laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גוג'י

גוג'י ברי, (ג'וז'י ברי או וולפברי) הוא פרי יער של שיח רב שנתי ממשפחת הסולניים. השם "גוג'י" מתייחס לפריו של Lycium barbarum, וגם לפריו של המין L. chinense. השיח צומח לגובה של 1–3 מטרים. "גוג'י ברי" הוא השם בו משווק הפרי. למעשה מדובר בפרי האטד. מקור הצמח בדרום מזרח אירופה ואסיה. תפוצתו היא בחצי הכדור הצפוני. הפריחה מתרחשת בחודשים יוני עד ספטמבר, בהתאם לקו הרוחב, הגובה מעל לפני הקרקע, והאקלים. מחקרים ביו-מולקוריים מראים שהמינים L, barbarum ,L. chinense ו-L. ruthenicum, משתייכים לקבוצה טקסונומית אחת (ענף/clade). עלי הצמח מסודרים בקבוצות של עד שלושה עלים. העלים מחודדים בקצוות ורחבים במרכז, אורכם 7 ס"מ ורוחבם עד 3.5 ס"מ. הפרחים צומחים בקבוצות של 1–3 בחיק העלים. עלי הגביע יוצרים פרח דמוי פעמון צינורי מאונות משולשות. עלי הכותרת הם בצבע סגול בהיר, ובגודל 9–14 מ"מ, עם חמש עד שש אונות קצרות. הפרי הוא ענבה. הפירות הם בצבע כתום בהיר עד אדום, בצורת אליפסה ובגודל 1–2 ס"מ. מספר הזרעים בכל פרי הוא 10–60 וצבעם צהוב. הפירות מבשילים בחודשים יולי עד אוקטובר. השיח מתרבה בעזרת קני שורש תת-קרקעיים ועל מנת למנוע את התרבותו יש לתחום את הקרקע ברדיוס מסוים מסביבו. פרי הגוג'י ניתן למאכל כשהוא נא, ניתן לשמרו על ידי ייבושו בשמש או על ידי הקפאה. בסין משמשים העלים הצעירים בסלט. מתחילת המאה ה-21 משווק הפרי בעולם המערבי כמאכל בריאות. לעיתים מגובה בהצהרות מדעיות לא מאומתות על ערכו הבריאותי כביכול. רמת הוויטמין סי בפרי דומה לפרי הדר ותות שדה. בשנת 2006 הוציא מנהל המזון והתרופות האמריקאי הודעת אזהרה לשניים ממשווקי מיץ הגוג'י שהצהירו בניגוד לחוק שהמוצר הוא "תרופה לריפוי, הפחתה, טיפול או מניעת מחלה" כשאין לזה הערכה מדעית. בשנת 2009 הוגשה בבית משפט בארצות הברית תובענה ייצוגית נגד 'פרי לייף', משווק פרי ומיץ גוג'י. התביעה האשימה את המשווק במצגי שווא, פרסומת כוזבת ומטעה, ועוד. רוב פירות הגוג'י שנמכרים בישראל הם מיובשים ומיובאים. בשנים האחרונות (2010 בערך) התחילו כמה חוות חקלאיות (בשרון; במושב אביגדור, בצפון; חוות הגוג'י במושב ציפורי) לגדל את פרי הגוג'י למכירת הפרי הטרי. זרעים ושיחים של הפרי מזנים שונים (הימלאיה - גדול, טיבט - קטן) ניתנים לקנייה במשתלות והוא מומלץ לגידול בגינה. בקיץ 2014 נקטף לראשונה, היבול הראשון של פרי הגוג'י בתחנת הניסיונות מרכז ופיתוח רמת הנגב. החוקרים במרכז ניסו לפתח את דרכי הגידול, קטיף, ושיפור חיי המדף של הפרי. תוך כשנה התאפשר גידולו המסחרי במשתלות וחממות מותאמות ברחבי הארץ. גוג'י, באתר ITIS (באנגלית) גוג'י, באתר NCBI (באנגלית) גוג'י, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גוג'י, באתר Tropicos (באנגלית) גוג'י, באתר GBIF (באנגלית) גוג'י, באתר The Plant List (באנגלית) גוג'י, באתר IPNI (באנגלית) זה מטוס? לא, זה סופר אוכמניה, באתר BeOK,‏ 5 בספטמבר 2006 ynet, חדש בישראל: גוג'י ברי – אוכמניה שכולה בריאות, באתר ynet, 8 במרץ 2008 דיוויד וולף, סופר-פוד: גוג'י ברי - משפר תפקוד מיני ומעכב הזדקנות, באתר ynet, 3 בנובמבר 2014 רועי צ'יקי ארד, כך מגדלים בישראל גוג'י - פרי הפלא האסייאתי, באתר הארץ, 18 ביוני 2015 לירון לוי דהאן, היתרונות הבריאותיים המפתיעים של גוג'י ברי, באתר ynet, 23 באוגוסט 2016
