laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זה עולם קטן

"זה עולם קטן" (באנגלית: "It's a Small World" - באות ראשונה קטנה - ובציטוט) היא אטרקציה בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני. האטרקציה נמצאת בדיסנילנד בקליפורניה; בממלכת הקסם בדיסניוורלד, בדיסנילנד שבפריז, בדיסנילנד שבטוקיו ובדיסנילנד שבהונג קונג. אטרקציה זו הכוללת נסיעה בסירה הופעלה לראשונה ביריד העולמי של ניו יורק בשנת 1964. לאחר מכן הועברה לדיסנילנד. חזית האטרקציה, הממוקמת ב"עולם האגדות" היא שעון גדול שסביבו צועדות בובות המסמלות תרבויות שונות. בגן סביב החזית הצמחייה גזומה בצורות של בעלי חיים. אטרקציה זו נחשבת לאחת האטרקציות הפופולריות ביותר בפארקי דיסני. בחודשים נובמבר ודצמבר מקושטות הבובות בלבוש מיוחד לקראת חג המולד. ונוספים שירים מיוחדים של חג מולד לפסקול. בתוך האטרקציה נוסעים המבקרים בסירות המושטות בתעלות, וסביבם שרות בובות אודיו - אנימטרוניקס הלבושות בתלבושות לאומיות שונות בשפות שונות. הסירות שטות דרך מספר חדרים: החדר הארקטי - המייצג את קנדה וסקנדינביה - הבובות שרות בשוודית. חדר אירופה - בו הבובות שרות בגרמנית, אנגלית במבטא בריטי, צרפתית ואיטלקית. חדר אסיה - בו שיר הנושא מושר באנגלית וביפנית. חדר אמריקה הלטינית בו שיר הנושא מושר בספרדית. חדר אפריקה - בו שיר הנושא מושר באנגלית עם מקצב תופים. חדר אוסטרליה ואוקיאניה - בו שיר הנושא מושר באנגלית במבטא אוסטרלי. חדר יערות הגשם - בו השיר מושר בלווי תופים מפולינזיה. החדר האחרון מציג בובות מכל תרבויות העולם. מספר בובות בלבוש בוקרים ואינדיאנים מייצג את ארצות הברית. שיר הנושא נכתב באנגלית על ידי האחים שרמן (אנ'): לעברית תורגם השיר בשתי צורות. הנוסח של דוני ענבר (הושר בין היתר על ידי סקסטה): זה עולם של צחוק ועולם דמעות זה עולם של צער והנאות כה הרבה משותף לכולם ומובן העולם מאוד קטן פזמון: זה עולם קטן מאוד זה עולם קטן מאוד זה עולם קטן מאוד העולם קטן ידידות בינינו שווה זהב בחיוך אחד את כולם נאהב כי למרות הפסגות ועומקו של הים העולם מאוד קטן פזמון: זה עולם קטן מאוד זה עולם קטן מאוד זה עולם קטן מאוד העולם קטן הנוסח של תלמה אליגון-רוז: זה עולם של צחוק ועולם דמעות זה עולם תקוות ועולם פחדים כל כך הרבה אנו חולקים זה הזמן להיות מודעים שזה עולם קטן מאוד פזמון: זה עולם קטן מאוד זה עולם קטן מאוד זה עולם קטן מאוד זה עולם - קטן יש רק ירח אחד ושמש מוזהבת אחת וחיוך משמעו חברות בכל העולם ואף שיש הרים המפרידים ואוקיינוסים רחבים זה עולם קטן מאוד פזמון: זה עולם קטן מאוד זה עולם קטן מאוד זה עולם קטן מאוד זה עולם - קטן השיר עצמו מופיע בכמה סרטים של דיסני כגון "מלך האריות" ו"שובו של ג'אפר". באחד הפרקים של "שלום סומסום" השיר מבוצע בגרסה דו לשונית של עברית וערבית. בפרק "שיר מעצבן" של "הקונצונים" המשפחה לא הצליחה להפסיק לשיר את השיר וניסו להיגמל ממנו. השיר "דולוק היא מקום מושלם" מתוך הסרט "שרק" מהווה מעין פרודיה לשיר. שני השירים אינם חולקים מלודיה או הרמוניה משותפת, אולם שניהם מושרים בסול מז'ור וחולקים משקל חריזה דומה. מדיה וקבצים בנושא זה עולם קטן בוויקישיתוף זה עולם קטן מאוד, באתר SingSong.co.il תרגומו של דוני ענבר בביצוע "סקסטה", סרטון באתר יוטיוב "זה עולם קטן" בעברית (תרגום: דוני ענבר) ובערבית, מתוך התכנית "רחוב סומסום", סרטון באתר יוטיוב "זה עולם קטן" בעברית מתוך האטרקציה בדיסנילנד פאריז, סרטון באתר יוטיוב הקונצונים - שיר מעצבן - הופ! קלאסי, באתר יוטיוב, 11 במאי 2019
