laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית הקברות הלאומי של האוקיינוס השקט לזכר הנופלים

בית הקברות הלאומי של האוקיינוס השקט לזכר הנופלים (National Memorial Cemetery of the Pacific) הוא בית קברות לאומי בעיר הונולולו שבהוואי, ארצות הברית, שבו נקברו חללי וותיקי הכוחות המזוינים של ארצות הברית וקרוביהם ואזרחים נכבדים. ניצבת בו גם אנדרטת הונולולו לנעדרים במלחמות ארצות הברית באוקיינוס השקט. זהו אחד האתרים הידועים באיי הוואי ומיליוני אנשים מבקרים בו מדי שנה. בית הקברות שוכן במכתש פואוואינה (Puowaina Crater) – לוע הר געש כבוי בעיבורה של הונולולו, ששמו מיתרגם בקירוב כ"גבעת הקורבן". הוא מוכר יותר בשמו העממי "קערת הפונץ'" (Punchbowl). הקונגרס החליט על הקמת בית הקברות ב-1948, בעקבות מלחמת העולם השנייה באוקיינוס השקט. בינואר 1949 נקברו בו החללים הראשונים – חיילים של ארצות הברית שהובאו מזירה זו, ובכללם חללים שנהרגו בהתקפה על פרל הארבור. בסך הכל נקברו בו 13,000 מחללי אותה מלחמה. בית הקברות נפתח לציבור ב-19 ביולי 1949, עם קבורתם של חמישה מחללי המלחמה – חייל אלמוני, שני חיילי חיל נחתים, קצין צבא ארצות הברית ואזרח – העיתונאי ארני פייל. טקס חנוכת האתר נערך ב-2 בספטמבר 1949 – יום השנה הרביעי לטקס הכניעה של יפן במלחמת העולם השנייה. בית הקברות משתרע על שטח של 455 דונם. בסך הכל נקברו בו כ-53 אלף אנשים – מרביתם ותיקי מלחמה ששירתו במלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת קוריאה ומלחמת וייטנאם. כיום הוא סגור לקבורה, למעט חריגים מצומצמים. הקברים באתר סומנו בתחילה בצלבים ומגיני דוד מעץ. ב-1951 הם הוחלפו בלוחות מצבה מלבניים מגרניט, השקועים בדשא. בבית הקברות הוקם מסלול זיכרון, העובר בין 56 אבני זיכרון שהונחו באתר על ידי מוסדות שונים לזכר ותיקי המלחמות. בית הקברות – למעט האנדרטה שבו - מנוהל על ידי המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית. בית הקברות נכלל במרשם הלאומי של אתרים היסטוריים של ארצות הברית. 31 חיילים שעוטרו במדליית הכבוד של הקונגרס - העיטור האמריקני הגבוה ביותר ארני פייל – כתב צבאי נודע, נהרג בקרב אוקינאווה ב-1945 הנרי אוליבר הנסן (Henry Oliver "Hank" Hansen) – אחד ממניפי הדגל המקוריים על הר סוריבאצ'י באי איוו ג'ימה; נהרג בקרב שם אליסון אוניזוקה (Ellison Onizuka) – האסטרונאוט הראשון ממדינת הוואי, נהרג באסון מעבורת החלל צ'לנג'ר ב-1986 רלף וולדו כריסטי (Ralph Waldo Christie) – אדמירל, מחלוצי השימוש בטורפדו ויליאם קווין (William Francis Quinn) – המושל הראשון של הוואי (1959–1962). גם אשתו נקברה לצידו. ג'ון היילנד (John Joseph Hyland) – אדמירל, מפקד צי האוקיינוס השקט במלחמת וייטנאם דניאל אינווי - סנאטור, גיבור מלחמת העולם השנייה. ב-1964 הוקמה בשוליו המערביים של בית הקברות אנדרטת הונולולו, המנציחה את שמותיהם של הנעדרים האמריקניים בזירת האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה וכן במלחמת קוריאה. בשנת 1980 היא הורחבה כדי לכלול גם את שמות הנעדרים ממלחמת וייטנאם. בסך הכל הונצחו באנדרטה שמותיהם של 28,778 נעדרים. שמותיהם נחרתו על גבי כותלי חצרות אבן, המשתרעות משני צידיו של גרם מדרגות המעפיל אל האנדרטה. היא כוללת גם מבנה בית תפילה גבוה שבחזיתו פסל בן תשעה מטרים של קולומביה ואכסדרות ובהן תצוגת מפות קרב. האנדרטה נבנתה ומנוהלת על ידי הוועדה האמריקנית למצבות קרב. אנדרטת האונייה אריזונה מדיה וקבצים בנושא בית הקברות הלאומי של האוקיינוס השקט לזכר הנופלים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הקברות הלאומי של האוקיינוס השקט לזכר הנופלים בית הקברות באתר המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית אתר פרטי אודות בית הקברות
כלוב הצלעות

