laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יורי אוסצ'וב

יורי אוסצ'וב (ברוסית: Юрий Владимирович Усачёв; ‏נולד ב־9 באוקטובר 1957) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל מספר פעמים והיה חבר צוות של תחנת החלל מיר ומפקד משלחת מס' 2 של תחנת החלל הבין-לאומית. יורי אוסצ'וב נולד בעיירה במחוז רוסטב ברוסיה הסובייטית שאז הייתה חלק של ברית המועצות. בשנת 1975 הוא סיים לימודי בית ספר ואחרי תקופה קצרה התגייס לצבא ברית המועצות. הוא השלים שירות חובה של שנתיים. בשנת 1985 אוסצ'וב סיים לימודי תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה במכון למהנדסי תעופה במוסקבה. לאחר הלימודים הוא התחיל לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה. בשנת 1991 אוסצ'וב נכלל ביחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לתחנת החלל מיר. הוא היה בצוות גיבוי של מספר טיסות. את הטיסה הראשונה הוא ביצע בחללית סויוז TM-18 (מפקד הטיסה היה ויקטור אפנסייב). החללית התחברה לתחנת החלל מיר וצוות התחיל בביצוע תוכנית ניסויים במסגרת משלחת מס' 15. הם חזרו לכדור הארץ לאחר 182 ימים. בשנת 1996 אוסצ'וב טס לתחנת החלל "מיר" בפעם השנייה. חללית סויוז TM-23 (מפקד צוות יורי אונופריינקו) שהתחברה לתחנת החלל מיר בה כבר שהה צוות של משלחת מס' 20. לאחר תהליך של העברת אחריות משלחת מס' 21 בפיקוד יורי אונופריינקו החלה בפעילות הסדירה. אוסצ'וב ביצע 6 פעילויות חוץ רכביות וחזר לכדור הארץ לאחר 194 ימים. בשנת 2000 אוסצ'וב היה חבר צוות של מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-101 (ג'יימס הולסל היה מפקד צוות). מטרת המשימה הייתה להמשיך בבניית תחנת החלל הבין-לאומית. הטיסה נמשכה כ-10 ימים. במרץ 2001 אוסצ'וב טס לחלל בפעם הרביעית במעבורת החלל דיסקברי STS-102 (ג'ים ות'רבי היה מפקד צוות) כמפקד משלחת מס' 2 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ בSTS-105 לאחר 167 ימים. בשנת 2005 אוסצ'וב חזר לעבודה במשרד תכנון "אנרגיה" בו הוא התחיל לעבוד לאחר סיום הלימודים. אוסצ'וב כתב מספר ספרים על פעילותו בחלל. אוסצ'וב עם משפחתו מתגורר בעיר הכוכבים. מדיה וקבצים בנושא יורי אוסצ'וב בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלופדיית החלל ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה באתר מרכז הכנת הקוסמונאטוים (ברוסית)
קוסמו אלכסנדר

קוסמו אלכסנדר (באנגלית: Cosmo Alexander‏; 1724 – 25 באוגוסט 1772) היה צייר דיוקנאות סקוטי. אלכסנדר בילה חלק ניכר מחייו מעבר לים בעקבות תבוסת היעקוביטים ב-1745. אלכסנדר היה בנו של ג'ון אלכסנדר, צייר וחרט מאברדין, ונקרא קוסמו על שם קוסמו גורדון, בנו של הדוכס היעקוביטי מגורדון. בשנת 1745 הוא השתתף בהתקוממות היעקוביטים, שהסתיימה עם תבוסתו של הנסיך היפה צ'ארלי בקולדן בינואר 1746. כמו יעקוביטים בולטים רבים אחרים הוא ברח לאירופה, והגיע לרומא בשנת 1747. הוא הוזמן לצייר את הנסיך היפה צ'ארלי, והמשיך לצייר דיוקנאות של היעקוביטים הגולים בעודו מטייל באיטליה ולאחר מכן בצרפת. הוא התיישב בלונדון ב-1754, שם השאיר לו בית האדריכל ג'יימס גיבס, חברו וחבריו הסקוטים הקתוליים. במהלך העשור הבא הוא עבד בלונדון, סקוטלנד והולנד, והצטרף לאגודת האמנים המשולבת ב-1765. בשנת 1766 עבר אלכסנדר לפילדלפיה וצייר דיוקנאות של הקהילות הסקוטיות במושבות האמריקאיות. בשנת 1768, ויליאם פרנקלין, המושל המלכותי של ניו ג'רזי, הזמין את אלכסנדר לאחוזתו בברלינגטון כדי לבצע עבודות בהזמנה. בשנה שלאחר מכן, בניופורט, רוד איילנד, קיבל אלכסנדר עוזר בשם גילברט סטיוארט, שהיה אז בן 14. אלכסנדר וסטיוארט טיילו במדינות הדרום, ובשנת 1771 חזר אלכסנדר עם סטיוארט לסקוטלנד. סטיוארט תכנן להמשיך את לימודיו אצל אלכסנדר, אך הצייר מת באדינבורו בשנה שלאחר מכן ב-25 באוגוסט 1772. מדיה וקבצים בנושא קוסמו אלכסנדר בוויקישיתוף Lurie, Maxine N.; Mappen, Marc, eds. (2004). Encyclopedia of New Jersey. Rutgers University. ISBN 9780813533254. Retrieved 28 August 2015. Andrew, Patricia R. (2004). "Alexander, Cosmo (1724–1772)". Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press. The Case of Charles Dexter Ward by H. P. Lovecraft, www.hplovecraft.com
פרנקה

