laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Como Ama una Mujer

Como Ama una Mujer (בעברית: איך אישה אוהבת) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז שיצא לאור לקראת סוף מרץ 2007. במשך שלוש שנים דובר על פרויקט הדיסק הראשון בספרדית של לופז, והדיסק הוקלט במשך שנתיים. האלבום כולל את השיר "Qué Hiciste", שהפך ללהיט במרבית מדינות אירופה הלטיניות ולמצעד הבילבורד הלטיני הגיע לפסגת המצעד ואת השיר "Me Haces Falta" שזכה להצלחה נמוכה. האלבום הופק במימון עצמי של לופז, אך חבר התקליטים סוני BMG החליטה, לאחר שהפרויקט הושלם, לקחת אותו תחת חסותה ולהשתתף בשיווקו. ערך מורחב – Qué Hiciste השיר "Qué Hiciste" (בעברית: מה עשית?) נכתב והופק בידי בעלה דאז מארק אנטוני. השיר קיבל ביקורת חיובית, ולהצלחה רבה במצעדים הלטינים באמריקה, כמו כן השיר זכה להצלחה באירופה המערבית בה נקבע מיקומו בראשי רבים מהמצעדים. לשיר בוים וידאו-קליפ על ידי מייקל האוסמן. ערך מורחב – Me Haces Falta השיר "Me Haces Falta" (בעברית: אני צריכה אותך) יצא כסינגל השני והאחרון מן האלבום ב-23 במרץ 2007 על ידי סוני BMG מיוזיק אנטרטיינמנט. השיר נכתב על ידי אסטפנו (Estéfano) ואת המוזיקה חיבר מארק אנתוני. מידע על האלבום Como Ama una Mujer באתר MusicBrainz מידע על האלבום Como Ama una Mujer באתר AllMusic האלבום Como Ama una Mujer באתר Discogs האלבום Como Ama una Mujer באתר ספוטיפיי האלבום Como Ama una Mujer באתר יוטיוב lightmedia.hu, Adatbázis - Arany- és platinalemezek - Hivatalos magyar slágerlisták, zene.slagerlistak.hu Ελληνικό Chart, ‏2007-07-02 Listas semanales - Listas - Promusicae - Productores de Música de España, www.promusicae.es (בספרדית) AFP - Associação Fonográfica Portuguesa, ‏2008-12-12 Wayback Machine, ‏2009-01-24 Steffen Hung, The Official Swiss Charts and Music Community, www.swisscharts.com Stats: Jennifer Lopez | The Receipts - Classic ATRL, classic.atrl.net (באנגלית) (ארכיון)
אינס דירס

אינס דירס-נואק (בגרמנית: Ines Diers-Noack; נולדה ב-2 בנובמבר 1963) היא שחיינית עבר ממזרח גרמניה. היא אלופה אולימפית (מוסקבה 1980) בעלת 5 מדליות, מהן 2 מדליות זהב, אלופת אירופה ושיאנית עולם. דירס נולדה בעיירה בשם רוחליץ, 26 ק"מ צפונית-מערבית לקמניץ. באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה דירס במספר המדליות הרב ביותר בתחרות מבין הגברים והנשים. היא זכתה ב-5 מדליות, מהן שתי מדליות זהב, שתי מדליות כסף ומדליית ארד אחת. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 4:08.76 דקות, לפני פטרה שניידר (4:09.16 דקות) וכרמלה שמידט (4:10.86 דקות) אף הן ממזרח גרמניה ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:42.71 דקות, לפני שוודיה (3:48.93 דקות) והולנד (3:49.51 דקות). מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.64 דקות, אחרי בת ארצה ברברה קראוזה שקבעה שיא אולימפי חדש של 1:58.33 דקות ולפני שמידט (2:01.44 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:32.55 דקות, אחרי מישל פורד מאוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 8:28.90 דקות ולפני בת ארצה הייקה דינה (8:33.48 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.65 שניות, אחרי קראוזה שקבעה שיא עולם חדש של 54.79 שניות ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-55 שניות ובת ארצה