laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Graceland

Graceland הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר-יוצר האמריקני פול סיימון, שיצא ב-25 באוגוסט 1986. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הידרדרו יחסיו של סיימון עם שותפו לצמד סיימון וגרפונקל, ארט גרפונקל; נישואיו לשחקנית קארי פישר קרסו ואלבומו השישי, Hearts and Bones, כשל מסחרית. לאחר שנתקל בבוטלג של מוזיקה דרום אפריקנית, נסע סיימון ליוהנסבורג ושם החל להקליט את Graceland. בין היתר השתתפה בהקלטת האלבום מקהלת הגברים ליידיסמית בלק ממבזו. האלבום הוקלט בין השנים 1985–1986. הוא כולל עירוב סוגות, בהן פופ, רוק, א-קפלה, זידקו, איסיקתמיה ומבקנגה, והיה לאלבומו המוצלח ביותר של סיימון: לפי הערכות נמכרו 16 מיליון עותקים שלו. האלבום קיבל שבחים ממבקרים וזכה בפרס גראמי לאלבום השנה לשנת 1987. בעקבות הצלחת האלבום, סיימון ספג ביקורת על שהפר את החרם התרבותי על מדינת האפרטהייד בדרום אפריקה, לאחר ששהה במדינה לצורך הקלטת האלבום. המבקרים גינו את סיימון על כך שפגע בסולידריות של מאבק האמנים נגד המשטר הגזעני במדינה. בעקבות הביקורת החליט סיימון לתרום את כל הכנסות האלבום למען המאבק במשטר האפרטהייד. השיר הבולט והמוכר ביותר באלבום הוא You Can Call Me Al, שזכה לשבחים רבים, והיה מהשירים המצליחים של אותה השנה. הוידאו קליפ של השיר היה מוצלח לא פחות, סיימון לצד צ'בי צ'ייס כיכבו בקליפ, כאשר צ'ייס מבצע כביכול את השיר, בעוד סיימון אינו מוציא מילה. לימים אמר סיימון שצירף את צ'ייס בשל היותו קומיקאי, ויכולתו הקומית לבצע את הריקוד והחלפת כלי הנגינה, שהיה גם מצחיק ומיוחד, וכן בולט בקליפ היה הבדלי הגבוה בין השניים שצ'ייס מתנשא ל-1.93 מטר לעומותו של פול סיימון שגובהו מעט מעל 1.60 מטר. כל השירים נכתבו על ידי פול סיימון, למעט שירים שבהם צוין אחרת: מידע על האלבום Graceland באתר MusicBrainz מידע על האלבום Graceland באתר AllMusic האלבום Graceland באתר Discogs האלבום Graceland באתר ספוטיפיי האלבום Graceland באתר Last.fm האלבום Graceland באתר יוטיוב Jordan Runtagh, ‏Paul Simon’s ‘Graceland’: 10 Things You Didn’t Know, באתר הרולינג סטון, 25 באוגוסט, 2016 ביקורות יוסי כסיף, תקליט - סיימון חוזר, חדשות, 16 בספטמבר 1986 דב אלפון, כגשר על מים סוערים - 'גרייסלנד' - פול סימון - הד ארצי, כותרת ראשית, 21 בינואר 1987 טל פרי, הזכרונות מאפריקה של פול סיימון, מעריב, 23 בספטמבר 1988 שרון מולדבי, אמנים נגד האפרטהייד, חדשות, 25 במרץ 1987 דב אלפון, כיוון הרוח, כותרת ראשית, 5 באוגוסט 1987
כוורת חוזרת

כוורת חוזרת היה סיבוב הופעות של להקת כוורת שנערך החל מקיץ 1990 לאחר שהלהקה התאחדה לכבודו. אחת מההופעות הוקלטה ברדיו גל"צ, והיא הופעה שהתקיימה ב-4 באוקטובר 1990 בפארק הירקון בתל אביב ונקראה "כוורת נפרדת", והייתה האחרונה בסבב הופעות הנ"ל. בנוסף סיבוב ההופעות הונצח בסרטו הדוקומנטרי של צבי שיסל, "כוורת - תמונות מחיי הלהקה". הסרט יצא בשנת 1992 וכן הופץ בקלטת וידאו, ובשנת 2013 ראה אור לראשונה על גבי DVD. במופעים אלו צפו יותר מ־100,000 אנשים. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דני סנדרסון (למעט היכן שמצוין אחרת).  גידי גוב - שירה דני סנדרסון - גיטרה, שירה אפרים שמיר - גיטרה, שירה יצחק קלפטר - גיטרה, שירה יוני רכטר - קלידים, שירה אלון אולארצ'יק - גיטרה בס, שירה מאיר פניגשטיין - תופים, שירה צפייה באתר "Youtube" בהופעה המלאה ששודרה ברדיו גל"צ, סרטון באתר יוטיוב צפייה באתר "Youtube" בסרט "להקת כוורת - תמונות מחיי להקה 1990", סרטון באתר יוטיוב - סרטו של צבי שיסל שהנציח את סיבוב ההופעות "כוורת חוזרת" ב-1990 טל פרי, רבי מכר בערבון מוגבל, מעריב, 19 בספטמבר 1990
