laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נשיונל אקספרס

קבוצת נשיונל אקספרס (National Express Group plc) היא חברה בריטית לתחבורה ציבורית המפעילה נמלי תעופה ושירותי אוטובוסים ורכבות ברחבי העולם. החברה פועלת בבריטניה, ארצות הברית, ספרד, פורטוגל, מרוקו, קנדה ואוסטרליה. מניות החברה נסחרות בבורסה של לונדון. נשיונל אקספרס הוקמה ב-1972 על ידי החברה הממשלתית הבריטית National Bus Company, שאגדה בחברה החדשה קווי אוטובוסים שהופעלו על ידה באמצעות חברות רבות. לאחר ההפרטה של ה-National Bus Company בשנת 1980, הפכה נשיונל אקספרס לחברה מסחרית. בשנת 1992 החלו מניות החברה להיסחר בבורסה והחברה החלה לגדול. עם הזמן הפכה לחברה מובילה בתחבורה הציבורית והחלה לקנות חברות נוספות ברחבי העולם. בשנת 1993 רכשה החברה את נמל התעופה איסט מידלנד הממוקם לא רחוק מהעיר דרבי ואת חברת האוטובוסים יורוליינס המפעילה קווי אוטובוסים למרחקים ארוכים בין 25 מדינות בכל רחבי אירופה. בשנת 1995 קנתה נשיונל אקספרס את 'וסט מידלנדס טרוול', החברה העירונית של ברמינגהאם. ב-1996 זכתה החברה לראשונה בזיכיון להפעיל רכבות. לצורך זה הוקמו חברות-הבת 'גאטוויק אקספרס' ו-'מידלנד מיינליין'. מאז זכתה החברה בעוד 7 מכרזים להפעלת קווי רכבת באזורים שונים ברחבי בריטניה. בשנת 2005 רכשה החברה את אלסה הספרדית שמפעילה קווי אוטובוסים ברחבי ספרד, פורטוגל ומרוקו. בנוסף הקימה נשיונל אקספרס חברות-בת של אוטובוסים, רכבות ורכבת קלה באוסטרליה, אך תוך זמן קצר נסגרה פעילות זו בהפסד גדול לחברה. כיום רק חברה אחת, וסטבאס, מופעלת באוסטרליה על ידי נשיונל אקספרס. מדיה וקבצים בנושא נשיונל אקספרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נשיונל אקספרס (באנגלית) נשיונל אקספרס, ברשת החברתית פייסבוק נשיונל אקספרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נשיונל אקספרס, ברשת החברתית אינסטגרם נשיונל אקספרס, ברשת החברתית LinkedIn
יעקב ליפשיץ

האם התכוונתם ל... יעקב ליפשיץ (קובנה) – עסקן והיסטוריוגרף חרדי, מזכירו האישי של הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה יעקב גיל (ליפשיץ) – רב הבריגדה היהודית וחבר הכנסת הראשונה מטעם הציונים הכלליים יעקב ליפשיץ (כלכלן) – מנכ"ל משרד האוצר ז'אק ליפשיץ – פסל קוביסטי יעקב ליפשיץ (מהנדס) – פרופסור אמריטוס בטכניון להנדסת מכונות יעקב קופיל ליפשיץ – מקובל וקבליסט
איגוד ערים לאיכות סביבה שומרון

איגוד ערים לאיכות הסביבה שומרון הוא אחד משני איגודי ערים לאיכות סביבה הפועלים ביהודה ושומרון (השני הוא איגוד ערים לאיכות סביבה יהודה). משרדי איגוד הערים לאיכות הסביבה שומרון נמצאים בעיר אריאל. האיגוד פועל לשמירת איכות הסביבה בכל אזור ההתנחלויות היהודיות בשומרון, בנימין, בקעת הירדן כולל העיר אריאל. האיגוד הוקם בשנת 1992. חברות באיגוד 15 רשויות מקומיות יהודיות: 11 - מועצות מקומיות, 3 - מועצות אזוריות ועירייה אחת - עיריית אריאל, סך הכול כמאה יישובים, כולם התנחלויות. תחומי הפעילות של האיגוד: מנהל סביבתי, מניעת מטרדים בתעשייה, תכנון אזורי סביבתי, פסולת מוצקה ומיחזור, איכות מים ושפכים, רישוי עסקים, חינוך סביבתי והסברה, תלונות הציבור, חומרים מסוכנים, מניעת רעש וזיהום אוויר, אקולוגיה כפרית וניהול מיזמים ופתרונות לשפכים ולפסולת. האיגוד מודע לייחודו באשר לטיפול בבעיות הנוצרות מקיומם של היישובים הערביים לצד ההתנחלויות היהודיות, כאשר על היישובים הערביים חל שילוב בין ממשל צבאי ומנהל אזרחי ישראלי ובין חקיקה שמקורה