מבריק רצפות

מבריק רצפות הוא מכשיר חשמלי, המשמש לניקוי ותחזוקה של שטח בנוי ללא שטיחים, כמו: פרקט, רעפים, שיש ורצפת לינולאום. עמוד הבסיס של המבריק רצפות הוא גדול וזקוף, והכידון רחב, כך שנדרש להשתמש בשתי הידיים על הכידון כדי לתפעל את המכשיר. המכשיר שידוע גם בשם "מכשיר הרצפה הסיבובית", עשוי ממספר מברשות, המסתובבות בצורה מעגלית במהירות של לפחות 1000 סל"ד. המכשיר מנקה משטחים שטוחים במהירות הרצויה שבוחר בעל-המכשיר. במרכז המבריק רצפות, ישנו מנוע קטן המסובב בצורה ישירה את הכרית בצורה מעגלית בכיוון אחד. השימוש במבריק הרצפות נפוץ בעיקר בבתי ספר, בתי חולים, מוסדות ומשרדים. כדי להקל על המשתמש במכשיר, בתחתית המכשיר מותקנים גלגלי גומי קטנים להזזה נוחה וקלה. גרסאות קטנות של המכשיר, נמכרות לשימוש ביתי לעיתים קרובות בשם "מנקה רצפות קשה". מכונת מבריק רצפות משנת 1912 מכונת מבריק רצפות שואב אבק מדיה וקבצים בנושא מבריק רצפות בוויקישיתוף
אחוזת המטורפים

אחוזת המטורפים (באנגלית: Maniac Mansion) הוא משחק מחשב הומוריסטי מסוגת משחקי ההרפתקאות ששוחרר בשנת 1987 על ידי חברת Lucasfilm Games. הוא המשחק הראשון של החברה שהשתמש במנוע SCUMM של החברה. במשחק צריך להציל את סנדי ממדען מטורף. המשחק פותח על ידי רון גילברט וגרי וויניק. למשחק נוצר משחק המשך, יומו של הטנטקל, אך אין קשר עלילתי חזק בין השניים וכל אחד מהמשחקים עומד בפני עצמו. ניתן כיום לשחק במשחק גם במחשבים חדישים באמצעות המנוע ScummVM. אחוזת המטורפים הוא משחק הרפתקה דו־ממדי. המשחק הוא המשחק הראשון של חברת Lucasarts שממשקו "הצבע והקלק" (עם העכבר) ושהשתמש במנוע SCUMM. המשחק מאופיין בכך שניתן להיהרג או להיתקע בו בדרכים רבות. במשחק משחקים שלוש דמויות: דייב ועוד שניים שצריך לבחור (סיד, מיכאל, וונדי, ברנרד, רייזר וג'ף הם הדמויות הניתנות לבחירה). העלילה מתרחשת באחוזתו של ד"ר פרד אדיסון (אחוזת המטורפים), מדען מטורף שחטף את סנדי ושמוחו נשלט על ידי מטאור שנחת ליד האחוזה 20 שנים קודם. דייב, החבר של סנדי וחבריו של דייב צריכים להציל את סנדי מהמדען המטורף. ניתן לשחק במשחק זה ממשחק ההמשך "יומו של הטנטקל", כאשר נכנסים לחדרו של אספן הבולים בהווה ומדליקים את המחשב. אחוזת המטורפים דלוקס (Maniac Mansion Deluxe) הוא חידוש למשחק שנוצר על ידי אוהדים. החידוש נוצר מתוכנת Adventure game studio. יומו של הטנטקל הוא משחק ההמשך שנוצר לאחוזת המטורפים, אך אין קשר עלילתי חזק בין השניים וכל משחק עומד בפני עצמו. במשחק ההמשך נלחמים נגד זרוע תמנון (טנטקל). Return of the tentcale הוא משחק המשך ליומו של הטנטקל הנוצר בימים אלה על ידי חברה גרמנית ששמה Apeiron Studios. אחוזת המטורפים, באתר PCGamingWiki (באנגלית) אחוזת המטורפים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר הפרויקט
חתונה אלגורית

