מתילדה הקיסרית

מתילדה הקיסרית (Empress Matilda; כנראה 7 בפברואר 1102 – 10 בספטמבר 1167), הייתה בתו ויורשתו של הנרי הראשון, מלך אנגליה, ואחת מהטוענים לכתר האנגלי בימי האנרכיה. היא הייתה האישה הראשונה שנסתה לטעון לכתר אנגליה בזכות עצמה (ולא מתוקף נישואין לשליט). ידועה גם בשם הקיסרית מוד (Empress Maude). ב-1114 נישאה להיינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בעקבות נישואיה לקיסר, קבלה את התואר "קיסרית", ובעקבות עזיבתה את אנגליה והגעתה לאירופה, שמה הסכסוני "מוד" שונה לגרסתו הלאטינית, מתילדה. היא הייתה שותפה אקטיבית בשלטון, הוציאה צווים, הייתה שופטת, ותיווכה בין הקיסר לבין הוואסאלים שלו. לאחר שב-1120 בנו ויורשו היחיד של הנרי הראשון, ויליאם אדלין מת עם טביעתה של ספינתו, הספינה הלבנה, נשארה אחותו מתילדה היורשת החוקית היחידה של אביה. ב-1125, עם מות בעלה, אביה החזיר אותה לאנגליה והשיא אותה ב-1127 לז'ופרואה החמישי, רוזן אנז'ו, שהיה צעיר ממנה ב-11 שנים ובן 15 באותו זמן, במטרה לחזק את הקשר בין אנגליה ואנז'ו. אף-על-פי שלפני מותו השביע הנרי הראשון את האצילים להיות נאמנים לה, חזרו בהם האצילים לאחר מותו, וסירבו לתמוך בה בשל היותה אישה, ובשל נישואיה השניים לאויב הנורמנים. אחיינו של המלך המנוח ובן-דודה של מתילדה, סטיבן, חבר אל האצילים ותבע את הכס לעצמו ב-1135. שלטונו של סטיבן התחיל את תקופת האנרכיה (מלחמת אזרחים ושלטון בלתי יציב) שהתרחשה בין השנים 1135–1154. ההתנגדות העיקרית לסטיבן הגיעה בתחילה מכיוון רוברט מגלוסטר, בנו הבלתי-חוקי של המלך הנרי, שקיווה לזכות במלוכה בעצמו. מאחר שהכנסייה תמכה בהכתרתו של סטיבן, השליכה מתילדה את יהבה על דודה, דייוויד הראשון מלך סקוטלנד שפלש בשמה לנורת'ומברלנד שבצפון אנגליה, שם התחולל בשנת 1138 קרב סטנדרד. דייוויד נחל תבוסה מידי הארכיבישוף של יורק שנלחם בשמו של סטיבן. ביוני אותה שנה, רוברט מגלוסטר, אחיה למחצה של מתילדה, כרת איתה ברית. ב-1139 פלשה מתילדה מצרפת לאנגליה והתבצרה בטירת ארונדל בדרום אנגליה. בסופו של משא ומתן שפרטיו לא ידועים ברובם, סטיבן אישר לה לצאת מהטירה הנצורה לבריסטול שבמערב אנגליה, ולהיפגש עם רוברט מגלוסטר. מלחמת האזרחים נמשכה עד שב-2 בפברואר 1141 התרחש קרב לינקולן בין סטיבן לבין רנולף מצ'סטר, חתנו של רוברט מגלוסטר, בו נחל סטיבן תבוסה ונכלא כעציר בבריסטול. מתילדה שלטה כעת זמנית מלונדון, וביוני 1141 היה צריך להתקיים טקס הכתרתה על ידי אחיו של סטיבן, הבישוף הנרי שהתפתה לכך אחרי שהובטח לו שיהיה הבכיר מבין יועציה של מתילדה. בכך הייתה אמורה להיות האישה הראשונה ששולטת באנגליה מתוקף זכותה שלה, אלא את ההכתרה הכשילו אצילי הממלכה, אשר ראו בה מושלת נוקשה, יהירה, ושתלטנית והתקוממו נגדה פעם שנייה. היא חשה שעליה לעזוב את הבירה, ולעבור לאוקספורד. בספטמבר 1141, נשבה רוברט מגלוסטר על ידי אשתו של סטיבן, מתילדה מבולון. המלכה הזמנית מתילדה החליטה להחזיר אליה את רוברט ובתמורה שחררה את סטיבן, שחזר בנובמבר לכס המלכות. עתה שלט סטיבן ברוב המלכות, ובדצמבר צר על מתילדה בטירת אוקספורד. מצור