כלוב הצלעות הוא הסדר של העצמות בבית החזה של בעלי חיים. הוא נוצר על ידי עמוד השדרה, צלעות ועצם החזה ומקיף את הלב והריאות. מקור השם מהמילה כלוב המתייחסת למארז המשמש כדי להכיל או להגן על הדברים שבתוכן. אצל בני אדם ישנן 12 זוגות של צלעות, רובן מחוברות לעצם בית החזה (סטרנום). מתחת לכל צלע עובר וריד, עורק ועצב. בין כל צלע ישנם שרירים בין צלעיים. הצלעות התחתונות מכסות חלק מחלל הבטן. טראומה בחזה. הנזק לכלוב החזה עקב הלם לבית החזה. שברים. הצלעות, עצם החזה וכן עמוד השדרה הגבי יכולות לעבור שברים שונים. מומים בדופן החזה. בין העיוותים הללו, אנו מוצאים את זה של דופן החזה הקדמית: בית החזה במשפך, הגורם לעיוות חלול, עקב השלכה מאחורי עצם החזה. בית החזה התכווץ, וגרם לעיוות בחבטות, עקב השלכה קדימה של עצם החזה. pneumothorax. הוא מתייחס לפתולוגיה המשפיעה על חלל הפלורלי, על המרווח בין הריאות לכלוב הצלעות. הוא בא לידי ביטוי בכאבים עזים בחזה, הקשורים לעיתים בקשיי נשימה. גידולים בדופן החזה. גידולים ראשוניים או משניים יכולים להתפתח בעצמות או ברקמות רכות. מחלות של העצמות. כלוב הצלעות יכול להיות המקום להתפתחות מחלות עצמות כגון אוסטיאופורוזיס (בריחת סידן) או דלקת חוליות מקשחת. מדיה וקבצים בנושא כלוב הצלעות בוויקישיתוף כלוב הצלעות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מצגת של מגן דוד אדום על מערכת הנשימה HEALTHYADMIN, בית החזה באתר "אוכל בריא בקרבתי" מתאריך 26 באוגוסט 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקאם אבו אבראהים

מקאם א-נבי אבו אבראהים (בערבית: مقام النبي ابو ابراهيم; בתרגום: אתר הנביא אבו אבראהים), הוא אתר דתי (מקאם) השוכן בדלית אל-כרמל בשכונה המערבית לא רחוק מהמרכז הישן של היישוב. אבו איברהים הוא אחד מהנביאים מייסדי האמונה הדרוזית ומפיציה במאה ה-11. הוא היה אחד השליחים הראשונים שנשלח על ידי הח'ליף המצרי הפאטימי אל-חאכם כדי להפיץ את הדת. אבו אבראהים היה השני מבין חמשת הנביאים מייסדי האמונה. המתחם נמצא בקרבת בית אוליפנט. המערה שימשה לו כמקום מסתור לאחר שנרדף בעקבות מעשיו. הוא הצליח לחמוק דרך סדק במערה. במתחם חמש ח'ילוות (בתי תפילה דרוזים). המקאם הוא מערה תת-קרקעית שבו נהג הנביא אבו אבראהים להתפלל, גודלה הוא 2 על 1.5 מטר. המערה חצובה בסלע סדוק. אל המערה מובילות מדרגות היוצאות מתוך אולם מרכזי הבנוי מעל המערה. המבנה מעל המערה משמש להתכנסות מפגשים ותפילה דתית. תאריך הקמת המקאם אינו ידוע, ויש לכך מספר מסורות. אחת המסורות המקומיות מספרת שבזמן מלחמות נהגו הנשים והילדים למצוא מקלט במקום והגברים שיצאו לקרב הצליחו לנצח בהשראת הנביא. החל משנת 2007 מתקיימת במקום צעדה שנתית בתאריך 6 ביולי. ההחלטה על האירוע התקבלה על ידי המועצה הדתית הדרוזית העליונה ביחד עם האימאם אבו מוניר קאסם נסר א-דין. באירוע משתתפים דרוזים מכל הכפרים. מדיה וקבצים בנושא מקאם אבו אבראהים בוויקישיתוף "המקאם"- הנביא אבו אברהים - דליית אל כרמל באתר "אנשים" דליה שלי רפיק חלבי, מאמר מה-7 ביולי 2010 ג'בר אבו רוכן, "לתולדות ההתיישבות הדרוזית בהרי הכרמל", הר הכרמל סקר נוף, עמ' 156 הביקור השנתי במתחם אבו אבראהים עה"ש בפורטל הכרמל
פרס הרומן הערבי

פרס הרומן הערבי (בצרפתית: Prix du roman arabe) הוא פרס ספרותי אשר נוסד בשנת 2007 על ידי מועצת השגרירים הערבים בצרפת ומכון העולם הערבי שבפריז. הוא מוענק מדי שנה ל"יצירה ספרותית בעלת ערך ספרותי גבוה ולסופר ממוצא ערבי, אשר נכתבה או תורגמה לצרפתית". עם הפרס מוענק סכום כספי של 15,000 יורו. 2008: אליאס ח'ורי על ספרו Comme si elle dormait שתורגם על ידי ראניה סמארה. 2009: ג'מאל אלע'יטאני על ספרו Les Poussières de l'effacement שתורגם על ידי חאליד אוסמן. 2010: ראשיד בודג'ידרה על ספרו Les Figuiers de Barbarie 2011: חנאן אל-שייח' על ספרו Toute une histoire שתורגם על ידי סטפני דוג'ולס. 2012: בואלם סנסל על ספרו Rue Darwin מהוצאת גלימאר, הפרס הכספי בוטל, בשל ביקורו בפסטיבל הסופרים שנערך בישראל.