הטבלה המחזורית (ספר)

הטבלה המחזורית (באיטלקית: Il Sistema Periodico) הוא קובץ סיפורים קצרים מאת פרימו לוי שפורסם לראשונה בשנת 1975. בהצבעה שנערכה בשנת 2006 במכון המלכותי בלונדון הוכתר הקובץ כספר המדע הטוב ביותר בכל הזמנים. הסיפורים עוסקים במגוון נושאים: חוויות ממחנה ריכוז נאצי, על העבודה ככימאי, אנקדוטות אמיתיות ופנטזיות דמיוניות היוצרים יחדיו נקודת מבט על חיי המחבר דרך משקפי מדע הכימיה. לכל אחד מעשרים ואחד הסיפורים ניתן שם של יסוד מהטבלה המחזורית המתקשר בצורה כלשהי לסיפור. כל הסיפורים מסופרים בגוף ראשון (מלבד "גופרית", "טיטניום" ו"פחמן" שבהם המספר מתפקד כקריין). הספר מתאר בעיקר את חייו של לוי לפני ואחרי התקופה שבילה במחנה הריכוז אושוויץ ומדלג מרגע מאסרו על ידי כוחות הרפובליקה האיטלקיים בנובמבר 1943 (הסיפור "זהב") ועד שחרורו מאושוויץ על ידי הצבא האדום בינואר 1945 (הסיפור "צריום"). בתחילת הסיפור "צריום" מתייחס לוי במרומז לשתי יצירות אחרות שלו – "ההפוגה" ו"הזהו אדם?", שעוסקים בעיקר בתקופת מאסרו במחנה הריכוז (שניהם ראו אור בעברית). הספר תורגם לעברית על ידי עמנואל בארי ויצא לאור בהוצאת הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, תל אביב 1987 (בשנת 2001 הופיע בהוצאה מחודשת ובעטיפה שונה). ארגון – סיפורה של משפחתו של לוי באיטליה מימן – על שני ילדים המתנסים באלקטרוליזה אבץ – במעבדת מחקר באוניברסיטה ברזל – תקופת התבגרותו של לוי, המתארת את הרי צפון איטליה ואת חוקי הגזע אשלגן – על תוצאות מפתיעות וגישות למחקר במעבדה ניקל – על ניסיונות להפקת ניקל מהמחצבים במכרה עופרת – סיפורו של בן לעם קדום המפיק עופרת (סיפור בדיוני) כספית – על החיים באי בודד שמתגלה בו כספית (סיפור בדיוני) זרחן – על ניסיונות למציאת תרופה לסוכרת ממקור צמחי זהב – על תקופת מאסרו של לוי והמחתרת באיטליה צריום – על גנבה ועיבוד צריום על מנת לשרוד במחנה הריכוז אושוויץ כרום – הצלת צבעים ולכות שהתייבשו גופרית – על עבודה שגרתית במעבדה (סיפור בדיוני) טיטניום – על הלובן של תחמוצת הטיטניום בצבע לבן (סיפור בדיוני) ארסן – מציאת זיהום בדוגמת סוכר שהורעלה חנקן – על ניסיונות להפיק מוצרים לקוסמטיקה מהפרשות תרנגולות בדיל – סיפורה של מעבדה ביתית המפיקה בדיל אורניום – על עבודתו של לוי כסוכן מכירות וחקירת גוש של מתכת כסף – על פגישת מחזור והשפעת הכסף על לוחות לצילום ונדיום – יצירת קשר עם כימאי גרמני, שהיה מבין מנהלי המפעל באושוויץ, לאחר המלחמה פחמן – סיפורו של אטום פחמן וגלגולו בטבע (סיפור בדיוני) מלבד אלה הדמיוניים מסודרים הפרקים בספר בסדר כרונולוגי. הסיפור "ונדיום" יוצא דופן: למרות הופעתו כסיפור לפני האחרון בספר, הוא מתרחש זמן רוב קודם לכן מבחינה כרונולוגית. על גלגולו של פחמן, פרק 'פחמן' מתוך הספר הטבלה המחזורית, באתר OCLC (באנגלית) גדעון אנגלר, טבלת היסודות: לפני ואחרי אושוויץ, מעריב, 1 בינואר 1988 הטבלה המחזורית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) James Randerson, Levi's memoir beats Darwin to win science book title, The Guardian, 21 October 2006.