האם התכוונתם ל... מקומות פרנקה (אי) (אנ') (Pranke) – אי בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה, ראו ארץ מרי בירד#ריבונות אישים אריקה פרנקה (Franke‏; ילידת 1954) – גנרל חיל הרפואה בבונדסוור ויקטור פרנקה (Franke‏; 1866–1936) – איש צבא גרמני סליה פרנקה (Franca‏; 1921–2007) – בלרינה בריטית וקנדית פרנק (פירושונים)
אברהם בן יוסף (משרד הביטחון)

אברהם בן יוסף (10 באפריל 1928 – 9 ביוני 2023) היה איש מערכת הביטחון הישראלית שכיהן כמנכ"ל משרד הביטחון וכראש משלחת הרכש בארצות הברית. בן יוסף נולד בבלארוס ועלה לארץ ישראל ב-1934. שירת בארגון ההגנה, במשטרת היישובים העבריים. במלחמת העצמאות לחם במסגרת חטיבת גבעתי. לאחר שחרורו הצטרף למשרד הביטחון וניהל את מחלקת נועל ונח"ל בשנים 1950–1955. שימש עוזרו של שמעון פרס שכיהן כמנכ"ל משרד הביטחון וכסגן שר הביטחון עד 1962. בשנים 1966–1967 שימש סגן ראש משלחת משרד הביטחון באירופה ולאחר מכן כיהן כסמנכ"ל לתפקידים מיוחדים עד 1978. כיהן כמשנה למנכ"ל ובמנכ"ל המשרד בשנים 1981–1982. בתפקידו הבא כיהן כמנהל משלחת הרכש בארצות הברית עד 1988. אברהם בן יוסף, באתר משרד הביטחון
אפקט הדיס-אינהיבציה המקוון

אפקט הדיס-אינהיבציה המקוון (באנגלית: Online disinhibition effect) היא תופעה המביאה להבעה של תחושות ומחשבות ללא חשש, או עם חשש מועט מאוד מפני שיפוט ודחייה של האחר על גבי רשת האינטרנט. אפקט זה שמקורו במאפיינים המיוחדים של החוויה המקוונת, הכוללים אנונימיות, אי-נראות, התבודדות, העדר קשר עין, בא לידי ביטוי בהסרת העכבות המונעות התנהגויות דומות בסביבה הלא-מקוונת. זו גם הסיבה לכך שתופעות כמו שלהוב, ומופעים שונים של החצנת התנהגות שכיחים למדי בקבוצות המקוונות. הביטויים של אפקט זה יכולים להיות חיוביים ושליליים כאחד. לדוגמה, נמצא כי אפקט הסרת עכבות המקוון מביא להפחתת עכבות בתקשורת הבין-אישית דרך הרשת ותחושת לגיטימציה לבטא בה תחושות ורגשות באופן מוגבר. כך הנטייה להתנהלות משוחררת יותר בתקשורת בינאישית באינטרנט עשויה לתרום לטיפול ולקידום השינוי המיוחל. האפקט מספק גם הזדמנויות לחשיפה עצמית מוגברת עבור אנשים מופנמים, ביישנים, הסובלים מחרדה חברתית, ואנשים עם גמגום או לקות שמיעה. חוסר עכבות חשיפה עצמית דה-אינדיבידואציה טרול (אינטרנט) John Suler, The Online Disinhibition Effect, CyberPsychology & Behavior 7, 2004-06, עמ' 321–326 doi: 10.1089/1094931041291295 Noam Lapidot-Lefler, Azy Barak, The benign online disinhibition effect: Could situational factors induce self-disclosure and prosocial behaviors?, Cyberpsychology: Journal of Psychosocial Research on Cyberspace 9, 2015-07-01 doi: 10.5817/CP2015-2-3 ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרור קשתי

