laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אהרון ברנזון

אהרון ברנזון (נולד ב-8 בנובמבר 1948) כיהן כראש מועצת ראש פינה בין השנים 1993–2000. ברנזון נולד בכפר גלעדי, שבגליל העליון למלכה ולאברהם ברנזון. אביו היה פעיל עלייה. המשפחה הגיעה לכפר גלעדי מקיבוץ דפנה בעקבות הפילוג בתנועה הקיבוצית. לברנזון שתי אחיות ואח - המפיק אמנון ברנזון. בין השנים 1966–1975 שירת בצה"ל בשירות סדיר וקבע. בתחילת השירות שירת בסיירת אגוז וסיים כסגן מפקד פלוגה. בהמשך התנדב לחיל האוויר וסיים קורס טיס ב-1971, ושירת בסדיר ומילואים כטייס קרב ומדריך טיסה עד שנת 2001. ברנזון השלים תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה (מחזור 1982), תואר שני במינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד, במסגרת תוכנית קרן וקסנר למצטייני השירות הציבורי מכל העולם (מחזור 1991) ותואר שני נוסף במינהל עסקים מאוניברסיטת חיפה (מחזור 2005). ברנזון נשוי לנעה ואב לשישה. מתגורר בראש פינה משנת 1979. בשנת 1988 הקים אהרון ברנזון, יחד עם חבריו את סיעת גיא אוני במושבה ראש פינה, אשר התמודדה בבחירות המוניציפליות באותה שנה, ומאז ועד היום היא שותפה במועצה המקומית במושבה. בשנת 1993 נבחר ברנזון לכהן כראש המועצה ראש פינה מטעם סיעת גיא אוני ומילא את התפקיד עד דצמבר 2000 אז אולץ לסיים את תפקידו עקב ניהול עסקים פרטיים בחו"ל. בשנת 2013 הוא ניסה לחזור ולהיבחר לראשות המועצה, אך לא הצליח. הוא התמודד על התפקיד גם בבחירות 2018 והפסיד למוטי חטיאל. במסגרת כהונתו נתן דגש על שימור אתרי ראש פנה, צביונה ומורשתה, על איכות החינוך והרחבת אפשרויות הדיור. הוא עסק כמו קודמו לתפקיד, בבניית מוסדות חדשים במושבה, לצד שיחזור ושימור מוסדות ישנים ומבנים היסטוריים. ברנזון עבד בסקטורים הממשלתי, המוניציפלי והפרטי בתפקידים הבאים: מנכ"ל החברה לפיתוח כפר ורדים - מינהל מקרקעי ישראל. סמנכ"ל וטייס ריסוס עונתי - "כים ניר". פרויקטור מטעם משרד הפנים להקמת תאגידי מים וביוב. פרויקטור מטעם אנ"א להפיכת מבנה בית הספר העתיק ע"ש וילקומיץ של ראש פינה לבית הארחה של איגוד האכסניות לישראל. בנוסף, כיהן ברנזון בראשות הדירקטוריונים הבאים: פארק התעשייה צח"ר, חברת צח"ר תשתיות זורמות, שותפות 2000 והיה חבר המועצה הארצית לתכנון ובנייה. לקח חלק במועצת המנהלים של "עמותת מפנה" לטיפול בילדים אוטיסטים והיה חבר מועצת המנהלים וסייע בפיתוח משאבים בהתנדבות ב"הוספיס גליל עליון". אמיתי זיו, רוח המקום או רוח הזמן? הקרב על זהותה של ראש פינה, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2013 אהרון ברנזון מתמודד לראשות המושבה ראש פינה, חדר חדשות צפון, 2013 דוד הכהן, ‏פנינה בכל פינה, באתר גלובס, 28 במאי 2000 מתוך ריאיון עם אחיו סיפור חייו של המפיק אמנון ברנזון, אלי אלון, זמרקר ברנזון הכריז:" אני מתמודד לראשות המועצה בראש פינה", 21 בינואר 2018, באתר חדש בגליל.