ברשות הפלסטינית, בעוד שעל ההתנחלויות חל הדין הישראלי. כאשר שני סוגי היישובים פועלים באותה סביבה צצות בעיות ויש חוסר תיאום. בין הנושאים שטיפל בהם האיגוד היו אלה הקשורים בשיקום נחל קנה, ניטור האוויר באריאל ומחזור השפכים. הנחל שימש לקליטת שפכים של חמש רשויות מקומיות ביהודה ושומרון. בשנת 2005 הסתיים הקמת מאסף ביוב המוביל את כל השפכים לטיפול בדרום השרון. שם הוקם מכון טיהור שפכים שמאפשר השבה של מי השפכים לשימוש. המים המטוהרים משמשים בעיקר לחקלאות. לאחר הפעלת המאסף נעשו פעולות לשיקום הנחל: ניקוי שבילים, שיקום הטרסות וניקוי המעיינות. לפי דו"ח נציבות המים משנת 2006 ל-78% מההתנחלות הישראלית ביהודה ושומרון יש פתרונות למניעת זיהום משפכים. ממצאים מוקדמים הביאו לידי ההשערה כי בתנאי מזג אוויר נתונים מגיע להר שומרון זיהום אוויר. תחנת הניטור שהוקמה באריאל הוקמה לשם ביצוע המעקב. המדידות שמתבצעות מציגות את איכות האוויר באזור ההר באופן רציף. (התחנה המקבילה ביהודה נמצאת באלון שבות). נמצא כי איכות האוויר טובה ביחס לאזורים אחרים בשפלת החוף. האיגוד עוסק גם במחזור השפכים של אזור התעשייה בברקן. הוכשר שטח אדמה שבו נטעו אקליפטוסים המושקים במי קולחין של אזור התעשייה וזאת לאחר שהמים עוברים טיהור למניעת זיהום הקרקע. האיגוד מקיים פעולות חינוכיות באמצעות הרשויות המקומיות של האזור. כן הפיק בשנת 2008 חוברת על הקשר בין שנת השמיטה לבין איכות הסביבה. אתר איגוד ערים לאיכות סביבה שומרון
טביעות רגליים

טביעות רגליים הן סימנים הנוצרים ממגע כפות רגליים, נעולות או יחפות, של בני אדם או של בעלי חיים אחרים, בחומרים שונים. כדי שעקבות יוטבעו עליהן להיווצר בחומר שאינו אלסטי. עומק ההטבעה תלוי ברכות החומר המוטבע, עומקו ומשקל הגוף. למשל, על גבי משטח קשיח (כגון רצפה) ומאובק תיווצר עקבה שטחית. הטבעה יוצרת עקבה תלת־ממדית, לעומתה דריכה על גבי משטח קשיח עשויה ליצור עקבה דו-ממדית, הניכרת בצבע שונה מזה של המשטח (למשל, דריכה בסוליה מכוסה בוץ, צבע נוזלי או אבקה על רצפה או סלע). הבטון הוא אחד החומרים השכיחים בסביבה האנושית ונוח לקבל טביעות לפני שהתקשה ולשמר אותן לאחר התקשותו. אנשים, בעיקר בגיל הנעורים, הנתקלים בבטון לח במהלך בנייה מנצלים לא פעם תכונה זו כדי לנסות להנציח את עצמם. בשדרת הכוכבים של הוליווד מוטבעות בבטון כפות ידיהם ורגליהם של ידוענים שכוכביהם משובצים בה. גששים נעזרים בעקבות של בני אדם או בעלי חיים, המוטבעים בטבע, כדי ללמוד מי עבר במקום, מתי עבר, לאיזה כיוון פנה ואפילו פרטים על משקל העובר ומצבו הבריאותי. בשמירת גבולות נעזרים בשביל טשטוש כדי לגלות אם למרות כל האמצעים, הצליחו לחצות את המכשול ולנסות לנתח את טביעות הרגל כדי לאסוף מידע על החודרים. מספר דוגמאות ידועות לשבילי טשטוש: פעילות סיירת שקד התבססה בין היתר על שביל הטשטוש בבקעת הירדן, בגבול הצ'כי עם גרמניה בשנות ה-50 הוכנס לשימוש שביל טשטוש (על בסיס חרישת הקרקע), שביל טשטוש הוכנס לשימוש במערך של חומת ברלין, כמו כן קיים שביל טשטוש בגבול ארצות הברית עם מקסיקו. טביעות רגליים, לרוב טביעות נעליים, שנמצאו בזירת העבירה משמשים לעיתים את רשויות החוק והמשפט כדי לזהות את העבריין ולהרשיע אותו. לשם שימוש בטביעות רגליים בתחום החוק והמשפט יש צורך בתיעודן, על ידי צילום או על ידי יצירת יציקת גבס המשמרת את הצורה התלת־ממדית של העקבה ומאפשרת השוואה עם עקבות שעשויות להימצא במקומות אחרים או עם כפות רגליהם או נעליהם של חשודים. על פי עקבות מאובנות לומדים הפליאונטולוגים על בעלי חיים שחיו על