קארן מטשוק (55.16 שניות). באליפות אירופה בשחייה שנערכה בספליט, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1981 זכתה דירס ב-3 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.58 דקות, לפני בת ארצה שמידט (4:08.71 דקות) וג'קי וילמוט מבריטניה (4:15.23 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.37 דקות, לפני מערב גרמניה (3:47.42 דקות) והולנד (3:49.65 דקות). מדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:32.89 דקות, אחרי שמידט (8:32.79 דקות) ולפני וילמוט (8:37.22 דקות). לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב [1]. אינס דירס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אינס דירס, באתר olympedia.org אינס דירס, באתר Swimrankings אינס דירס (אורכב 05.03.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר Sports123 (באנגלית)
פרוג'ה (כדורגל)

אסוצ'אציונה קלצ'יסטיקה פרוג'ה קלצ'ו (באיטלקית: Associazione Calcistica Perugia Calcio) הוא מועדון כדורגל מן העיר פרוג'ה שבאיטליה. המועדון הוקם בשנת 1905 וכיום הוא משחק בסרייה ג', הליגה האיטלקית השלישית, אחרי שבילה שנים רבות בליגה הבכירה הסרייה א. צבעי הקבוצה הם אדום ולבן. פרוג'ה זכתה בגביע האינטרטוטו בשנת 2003. כינויו של המועדון הוא "גריפוני". אצטדיונה הביתי של פרוג'ה נקרא סטאדיו רנאטו קורי והוא מכיל 28,000 מקומות, הוא ממוקם בתוך פרוג'ה עצמה. יושב ראש המועדון הוא מסימיליאנו סנטופדרה ומאמנה הנוכחי של הקבוצה הוא אנדראה קמפלונה. עונת השיא של המועדון הייתה עונת 1978/79. בעונה זו שיחקה פרוג'ה בסרייה א' והצליחה לשמור על מאזן נקי מהפסדי ליגה לאורך כל העונה, אך למרות זאת סיימה רק במקום השני אחרי מילאן, שזכתה בסקודטו באותה עונה. פאולו רוסי הידטושי נקטה פבריציו רבאנלי מדיה וקבצים בנושא פרוג'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרוג'ה פרוג'ה, ברשת החברתית פייסבוק פרוג'ה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרוג'ה, ברשת החברתית אינסטגרם פרוג'ה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה קופמן

משה קופמן (1920 - 27 במאי 2017) היה אדריכל ומתכנן ערים ישראלי. נולד באוקראינה לבן ציון וחיה קופמן. בשנת 1926 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. בוגר בית הספר הריאלי בחיפה. בשנת 1945 סיים את לימודי האדריכלות בטכניון בחיפה. בשנים 1945–1947 עבד כאדריכל במשרדו של דב כרמי בתל אביב. בשנים 1949–1953 שימש ראש מדור הנגב הרחוק באגף התכנון במשרד ראש הממשלה. בשנים 1955–1957 היה מהנדס העיר הוד השרון, ובשנת 1958 התמנה כמהנדס העיר קריית אונו. כיהן גם כחבר הוועדה הארכיטקטונית בעיריית תל אביב. היה בעל משרד פרטי לתכנון ואדריכלות תל אביב, שפעל עד שנת 1986. קופמן תכנן ערים, שכונות, מוסדות חינוך, בתי כנסת, מרכזי מסחר, משרדים ובתי מלון בישראל. הוא זכה בפרסים בתחרויות ארכיטקטוניות שונות. כמו כן השתתף בתערוכות ציור ופרסם שני ספרים. בסוף שנות ה-80, עם מות אשתו, הפסיק קופמן את עבודתו. נפטר ב-2017 בביתו שבחולון. תכנון ערים - אילת, תוכניות מתאר קריית אונו, כפר יונה[דרוש מקור] מוסדות חינוך בקריית אונו, קיסריה וחצור בתי כנסת: בית כנסת "אנטופול" בתל אביב, בית הכנסת בקיבוץ סעד, בית כנסת בקרית ביאליסטוק ביהוד בתי מלון: מוטל השושנים בעכו, מרכז מרגוע בערד, מלון דירות "מצפה ים" בהרצליה מלונות "יורוטל" מגדל המים בקריית אונו, בית הרופא בתל אביב, בית חרושת "יכין" באשקלון בפתח תקווה, נתניה - עבור "שיכון עובדים" תוכנית ל' בתל אביב - עבור חברת "גד" שכונות מגורים בקריית אונו - "עבור האחים גרין" בנייני דירות בגבעתיים - עבור מעונות עממים לקומראן וחזרה, 1992 נופי ישראל קשת רוזנבלום, בית הרופא לקראת הריסה?, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2012 בהתחרות לתיכנון "בית הרופא" בתל אביב, דבר, 29 באפריל 1952