דרור קשתי (נולד ב-1975) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש חטיבת הספקטרום וההגנה בסב"ר. קשתי התגייס ב-1993 לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית. ב-1997 סיים תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת תל אביב. הוא מילא שורת תפקידים באגף המודיעין. ב-2007 מונה לראש ענף סייבר ביחידה 8200 וב-2011 מונה לראש ענף פיתוח ביחידה. בשנים 2013–2016 שירת כראש מחלקה באגף המודיעין. ב-2016 מונה למפקד מרכז סייבר טכנולוגי ביחידה 8200. ב-2018 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש חטיבת הספקטרום וההגנה בסב"ר, תפקיד בו שירת עד פרישתו משירות הקבע ב-2021. במהלך שירותו באגף המודיעין זכה בפרס ביטחון ישראל ב-2011. ב-2022 נמנה עם מייסדי חברת ההזנק סוויט סקיוריטי, העוסקת באבטחת מידע בענן, והוא משמש מנכ"ל החברה. קשתי בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב (2005). הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי ותוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר (2020). נשוי ואב לשניים. ראש חטיבת הספקטרום וההגנה בסב"ר נכנס לתפקידו, אתר צה"ל, 26 באוקטובר 2021 קורות חיים, דובר צה"ל עידן בן טובים, ‏ה-CISO לשעבר של גוגל משקיע ב-CISO לשעבר של צה"ל, באתר Geektime‏, 9 באוגוסט 2023 מחזור מ"ג 2015/2016 בוגרי קרן וקסנר ישראל
I'm Gonna Let

"I'm Gonna Let" (בעברית: "אני אתן") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. הוא יצא לאור באוגוסט 1996, על ידי חברת התקליטים ביג פוט רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום מגנונה. את "I'm Gonna Let" הוחלט להוציא כסינגל בסמוך ליציאתו של "דון קיחוטה" כסינגל. שניהם דורגו בו-זמנית בתחנות הרדיו, כשהראשון זכה להצלחה בתחנה הבין-לאומית, בעוד השני זכה להצלחה בתחנה הישראלית שם דורג במקום הראשון במשך שבועיים. "I'm Gonna Let" הוא שיר מסוגת מוזיקת האוס. השיר הופק על ידי עופר ניסים ואינו מכיל מילים כמעט, פרט לכמה באנגלית וג'יבריש. ב-27 באוגוסט 1996 היה מועמד "I'm Gonna Let" בפינה לשיפוטכם. בשבוע העוקב, דורג היישר במקום ה-13 בעת ש"מגנונה" החל לדשדש במצעדים. ב-10 בספטמבר דורג במקום ה-11 ולאחר מכן, הצליח להיכנס לעשירייה הפותחת, כאשר דורג במקום השמיני. הוא צעד במשך חמישה שבועות בסך הכול. סרטון השיר "I'm Gonna Let" באתר יוטיוב Dana International - I'm Gonna Let (באנגלית), 1998, נבדק ב-2023-07-14 דון קיחוטה – פזמונט, באתר pizmonet.co.il מגנונה (שיר), באתר Dana International community
המסדר הכרמליתי

המסדר של גבירתנו מהר הכרמל, או המסדר הכרמליתי (בלטינית: Ordo fratrum Beatæ Virginis Mariæ de monte Carmelo) הוא שמו של מסדר נזירים קתולי שנוסד במאה ה-12 על ידי נזיר בשם ברתולד (מת לאחר 1185), בהר הכרמל שבארץ ישראל, ומכאן שמו. בראשיתו כלל המסדר הכרמליתי נזירים בלבד, שהתבודדו במורדות הר הכרמל באזור נחל שיח. ברתולד הקדוש, שהגיע לארץ ישראל מקלבריה שבאיטליה במסגרת מסעי הצלב, בחר בהר הכרמל כמקום מושבו, בעקבות המסורת לפיה שם פעל אליהו הנביא. בשנים 1206–1214 קיבלו הכרמליתים תקנון מאלברט, הפטריארך הלטיני של ירושלים, שכלל 16 סעיפים וביניהם ציות לראש המסדר, מגורים בתאים פרטיים, דבקות בתפילה, שמיעת מיסה מדי בוקר בבית התפילה של הקהילה, סגפנות, עבודה, שתיקה מתפילת הערבית ועד לתפילת הבוקר למחרת, הינזרות מבשר. המקום היחיד שהתאים לפעילותם של המתבודדים הנוצרים, שנאלצו לעזוב את מקומותיהם שנתפסו בידי המוסלמים, היה בהר הכרמל. עם התמוטטות הממלכה הצלבנית, חזרו הכרמליתים לאירופה ושבו לכרמל רק במאה ה-17. הם התגוררו בכוכים שמעל מערת אליהו, וב-1767 בנו את מנזרם בראש הכרמל בגלל קדושתם של כף הכרמל, מערת פרוספר ומערת אליהו, הנמצאים בסמיכות. כמו כן, הכרמליתים מאמינים, שהמנזר נבנה על שרידי קפלה קדומה, המזוהה כמקום הפולחן הקדום ביותר בעולם המוקדש למרים, ולכן הכנסייה מכונה במקור "גבירתנו של הכרמל". בקרן הכרמל (דיר אל-מוחרקה) נמצא מנזר כרמליתי נוסף, הנושא את שמו של אליהו הנביא, שעל פי המסורת הכרמליתית, הוא המקום שבו התחולל המאבק בין אליהו לבין נביאי הבעל. בחצר המנזר שבקרן הכרמל ניצב פסל של אליהו הנביא. תרסה מאווילה האקסטזה של תרזה הקדושה מנזר סטלה מאריס מנזר גבירתנו של הכרמל קרן הכרמל מדיה וקבצים בנושא המסדר הכרמליתי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המסדר הכרמליתי אתר האינטרנט הרשמי של המסדר הכרמליתי תמונות מאוסף המסדר הכרמליתי מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה topic/Calced-Carmelites, topic/White-Friar המסדר הכרמליתי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Silvano Giordano, Carmel in the Holy Land : From Its Beginnings to the Present Day, 1995
יש בי אהבה