לעוסית מטפסת

לעוסית מטפסת (שם מדעי: Momordica balsamina) היא מין של מטפס חד-שנתי ממשפחת הדלועיים. מוצאו מאפריקה הטרופית והוא קרובו של המלון המר, המשמש למאכל. פירותיה הכתומים של הלעוסית המטפסת, לעומת זאת, אינם אכילים. הלעוסית המטפסת היא מין פולש במטעים בישראל, בייחוד, בפרדסי הדרים, שם היא מצטרפת לארויה ומיני האספרג. עלי הצמח משוננים ומאוצבעים קמעה, בדומה לעלי הגפן, אך קטנים בהרבה. הדמיון לגפן מחוזק על ידי הקנוקנות האופייניות למין. הפריחה מתחילה בעונת הקיץ. הפרחים קטנים, בצבע קרם ומואבקים על ידי חרקים. הפירות בגודל שזיף, אדומים-כתומים ומזכירים מעט פנס סיני בצורתם. הם נושאים שורות של קוצים רחבים ורכים. פנים הפרי מכיל זרעים שטוחים, עטופי ציפה אדומה דביקה. זמן ההבשלה הוא בסתיו עד סוף החורף. באותה תקופה הפרי נוטה להתבקע ולשחרר את הזרעים. המין הובא לראשונה לאירופה בשנת 1568 ומאז הפך לצמח מעזבות שכיח בחלקים רבים של העולם, בייחוד באסיה ואוסטרליה. פרי ריק אחרי פליטת הזרעים פרי שלם מדיה וקבצים בנושא לעוסית מטפסת בוויקישיתוף לעוסית מטפסת, באתר ITIS (באנגלית) לעוסית מטפסת, באתר NCBI (באנגלית) לעוסית מטפסת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לעוסית מטפסת, באתר צמח השדה לעוסית מטפסת, באתר צמחיית ישראל וסביבתה לעוסית מטפסת, באתר Tropicos (באנגלית) לעוסית מטפסת, באתר GBIF (באנגלית) לעוסית מטפסת, באתר The Plant List (באנגלית) לעוסית מטפסת, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וזר (גרמניה)

וֶזֶר (בגרמנית: Weser) הוא נהר בצפון-מערב גרמניה הנשפך לים הצפוני, באזור העיר ברמרהאפן. הוא הארוך שבנהרות גרמניה (למעט נהרות העוברים בה, כגון הריין). הנהר מורכב משני יובלים, הזורמים ממדינת תורינגיה - הוורה והפולדה. אורכו של הנהר החל מהשתלבות היובלים, סמוך לעיר האן-מונדן, הוא 452 ק"מ. כולל יובליו, אורכו כ-744 ק"מ. הנהר בחלקו הצפוני הוא רחב מאוד, ומאפשר לספינות הנושאות משקל של כ-1200 טונות לשוט בו. הוא עובר בקרבת העיר הנובר, חוצה את העיר ברמן, ונשפך לים הצפוני כ-50 ק"מ צפונית לה, בנמל ברמרהאפן. לשני הנהרות וזר וורה אותו מקור לשוני. ההבדל נובע מהגבול הלשוני שבין גרמנית עליונה לגרמנית תחתית אשר עבר באזור האנוברש מונדן. השם וזר מקביל לשמות של נהרות אחרים כגון נהר וור באנגליה ונהר הוויסלה בפולין. מקור המילים נובע מהשורש וייס (weis) - לזרום. מדיה וקבצים בנושא וזר בוויקישיתוף וזר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גרמניה ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחס שוטף

יחס שוטף הוא מדד המשמש לייצוג נזילות פיננסית של תאגיד, חוסנו הפיננסי ויכולתו לפרוע את התחייבויותיו מתוך נכסיו השוטפים בטווח הקצר. היחס השוטף מחושב על ידי חלוקת הנכסים השוטפים בהתחייבויות השוטפות. קיימת משמעות שונה ליחס השוטף לכל חברה וזאת בהתאם לאופיה והמאפיינים של הנכסים וההתחייבויות השוטפות שלה. לכאורה יחס של 1 מעיד על איזון, אולם יחס כזה מהווה בדרך כלל יחס גבולי מדי, וקיימת בו סכנה שהמשאבים הנזילים אינם מספיקים לכיסוי תשלומים לטווח קצר. באופן כללי, חברות בעלות מלאי קטן שרוב מכירותיהן במזומן או לחלופין שכמעט ואין להן בעיות גבייה, יכולות לפעול עם הון חוזר נמוך מזה של חברות, שברכוש השוטף שלהן, יש מרכיב מלאי גבוה ואשר מוכרות את מוצריהן באשראי. יחס שוטף של 2 נחשב סביר. לעיתים נדרשות חברות על ידי מלווים שלא לרדת מתחת ליחס שוטף מסוים. עם זאת יחס גבוה מדי עלול להצביע על ניהול לא יעיל של ההון החוזר ועלול לנבוע מרמות מזומנים או מלאי גבוהות מהדרוש לתפעול השוטף של החברה. הון חוזר John Tracy, Accounting For Dummies, page 287
מצולע שווה-צלעות

בגאומטריה, מצולע שווה-צלעות הוא מצולע שכל צלעותיו הן בעלות אותו אורך. מצולע שווה-צלעות ושווה-זוויות קרוי מצולע משוכלל. למרובע שווה-צלעות שם משלו – מעוין. כאשר למעוין גם זוויות שוות, הוא קרוי ריבוע (שהוא מרובע משוכלל). מצולעים שווי-צלעות אחרים לא זכו לשם מיוחד, והם קרויים בשם הכללי של המצולע, בתוספת המילים "שווה-צלעות" (למשל: "מחומש שווה-צלעות"), וכאשר גם זוויותיהם שוות – בתוספת המילה "משוכלל" (למשל: "מחומש משוכלל"). משולש שווה-צלעות הוא בהכרח משולש משוכלל, אך אין זה המצב במצולעים בעלי מספר גדול יותר של צלעות. במצולע שווה-צלעות מתקיימת גרסה מורחבת של משפט ויוויאני, הקובעת: סכום המרחקים מנקודה לצלעותיו של מצולע משוכלל נתון אינו תלוי במיקומה של הנקודה (זהו גודל אינווריאנטי של המצולע). מדיה וקבצים בנושא מצולע שווה-צלעות בוויקישיתוף מצולע שווה-צלעות, באתר MathWorld (באנגלית)