כדור הארץ בעבר הרחוק, לעיתים בעלי חיים שנכחדו מזה עשרות מיליוני שנים. גם חוקרי עולם החי של ההווה נעזרים בחקירת טביעות רגליים במעקב על חייהם של זנים שונים וגם באיתור זנים לא מוכרים. לעיתים העקבה היא תמריץ לחיפוש אחר בעל חיים, חיפוש שלא תמיד משיג תוצאות, כמו במקרה של היצור המיתולוגי ביגפוט. הודות לכך שטביעות רגליים הן בעלות כיוון, בדומה לחץ, הן שימשו גם להכוונת תנועה. בעת העתיקה, בנמלים הרומיים, הוטבעו על ריצוף רחובות העיר עקבות זאב שהובילו מהנמל אל בתי הבושת המקומיים. מטרת ההכוונה הייתה למנוע הצעות מגונות של מלחים, שהגיעו מהפלגה ממושכת, אל הנשים הלא נכונות. נעשה שימוש בעקבה של זאב משום שעובדות בית הבושת כונו בשם "זאבה" LUPA ובלילה, כשהעקבות לא היו גלויות לעיני המלחים, הן השמיעו קריאות של זאבים, כדי לכוון אליהן את המלחים המחפשים. טביעת נעל אסף בן דוד, מגדיר עקבות ישראלי, הוצאת מקום מפגש, 2022 האנה דבלין, טביעות הרגל הקדומות בעולם התגלו בסין, באתר הארץ, 10 ביוני 2018 משה גלעד, אסף בן־דוד: "שבילים הם עדות לתנועה קבועה של חיות", באתר הארץ, 29 בינואר 2022
ואלטר ברי

ואלטר ברי (באנגלית: Walter Berry‏; 8 באפריל 1929 - 27 באוקטובר 2000) היה זמר בס-בריטון אוסטרי. ברי למד פיתוח קול באקדמיה למוזיקה של וינה והופיע לראשונה באופרה של וינה בשנת 1947. הוא הצטרף כחבר קבוע ללהקה בשנת 1950 ונשאר שם לאורך כל שנותיו כזמר אופרה ויצא באופן קבוע להופעות אורח בבתי אופרה אחרים ברחבי אירופה. לברי היו הרבה הופעות זכורות לטוב במטרופוליטן אופרה בניו יורק בשנות ה-60' וה-70' בתפקידים כמו ברק ב-"האשה ללא צל" של ריכרד שטראוס, טלראמונד בלוהנגרין וווטאן בהוולקירה של וגנר, ברון אוכס ב"אביר הוורד" והמורה למוזיקה ב"אריאדנה בנאקסוס" של ריכרד שטראוס, דון פיזארו ב"פידליו" של בטהובן, דון אלפונסו בכך עושות כולן ולפורלו בדון ג'ובאני של מוצרט. הופעתו האחרונה בתפקיד ברק הייתה ב-14 באפריל 1978. התפקידים שהיו לסימני ההיכר המובהקים שלו הם פאפאגנו בחליל הקסם ופיגארו של מוצרט, וכחול הזקן. ברי עשה לו שם גם כפרשן לידר ויצירות כוראליות ונהנה לשיר באופרטה, בעיקר "העטלף" של יוהאן שטראוס. ברי נשא לאישה את זמרת המצו סופרן כריסטה לודוויג בשנת 1957. מדיה וקבצים בנושא ואלטר ברי בוויקישיתוף ואלטר ברי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ואלטר ברי, באתר AllMovie (באנגלית) ואלטר ברי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ואלטר ברי, באתר AllMusic (באנגלית) ואלטר ברי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ואלטר ברי, באתר Yandex.Music (ברוסית) ואלטר ברי, באתר Discogs (באנגלית) http://www.bach-cantatas.com/Bio/Berry-Walter.htm Discography (Capon's Lists of Opera Recordings)
גלקסיה אליפטית

גלקסיה אליפטית היא גלקסיה שצורתה אליפסואיד. על פי סיווג האבל גלקסיה אליפטית היא אחד משלושת הסוגים העיקריים של גלקסיות. גלקסיות אליפטיות מסומנות באות E (מהמילה Elliptical) ולאחריה מספר המסמל את מידת הפחיסות של הגלקסיה. משערים ש-10-15% מהגלקסיות ביקום הן גלקסיות אליפטיות. גלקסיות אליפטיות מכילות מעט חומר בין-כוכבי ומצויות בדרך כלל בצבירי גלקסיות גדולים. צבען של גלקסיות אליפטיות הוא לרוב צהוב-אדום, בניגוד לגלקסיות ספירליות שצבע זרועותיהן כחול. המבנה הכללי של הגלקסיות האליפטיות, בהשוואה לגלקסיות מסוגים אחרים, הוא חלק ורציף. הן דומות מאוד לגלקסיות עדשה ולכן נוטים לבלבל ביניהן ולעיתים לסווג את גלקסיות העדשה כאליפטיות. כמו