טום טיפאני

תומאס פ. טיפאני (באנגלית: Thomas P. Tiffany; נולד ב-30 בדצמבר 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מחוז הקונגרס השביעי של מדינת ויסקונסין החל ממאי 2020. מחוז הקונגרס השביעי הוא הצפוני והגדול ביותר במדינה מבחינת שטח ובתחומו נמצאים עשרים ממחוזות ויסקונסין. לשעבר חבר הסנאט של מדינת ויסקונסין. טיפאני נולד בעיר ואבאשה (Wabasha) שבדרום מדינת מינסוטה, וגדל בחווה לגידול בקר הסמוכה לעיר אלמווד שבוויסקונסין בצוותא עם חמישה אחים ושתי אחיות. ב-1976 הוא השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון אלמווד וב-1980 קיבל תואר ראשון בכלכלה חקלאית מאוניברסיטת ויסקונסין–ריבר פולס. טיפאני ניהל את מחלקת הנפט של קואופרטיב חקלאי השוכן בפליינוויו (Plainview) שבמינסוטה, זאת בטרם העתיק את בית מגוריו למינאוקווה שבוויסקונסין במטרה לנהל את תפוצת הנפט של חברת "זנקר" בשנת 1988. מאז 1991 הוא ורעייתו, כריס, מתפעלים עסק לטיולים. בשנים 2009–2013 כיהן טיפאני כמפקח על העיר ליטל רייס, והיה חבר ממונה בתאגיד לפיתוח כלכלי של מחוז אוניידה. בשנים 2004 ו-2008 הוא התמודד לייצוג מחוז הבחירה ה-12 בסנאט של מדינת ויסקונסין, בפעם הראשונה נגד הסנאטור רוג'ר ברסקה ובפעם השנייה מול ג'ים הולפרין, אך הפסיד בשתי הפעמים במערכת בחירות צמודה. בשנת 2010 התמודד לאספה המדינתית של ויסקונסין, הבית התחתון של בית המחוקקים במדינה, לאחר שהתפנה מושב באספה בידי מחוקק שפרש מתפקידו. טיפאני זכה בבחירות המקדימות, ובהמשך גבר על ג'יי שמלינג, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ברוב של כ-58% לעומת כ-42% מקולות הבוחרים. ב-2012 טיפאני בחר שלא להתמודד מחדש לאספה המדינתית של ויסקונסין, ובמקום זאת בפתח במסע בחירות לסנאט של ויסקונסין, בפעם השלישית. ביום הבחירות הכלליות שהתקיים ב-6 בנובמבר הוא גבר על יריבתו הדמוקרטית סוזן סומר ונבחר לסנאט. לאחר שחבר הקונגרס המכהן שון דאפי התפטר ב-23 בספטמבר 2019 עקב אבחון בתו כחולה במחלת לב, טיפאני הודיע כי יתמודד בבחירות מיוחדות למושבו המתפנה בבית הנבחרים של ארצות הברית. טיפאני זכה במועמדת המפלגה הרפובליקנית ב-18 בפברואר 2020, ובבחירות הכלליות ניצב בפני התובעת העירונית טרישה זונקר. ב-12 במאי הוא נבחר לתפקיד. טיפאני נשבע לתפקידו בקונגרס ב-19 במאי. מדיה וקבצים בנושא טום טיפאני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מסע הבחירות של טיפאני לבית הנבחרים (באנגלית) טום טיפאני, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) סקוט באוור, Trump-backed Tiffany wins Wisconsin congressional race, באתר AP‏, 13 במאי 2020 (באנגלית) מייגן סטרינגר, 7th Congressional District: Republican Tom Tiffany wins seat held by former Rep. Sean Duffy, beating out Tricia Zunker, באתר Wausau Daily Herald‏, 12 במאי 2020 (באנגלית) Republican Tom Tiffany wins special congressional election in Wisconsin, באתר CBS News‏, 12 במאי 2020 (באנגלית) AP‏, Trump-backed Tom Tiffany wins Wisconsin congressional race, באתר לוס אנג'לס טיימס, 12 במאי 2020 (באנגלית)