האם התכוונתם ל... יש בי אהבה (אלבום) – אלבום אולפן של אריק איינשטיין משנת 1995 יש בי אהבה (שיר של אריק איינשטיין) – שיר של אריק איינשטיין מתוך האלבום באותו השם יש בי אהבה (שיר של נועה קירל) – שיר של נועה קירל משנת 2015
המדריך למשקיע המתחיל

המדריך למשקיע המתחיל (באנגלית: The Little Book of Common Sense Investing) הוא ספר העוסק בהשקעות בתעודות סל המתחקות אחר מדדים. הספר נכתב על ידי ג'ון סי בוגל, הידוע בתור אחד מחלוצי ההשקעה הפסיבית. הספר יצא לאור בשנת 2007. בשנת 2017 יצאה מהדורה שנייה ומעודכנת לשנת 2016. הספר יצא בתרגום לעברית בשנת 2021 בהוצאת סלע מאיר בשם "המדריך למשקיע המתחיל". זהו הספר השלישי בסדרת "הספר הקטן" של הוצאת ויילי. הסדרה כוללת את "הספר הקטן שמנצח את השוק" מאת ג'ואל גרינבלט (ויילי, 2005) ו"הספר הקטן של השקעות ערך" מאת כריסטופר ה. בראון (Wiley, 2006). בהשראת הסדרה נכתב הספר "השקעות לעצלנים". בוגל פיתח אסטרטגיית השקעות המושתתת על קרנות נאמנות המתחקות אחר מדדים באמצעות תעודות סל. באופן זה המשקיעים מפזרים את השקעתם ויכולים ליהנות מהתשואה הממוצעת במדדים תוך הקטנת רמת הסיכון של ההשקעה. בהמשך הקים בוגל את קבוצת ההשקעות ואנגארד ויישם בה את אסטרטגיית ההשקעה שלו. לתפיסתו של בוגל, הניסיון לנצח את השוק "הוא משחק מפסיד", ו"ככל שהמנהלים והברוקרים מרוויחים יותר עמלה, המשקיעים מרוויחים פחות". לתפיסתו של בוגל, שוק המניות נשלט על ידי משקיעים מנוסים, דוגמת קרנות הון סיכון וחברות גדולות. לפיכך המפסידים בבורסה הם קהל המשקיעים הלא מנוסה. הספר אינו מתיימר להסביר איך להרוויח, אלא אמור להציע דרך לשמור על הערך, הזמינה למשקיע הקטן והלא מנוסה באמצעות כלי השקעה זמינים וזולים - "תעודת סל". הספר המקורי באנגלית מדורג על ידי אמזון במקום הראשון ברשימת רבי המכר בנושא השקעות ובמקום התשיעי בנושא כספים. חזי שטרנליכט, מורה נבוכים בבורסה: מהן תעודות הסל? באתר ביזפורטל עמי גינזבורג, מכשיר השקעה מצוין כל עוד לא מנסים להתחכם: המלכודות של תעודות הסל, באתר TheMarker‏, 8 בנובמבר 2015 המדריך למשקיע המתחיל - ג׳ון בוגל, באתר הספריה העסקית Hannon, Kerry (2007). "Review: Index funds are Common Sense". USA Today. John C. Bogle, The Little Book of Common Sense Investing: The Only Way to Guarantee Your Fair Share of Stock Market Returns, Updated and Revised edition, Hoboken, NJ: Wiley, 2017-10-16. (בenglish) Amazon Best Sellers: Best Finance, www.amazon.com
Magical Mystery Tour (שיר)