"חתונה אלגורית" (1906) הוא מתווה לשטיח שנוצר על ידי אפרים משה ליליין עבור בית המלאכה לשטיחים של "בצלאל". המתווה נוצר כהכנה לשטיח אמנותי שנועד לשמש כמתנה לרגל חצי יובל לנישואיו של דוד וולפסון, נשיא הקונגרס הציוני העולמי. ולרגל יום הולדתו החמישים של וולפסון. ליליין, שהגיע ביחד עם בוריס שץ לירושלים בשנת 1906 כמורה ב"בצלאל", התבקש ליצור סדרה של מתווים עבור מחלקת השטיחים של בית הספר. על אף שהייתה זו המחלקה הראשית בשנותיו הראשונות של בית הספר, רמתם הטכנית של עובדי המחלקה החדשה לא איפשרה את אריגתו. המתווה בנוי במתכונת של טריפטיכון. בתיאורים השונים שילב ליליין השפעות מתקופות שונות בתולדות האמנות, ביניהן אמנות מצרים העתיקה, והרנסאנס האיטלקי. בפנל המרכזי מתוארים בני זוג תחת חופה. הגבר לבוש בבגד אדום והוא מאזכר את דמותו של תגלת פלאסר השלישי, כפי שהוא מופיע על גבי תבליטים מאשור. האישה מהווה ייצוג של "בת ישראל". משני עבריהם מתוארים עבדים או נערים חשופי חזה האוחזים במוטות החופה. במישור הקדמי של התיאור מתוארים פרחי שושן, המאזכרים את שמו של ליליין בגרמנית (Lilien), ומנוגדים לתיאור הקוצים בפנלים הצדדים. פנלים אלו מכילים תיאורים של הגלות ושל גאולת ישראל. בחלקו הימני של השטיח מתוארת דמותו של ירמיהו, השואבת את השראתה מתיאורו דמות ירמיהו של מיכלאנג'לו בקפלה הסיסטינית. סביב הפנלים יצר ליליאן מסגרת מעוטר המושפעת מסגנון היוגנדסטיל האירופי. בחלקו השמאלי של השטיח מתוארת דמותו של מלאך התוקע בשופר, ומסמל את הגאולה. יגאל צלמונה טען כי משמעותו של התיאור הוא בחיבור הרמוני של ההשפעות השונות המסמלות "כלולות במובן העמוק של תיקון, חיבור האחדה ויצירת כליל שלמות". חתונה אלגורית באתר מוזיאון ישראל צלמונה, יגאל, 100 שנות אמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2010, עמ' 28.
שחייה באולימפיאדת לונדון (1948)

אולימפיאדת לונדון (1948) נערכה בלונדון, בריטניה. תחרויות השחייה נערכו בין 30 ביולי 1948 ל-7 באוגוסט 1948. 11 משחים נערכו במשחקים אלו (5 לנשים ו-6 לגברים), בהשתתפות 249 משתתפים (88 נשים ו-161 גברים) מ-34 מדינות. תחרויות השחייה נערכו בבריכת השחייה "אמפייר", ליד אצטדיון ומבלי. כיום מכונה מרכז הספורט שהכיל את הבריכה, הארנה של ומבלי, הבריכה הייתה בעלת תפוסה של 8000 מקומות ישיבה. הבריכה במקור נבנתה לקראת משחקי האימפריה הבריטית שנערכו בשנת 1934. הבריכה עודכנה וקוצרה לגודל של 50 מטר באמצעות גשר מעץ ששימש את השופטים. נבחרת השחייה של יפן (יפן) לגברים ששלטה בשחייה לפני מלחמת העולם השנייה נעדרה מהתחרות בעקבות תוצאות המלחמה. השליטה בבריכה לגברים עברה לנבחרת ארצות הברית (ארצות הברית), שזכתה בכל 6 מדליות הזהב האפשריות וב-11 מדליות מתוך 16 אפשריות. אן קרטיס (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-3 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת וקארן הארופ (דנמרק דנמרק) זכתה אף היא ב-3 מדליות, מדליית זהב אחת ושתי מדליות כסף. ג'יימס מקליין (ארצות הברית ארצות הברית) זכה ב-3 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת, וולטר ריס (ארצות הברית ארצות הברית) וביל סמית' (ארצות הברית ארצות הברית) שזכו כל אחד בשתי מדליות זהב. מדיה וקבצים בנושא שחייה באולימפיאדת לונדון בוויקישיתוף שחייה באולימפיאדת לונדון (1948), באתר Sports-Reference (באנגלית)
כל מקדש שביעי