פרדריק פאסיוס

פרדריק פאסיוס (בפינית: Fredrik Pacius, בגרמנית: Friedrich Pacius‏; 19 במרץ 1809 – 8 בינואר 1891) היה מנצח, מלחין וכנר גרמני שחי ופעל בעיקר בפינלנד. הלחן שלו הפך ברבות הימים להמנון של פינלנד, אסטוניה וליבוניה. בזכות פועלו בפינלנד נחשב בעיני רבים ל"אבי המוזיקה הפינית". נולד בהמבורג למריה מרגרטה שומאכר וליוהאן קונראד פאציוס, סוחר יינות. ככל הנראה מקור משפחתו של אביו הוא בפירנצה שבאיטליה. בנעוריו הצטיין בנגינה, ציור ושפות וסיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הומניסטית בעיר. הוא למד מוזיקה בקאסל אצל לואי שפור ומוריץ האופטמן. לאחר לימודיו עבד ככנר בתזמורת המלכותית בסטוקהולם. בשנת 1834 הוזמן לאוניברסיטת הלסינקי לשמש שם כמורה למוזיקה. בפועל שימש כמנהל המוזיקלי שם עד שנת 1869, בה יצא לגמלאות. בשנת 1842 נישא לנינה מרטין. בתקופת עבודתו באוניברסיטת הלסינקי עשה רבות לקידום החיים המוזיקליים בפינלנד, בין השאר הקים מקהלת סטודנטים ותזמורת סימפונית שם. בשנת 1848 הלחין שיר למקהלה בשם "ארצנו" (Vårt land) למילים של המלחין הפיני ממוצא שוודי לודוויג רונברג. יצירתו של רונברג "הצוער שטאל" (Fänrik Ståls sägner), שבה נכלל השיר, היא אוסף של סיפורים ושירים מן המלחמה הפינית והמוטיב העיקרי בהם הוא האהבה למולדת המאחדת את כל שכבות העם וגורמת לכולם להירתם למטרה אחת בלא כל מניעים אנוכיים. הלחן הוא עיבוד מוזיקלי לשיר סטודנטים גרמני בשם "האפיפיור והסולטאן" (Papst und Sultan). בשנת 1852 כתב את האופרה הפינית הראשונה, "מסע הציד של המלך קארל" (Kung Karls Jakt) ללברית בשפה השוודית של זכריס טופליוס. האופרה עוסקת באיי אולנד. בשנת 1860 כתב את האופרה השנייה שלו, "הנסיכה הקפריסאית" (Prinsessan av Cypern), גם היא ללברית של זכריס טופליוס. ב-1866 כתב את "לורליי", האופרה השלישית שלו, ללברית של המשורר הגרמני עמנואל גייבל (Emanuel Geibel). לאחר צאתו לגמלאות עבר פאסיוס עם משפחתו בשנת 1871 לגרמניה. בתקופה זו ניסה להתפרסם בגרמניה ובמערב אירופה אולם ללא הצלחה. כיוון שמרכז חייו נותר בפינלנד ושם גם זכה להכרה, החליט ב-1874 לשוב לפינלנד. פרדריק פאסיוס נפטר בהלסינקי ונטמן בבית העלמין היאטניאמי (Hietaniemi) בעיר. את השיר "ארצנו" תרגם לראשונה לפינית החוקר יוליוס קרון (Julius Krohn), פיני ממוצא גרמני, בשנת 1867. בהתבסס על תרגום זה יצר המשורר פאבו קאיאנדר (Paavo Cajander) בשנת 1889 את הגרסה הרשמית להמנון פינלנד. יוהאן וולדמאר יאנסן תרגם את "ארצנו" לאסטונית ב-1869 בשם "מולדתי, האושר והשמחה שלי" (באסטונית: Mu isamaa, mu õnn ja rõõm) והוא הושר לראשונה כיצירה מקהלתית בפסטיבל הזמר הראשון של אסטוניה באותה שנה. עד מהרה הפך השיר לסמל התחייה הלאומית באסטוניה. בשנת 1895 הוסר הלוט מעל פסל לזכרו בפארק קאיסניאמי (Kaisaniemi) בהלסינקי. הלחן של פאסיוס אומץ בחוק כהמנון הלאומי של אסטוניה בשנת 1920 ושוב בשנת 1990. בשנות ה-40 הופק בפינלנד סרט על חייו. משנת 1991 מעניקה אוניברסיטת הלסינקי פרס שנתי על שמו לאדם או ארגון שהתבלטו בפועלם המוזיקלי בפינלנד. מדיה וקבצים בנושא פרדריק פאסיוס בוויקישיתוף פרדריק פאסיוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרדריק פאסיוס, באתר ספוטיפיי פרדריק פאסיוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרדריק פאסיוס, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה מקיפה ותמונות (באנגלית) פרדריק פאסיוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
רוני לוית