Magical Mystery Tour (בעברית: מסע המסתורין הקסום) הוא שיר מאת להקת הביטלס. השיר הוא שיר הנושא של האלבום עם אותו השם (Magical Mystery Tour) וגם שיר הנושא של הסרט Magical Mystery Tour. השיר נכתב בעיקר על ידי פול מקרטני, אך הקרדיט ניתן ללנון-מקרטני. הביטלס הקליטו את השיר ב-1967 בחודשים אפריל ומאי, לאחר שסיימו לעבוד על האלבום Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band וכמה חודשים לפני שעבדו על הסרט. השיר משמש כהקדמה לקהל, בסגנון של השיר הפותח את Sgt Pepper's וכולל קריאות של מנהל קרקס, תרועות חצוצרה וקולות של תחבורה. הביטלס פול מקרטני - שירה וקולות רקע, פסנתר, גיטרת בס, הקול של מנהל הקרקס, כלי הקשה ג'ון לנון - שירה וקולות רקע, גיטרה אקוסטית, כלי הקשה ג'ורג' האריסון - גיטרה מובילה, כלי הקשה רינגו סטאר - תופים, כלי הקשה מוזיקאים נוספים מל אוונס וניל אספינל - כלי הקשה דייוויד מייסון, אלגר הוורת, Roy Copestake וג'ון וילברהאם - חצוצרה מידע על היצירה "Magical Mystery Tour" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Magical Mystery Tour" באתר SecondHandSongs
נשלם

בדקדוק, הזמן הנִשְׁלַם נועד לתיאור פעולה שבוצעה קודם לזמן הדיבור (בשפת הדיבור מקובל גם המונח "הזמן המושלם"). באנגלית, הזמן הנִשְׁלַם נוצר באמצעות הוספת הפועל "To have" לפני הפועל המרכזי במשפט, והטייתו בהתאם. כך, למשל, במשפט "I have visited 10 countries", "אני ביקרתי בעשר מדינות", הזמן מתייחס לכך שהדובר ביקר בעשר מדינות עד הזמן שבו הוא מדבר. הזמן הנִשְׁלַם יכול לבוא גם בעבר, כמו למשל במשפט "When I returned home, I saw the window had been broken", "כשחזרתי הביתה, ראיתי שהחלון היה שבור". הכוונה היא שהחלון נשבר טרם החזרה הביתה של הדובר. הזמן הנִשְׁלַם יכול לבוא גם בעתיד, כמו למשל במשפט: "I will see the window will have been broken", או אף בעבר ממושך, כגון במשפט "The boy was delighted with his new bike because he had been wanting". נִשְׁלָם במילון תורת הצורות [בלשנות] (תשע"ח), באתר האקדמיה ללשון העברית Past Perfect Progressive Tense (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תילוי

בדקדוק, תִּילּוּי (באנגלית: Subjunctive) הוא מודוס המתייחס לציווי או בקשה הנמצאות בפסוקיות שבמשפטים משועבדים. בפרוטו-הודו-אירופית מופיע מודוס של תילוי. בפעלים לא-תמטיים, כלומר, בפעלים שלא כוללים תנועה תמטית, מודוס זה חייב הוספת תנועת עזר לפני כינוי הגוף: למשל, h₁ésti* לעומת h₁éseti* (בפרוטו-הודו-אירופית: הוא ישנו). בפעלים תמטיים, המודוס מחייב את הארכת אותה התנועה: למשל, bʰéreti* לעומת bʰerēti*. חיווי תִּלּוּי במילון תורת הצורות [בלשנות] (תשע"ח), באתר האקדמיה ללשון העברית Benjamin W. Fortson IV, Indo-European Language and Culture: An Introduction, 2004, pp. 95-96 ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קהילת יהודי מומבאי