מכתש ווסטוק

מכתש ווסטוק הוא מכתש פגיעה קטן באזור מישור מרידיאני שבאדמת כוכב הלכת מאדים. המכתש נחקר ב-8 במרץ 2005 על ידי הגשושית אופורטוניטי. המכתש בקוטר כ-20 מטרים, ובחלקים משמעותיים בו כוסה על ידי חולות שנעו בעקבות הרוחות במאדים, אך ניתן עדיין לראות בו מחשופי סלעים רבים שטרם כוסו. הרובר אופורטוניטי חקר במכתש מספר עניינים מדעיים, ובהם סלע שכונה "גגרין" (על שם הקוסמונאוט יורי גגארין), וכן דגימת אדמה שכונתה לייקה. בדרך הלוך וחזור מהמכתש התגלו מכתשים נוספים כשהגדול שבהם הוא מכתש ויקטוריה. בקרבת מכתש ווסטוק התקלקל מכשיר הספקטרומטר Mini-TES - כלי לניתוח חשיבותם המדעית של סלעים באמצעות הפליטה התרמית שלהם. JPL.NASA.GOV: Mars Exploration Rovers ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזיאון קרנגי להיסטוריה של הטבע

מוזיאון קרנגי להיסטוריה של הטבע (באנגלית: Carnegie Museum of Natural History) הוא מוזיאון טבע בפיטסבורג, פנסילבניה, ארצות הברית שזוכה למוניטין בינלאומי בתחום המחקר ומדורג כאחד מחמשת הטובים בתחום מבין המוזיאונים להיסטוריה של הטבע בארצות הברית. המוזיאון שהוקם על ידי אנדרו קרנגי, תעשיין מפיטסבורג, ב-1896, מציג תערוכות בנושאי טבע, ביולוגיה, פלאונטולוגיה וגאולוגיה בנוסף לעריכת מחקרים בנושא. המוזיאון משתרע על שטח של 10,700 מטר רבוע ומאורגן ל-20 גלריות, מכון מחקר, ספרייה ומשרדים. הוא מכיל 22 מיליון פריטים, מהם 10,000 נמצאים בתצוגה וכמיליון מהם מקוטלגים במאגר מידע מקוון. ב-1899 מדענים מהמוזיאון חשפו את המאובנים של מין דיפלודוקוס שנקרא Diplodocus carnegii לכבוד הפטרון שמימן את החפירות והמוזיאון. כיום אוסף הדינוזאורים כולל את האוסף של דינוזאורים מעידן היורה ותערוכת Dinosaurs in Their Time היא התצוגה השלישית בגודלה של שלדים מורכבים (כלומר: משחזרים את תנוחת הייצור) בארצות הברית (אחרי הסמית'סוניאן והמוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע). פריטים הראויים לציון באוסף הדינוזאורים של המוזיאון הם המאובן היחיד של גור אפטוזאורוס צעיר, שלד של טריצרטופס מהמין Triceratops prorsus בתנוחה הקרובה לתנוחתו האמיתית (עליה יש עדיין מחלוקת), הטירנוזאורוס רקס השלם ביותר נכון ל-2011 (יותר שלם מסו שנמצא במוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע בשיקגו) וכן מין חדש (ללא שם) של אובירפטור. צוותי מחקר של המוזיאון אחראים לתגליות של מספר מינים בהם קסטרוקאודה מהמין C. lutrasimilis, פואיג'ילה ו-Hadrocodium wui. תצוגות אחרות כוללות את אולם הילמן למינרלים ואבני חן, אולם Alcoa Foundation לאינדיאנים, "עולם הקוטב": אולם Wyckoff לחיים ארקטיים, אולם ולטון למצרים העתיקה, אולם בנדום לגאולוגיה ושמורת פאודרמיל שהוקמה על ידי המוזיאון ב-1956 כדי להיות תחנת מחקר שדה למחקרים ארוכי-טווח של אוכלוסיות בעלי חיים בטבע. מחלקות האוצרות הפעילות של המוזיאון הן: אנתרופולוגיה, עופות, בוטניקה, הרפטולוגיה, פלאונטולוגיה של חסרי חוליות, זואולוגיה של חסרי חוליות, יונקים, מינרלים, רכיכות, פלאונטולוגיה של בעלי חוליות ומחלקה לשימור פריטים