רוני לוית (נולדה ב-14 בינואר 1979 בירושלים) היא מעצבת גרפית ישראלית. רוני לוית נולדה בירושלים וב-2005 סיימה את לימודיה בהצטיינות במחלקה לתקשורת חזותית של בצלאל. החל מ-2008 החלה להרצות במחלקה לתקשורת חזותית, בבצלאל. בין השנים 2006–2012 לימדה תקשורת חזותית במכללת מנשר בתל אביב ובמקביל בין השנים 2010-2012 במכללת שנקר. בעלת סטודיו לעיצוב גרפי בתל אביב המתמחה בעיצוב נתונים ומידע. כותבת ומעצבת עמודי סטטיסטיקה לעיתונים שונים בארץ. בין השנים 2007–2011 כתבה ועיצבה טור אישי שבועי, בנושא סטטיסטיקה עולמית במגזין סוף השבוע של עיתון גלובס. ב-2009 הוציאה לאור את ספרה הראשון "אטלס ישראל - מיפוי סובייקטיבי של מדינת ישראל" בהוצאה פרטית. ב-2012 תורגם ספרה לגרמנית ולאנגלית, ויצא לאור בהוצאת "AphorismA Verlag" בגרמניה. 2006 - פרס מצטיינים מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל 1991 - תערוכת יחיד במחלקה לעיצוב, מוזיאון ישראל, ירושלים. 2002 - תערוכה קבוצתית דו־לאומית, שיתוף בין גלריה רוזנפלד וגלריה אום־אל־פאחם. 2005 - תערוכה קבוצתית,"ארטיק 9" - זוכי פרס היצירה הצעירה, קרן התרבות אמריקה-ישראל, אוניברסיטת תל אביב. 2008 - תערוכה קבוצתית, "עוצב בישראל", קהילת המעצבים, נמל ת"א. 2009 - השתתפות באירוע התרבות והאומנות הבינלאומי "פצ'ה קוצ'ה 10", תל אביב. 2011 - השתתפות בסדנת מיפוי העיר רהט, קורס מנהיגות של מרכז מנדל למנהיגות בנגב. 2012 - השתתפות ב"פאנל סופרים" ביריד הספרים של לייפציג, גרמניה. 2012 - הרצאה בנושא "אינפוגרפיקס במרחב האינטרנטי" כנס עיתונות אונליין, המרכז הבינתחומי הרצליה. 2013 - השתתפות במרתון תקשורת של אג'נדה - מרכז ישראלי לאסטרטגיה תקשורתית, חיפה. דפים הספר "אטלס ישראל הסוביקטיבי" מדיה וקבצים בנושא רוני לוית בוויקישיתוף אתר סטודיו רוני לוית רוני לוית ב-"פצ'ה קוצ'ה 10", סרטון באתר יוטיוב "הסטודנטים של רוני לוית", ב-בלוג סמליל (אורכב 25.07.2013 בארכיון Wayback Machine) "לו יכלו הגבולות לדבר" אטלס ישראל של רוני לוית, ב-תרבות מעריב. יובל סער, מותחת את המפה, באתר הארץ, 26 באפריל 2009 "אייקונים בעידן הענן" רוני לוית, במוסף הארץ רוני לוית, אלוהים והחילונים | כמה מספרים על ספר הספרים, באתר הארץ, 6 ביוני 2011
רוברט פיקארדו

רוברט פיקארדו (באנגלית: Robert Picardo; נולד ב-27 באוקטובר 1953) הוא שחקן אמריקאי הידוע בעיקר בשל גילום דמויותיהם של ד"ר דיק ריצ'רדס בסדרה "China Beach" של רשת ABC; הדוקטור - הולוגרמה החירום הרפואית בסדרה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" של רשת UPN; הקאובוי בסרט הקולנוע "יום במלכודת"; המאמן קאטליפ בסדרה "שנות הקסם" (תפקיד בגינו זכה למועמדות לפרס אמי); בן וילר ב-"Wagons East"; וכמו כן - ריצ'רד ולסי ביקום סדרות הטלוויזיה המלחמה-מדע בדיוני הקנדיות-אמריקאיות סטארגייט SG-1, סטארגייט אטלנטיס וסטארגייט יוניברס. פיקארדו נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, בנו של ג'ו פיקארדו. רוברט הוא ממוצא איטלקי, כאשר מקורה של משפחתו של אביו הוא מונטקורבינו רובלה, סלרנו; הוריה של אמו, במקור, הם ממומבה, אברוצו. פיקארדו טוען שאחד מרגעי השיא של חייו היה ביקור בשתי ערים אלו, יחד עם בנותיו ואחיו ג'ו, בקיץ של שנת 2011. פיקארדו הוא בוגר בית הספר לאמנות ויליאם פן בשנת 1971. במקור, התקבל ללימודים באוניברסיטת ייל כסטודנט לרפואה, אך העדיף לשחק במקום. בזמן שהוא היה באוניברסיטת ייל, הוא היה חבר באחת מקבוצות הא-קפלה הסטודנטיאליות הוותיקות בארצות הברית. בברודוויי, הוא הופיע ב-"Gemini"‏ (1977) וב-"Tribute"‏ (1978). במהלך 1988–1991 פיקארדו הופיעו בו-זמנית ברשת הטלוויזיה ABC, בסדרה "China Beach" בתפקידו של ד"ר ריצ'רד דיק, כמו גם בסדרה "שנות הקסם", בתפקידו של המאמן קאטליפ. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פיקארדו נישא ללינדה פאווליק בשנת 1984. לזוג שתי בנות. ביולי 2012 הגיש פיקארדו בקשה לגירושין בשל "הבדלים בלתי מתפשרים". פיקארדו מכהן במועצה המייעצת של האגודה הפלנטרית והופיע (בקולו) בשידורי Planetary Radio. אתר האינטרנט הרשמי של רוברט פיקארדו (באנגלית) רוברט פיקארדו, ברשת החברתית פייסבוק רוברט פיקארדו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוברט פיקארדו, ברשת החברתית אינסטגרם רוברט פיקארדו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט פיקארדו, באתר AllMovie (באנגלית) רוברט פיקארדו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רוברט פיקארדו, באתר Last.fm (באנגלית) רוברט פיקארדו, באתר AllMusic (באנגלית) רוברט פיקארדו, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוברט פיקארדו, באתר Discogs (באנגלית) Robert Picardo ("The Doctor" - VOY) Star Trek actor Robert Picardo files for divorce from wife of 27 years Linda Palwik
נבחרת בריטניה בכדורגל נשים

נבחרת בריטניה בכדורגל נשים היא נבחרת כדורגל נשים הכוללת שחקניות כדורגל בריטיות. בניגוד למדינות אחרות, פועלות בבריטניה ארבע נבחרות כדורגל רשמיות, המייצגות כל אחת מאומות הבית - אנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד, והן אלה המתחרות בטורנירים רשמיים כגביע העולם בכדורגל ואליפות אירופה בכדורגל, לעיתים זו מול זו. לכל אחת מהאומות גם ליגות נפרדות. הנבחרת הבריטית השתתפה רק במשחקי ידידות ספורים, וכן במשחקים האולימפיים, שכן הוועד האולימפי הבינלאומי מכיר רק בנבחרות המייצגות מדינות או טריטוריות שלהן ועד אולימפי מוכר. כשהוקמה ההתאחדות לכדורגל ב-1863, תחומי השפעתה לא היו ברורים. לא נקבע האם תפקח על הכדורגל באנגליה בלבד, בממלכה המאוחדת כולה, ואולי אף בעולם כולו. תחום אחריותה הוגדר במידת מה באופן שיורי, עם הקמת התאחדות הכדורגל הסקוטית (1873), התאחדות הכדורגל של ויילס (1876) והתאחדות הכדורגל האירית (1880). ארבע התאחדויות כדורגל אלה היו התאחדויות הכדורגל הראשונות שהוקמו בעולם. כל התאחדות קמה בנפרד, ומעולם לא קמה התאחדות כדורגל אחת לבריטניה כולה. לקראת אולימפיאדת לונדון 2012 שבה ועלתה שאלת קיומה של נבחרת בריטית. לפי הכללים, בריטניה, כמדינה המארחת של המשחקים, זכאית לשלוח נבחרת למשחקים. הוועד האולימפי הבריטי הודיע כי נבחרת בריטית תשתתף במשחקים, והחל במגעים לקראת הקמת הנבחרת. התאחדות הכדורגל הסקוטית סירבה להשתתף בשיחות, מחשש שקיומה של נבחרת מאוחדת יפגע במעמדה העצמאית של ההתאחדות במסגרות אחרות. ההתאחדויות של ויילס וצפון אירלנד פרשו מהמשא ומתן במהלך 2007. הסוגיה עוררה עניין ציבורי רב. ראש ממשלת בריטניה גורדון בראון הביע את תקוותו כי נבחרת בריטית תשתתף במשחקים, בעוד השר הראשון של סקוטלנד, אלכס סאמנד, התבטא נגד הרעיון. לאחר שנשיא פיפ"א ספ בלאטר התחייב בפני ההתאחדויות כי מעמדן לא ייפגע אם תוקם נבחרת בריטית, הודיעו ההתאחדויות של סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד כי אין להן התנגדות להקמת נבחרת בריטית שתהיה מורכבת משחקניות אנגליות בלבד. עם זאת, השחקניות הסקוטיות הביעו את נכונותם לשחק בנבחרת, ושלוש מהן אף שולבו בסגל. למשרת המאמן מונתה מאמנת נבחרת אנגליה - הופ פאוול, ואילו קייסי סטוני מונתה לקפטנית. בהיבט הספורטיבי, הודחה הנבחרת בשלב רבע הגמר אחרי