"כָּל מְקַדֵּשׁ שְׁבִיעִי" הוא פיוט עתיק שחיבר פייטן בשם משה, כפי שנרמז באקרוסטיכון, ויש ששיערו כי הוא רבי משה בן קלונימוס. הפיוט נמצא כבר בכתב יד לונדון 655, בתוך מחזור ויטרי של הרב שמחה בן שמואל מוויטרי מהמאה ה-12. במשך הדורות הוא הולחן בלחנים רבים. יהודי אשכנז נוהגים לשיר אותו בליל שבת. בכל בית ארבעה חרוזים, כאשר בחרוז הרביעי משובץ פסוק. הפיוט נכתב באקרוסטיכון האל"ף בי"ת החל מהבית השנייה. המחבר חתם את שמו, משה, באקרוסטיכון במילים השניות בכל שורה מהבית הראשון. הפיוט מכיל דברי שבח לכל שומרי שבת באשר הם, ומדגיש את שכרם הטוב על כך שהם שומרים את השבת. בפיוט מודגשים חוויות השבת, התקווה לגאולת ירושלים ולבניית בית המקדש בעתיד קרוב. השימוש במילה "אור" במשמעותה הרוחנית, כמו "באור פניך תבהיקם" או "צדקתם תצהיר כאור שבעת הימים" מבטא תחושה של ראיית אור רוחני, וכמיהה לגאולה שעתידה לבוא, אשר שומרי השבת זוכים לטעום ממנה גם בהווה. ברוב הסידורים הפיוט מסתיים בבבית המתחיל באות צ'. בעוד ההמשך חסר ובמקומו התווספה בשלב כלשהו השורה "ה' אלוהי ישראל תשועת עולמים" כדי לחתום את השיר. לפי אגדה עממית, הבית האחרון נשמט מכיוון שהמחבר נפטר לפני שהספיק לכותבו, כך למשל כותב עגנון בסיפורו "לעבד נמכר יוסף": "שבחרוז זה יצאה נשמת הפייטן, ולא השלים כל סדר אלף בית שקבע בו פיוטו". אמנם במחזור ויטרי מופיע סיום הפיוט במקומו, ומשלים את האקרוסטיכון האל"ף בי"ת: קדשם במצוותיך וטהרם כעצם השמים לטוהר, רוחך תניחמו כבהמה תרד בבקעה מן ההר, שבטיהם תשכנם בנחלת הסהר, כנחלים נטיו וכגנות עלי נהר. במשך הדורות היו שהוסיפו בית נוסף לשיר החסר, כך למשל רבה של בוטשאטש האדמו"ר רבי אברהם דוד וואהרמן (ה'תקל"א - ה'תר"א, השלים הפייט בנוסח זו: קרבינו לעבודתך בטוב ובנעימים. רחם עלינו ברוב רחמים. שמרנו מידי כל הקמים. תשמחנו בבנוי כמו רמים. הנוסח הופיע לראשונה בדפוס בשנת ה'תרנ"ב ((1892)), ושנית בשנת ה'תר"ע (1910) בפיעטרקוב בלי לציין את המקור. הגרסה הזאת מופיעה בהלחנה של הטריו "Schwebel, Scharf, and Levine". סיום נוסף הוסיף האדמו"ר רבי אברהם אבא מפיטסבורג: "קדושים ישראל מאז ולעולמים, רצים למגדלך ובשמך נשגבים, שבתות קדשך מייחדים ומענגים ובך נדבקים, תיקון השלם ישיגו בחיינו בחסד וברחמים ובקרב הימים". כל מקדש - מקהלת הילדים החסידית יונגערליך באלבום יונגערליך 2 אוהבי ה' - לחן של חיים בנט וביצוע של שלמה כהן ומקהלת רננו חסידים באלבום אוהבי ה'. ביצוע נוסף לשיר באלבום א שבת טיש. שמחם בבנין שלם - לחן של אלי שרף, בביצוע על ידי הטריו "Schwebel, Scharf, and Levine". הלחן הזו משמשת בהשלמת הגרסה הנ"ל "רחם עלינו ברוב רחמים". ד"ר ראובן גפני, חסרות ויתרות: על טקסי חניכה, אנחות יהודיות ותעלומות שאינן פתורות, באתר הפיוט והתפילה הפיוט כל מקדש שביעי, באתר הפיוט והתפילה ניגון בנוסח חסידות בעלזא, וידאו ב Youtube ביצוע על ידי יהודה יוסף, וידאו ב Youtube נוסח מחזור ויטרי "הָבָה תָמִים" כבספר שמואל א', פרק י"ד, פסוק מ"א. מבוא לעת הזמיר, דף ז' ע"ב, שלשה ספרים נפתחים, פיעטרקוב תר"ע, באתר היברובוקס צילום העמוד באתר הספרייה הלאומית סידור דעת קדושים פרעמישלא תרנב, דף עג. ראו שליאמוויץ, יצחק, זמירות - שלשה ספרים נפתחים - מנחת יעקב מטה יהודה פרחי שושנים, באתר היברובוקס כל מקדש, הפיוט בביצוע מקהלת הילדים החסידית יונגערליך, באלבום יונגערליך 2, להאזנה באתר יוטיוב.