ותצוגות. מחלקות אלה עובדות בשיתוף פעולה תחת הדרכה של מרכזים אסטרטגיים שנוצרו כדי לתחום מחדש כיצד המוזיאון ממנף את המחקר, התצוגות ותוכניות החינוכיות כדי לעמוד באתגרים של היום. המוזיאון מפרסם כתבי עת מחקריים וספרים, ביניהם Annals of Carnegie Museum המציע מאמרים שעברו ביקורת עמיתים בנושאי ביולוגיה ארגונית, מדעי כדור הארץ ואנתרופולוגיה; Bulletin of Carnegie Museum of Natural History המציע מונוגרפיות ואוספי מאמרים קשורים מסימפוזיונים; וכן פרסומים מיוחדים של המוזיאון המתעדים מחקרים ונושאים מיוחדים. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון קרנגי להיסטוריה של הטבע בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון קרנגי להיסטוריה של הטבע (באנגלית) מוזיאון קרנגי להיסטוריה של הטבע, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון קרנגי להיסטוריה של הטבע, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון קרנגי להיסטוריה של הטבע, ברשת החברתית LinkedIn שמורת הטבע פאודרמיל CMNH Factsheet בשדרת 4400 Forbes Avenue בשכונת אוקלנד Carnegie Museum of Natural History - Press Room
רבי יוסי בן דורמסקית

רבי יוסי בן דורמסקית, רבי יוסי בן דורמסקה או רבי יוסי איש דורמסקית היה תנא בדור השלישי לחכמי המשנה, תלמידו של רבי אליעזר בן הורקנוס ובר פלוגתא של רבי יהודה. המאמרים המיוחסים לרבי יוסי בתלמוד, עוסקים באגדה בלבד, והמאמר היחיד ההלכתי, העוסק בשאלה האם איסור ערלה חל גם בחו"ל, מובא על ידו, בשם רבי אליעזר הגדול, רבו. הפרשנים והחוקרים נתנו דעתם על השם "דורמסקית". יש המפרשים (ספר יוחסין השלם), כי מדובר בשם מקום מוצאו של רבי יוסי, שהעיד על עצמו שהוא מדמשק ומשמעות דורמסקית = דמשק. לפי הסבר זה מתקבל השם "יוסי איש דורמסקית". לדעת אחרים (סדר הדורות), דורמסקית אינו שם מקום, אלא שמו של אביו של רבי יוסי. דעה נוספת היא דעת ר' בנימין זאב (וילהלם) בכר, כי דורמסקית היה שמה של אימו של רבי יוסי, וזו הייתה גיורת מדמשק. רבי יוסי שהיה מן הדור השלישי, היה כבר זקן כאשר התפלמס עם רבי יהודה שהיה בן הדור הרביעי. את פער הגילאים ביניהם אנו יכולים לשמוע מסגנון דבריו של רבי יוסי, והסמכותיות שבהם. ”מעשה ברבי יוסי בן דורמסקית שהלך להקביל פני רבי אלעזר בלוד, אמר לו: מה חידוש היה בבית המדרש היום? - אמר ליה: נמנו וגמרו: עמון ומואב מעשרין מעשר עני בשביעית...” ”תניא, רבי יוסי בן דורמסקית אומר: לויתן דג טהור הוא, שנאמר: גאוה אפיקי מגנים, תחתיו חדודי חרש; אפיקי מגנים - אלו קשקשים שבו, תחתיו חדודי חרש - אלו סנפירין שפורח בהן. ” כך מקובל ברוב מקורות חז"ל תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ל"ט, עמוד א' אברהם זכותא, ספר יוחסין השלם, מהדורת צבי פיליפאווסקי, ירושלים, ה'תשכ"ג, מאמר ראשון, עמוד 69, באתר היברובוקס על הפסוק בספר ישעיהו: ”הוֹי, עֲטֶרֶת גֵּאוּת שִׁכֹּרֵי אֶפְרַיִם, וְצִיץ נֹבֵל, צְבִי תִפְאַרְתּוֹ--אֲשֶׁר עַל-רֹאשׁ גֵּיא-שְׁמָנִים, הֲלוּמֵי יָיִן” (ישעיהו כח א) אומר רש"י: ”שהיו משתכרין ביין טוב של מדינת פרוגיתא, כדאמר: מיא דדורמסקית וחמרא דפרוגיתא קפחו עשרת השבטים”. מכאן שפרוגיתא ודורמסקית הן מדינות. ייתכן כי היין הוא היין האיטלקי של נפת פרוג'ה, והמים הם מימי אמנה ופרפר נהרות דמשק ספרי לספר דברים, עמ' קט"ו, באתר דעת בכמה מקומות בתנ"ך מופיע שם העיר בצורה "דַּרְמֶשֶׂק" (למשל דברי הימים א', י"ח, ה'). ראו דב אשבל, "דמשק או דרמשק", בית מקרא יב [ג] (תמוז תשכ"ז), עמ' 107–111. יחיאל היילפרין, סדר הדורות, מהדורת ורשה, 1982, עמוד 216, באתר היברובוקס הרב ד"ר בנימין זאב בכר, אגדות התנאים, מהדורת ברלין, 1922, עמוד 113, באתר היברובוקס תלמוד בבלי מסכת חגיגה דף ג עמוד ב  תלמוד בבלי מסכת חולין דף סז עמוד ב
