laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עכבר מצוי

עכבר מצוי או עכבר הבית (שם מדעי: Mus musculus) הוא מין מכרסם בסוג עכבר. מוצאו באזור הודו אך במהלך 8,000 השנים האחרונות התרחבה התפשטותו הגאוגרפית, כתוצאה מיחסיו עם בני האדם. אורך הזנב כאורך גופו וראשו יחדיו – 65–105 מ"מ. העכבר הוא בעל עיניים שחורות, אוזניים עגולות, אף מחודד ושפם זיפני ארוך. משקלו: 12–30 גרם. צבע הפרווה בדרך כלל חום בהיר עד שחור, בעל כרס פרוותית לבנה או אפורה, צבע הזנב בהיר יותר בחלק תחתון מאשר עליון. עכבר הבית נפוץ כמעט בכל אזור מחיה בו יש אנשים לרבות אזורים חקלאיים, ביערות טבעיים וגם ביערות שנשתלו על ידי בני אדם. באדמת מרעה ובאזורי חוף, באזורים בעלי שיחים נמוכים ואזורים עירוניים. בשעות היום רוב בני המשפחה חבויים במחילות ובסדקי סלעים ופעילים בשעות הדמדומים והלילה. הם מיטיבים לרוץ ולטפס. עכבר הבית מרבה לשכון גם בסביבת האדם: בבתי מגורים, מחסנים, ומבנים אחרים. בתנאי סביבה מתאימים יימצא בשדות ולאורך נחלים, במקומות בהם צמחייה צפופה המאפשרת לו להסתתר בה. עכבר הבית ניזון בעיקר מחומר צמחי, אבל הוא אוכל-כול. גם את הצואה של עצמו הוא אוכל. בכך הוא ניזון מחומרי מזון הנוצרים במעיו באמצעות חיידקים. מספר שעות השינה ביממה של עכבר הבית בשבי הוא בממוצע 12.5. העכבר הוא טריטוריאלי. ובדרך כלל זכר דומיננטי אחד חי יחד עם מספר נקבות וגורים. זכרים דומיננטיים מכבדים את הטריטוריה של פרטים אחרים, ובדרך כלל אינם נכנסים אליה אלא אם היא פנויה. לעכבר הבית ישנם אויבים רבים. חתולים, נחשים ועופות דורסים. אולם האויב הגדול ביותר הוא האדם. עקב הרתיעה הרבה מעכברים, נוצרה תעשייה שמגלגלת מיליארדי דולרים בשנה ועוסקת בלכידת והרעלת עכברים. תקופת ההריון של העכבר נמשכת 19–21 יום, שבסופה ממליטה הנקבה 3–14 גורים (בממוצע שישה עד שמונה). נקבה אחת יכולה להמליט 5 עד 10 פעמים בשנה, כך שאוכלוסיית העכברים יכולה לגדול מהר מאוד. הרבייה מתרחשת לאורך כל השנה. (בכל אופן, בעלי חיים בטבע אינם מתרבים בחודשים הקרים). הגורים נולדים עיוורים, חירשים וחסרי פרווה. השמיעה מגיעה לכדי התפתחות מושלמת ביום הרביעי ללידה, הפרווה תתחיל להופיע בערך לאחר שישה ימים, והעיניים נפתחות בערך לאחר 13 יום מהלידה. הנקבות מגיעות לכדי בגרות מינית בערך בגיל שישה שבועות, והזכרים בערך בגיל שמונה שבועות. אבל הם יכולים להזדווג גם בגיל חמישה שבועות. כאמור, בדרך כלל עכברי הבית פוליגמיים. בדרך כלל חיים עכברי הבית בטבע פחות משנה. בסביבה מוגנת הם חיים לעיתים תכופות שנתיים עד שלוש שנים. עכברי הבית גורמים נזק רב בהורסם יבולים חקלאיים, וגורמים לזיהום המזון שנצרך על ידי בני האדם. עכבר הבית הוא מין פולש הקשור להכחדתם של מינים מקומיים באזורים שאליהם הוא פולש, שנחשבים מחוץ לתחום האזור הטבעי שלו. עכבר הבית משמש פונדקאי למגוון רחב של מחלות וטפילים מדבקים של בני האדם. המשמעותי ביניהם הוא הדבר הבובוני שמועבר באמצעות החיידק Yersinia pestis וחיידק הסלמונלה. עכבר כחיית מחמד עכבר מעבדה מדיה וקבצים בנושא עכבר מצוי בוויקישיתוף עכבר מצוי, באתר ITIS (באנגלית) עכבר מצוי, באתר NCBI (באנגלית) עכבר מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עכבר מצוי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) עכבר מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עכבר מצוי, באתר GBIF (באנגלית) עכבר מצוי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ד"ר יונת אשחר, כך בייתנו את העכברים, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 28 במרץ 2017 אוניברסיטת חיפה, ‏שיני עכברי הבית גילו: האדם התיישב ביישובי קבע 3,000 שנים לפני הזמן שמקובל היה לחשוב, באתר "הידען", 30 במרץ 2017 עכבר הבית באתר הרשימה האדומה של IUCN