כן, במובנים רבים הן דומות לתפיחה המרכזית של הגלקסיות הספירליות ויש סברות כי הן נוצרו באופן דומה, אך סברות אלו עדיין שנויות במחלוקות. מבחינת גודלן, גלקסיות אליפטיות ננסיות שקוטרן כ-6,500 שנות אור הן הנפוצות ביותר, אך ישנן גם כמה גלקסיות אליפטיות ענקיות שקוטרן כ-325,000 שנות אור. מסתן נעה בין ‎107‎ ל-‎1013‎ מסות שמש. הבדלים עצומים אלו בקוטר ובמסה אינם קיימים בגלקסיות מסוגים אחרים. צורתן הנראית, הדו-ממדית, משתנה החל מעיגול ועד לאליפסה מוארכת. נהוג למיין אותן על פי היחס בין צירי האליפסה: n = 10 ⋅ a − b a {\displaystyle n=10\cdot {a-b \over a}} כאשר a הוא אורך הציר הראשי ו-b אורך הציר המשני. כך למשל, E0 היא גלקסיה כדורית (a=b), ו-E5 היא גלקסיה שבה אורכו של הציר המשני שווה למחצית אורכו של הציר הראשי. הגלקסיה הפחוסה ביותר שנתגלתה עד כה היא E7. רובן של הגלקסיות הן בעלות פחיסות בינונית והמדענים נוטים להאמין כי הפחוסות ביותר שנתגלו הן למעשה פחוסות פחות מכפי שהן נצפות, וזאת בשל זוויתן יחסית לכדור הארץ. גלקסיות אליפטיות מכילות בין 108 ל-1013 כוכבים. רוב הכוכבים הם מהסדרה הראשית וכן ענקים בעלי טמפרטורה דומה לזו של השמש. באזור השוליים ניתן למצוא צבירים כדוריים. כמויות החומר הבין-כוכבי והאבק בגלקסיות האליפטיות הן לא משמעותיות ולכן כמעט שלא נוצרים בהן כוכבים חדשים. באופן כללי, אוכלוסיית הכוכבים היא זקנה יותר ואין הבדל גדול בין האוכלוסייה במרכז לאוכלוסייה בחלקים הרחוקים מן המרכז. בהתאם לכך, צבען הוא צהבהב-כתום, בדומה לצבעה של התפיחה המרכזית בגלקסיות הספירליות. יחד עם זאת, נצפו מספר גלקסיות אליפטיות המכילות צבירי כוכבים צעירים כחולים; ההסבר המקובל שניתן לכך הוא שהתרחשה התנגשות בין גלקסיות וכתוצאה מכך נוצרה גלקסיה מאוחדת חדשה. התנגשויות כאלו שהיו שכיחות בעבר, ביקום הצעיר, נדירות יותר כיום. בחינה ספקטרוסקופית של גלקסיות אליפטיות הראתה כי הן כמעט ולא מסתובבות סביב עצמן. הכוכבים נעים תנועה אקראית בתוך גוף הגלקסיה בכיוונים רבים ושונים (תנועה אנ-איזוטרופית), בדומה למולקולות גז חם במכל. לעומת זאת, בגלקסיות ספירליות החומר סובב סביב המרכז במהירות ההולכת ועולה עם המרחק ממנו. נוטים לחלק את הגלקסיות האליפטיות לשני סוגים; גלקסיות אליפטיות ענקיות עם צורה הדומה מעט לקופסה, הנובעת מתנועת הכוכבים הפנימית האנ-איזוטרופית, וגלקסיות דיסקה רגילות ועמומות, שצורתן נובעת מתנועת הכוכבים הפנימית האיזוטרופית באופן יחסי אך פחוסה בשל התנועה הסיבובית. M32 M87 מדיה וקבצים בנושא גלקסיה אליפטית בוויקישיתוף היקום - יסודות האסטרופיזיקה: מאיר מידב, חגי נצר ונח ברוש, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2000, עמ' 215–216
גדליהו אהרן קניג

רבי גדליהו אהרן קניג (ביידיש קעניג; כ"ז בניסן ה'תרפ"א, 5 במאי 1921 - כ"ג בתמוז ה'תש"ם, 7 ביולי 1980) היה רב ברסלבי, מייסד ומנהיג קהילת ברסלב צפת. נולד בירושלים לרב אלעזר מרדכי קניג, מחבר פירוש רוקח מרדכי על ספר שאילתות דרב אחאי וחסיד קוזניץ (פוריסוב), שמוצאו מלודז', ולאסתר פרומט לבית וינברג. למד בישיבת תורת אמת (חב"ד). אחר מסע חיפוש הכיר את רבי אברהם שטרנהרץ והפך לחסיד ברסלב. התגורר בבתי ויטנברג בסמוך לשכונת מאה שערים. נפטר בכ"ג בתמוז ה'תש"ם כאשר שהה באנגליה במסע לגיוס תרומות עבור אגודתו, בשנת ה-59 לחייו. נטמן בבית הקברות בהר הזיתים. אחר פטירת רבו הרב שטרנהרץ, המשיך הרב קעניג את מורשתו ולימד את כתבי רבי נחמן מברסלב במסגרות שונות. הוא היה הראשון מבין רבני ברסלב שמסר שיעורים