מכבי קהיר

מכבי קהיר (בערבית: مكابي القاهرة) הייתה אגודת ספורט וקבוצת כדורסל בפרט, שהשתייכה לארגון מכבי העולמי, והתקיימה בעבר בעיר קהיר בירת מצרים. האגודה הוקמה בשנת 1932 וחדלה מלהתקיים בסוף שנות ה-50. היו בה מספר ענפי ספורט, והעיקרי שבהם היה הכדורסל. בשנות ה-40 הייתה הקבוצה בין הבולטות בליגה המצרית. הקבוצה התבססה על חמישה אחים בני משפחת הררי (מוריס, לאון, זוזי, דוד ואמיל), שהבולט בהם, זאכי הררי (כונה גם זוזי הררי או זאכי סאלים) היה גם שחקן נבחרת מצרים. ביחד עם אליהו עמיאל, ששימש כיושב ראש איגוד הכדורסל הישראלי בסוף שנות ה-70. מאמן קבוצת הכדורסל שהתמודדה בליגת הכדורסל המצרית היה משה כהן, אביו של הכדורגלן אבי כהן. אחיו התאום של משה, אדוארד כהן, שימש כשחקן מוביל בקבוצה. עוד שחקן ששיחק בצעירותו במועדון היה אברהם חמו. ב-1944 זכתה הקבוצה באליפות מצרים ובספטמבר בשנים 1945 ו-1946 ערכה מסעי משחקים בארץ ישראל. גם ב-1956 זכתה הקבוצה באליפות מצרים, לאחר שגברה על קבוצת הצבא המצרי 57:59. בשנת 1957, לאחר רדיפות והתנכלויות מצד הממשל המצרי כלפי יהודי מצרים בעקבות מלחמת סיני, עלו חלק משחקני האגודה לישראל. כמה מביניהם היו ממייסדי קבוצות הכדורסל של הפועל באר שבע בסוף שנות ה-50 ומכבי אשדוד בתחילת שנות ה-60. סלבטור סיקורל – סייף ונשיא מכבי קהיר יואב רענן – קופץ למים באו שיחקו וניצחו (ביקורה השני של "מכבי" קהיר במולדת), המשקיף, 23 בספטמבר 1945 מכבי קאהיר - המשתתפת בליגה הארצית במצרים, נוצחה 66–59, על המשמר, 27 באפריל 1956 אלי מאיו, ספורט בקרב יהודי מצרים, אתר המרכז למורשת יהדות מצרים מכבי קהיר מעצמת כדורסל יהודית, בבלוג "היסטוריה עולמית", 23 ביולי 2016 רפאל נאה, כשמכבי קהיר הייתה אלופת מצרים | עושה היסטוריה, באתר ynet, 8 בנובמבר 2022 מצרים ביד-אליהו, מעריב, 28 בנובמבר 1977 אלנה, המשלחת האולימפית עניין ציבורי, מעריב, 18 במאי 1952 ישראל פז, ‏היישוב והספורט המצרי, קתדרה 67, טבת תשנ"ד, מרץ 1993. מכבי קאהיר, מעריב, 13 באפריל 1979 בספורט, "מכבי" קאהיר בתל-אביב, דבר, 12 בספטמבר 1945 Cairo Maccabi win again , פלסטיין פוסט, 13 בספטמבר 1946 מכבי קאהיר-הצבא המצרי 57:59, דבר, 30 במרץ 1956 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל ובנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כוס שוט

כוס שוט (באנגלית: Shot Glass) ידועה גם בשם: Shooter, היא כוס המשמשת בעיקר להגשת משקאות חריפים. כוס שוט מכילה בין 50–60 מיליליטר נוזל. נהוג להגיש בה משקאות חריפים שרוצים להימנע מהטעם שלהם. לרוב, המשקאות הנלגמים מכוס שוט יהיו בעלי אחוזי אלכוהול רבים. כאשר רוצים להשתכר תוך זמן קצר, קל יותר לצרוך כמויות גדולות של אלכוהול בצורה זו. קיימים משחקים בהם המפסיד חייב לשתות אלכוהול מכוס שוט, למשל בהכאת כלי במשחק שחמט שתייה, איקס עיגול ועוד. בישראל נהוג לקרוא לגרסה מוקטנת של כוס השוט "צֵ'יְיסֶר", אם כי במקור, צ'ייסר הוא למעשה משקה עם מעט אלכוהול כמו בירה ששותים לאחר המשקה הכבד כמו ויסקי או טקילה. טקילה באופן מסורתי מוגשת בכוס זו. שנאפסים קפואים. סוגים שונים של קוקטיילים בשכבות. מדיה וקבצים בנושא כוס שוט בוויקישיתוף שוט - אלכופדיה, אנציקלופדיית האלכוהול האינטראקטיבית, מאורכב באתר http://archive.is (באנגלית) ובעברית, על פי האקדמיה ללשון העברית, "רוֹדְפָן" ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דימיטר פופוב