טופיה חלקת זנב

טופיה חלקת זנב (שם מדעי: Dendrogale) הוא סוג של יונקים קטנים ממשפחת הטופייתיים, הכולל שני מינים החיים בטבע רק בדרום-מזרח אסיה. הטופיות הן קרובות רחוקות של הפרימטים, והן חיות בין ענפי העצים ביערות הטרופיים של דרום-מזרח אסיה. אורכם 10 עד 15 סנטימטרים, ומשקלם 35 עד 55 גרם בממוצע. הם בעלי פרווה אפורה ומעט כהה והצוואר והחזה צהובים-בהירים. הטופיות חיות ביערות הרריים עד גובה 1,500 מטר וגם ביערות לחים יותר. הם פעילי יום המחפשים חרקים, אך גם פירות בין הענפים או על הקרקע. שני המינים לא נחשבים לקרובים לסכנת הכחדה, אך עלולים להיפגע עקב כריתת היערות בהם הם חיים. טופיה חלקת זנב בורנאית (Dendrogale melanura) – אנדמי לצפון בורניאו. טופיה חלקת זנב צפונית (Dendrogale murina) – מצוי בטבע בתאילנד, קמבודיה ודרום וייטנאם. מדיה וקבצים בנושא טופיה חלקת זנב בוויקישיתוף טופיה חלקת זנב, באתר ITIS (באנגלית) טופיה חלקת זנב, באתר NCBI (באנגלית) טופיה חלקת זנב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טופיה חלקת זנב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טופיה חלקת זנב, באתר GBIF (באנגלית)
יחסי דרום אפריקה – פינלנד

יחסי דרום אפריקה–פינלנד הם יחסי החוץ בין פינלנד לדרום אפריקה. יחסים דיפלומטיים כוננו ב-15 במאי 1949. נציגות דרום אפריקה הוקמה בשנת 1967 ובמרץ 1991 שודרגו היחסים לרמה השגרירית. במהלך מלחמת העולם השנייה דרום אפריקה הכריזה מלחמה על פינלנד. בשנת 2008 חתמו דרום אפריקה ופינלנד על הסכם שיתוף פעולה לתמיכה בפרויקטים של מדעי הביולוגיה בקהילה לפיתוח דרום אפריקה. פינלנד הייתה תומכת נמרצת בפירוק האפרטהייד בדרום אפריקה. דרום אפריקה מייצאת לפינלנד פירות טריים ויבשים, יין, עיסת נייר, ברזל, פלדה ופחם. דרום אפריקה מייבאת מפינלנד ציוד טלקומוניקציה, נייר, מוצרי לוח ומכונות. פינלנד מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה, קונסוליה כללית ביוהנסבורג ו-2 קונסוליות בקייפטאון ודרבן. דרום אפריקה מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי. "Finland". South Africa. נבדק ב-2009-05-21. Diplomatic relations were re-established in 1949. A South African legation was established in 1967 and relations were upgraded to ambassadorial level in March 1991. Finland and South Africa enjoy excellent relations and a Declaration of Intent was signed in June 2000 to facilitate bilateral consultations between South Africa and Finland. The Nordic countries and Africa. Nordic Africa Institute. 2002. ISBN 91-7106-505-9. From 1966 to 1987 when the Parliament of Finland unanimously adopted the South Africa Act prohibiting trade with South Africa the history of Finnish-South ... "Southern Africa: Country and Finland Partner to Support Biosciences Initiatives in SADC". All Africa. 11 בדצמבר 2008. נבדק ב-2009-05-21. South Africa and Finland have signed a cooperation agreement to support biosciences projects in the Southern African Development Community {{cite news}}: (עזרה) Finland and national liberation in Southern Africa. Nordic Africa Institute. 1999. ISBN 91-7106-431-1. Politics on paper: Finland's South Africa policy, 1945-1991. Nordic Africa Institute. 1992. ISBN 91-7106-326-9. אתר על יחסי מדינות