בתורת ברסלב בעברית. בין משתתפי שיעוריו היו דמויות מוכרות בציבוריות הישראלית. נודע במכתבי התשובה הרבים ששלח למי שפנה אליו. רבים ממכתביו אלו משתרעים על פני עשרות עמודים, שבהם הוא מביא בין היתר תורות שלמד מהרב שטרנהרץ. בשנת תשכ"ז (1967) הקים הרב קעניג את אגודת "נחל נבע מקור חכמה (ננמ"ח), האגודה להחייאת היישוב הדתי בגליל העליון, על שם רבנו נחמן אור האורות מברסלב", במטרה להקים קהילה של חסידי ברסלב בעיר. לדבריו הוא קיבל מסורת מרבו, הרב שטרנהרץ, לפיה תלויה הגאולה בעניין זה. הוא השקיע מאמצים במטרה זו, ויצא למסע גיוס תרומות בארצות הברית ובאירופה, חרף מצבו הבריאותי הרעוע. באמצע דרשה שנשא במנצ'סטר שבאנגליה הוא חש שלא בטוב, וכעבור דקות אחדות נפטר. הקריה והמוסדות שיזם הוקמו ברובם לאחר פטירתו, על ידי בניו. בנו, רבי אלעזר מרדכי קניג, הנהיג את הקהילה והמוסדות. קונטרס חיי נפש, הוצאת חסידי ברסלב, תשכ"ח (1968). זהו מכתב העונה לשאלה שהופנתה אליו בעניין התקשרות לצדיקים בשעת התפילה, תוך ציון שיטתו של רבי חיים מוולוז'ין בעניין זה (המובאת בספרו "נפש החיים"), שלפיה יש בעניין זה משום עבודה זרה. הרב קעניג חותר להוכיח כי דבריו של רבי חיים אינם מתייחסים כלל לעניין ההתקשרות לצדיקים. בראש הקונטרס נדפסה הסכמה של רבני העדה החרדית ורבנים נוספים, חסידים ומתנגדים. בשנת תשע"א התפרסם מכתב הסכמה שכתב הרב צבי יהודה הכהן קוק. בשנת תשע"ג (2013) נדפס שוב בכרך ג' של "שערי צדיק" (מכתב סה), עם הוספות מכתב יד המחבר. מהדורה מתוקנת הודפסה בשנת תשע"ו (2016), עם הוספות ומפתח נושאים נרחב. שערי צדיק, סדרת ספרים שהחלה לראות אור בשנת תשע"ב, בהוצאת בניו. הסדרה מחזיקה 10 כרכים. הספרים כוללים תשובות אודות תורת ברסלב, ובהן מסורות ששמע מהרב שטרנהרץ וביאורים בספר ליקוטי מוהר"ן. חיבורים נוספים שכתב עודם בכתב יד, ובהם חיבור על ליקוטי מוהר"ן ומפתח מקיף לספרות ברסלב בשם "שפת הנחל". מלבד חיבוריו שלו, ערך והדפיס ספרי ברסלב בלתי מוכרים יחסית, כמו ליקוטי אבן ותפילות הבוקר של רבי אפרים ב"ר נפתלי, תלמידו של רבי נתן מנמירוב. דוד רובין, באור פני מלך: שביבים וניצוצות ממסכת חייו של רבי גדליהו אהרן קעניג, שלושים שנה לפטירתו, צפת ה'תש"ע. צילום אחד ממכתביו הנדירים של הרב קעניג(הקישור אינו פעיל), בתערוכה בספרייה הלאומית (קישור לא פעיל) מידע עליו (אורכב 27.12.2012 בארכיון Wayback Machine) באתר ברסלב - צפת שתי כתבות עליו באתר מכון "נחלת צבי". לזכרו (אורכב 12.10.2013 בארכיון Wayback Machine), אתר "שער ברסלב" מכתבו של הרב גדליה קניג זצ"ל מחסידי ברסלב, אל ידידו הרב משה צבי נריה זצ"ל, באתר אור האורות בספר 'שני המאורות', ירושלים תשע"א על פי דף השער של הספרים חיי נפש ושערי צדיק
המכבים הקדמונים

המכבים הקדמונים (באנגלית: Order of Ancient Maccabeans) היה ארגון סתרים ציוני, שמטרותיו היו הושטת עזרה לחברים הנתונים בצרה, בדומה לארגונים בריטיים דומים של עזרה הדדית. הארגון נוסד בלונדון בשנת 1896 על ידי אפרים איש כישור - סופר עברי ואיש חובבי ציון. איש כישור שעמד בראש הארגון, שימש כמצביא העליון (High Commander) הראשון של הארגון. חבר ידוע אחר בארגון היה בוריס שץ. באביב 1897 יצאה בארגון תומאס קוק ובנו משלחת מטעם המכבים הקדמונים שכללה את ישראל זנגוויל והרברט בנטוויץ' לביקור בארץ ישראל. אברהם לודויפול נלווה למשלחת בדרכה לארץ ישראל ותיאר אותה ברשימותיו "בארץ אבות" שפורסמו בהצפירה. בדומה לארגון הבונים החופשיים, גם בארגון זה התקיימו טקסים סודיים שבהם השתמשו בבגדים