קהילת יהודי מומבאי היא קהילה יהודית בעיר מומבאי (שנקראה בעבר בומביי), העיר הגדולה ביותר בהודו. יהודים ראשונים הגיעו לבומביי במהלך המאה ה-18, ככל הנראה בגלל רדיפות במדינות בהן חיו והזדמנויות כלכליות שנפתחו בהודו בעקבות שלטון בריטניה במדינה. העדות הראשונה להתיישבות יהודית במומבאי היא משנת 1730, אז עבר לעיר יוסף סמח מקהילת היהודים הבגדאדים. ככלל, הקהילה נבנתה על בסיס יהודים שהגיעו משלוש קהילות שונות: יהודים מקונקן, יהדות בגדאד שבעיראק ומיהדות קוצ'ין. בניגוד לשמועה שהייתה בקרב הקהילה בדבר היווצרותה של הקהילה על בסיס מספר יהודים ששרדו את טביעת ספינתם והגיעו לחופי הודו, מחקר גנטי מעיד על שורשיהם של יהודי הקהילה מהמזרח התיכון ומאמת את עדויות הגעתם מעיראק והסביבה. בומביי היא ביתם של רוב האוכלוסייה היהודית בהודו שבשיאה בסוף שנות ה-40, הגיעה לכמעט 30,000 איש. בין השנים 1937–1938 ראש העיר היה בן הקהילה, הד"ר אליהו מוסס ראג'פורקר, שהיה ראש העיר היהודי השני בתולדות העיר. בין בני הקהילה נמנה גם נסים איזיקיאל, משורר הודי בשפה אנגלית. לאחר הקמת מדינת ישראל, רבים מיהודי הקהילה עלו לישראל. בדומה לקהילות נידחות נוספות גם על יהדותם של "בני ישראל" מקהילת מומבאי היו ערעורים ודיונים בין רבני ארץ ישראל, עד שהוכרע שיהדותם אינה מוטלת בספק. כיום פחות מ-4,000 יהודים חיים במומבאי ובעיר ישנם שמונה בתי כנסת. ערך מורחב – בני ישראל (הודו) היהודים שהגיעו לבומביי מעיראק נקראו "בגדאדים" על שם העיר ממנה הגיעו וכן נקראו קהילת "בני ישראל". הם הגיעו מעיראק עם ילדיהם וכל קהילתם, הקימו בתי כנסת ובתי ספר והמשיכו את אורח החיים הקהילתי-דתי גם בבומביי. בכניסה לאחד מבתי הספר נכתב "זה בית התלמוד, נוסד להפיץ אור המדע על בני ישראל ולנהלם על מי מנוחות התורה והיראה ומוסר דרך ארץ ולחנכם בלמוד לשון הקודש ושפת אינגליש מבלי שכר". בית כנסת שער הרחמים - בית הכנסת הראשון של קהילת בני ישראל נוסד בשנת תק"נ. בית הכנסת אליהו - בית כנסת אורתודוקסי במרכז העיר מומבאי שבהודו. זהו בית הכנסת הספרדי השני בעיר. בית הכנסת "מגן חסידים" בית כנסת בני ישראל - נוסד בשנת תר"צ. בית כנסת בני ישראל קורלא - נוסד בשנת ת"ש. בית כנסת עץ החיים - נוסד בשנת תרנ"ב. בית כנסת תפארת ישראל - נוסד בשנת תר"נ על ידי בנימין שמשון אשטמקר ושלמה בנימין גוסלקר. בית כנסת שערי רצון - נוסד בשנת תק"פ. בצל ביקור נתניהו: מדוע יהודי מומבאי לא מקבלים הכרה מהמדינה? באתר הידברות ישראל לפקוביץ, התעלומה היהודית בבית העלמין במומבאי, באתר בחדרי חרדים, 23 במרץ 2023 Bombay’s Jewish Communities:Diaspora, Identity and History by Sifra Lentin, סרטון בערוץ "Sarmaya Arts Foundation", באתר יוטיוב (אורך: 01:07:51) קהילת מומביי, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" יהודי בגדד של בומביי (מומביי) עידו אפרתי, מחקר גנטי משלים את הפאזל של הקהילה היהודית מהודו, באתר הארץ, 8 באפריל 2016 AFP, יהודי מומבאי: הקהילה שממשלת הודו לא סופרת, באתר ynet, 15 בינואר 2018 שאלת כשרותם של יהודי קוצי'ן | דין - שאל את הרב, באתר דין - שאל את הרב, ‏17 באפריל 2014 Ashutosh M Shukla, Mumbai: Jewish community celebrates 180th anniversary of Shaare Rason Synagogue, Free Press Journal, ‏5 ביוני 2023 הודו - ניצולי הספינה הטרופה אליהו בירנבוים במדור "יהודי עולמי", מקור ראשון
כסלא

כסלא (בערבית: كسلا) היה כפר ערבי בהרי ירושלים ששכן 17 קילומטרים מערבית לירושלים, בסמוך למושב כסלון של היום. במלחמת העצמאות, ב-17 ביולי 1948, במסגרת מבצע דני, הכפר נכבש על ידי חטיבת הראל והתרוקן מתושביו. בשנת 1952 נוסד המושב כסלון על אדמות חקלאיות של הכפר. כסלא 1943 1:20,000 (משמאל) כסלא 1945 1:250,000 הגבעה שעליה היה הכפר, ומאחוריה כסלון שנבנתה על אדמות הכפר האוכף בין שתי הגבעות של כסלא מיקום הבתים של כסלא על הגבעה מדיה וקבצים בנושא כסלא בוויקישיתוף Benny Morris, The Birth of the Palestinian Refugee Problem Revisited, Cambridge University Press, 2004, ISBN 978-0-521-00967-6. (באנגלית) Kasla - Jerusalem - كسلا (כסלא) - Palestine Remembered, באתר www.palestineremembered.com Khalidi, W., All That Remains: The Palestinian Villages Occupied and Depopulated by Israel in 1948, Institute for Palestine Studies, 1992. (באנגלית)
דגל איידהו