סנקי

סֶנַקי (בגאורגית: სენაკი) היא עיר בנפת סנקי שבמחוזות גאורגיה סמגרלו וסוואנתי עילית גאורגיה, 294 ק"מ מערבה לטביליסי במישור קולכתי (კოლხეთის დაბლობი). אוכלוסייתה מונה 21,596 איש. בתקופת השלטון הסובייטי בגאורגיה נקראה העיר: 1933–1976: מיכה צחָקאיה (მიხა ცხაკაია) על שמו של הקומוניסט הגאורגי מיכה צחקאיה (1865–1950). 1976–1989: צחָקאיה (ცხაკაია). העיר ממוקמת במפגש מסילות ברזל, והמסילה ממשיכה לעיר פותי. בעיר נמצא גם שלוחה של האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה, שמרכזה בטביליסי. הוכרזה כעיר בשנת 1921. הכלכלה בעיר מתבססת על תעשייה, הכוללת גם מפעל לשטיחים ולמכונות, וכן תוצרת חקלאית לתעשיית היין, תה ומוצרי חלב. בשנת 1998 הייתה סנקי מרכזו של מרד של קציני צבא נגד זוויאד גמסחורדיה, מרד סנקי. ערך מורחב – יהדות סנקי העדויות המוקדמות ביותר להימצאותם של יהודים בסנקי הם מן המאה ה-19. על פי עדות אחת היה חייב יצחק ישראלשווילי מסנקי 200 מנתי גאורגי (רובל של האימפריה הרוסית). בשנת 1869 ביקר בסנקי הנוסע יהודה טשארני. ברישומיו הוא מציין כי מושל המזרה של סנקי הבטיח לו לתת זכות התיישבות בכותאיסי למעט היהודים שבעיר כיוון שאין להם גם מקום להתפלל וגם לא שוחט. בשנת 1873, אחרי שנסתיימה בניית מסילת הברזל טביליסי-פותי שעברה דרך העיר. הפיכתה לצומת תחבורה גרמה להתפתחותה של העיר. עד שלהי שנות ה-40 או ראשית שנות ה-50 פעלו בעיר שני בתי כנסת: האחד במרכז העיר, נבנה בשנת 1880 ונהרס בידי הרשויות בשנת 1946. השני שהוקם במקומו, ברחוב רוסתוולי 129, היה במבנה בן שתי קומות והתקיים עד לשנת 1963. בספטמבר של אותה שנה, עלה בית הכנסת באש. יהודי המקום, בסיוע של יהודים מערים אחרות, שיקמו אותו, אולם כעבור זמן לא רב הוחרם המבנה והועבר לרשות לייצור משקאות קלים. בשנת 1966 החלו יהודי העיר בהקמת בית כנסת חדש. בנייתו נסתיימה בשנת 1969. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ליד העיר ממוקמת יחידת חיל-רגלים של הצבא הגאורגי. אסטוניה רקוורה, אסטוניה אוקראינה בילה צרקווה, אוקראינה מדיה וקבצים בנושא סנקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנקי תריסרים נהרגו בהפגזות פותי וסנקי - דיווח, 9.8.2008, אתר "Civil Georgia", (באנגלית) מרדכי אלטשולר, יהדות במכבש הסובייטי: בין דת לזהות יהודית בברית המועצות, 1941-1964, עמ' 480, מרכז זלמן לתולדות ישראל, ירושלים, מסת"ב 9789652272256
אליסטר קמרון קרומבי

אליסטר קמרון קרומבי (אנגלית: Alistair Cameron Crombie‏; 4 בנובמבר 1915 - 9 בפברואר 1996), מדען והיסטוריון אוסטרלי בתחום ההיסטוריה של המדע, בעל תרומה בולטת לחקר התפתחות המדע באירופה בימי הביניים. קרומבי נולד בעיר בריסביין ולמד באוניברסיטת מלבורן באוסטרליה ובאוניברסיטת קיימברידג' באנגליה. הוא קיבל תואר במדעי הטבע והחל את דרכו כזואולוג. קרומבי ערך מחקרים בביולוגיה באוניברסיטת קיימברידג' והתפרסם בזכות עבודותיו בתחום התחרותיות בין בעלי חיים, אך לאחר מכן פנה ללימודי היסטוריה ופילוסופיה. קרומבי החל ללמד היסטוריה של המדע בקולג' האוניברסיטאי של לונדון ב-1946, וב-1953 התמנה למרצה להיסטוריה של המדע באוניברסיטת אוקספורד. הוא כיהן בפרופסור אורח באוניברסיטת וושינגטון הבירה והרצה באוניברסיטאות שונות ברחבי אמריקה ואירופה. קרומבי היה עורכו הראשון של "כתב העת הבריטי לפילוסופיה של המדע". כמו כן, הוא כתב מאמרים בנושאי מדע והיסטוריה, ועסק בחקר גישות אירופאיות למדע. הוא כתב ספרים העוסקים בנושא התפתחות המדע באירופה בימי הביניים. ספריו מלאים אינפורמציה על מלומדים ובהם אדלארד מבאת', ג'רארדו דה קרמונה, מייקל סקוטוס ווילם ואן מורבקה שתרגמו את אריסטו ואחרים מערבית ומיוונית ללטינית. "מאוגוסטינוס עד גלילאו - היסטוריה של המדע 400 - 1650" (1952, 1954, 1957) "רוברט גרוסטסט ומקורות המדע הניסיוני - 1100 - 1700" (1953) "סגנונות המחשבה המדעית במסורת האירופית" (שלושה כרכים 1994) Science, Optics and Music in Medieval and Early Modern Thought. London: Hambledon. 1990. ISBN 0-907628-79-6.
אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה בדרום מזרח אסיה

אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה בדרום מזרח אסיה (الجماعة الإسلامية في جنوب شرق آسيا, "הקבוצה האסלאמית") הוא ארגון טרור אסלאמי המסונף לרשת הטרור העולמית אל-קאעידה ופעיל בעיקר באינדונזיה. הוא הוקם על ידי אבו בכר בשיר ועבדאללה סונגקאר בשנת 1993, וביצע פיגועים באינדונזיה, ביניהם פיגוע רב נפגעים במועדון לילה, שגבה את חייהם של למעלה מ-200 אנשים. כמו כן, ביצע הארגון ניסיון התנקשות בנשיאת הפיליפינים גלוריה מקפגל ארויו, ניסיון שסוכל. 24 בדצמבר 2000: סדרת פיצוצים מתואמים בערב חג המולד בכנסיות בג'קרטה בירת אינדונזיה ובשמונה ערים אחרות, שהביאו למותם של 18 אנשים ולפציעתם של כמה אחרים. 12 באוקטובר 2002, שעה 23:08 זמן מקומי: פיגוע כפול, מכונית תופת, בצד אחד של כביש ומחבל מתאבד במועדון לילה ממול, באי באלי באינדונזיה גרם למותם של 202 בני אדם – כמחציתם תיירים, 88 מהם מאוסטרליה – שנשרפו בו חיים, ולפציעתם של כ-300 נוספים. חלקם במצב קשה מאוד. מבין 35 חשודים בטבח, מרשימה ששלפה מגוואטי סוקרנופוטרי ביום המחרת, חלק מבין 32 מתוארים כמי שנענשו בפרוט, 3 מחבלים שכנוייהם: "אמרוזי", "מוח'לס", "אמאם סאמודרא", הוצאו להורג בנוסאכאמבאנגאן ב-9 בנובמבר 2008 בידי כתת יורים. לויות המרצחים, 2 מהם היו אחים, הפכו למפגני תמיכה בטרור. 4 נהרגו במרדפים. לפי הוויקיפדיה האינדונזית ומספר 33 אחד משני מיסדי ארגון הטרור, אבו בכר בשיר, כבר ישב בבית סהר פעמים מאז. ב-3 במארס 2005 בתחלה באשמת זיוף כסף, שוחרר ב 14 ביוני 2006, שב להטפותיו המטורפות, ומאז מעצרו ב-9 באוגוסט 2010 נדון ל 15 שנות מאסר ב-16 ביוני 2011, הפעם באשמתו בפיגוע, שוחרר ב-8 בינואר 2021. 5 באוגוסט 2003: פיצוץ מכונית תופת במלון מריוט בג'קרטה, בירת אינדונזיה, בשעה 11:50 בבוקר, שהביא ל-12 הרוגים ולכ-150 פצועים. 9 בספטמבר 2004: פיגוע בשגרירות אוסטרליה בג'קרטה, באמצעות מכונית תופת, ובו למעלה מ-11 הרוגים וכמאה פצועים. 1 באוקטובר 2005: סדרת פיגועים שבוצעו על ידי שלושה מחבלים מתאבדים באתרי תיירות באי באלי שבאינדונזיה, בשעה 18:50 בערב, ובהם נרצחו כ-20 בני אדם ונפצעו כ-130. ראה פיגועי ה-1 באוקטובר. 17 ביולי 2009: הפצצת מלונות ריץ-קרלטון ומלון מריוט על ידי שני מחבלים מתאבדים בג'קרטה בירת אינדונזיה כנגד תיירים זרים, בפיגוע נרצחו 11 בני אדם ונפצעו כ-50. פיגועי באלי (2005) אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה (לבנון) גרסאות אחרות: לפי הוויקיפדיה האינדונזית: 203 הרוגים 209 פצועים, הדווח המרבי באשר לפצועים בלבד: 350 אי.פי., כ-190 הרוגים בפיגוע באי באלי, באתר ynet, 13 באוקטובר 2002 סוכנויות הידיעות, אל-קאעידה קיבל אחריות לפיגוע בבאלי, באתר ynet, 8 בנובמבר 2002 סוכנויות הידיעות, "אל-ג'מאעה אל-איסלאמיה לקח אחריות לפיגוע באינדונזיה", באתר ynet, 6 באוגוסט 2003 רויטרס, "הפיגועים בג'קרטה קשורים לג'מעה איסלאמייה", באתר ynet, 19 ביולי 2009 סוכנויות הידיעות, אינדונזיה: 9 הרוגים בפיצוצים בשני בתי מלון, באתר ynet, 17 ביולי 2009
אסכולת סלמנקה