פרז

האם התכוונתם ל... אסתי פרז – עיתונאית ישראלית הוגו פרז – כדורגלן אמריקאי טיילור זקהאר פרז – שחקן אמריקאי רוזי פרז – שחקנית ורקדנית אמריקנית פרס פרץ
על אהבתך

עַל אַהֲבָתֶךָ אֶשְׁתֶּה גְבִיעִי הוא פיוט שחובר ונכתב על ידי רבי יהודה הלוי, מגדולי משוררי תור הזהב בספרד. תוכן הפיוט מדגיש את אהבתו של המשורר רבי יהודה הלוי ליום השבת, ומלווה בגעגועיו, ייסוריו וכיסופיו של המשורר לאהובו, שאינו מתגלה טרם זמנו. מאוחר יותר נוסף לפיוט בית נוסף העוסק בשבת (שהמשורר מתייחס אליו בלשון זכר): ”אשיר לך שבת שירי ידידות...”, (ובחלק מהגרסאות נוסף עוד בית הפותח במילים ”עמך מאור תורה, עמך נהרה”.) אך במקורו, הפיוט מסתיים במחרוזת השישית (בשעתה של כניסת השבת) והוא איננו מתאר את פגישת האוהבים בשבת עצמה (דבר המתרחש מעבר לשיר בצורה אינטימית). הפיוט מושר בקהילת יהודי מרוקו, בין היתר בשירת הבקשות של פרשת משפטים. אחד מהלחנים הידועים של הפיוט במסורת יהודי מרוקו נלקח מהשיר "יא חביב אל קאלב" של המוזיקאי המרוקאי עבד-סאדק שקארה (אנ'). בשנות התשעים הולחן הפיוט מחדש על ידי יהושע אנגלמן. פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי, תרגום: מיכאל שורץ, הוצאת מאגנס, 2011, הפרק "על אהבתך אשתה גביעי", עמ' 183–187. הפיוט על אהבתך, באתר הפיוט והתפילה האנדלוסית הישראלית "על אהבתך אשתה גביעי", סרטון בערוץ "התזמורת האנדלוסית הישראלית", באתר יוטיוב (אורך: 07:44) משה ברששת מבצע את "על אהבתך", סרטון באתר יוטיוב (אורך: 03:07) יהושע אנגלמן - על אהבתך, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 06:06) למשל כאן יהודה איזנברג, על אהבתך אשתה גביעי לרבי יהודה הלוי, באתר דעת הפיוט על אהבתך, באתר הפיוט והתפילה. שמעון ברנשטיין, שירי יהודה הלוי, שיר קלד, באתר HebrewBooks יהושע אנגלמן, על אהבתך, באתר YouTube
קוורנר רייקה

קוורנר רייקה (בקרואטית: KK Kvarner Rijeke) היא קבוצת כדורסל קרואטית מהעיר רייקה על מפרץ קוורנר, המתמודדת בליגת העל הקרואטית. הקבוצה הוקמה בשנת 1946 והשתתפה בליגה היוגוסלבית לשעבר בסך הכל 6 עונות. בעונות 1976/77, 1980/81, הגיעה הקבוצה לגמר הגביע היוגוסלבי, אך הפסידה לקבוצות יוגופלסטיקה ספליט וציבונה זאגרב בהתאמה. הקבוצה משחקת בליגה הקרואטית הבכירה מאז הקמתה. מספר עונות התנדנדה בין הליגה הראשונה לשנייה. בעונת 2000/01 סיימה במקום השלישי. בעונת 2010/11 הגיעה עד לרבע גמר הגביע והפסידה לצ'דביטה זאגרב. הקבוצה השתתפה בעונת 1977/78 בגביע ספורטה והגיעה עד לשלב בית רבע הגמר, בו סיימה במקום הרביעי והאחרון. כמו כן השתתפה הקבוצה בגביע קוראץ' בעונות 1994/95 (הודחה בסיבוב השני על ידי סקאליג'רה ורונה), 2000/01 (הודחה בסיבוב השני על ידי טורק טלקום), 2001/02 (הודחה בסיבוב הראשון על ידי ק.ק. קאפושוואר). בעונת 2001/02 הקבוצה הייתה בין הקבוצות הראשונות שהקימו את הליגה האדריאטית, בה השתתפה במשך עונה אחת בלבד. בעבר אומצה הקבוצה על ידי חברת הביטוח "טריגלאב" ושמה שונה בהתאם למשך מספר עונות. כמו כך נקראה הקבוצה בעבר "טורפדו". כיום יש לקבוצה הסכם חסות עם הברת התיירות "נובי רסורט". מאז שנת 2009 מארחת הקבוצה בהיכל מלאדוסט שהוקם בשנת 1973 ומכיל 3,960 מקומות ישיבה. ההיכל משמש גם את קבוצת הכדוריד המקומית. בשנת 2000 היה אחד משני האולמות שאירחו את אליפות אירופה בכדוריד. הליגה הקרואטית: חצי גמר: 2001 הגביע היוגוסלבי: גמר: 1977, 1981 גביע ספורטה: רבע גמר: 1978 קרואטיה מריו סטואיץ' קרואטיה דאבור קוס קרואטיה קוטיס בוסטיץ' קרואטיה גוראן סוצ'ורוביץ' ארצות הברית דורון קלרק מדיה וקבצים בנושא קוורנר רייקה בוויקישיתוף