הפסד 0–2 לקנדה. העתיד של נבחרת בריטניה לוט באפלה כרגע, משום שהנבחרות של ארבע המדינות המרכיבות את הממלכה המאוחדת ימשיכו להשתתף בגביעי העולם ובאליפויות אירופה בנפרד. אחרי ההופעה באולימפיאדת לונדון, מאמנת הנבחרת - הופ פאוול, הביעה את תקוותה שהנבחרת תמשיך להשתתף באולימפיאדות הבאות. ביוני 2013, הגישה התאחדות הכדורגל האנגלית הצעה לוועדת המשחקים האולימפיים בבית הלורדים, המוכנה להקים נבחרת נשים בריטית למשחקים האולימפיים הבאים, אם אחת מארבע הנבחרות הבריטיות תעמוד בקריטריון ההעפלה (לסיים כאחת משלוש הנבחרות האירופאיות הראשונות בגביע העולם). סגל הנבחרת ששיחק במשחקים האולימפיים בלונדון 2012. הסגל מכיל 16 שחקניות מאנגליה, שתי שחקניות מסקוטלנד ואף לא שחקנית אחת מווילס ומצפון אירלנד. מדיה וקבצים בנושא נבחרת בריטניה בכדורגל נשים בוויקישיתוף Brown pays tribute to GB success, אתר BBC,‏ 24 באוגוסט 2008 "Salmond rejects UK football team", אתר BBC,‏ 25 באוגוסט 2008 Stuart Pearce and Hope Powell to lead GB Olympic teams, אתר BBC,‏ 20 באוקטובר 2011 Stoney named GB women's captain, אתר יורוספורט,‏ 8 ביולי 2012 Hope Powell wants GB team in Brazil in 2016, אתר BBC,‏ 4 באוגוסט 2012 GB women's football team could compete at Rio Olympics, אתר BBC,‏ 26 ביוני 2013
שחר אדום (2012)

שחר אדום (אנגלית: Red dawn) הוא סרט קולנוע משנת 2012 בבימויו של דן ברדלי על פי תסריט מאת ג'ון מיליוס, קרל אלסוורת', ג'רמי פסמור ובכיכובם של כריס המסוורת', אדריאן פאליקי, ג'וש האצ'רסון, ג'וש פק, איזבל לוקאס, ג'פרי דין מורגן וקונור קרוז. תושבי עיר אמריקאית מתעוררים למחזה סוריאליסטי שבו צנחנים מארץ זרה ממלאים את השמים. הם מגלים באופן מפתיע כי קוריאה הצפונית פלשה לארצות הברית והעיר שבה הם גרים היא היעד המרכזי לפלישה. התושבים מוצאים את עצמם אסירים תחת כובשים זרים. קבוצה של פטריוטים צעירים בורחת ליערות במטרה להילחם בחזרה. הם מתארגנים לקבוצת גרילה וקוראים לעצמם ה-"וולברין" לפי שמו של סמל קבוצת בית הספר שלהם. כעת הם יוצאים להילחם בפולשים ולהשיג מחדש את החופש שלהם. ג'ד אקרט - (כריס המסוורת') מאט אקרט - (ג'וש פק) רוברט קיטנר - (ג'וש האצ'רסון) טוני וולש - (אדריאן פאליקי) אריקה מרטין - (איזבל לוקאס) דריל ג'נקינס - (קונור קרוז) דני ג'קסון - (אדווין הודג') ג'ולי - (אליסה דיאז) גרג - (ג'וליאן אלקרז) סמל טום אקרט (בראט קולן) רס"ם אנדי טאנר - (ג'פרי דין מורגן) הודג'ס - (מאט ג'רלד) קפיטל סמית' - (קנת' צ'וי) קפטן לו - (וויל יאן לי) קולונל איבנוב - (מיכאל .א. קנייט) מדיה וקבצים בנושא שחר אדום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שחר אדום "שחר אדום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שחר אדום", באתר נטפליקס "שחר אדום", באתר AllMovie (באנגלית) "שחר אדום", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שחר אדום", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "שחר אדום", באתר Metacritic (באנגלית) "שחר אדום", באתר אידיבי "שחר אדום", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Epic Meal Time

Epic Meal Time (בעברית: זמן ארוחה אֵפִּית) היא תוכנית בישול קנדית מקוונת באתר יוטיוב הידועה בהכנת מאכלים עתירי קלוריות בעיקר ממוצרי בשר (בייקון בפרט) שמרבים להכיל אלכוהול. הפרק הראשון בתוכנית הועלה ליוטיוב על ידי הארלי מורנשטיין באוקטובר 2010 ומאז הועלה פרק בכל יום חמישי. התוכנית מונחית על ידי מורנשטיין וחברים נוספים (אלכס פרולט, טיילר למקו, דייוויד היוף, ג'וש אלקין, אמיר אטארי). ב-2011 זכתה Epic Meal Time בפרס שורטי בקטגוריית האוכל. רוב פרקי התוכנית מצולמים בקוויבק, קנדה, אך מספר פרקים צולמו בקליפורניה על מנת לארח ידוענים אמריקאים בתוכנית. אתר האינטרנט הרשמי של Epic Meal Time סרטונים בערוץ של Epic Meal Time, באתר יוטיוב