אסכולת סלמנקה (בספרדית: Escuela de Salamanca) היא אסכולת הגות תאולוגית ספרדית, שהבולט בחבריה היה פרציסקו דה ויטוריה ופעלה מתחילת המאה השש עשרה במטרה להגן על תפישות הכנסייה הקתולית מפני הרפורמציה ותנועות אחרות. אסכולת סלמנקה נוסדה באוניברסיטת סלמנקה, מן האוניברסיטאות העתיקות בעולם (נוסדה בשנת 1218), שהייתה בשלהי התקופה הסכולסטית מעוז דומיניקני. כאן נשמרה התאולוגיה התומיטית גם אחרי שתורת תומאס אקווינס התפוררה במקומות שונים באירופה תחת מתקפות הסקוטיסטים, והמתקפות הנומינליסטיות ואחר כך הרפורמיסטיות. פרנציסקו דה ויטוריה, דומינגו דה סוטו, מרטין דה אזפילקואטה (Martín de Azpilcueta), תומאס דה מרקדו ופרנציסקו סוארש, כולם חוקרי החוק הטבעי ומוסר ייסדו את האסכולה כדי ליישב את תורתו של תומאס אקווינס עם הסדר הכלכלי החדש. מחקר האסכולה התמקד באדם ובעיותיו המעשיות (מוסריות, כלכלה, משפט וכו') ובמידה שווה בעבודות שהיו מקובלות על כולם, כמצע משותף שעל רקעו ניתן יהיה לבחון את נקודות אי ההסכמה. בהקשר רחב יותר ניתן לראות באסכולת סלמנקה שתי אסכולות שונות שבאו בזו אחר זו ברצף, אסכולת Salmanticenses ואסכולת Conimbricenses (על שם אוניברסיטת קוימברה בפורטוגל) כשהראשונה מתחילה עם פרנציסקו דה ויטוריה (1483-1546) ומגיעה לשיאה עם דומינגו דה סוטו (1494-1560). השנייה כללה ישועים שמסוף המאה השש עשרה נטלו את ההנהגה בעולם הקתולי מהדומיניקנים. עם הישועים ניתן למנות את לואיס דה מולינה (1535-1600) ואת פרנציסקו סוארש (1548-1617). ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות ובנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנציקלופדיה לתולדות ארץ-ישראל

אנציקלופדיה לתולדות ארץ-ישראל בעריכת יואל רפל ואוריאל רפפורט עוסקת במאורעות, מונחים ואישים מהתקופה הפרהיסטורית ועד מלחמת העולם הראשונה (1914), הקשורים לתולדות ארץ ישראל. עורכי האנציקלופדיה בחרו להתמקד בערכים הקשורים לתקופת שלטון האסלאם בארץ ישראל, תוך סקירה נרחבת של עשרות ערכים עיקריים. כמו כן הובאו ערכים על צליינים שביקרו בארץ הקודש. האנציקלופדיה על שלושת כרכיה כוללת 938 עמודים. באנציקלופדיה קבוצה של ערכים שזכו להרחבה מיוחדת: אמנות ארץ ישראל, ארכאולוגיה של ארץ ישראל, בתי כנסת עתיקים בארץ, החקלאות בארץ לתקופותיה, החַרַם - המקומות בארץ ישראל שקבלו תואר זה עקב היותם מקומות קדושים לאסלאם, ערך נרחב על ירושלים, וכן ערכים על כתובות שהתגלו בארץ. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר צין

הר צין הוא הר הנמצא בשמורת הר ההר שבנחל צין, כעשרה קילומטרים מדרום-מערב למעלה עקרבים. ההר בולט מעל פני השטח ונראה למרחוק ליורד מהמעלה, שבו עברה הדרך הישנה לאילת. גובהו של ההר 268 מטר מעל פני הים, אך לעומת סביבתו הוא מתרומם לגובה של 200 מטר בלבד. ההר בולט בנופו הייחודי: צלעותיו משופעות ופסגתו כשולחן שטוח. הוועדה למתן שמות עבריים לנגב, שפעלה בשנים 1950-1949, קבעה כשמו של ההר את הביטוי המקראי הר ההר, במקום שמו הערבי ג'בּל מדרה (כתיב: מצ'רה), בעקבות הנחייתו של דוד בן-גוריון ולפיה יש לתת שמות עבריים לאתרים בנגב. מאוחר יותר החליטה ועדת השמות הממשלתית כי המקום ייקרא הר צין. בקרבת ההר נמצא מסוף המטענים בהר צין, שהוא הנקודה הדרומית ביותר שאליה מגיעה