On the Road Again

On the Road Again (בתרגום חופשי: שוב יוצאים לדרך) הוא סינגל של להקת הבלוז רוק האמריקאית Canned Heat, שהופיע לראשונה באלבום "Boogie with Canned Heat" משנת 1968, ונחשב לאחד מבין השירים הפופולריים ביותר של הלהקה. השיר היה לאחד השירים המושמעים ביותר במדינות רבות, והיה בצמרות מצעדי הפזמונים של שנת 1968. השיר יצא גם כסינגל בתקליט ויניל ב-24 באפריל 1968. ביצוע השיר של הלהקה בפסטיבל וודסטוק נחשב לאחת ההופעות המצליחות של הלהקה, והוא אף נכנס לסרט וודסטוק שיצא מאוחר יותר. השיר נכתב על ידי גיטריסט וזמר הלהקה אלן וילסון ואמן הבלוז פלויד ג'ונס, איתו עבד וילסון בקריירה המוקדמת שלו. הגרסה הראשונה של השיר נכתבה על ידי שניהם בשנת 1953. בשנות השישים המאוחרות, החלו חברי הלהקה, ובראשם אלן וילסון ובוב הייט, לעבד את השיר. מנגינתו הייתה מבוססת חלקית על השיר "Big Road Blues" שכתב טומי ג'ונסון (אנ') בשנת 1928. ההקלטות של השיר היו בין ההקלטות הראשונות לאלבום "Boogie with Canned Heat". את ניגון התופים באלבום ביצע פרנק קוק, מתופף הלהקה המקורי, על אף שהוא לא היה המתופף בשאר האלבום. הגרסה המקורית שהוקלטה ארכה כשבע דקות וכללה קטעי אלתור מפוחית וגיטרה, אך בגרסת האלבום נערך השיר כך שאורכו היה 4:55 ובגרסת הסינגל 3:55. לאחר שיצא כחלק מהאלבום, השיר הושמע רבות ברדיו האמריקאי והבריטי וחברת התקליטים "Liberty Records" (אנ') מיהרה להוציא את השיר גם כסינגל. כדי להפוך את השיר ליותר "ידידותי" לתחנת Top-40 AM האמריקאית, חברת התקליטים הורידה דקה שלמה מהשיר. הסינגל היה לראשון שנכנס למצעדי הפזמונים מכל שירי הלהקה. מידע על היצירה "On the Road Again" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "On the Road Again" באתר Genius סרטון השיר "On the Road Again" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "On the Road Again" באתר ספוטיפיי Victor Records 21409 Greg Russo, Uncanned! The Best of Canned Heat (CD compilation booklet), 1994, ISBN 978-0-140-51384-4 On the Road Again - Canned Heat | Song Info | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-07-31
אלביון CX22S

אלביון CX22S (באנגלית: Albion CX22S) היא משאית צבאית מסוג "טרקטור ארטילרי" Artillery tractor (אנ') מתוצרת יצרנית הרכב הסקוטית Albion Motors (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1941 – 1943 אשר שירתה את כוחות בריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה לגרירת כלי ארטילריה בשדה כולל תותחים מסוג: תותח "M1 155 mm Long Tom" (אנ') ותותח "BL 7.2 inch" (איט') מקטגוריית הוביצר. יוצרו 532 יחידות עבור הצבא הבריטי. בתא הנוסעים (קבינה) של דגם ה"אלביון CX22S" היו מקומות ישיבה לשניים-שלושה נוסעים (כולל נהג), ואילו לגוף האחורי היו מקומות ישיבה לארבעה נוסעים ומושבים מתקפלים לשניים נוספים יחד עם אחסון לכלים, ציוד ותחמושת. מנוע קדמי. מנוע דיזל מסוג "Albion EN244". הנעה 6x4 - הנעת שש על שש 6 צמיגים. כושר גרירה באמצעות כננת - עד 8 טון. "אלביון CX22S" "אלביון CX22S" "אלביון CX22S" "אלביון CX22S" מוריס CDSW מק NO משאית 7.5 טון 6X6 אלביון נימבוס מדיה וקבצים בנושא אלביון CX22S בוויקישיתוף "אלביון CX22S" ifelix.net/albion-cx22s-heavy-artillery-tractor Ventham, Philip and Fletcher, David (1990) Moving the guns: the mechanisation of the Royal Artillery, 1854-1939, HMSO ISBN 0-11-290477-7, ISBN 978-0-11-290477-9 ציוד המשמש את גדוד התותחנים web.archive.org/web/20100825225421 "אלביון CX22S" Imperial War Museums, "Albion CX22S Heavy Artillery Tractor 6x4", iwm.org.uk, retrieved 23 June 2018. "אלביון CX22S" - תמונות ccmv.aecsouthall.co.uk
