סימפוניות טיפשיות

סימפוניות טיפשיות (באנגלית: Silly Symphony) היא סדרת סרטים אמריקאית, שכוללת בתוכה 75 סרטים קצרים מוזיקליים מונפשים, אשר הופקה על ידי אולפני ההנפשה של וולט דיסני במשך עשור, בין השנים 1929–1939. הסדרה הופצה במקור בביתי הקולנוע בארצות הברית, תחילה על ידי סרטי קולומביה, לאחר מכן על ידי יונייטד ארטיסטס ולבסוף על ידי RKO. הסדרה השפיעה רבות על חברת וולט דיסני ועובדיה, בעיקר בתחום ההנפשה, כאשר היא בולטת בחדשנות שלה עם טכניקולור ו-Multiplane camera. מלבד מספר מועט של סרטים, כל סרט בסדרה כולל דמויות אחרות, בשונה מסדרת הסרטים "מיקי מאוס" שהופקה באותה תקופה, בה הדמויות חוזרות על עצמן. כמו כן, חלק מסרטי הסדרה מבוססים על מעשיות, ביניהם "מנגינות אמא אווזה", "הברווזון המכוער", "שלושה חזירים קטנים", "הצרצר והנמלה" ו"הצב והארנב". רוב סרטי הסדרה זכו להצלחה רבה, כאשר שבעה מתוכם זכו בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר וחלקם נבחרו לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית. בהשראת הסדרה הייתה רצועת קומיקס בשם "סימפוניות טיפשיות", אשר יצאה בין השנים 1932–1945 בהפצת King Features Syndicate, כמו כן עיבודים למספר סרטים שלה הופיעו בספר קומיקס שיצא לאור על ידי Dell Comics בין השנים 1952–1959. בנוסף יוצרו בהשראת הסרטים מוצרי מרצ'נדייז, הכוללים סיכות, בובות וצעצועים. כמו כן אטרקציות שמוקדשות לסדרת הסרטים נמצאות בפארקים ואתרי נופש של חברת וולט דיסני. הסדרה הובילה למספר חיקויים אצל החברות המתחרות של דיסני, ביניהם "לוני טונס" ו"מרי מלודיס" של Warner Bros. Cartoons, "הרמוניות שמחות" של מטרו גולדווין מאייר ו-"Swing Symphony" של סרטי יוניברסל. לאחר סיום סדרת הסרטים, סרטיה הופצו בפורמט לצפייה ביתית, כמו VHS, בלו-ריי ו-DVD, כמו כן נהיו זמינים בשירות הסטרימינג דיסני+. חלק מסרטי הסדרה הופיעו במדיות "עולמו המופלא של דיסני" ו-"Sing Me a Story with Belle", כמו כן חלק מהדמויות שלה הופיעו ב"בית העכבר" ו"היו היה סטודיו". בשנות ה-20 של המאה ה-20 וולט דיסני וקרל סטאלינג עבדו בניו יורק על הסאונד לסרטים הקצרים המונפשים "הגאוצ'ו הדוהר", "ריקוד האסם" ו"שיגעון של אווירון", אשר לוקחים חלק בסדרת הסרטים "מיקי מאוס" בהפקת אולפני ההנפשה של וולט דיסני שבבעלות חברת וולט דיסני. במהלך העבודה, סטאלינג הציע רעיון להפיק סדרה של סרטי הנפשה קצרים מוזיקליים, שתשלב את טכנולוגיית הסאונד העדכנית ביותר עם סיפורים עלילתיים. בהתחלה דיסני לא נראה מעוניין, אך בהמשך החליט לשתף פעולה עם הרעיון. כשהם עבדו על הסאונד לסרט "בית האופרי", השניים גם הקליטו את הסאונד עבור הסרט "ריקוד השלדים", המשמש כראשון בסדרת סרטים זו. על מנת למצוא חברת הפצה שתפיץ את סדרת הסרטים בארצות הברית, דיסני ואחיו, רוי דיסני, ארגנו הקרנה של הסרט "ריקוד השלדים" בתיאטרון קארתאי סירקל בלוס אנג'לס ובתיאטרון פוקס בסן פרנסיסקו ביוני 1929. סרטי קולומביה רכשו את הזכויות להפצת הסרטים, והפיצו את 26 הסרטים הראשונים בסדרה עד שנת 1932. בין הסרטים שהופקו והופצו נכללים "הטוראדור האיום", "לילה", "דג משתובב", "הברווזון המכוער" ו"חנות הציפורים". במהלך תקופה זו אב אייוורקס וסטאלינג עזבו את האולפנים בפתאומיות, דבר שגרם לעיכוב בהפקה של מספר סרטים. בשנת 1932, לאחר שהסתיים ההסכם עם סרטי קולומביה, הסרטים החלו להיות מופצים על ידי יונייטד ארטיסטס, אשר הייתה מוכנה להפיץ אותם רק בתנאי שיהיו קשורים לסדרת הסרטים "מיקי מאוס". כתוצאה מכך, בכותרות הפתיחה של הסרטים ובכרזות הופיע המשפט "מיקי מאוס מציג סימפוניות טיפשיות". חברת הפצה זו גם הכפילה את תקציב הסרטים מ-7,500 דולר ל-15,000 דולר. זמן קצר לאחר שהחברה החלה להפיץ את הסרטים, הסדרה הפכה לפופולרית עוד יותר. בין הסרטים שהופקו והופצו באותה תקופה נכללים "רק כלבים", "פרחים ועצים", "חיפושיות מאוהבות", "שלושה חזירים