דימיטר אילייב פופוב (בבולגרית: Димитър Илиев Попов; ‏26 ביוני 1927 – 5 בדצמבר 2015) היה פוליטיקאי, עורך דין ושופט בולגרי, אשר בין 1990 ל-1991 כיהן כראש ממשלת בולגריה. פופוב נולד בעיר קולה שבמחוז וידין (באותה עת בממלכת בולגריה) וב-1950 הוסמך למשפטים באוניברסיטת סופיה. בין 1972 ל-1990 כיהן כשופט בבית המשפט המחוזי בסופיה. לאחר התפטרותו של אנדריי לוקאנוב נבחר פופוב לעמוד בראש ממשלת מעבר, שכונתה "ממשלת הקונצנזוס הלאומי" וזכתה לגיבוי מרבית המפלגות הפוליטיות בבולגריה. בכך היה לפוליטיקאי הראשון מאז 1946 שעמד בראש ממשלת בולגריה ולא נמנה עם חברי המפלגה הקומוניסטית הבולגרית. בתקופת כהונתו נוסחה חוקה חדשה למדינה והחל תהליך הפרטה בקרב מקצת החברות הציבוריות. ממשלתו של פופוב יזמה רפורמות נוספות שתכליתן הייתה להוביל את הכלכלה הבולגרית מריכוזיות לכלכלת שוק. חלק מיוזמות אלו יושמו על ידי ממשלו של פיליפ דימיטרוב, מחליפו של פופוב בתפקיד. ב-1992 התמודד פופוב ללא הצלחה לתפקיד נשיא בולגריה, פרש מהחיים הפוליטיים ופתח משרד עורכי דין בסופיה. בהמשך, מילא מספר תפקידים ציבוריים ובמקביל עסק בייעוץ למשרד המשפטים הבולגרי. דימיטר פופוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
שער בנימין

אזור התעשייה שער בנימין הוקם בשנת 1998 כאזור מסחר ושירותים במזרח בנימין, בשטח שיפוט המועצה האזורית מטה בנימין. כק"מ צפונית ליישוב אדם על כביש 60, במרחק של כ-7 דקות נסיעה מירושלים, ושטחו כ-600 דונם. במתחם פועלים מרכולים, מסעדות מזון מהיר, מאפיות, מועדון כושר, חנות תשמישי קדושה, מרפאות ובית מרקחת, חנות רהיטים, חנויות בגדים, אופטיקה, מכבסה, חנויות למוצרי תינוקות וצעצועים, חנות למוצרי טיולים, חנויות לכלי בית, חנויות נעליים, מרכז התפתחות למשפחה, פנצ'ריה ומוסך, בית דפוס, משרד עורכי דין ועוד. כמו כן, שוכנים במקום משכן המועצה האזורית מטה בנימין והחברה לפיתוח מטה בנימין, משרדי החטיבה להתיישבות של הסוכנות היהודית, יקב פסגות, לשכה של רשות האוכלוסין וההגירה ותחנת משטרת בנימין. כמו כן, מוקם במקום קומפלקס אירועים על ידי חברת "אינסייט בינה", פארק טכנולוגי–תעשייתי על ידי המועצה האזורית ומרכז רפואת חירום אזורי. אזור המסחר נועד לספק את צורכיהם של עשרות אלפי התושבים באזור מזרח בנימין, ומשרת יהודים ופלסטינים. אזור התעשייה הוקם על ידי המועצה האזורית "מִנְהֶלֶת אזורי תעשייה", והחברה הכלכלית החברה לפיתוח מטה בנימין אשר מקדמות הבאת מפעלים ופיתוח של אזור התעשייה. גם משרד התמ"ס השקיע בפיתוח האזור כ-20 מיליון ש"ח. המקום מוגדר כאזור עדיפות לאומית א' וקיימות בו הטבות מס נרחבות, במטרה ליצור מקומות תעסוקה לתושבי היישובים היהודים והערבים באזור. אזור התעשייה משרת ערבים ויהודים כאחד, הן כמקום תעסוקה והן כמרכז קניות ושירותים, והוא צוין לחיוב כדוגמה לדו-קיום. שטח אזור התעשייה ממוקם במעלה אגן הניקוז של שמורת הטבע נחל פרת, ולכן ישנם נהלים מחמירים ביותר בנושא זיהום קרקע. כמו כן הוקם בסמיכות מכון מתקדם לטיהור מים, ולא מתאפשרת הקמת מפעלי תעשייה מזהמים באזור זה. בשער בנימין נמצא משכנה החדש של תחנת המשטרה בנימין. בשנת 2013 הועברו למקום משרדיה של מחלקת הרווחה של המועצה. בדצמבר 2020 נחנך בניין המועצה בקצהו המערבי של אזור התעשייה. בחורף 2015–2016 אירעו בשער בנימין שני אירועי דקירה שונים, באחד