ובסימני היכר מיוחדים. כארגון ציוני, נכללו בין מטרותיו גם נאמנות לתנועה הציונית, תמיכה כלכלית בה, ותמיכה באידיאל של עבודה מעשית בארץ ישראל. הארגון גם שלח צירים לקונגרסים הציוניים, וסיסמתו הייתה "בעד עמנו ובעד ערי אלוקינו". הארגון גם ייסד את "חברת הקרקע המכבית בע"מ" (Maccabean Land Company Ltd) כדי לרכוש באמצעותה קרקעות בארץ ישראל. בשנת 1922 רכשה החברה 5,000 דונם שעליהם מספר מבנים, בסביבת תל גזר. לאחר שבעלי המניות האנגלים לא התיישבו במקום, וניסיונות התיישבות אחרים לא צלחו, הועברו האדמות לקרן הקיימת לישראל ובמקום הוקם קיבוץ גזר. בין חברי המסדר נמנו חיים ויצמן, נורמן בנטוויץ', ישראל זנגוויל, ארנסט בוריס צ'יין, מרדכי זאב חבקין וכן הרבנים הראשיים של אנגליה, יוסף צבי הרץ וצבי הרמן אדלר. ויעקב מוזר, ראש עיריית ברדפורד באנגליה. לארגון היו סניפים שונים ברחבי אנגליה וארץ ישראל, והם נקראו "משואות". "משואת ירושלים" שנוסדה בשנת 1907 נחשבת לאחת הידועות שבהן. משואת ירושלים נוסדה על ידי מרדכי זילברמן-כספי (1885) בבית הוריו בנחלת שבעה. בין החברים היו מרדכי צבי אילן, מנהל בית-הספר תחכמוני, ודוד ילין, סופר ולימים מייסד הסמינר למורים ופרופסור באוניברסיטה העברית. המזכיר הראשון של המשואה היה זאב ליבוביץ. רפאל מלדולה (1891-1903), על שמו מעניק המסדר מדליית הצטיינות בכימיה אלברט גולדסמיד (1903-1904) סולומון ג'וזף סולומון (1904-1927) הרברט בנטוויץ' (1927-1932) זליג ברודצקי (1932-1954) סר אלן מרה (1982–1990) סר ג'ון בלקומב (1990–2000) סר איאן גיינספורד ( 2000 -) אבי גודמן ופיליפי גודמן, ‏'משואת ירושלים' של מיסדר 'המכבים הקדמונים', קתדרה 65, תשרי תשנ"ג, ספטמבר 1992 המכבים הקדמונים, בספרייה היהודית המקוונת (באנגלית) באה"ק, המליץ, 28 במאי 1897 שיירת המכביים בירושלים, הצבי, 30 באפריל 1897 שלושה קטעים ראשונים: בארץ אבות, הצפירה, 31 בינואר 1898 בארץ אבות, הצפירה, 1 בפברואר 1898 בארץ אבות, הצפירה, 3 בפברואר 1898 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יהודה שגב

יהודה שגב (נולד ב-21 ביולי 1951) הוא אלוף במילואים בצה"ל. יהודה (יוד'קה) שגב נולד בשנת 1951 ברומניה ועלה לישראל באותה שנה. הוא גדל בקיבוץ הסוללים. שגב התגייס לצה"ל בשנת 1969 לנח"ל במסלול בני משקים לפיקוד, במהלך קורס מ"כים שבר את רגלו, ולאחר מכן שירת כפקיד שלישות. יצא פעם נוספת לקורס מ"כים וסיים קורס קציני שלישות. השתחרר בדרגת סג"ם. במלחמת יום הכיפורים גויס ליחידת איתור חללים, אך עזב אותה לטובת סיוע לגדוד מילואים בגזרה המצרית. בהמשך שירותו הצבאי שירת כקצין מיון ראשי בבסיס קליטה ומיון וכקצין השלישות של פיקוד מרכז בדרגת אלוף-משנה. לאחר שהובהר לו על ידי ראש אכ"א רן גורן, שאין כוונה לקדמו השתחרר משירות הקבע. שימש בתפקידי ניהול בחברת כמיפל עד שנקרא חזרה לשירות הקבע על ידי ראש אכ"א החדש יורם יאיר. שירת כראש חטיבת כוח אדם במפקדת חילות השדה (כיום נקראת מפקדת זרוע היבשה). מ-1996 עד 1998 מילא שגב את תפקיד ראש חטיבת התכנון ומנהל כוח האדם באגף כוח אדם. בשנת 1998 הועלה שגב לדרגת אלוף ומונה לראש אגף כוח אדם. מעט לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 2001, מונה שגב למנכ"ל התאחדות הקבלנים והבונים בישראל. הוא החזיק בתפקיד זה עד לפרישתו בדצמבר 2004. ביולי 2005 שב לכהן כמנכ"ל התאחדות הקבלנים. באוגוסט 2006 מונה למנכ"ל התאחדות התעשיינים, והחזיק בתפקיד עד אפריל 2011. שגב הוא בוגר תואר ראשון בלימודים כלליים ובינתחומיים מאוניברסיטת תל