעם השנייה ברציפות. בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים: אוסטרליה, ישראל, מקסיקו ואיטליה נותרו בבית העליון ארגנטינה, הולנד ניו זילנד ושווייץ עלו לבית העליון דנמרק, אינדונזיה, פרגוואי וברית המועצות ירדו לבתים האזוריים בשנת 1989 נבחרת ישראל המשיכה בהופעותיה בבית העליון ונפגשה עם נבחרת צרפת. לאחר הפסד לצרפת הנבחרת נפגשה עם קוריאה הדרומית. מנצח המשחק היה ממשיך להשתתף במשחקי הבית העליון בשנת 1990. המשחק בהסתיים בניצחון של ישראל. אתר התחרות גלעד בלום, ‏בגביע דייויס הכל מותר, באתר גלובס, 10 ביולי 2009
דה הבילנד ומפייר

דה הבילנד ומפייר (באנגלית: de Havilland DH.100 Vampire), היה מטוס קרב סילוני מהדור הראשון שפותח ויוצר על ידי דה הבילנד. המטוס פותח במהלך מלחמת העולם השנייה וניצל את הפיתוחים חדשים באותה התקופה בתחום מנועי הסילון. המטוס נכנס לשירות בחיל האוויר המלכותי הבריטי בשנת 1945, והיה למטוס הקרב הסילוני השני שנכנס לשורות החיל, אחרי מטוס גלוסטר מטאור. בחיל האוויר המלכותי השתמשו במטוס הוומפייר כמטוס קרב בחזית עד שנת 1953, אז החל לעשות בו שימוש משני כמטוס אימון. המטוס יצא משימוש בחיל האוויר המלכותי בשנת 1966, ונכנסו במקומו מטוסים מסוג הוקר האנטר וגלוסטר גאוולין. לוומפייר כמה הישגים תעופתיים ובין היתר היה מטוס הסילון הראשון שחצה את האוקיינוס האטלנטי. הוומפייר יוצא למדינות רבות ופעל בשירות חילות אוויר רבים בעולם. הוא השתתף במספר מלחמות, כגון מלחמת סיני בשירות חיל האוויר המצרי. קרוב ל-3,300 מטוסי ומפייר יוצרו, רבע מהם יוצרו מחוץ לבריטניה. מטוס הקרב הסילוני הראשון של חיל הים המלכותי, היה ומפייר ימי, גרסה מותאמת להפעלה מנושאות מטוסים. הוומפייר התפתח בהמשך ל-DH.115, שהכיל שני מושבים ולמטוס מתקדם יותר מסוג ונום DH.112 ששימש לתקיפות קרקע. מדיה וקבצים בנושא דה הבילנד ומפייר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברית כוחות הימין

ברית כוחות הימין (ברוסית: Союз Правых Сил) היא מפלגה ליברלית ימנית רוסית, גוש בחירות שהוקם לקראת הבחירות לפרלמנט בשנת 1999. מנהיגה הראשון ומייסדה היה בוריס נמצוב. המפלגה נוסדה מאיחודן של מפלגות הימין, "הבחירה הדמוקרטית של רוסיה" של ייגור גאידר, תנועת "הכוח החדש" של סרגיי קיריינקו, "רוסיה הצעירה" בראשות בוריס נמצוב, "קול רוסיה" של קונסטנטין טיטוב, "המעשה המשותף" של אירינה חקמאדה ותנועות נוספות. פעמים רבות שהמפלגה לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה ולאורך השנים היוותה כר פורה לצמיחת פעילים פוליטיים המתנגדים לפוטין. בשנת 1999 בוריס נמצוב הקים יחד עם סרגיי קיריינקו, אירינה חקמדה ופוליטיקאים צעירים נוספים את המפלגה הליברלית "ברית כוחות הימין". בהנהגת קיריינקו המפלגה התמודדה בבחירות לדומה השלישית בנובמבר 1999 וזכתה ל-8 