יהודה הלוי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יהודה הלוי – משורר והוגה דעות יהודי בתקופת תור הזהב בספרד רחוב יהודה הלוי – רחוב בתל אביב יהודה הלוי – אוניית מעפילים יהודה הלוי ברבי הלל – משורר שחי בארץ ישראל לפני שנת אלף לספירה יהודה לוי
בריאן היילנד

בריאן היילנד (Brian Hyland; נולד ב-12 בנובמבר 1943) הוא מוזיקאי וזמר פופ אמריקאי שהצליח במיוחד בשנות ה-1960 המוקדמות. הוא המשיך להקליט בשנות ה-1970. עיתונאי האתר Allmusic ג'ייסון אנקני סטייט כתב עליו "שירי אהבת הנעורים של היילנד, הגדירו למעשה את הסאונד של סגנון פופ הבאבלגם, בתקופה שלפני הביטלס". למרות שמעמדו כאליל נוער נחלש, הוא הוציא לאור כמה אלבומים בסגנון קאנטרי, וכמה משיריו היו להיטים. היילנד נולד בוודאוון, קווינס, ניו יורק. הוא למד לנגן על גיטרה וקלרינט בילדותו, ושר במקהלת הכנסייה המקומית. בגיל 14 הוא ייסד את להקת ההרמוניה The Delfis, אשר הקליטה גרסת דמו אבל לא הצליחה לקבל חוזה הקלטות. היילנד בסופו של דבר חתם בחברת קאפ הקלטות כאמן סולו, וסינגל הבכורה שלו, "Rosemary", יצא בסוף שנת 1959. חברת התקליטים העסיקה את צמד הפזמונאים לי פוקריס ופול ואנס לעבוד יחד עם היילנד על השיר הבא, "Four Little Heels (The Clickety Clack Song)", שזכה להצלחה בינונית, וצמד הפזמונאים המשיך לעבוד עם היילנד. באוגוסט 1960 הוציא היילנד לאור את הלהיט הראשון והגדול ביותר שלו, כשהוא עוד לא בן 17, "Itsy Bitsy Teenie Weenie Yellow Polka Dot Bikini", שנכתב על ידי ואנס ופוקריס. השיר הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד, ומכר כמעט מיליון עותקים בחודשים הראשונים של השקתו, ויותר משני מיליון עותקים בסך הכול. היילנד עבר ל-ABC הקלטות, שם החל לעבוד עם גארי לסרס ופיטר אודל כפזמונאים ומפיקים, והוציא להיטים נוספים כגון "Let Me Belong to You" ו-"I'll Never Stop Wanting You". הלהיט הגדול האחר של היילנד בתקופה זו היה הסינגל שיצא בשנת 1962, "Sealed with a Kiss" ("חתום בנשיקה"), שהגיע למקום ה-3 בשנת 1962 הן במצעד הסינגלים האמריקאי והן במקבילו האנגלי. הוא נשאר על במצעד הפופ האמריקאי במשך 11 שבועות. משנת 1977 היילנד ומשפחתו התיישבו בניו אורלינס, ובשנת 1979 יצא לאור האלבום In a State of Bayou, שנוצר יחד עם אלן טוסיינט, על ידי חברת התקליטים Private Stock. היילנד ממשיך לסייר בעולם עם בנו באדי, שמסייע בתופים מעת לעת. מדיה וקבצים בנושא בריאן היילנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בריאן היילנד בריאן היילנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בריאן היילנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בריאן היילנד, באתר Last.fm (באנגלית) בריאן היילנד, באתר AllMusic (באנגלית) בריאן היילנד, באתר MusicBrainz (באנגלית) בריאן היילנד, באתר Discogs (באנגלית) בריאן היילנד, באתר Songkick (באנגלית) בריאן היילנד, באתר Genius בריאן היילנד, באתר בילבורד (באנגלית) ראו Bubblegum music (אנ'). סגנון פופ קליל שכוון לרוב לנוער, ומקורו בשלהי שנות ה-60.