קריטריון ראות'-הורוביץ

קריטריון ליציבות ראות'-הורוביץ (Routh – Hurwitz) בתורת הבקרה הוא תנאי מתמטי הכרחי ומספיק ליציבות של מערכת בקרה ליניארית שאינה משתנה בזמן (LTI). המתמטיקאי האנגלי אדוארד ג'ון ראות' בשנת 1876 הציע את "תנאי ראות'", אלגוריתם רקורסיבי יעיל שמאפשר לקבוע אם לכל השורשים של פולינום אופייני של מערכה ליניארית יש חלקים ממשיים שליליים – כלומר המערכת יציבה. המתמטיקאי הגרמני אדולף הורוביץ הציע באופן עצמאי בשנת 1895 לסדר את מקדמי הפולינום האופייני למטריצה מרובעת, המכונה מטריצת הורביץ, והראה שהפולינום יציב אם ורק אם מטריצות משנה שלה חיוביות. שני התנאים שקולים, כאשר תנאי ראות' מספק דרך יעילה יותר לחשב את קבועי הורביץ מאשר לחשב אותם ישירות. חשיבות הקריטריון היא שכאשר השורשים של הפולינום האופייני של מערכת ליניארית בעלי חלקים ממשיים שליליים הם מייצגים פתרונות יציבים וחסומים של המערכת. לכן התנאי מספק דרך לקבוע אם למשוואות התנועה של מערכת ליניארית יש פתרונות יציבים בלבד, מבלי לפתור את המערכת ישירות. עם התפתחות המחשבים, ירד השימוש בחישוב של הקריטריון משום שניתן לפתור באופן נומרי את הפולינום ולחשב את שורשי הפולינום האופייני באופן ישיר. עבור מערכות דיסקרטיות, ישנם קריטריוני יציבות נוספים כמו קריטריון השור-כהן, מבחן ג'רי ומבחן ביסטריז. תנאיים הכרחיים (ולא מספיקים) ליציבות הם: כל מקדמי הפולינום יהיו חיוביים אין מקדם השווה לאפס – פולינום מלא. נניח מערכת עם פולינום אופייני מסדר n. D ( s ) = a n s n + a n − 1 s n − 1 + ⋯ + a 1 s + a 0 {\displaystyle D(s)=a_{n}s^{n}+a_{n-1}s^{n-1}+\cdots +a_{1}s+a_{0}} נגדיר טבלה עם n + 1 שורות באופן הבא: בשתי השורות הראשונות נציב את מקדמי הפולינום. לאחר מכן נחשב את שאר איברי הטבלה. כאשר האיבר b i {\displaystyle b_{i}} and c i {\displaystyle c_{i}} מחושבים באמצעות: b i = a n − 1 × a n − 2 i − a n × a n − ( 2 i + 1 ) a n − 1 . {\displaystyle b_{i}={\frac {a_{n-1}\times {a_{n-2i}}-a_{n}\times {a_{n-(2i+1)}}}{a_{n-1}}}.} c i = b 1 × a n − ( 2 i + 1 ) − a n − 1 × b i + 1 b 1 . {\displaystyle c_{i}={\frac {b_{1}\times {a_{n-(2i+1)}}-a_{n-1}\times {b_{i+1}}}{b_{1}}}.} . כמות החלפות הסימן בעמודה הראשונה מעידה על כמות קטבים האי שליליים במערכת. נבחן את יציבות מערכת עם הפולינום האופייני: 0.75 s 3 − 3 s 2 + 1.5 s + 6 = 0 {\displaystyle 0.75s^{3}-3s^{2}+1.5s+6=0} ראשית, באופן מידי ניתן לראות שלא כל המקדמים חיוביים – תנאי הכרחי ליציבות. כעת נממש את טבלת ראות': בעמודה הראשונה, שתי החלפות סימן (3- → 0.75, וגם 3 → 3-), שמעידות על שני קטבים אי שלילים במערכת ולכן המערכת לא יציבה. דיאגרמת נייקוויסט שיטת לוקוס השורשים (אנ') Routh, E. J. (1877). A Treatise on the Stability of a Given State of Motion: Particularly Steady Motion. Macmillan. Hurwitz, A. (1895). "Ueber die Bedingungen, unter welchen eine Gleichung nur Wurzeln mit negativen reellen Theilen besitzt". Math. Ann. 46 (2): 273–284. doi:10.1007/BF01446812. (English translation “On the conditions under which an equation has only roots with negative real parts” by H. G. Bergmann in Selected Papers on Mathematical Trends in Control Theory R. Bellman and R. Kalaba Eds. New York: Dover, 1964 pp. 70–82.)