אביב, תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה ובעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו ותואר שני במשפטים מבר-אילן. בנוסף הוא בוגר קורס מפקדי חטיבות של צה"ל ובוגר המכללה לפיקוד ומטה. שגב היה סגן יושב ראש מכון התקנים הישראלי, חבר דירקטוריון במכון היצוא, יו"ר דירקטוריון געש, חבר בדירקטוריון ב. יאיר (2006-2008), אביב ארלון (2005–2014), כמיפל (מ-2011), פיל"ת (2010–2011), אחזקות קיבוץ ניצנים, קופות הגמל והקרנות של בנק אוצר החייל. ב-2013 יצא ספרו "מכתבים דמיוניים לאבא". בשנת 2015 התמנה למנכ"ל התאחדות התעשיינים ופרש בשנת 2016. מכהן כיושב ראש דירקטוריון שפיר הנדסה מאז 2015. ב-2021 יצא לאור, בהוצאת סדן, ספרו "מפת דרכים לעבודת הדירקטוריון" - ספר מקצועי בנושא עבודת הדירקטוריון. שגב נשוי ואב לשניים, ומתגורר ביבנה. הוא בעל אזרחות ישראלית ורומנית. דרור מרמור, מנכ"ל התאחדות הקבלנים יהודה שגב פורש מתפקידו, באתר nrg‏, 12 באוקטובר 2004 עידו אפרתי, יהודה שגב - מנכ"ל התאחדות התעשיינים, באתר ynet, 2 ביולי 2006 אורה קורן, כיסאות מתחלפים בהתאחדות התעשיינים: יהודה שגב חוזר לתפקיד המנכ"ל, באתר TheMarker‏, 12 באוקטובר 2015 אורן פרוינד, האחים שפירא מינו את יהודה שגב ליו"ר דירקטוריון שפיר הנדסה, באתר כלכליסט, 25 בפברואר 2015
השושלת הבורג'ית

השושלת הבורג'ית (הממלוכים הבורג'ים או הממלוכים הצ'רקסים, בערבית: المماليك البرجية) הייתה שושלת של סולטאנים ממלוכים ממוצא צ'רקסי אשר שלטה במצרים ובחלקים נרחבים מהמזרח התיכון בין השנים 1382 עד 1517. במהלך שלטונם נלחמו הסולטאנים הבורג'ים במצביא המונגולי טימור לנג וכבשו את האי קפריסין. מקור שם השושלת הוא במגדל (בערבית: برج, "בורג'") ממנו שלטו הממלוכים הבורג'ים. הממלוכים השתלטו על מצרים בשנת 1250. תחילה שלטה השושלת הבחרית אשר כללה בעיקר סולטאנים ממוצא קיפצ'קי, אם כי הסולטאנים הראשונים היו ממוצא צ'רקסי. בשנת 1377 פרץ מרד אשר בסיומו השתלטו הצ'רקסים על עמדות המפתח באימפריה הממלוכית כשהם מובלים על ידי ברקוק ובראקה. ב-1382 מונה ברקוק לסולטאן ובכך תמה השושלת הבחרית והחלה השושלת הבורג'ית. יריבו המר של ברקוק היה המצביא המונגולי טימור לנג ושני הצדדים נלחמו שנים רבות. ב-1399 נפטר ברקוק ובמקומו מונה בנו פרג' כסולטאן. אחרי חמש שנים נוספות של לחימה ועם מותו של טימור לנג, הצליח הסולטאן פרג' לכבוש את סוריה. למרות הניצחון, סבל הסולטאן פרג' מהתנגדות של האמירים המקומיים ונאלץ לסגת בשנת 1412. בשנת 1421 תקפה ממלכת קפריסין את מצרים אך המתקפה לא הצליחה ולבסוף הוכרחה לקבל את מרותו של הסולטאן ברסביי. במהלך שלטונו של ברסביי קטנה אוכלוסיית מצרים בצורה ניכרת. הוא הירבה בפשיטות באסיה הקטנה ומת בשנת 1438. בשנת 1453 עלה הסולטאן אל-אשרף לשלטון, אל-אשרף כונן יחסים חמים עם האימפריה העות'מאנית שכבשה באותן שנים את קונסטנטינופול, כיבוש אשר גרם לעושר רב במצרים. עם זאת, עם מינויו של חשק'דם כסולטאן ב-1463 התגלעה מחלוקת בין מצרים לאימפריה העות'מאנית ושני הצדדים ניהלו קרבות מדי פעם. ב-1467 תקפו העות'מאנים את הממלוכים לאחר שאחיו של הסולטאן העות'מאני באיזיט השני הורעל בזמן שהיה אורחו של הסולטאן הממלוכי קאיתבאי. באיזיט הטיל מצור על הערים אדנה וטרסוס אך הובס על יד קאיתבאי. קאיט ביי ניסה גם לעזור למוסלמים בספרד בכך שאיים על הנוצרים בסוריה, אך ללא השפעה מכרעת. הוא מת בשנת 1496 והשאיר אחריו חובות גדולים. ב-1515 הצליחו העות'מאנים לכבוש את סוריה, ושנתיים מאוחר יותר ב-1517 הצליחו העות'מאנים