דגל מדינת איידהו (באנגלית: Flag of Idaho) הוא דגל כחול שבמרכזו חותם המדינה. המילים "מדינת איידהו" (באנגלית: State of Idaho) מופיעות באותיות מוזהבות בתוך קלף צבוע אדום וסביבו זהב מתחת לסמל. על פי התיאור הרשמי של הדגל, צריך להיות גבול מוזהב לכל קצוות הדגל, אולם במרבית הדגלים גבול זה אינו קיים. סמל המדינה, המצוי במרכז הדגל, מתאר שלט אצולה בעל שני תומכים: כורה - המייצג את אנשי המדינה, ואישה המייצגת שוויון, חירות וצדק. במרכז מגן האבירים מצויים סמלים המייצגים את המשאבים הטבעיים של המדינה: כרייה, יערות, חקלאות ובעלי חיים. הדגל מתבסס על דגל שנשא גדוד חיל הרגלים הראשון של איידהו בשנת 1899 במהלך המלחמה הספרדית-אמריקאית. הדגל אומץ רשמית ב-12 במרץ 1907 ושונה במקצת בשנת 1957. מדיה וקבצים בנושא דגל איידהו בוויקישיתוף דגל איידהו, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל איידהו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריצ'רד מוינאן

ריצ'רד מוינאן (באנגלית: Richard Moynan;‏ 27 באפריל 1856 – 10 באפריל 1906) היה צייר אירי. מוינאן נולד בדבלין ולמד שם בבית הספר המטרופוליטן. מוינאן הלך במקור ללמוד רפואה, אך בחר בקריירה באמנויות זמן קצר לפני בחינות הגמר שלו. הוא נרשם לבית הספר לאמנות של דבלין (המכללה הלאומית לאמנות ועיצוב) בסתיו 1879 וזכה להצלחה מהירה על ידי זכייה בתחרויות טיילור וקאופר (המוענקות לתחרויות הציור הטוב ביותר מ״החיים״). בשנת 1883 למד מוינאן באקדמיה באנטוורפן יחד עם רודריק אוקונור והנרי אלן. הוא למד שם עד שעבר לפריז ב-1885. בסוף שנות ה-80 חזר מוינאן לדבלין כדי להציג את ציוריו, והפך לחבר באקדמיה המלכותית היברניאן ב-1890. בשנת 1884, הוא התחתן עם בת דודתו סוזנה מרי מוינאן בביתה ב-9 באפריל. היו לו שני ילדים, איילין נורה ופרנסיס הנרי, בני 13 ו-9 כפי שמראה מפקד האוכלוסין ב-1901. משפחתו התגוררה בשדרת גרוויל מס' 15, יחד עם משרת בית. ב-1887 הוא הועסק בדבלין בעיתון The Union, כקריקטוריסט פוליטי. כקריקטוריסט, הוא השתמש בשם העט "לקס". הוא היה מציג מוביל באקדמיה המלכותית היברניאן עם יצירות כמו "בית קודר", "מופע נודד" ו"תמרונים צבאיים". למוינאן היו בעיות עם שחפת, מה שהוביל בסופו של דבר לירידה בבריאותו והשפיע על הקריירה. בשנים האחרונות לחייו, הייתה לו עבודה מועטה ונותר רק ציור אחרון שהוגש לאקדמיה בשנת 1902 בשם "מות המלכה" אשר תיאר את מותה של המלכה ויקטוריה ואת תגובתם של אנשים בדבלין שעמדו סביב ילד שמכר עיתונים. ב-10 באפריל 1906, הוא מת במעונו ונקבר בהר ג'רום ב-12 באפריל בגיל 50. לאחר מותו, עבודתו הוצגה בתערוכות שונות כמו "הקשר הצרפתי" ב-2010 ו"אירלנד: עמה והנוף שלה" ב-2012. לעבודתו היו נושאים עקביים של ילדי רחוב ואיגודים מקצועיים. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד מוינאן בוויקישיתוף Snoddy, Theo. Dictionary of Irish Artists: 20th Century, 2nd Edition. Merlin Publishing, Dublin, Ireland, 2002. Pg. 443–44. O'Regan, Maebh. "Richard Moynan: Irish Artist and Unionist Propagandist". 2004. Pg 59–80. Retrieved Mar. 19, 2008. Strickland; Julian Campbell, The Irish impressionists; Exhibition catalogue, NGI (1984), 89–90 "Richard Thomas Moynan, Portrait and Figure Painter". Library Ireland. Library Ireland. Retrieved 22 November 2022. Richard Thomas Moynan RHA". Adams.ie. Adams. Retrieved 24 November 2022. O'Reagan, Meabh. "Richard Thomas Moynan". Dictionary of irish biography. DIB. Retrieved 22 November 2022.
Let Kiss