מדליית קולדקוט

מדליית רנדולף קולדקוט (The Randolph Caldecott Medal) היא פרס ספרותי, המוענק על ידי האגודה לשירותי ספרייה לילדים (ALSC) (אנ') הפועל במסגרת איגוד הספריות האמריקאי (ALA) (אנ').. המדליה מוענקת למאייר (או מאיירים) של ספר הילדים המאויר הבולט בספרות הילדים האמריקנית (ונושאת כיתוב ברוח זו: for the most distinguished American picture book for children). הפרס מוענק מדי שנה מאז שנת 1938. המדליה נחשבת לאחד משני הפרסים היוקרתיים ביותר לספרות ילדים בארצות הברית (לצד מדליית ניוברי). מדליית קולדקוט היא יוזמה של פרדריק ג. מלצ'ר, שיזם גם את מדליית ניוברי. מלצ'ר הציע ב-1937 לייסד פרס שנתי נוסף, במקביל למדליית ניוברי, לציין מאיירים בולטים בספרות הילדים האמריקנית. הפרס קרוי על שם המאייר האנגלי בן המאה ה-19 רנדולף קולדקוט. המדליה עוצבה על ידי האמן רנה פול צ'יימבלן, שעיצב גם את מדליית ניוברי, ומעוטרת באיורים של קולדקוט משני צידיה. ועדת הפרס בוחנת ספרי ילדים מאוירים שפורסמו בארצות הברית בשפה האנגלית בשנה האחרונה, ואויירו על ידי מי שהם אזרחי ארצות הברית או תושביה. בין היתר בוחנת הוועדה את איכות האיורים והאופן שבו הם תורמים להצגת הסיפור לילדים. בנוסף למדליית קולדקוט מחלקת ועדת הפרס את אות ההערכה של קולדקוט למתמודדים מובילים שלא זכו במדליה. אף שהאות מחולק רק משנת 1971 הוא הוענק רטרואקטיבית גם למתמודדים מובילים על המדליה (שלא זכו בה) בשנים שקדמו לכך. מעבר לכבוד שבזכייה במדליית קולדקוט, לזכייה יש ערך כלכלי רב כמקדם מכירות משמעותי. לפי ההערכות של אניטה סילבי (Anita Silvey), סופרת ומבקרת ספרות, זכייה במדליה יכולה להזניק את המכירות בשני הראשונה מ-2,000 עותקים לערך למעל 100,000 עותקים, ובנוסף מסייעת למכירת הספר גם בשנים לאחר מכן. לאונרד מרכוס (Leonard Marcus), היסטוריון של ספרות ילדים, מביא כדוגמה את זכייתו של מוריס סנדק, שזכה ב-1964 במדליה על ספרו ארץ יצורי הפרא, זכייה שתרמה תרומה משמעותית להצלחתו ולהכרה בו. בין הזוכים ישנם מספר מאיירים שזכו במדליה יותר מפעם אחת. שני מאיירים זכו כל אחד שלוש פעמים במדליה: מרשה בראון זכתה ב-1955, 1962, ו-1983 (ובנוסף זכתה באות ההוקרה שש פעמים). דייוויד ויסנר (David Wiesner) זכה ב-1992, 2002, ו-2007 (ובנוסף זכה באות ההוקרה שלוש פעמים). שבעה מאיירים זכו כל אחד בשתי מדליות: רוברט מקקלוסקי (Robert McCloskey), נוני הוגרוגיאן (Nonny Hogrogian), כריס רצ'קה (Chris Raschka), כריס ואן אלסבורג (Chris Van Allsburg), סופי בלקאול, ברברה קוני, ובני הזוג לאו ודיאנה דילון (Leo and Diane Dillon). רשימת הזוכים במדליית קולדקוט: אתר האינטרנט הרשמי של מדליית קולדקוט מדליית קולדקוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אודות מדליית קולדקוט באתר הרשמי Shannon Maughan, "A Short History of the Newbery and Caldecott Medals", Publishers Weekly, Dec. 2, 2011 הספר "עוד ירח", באתר "סימניה". הסיפור תורגם ועובד לעברית עוד מספר רב של פעמים, אך עם איורים אחרים, ראה אלי אשד, חייו הסודיים של וולטר מיטי- סיפור קלאסי מאת ג'יימס תרבר. הספר "להציל את מדלן", באתר "סימניה" הספר "ארץ יצורי הפרא", באתר "סימניה" הספר "ירמיהו ואבן הפלאים", באתר "סימניה" הספר "משלים", באתר "סימניה" הספר "תולה רואה ירח מלא", באתר "סימניה" הספר "התגלית של הוגו קברה", באתר "סימניה"
עמיחי אברהמס