סיטרואן קסארה פיקאסו

סיטרואן קסארה פיקאסו (בצרפתית : Citroën Xsara Picasso) הוא מיניוואן קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, חברת בת של קבוצת PSA אשר יוצרה בין השנים 1999–2010 בצרפת, בריטניה וסין. בין השנים 2000–2012 דגם "סיטרואן קסארה פיקאסו" יוצר במצרים, ברזיל וספרד. יוצרו 1,796,727 יחידות. 5 דלתות. מנוע קדמי. סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנועי דיזל. סוג הנעה: הנעה קדמית. נפח תא מטען: 550 / 2,000 ליטר. דור ראשון – יוצר בין השנים 1999–2004 דור שני – יוצר בין השנים 2004–2010 "סיטרואן קסארה פיקאסו" "סיטרואן קסארה פיקאסו", שנת 2005 "סיטרואן קסארה פיקאסו" "סיטרואן קסארה פיקאסו", שנת 2002 "סיטרואן קסארה פיקאסו" "סיטרואן קסארה פיקאסו" – ניידת משטרה בספרד "סיטרואן קסארה פיקאסו" – ניידת משטרה בבולגריה "סיטרואן קסארה פיקאסו" – ניידת משטרה ב-Alcúdia (אנ') האיים הבלאריים סיטרואן מדיה וקבצים בנושא סיטרואן קסארה פיקאסו בוויקישיתוף סיטרואן קסארה פיקאסו, סרטון באתר יוטיוב סיטרואן קסארה פיקאסו מנוע 1.6i, שנת 1999 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car סיטרואן קסארה פיקאסו דגם 1.6i 110, שנת 2005 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car סיטרואן קסארה פיקאסו דגם HDi 92, שנת 2005 - מפרט carfolio.com/specifications/models סיטרואן קסארה פיקאסו autoevolution.com/citroen/xsara-picasso
חוק הבנקאות

האם התכוונתם ל... חוק הבנקאות (רישוי) – חוק ישראלי משנת ה'תשמ"א, 1981, המסדיר את פעילותם של תאגידי בנקאות במדינת ישראל ואת תחומי עיסוקיהם ראו גם חוק הבנקאות (רישוי), התשמ״א–1981 חוק הבנקאות (שירות ללקוח) – חוק ישראלי משנת ה'תשמ"א, 1981, המגדיר את חובותיהם של תאגידים בנקאיים בנוגע למתן שירותים ללקוחותיהם ראו גם חוק הבנקאות (שירות ללקוח), התשמ״א–1981
ראש העיר קסטרברידג' (סרט, 1921)

ראש העיר קסטרברידג' (באנגלית: The Mayor of Casterbridge) הוא סרט דרמה אילם בריטי משנת 1921, בבימויו של סידני מורגן, ובכיכובם של פרד גרובס, ווריק וורד ופולין פיטרס. זהו עיבוד לרומן "ראש העיר קסטרברידג'" מאת תומאס הרדי, והוא נעשה בשיתוף פעולה עם הרדי. הסרט צולם ברובו בסאסקס, בעיקר בעיירה סטיינג, ובחלקו באולפן שורהאם ביץ'. סצנות אחרות צולמו בעיר דורצ'סטר שבדורסט, המקום בו מתרחשת עלילת הספר. פרד גרובס – מייקל הנצ'רד פולין פיטרס – סוזן הנצ'רד ווריק וורד – ניוסון נל אמרלד – מוכרת הפורמיטי מייביס קלייר – אליזבת ג'יין "ראש העיר קסטרברידג'", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ראש העיר קסטרברידג'", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "The Mayor of Casterbridge (1922)". BFI (באנגלית). Fisher, David (7 בנובמבר 2008). "Films Made in Shoreham". אורכב מ-המקור ב-30 במאי 2013. נבדק ב-7 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה)
ביל הנזליק