שירלי עודד

שירלי עודד (בעבר שירלי עודד-דורן; נולדה ב-26 במאי 1975) היא שחקנית, במאית, אשת עסקים, פעילה חברתית וחברת מועצת העיר חדרה לשעבר. בשנת 1998 הקימה את בית ספר למשחק "יצירתי". נולדה בשכונת חפציבה בחדרה שם גדלה עד לגיוסה לצה"ל, בו שירתה כחובשת בנח"ל. הייתה נשואה למנהל אישי אביתר דורן ולהם שני ילדים. לאחר שחרורה מצה"ל החלה לשדר ברדיו אמצע הדרך שרק עלה לאוויר באזור השרון. היא שידרה במגוון תוכניות, ובמקביל שימשה בתפקידי עריכה והפקה. בשנת 1998 החלה ללמוד משחק אצל הלל נאמן, ובהמשך למדה גם אצל רחל שור בסטודיו למשחק ניסן נתיב ובמקומות נוספים. במקביל ללימודי המשחק למדה פיתוח קול אצל חיים פנירי ולמדה ב"בית הספר לתסריטאות" של עידית שחורי וכן מחזאות אצל ציפי פינס. עם סיום לימודיה גילמה את רוזה בהצגה "סלאח שבתי" בבימויו של זאב רווח, בהצגה "אני לא אשם בשתייה של אבא שלי" בהשתתפות שחקני תיאטרון באר שבע, בהצגות פרינג' בתמונע, בסרטי סטודנטים ובהצגות ילדים ונוער. באותה השנה, הקימה את "יצירתי" – בית ספר ארצי לילדים ונוער ונכון לשנת 2013[דרושה הבהרה] משמש גם לבוגרים ומבוגרים, משמשת כמנהלת האמנותית שלו, בשלוחות: נתניה, כוכב יאיר, אשדוד ותל אביב. בשנת 2008 כתבה את ההצגה מקורית "צל של אשה", שהופקה ועלתה בפסטיבל "פותחים במה" בתיאטרון בית ליסין. המספרת על ארבע נשים ונערה הנאלצות לשנות זהות, כדי להינצל מבעליהן המכים. בשנת 2010 נולדה לה ילדה בשם נעמי. בשנת 2012 כתבה את ההצגה המקורית לנוער "מי אני מה" – הצגה שעוסקת בשאלות שגורמות להבין את המהות שבחיים. ההצגה זכתה במקום שלישי בתחרות "פסטיבל ארצי לילדים ונוער בת ים". במקום הראשון כשחקן המצטיין זכה שחקן ההצגה דור אלמקייס. בשנת 2014 גילמה מזכירה בשם שולה בסדרה "70 מיליון סיבות לעושר" של ערוץ 22. הקימה, ביחד עם אחותה החרדית, את עמותת "שאלתיאל-נתינה למשפחות נזקקות" – העוזרת למשפחות נצרכות בתחומים שונים. בבחירות לרשויות המקומיות 2013, הוצבה במקום השני ברשימת "יש עתיד" למועצת העיר חדרה ונבחרה. בבחירות 2018 הקימה סיעה חדשה בשם "שקיפות" ורצה איתה למועצת העיר ולראשות העיר. בבחירות לראשות העיר זכתה ב-3% ובבחירות למועצה לא עברה את אחוז החסימה. מנהלת סוכנות ייצוג שחקנים בשם "ניהול אישי". שירלי עודד, ברשת החברתית פייסבוק שירלי עודד, ברשת החברתית אינסטגרם שירלי עודד, סרטונים בערוץ היוטיוב שירלי עודד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית תאטרונוער בנתניה אתר 'הבמה' על הצגה "מסכות ושקרים" באשדוד נט רינת גור-נחום, יש לה קווים אדומים, באתר ynet, 25 בספטמבר 2002 סרטונים בערוץ של שירלי עודד - מפלגת שקיפות, באתר יוטיוב אודות, באתר "ניהול אישי"
שאיין

שבט השאיין הוא שבט אינדיאנים מהמישורים הגדולים של צפון אמריקה. השבט הוא איחוד של שני שבטים קדומים יותר, סוהטאי וציציסתאס. שני שבטים אלו התמזגו לשבט אחד בתחילת המאה ה-19. היום השבט מחולק לשני תתי שבטים: השאיין הצפוניים והשאיין הדרומיים. כשהאירופאים הגיעו ליבשת אמריקה התגוררו בני השבט באזור המדינה מינסוטה של היום. בתחילת המאה ה-18 הם חצו את נהר המיסיסיפי ועברו לאזור הגבעות השחורות בדקוטה הדרומית ודקוטה הצפונית. בעלי בריתם הטבעיים היו שבטי הלקוטה והאראפהו. השבט מפורסם בשל חלקו בקרב ליטל ביגהורן שבו לוחמי השבט השתתפו בהבסת צבא ארצות הברית ובהשמדת רגימנט הפרשים ה-7 של הצבא. מדיה וקבצים בנושא שאיין בוויקישיתוף שאיין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שיין (שבט אינדיאני), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עומר דרור