עמיחי אברהמס (נולד ב-12 במאי 1968) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. אשר כיהן כמפקד חטיבה 8, חטיבת אגרוף הברזל ומבקר זרוע היבשה. אברהמס נולד וגדל במושב בני דרום. בשנת 1986 התגייס לצה"ל לחיל השריון. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה למפקד גדוד 71. בשנים 1999–2001 פיקד על גדוד 198 (קורס מפקדי טנקי מרכבה). לאחר מכן, בשנים 2001–2003 מונה למפקד חטיבה 8 בדרגת אלוף-משנה. בהמשך, בשנים 2004–2007 מונה למפקד חטיבת אגרוף הברזל (חטיבה 205, לשעבר חטיבה 514), ובמקביל, למפקד המרכז לאימונים באש. בין השנים 2008–2011 שירת כקצין אג"ם גיס 479 (הגיס הצפוני). בין השנים 2011–2014 כיהן כנציג צה"ל ומערכת הביטחון ברומניה, בולגריה ואוקראינה. לאחר שחרורו משירות קבע, מונה בשנת 2017 למבקר זרוע היבשה עד סוף שנת 2019. אמיר בוחבוט, משהו מפריע לצה"ל באמצע היוגה, באתר Nrg ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שירים במיץ עגבניות

שירים במיץ עגבניות הוא האלבום ה-11 של המוזיקאי והזמר הישראלי מתי כספי, שיצא בשנת 1990. האלבום מורכב כולו משירים בעלי מילים ולחן הומוריסטים ומערכונים, ומהווה חריג ביצירתו של כספי: בפעם הראשונה שכספי עושה אלבום בו הדגש הוא על אווירת ה"כיף" וההומור שבו (כפי ששם האלבום מרמז, שמקורו בביטוי סלנג עברי נפוץ "שטויות במיץ עגבניות"). לצד השירים מופיעים מערכונים קצרים. שיר הנושא הפותח את האלבום למילותיו של אהוד מנור, מסביר זאת היטב: "יש יצירות רציניות / שמבקשות ריכוז מלא באוזניות / יש יצירות גאוניות / שחוללו מהפכות סגנוניות / שתרומתן בלתי נשכחת / ונצחיות להן מובטחת / אך לא נעים אותן לקחת / לעבודה או למקלחת." אחד הדברים הנוספים שמייחדים את האלבום, הוא המחוות המוזיקליות לסגנונות שהשפיעו על מתי וישנם שירים שנכתבו במכוון בסגנון מסוים על מנת להעניק להם מחווה. האלבום הוא מעין אוסף של שירי פולק-קאנטרי, למשל ההשפעות האיטלקיות ב'סטירת לחי', השאנסון הצרפתי בשיר הנושא, הפאנקי האמריקני ב'זוטול', הבלקניות ב'יאללה יאללה', השירים הרוסיים ב'זבר המצודדיב' וכמובן המבטא המרוקני הבולט במערכון 'מוריס והיונים'. כספי גם בוחר לאזכר מספר שירים ישראליים ותיקים כמו אני מאמין (שחקי שחקי), 'פנינו אל השמש העולה' מי ימלל וחופים הם לפעמים. האלבום כולל את אחד המערכונים המפורסמים ביותר של כספי - "מוריס והיונים" (שהמילים: "מכבסת, תולה"... מתוכו נחקקו בקהל הישראלי), ששודר במקור כבר בשנת 1977 בתוכנית הרדיו הידועה של גל"צ "ציפורי לילה", של דורי בן-זאב. המערכון הוא למעשה עיבוד של כספי לסיפור מהמחזה "קריזה" על פי יהושוע סובול. כספי אף השתתף בכתיבת חלק מהמילים באלבום בעצמו באופן די נדיר יחסית לקריירה שלו. באלבום השתתפו גני תמיר, שלמה בראבא, אייל גפן, יוסי חורי, יאיר ניצני, ודני רובס. הנגן היחיד שההשתף בהקלטות הוא שמוליק בודגוב, שניגן גיטרה חשמלית ב'זוטול' וב'אינקויזיציה'. בנוסף יציאת האלבום לוותה בתעלול יחצני יוצא דופן במהלכו הוסבר שכספי כביכול פורש מעולם המוזיקה ומתחיל להיכנס לעולם האגרוף. למרות זאת המקרה לא סוקר לאחר הידיעה יוצאת הדופן, וגם למרות החבורות המופיעות על פרצופו של כספי בתצלום שעל עטיפת האלבום. המוזיקה לשירים הולחנה על ידי מתי כספי. מידע על האלבום שירים במיץ עגבניות באתר MusicBrainz שירים במיץ עגבניות, באתר האינטרנט של מתי כספי
ואלבייק (כדורגל)