רכבת ישראל. ערך מורחב – הור ההר בשנת 1903 הציעו החוקרים הגרמנים קאהלר וטרומבול לזהות את ההר כהר ההר - מקום קבורתו של אהרון הכהן. ההר נמצא במיקום המתאים למסופר בתורה: ”וַיִּסְעוּ, מִקָּדֵשׁ; וַיָּבֹאוּ בְנֵי-יִשְׂרָאֵל כָּל-הָעֵדָה, הֹר הָהָר. וַיֹּאמֶר ה' אֶל-מֹשֶׁה וְאֶל-אַהֲרֹן, בְּהֹר הָהָר, עַל-גְּבוּל אֶרֶץ-אֱדוֹם, לֵאמֹר... וַיַּעֲלוּ אֶל-הֹר הָהָר, לְעֵינֵי כָּל-הָעֵדָה... וַיָּמָת אַהֲרֹן שָׁם, בְּרֹאשׁ הָהָר; וַיֵּרֶד מֹשֶׁה וְאֶלְעָזָר, מִן-הָהָר” (במדבר, כ', כ"ב–כ"ח). זאב וילנאי כתב: "לפי סברה אחת זהו הר ההר, תחנה בנדודי עם ישראל, עליו מת אהרון הכהן. המסורת העממית מראה את הר ההר בעבר הירדן, בהרי אדום על פסגה רמה הנראית למרחוק ועליה נמצא עד ימינו "קבר אהרון" - א-נבּי הרון, בערבית, הקדוש ליהודים ולערבים" (מדריך ארץ ישראל, 1941). להר הייתה במקור צורה של הר שולחן, בדומה להרים דומים בסביבה. הוא בנוי מרובד עבה של קירטון וחרסיות ומעליו שכבה עבה של גיר המשמרת על צורת השולחן של ההר. בשכבת החרסיות בהר נמצאו שרידי דגים מאובנים. חשיבותו של הר צין מבחינה גאולוגית היא שהוא שריד יחיד לסלעים מתקופת האאוקן - מלפני 56.5 מיליוני שנים עד לפני 35.5 מיליוני שנים. בהר מחצבי פוספטים, אך הם אינם מנוצלים, משום שהוכרזו כשמורת טבע. מדרום-מזרח להר צין אתר ובו שדה עם סלעים דמויי בולבוסים ששטחו מאות דונמים. קרקעית השטח בנויה מקירטון רך ועליו בולבוסי הגיר שקוטרם 20–50 ס"מ, בצפיפות של עד 15 בולבוסים למטר רבוע, חלקם מבוקעים. כאשר מנסרים אבן כזו לרוחב, לעיתים נמצא במרכזה מאובן של יצור ימי. אחד ההסברים להיווצרותם הוא שסביב לגרעינים קשים-שלדיים של דגים, צדפות, שבלולים וכו', שהיו בקרקעית הים, הצטברו מינרלים, שהיו לכדורי גיר הדומים לבולבוסים. מסופר כי כאשר שוברים בולבוס, שהוא ערך טבע מוגן, נודף ממנו ריח אופייני המוכר מנביעות עשירות בגופרית, וגם צבעו כהה יחסית. הבולבוסים במקום זה ייחודיים בכך שהם עשויים גיר בלבד. בכמה בולבוסים נמצאו שלדי דגים מאובנים ודפוס שיני כרישים. שדה הבולבוסים אינו כלול בשמורה אף שבו הרבה מאוד בולבוסים, בעלי מבנה ייחודי ובצפיפות יוצאת-דופן. בשולי שדה הבולבוסים מצא צבי אילן אתר חניה קדום ומאוחר יותר נמצאו כתובת יוונית על בולבוס אחד וצלב חרוט על אחר. צבי אילן, הר צין ושדה הבולבוסים, ארץ חמדה, הוצאת עם עובד, 1978 מדיה וקבצים בנושא הר צין בוויקישיתוף עופר שמואלי, בולבוס בעין הגאולוג, מדרשת שדה בוקר שנתון הממשלה לשנת תשי"א, עמ' 284, בארכיון המדינה הֹר הָהָר הפך הר צין - טיול נגבי מרהיב, באתר www.yoaview.com השם בולבוסים הוא שמם הקודם של תפוחי האדמה ארץ חמדה, עמ' 281 שמורת טבע הר צין (הר ההר), רשות שמורות הטבע (הקישור אינו פעיל, 11 באוקטובר 2021)
נתנז