שנמשך השלושה חודשים. מנוסתה הנועזת של מתילדה לוולינגפורד באישון לילה, כשהיא לבושה בלבן על מנת שלא לבלוט בשלג, הייתה לאגדית. מתילדה נאלצה לוותר על הכס וברחה לבעלה שבצרפת. נחמתה היחידה הייתה שבעקבות חולשתו הצבאית נאלץ סטיבן למנות ליורשו את בנה, שהוכתר בשנת 1154 בתור הנרי השני, המלך הראשון לבית פלנטג'נט, ובסופו של דבר לכינון האימפריה האנגווינית. מתילדה וז'ופרואה חיו בנפרד תקופות ארוכות, אבל נולדו להם שלושה ילדים: הנרי השני, מלך אנגליה, ז'ופראה, רוזן נאנט וויליאם העשירי, רוזן פואטו. כרוניקנים בני זמנה באנגליה, צרפת, גרמניה ואיטליה תיעדו היבטים רבים בחייה של מתילדה, אם כי הביוגרפיה היחידה שלה, שככל הנראה נכתבה על ידי ארנולף מליזיו, אבדה. כותבי זמנה היו חלוקים בדעותיהם אודותיה. בגרמניה, שם הייתה אשת הקיסר ופעלה בשמו באופן עצמאי ונחוש, שיבחו אותה, והיא זכורה בכינוי "מתילדה הטובה". באנגליה, במהלך שנות האנרכיה, יצירות כמו "גסטה סטפני"(אנ') שהיללו את יריבה, סטיבן, נקטו טון שלילי לגביה. לאחר שבנה, הנרי השני עלה על כס המלוכה, נימת הכרוניקנים כלפי מתילדה הפכה חיובית יותר. בשנים שלאחר מותה נפוצו תיאוריות שונות, וביניהן ההצעה שבעלה הראשון, הנרי, לא מת, אלא הפך לנזיר בסתר – מה שהפך את הנישואים השניים של מתילדה לבלתי לגיטימיים. על פי סיפור נוסף, למתילדה היה רומן עם סטיבן, וכתוצאה מכך הנרי השני הפך ליורש העצר. הפרשנויות של דמותה של מטילדה השתנו כאמור עם הזמן, וכפי שכותבת ההיסטוריונית מרג'ורי צ'יבנאל, "הן שונות כל כך זו מזו, עד שקשה להאמין שהן מתייחסות לאותה אישה, בהתאם להשקפתו של המחבר על נשים ותפקידן ומעמדן בחברה". מחקרים פמיניסטיים על דמותה מביאים ראיות לכך שהקביעות המחמירות בקשר לאופיה נבעו מהטיות מגדריות, וכי המוסכמות הפוליטיות של המאה ה-12 שלא אפשרו לנשים לשלוט או לפעול בזכות עצמן הן שהגבילו אותה. כדוגמה לכך הם משווים בינה לבין המלך אדוארד החמישי, שנחשב על ידי היסטוריונים כאחד ממלכי אנגליה, אף על פי שתקופת מלכותו נמשכה כחודשיים, ושהוא היה בן 12 ולא הוכתר לפני שנעלמו עקבותיו במצודת הטאואר. מתילדה, בניגוד אליו לא הוכרה מעולם כאחת ממלכות אנגליה. מדיה וקבצים בנושא מתילדה הקיסרית בוויקישיתוף biography/Matilda-queen-consort-of-England מתילדה הקיסרית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מתילדה הקיסרית, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Charles Beem, The Lioness Roared: The Problems of Female Rule in English History, 2006, עמ' 40 George Palmer Putnam, Chronology, Or, An Introduction and Index to Universal History, Biography, and Useful Knowledge סיוון ירט, המלך הנרי השני והרצח של הארכיבישוף תומאס בקט- גלי תדהמה בכל רחבי העולם הנוצרי, באתר רגעים היסטוריים Marjorie Chibnall, The Empress Matilda and Church Reform, Transactions of the Royal Historical Society, 1988, עמ' 107-130 Charles Beem, The Lioness Roared: The Problems of Female Rule in English History, Palgrave Macmillan, 2006, עמ' 26