ג'יימס מקליין

ג'יימס פרייס "ג'ימי" מקליין (באנגלית: James Price "Jimmy" McLane;‏ 13 בספטמבר 1930 - 13 בדצמבר 2020) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי בעל 4 מדליות, מהן 3 זהב ושיאן עולם. מקליין נולד וגדל בפיטסבורג, פנסילבניה. הוא בוגר תיכון אקדמיית פיליפס ובשנת 1953 בוגר אוניברסיטת ייל. היה חבר באחוות הגולגולת והעצמות. בשנת 1944 זכה מקליין באליפות ארצות הברית בשחייה ובכך היה לשחיין הצעיר ביותר אי פעם שזכה באליפות בגיל 13 שנים וחצי בלבד. באולימפיאדת לונדון (1948) זכה מקליין ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:18.5 דקות, לפני ג'ון מרשל מאוסטרליה (19:31.3 דקות) וגאורג מיטרו מהונגריה (19:43.2 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם וולטר ריס, וולי וולף וביל סמית' בשיא עולם חדש של 8:46.0 דקות, לפני הונגריה (8:48.4 דקות) וצרפת (9:08.0 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:43.4 דקות, אחרי ביל סמית' שקבע שיא אולימפי חדש של 4:41.0 דקות ולפני ג'ון מרשל (4:47.7 דקות). בתחרות שחייה שנערכה בניו הייבן, קונטיקט בפברואר 1952 קבע מקליין במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, שיא עולם חדש של 8:29.4 דקות, שיא זה החזיק מעמד 4 שנים. באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה מקליין במדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם וויין מור, ביל וולסי ופורד קונו בשיא אולימפי חדש של 8:31.1 דקות, לפני יפן (8:33.5 דקות) וצרפת (8:45.9 דקות), כשחיין אחרון הוא שחה "בזינוק שליחים" תוצאה של 2:06.2 דקות, התוצאה המהירה במשחקים. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 18:51.5 דקות ולא הצליח להגן על תוארו ובמקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:40.3 דקות. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו בשנת 1955 בגיל 24, השחיין המבוגר ביותר וקפטן נבחרת ארצות הברית, זכה מקליין ב-3 מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:51.3 דקות, לפני וויין מור (4:53.4 דקות) ואוסקר קרמר מארגנטינה (4:56.1 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:04.0 דקות, לפני אוסקר קרמר (20:09.9 דקות) וג'ילברטו ארנגו מקולומביה (20:37.2 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (9:00.0 דקות) לפני ארגנטינה (9:09.0 דקות). נפטר ב-13 בדצמבר 2020. מקליין זכה ב-21 תוארי אליפות ארצות הברית בשחייה וב-2 תוארי NCAA. בשנת 1970 זכה מקליין להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. ג'יימס מקליין, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'יימס מקליין, באתר olympedia.org PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics JIMMY MCLANE (USA) באתר היכל התהילה הבינלאומי של השחייה (באנגלית)