עומר דרור (נולד ב-1 באוגוסט 1993) הוא שחקן, זמר ודוגמן ישראלי. דרור נולד לרלי (לבית עבאדי) וארז דרור בארצות הברית. ב-1994 משפחתו עלתה לישראל. גדל בהתיישבות ניל"י שבשומרון. למד בתיכון עירוני א' שבמודיעין במגמת תיאטרון. שירת בתיאטרון צה"ל של חיל החינוך. בשנים 2011–2013 שיחק בסדרת הילדים והנוער "אליפים", שזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה, בתפקיד מיכה, חברו הטוב של גדי. בשנת 2012 דגמן עבור חברת ההלבשה הישראלית TNT. בחודשי הקיץ שיחק במחזמר "נמו בספארי" בתור נמו. בשנת 2013 החל להנחות את התוכנית "הבנים והבנות" בערוץ הילדים, לצד אסף הרץ. באותה שנה השתתף בסרט "מקובלות" בתור בועז. בנוסף, דרור נבחר לאחד הפרזנטורים של חברת האופנה הישראלית קסטרו. כמו כן, באותה שנה הופיע במופע משותף עם השחקן אסף הרץ. בשנת 2014 השתתף בסדרה "מועדון החנונים" בערוץ זום בתור תום. בנוסף, שיחק בעונה הרביעית והחמישית של "גאליס" בערוץ הילדים, בתפקיד ארז בראל. כמו כן, הצטלם למגזין האופנה "DAMAN", והשתתף בפסטיגל הראשון שלו "משחקי הפסטיגל". בשנת 2014 השתתף בסרט על חייו של הזמר מייק ברנט, ובו גילם את מייק. את הסרט ביים הבמאי איתן פוקס. הסרט צולם בסתיו 2015 ויצא לאקרנים בפסטיבל קאן 2016. ב-2015, בחנוכה השתתף דרור בפסטיגל השני שלו, "היי סקול פסטיגל". בנוסף באותה שנה התארח בתוכנית "גב האומה" בערוץ 10. ב-2016 השתתף דרור בחג החנוכה בפסטיגל השלישי שלו ברציפות, "היי סקול פסטיגל 2". ב-2017 עלה לאקרנים הסרט "כמעט מפורסמת", בו שיחק לצד נועה קירל. באותה שנה החל להנחות בערוץ yes kids את השעשועון "אסקייפ". הוא גם החל לשחק בתיאטרון הבימה במחזה "סיפור אהבה בשלושה פרקים" בתפקיד אלאן. מאז 2018 משחק בסדרה "כפולה" בתור בן חממה ובסדרה "מלכות" בתור שחף. בקיץ 2018 השתתף גם ב"כפולה: המופע" שהוצג בהיכל מנורה מבטחים. בשנת 2021 השתתף בסדרה "מלכת היופי של ירושלים". בשנת 2022 השתתף בעונה השמינית של "רוקדים עם כוכבים" בקשת 12 והיה השישי שהודח. בשנת 2023 התארח בפרק הראשון של המיני-סדרה "עכשיו קרוב, יחד עם אסף הרץ. דרור היה במערכת יחסים עם הדוגמנית שלומית מלכה. בשנים 2017–2020 היה במערכת יחסים עם הדוגמנית מיכל פרס. [דרוש מקור] בשנים 2021–2023 היה בזוגיות עם השחקנית נאיה פדרמן. מדיה וקבצים בנושא עומר דרור בוויקישיתוף עומר דרור, ברשת החברתית אינסטגרם עומר דרור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עומר דרור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עומר דרור, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי גלעד בנימיני, מעריב לנוער, הדבר הטוב הבא: עומר דרור והאליפים פותחים עונה, באתר nrg‏, 2 בינואר 2013 שרונה בונד מטרסו, דרור, עומר דרור, באתר mako,‏ 14 באוגוסט 2014 רן בוקר, עומר דרור: "כבר לא הולך ללונה פארק", באתר ynet, 15 בפברואר 2015 אדם סרור‏, עומר דרור: "אני מחפש אהבה", באתר וואלה, 11 במאי 2016 שיר זיו, "לא הייתי הילד הכי חתיך בבית הספר או משהו כזה", באתר ישראל היום, 5 ביולי 2018 הדס בשן, ‏"כולם אוהבים סיפורי אהבה. פעם זה היה בספרים, בטלנובלות, עכשיו זה אנחנו", באתר ‏מאקו‏, 27 ביוני 2019 ערן סויסה, נינט ורן דנקר בפגישה מחודשת, באתר ישראל היום, 19 באפריל 2015 עכשיו קרוב: אסף הרץ ועומר דרור בשיחה אישית, באתר www.hidabroot.org ערן סויסה, לאחר שנתיים ביחד: שני השחקנים נפרדו, באתר ישראל היום, 29 במאי 2023