ואלבייק (בהולנדית: RKC Waalwijk) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר ואלבייק. המועדון הוקם ב-26 באוגוסט 1940 ושיחק את משחקי הבית שלו בספורט פארק אולימפיה. האצטדיון החדש שלו, אצטדיון מנדמייקרס בן 7,500 מושבים, נפתח בשנת 1996 ונחנך במשחק מול רודה. אף שהוא נחשב לאחד המועדונים הקטנים בליגה הבכירה בהולנד, המועדון שמר על יציבות בליגה הבכירה במשך שנים רבות. בשנים 2000-2003 מאמן הקבוצה היה פטר ואן דן ברך.[דרושה הבהרה] בסוף עונת 2006/2007, RKC ואלבייק ירדה מהליגה הבכירה לליגת המשנה לאחר הפסד בפלייאוף ההישארות לונלו. ב-3 ביוני 2009 שבה הקבוצה לליגה הבכירה לאחר ניצחון בפלייאוף מול דה חראפסחאפ. עם זאת, בעונה שלאחר מכן ירדו שוב לאחר שסיימו במקום האחרון עם 15 נקודות בלבד. בעונה שלאחר מכן, סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגת המשנה ושבה לליגה הבכירה. לאחר ירידה נוספת בסיום עונת 2013/14, RKC ואלבייק סיימה במקום ה-20 והאחרון בעונת 2014/15. בשנת 2019 עלתה ואלבייק בחזרה לליגה הבכירה לאחר היעדרות של חמש שנים, לאחר שגברה על גו אהד איגלס בגמר הפלייאוף. בעונת 2019/20, RKC סיימה במקום האחרון, אך לא ירדו ליגה בגלל העונה שבוטלה עקב התפרצות נגיף הקורונה. ובעונת 2020/2021 סיימה הקבוצה במקום ה-15 ונשארה בליגה. נכון ל-1 בפברואר 2024 אליפות ליגת המשנה 1987/1988, 2010/2011 מדיה וקבצים בנושא ואלבייק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ואלבייק ואלבייק, ברשת החברתית פייסבוק ואלבייק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ואלבייק, ברשת החברתית אינסטגרם ואלבייק, ברשת החברתית טיקטוק ואלבייק, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu RKC keert na knotsgekke wedstrijd in Deventer terug in eredivisie, nos.nl (בהולנדית) Afwikkeling voetbalseizoen 2019/’20 een feit | Eredivisie, eredivisie.nl, ‏24 באפריל 2020 (ב־) RKC Waalwijk - Selectie 2023/2024, voetbal.com, ‏2020-03-09 (בהולנדית)
Part of Your World

Part of Your World (בעברית: עולמם של בני האדם, בתרגום מילולי לעברית: "חלק מעולמך") הוא שיר שנכתב על ידי הווארד אשמן והולחן על ידי אלן מנקן לסרט העלילתי המונפש של חברת וולט דיסני "בת הים הקטנה" משנת 1989. השיר מבוצע בגרסת המקור של הסרט על ידי ג'ודי בנסון ובגרסת הדיבוב העברי על ידי שלומית אהרון, שדיבבו את דמותה של אריאל נסיכת בת ים, שהשיר מבטא את רצונה העז להפוך לבת אדם. מילות השיר מציינות מונחים הקשורים לבני האדם שלא מוכרים בעולם הים, כמו אש. לשיר יש גרסת חזרה שנקראה בגרסה העברית שלו לעולם, בה אריאל שרה מחדש לאחר שהיא מצילה את אריק, נסיך אנושי בו התאהבה, מטביעה. אשמן כתב את השיר בהשפעת שירי "אני רוצה" (שירים בהם המבצע שר את רצנו) מתיאטראות ברודוויי. במאי הסרט, רון קלמנטס וג'ון מסקר, בקישו במקור מאשמן לכתוב שיר בו אריאל מבטאת את רגשותיה הרומנטיים כלפי הנסיך אריק, אך הוא חש ששיר שמפרט את הפנטזיה של הדמות לחיות בעולם האנושי ישרת יותר טוב את עלילת הסרט. אשמן עבד על הקלטת השיר עם בנסון, איתה שיתף פעולה בעבר במחזמר "Smile" משנת 1986, כדי להבטיח שהיא תציג ביצוע נחשק. ראש חטיבת סרטי ההנפשה של חברת וולט דיסני בזמנו, ג'פרי קצנברג, הורה בתחילה להסיר את השיר מהסרט בגלל החשש שישעמם צופים צעירים. עם זאת, אשמן, קלמנטס, מסקר והאנימטור גלן קין שכנעו בסופו של דבר את קצנברג שהשיר הוא חיוני לעלילת