תהילים צ"ב

"מִזְמוֹר שִׁיר לְיוֹם הַשַּׁבָּת" הוא מזמור צ"ב (הפרק ה-92) בספר תהילים הנאמר בקבלת שבת לאחר שירת הפיוט לכה דודי. הוא נאמר גם בתפילת שחרית של שבת ושל חגים. לפי חז"ל אדם הראשון חיבר את המזמור כשבח על כך שניצל ממיתה על חטאו בזכות השבת שסינגרה עליו. לאחר מכן לפי רבי ישמעאל המזמור נשכח ומשה רבנו חידש אותו. תוכן המזמור הוא תיאור שמחתו של המשורר במעשיו של הקדוש ברוך הוא ובסיפור שבחיו. המזמור מדבר על הצדיקים והצלחתם, לעומת הרשעים שהצלחתם היא רגעית וחולפת. מזמור שיר ליום השבת היה מושר על ידי הלוויים בעת הקרבת קרבן התמיד של יום השבת. חז"ל נתנו את טעמם לאמירת מזמור זה בשבת; "מזמור שיר לעתיד לבוא ליום שכלו שבת ומנוחה לחיי העולמים". המזמור נאמר בפסוקי דזמרא של חג ושבת, והוא מנהג ארץ ישראלי קדום. מזמור זה הוא הגרעין הראשון של טקס קבלת שבת שהתפתח על ידי מקובלי צפת במאה השש עשרה. מנהג ייחודי קיים בבית הכנסת אלטנוישול בפראג, שם אומרים עד היום את המזמור בקבלת שבת שתי פעמים. מזמור זה הוא גם שיר של יום של שבת. בקהילות הספרדים וקצת קהילות אשכנז, הוא נאמר גם אחרי קריאת התורה של מנחה בשבת. מזמור שיר ליום השבת - דודי קאליש מתוך אלבומו אשר בחר בנו, 2020 מזמור שיר ליום השבת - גלעד פוטולסקי ולהקת שלהבת. מזמור שיר ליום השבת - הרב שלמה קרליבך. מזמור שיר ליום השבת - ניגון שהולחן על ידי הרב שלום ברוכשטט לרגל יום הולדתו ה-91 של הרבי מליובאויטש. מזמור שיר ליום השבת - לחן של חיים בנט, ביצוע של שלמה כהן באלבום א שבת טיש כי שימחתני - שיר של הזמר מוטי שטיינמץ בלחן של שמשי ניימן, מתוך אלבומו הנשמה בקרבי. ואמונתך - פיני איינהורן, עיבוד שימי קסלר, 2017 להגיד בבוקר חסדך - שיר של הרב שלמה קרליבך. מה גדלו - יששכר גוטמן בלחן של ישראל באדאנסקי באלבום טביעת אצבע. צדיק - יעקב יהודה דסקל באלבום קבלת שבת. צדיק כתמר - בלחנו של לואי לבנדובסקי. המזמור בתרגום התנ"ך של לותר משנת 1768 מדיה וקבצים בנושא תהילים צ"ב בוויקישיתוף תהילים צ"ב באתר 929 - תנ"ך ביחד מזמור תהילים צ"ב, באתר הפיוט והתפילה פרקי דרבי אליעזר פרק יט בקצת קהילות, משמיטים את הפסוק הראשון ביום טוב שחל בחול. עיין הלל משה סרמוניטה ואנג'לו מרדכי פיאטילי, מחזור לפסח כמנהג בני ברומא כפי הנהוג בירושלים, ירושלים תשע"ה, עמ' 56. פליישר, עזרא. תפילה ומנהגי תפילה ארץ-ישראליים בתקופת הגניזה. ירושלים: מאגנס, תשמ"ח קימלמן, ראובן. 'לכה דודי' וקבלת שבת, המשמעות המיסטית, ירושלים: מאגנס, 2002. נציין שמזמור זה נמצא בכמה מנהגים אפילו קודם שנתקנה קבלת שבת. לדוגמה, הוא נמצא במחזור ויניציאה רפ"ג שאין בו את שאר קבלת שבת. מזמור שיר ליום השבת, גלעד פוטולסקי להאזנה באתר יוטיוב. מזמור שיר ליום השבת, הרב שלמה קרליבך, להאזנה באתר יוטיוב. הניגון בביצועו של המלחין לצפייה באתר יוטיוב. הניגון להאזנה. כי שימחתני בערוץ היוטיוב הרשמי של מוטי שטיינמץ ואמונתך, בביצוע פיני איינהורן, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 6:14), 13 באוגוסט, 2017 להגיד בבוקר חסדך, שלמה קרליבך, יוטיוב צדיק כתמר בלחנו של לואי לבנדובסקי, פסטיבל הזמיר 2015, באתר youtube
אצטדיון קאראיסקאקיס