רובה בריחי

רובה בריחי (באנגלית: Bolt-action rifle) הוא סוג של רובה שמנגנון הטעינה שלו הוא מסוג ירי-בודד המופעל באופן ידני על ידי היורה. כדי לרוקן את בית הבליעה על המפעיל למשוך בריח לאחור, וכדי לגרוף כדור ממחסנית הרובה לתוך בית הבליעה עליו לדחוף אותו קדימה. לפני הירי יש לנעול את הבריח למקומו מאחורי הכדור, כדי שיישאר שם ולא יזוז בעקבות רתע הירי. מנגנון הפעולה הבריחי נמצא בשימוש גם באקדחים. בגלגולם הראשון, הייתה טעינת הרובים מתבצעת דרך קצה הקנה ממנו נורים הקליעים. המפעיל היה צריך לדחוס אבק שרפה בכמות מדודה לתוך הקנה ולדחוס אותו בעזרת חוטר, ולאחר מכן לדחוף את הקליע לקנה עד לתחילתו. אולם מתחילת המאה ה-19, החלו לייצר רובים בריחיים ונעשה בהם שימוש כרובי שירות בצבאות רבים בשתי מלחמות העולם. כבר באמצע מלחמת העולם השנייה התחילו הנאצים להשתמש בנשק שאינו בריחי (StG44) וכעבור זמן הוחלפו הרובים הבריחיים לגמרי על ידי רובים חצי-אוטומטיים, בהם טעינת הכדור הבא לאחר הירי מתבצעת בצורה אוטומטית, ורובים אוטומטיים, בהם מתאפשר אף ירי של צרור בלחיצת אחת על ההדק. יתרונות הרובה הבריחי הם: אמינות ופשטות, דיוק פוטנציאלי ומשקל ועלות נמוכים. חסרונו הוא קצב האש, הנמוך יחסית לרובים בעלי מנגנון הפעלה מתקדם יותר. נתונים אלה הופכים את הרובה הבריחי למועדף כרובה צלפים: לציד, לצליפה צבאית ומשטרתית וכתחביב. רובי הצלפים הבריחיים נחשבים לרובי הצלפים המדויקים ביותר. הרובה הבריחי נטען מהקצה האחורי של הקנה. הבריח הוא חלק מרכזי במכלול שאחראי על דחיפת הכדור לבית הבליעה לשם ביצוע ירי. לפני הירי יש לשחרר את נעילת הבריח, לרוב על ידי סיבובו בעזרת ידית קטנה שמחוברת אליו, ולמשכו לאחור ולפנים כדי להכניס כדור ראשון לבית הבליעה. לאחר מכן נועלים את הבריח, באמצעות סיבוב הידית בחזרה לתוך חריץ ייעודי במעצה הנשק, על מנת שהגזים הנוצרים בעת הירי לא ייפלטו אחורה לכיוון היורה, אלא ינוצלו במלואם לדחיפת הקליע קדימה דרך הקנה מה שמגביר את מהירות הקליע וכתוצאה מכך את הדיוק בפגיעה במטרה. לאחר הירי, מסובבים את הבריח כדי לשחרר את נעילתו, ומושכים אותו לאחור כדי לרוקן את בית הבליעה. לאחר מכן דוחפים אותו קדימה כדי לגרוף לבית הבליעה כדור מהמחסנית ולבצע ירי נוסף, ונועלים שוב את הבריח. רובה צלפים טנגו 51 רמינגטון M24 מדיה וקבצים בנושא רובה בריחי בוויקישיתוף רובה בריחי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חיסל פעיל דאע"ש ממרחק 2.5 ק"מ - באמצעות הרובה טוב בעולם, באתר ‏מאקו‏, 22 במאי 2017 הסבר מפורט יותר על יתרונות הנשק הבריחי
טאהר ג'אות

טאהר ג'אות (בערבית: طاهر جاووت; בתעתיק מדויק: טאהר ג'אוות; בצרפתית: Tahar Djaout;‏ 11 בינואר 1954 – 2 ביוני 1993) היה סופר, משורר ועיתונאי אלג'יראי. הוא נרצח על ידי מתנקשים בשנת 1993. נולד במחוז קביליה שבאלג'יר. סיים לימודי מתמטיקה באוניברסיטת אלג'יר בשנת 1974. בשנת 1985 נסע ללימודים בפריז. בשנות השבעים החל לעבוד כעיתונאי באלג'יר. בשנת 1992 פרש מעבודתו כעיתונאי ב-Algérie-Actualité וייסד כתב עת חדש בשם Ruptures. ב-26 במאי נורה על ידי מתנקשים מארגון הקבוצה האסלאמית החמושה, בשל דעותיו המתונות בנושאי דת. ספרו האחרון, "הקיץ האחרון של התבונה", פורסם לאחר מותו. היה נשוי ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא טאהר ג'אות בוויקישיתוף טאהר ג'אות, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טאהר ג'אות, באתר AllMovie (באנגלית) טאהר ג'אות, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משוררים ובנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוגני

דוגני (בצרפתית: Dugny) היא קומונה (מועצה מקומית) בפרברים הצפוניים של פריז, צרפת. היא ממוקמת 12.4 ק"מ ממרכז פריז. כשליש משדה התעופה לה בורז'ה נמצא בשטחה של הקומונה, כולל המסוף העיקרי שלה ומוזיאון האוויר והחלל הצרפתי. עם זאת, שדה התעופה נקרא על שם קומונה השכנה לה בורז'ה. בדוגני אין אף כלי תחבורה עירוני העובר בה. תחנת הרכבת הקרובה ביותר נמצא בלה בורז'ה בה עוצרת רכבת ה-RER (קו B). מדיה וקבצים בנושא דוגני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דוגני (בצרפתית) דוגני, ברשת החברתית פייסבוק דוגני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דוגני, ברשת החברתית אינסטגרם דוגני, ברשת החברתית LinkedIn דוגני, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לה בורז'ה

לה בורז'ה (צרפתית: Le Bourget) היא קומונה בפרברים הצפון-מזרחיים של פריז, צרפת. היא ממוקמת 10.6 ק"מ ממרכז פריז. הקומונה כוללת את שדה התעופה לה בורז'ה, אשר בתורו מארח את מוזיאון האוויר והחלל הצרפתי. חלק קטן מאוד משדה התעופה לה בורז'ה נמצא על שטחה של הקומונה של לה בורז'ה, שבכל זאת נתנה את שמה לשדה התעופה. רוב שדה התעופה נמצא בשטחה של הקומונות של דוגני, בנוואיל דה פראנס וגונאס. המשרד לחקר וניתוח לביטחון התעופה האזרחית של צרפת ממוקם אף הוא בחלקו של שדה התעופה הנמצא בשטח הקומונה. בקומונה ישנה תחנת רכבת RER (קו B). מדיה וקבצים בנושא לה בורז'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לה בורז'ה (בצרפתית) לה בורז'ה, ברשת החברתית LinkedIn
מוזיאון האוויר והחלל הצרפתי

מוזיאון האוויר והחלל (צרפתית: Musée de l'Air et de l'Espace) הוא מוזיאון העוסק בתולדות התעופה. המוזיאון הממוקם בקצה שדה התעופה לה בורז'ה שבקומונה לה בורז'ה, הוא המוזיאון האווירי הוותיק ביותר בעולם, אחרי וושינגטון. המוזיאון, שנוצר בעקבות מלחמת העולם הראשונה, עבר לטרמינל האווירי לה בורז'ה בשנת 1975. הוא הפך למוסד מנהלי ציבורי בשנת 1994 ובעל התווית "מוזיאון דה פראנס". בהשתרעו על פני 150,000 מטר מרובע של שטח והאנגרים, הוא אחד ממוזיאוני התעופה הוותיקים בעולם. אוסף המוזיאון מכיל יותר מ-19,595 פריטים, כולל 150 מטוסים, וחומר החל מהמאה ה-16. כמו כן מוצגים כלי טיס וחלליות מודרניים יותר, כולל אב הטיפוס לקונקורד, ורקטות שווייצריות וסובייטיות. במוזיאון יש גם את החתיכה היחידה שנותר מהציפור הלבנה, מטוס משנת 1927 שניסו להפוך לראשון שיבצע טיסה טרנס-אטלנטית מפריז לניו יורק. ב-8 במאי 1927, המטוס המריא מלה בורז'ה, השליך את ציוד הנחיתה שלו (שמאוחסן במוזיאון), ונעלם מעל האוקיינוס האטלנטי. וכן פריטים רבים אחרים. המוזיאון מציע קורסים למורים וסדנאות חינוך, וכן הכשרה בתולדות התעופה והתפתחות הטכניקות. בשיתוף עם הרשויות המקומיות היא עורכת פרויקט פיילוט "כנפי העיר", שמטרתו לספק הכשרה לשיקום מטוסים לצעירים הנמצאים בקשיים. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון האוויר והחלל הצרפתי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון האוויר והחלל הצרפתי מוזיאון האוויר והחלל הצרפתי, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון האוויר והחלל הצרפתי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון האוויר והחלל הצרפתי, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון האוויר והחלל הצרפתי, ברשת החברתית LinkedIn מוזיאון האוויר והחלל הצרפתי, סרטונים בערוץ היוטיוב defense.gouv.fr, Musée de l'Air et de l'Espace, ‏8-7-2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוקוסי-אומנו

מחוז אוקוסי-אומנו (בטטום: Oekusi-Ambenu) הוא מחוז של המדינה מזרח טימור. האוכלוסייה במחוז מונה 57,469 אנשים שחיים בשטח של 815 קמ"ר. המחוז, שנמצא מערבית למזרח טימור ומופרד משאר מחוזות המדינה, מהווה מובלעת בתוך אינדונזיה, משום שהוא "כלוא" הן בשטחה היבשתי במערב טימור והן במים הטריטוריאליים שלה בים סאבו. במחוז ישנה אוכלוסייה המונה 58,521 אנשים, המחולקים ל-13,016 משקי בית נפרדים. בנוסף לשפות טטום ופורטוגזית המדוברות בכל מזרח טימור, במחוז זה משמשת גם השפה האינדונזית כשפה ראשית. רוב התושבים הם בני הדת הקתולית רומית. סירת מעבורת מחברת את השטח לעיר הבירה דילי על ידי הפלגה של 12 שעות, ספינה זו יוצאת פעמיים בשבוע. בנוסף שדה תעופה קטן קיים במחוז והוא משרת את האזור. המחוז מחולק ל-4 גזרות מרכזיות והן: ניטייב (באנגלית: Nitibe) (מס' תושבים: 11,336, שטח: 301.72 קמ"ר) אוסילו (באנגלית: Oesilo) (מס' תושבים: 9,861, שטח: 97.37 קמ"ר) פנטה מקאסאר (באנגלית: Pante Macassar) (מס' תושבים: 35,226, שטח: 357.30 קמ"ר) פסבה (באנגלית: Passabe) (מס' תושבים: 7,572, שטח: 60.84 קמ"ר) מחוזות מזרח טימור מדיה וקבצים בנושא מחוז אוקוסי-אומנו בוויקישיתוף לפי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2004 Direcção Nacional de Estatística: 2010 Census Wall Chart (English)
סטיריקון (ספר)

סטיריקון הוא רומן רומאי כתוב לטינית אשר נכתב במאה ה-1 לספירה. חיבורו מיוחס לפטרוניוס, אך זיהוי המחבר שנוי במחלוקת. הטקסט הועתק לאורך ימי הביניים עד שמהדורה ביקורתית שלו נתפרסמה בדפוס ב-1664. לאורך השנים זכה הספר לתפוצה נרחבת בעולם הספרותי המערבי. מן הכתובים המקוריים נשתמרו קטעים-קטעים של הסיפור ולכן קשה להגדירו בהחלטיות כסאטירה. הוא נכתב בסגנון של חרוזים ופרוזה - אחת היצירות הראשונות מסוג רומן - ומהווה קלאסיקה של התרבות המערבית. תיאורי התקופה והמקום שבספר נחשבים למהימנים וניתן להסיק מהם רבות על העולם של אז. העלילה משלבת סיפור הרפתקאות עם פילוסופיה, התמכרות מינית וגסטרונומיה. גיבור הרומן אנקולפיוס - נואף, גנב ושקרן - פוגש את אסילטוס, שהופך למאהבו. הם מחליטים לצאת למסע ולשים את ידיהם על כל מה שנקרה בדרכם כדי להתעשר. השניים נודדים בין ערי דרום איטליה עד הגיעם למשתה המפואר של הסוחר טרימאלכיו - עבד משוחרר שהתעשר, ורכש אחוזות כה