קטנים", "הצרצר והנמלה", "התרנגולת הקטנה והחכמה", "הצב והארנב", "מי הרג את קוק רובין?", "שלושה חתלתולים יתומים", "אלמר הפיל", "בן הדוד מהכפר" ו"היאוואטה הקטן". בשנת 1937 הסרטים החלו להיות מופצים על ידי RKO, אשר תפיץ את סרטי הסדרה עד סיומה בשנת 1939. הסרטים שהופקו והופצו בתקופה זו כוללים את "הטחנה הישנה", "עפעופי, מצמוצי והנהון", "עש והלהבה", "סימפוניית חצר החווה", "אמא אווזה הולכת להוליווד", "החזיר המעשי" ו"הברווזון המכוער". סרט נוסף הוא "תינוקות הים", שבשונה משאר הסרטים בסדרה הופק על ידי Harman and Ising. חברה זו הפיקה את הסרט בעקבות הסכם שנעשה איתה, מפני שהאנימטורים של דיסני עסקו בהפקת "שלגיה ושבעת הגמדים", הסרט הראשון המונפש באורך מלא. החברה הפיקה עוד שני סרטים נוספים עבור הסדרה, אך דיסני החליטו לא לרכוש אותם. לאחר סיום סדרת הסרטים, סרטיה הופצו בפורמט לצפייה ביתית, כמו VHS, בלו-ריי ו-DVD, כמו כן נהיו זמינים בשירות הסטרימינג דיסני+. חלק מסרטי הסדרה הופיעו במדיות "עולמו המופלא של דיסני" ו-"Sing Me a Story with Belle", כמו כן חלק מהדמויות שלה הופיעו ב"בית העכבר" ו"היו היה סטודיו". בתעשיית ההנפשה, הסדרה ידועה בשימוש בה על ידי וולט דיסני כפלטפורמה להתנסות בתהליכים, טכניקות, דמויות וסיפורים על מנת לקדם את אמנות ההנפשה. היא גם סיפקה מקום להתנסות בטכניקות וטכנולוגיות, כגון טכניקולור, הנפשת אפקטים מיוחדים והצגת סיפורים דרמטיים בהנפשה, שיהיו חיוניים לתוכניות של דיסני להתחיל בסופו של דבר ליצור סרטי הנפשה עלילתיים באורך מלא. הסרט הראשון בסדרה שהופק בטכניקולור הוא "פרחים ועצים" משנת 1932 שזכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר, כאשר עד אז כל הסרטים הופקו בשחור-לבן, כשאחרון היה "חיפושיות מאוהבות". אחד הסרטים הכי מצליחים בסדרה הוא "שלושה חזירים קטנים" שמבוסס על המעשייה "שלושת החזירונים". הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר, והוא כולל את השיר "מי מפחד מהזאב הרע?" שזכה לגרסאות כיסוי על ידי אמנים רבים ונחשב להמנון השפל הגדול. בהשראת סרט זה הופקו ארבעה סרטי המשך - "הזאב הגדול והרע", "שלושה זאבים קטנים" ו"החזיר המעשי" שלקחו חלק בסדרת סרטים זו, ו"החזיר החסכן" שהופק עבור מועצת הסרטים הלאומית של קנדה כסרט תעמולה במלחמת העולם השנייה. בדומה לסרט, גם הסרטים "הצב והארנב" ו"שלושה חתלתולים יתומים" זכו בפרס אוסקר והופקו בהשראתם סרטי המשך. גם הסרטים "בן הדוד מהכפר", "הטחנה הישנה" ו"הברווזון המכוער" זכו בפרס האוסקר, כאשר האחרון הוא גרסה בצבע לסרט בעל אותו שם שהופץ בתחילת סדרת הסרטים בשחור-לבן. הסרטים "מי הרג את קוק רובין?" ו"אמא אווזה הולכת להוליווד" היו מועמדים לפרס, אך לא זכו. בנוסף לזכייה באוסקר, מספר סרטים נבחרו לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית. הסרט "רק כלבים" מסמל את הופעת הסולו הראשונה של פלוטו ללא מיקי מאוס. הסרט "הצרצר והנמלה" כולל את השיר "The World Owes Me a Living", שלימים הפך להיות מזוהה עם דמותו של גופי והופיע בהפקות נוספות. הסרט "התרנגולת הקטנה והחכמה" מסמן את הופעת הבכורה של דונלד דאק. הסדרה הובילה למספר חיקויים אצל החברות המתחרות של דיסני, ביניהם "לוני טונס" ו"מרי מלודיס" של Warner Bros. Cartoons, "הרמוניות שמחות" של מטרו גולדווין מאייר ו-"Swing Symphony" של סרטי יוניברסל. מדיה וקבצים בנושא סימפוניות טיפשיות בוויקישיתוף סימפוניות טיפשיות, באתר The Big Cartoon DataBase SILLY SYMPHONIES, באתר Today in Toons Archive מייקל גאווין, Silly Symphony Cartoons part 9 – 1938: a smaller, expensive season of cartoon classics, באתר Inside the Magic‏, 17 ביולי 2018 במאי הסרט אינו ידוע GLORIOUS TECHNICOLOR 1932-1955, באתר American WideScreen Museum תום קליינר, היום לפני 88 שנה: זו הדמות האהובה שהופיעה לראשונה במסכים, באתר עכשיו 14, 9 ביוני 2022