ויליאם הנרי "ביל" הנזליק (באנגלית: William Henry "Bill" Hanzlik; נולד ב-6 בדצמבר 1957) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1980–1990. ממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגה הם 7.2 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים למשחק. בעונת 1997/1998 שימש כמאמן הראשי של קבוצת דנוור נאגטס. הנזליק נולד בעיר מידלטאון שבאוהיו, ובין השנים 1976–1980 למד באוניברסיטת נוטרדאם אשר בצפון אינדיאנה. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 5.9 נקודות בממוצע למשחק, לצדם של כוכבי ליגת ה-NBA לעתיד ביל ליימביר, קלי טריפיוקה ואורלנדו וולרידג'. בעונת 1977/1978 העפילה נוטרדאם לראשונה בתולדותיה לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, בטרם הפסידה במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת דיוק, אותה הוביל מייק ג'מינסקי. בעונה העוקבת הודחה הקבוצה בשלב רבע הגמר, על ידי מישיגן סטייט של מג'יק ג'ונסון, על אף משחק מצוין של הנזליק אשר קלע 19 נקודות. בדראפט ה-NBA‏ 1980 נבחר הנזליק על ידי סיאטל סופרסוניקס, בבחירה ה-20. בשתי עונותיו בסיאטל קלע 5.6 נקודות בממוצע למשחק, תחת המאמן לני וילקינס. לקראת עונת 1982/1983 הועבר בטרייד לדנוור נאגטס, בתמורה לדייוויד תומפסון. בעונת 1984/1985 סייע לנאגטס להעפיל לגמר האזור המערבי, בו הפסידה מול האלופה שבדרך, לוס אנג'לס לייקרס. בעונת 1985/1986 העמיד ממוצעים של 12.5 נקודות, 4.0 אסיסטים ו-3.3 ריבאונדים למשחק, ונבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. בכל 8 עונותיו עם הנאגטס העפיל עמה לשלב הפלייאוף, ולאורך התקופה קלע 7.7 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של אלכס אינגליש. בקיץ 1990 פרש הנזליק ממשחק, בגיל 32. בין השנים 1991–1996 שימש הנזליק כעוזרו של אלן בריסטאו, מאמן שארלוט הורנטס, ובעונת 1996/1997 היה עוזרו של לני וילקינס באטלנטה הוקס. לקראת עונת 1997/1998 מונה למאמן הראשי של דנוור נאגטס, במקומו של דיק מוטה. בעונתו היחידה בתפקיד רשמו הנאגטס את מאזן הניצחונות הגרוע ביותר בליגה, והגרוע ביותר בתולדות המועדון; 11–71. בסיום העונה פוטר הנזליק והוחלף על ידי עוזרו מייק ד'אנטוני. אחוז הניצחונות בו מחזיק הנזליק – 13.4% – הוא הנמוך ביותר בתולדות ה-NBA עבור מאמן אשר אימן לפחות לאורך עונה אחת שלמה. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות המשחק של הנזליק ב-NBA, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות האימון של הנזליק, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של הנזליק, באתר sports-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין נוטרדאם למישיגן סטייט, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1980, באתר basketball-reference.com הנזליק נשלח בטרייד לדנוור, באתר הניו יורק טיימס, 21 ביולי 1982 הנזליק חוזר לדנוור כמאמן, באתר ניו יורק טיימס, 30 במאי 1997 הנזליק מפוטר מאימון הנאגטס, באתר Associated Press,‏ 21 באפריל 1998 סטטיסטיקות של כל מאמני ליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
The Once and Future Liberal: After Identity Politics

The Once and Future Liberal: After Identity Politics הוא ספר מאת הפרופסור למדעי הרוח פרופסור מַרְק לִילָה(אנ) (באנגלית: Mark Lilla), העוסק בפוליטיקה של זהויות. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2017, בהוצאת הרפר קולינס (Harper Collins). הספר נכתב כ"חשבון נפש" של המחבר, המשתייך לחוגי השמאל בארצות הברית, בעקבות ניצחונו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית. בספר, פרופסור מַרְק לִילָה מנסה להסביר את השינויים שעברה החברה האמריקאית שגרמו לכישלון הדמוקרטיים בבחירות. לִילָה מנסה להסביר זאת בשינויי התפיסה שעבר המחנה הליברלי, ואשר הרחיקו ממנו קהלים רבים בארצות הברית. כחלק מכך, לִילָה מנסה