נָתַנְז (או נטנז, בפרסית: نطنز) היא עיירה בפרובינציית אספהאן באיראן, כ-70 קילומטרים מדרום מזרח לכאשאן במרכזה של איראן. אוכלוסייתה בשנת 1999 הייתה 39,964 נפשות.[דרוש מקור] אקלימה הנוח ופירותיה המשובחים, במיוחד אגסי נתנז, ידועים היטב באיראן. שרשרת הרי קרקאס (קוה-א קרקאס) מתנשאת מעל העיר לרום של 3,899 מטרים ועל פי מסורת המקומיים, בינות הרים אלו נהרג המלך האחמני דריווש השלישי. בסביבות העיירה קברים קדושים רבים כקברו של השייך הסופי עבד א-סאמאוד מ-1304, שנבנה על ידי תלמידו הווזיר זיין-א-דין מסתרי. ערך מורחב – המתקן הגרעיני בנתנז המתקן הגרעיני בנתנז (מכונה: כאשאן) הוא מתקן העשרת האורניום האיראני המרכזי. המתקן נמצא כקילומטר צפונית-צפונית-מזרחית מהעיר נתנז (33°43′ צפון, 51°43′ מזרח) בסמוך לכביש הראשי. האתר הותקף שלוש פעמים ותהליכי היצור הגרעיניים נפגעו. מתקן פורדו להעשרה גרעינית תוכנית הגרעין האיראנית מדיה וקבצים בנושא נתנז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נתנז (בפרסית)
ג'סי ליברמור

ג'סי לוריסטון ליברמור (באנגלית: Jesse Lauriston Livermore;‏ 26 ביולי 1877 - 28 בנובמבר 1940), ידוע גם בכינוי "ילד מהמר" (Boy Plunger), היה סוחר מניות אמריקאי ידוע בתחילת המאה העשרים. התפרסם כשהרוויח מיליוני דולרים ממכירות חסר (שיטה לעשיית רווחים כאשר מחירו של נכס בירידה) בזמן נפילות הבורסה ב-1907 ו-1929, כמו גם בהתווית כללים בסיסים של ניהול כספי במסחר. ליברמור נולד באקטון שבמסצ'וסטס וברח מביתו בברכת אמו על מנת להימנע מחיי האיכר שאביו ייעד לו. התחיל את קריירת המסחר שלו בגיל 15 כשעבד בחברת ברוקרים בתפקיד זוטר. העסקה הראשונה שלו היה בסכום של 5$ שהניבו רווח של 3.12$. באותה שנה (בגיל 15) הוא הרוויח $1,000 ($20,000 במונחי 2008). ליברמור הרוויח והפסיד סכומים של מאות מיליוני דולרים לאורך הקריירה שלו. במפולת של 1907 הרוויח 3 מיליון דולרים על ידי מכירות בחסר. את רוב הסכום הפסיד בבועת מחירי הכותנה ובהמשך הוכרז כפושט רגל, אך הוא שב והרוויח סכומים גבוהים בשוק המניות הגואה במהלך מלחמת העולם הראשונה ובשנות העשרים. ב-1929, כאשר חש שהתנאים מזכירים את השוק של 1907, שוב מכר בחסר בסכומים גבוהים. בכך צבר הון שהוערך ב-100 מיליון דולרים כאשר קרס השוק, ומרבית הסוחרים והמשקיעים איבדו את כספם. בשנות השלושים הפסיד שוב ליברמור את מרבית הונו, כתוצאה מהשקעות שטיבן המדויק אינו ידוע. כלל יסודי למסחר שקבע ליברמור היה שיש להגדיל את האחזקות בהשקעה רווחית, ולהיפטר במהירות מהשקעות שהניבו הפסדים. הוא עצמו לא נהג תמיד על-פי הכללים שקבע. ב-1918 נישא ליברמור לדורות'י, שחקנית מברודוויי. לאחר 14 שנות נישואים התגרשו השניים, וב-1933 הוא נישא להרייט מץ. ליברמור היה בעלה החמישי של מץ, וארבעת בעליה הקודמים התאבדו[דרוש מקור]. ליברמור התאבד ב-1940, והשאיר אחריו מכתב התאבדות באורך שמונה עמודים שיועד לאשתו, בו טען כי הוא כישלון ואינו ראוי לאהבתה. שווי הונו ונכסיו באותה עת עמד על 5 מיליון דולרים, אך ביטחונו ביכולתו להרוויח כסף מסחר במניות לא שב אליו. בשנת 1940 יצא לאור ספרו של ליברמור "How to trade in Stocks". הספר יצא שוב במהדורה מחודשת, בשנת 2006. בשנת 1923 פורסם רומן "זכרונותיו של סוחר מניות מוול-סטריט" (אנ') של אדווין לפבר שמבוסס על חייו של ג'סי ליברמור. הספר זכה להצלחה, תורגם למספר שפות ועבר מספר מהדורות. נכדתו של ליברמור, היא שחקנית הפורנוגרפיה בראנדי לאב. How to Trade in Stocks, Jesse Livermore, Richard Smitten, McGraw-Hill Professional, 2006 ג'סי ליברמור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.