האירועים מחבל פלסטיני דקר למוות את סמ"ר ינאי ויסמן, לוחם בסדיר שהיה בדרכו לחופשה בביתו. שניים נוספים נפצעו. ב-2022 הוקם גן שעשועים פלסטיני בלתי חוקי על אדמות מדינה בסמוך לשער בנימין, על ידי הרשות הפלסטינית והאיחוד האירופי. לאחרונה נסלל כביש המחבר את הכפר מוח'מאס אל הגן. מדיה וקבצים בנושא שער בנימין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שער בנימין לראשונה: פורום בעלי עסקים לפיתוח אזור התעשייה שער בנימין, באתר כיפה, 31 בדצמבר, 2019 בסופר של רמי לוי בשער בנימין יש דו-קיום בתור לקופות, כתבה באתר גלובס, 24 באוקטובר 2010 תחנת בנימין, באתר משטרת ישראל חיים לוינסון, הובא לקבורה ינאי ויסמן שנרצח בפיגוע בשער בנימין, באתר הארץ, 19 בפברואר 2016 אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל, באתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל "חומה ומגדל" נוסח הפלשתינים ביהודה ושומרון | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
פוסט-פורדיזם

המונח פוסט-פורדיזם (post fordism) משמש לתאר את הכלכלה בעידן שלאחר הייצור ההמוני שאפיין את המאה העשרים, והגיע לשיאו בשנות ה-60 של אותה מאה. המשתמשים במונח מתייחסים לכלכלה שאחרי שנות ה-70 כאל כלכלה פוסט-פורדיסטית. בעוד שפורדיזם מתאפיין בצבירה אינטנסיבית של הון ונכסים וייצור המוני בסגנון אמריקאי, הרי ההגדרה של פוסט-פורדיזם נותרה חמקנית ובלתי-ברורה. כלכלה פוסט-פורדיסטית מתאפיינת, בין היתר, בגמישות רבה של משאבים, ייצור וצריכה. פוסט-פורדיזם הוא מעיקרו פוסט-תעשייתי, כפי שטוענים לאש ואורי. פוסט-פורדיזם משנה את דפוסי הייצור, על ידי כך שהוא מעודד גמישות ויכולת שינוי מהירה בעסקים. במקביל משתנים גם דפוסי הצריכה - במקביל לצריכה של מוצרי ייצור המוני אנו מפתחים רצון לצרוך מוצרי נישה. על מנת להבדיל עצמנו מהאחר יש צורך בהון תרבותי מפותח יותר. למשל, אנשים קונים מכנסיים המיוצרים בייצור המוני וזהה לכל העולם, אבל משלימים אותם עם חולצה שרכשו אצל מעצבת מקומית. ההון בכלכלה הפוסט-פורדיסטית פרוש על פני פרויקטים אחדים ולא מוגבל למדינת לאום מסוימת. דבר זה, בנוסף למאפיינים נוספים של הפוסט-מודרניזם, מחליש את חשיבותה של מדינת הלאום בכלכלה העולמית. קיים קשר הדוק בין גלובליזציה לכלכלה פוסט-פורדיסטית: השתיים ניזונות זו מזו. הכלכלה הפוסט-פורדיסטית שמה דגש רב על אסתטיקה ומיתוג. זוהי אסתטיקה פוסט-מודרנית, המטשטשת את ההיררכיה בין מה שנחשב "גבוה" ל"נמוך". אנשים יכולים לקנות חולצת כותנה פשוטה בשלוש מאות דולר, למשל. המרחק מצטמצם גם בין מה שנחשב ל"אמנות" ומה שנחשב ל"מוצר". חוקרת התרבות והסוציולוגית הישראלית אווה אילוז היא אחת החוקרות החשובות בתחום. ההשטחה מחלחלת גם אל ההיררכיה היצרנית: נוצר קיטוב הולך ומתעצם בין ה"פועלים", למשל - העובדים בסניף של מקדונלד'ס, ובין ה"מנהלים", קבוצה מצומצמת ששולטת בחברה ממרחק. אפשרויות הקידום שאפיינו בעבר את המפעל של פורד, לדוגמה, נעלמות בהיררכיה החדשה. במקום משרות-העבר נוצרים מקג'ובס, עבודות שאינן דורשות הכשרה מיוחדת, ואותן יכול לבצע כל אדם. יצירת המשרות נמוכות ההכנסה ונטולות אפשריות הקידום מובילה גם להתפוררות של העיר כפי שהתקיימה במאה העשרים. בעיר נותרים לגור העשירים ביותר, והעניים נדחקים אל הפרברים ואל שיכוני הדיור העירוניים. פורדיזם אורי רם, הגלובליזציה של ישראל, 2005 אווה אילוז, תרבות הקפיטליזם, 2002 אווה אילוז, האוטופיה הרומנטית, 2002 Ash, Amin. 1994. Post-Fordism: A reader Harvey, David. 1989. The Condition of Postmodernity Lash, Scott and Urry, John. 1994. Economies of Signs and Space 1994 ,Lash and Urry