להסביר את ההבדלים בין הדוקטרינה של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט שבין הדוקטרינה של הנשיא רונלד רייגן ומנסה להביר, מנקודת מבט של 'דמוקרט', את הצלחת הממשל הרפובליקני של רונלד רייגן. לִילָה גם מתאר הבדלים בין תעמולת הבחירות של הרפובליקנים לתעמולת הבחירות של הדמוקרטיים, מסביר איך כל גישה משתקפת בטקטיקה שננקטה בתעמולת הבחירות ומראה מדוע צורת תעמולת הבחירות של הרפובליקנים הייתה אפקטיבית יותר. בהתייחסות ספציפית לגופים המזוהים עם השמאל האמריקאי, לִילָה רואה בחיוב את פעילות "התנועה לזכויות האזרח", ומאידך מותח ביקורת על גורמים פרוגרסיבים בשמאל שפועלים נגד מנהיגים דמוקרטים מתונים. פרופסור Arlie Russell Hochschild(אנ) פרסמה בוושינגטון פוסט ביקורת על הספר, בה עמדה על חשיבותו: ”...לילא מביא בספרו החדש קריאת השכמה חשובה, נלהבת וביקורתית מאוד לליברלים...” ולצד זאת מסייגת Hochschild כי הספר מיועד רק לפלח מסוים מהליברלים: ”אנחנו מגיעים לפוליטיקה של בחירות בדרכים רבות ושונות... יש אנשים שמצטרפים לתנועות חברתיות, נתקעים בתבניות זהות ואינם משקיעים כראוי במערכת הפוליטית - ספר זה מיועד להם. אבל רבים אחרים - כמוני - נמשכו לפוליטיקה על ידי השתתפות בתנועות חברתיות... ”(ההדגשה אינה במקור) אתר האינטרנט הרשמי של The Once and Future Liberal: After Identity Politics דביר שוורץ, ‏"לקחת את הזהות ברצינות", השילוח, 8, פברואר 2018 Hochschild, Arlie Russell ,(August 18, 2017) "Liberals' woes run deep, but the way out is murky", וושינגטון פוסט Gage Beverly, (August 15, 2017) "An Intellectual Historian Argues His Case Against Identity Politics", הניו יורק טיימס Swaim Barton, (August 18, 2017) "Beyond Identity Politics", וול סטריט ג'ורנל Kaiser, Charles; Green, Lloyd ,(August 20, 2017) " "The Once and Future Liberal reviews: identity and the American body politic", הגרדיאן Beran, Michael Knox (August 28, 2017) ,"The New Manichaeans", National Review (אנ) Illing, Sean (August 15, 2017) ,"Debating the liberal case against identity politics", Vox (website) (אנ) Hochschild, Arlie Russell ,(August 18, 2017) "Liberals' woes run deep, but the way out is murky", וושינגטון פוסט
קרחון גריפית'ס (אנטארקטיקה)

קרחון גריפיתס או קרחון גריפית'ס (באנגלית: Griffiths Glacier) הוא קרחון מסוג קרקס קרחוני הממוקם ברכס גונוויל וקאיוס בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. הקרחון זורם לכיוון מזרח - דרום-מזרח; ונשפך אל קרחון דבנהאם, ממזרח למצוק סקנד פאסט. הקרחון נקרא על שמו של הרולד גריפית'ס (Harold Griffiths), שהיה במשך 50 שנה פעיל בחקר אנטארקטיקה, פעילותו של גריפית'ס הייתה משמעותית במסע הפרסום של האגודה האנטארקטית של ניו זילנד (New Zealand Antarctic Society's), במטרה לשכנע את ממשלת ניו זילנד לבסס נוכחות באנטארקטיקה (להקים תחנות מחקר ביבשת). • Jane G. Ferrigno, Kevin M. Foley, Charles Swithinbank, and Richard S. Williams, Jr., Coastal-Change and Glaciological Map of the Palmer Land Area, Antarctica: 1947–2009 , U.S. Geological Survey with the Scott Polar Research Institute, University of Cambridge, United Kingdom קרחון גריפית'ס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון גריפית'ס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד קרחון גריפית'ס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון גריפית'ס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון גריפית'ס לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ממשלת ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי
גיא דותן

גיא דותן (נולד ב-4 בפברואר 1991) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת אליצור יבנה מהליגה הארצית בכדורסל. דותן נולד בירושלים וגדל בענתות. החל לשחק כדורסל כילד קטן בפסגת זאב ובהמשך עבר לשחק כדורסל במחלקת הנוער של הפועל ירושלים, שם שיחק מגיל הילדים ועד הקבוצה הבוגרת. שותף לאורך השנים שלו במועדון בכל הקבוצות מהילדים ועד הנוער של הפועל ירושלים. בין השאר, הקבוצות ששיחק בהן זכו בגביע המדינה לילדים ובסגנות אליפות הנוער אחרי שהתמודדו שנתיים ברציפות והפסידו לקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. בבית הספר רנה קסין בלט בנבחרת הכדורסל אשר ניצחה שנתיים ברציפות באליפות המחוז, אולם הפסידה פעמיים בשלב חצי הגמר של אליפות ליגת העל לתיכונים. בתום עונת 2009/2010 שבמהלכה עלה לראשונה לשחק בקבוצת הבוגרים של הפועל ירושלים מליגת העל בכדורסל, הושאל דותן לעונה שאחריה לקבוצת הפועל בארי מהליגה הלאומית בכדורסל. בתום העונה חזר לשחק בהפועל ירושלים. עונת הפריצה של דותן הייתה עונת 2012/2013 בעת שעבר לשחק במכבי הוד השרון מהליגה הלאומית בכדורסל. הקבוצה, למרות הצפיות הנמוכות בתחילת העונה הגיעה עד לגמר הליגה הלאומית שם הפסידה לעירוני נס ציונה (כדורסל). דותן, תחת המאמן רועי חגאי, תפס בהדרגה במהלך העונה חלק חשוב בחמישייה של הוד השרון. בעונת המשחקים הבאה 2013/2014, עבר ביחד עם המאמן רועי חגאי לשחק בקבוצת עירוני נהריה. בתום העונה הקבוצה זכתה באליפות הליגה הלאומית בכדורסל ועלתה לליגת העל בכדורסל. באופן אישי זכה דותן בתואר השחקן המשתפר לעונת 2013/2014 בליגה לאומית. בעונת 2014/2015 עבר לשחק בעירוני קריית אתא ובתום העונה שבה הפסידה קבוצתו בגמר למכבי קריית גת, נבחר ל-MVP של הליגה הלאומית בכדורסל. בעונתו הבאה, עבר לשחק בהפועל גלבוע גליל ובסיום עונת 2015/2016, הקבוצה שאומנה על ידי אריאל בית הלחמי זכתה באליפות הליגה הלאומית בכדורסל ודותן נבחר בשנית לחמישיית העונה של הליגה הלאומית בכדורסל. בעונה הבאה עבר לשחק במכבי קריית גת ששיחקה בליגת העל בכדורסל. בתום העונה חזר לשנתיים נוספות בליגה הלאומית לשחק בשורות קבוצת אליצור קריית אתא. בשנים אלו קריית אתא העפילה פעמיים לפלייאוף העליון אך נעצרה בשלב רבע הגמר. בעונת 2019/2020 הצטרף למכבי עירוני רחובות במטרה לעלותה חזרה לליגה הלאומית. לקראת סוף העונה של 2019/20 בעקבות משבר הקורונה, הופסקה הליגה הארצית כאשר מכבי רחובות ממוקמת במקום השני בטבלה. בעקבות סיום הליגה המוקדמת, דותן עבר לשחק בהפועל ירושלים עד לסוף העונה בליגת העל. לקראת עונת 2020/21 חתם בהפועל חבל מודיעין.. לקראת עונת 2021/22 חתם בקבוצת הפועל עפולה. דותן היה קפטן נבחרת הקדטים באליפות אירופה בכדורסל לקדטים לשנת 2007 שנערכה בכרתים, וקפטן נבחרת הנוער באליפות אירופה בכדורסל לנוער שנת 2009, שנערכה בצרפת. מדיה וקבצים בנושא גיא דותן בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל השחקן (אורכב 22.05.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר איגוד הכדורסל חמישיית העשור בלאומית, באתר ספסל, ‏22 באפריל, 2020 רועי כהן, ‏גיא דותן חתם בהפועל ירושלים עד סוף העונה, באתר ערוץ הספורט, 2 ביוני 2020 ניב שמולי, חוזר ללאומית: גיא דותן חתם בהפועל חבל מודיעין, באתר סלאומית, ‏20 ביולי, 2020