אחוזים מהקולות. נמצוב מונה אז לסגן יו"ר הדומה מטעם המפלגה. בשנת 2000 ולדימיר פוטין נבחר לנשיאות רוסיה. פוטין ביצע רפורמה שלטונית, כשבמסגרת הרפורמה קיריינקו מונה לנציג הנשיא במחוז הפדרלי של הוולגה ועזב את הפוליטיקה המפלגתית בעוד נמצוב הפך למנהיג המפלגה. לקראת סוף הקדנציה של הדומה השלישית התנועות הליברליות איבדו את תמיכת הנשיא, שנהנו ממנה בתקופת ילצין. בבחירות לדומה הרביעית, בדצמבר 2003, מפלגת ברית כוחות הימין בהנהגת נמצוב לא עברה את אחוז החסימה והוא התפטר מראשות המפלגה. בבחירות הפרלמנטריות של 2007 המפלגה רצה לדומה בהנהגת ניקיטה בליך עם נמצוב במקום השני ברשימה. המפלגה זכתה לפחות מאחוז אחד מהקולות ולא נכנסה לדומה. חרף המפלה, נמצוב הודיע על כוונתו להתמודד לנשיאות רוסיה בשנת 2008 אך בסוף דצמבר 2007 הודיע שהוא מוותר על מועמדותו בטענה שהבחירות לא יהיו דמוקרטיות, כי לאף אחד ממועמדי האופוזיציה לא תהיה אפשרות לנהל תעמולה באופן הוגן. בתחילת 2008 בראש הסניף המוסקבאי של המפלגה הועמד יבגני צ'יצ'ווארקין שאומנם תוך זמן קצר נמלט מהמדינה. ב-2008 המפלגה פורקה ושולבה במפלגה חדשה מפלגת המעשה הנכון שנחשבת ליורשתה. בשנת 2011 הוקמה התנועה מחדש ובראשה הועמד לאוניד גוזמן. בשנת 2011, קבוצה של חברי ברית כוחות הימין לשעבר, האשימה את הימין בכך שהיא יותר מדי קרובה לשלטון הרוסי בחסות ולדימיר פוטין ורשמה מחדש את ברית כוחות הימין תחת ארגון ציבורי פוליטי, וכתוצאה מכך, חברים לשעבר של אותה המפלגה, חזרו אל הארגון. ב-24 בפברואר 2014, הארגון גינה רשמית את המעורבות הצבאית הרוסית באוקראינה. פוליטיקה של רוסיה מפלגת המעשה הנכון מדיה וקבצים בנושא ברית כוחות הימין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברית כוחות הימין (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה דה שליט

משה דה שליט (22 בינואר 1893 - 23 בנובמבר 1971) היה פעיל ציוני ברוסיה ובארץ (לאחר עלייתו ב-1925). יזם נדל"ן שהיה פעיל במיוחד בפיתוח הצד המערבי של העיר הרצליה (הרצליה פיתוח) במסגרת תפקידו כמנהל "חברת פיתוח הרצליה בע"מ". דה שליט נולד ב-1893 בעיר ויטבסק שבאימפריה הרוסית (בתחומי בלארוס של ימינו) למאיר דה שליט ואלקה-הענע (לבית לוין). בצעירותו למד בחדר אחר כך המשיך ללמוד בבית ספר תיכוני למסחר. את לימודיו הגבוהים החל בבית הספר למתמטיקה והנדסה בליאז' שבבלגיה כשב-1915 עבר ללמוד בפוליטכניקום בריגה ובשנים 1917–1920 למד בבית הספר הגבוה לקואופרציה במוסקבה. ב-1917 החל דה שליט את פעילותו הציונית בקהילות היהודיות שבאזור אורל שברוסיה והיה חבר בהנהלה המרכזית של ההסתדרות הציונית ברוסיה. בשנים 1922 עד 1925 שימש כציר מטעם הדירקטוריון של קרן היסוד בארצית הבלטיות. ב-1925 עלה דה שליט ארצה והמשיך גם כאן את פעילותו הציבורית. בין השאר ייצג את ציוני רוסיה ב-1939 