רבות עד כי אינו יכול לאמוד את הכנסותיו. מדיה וקבצים בנושא סטיריקון בוויקישיתוף פטרוניוס, סטיריקון: ארוחה בביתו של טרימלכיו. תרגם: רועי אוניקובסקי חלק א, חלק ב, חלק ג, חלק ד, חלק ה, חלק ו, חלק ז, חלק ח, חלק ט, חלק י, חלק יא, חלק יב, חלק יג, חלק יד, חלק טו, חלק טז, חלק יז, חלק יח, חלק יט, חלק כ, חלק כא. פורסם לראשונה במוסף תרבות וספרות של הארץ. נורית גרץ, מדויק יותר מבודריאר, נוקב יותר מטרנטינו, באתר הארץ, 2 במאי 2003 סטיריקון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאלם ספרינגס

פאלם ספרינגס (באנגלית: Palm Springs) היא עיר נופש מדברית במחוז ריברסייד, קליפורניה, בעמק קואצ'לה. היא שוכנת כ-60 קילומטרים מזרחית לסן ברנרדינו, וכ-179 קילומטרים ממזרח ללוס אנג'לס, 219 קילומטרים צפונית-מזרחית לסן דייגו, ו-433 קילומטרים ממערב לפיניקס, אריזונה. האוכלוסייה הייתה 44,552 תושבים במפקד 2010. גולף, שחיה, טניס, רכיבה על סוסים, רכיבה על אופניים, וטיולים במדבר ובאזורים ההרריים הסמוכים הם הצורות העיקריות של בילוי בפאלם ספרינגס. מחקר ארכאולוגי מראה כי בני העם האינדיאני "קאווייה" חיו באזור במשך 350–500 השנים האחרונות. הם כינו את האזור "סה-קי" (מים רותחים). בשנת 1823 מגלה הארצות המקסיקני חוסה מריה אסטודייו וקפטן חוסה רומארו נשלחו למצוא נתיב מסונורה לאלטה קליפורניה. במהלך מסעם הם לראשונה תיעדו את המקום. האזור סופח לארצות הברית בהסכם גואדלופה אידלגו. מקור אפשרי למילה "פאלם" בשם המקום, הוא ממתיישבים ספרדיים שקראו למקום La Palma de la Mano de Dios כלומר: כף ידו של האל. השימוש המוקדם ביותר של השם "פאלם ספרינגס" הוא ממפה של היחידה למדידות טופוגרפיות של ארצות הברית שהשתמשה במונח בשנת 1853. שמות מוקדמים נוספים היו "פאלמטו ספרינגס" ו"ביג פאלם ספרינגס". התושב הלבן הראשון בפאלם ספרינגס היה ג'ק סאמרס שניהל את תחנת הכרכרות בשנת 1862. כעבור ארבע עשרה שנים (1876) מסילת הרכבת דרום הפסיפיק הונחה 6 קילומטרים צפונית לתחנה. בשנת 1880 האינדיאני המקומי פדרו צ'ינו מכר חלקות ליד המעיינות לוויליאם ואן סליקה ומתיו בריאן בסדרה של עסקאות מפוקפקות; הם בתורם הביאו את וו. אר. פורטר כדי לסייע להם למכור את נכסיהם באמצעות "חברת פאלם סיטי קרקע ומים". בשנת 1885, כאשר עורך הדין (ולימים השופט) ג'ון גאתרי מק'קאלום מסן פרנסיסקו החל לקנות נכסים בפאלם ספרינגס, השם כבר התקבע. השופט מק'קולם, שהביא את בנו החולה לאקלים היבש עבור בריאותו, הביא את מומחה ההשקיה ד"ר אוליבר וואזנקרופט והמהנדס ג'יי.פי. ליפינקוט כדי לבנות תעלה מנהר ווייטוואטר למטעי הפירות בנחלתו. הוא גם ביקש מד"ר מוריי וילווד להקים מלון שמעבר לרחוב ממקום מגוריו. מוריי עשו זאת ב-1886 (ומאוחר יותר הפך להורטיקולטור מפורסם). הגידולים ומערכות ההשקיה סבלו בשנת 1893 מהצפות בעקבות גשמים, ולאחר מכן בצורת במשך 11 שנים (1894–1905) גרמו נזק נוסף. במהלך המאה ה-20 העיירה התפתחה לעיירת נופש פופולרית. בסוף המאה היו בעיר כ-130 בתי מלון. בשנת 2011 ביקרו בעיר כ-1.6 מיליון תיירים. בעיר נבנו מספר קווי רכבל כולל הקו הארוך בעולם באורך של כ-4 ק"מ. המוזיאון לאמנות של העיר הוקם במקור כ"מוזיאון המדבר" בשנת 1938. כיום הוא כולל מיצגים על אמנות ומד המדבר. האמנים המיוצגים במוזיאון הם אמנים אמריקאים לרבות אמנים שהתגוררו בעיר כמו קרל אייטל, שיצירותיו מוקדשות לחיי המדבר. אתר האינטרנט הרשמי של פאלם ספרינגס (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של פאלם ספרינגס פאלם ספרינגס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנדר ג'אז בס