קרחון דבנהאם

קרחון דבנהאם (באנגלית: Debenham Glacier) הוא קרחון בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. הקרחון נשפך אל חלקו הצפוני של הדום הקרח וילסון. שיא גובהו של הקרחון 426 מטרים מעל פני הים. הקרחון מופה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי) (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904). שמו של הקרחון ניתן לו על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית אל הקוטב הדרומי (משלחת טרה נובה) (אשר נערכה בין השנים 1910 - 1913). הקרחון נקרא על שמו של פרנק דבנהאם, גאולוג במשלחת ולימים מנהל מכון סקוט לחקר הקוטב בין השנים 1925- 1948. • United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center (1943), Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°, PP 200 - 201 • Jane G. Ferrigno, Kevin M. Foley, Charles Swithinbank, and Richard S. Williams, Jr., Coastal-Change and Glaciological Map of of the Ross Island Area, Antarctica: 1962–2005, USGS קרחון דבנהאם באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון דבנהאם באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור קרחון דבנהאם גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
הקורפוס הרביעי (בריטניה)

הקורפוס ה-4 של הצבא הבריטי היה קורפוס בריטי, אשר השתתף במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה. בשנת 1876 הוחלט על הקמת 8 קורפוסים, ומטה הקורפוס ה-4 הוצב בדבלין. בשנת 1891 הוחלט על ארגון הצבא ב-6 קורפוסים, אשר התבססו על הפיקודים הקיימים, והקורפוס ה-4 הפך ל"פיקוד המזרח" עם מטה בלונדון. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוקם מחדש הקורפוס ה-4, על בסיס כוח עצמאי שפעל בבלגיה, והוא הועמד בפיקודו של הנרי רולינסון. הקורפוס לחם בקרב איפר הראשון, קרב איפר השני, קרב ארטואה השני, קרב לוס, הקרב על הסום ומתקפת מאה הימים, ולאחר המלחמה פורק הקורפוס. בפברואר 1940 הוקם הקורפוס מחדש, והועמד תחת פיקודו של קלוד אוקינלק. הקורפוס נשלח לנורווגיה ולחם שם במהלך המערכה בנורווגיה. לאחר מכן הוצב הקורפוס באזור נורת'האמפטון ותחת פיקודו נכללו יחידות השריון כהגנה מפני פלישה. בינואר 1942 נשלח הקורפוס לעיראק, שם הוא היה חלק מפיקוד המזרח התיכון. לאחר הכיבוש היפני של בורמה הקורפוס נשלח לצפון-מזרח הודו, ומשלהי שנת 1943 פעל הקורפוס כחלק מהארמייה ה-14. הקורפוס לחם בקרבות השונים במהלך המערכה על בורמה, ובכלל זה בקרב אימפהל ובכיבוש רנגון. לאחר מכן הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-12, ולאחר המלחמה פורק הקורפוס. פרנסיס גרנפל, הברון הראשון גרנפל (1903–1904) פול מתואן, הברון השלישי מתואן (1904–1905) הנרי רולינסון (אוקטובר 1914–דצמבר 1915) הנרי יוז וילסון (דצמבר 1915–דצמבר 1916) צ'ארלס וולקומבה (1916–1918) ג'ורג' הרפר (מרץ 1918–יוני 1919) קלוד אוקינלק פברואר 1940–מאי 1940) פרנסיס נוסוורתי (יולי 1940–נובמבר 1941) תומאס קורבט (ינואר 1942–מרץ 1942) נואל אירווין (אפריל 1942–יולי 1942) ג'ופרי סקונס (אוגוסט 1942–דצמבר 1944) פרנק מסרווי (דצמבר 1944–יולי 1945) פרנסיס טוקר (יולי 1945–אוגוסט 1945)
תהילים ק"מ