הסרט, כמו כן הקהל נהנה ממנו במהלך הקרנת המבחן של הסרט. השיר זכה לתהודה ביקורתית - מבקרי הקולנוע והמוזיקה שיבחו את איכות השיר ואת הביצועים הקוליים של בנסון. מספר פרסומים בתקשורת מסכימים שהשיר הוא בין שירי דיסני הגדולים שנכתבו אי פעם, וטוענים שבזכותו שירי "אני רוצה" נמצאים בסרטי הנפשה. המבקרים הציעו פרשנויות שונות למילים המעצימות של השיר, ביניהן חיפוש עצמאות מהורים שדואגים יותר מדי, זכויות פמיניזם וזכויות להט"ב. השיר זכה לביצועים רבים, ביניהם הביצועים של פיית' היל, ג'סיקה סימפסון, מיילי סיירוס, ברונו מארס, קארלי ריי ג'פסן, ג'סי ג'יי, אוליביה ניוטון-ג'ון, שרה ברליס, סיירה בואג'ס, הלסי והאלי ביילי. בין מבצעות השיר בגרסאות הדיבוב בשפות השונות נמנות: שלומית אהרון (עברית) קרולינה וסיצ'ק (אוסטרית) לורה ולסבלום (הולנדית) אוטה למפר (גרמנית) נינה טפיו (פינית) מריה ראדוקנו (רומנית) סיסל שירשבה (דנית, נורווגית ושוודית) מידע על היצירה "Part of Your World" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Part of Your World" באתר SecondHandSongs בת הים הקטנה, באתר "אישים" Adult Contemporary Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
שבועת חמשת הסעיפים

שבועת חמשת הסעיפים ("五箇条の御誓文, "Gokajō no Goseimon, charter oath) היא הצהרה שניתנה על ידי הקיסר מוצוהיטו (מייג'י) ב־6 באפריל 1868 עם כינונה של רסטורציית מייג'י. ההצהרה מנוסחת כשבועה הכוללת חמישה סעיפים המתארים את עקרונות היסוד ומטרותיו של השלטון החדש. "בשבועה זו, אנו שמים לפנינו מטרה לביסוס העושר הלאומי ולעיצוב חוקה וחוקים תוקם מועצת דיון ציבורית, וכל החלטה תתקבל לאחר דיון יסודי. בני כל המעמדות יפעלו במשותף לקידום ענייני המדינה. פקידי הרשות, אנשי הצבא וכמו כן, בני העם הפשוט יוכלו למלא כל תפקיד, וכך לא יהיו עוד אנשים בלתי מרוצים. מנהגים פסולים של העבר יבוטלו, וכל דבר יעשה על פי המקובל בעולם. יפן תחפש דעת בעולם כולו, כדי לחזק את השלטון הקיסרי." ההכרזה על שבועת חמשת הזעיפים ניתנה בפני 400 אנשי פקידות וממשל בארמון בקיוטו. ההכרזה נעשתה נאמרה על ידי הנסיך סאנג'ו בנוכחות הקיסר אך לא נאמרה מפיו. במסגרת טקס ההכרזה כלל אנשי השלטון הנוכחים חתמו עליה ואישרו אותה ובהמשך גם כל שאר לדאימיו. ההצהרה מנוסחת באופן עמום כדי לסייע לשלטון החדש להתבסס. מצד אחד ניתן לראות בה פניה לדאימיו עם ההבטחה לחזק את יפן על ידי ביטול מנהגים מיושנים וחיזוק יפן באמצעות למידה מהמערב, בהתאם למנטרה: "רוח יפנית, שיטה מערבית" ("ואקון יוסאי"). השלטון החדש עמד בפני התנגדות של שאריות השלטון הקודם ולשם כך נדרש כוחם הצבאי של לדאימיו. מאידך, ניתן לראות בשבועת חמשת הסעיפים גם פנייה לגיוס ההמונים. ניתן לפרש אותה גם בהבטחה לחופש עיסוק ואף המעמדות ביפן ולשיתוף כלל המעמדות במוסדות השלטון והצבא. כבר עם תחילת הרסטורציה צבאות ההאנים הדרומיים שחוללו את המהפכה כללו בתוכם פשוטי עם שאינם נמנים עם מעמד הסמוראים. הצהרה זו אף ביטלה את חובתם של האיכרים להיות צמיתים לקרקע ואפשרה את השינויים הכלכליים שחלו ביפן עם עידוד העיור שאיפשר את הקמת תעשיות. על מנת למנוע הלך רוח של שחרור עול והיתר לאנרכיה בקרב הציבור, ביום למחרת פורסמו חמשת האזהרות של מייג'י ונתלו במקומות מרכזיים בערים. מדיה וקבצים בנושא שבועת חמשת הסעיפים בוויקישיתוף שבועת חמשת הסעיפים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)