גור כלבים

גור כלבים הוא כלב צעיר. גורי כלבים בגודל ממוצע שוקלים בדרך כלל בין 0.45 ל-1.4 ק"ג, בעוד גורים גדולים יותר שוקלים בין 6.8 ל-10 ק"ג. כל הגורים הבריאים גדלים מהר לאחר לידתם. צבע פרוותו של הגור יכול להשתנות עם גדילתו. גור נולד אחרי 62 ימי הריון בממוצע, מכוסה בשפיר אשר ננגס ונאכל על ידי אימו. גורים מתחילים לינוק מיד לאחר שנולדו. אם מספר הגורים שנולדו בלידה עולה על שישה, ובמיוחד אם אחד מהם חלש, ייתכן שהגורים החלשים לא יזכו לתזונה ראויה ולתשומת לב מאמם. כאשר הגורים מגיעים לגיל חודש הם נגמלים בהדרגה מחלב אמם ומתחילים לאכול מזון מוצק. לעיתים האם מקיאה מזון מעוכל חלקית על מנת שגוריה יאכלו אותו ולעיתים היא נותנת להם לאכול ממזונה. בדרך כלל האם אינה מרשה לגוריה לינוק אחרי גיל זה, אך היא עשויה להרשות זאת מפעם לפעם. גורים מבלים את מרבית זמנם בשינה ובאכילה. הם חיות חברתיות מאוד והם מבלים את מרבית שעות ערותם בתקשורת עם אמם ואחיהם. הם נערמים לערמה אחת יחד עם שאר הגורים שנולדו באותה לידה, ונכנסים למצוקה אם הם מופרדים משאר הגורים, אפילו למרחק קצר. גורים נולדים עם חוש ריח מלא ושמיש, אך אינם יכולים לפקוח את עיניהם. במהלך השבועיים הראשונים לחייו, מתפתחים חושיו של הגור בצורה מואצת. בשלב זה חוש הריח הוא החוש המרכזי והוא משמש כדי למצוא את פטמות האם וכדי למצוא את מיקומם של שאר הגורים אם הופרדו מהם. הגורים פוקחים את עיניהם כ-9 עד 12 ימים לאחר הלידה. בהתחלה הרשתית שלהם אינה מפותחת וראייתם דלה. גורים אינם יכולים לשמוע היטב ככלבים בוגרים. למעשה, אוזני הגורים נשארות אטומות עד ליום ה-13 עד ה-17 לחייהם, כשהם מתחילים להגיב יותר לצלילים. כשהגורים בני שבועיים עד 4 שבועות הם מתחילים לנהום, לנשוך, לכשכש בזנבם ולנבוח. גורים מתפתחים במהרה במהלך שלושת חודשיהם הראשונים, במיוחד לאחר שעיניהם ואוזניהם נפתחות והם אינם תלויים עוד לחלוטין באמם. הקואורדינציה והכוח של הגורים גדלים, והם מתחילים לחקור את העולם שמחוץ ל"קנם". הם משחקים במשחקי היאבקות, מרדף, שליטה ו"גרירה למלחמה". כל זני הכלבים השונים התפתחו ממין אחד של בעל חיים - זאב. הם עברו שינויים שונים בעקבות ברירה מלאכותית של מאות שנים שבהם בני אדם פיתחו זנים לצרכים שונים - כמו גרירת מזחלות, ראיית כבשים, ציד, כלבי נוחים לילדים או כלבי שמירה. עם זאת אילוצים של ברירה טבעית עדיין פועלים גם בתנאים אלה כדי למנוע עיוותים שיקשו על כלבים להתפתח או להעמיד צאצאים בצורה תקינה. הזואולוג האמריקאי ריימונד קופינג'ר ציין כי כל גורי הכלבים מזנים שונים, דומים זה לזה הרבה יותר מאשר הכלבים הבוגרים. הסיבה לכך היא שזרבובית ארוכה או קצרה מידי בקרב כלבים עשויה לגורם להם קשיי יניקה. בתרבויות מסוימות מקובל לקטוע את הזנב של גזעים מסוימים, בחלקם חלק קטן ובחלקם כמעט לגמרי. העיסוק בקטיעת זנבות החל כאמצעי למניעת פציעות בקרב כלבים שעבדו בסביבה שבה היה סיכון גבוה לפציעה בזנב. בנוסף, חלק מהמגדלים מעדיפים להסיר את ציפורניהם של כלביהם כדי למנוע פציעות הנגרמות מגירוד, או במקרה של גזיזת ציפורניים, צמיחה פנימה וקריעת אצבעות. מספר מדינות אוסרות על קטיעת זנבות למטרות יופי. קטיעת הזנבות והסרת הציפורניים מבוצעות לרוב בימים הראשונים לאחר הלידה על ידי וטרינר או על ידי מגדל מומחה. מדיה וקבצים בנושא גור כלבים בוויקישיתוף ריצ'רד דוקינס, ההצגה הגדולה בתבל, מהדורה עברית, עמוד 46