אצטדיון קאראיסקאקיס (ביוונית: Γήπεδο Γεώργιος Καραϊσκάκης) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר הנמל פיראוס שביוון. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל אולימפיאקוס ומכיל 32,115 מקומות ישיבה. כמו כן, מארח האצטדיון לעיתים את משחקיה הביתיים של נבחרת יוון. האצטדיון נקרא על שם גיבור מלחמת העצמאות היוונית, גאורגיוס קאראיסקאקיס, שנפצע קשה באזור זה. בניית האצטדיון החלה בשנת 1895, והוא נחנך כשנה מאוחר יותר. האצטדיון אירח את תחרויות הרכיבה של אולימפיאדת אתונה באותה שנה. בשנות השישים שופץ האצטדיון ולקראת המשחקים האולימפיים באתונה בשנת 2004, נבנה כמעט מחדש. באולימפיאדה זו אירח האצטדיון חלק ממשחקי הכדורגל. ב-8 בפברואר 1981 נהרגו 21 אוהדי כדורגל באסון שאירע באצטדיון, לאחר משחק בין אולימפיאקוס לבין א.א.ק. אתונה, כאשר אלפים מאוהדי הקבוצה בשער 7 נהרו אל מחוץ לאצטדיון כדי לחגוג עם השחקנים מול הכניסה הראשית לאצטדיון. הדלתות היו כמעט סגורות והדלתות המסתובבות בכניסה לשערים הפכו את היציאה לבלתי אפשרית, כך שהמדרגות הפכו למלכודת מוות. לזכר האסון נצבעו 21 כיסאות בשחור במקום באדום, בצורה שיוצרת את הספרה 7. בין יוני לאוגוסט 2005 הפך האצטדיון לבית קולנוע המופעל באופן יומי, עם מסך קולנוע בגודל של 20x10 מטרים. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון קאראיסקאקיס בוויקישיתוף מידע ותמונות מאצטדיון קאראיסקאקיס תמונות מאצטדיון קאראיסקאקיס במהלך משחק
שחייה באולימפיאדת הלסינקי (1952)

אולימפיאדת הלסינקי (1952) נערכה בהלסינקי, פינלנד. תחרויות השחייה נערכו בין ה-26 ביולי 1952 ל-2 באוגוסט 1952. 11 משחים נערכו במשחקים אלו (5 לנשים ו-6 לגברים), בהשתתפות 319 משתתפים (118 נשים ו-201 גברים) מ-48 מדינות. נבחרת השחייה החזקה של יפן (יפן) ונבחרת השחייה של גרמניה (גרמניה) חזרו להשתתף במשחקים האולימפיים, לאחר השעיה שנבעה מתוצאות מלחמת העולם השנייה. נבחרת הנשים של הונגריה () בשחייה זכתה ב-4 מדליות זהב מתוך 5 אפשריות וב-7 מדליות בסך הכל מתוך 13 אפשריות. שלוש שחייניות יהודיות אווה סקיי ( הונגריה), ולריה ג'נגה ויודית תמש ( הונגריה) זכו ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד, 7 שנים לאחר השואה. הרברט קליין יהודי-גרמני (גרמניה) זכה במדליית ארד. קטלין סוקה ( הונגריה) זכתה בשתי מדליות זהב ואווה נובק ז'ראר ( הונגריה) זכתה ב-3 מדליות, מהן מדליית זהב אחת ושתי מדליות כסף. פורד קונו (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-3 מדליות מהן 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת. ז'אן בואטו (צרפת צרפת) שזכה בשתי מדליות זהב וארד. קונו ויושינובו אויאקאווה (ארצות הברית ארצות הברית), שזכה אף הוא במדליית זהב, נולדו וגדלו בהוואי. מדיה וקבצים בנושא שחייה באולימפיאדת הלסינקי בוויקישיתוף שחייה באולימפיאדת לונדון (1952), באתר סימוכין ספורט אולימפי
ויטרי

האם התכוונתם ל... ויטרי-לה-פרנסואה – עיר במחוז מארן שבחבל שמפן ארדן בצרפת פיליפ דה ויטרי – מלחין, תאורטיקאי מוזיקה ומשורר צרפתי ז'ק דה ויטרי – תאולוג צרפתי שמחה בן שמואל מוויטרי – תלמיד חכם צרפתי, מתלמידי רש"י, מחבר "מחזור ויטרי" בית הכנסת בוויטרי-לה-פרנסואה מחזור ויטרי – סידור תפילה עם פירושים ומנהגים בשם רש"י וחכמים אחרים