לכבוש את קהיר. עם הכיבוש הפכה איסטנבול למרכז השליטה של האימפריה, אך משפחות הממלוכים המשיכו לשלוט במצרים אם כי הן היו כפופות לסולטאנים העות'מאניים. שלטונם של הממלוכים נמשך עד עלייתו של מוחמד עלי פשה אשר טבח במנהיגי הממלוכים. תקופת שלטונם של הממלוכים הבורג'ים התאפיינה באי יציבות פוליטית וכלכלית, אשר הביאה לבסוף לנפילתם. השושלת הבחרית קרב מרג' דאבק אליהו אשתור, תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים, כרך ב מדיה וקבצים בנושא השושלת הבורג'ית בוויקישיתוף
נץ חלב

נֵץ חָלָב (שמו אולי על שום צבעה הלבן של ניצת הצמח; שם מדעי: Ornithogalum) הוא גאופיט בעל פרחים עם בצל שטחי בקרקע. הבצל מכיל רעל המתפוגג בצלייה. הסוג נץ חלב כולל 275 מינים של גאופיטים הגדלים בכל היבשות. מוצא נץ החלב כנראה בדרום אפריקה ובאזור ים התטיס. בישראל גדלים בר מספר מינים של נץ החלב חלקם צעירים. מספר מינים מקובלים בגננות, כגון: Ornithogalum arabicum (נץ חלב ערבי) (נץ חלב כתום)Ornithogalum dubium נץ החלב וחלבצין נזכרים במשנה (שביעית, עוקצין) אך לא ברור לאיזה צמח הכוונה. השם העברי נץ חלב נקבע רשמית לסוג Ornitogalum, מפני שמשמעו של השם המדעי הוא חלב ציפורים, המתאים למשמעות של המילים נץ וחלב. יש חושבים שהצמח נזכר בתנ"ך בשם חריונים בספר מלכים ב, פרק ו פסוק כה. הסוג נקרא באנגלית בשם כוכב בית לחם ומתקשר למסורת נוצרית על בשורת לידתו של ישו. נץ חלב ערבי - Ornithogalum arabicum L נץ חלב החום - Ornithogalum fuscescens Boiss. & Gaill נץ חלב צרפתי - Ornithogalum narbonense L נץ חלב שעיר - Ornithogalum neurostegium Boiss. & Blanche נץ חלב איג - Ornithogalum Neurostegium subsp. eigii נץ חלב דק העלים - Ornithogalum trichophyllum Boiss. & Heldr נץ חלב המפושק - Ornithogalum umbellatum L נץ חלב שטוח עלים - (Ornithogalum cuspidatum Bertol (syn. platyphyllum Boiss נץ חלב אזמלני - Ornithogalum lanceolatum Labill נץ חלב הררי - Ornithogalum montanum Cirillo נץ חלב מפושק נץ חלב ההררי נץ חלב צרפתי נץ חלב דק־העלים בנגב נץ חלב ערבי נץ חלב אזמלני נץ חלב כתום נעמי פינברג-דותן, אבינועם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל. כנה, ירושלים, תשמ"א. עמודים 781–784. (הספר בקטלוג ULI) עזריה אלון, החי והצומח של ארץ ישראל, פרק 11 צמחים בעלי פרחים ב', משרד הביטחון ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע. 1983. עמודים 213–214. מדיה וקבצים בנושא נץ חלב בוויקישיתוף נץ חלב, באתר ITIS (באנגלית) נץ חלב, באתר NCBI (באנגלית) נץ חלב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נץ חלב, באתר צמחיית ישראל וסביבתה נץ חלב, באתר Tropicos (באנגלית) נץ חלב, באתר GBIF (באנגלית) נץ חלב, באתר IPNI (באנגלית) נץ חלב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
SysRq

SysRq הוא מקש שנמצא ברוב המקלדות. שמו המלא הוא "System Request", והוא ממוקם בדרך כלל ביחד עם המקש Print screen. במערכות ישנות של IBM המקש היה מיועד לתת גישה ישירה ל-BIOS. ובמערכות מבוססות UNIX הוא היה מבצע Reset למחשב. (מעין צרוף המקשים CTRL+ALT+DEL במערכות DOS). כיום רוב המערכות המודרניות לא עושות בו שימוש אלא משתמשות במקש לצורך לכידת מסך (בשל היותו ממוקם על אותו המקש יחד עם Print Screen). לעומת זאת, מערכת ההפעלה לינוקס מאפשרת להשתמש במקש לצורך ניסיון הצלת מחשב שנתקע. מדיה וקבצים בנושא SysRq בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.