הפנדר ג'אז בס (באנגלית: Fender jazz bass) (או בקיצור J-בס), היה הדגם השני של בס חשמלי שנוצר על ידי ליאו פנדר. "הג'אז בס" שונה מ"הפרסיז'ן בס" של פנדר בכך שהטון שלה חמים יותר ועשיר יותר, עם פחות דגש על ההרמוניה הבסיסית. בנוסף, לג'אז בס יש שני פיקאפים לא מפוצלים ואילו לפרסיז'ן פיקאפ אחד מפוצל. הג'אז בס משמש בעיקר בסגנונות כמו ג'אז, פאנק, דיסקו, רגאיי, בלוז ורוק. ה"פנדר ג'אז בס" הוצגה לראשונה בשנת 1960 כדגם "DELUXE" והיא הוצגה בתור גרסת באס של גיטרת ה"ג'אז מאסטר" של פנדר שגם היא שווקה לראשונה בתור דגם "DELUXE" בזכות עצמו. לג'אז בס יש שני פיקאפים יחידי סליל עם שני מגנטים מתחת לכל מיתר. טכנולוגיה זו נתנה תדרים גבוהים מודגשים יותר, כדי להתחרות בגיטרת הבס של ריקנבאקר שהוצגה בשנת 1957. הצוואר של הג'אז בס צר בהרבה מזה של הפרסיז'ן בס. אמנם דגם ה"פרסיז'ן בס" היה מיוחס במקור לגיטרת טלקסטר (ולאחר שנת 1957, סטראטוקסטר) הסגנון של הג'אז בס היה יותר מושפע מה"ג'אז מאסטר" של פנדר. המטרה המקורית של הג'אז בס היא לגרום לנגני הקונטרבס לעבור להשתמש בבס חשמלי. לג'אז בס המקורית היו שני כפתורים (knobs) ,אחד השולט בעוצמת הגיטרה ואחד לשליטה בפיקאפים. לאחר שרשת CBS רכשה את פנדר בשנת 1965 הוכנסו כמה שינויים קוסמטיים בג'אז בס; בנוסף לצוואר המייפל קיבלה הג'אז בס גם צוואר מעץ רוזווד (סיסם הודי) ובנוסף לפסים על הצוואר הוסיפו נקודות. (מתועתק מאנגלית) סטנדרט ג'אז בס "פרטלס" סטנדרט ג'אז בס סטנדרט ג'אז בס (חמישה מיתרים) אמריקן סטנדרט ג'אז "פרטלס" אמריקן סטנדרט ג'אז בס אמריקן סטנדרט ג'אז בס (חמישה מיתרים) אמריקן סטנדרט ג'אז בס (שמאלית) דלוקס אקטיב ג'אז בס דלוקס אקטיב ג'אז בס (חמישה מיתרים) אמריקן דלוקס ג'אז בס אמריקן דלוקס ג'אז בס (חמישה מיתרים) אמריקן וינטז' '62 ג'אז בס אמריקן וינטז' '75 ג'אז בס "הייווי וון" ג'אז בס 60s' ג'אז בס 70s' ג'אז בס "רווד וורן" 60s' ג'אז בס אמריקן ספיישל ג'אז בס בלאקטופ ג'אז בס מודרן פלייר ג'אז בס ריאישו 62' ג'אז בס (תוצרת יפן) איירודיין ג'אז בס ריאישו 75' ג'אז בס (תוצרת יפן) ג'אז בס V (חמישה מיתרים, תוצרת יפן) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. "אמריקן דלוקס ג'אז בס" בחלק מדגמי ה"DELUXE" יש פר-אמפ "אקטיבי", במקום שליטת טון פסיבית יחידה, לבסים האלו יש שלושה שולטי אקולייזר נפרדים. לדגמים אלו היו 22 סריגים, שיבוצי נקודות ואספקת חשמל ל-18 וולט בדגמים מסוימים. ה"דלוקס ג'אז בס" הפך מיד לחלק מרכזי בתעשיית הבס החשמלי בפנדר בשנת-1995, הם שינו את השם מ"דלוקס ג'אז בס" ל"אמריקן דלוקס ג'אז בס" בשנת-2000. ה"אמריקן דלוקס ג'אז בס" (זמין גם בגרסת חמישה מיתרים ו"פרטלס") כולל גם שני פיקאפים מסמריום קובלט מדיה וקבצים בנושא פנדר ג'אז בס בוויקישיתוף