בקונגרס הציוני ה-21 בז'נבה וב-1946 בקונגרס הציוני ה-22 בבזל. כמו כן בשנים 1926 עד 1936 עמד בראש קהילת ציון אמריקאית ששמה לה מטרה לרכוש קרקעות להתיישבות יהודית בארץ ישראל ובין השאר רכשה העמותה קרקעות במערב הרצליה שהיו שייכות לכפר הערבי סידנא עלי (בימינו הרצליה פיתוח). ב-1936, עם סיום עבודתו בעמותה, הקים דה שליט את "חברת פיתוח הרצליה בע"מ" שפיתחה את הרצליה ואת האזור המערבי של העיר. ב-1945 ייסד וניהל את חברת "מלוני השרון בע"מ" שהקימה ב-1948 את מלון השרון. בנוסף לפעילותו האינטנסיבית בהרצליה, פעל דה שליט גם באזורים אחרים בארץ: הקמת בית ההבראה בנהריה לחיילי צה"ל קניית אדמות בעפולה ורמת ישי יסוד חברות מים בעפולה ובבלפוריה נטיעת מטעי פרי בעפולה ובבלפוריה ב-1921 נשא לאשה את עדה (אדל) רפפורט מהעיר דוינסק 1897–1980). לזוג נולדו שלושה ילדים: מאיר דה שליט, עמוס דה שליט ואדריכלית הפנים והמעצבת תמר דה שליט שנישאה לאדריכל ולוחם החופש הדרום אפריקאי ארטור גולדרייך. נפטר בהרצליה ב-1971 והובא לקבורה בבית הקברות נחלת יצחק. בשנת 1962 קיבל משה אזרחות כבוד של הרצליה. עיריית הרצליה קראה כיכר על שמו בעיר (כיכר דה שליט בהרצליה פיתוח). קריאת בית כנסת "אוהל משה" על שמו (רחוב אריה בן אליעזר 33 בהרצליה). 'דֵי־שליט, משה', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 164. (הספר בקטלוג ULI) דוד תדהר (עורך), "משה דה שליט", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יג (1963), עמ' 4320 סיבוב לזכרה של המעצבת תמר דה שליט באתר "חלון אחורי" א בין השאר הקימה החברה את שכונת נוף ים, בית הספר "ברנדס", הקמת תשתית מים ובניית מפעל מים מקומי, מפעל הטקסטיל "אדרת", הקמת בית יד לבנים, ושכונת עדה. משה דה שליט למנוחות, דבר, 26 בנובמבר 1971 ישעיהו אכיעם, משה דה שליט, גואל הקרקעות - אזרח כבוד של הרצליה, מעריב, 16 בינואר 1963 בית כנסת אוהל משה
ברודוויי 2

ברודוויי 2 (באנגלית: Broadway 2) הוא בניין משרדים בעל 32 קומות הממוקם בצידו הדרומי של רחוב ברודוויי בסמוך לפארק "באולינג גרין" בניו יורק, ארצות הברית. הוא תוכנן על ידי האדריכל אמרי רוט (Emery Roth) ונבנה בין השנים 1958-1959. בין השנים 1881-1884 נבנה על המגרש בניין ה-New York Produce Exchange לפי תכנונו של האדריכל ג'ורג' בראון פוסט. התכנון אופיין על ידי חזיתות בעלות קישוטיות רבה, שחופו בלבני טרקוטה, וגג זכוכית, שהכניס אור טבעי רב עד לקומות התחתונות של הבניין. ניתן לראות את בניין ה-New York Produce Exchange בסרט האילם משנת 1928, ספידי, עם השחקן הרולד לויד. בניין ה-New York Produce Exchange נהרס בשנת 1957 לטובת הקמתו של בניין המשרדים הנמצא על המגרש כיום. גורדי שחקים מוקדמים מדיה וקבצים בנושא ברודוויי 2 בוויקישיתוף http://www.nyc-architecture.com/LM/LM017-2BROADWAY.htm