תהילים ק"מ הוא המזמור ה-140 בספר תהילים (על פי המספור של תרגום השבעים והוולגטה, זהו המזמור ה-139 במספר). מזמור ק"מ הוא אחד ממזמורי דוד הפותחים ב"למנצח מזמור לדוד". המחבר מבקש מהאל להציל אותו מאדם רע ומאיש רשע בכלל. לרשע יש לשון כמו נחש והוא מנסה להפיל בפח את המחבר ו"לדחות פעמיו". הרשעים טומנים פח, חבל ומוקש למחבר. המחבר מתפלל אל האל – "אלי אתה!" ומבקש ממנו לשמוע את תחינתו ולא לתת לרשע להפיק את זממו. בסוף המזמור המחבר מצהיר שהוא יודע שהאל יעשה "דין עני משפט אביונים" ורק צדיקים וישרים הם אלו שיזכו לשבת לפני האל. תחילת מזמור זה נמצאה במגילת התהילים הגדולה ממערה 11 בקומראן, בקטע קטוע. מלבד השינויים המקובלים בכל מגילות קומראן של כתיב עברי מלא יותר ניתן להבחים ב-3 שינויים חשובים: 1) בפסוק ב' נשמט שם ה'. 2) בפסוק ג' כתוב "כל היום" במקום "כל יום". 3) בפסוק ד' כתוב "עכביש" במקום "עכשוב". חלק מהפירושים אכן פירשו את המילה עכשוב כמו עכביש. בתלמוד הבבלי במסכת ברכות לב עמוד ב מובא – " אמר ר' יהושע בן לוי המתפלל צריך לשהות שעה אחת אחר תפלתו שנאמר "אַךְ צַדִּיקִים, יוֹדוּ לִשְׁמֶךָ; יֵשְׁבוּ יְשָׁרִים, אֶת-פָּנֶיךָ" שזהו הפסוק האחרון בפרק. בהתאם לכך גם הורה הרבי מליובאויטש לומר פסוק זה כל יום אחר התפילה. חלקו השני של פס' ד' מופיע בברית החדשה באגרת אל הרומיים פרק ג פסוק 13. משה גרינברג, מזמור קמ, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה יד, 1978, עמ' 88–99 מדיה וקבצים בנושא תהילים ק"מ בוויקישיתוף מזמורים שכותרתם 'לדוד'- תהילים כ"ה- כ"ח, ל"ד -ל"ה, ל"ח, קל"ח, ק"ג ו-ק"מ על פי J. A. Sanders, The Psalms Scroll of Qumrân Cave 11 (11QPs a ) ( DJD IV ; Oxford: Clarendon, 1965). xi + 97 pp. + xvii plates. עמ' 48 שערי הלכה ומנהג – תשובות וביאורים בשולחן־ערוך, מהרבי מליובאוויטש, ח"א סי׳ נ"ג
קייט גייגו

קייט גייגו (באנגלית: Kate Gallego; נולדה ב-21 באוקטובר 1981) היא פוליטיקאית יהודית-אמריקאית, חברת המפלגה הדמוקרטית, המכהנת כראש עיריית פיניקס. גייגו (במקור וידלנד) נולדה למשפחה יהודית באלבקרקי שבניו מקסיקו. היא סיימה תואר ראשון בלימודי איכות הסביבה באוניברסיטת הרווארד ותואר שני במנהל עסקים מבית הספר וורטון שבאוניברסיטת פנסילבניה. היא עבדה בתחום פיתוח כלכלי-סביבתי בחברת תשתיות באריזונה. בנובמבר 2013 נבחרה למועצת עיריית פיניקס וב-2017 נבחרה לתקופת כהונה נוספת. היא כיהנה כסגנית ראש העיר. בעקבות התפטרותו של ראש העיר גרג סטנטון שנבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית התמודדה גלגו בבחירות המיוחדות שנערכו בנובמבר 2018, היא עלתה לסיבוב השני שהתקיים במרץ 2019 וניצחה. גייגו נישאה ב-2010 לרובן גייגו המכהן מ-2015 כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. הם התגרשו ב-2016 ולהם ילד אחד. מדיה וקבצים בנושא קייט גייגו בוויקישיתוף קייט גייגו, ברשת החברתית LinkedIn קייט גייגו, באתר עיריית פיניקס KATE GALLEGO: CARING IS MORE THAN A CAMPAIGN, ‏azjewishlife.com Albuquerque native elected mayor of Phoenix - Albuquerque Journal, www.abqjournal.com Get to know the Phoenix mayoral candidates, KNXV, ‏2018-10-27 (באנגלית) Phoenix Vice Mayor Kate Gallego and Rep. Ruben Gallego to divorce, ‏azcentral.com,‏ 21 בדצמבר 2016 Phoenix Mayor Kate Gallego on motherhood, mindfulness and her vision for America’s fifth largest city, ‏/www.raisingarizonakids.com‏, 22 באפריל 2019