"Let Kiss" (בעברית: "בוא נתנשק") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. את השיר הוציאה לאור בשנת 1997 חברת התקליטים ביג פוט רקורדס, השביעי השישי והאחרון של אלבום האולפן הרביעי מגנונה. הקלטתה של דנה היא גרסת כיסוי לשיר "Letkis" של המנצח הפיני ראנו לטינן. זהו אחד השירים המפורסמים ביותר בז'אנר הלטקיינקה (אנ'), שקרוי על שם "Letkis". המילים העבריות לקוחות מגרסתה של גילה אדרי, שנכללה במיני-אלבום כל ילדה היא פרח (1965). היא שונתה מעט מאוד, ונוספה לה קטע פתיח. גרסה זו הגיעה למקום השביעי במצעד רדיו אמצע הדרך. סרטון השיר "Let Kiss" באתר יוטיוב דנה אינטרנשיונל - Let Kiss (באנגלית), 1996, נבדק ב-2023-07-10 מגנונה (אלבום), באתר Dana International community גילה אדרי – כל ילדה היא פרח (1966), סטריאו מונו
דרמוד אובריאן

דרמוד אובריאן (באנגלית: Dermod O'Brien;‏ 10 ביוני 1865 – 3 באוקטובר 1945) היה צייר אירי, בעיקר של נופים ודיוקנאות. עבודתו הייתה חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ 1928. או'בריאן היה בנם של אדוארד ויליאם או'בריאן ומרי ספרינג רייס, נכדתו של לורד מונטיגל מברנדון. הוא נולד במחוז לימריק. במשך זמן מה לאחר מות אמו, הוא גודל על ידי דודתו שרלוט גרייס אובריאן, יחד עם אחיותיו, נלי ולוסי. לאחר מכן אביו התחתן בשנית בשנת 1880. הוא התחנך בבית הספר הארו ובטריניטי קולג', קיימברידג'. אובריאן התחתן עם מייבל אמלין סמיילי, בתו של סר פיליפ קרמפטון סמיילי, ב-8 במרץ 1902. ביחד נולדו להם חמישה ילדים. בנו ברנדן, מנתח בדבלין, נישא לאמנית קיטי וילמר אובריאן. בתו רוזלין בריג'יד הפכה לאמנית, הידועה גם בשם בריג'יד גאלי לאחר נישואיה לאנדרו גאלי. קרובת משפחה אמנותית נוספת הייתה ג'רלדין אובריאן. בניגוד לרבים מבני דורו האירים, לאחר שסיים את לימודיו בקיימברידג' אובריאן לא למד אמנות בדבלין, אלא בחר לנסוע לפריז, שם למד דרך הציורים בלובר. בשנת 1887, אובריאן ביקר בגלריות באיטליה ולאחר מכן נרשם לאקדמיה המלכותית באנטוורפן. באקדמיה הוא היה תלמידו של וולטר אוסבורן. אובריאן עזב את אנטוורפן ב-1891 וחזר לפריז, שם למד באקדמיה ז'וליאן. הוא עבר ללונדון ב-1893 ולאחר מכן לדבלין ב-1901. אובריאן הוגדר כחבר באקדמיה המלכותית היברניאן ב-1906, חבר ב-1907, ולאחר מכן היה נשיא בין 1910 ל-1945. הוא מונה לחבר כבוד באקדמיה המלכותית. האקדמיה, לונדון בשנת 1912. הוא כיהן במשרדו של השריף של מחוז לימריק ב-1916 ושימש כסגן לוטננט של מחוז לימריק. או'בריאן שירת ביחידת רובאים במהלך מלחמת העולם הראשונה. מדיה וקבצים בנושא דרמוד אובריאן בוויקישיתוף Dermod O'Brien". Olympedia. Retrieved 27 July 2020. "O'Brien, Dermod" . Thom's Irish Who's Who . Dublin: Alexander Thom and Son Ltd. 1923. p. 180 Hourican, Bridget (2009). "O'Brien, Dermod". In McGuire, James; Quinn, James (eds.). Dictionary of Irish Biography. Cambridge: Cambridge University Press. Letter from Dermod O'Brien, Hon. R.A., 12 March 1912