רצועת הספר

רצועת הַסְּפָר (באנגלית: Frontier Strip) מתייחסת לשש מדינות בארצות הברית, מדקוטה הצפונית ודרומה עד לטקסס. מבחינה גאוגרפית מדינות אלו מהוות קו ישר מצפון לדרום. הביטוי 'רצועת הספר' מהווה ככל הנראה אזכור לימי המערב הפרוע של אמריקה, כאשר חלקן של מדינות הרצועה שהיו עדיין טריטוריות, נחשבו למקום יישוב נידח ונוקשה. בתקופת השפל הכלכלי הגדול בארצות הברית, סבלו מדינות אלו במיוחד מפגעי מזג אוויר קשה ומבצורת, אשר כונו קערת האבק. מזג האוויר ושחיקת הקרקע הביאו להתרוממותן של כמויות עצומות של עפר, ולתנועת אדמה ואבק מזרחה לעבר חוף האוקיינוס האטלנטי - והדבר פגע בשטחים עצומים של שדות תבואה, במיוחד במדינות אלו. התופעה הוחרפה על ידי העובדה שאדמות אלו עובדו בצורה אינטנסיבית מדי עם ראשית יישוב הטריטוריות, ולא נותרה בהן צמחייה טבעית שהייתה עשויה להגן על האדמה ועל הרכבה. איכרי מדינות אלו הגיעו בחלקם לידי חרפת רעב והמדינות ננטשו בחלקן מאוכלוסייה מקומית של חקלאים. מאורעות אלו הם שהעניקו לרצועת המדינות הללו את שמן. דקוטה הצפונית דרום דקוטה נברסקה קנזס אוקלהומה טקסס ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אראפהו

שבט האראפהו הוא שבט אינדיאנים שמוצאו במישורים של מזרח קולורדו וויומינג. בעלי בריתם של האראפהו היו לרוב השאיין ולעיתים גם הסו. מאז 1850 השבט מפוצל לשני תתי שבטים: האראפהו הצפוניים והאראפהו הדרומיים. החל משנת 1878 'האראפהו הצפוניים' חיים יחד עם שבט 'השושון המזרחיים' בשמורת 'Wind River' (נהר הרוחות) שבויומינג. זוהי השמורה השביעית בגודלה בארצות הברית. 'האראפהו הדרומיים' חיים יחד עם 'השאיין הדרומיים' באוקלהומה. הם מוכרים על ידי הממשלה כשבט אחד שנקרא 'שבטי השאיין והאראפהו'. כמו שבטים רבים אחרים שעברו מהמזרח, הארפאהו הפכו לנוודים, והיו תלויים בציד התאו. הם אגרו גם מזון מן הצומח וסחרו במוצרי תאו עבור תירס, שעועית, דלעת ומוצרים מתוצרת אירופה. שותפי המסחר העיקריים שלהם היו שבטי מנדן ואריקארה. חמישה מלוחמי השבט השתתפו בקרב המפורסם בליטל ביגהורן. מחקרים מודרניים העלו את הסברה שהם לא תכננו להילחם יחד עם שבטי הלקוטה והשאיין בצבא ארצות הברית אלא שהם נקלעו לכוח האינדיאני במקרה. ע"פ תאוריה זו האינדיאנים חשדו בהם שהם סיירים של צבא ארצות הברית ועמדו להוציאם להורג, ורק התערבות של אחד המנהיגים האינדיאנים הצילה אותם ממות. קרב ליטל ביגהורן מערכת בלק הילס מדיה וקבצים בנושא אראפהו בוויקישיתוף האראפהו הצפוניים דוגמה לשפת האראפהו Editors of Encyclopaedia Britannica, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA, Arapaho people ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרבינייה

טרבינייה (בבוסנית: Trebinje, באלפבית קירילי: Требиње) היא העיר הדרומית ביותר בבוסניה והרצגובינה, והעיר ה-12 בגודלה במדינה. העיר שוכנת על גדת נהר טרבישניצה (Trebišnjica), ומרוחקת כשישה קילומטרים מזרחית לים האדריאטי, וכ-19 ק"מ מדוברובניק שבקרואטיה. על גדת הנהר החוצה את העיר ממוקמות מספר טחנות מים, שלושה גשרים חוצים אותו בתוך העיר. זרם הנהר מנוצל להפקת אנרגיה הידרואלקטרית. מדיה וקבצים בנושא טרבינייה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טרבינייה אוכלוסיית בוסניה והרצגובינה בגאזטיר העולמי ערך זה הוא קצרמר בנושא בוסניה והרצגובינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.