laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קוואזולו-נטאל

קוואזולו-נטאל (באנגלית: KwaZulu-Natal) היא אחת מתשע פרובינציות דרום אפריקה. בירת הפרובינציה היא פיטרמריצבורג. העיר הגדולה ביותר היא דרבן. הפרובינציה שוכנת במזרחה של דרום אפריקה, וגובלת מצפון במפומלנגה, בממלכת אֶסְוָואטיני ובמוזמביק, ממזרח באוקיינוס ההודי, מדרום בכף המזרחי וממערב במדינה החופשית ובלסוטו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. שטח המחוז הוא 94,361 קמ"ר. ערך מורחב – נטאל (פרובינציה) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בשנת 2022 התרחשו באזור שיטפונות משמעותיות. נטאל (פרובינציה) מדיה וקבצים בנושא קוואזולו-נטאל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוואזולו-נטאל קוואזולו-נטאל, ברשת החברתית פייסבוק קוואזולו-נטאל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קוואזולו-נטאל, ברשת החברתית אינסטגרם קוואזולו-נטאל, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר רשות התיירות של קוואזולו-נטאל קוואזולו-נטאל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Mid-year population estimates, 2015 (PDF) (Report). Statistics South Africa. 31 July 2015. p. 3. Retrieved 11 August 2015. Census 2011: KwaZulu-Natal, Statistics South Africa
בית ספר שדה שדה בוקר

בית ספר שָדֶה שְדֵה בוקר נמצא במדרשת בן-גוריון מעל נחל צין ובקעת צין. בית הספר הוא אחד המוסדות המופעלים על ידי תאגיד מדרשת שדה בוקר, ואינו שייך לחברה להגנת הטבע. את בית הספר ייסדו יהושע כהן ומיכאל גל בשנת 1962, והוא השני במניין בתי הספר שדה בארץ. בבית הספר אכסניה עם 273 מיטות. בנוסף לאכסניה, קיים במקום בית ההארחה, "בית המבורג" עם 80 מיטות. בית הספר נקרא על שם נחמה ויהושע כהן. בית הספר עורך פעילויות הדרכה הקשורות למרחבים הגאוגרפיים מרכסי הנגב הצפוני בצפון-מזרח, עד להר הנגב הגבוה בדרום-מערב. הפעילות נערכת בעיקר במסגרת טיולים בהם טיולי משפחות, טיולים שנתיים לבתי ספר, טיולים נודדים בני 2–5 ימים בהם לנים בשטח והולכים ברגל מנקודה לנקודה, הכנת עבודות ביוטופ עם תלמידי בית הספר התיכון במגמת ביולוגיה. רכסי הנגב הצפוני - רכסי חתירה וחצרה והמכתשים: הגדול והקטן והנחלים המתחתרים בהם כגון נחל גוב ונחל עקרבים. רמת עבדת - המסתיימת במבנה מצוקי ברום של 150–200 מ', היוצר נוף קניוני. בשוליה של הרמה נובעים המעיינות: עין עבדת, עין מעריף ועין מור שבנחל צין. מכתש רמון - "חלון גאולוגי" המאפשר למבקרים ולחוקרים לצפות בסלעים עתיקים מלפני 400 מיליון שנה וכן ריכוז עשיר של מאובנים. הר הנגב - הגוש ההררי הגבוה של הנגב ובו כמה מפסגותיו הגבוהות ביותר: הר רמון 1,035 מטר מעל פני הים וראש חורשה. באזור צומחים מאות עצי אלה אטלנטית גדולים ועתיקים. בבית הספר אוסף חי מדברי המתמקד בזוחלים. בתצוגה נחשים מדבריים וצפוניים, ארסיים ונדירים, פנק, אוח ומכרסמים. בנוסף יש במקום תצוגה של פוחלצי חיות מדבר. כמו כן במקום אוסף בדואי, ע"ש יצחקי נצר. האוסף כולל חפצים ותמונות מאורח-החיים של הבדואים במדבר. באוסף יש אוהל בדואי, לבוש מסורתי, כלי בישול ואביזרים לחיי היום-יום. אתר האינטרנט הרשמי של בית ספר שדה שדה בוקר בית ספר שדה שדה בוקר, דף שער בספרייה הלאומית מקור: אתר בית הספר מספר על חגיגות 40 שנה הראשון הוא בית ספר שדה עין גדי
הבן האובד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הבן האובד – משל בנצרות משירי הבן האובד – יצירתה של המשוררת לאה גולדברג הבן האובד (אופרה) – אופרה של קלוד דביסי הבן האובד (ספר) – ספרו של הסופר הנס אולריך טרייכל הבן האובד (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה הבן האובד (סרט) – סרט ישראלי משנת 1968 בבימויו של יוסף שלחין ובכיכובם של מוסקו אלקלעי, שלמה בר-שביט, יהודה אפרוני ואלברט כהן.
מדובב

מדובב הוא אדם המביא אדם אחר לידי דיבור במקרה שהוא מתקשה בכך (למשל, עקב צער עמוק, עקב טראומה שעבר וכו'). התואר "מדובב" יוחד גם ספציפית לאדם המפתה עציר או אסיר להתוודות על פשע, ובכך מסייע להפללתו. מדובב פועל בשירות המשטרה ושירותי ביטחון, כאשר אין בידם די ראיות להרשעתו של עציר (או להרשעתו של אסיר בעבירה אחרת מזו שבה הורשע), ומטרתו לשמוע מהעציר עצמו הודאה בפשע שבו הוא חשוד, לאחר שנכשלו הניסיונות לקבל ממנה הודאה כזו בחקירה משטרתית גלויה. להשגת הודאה זו פועל המדובב בעורמה. הוא מוכנס לתאו של העציר, כאילו אף הוא עצור, רוכש את אמונו של העציר (למשל באמצעות התוודות על פשעים שהמדובב עשה לכאורה), ומביא לכך שהעציר יגלה את סודו. נהוג להבדיל בין מדובב פסיבי, המוצמד לחשוד ומגיב לפניות אליו בנוגע לעבירה אך אינו פותח מיוזמתו בדיון עם החשוד על העבירה, לבין מדובב אקטיבי המשדל את החשוד להודות באשמה. השימוש במדובב והמותר והאסור בהפעלתו נמצאים בדיונים ברחבי העולם. בית המשפט העליון בקנדה, למשל, שלל שימוש במדובב אקטיבי כלפי חשוד שביקש במפורש לשמור על זכות השתיקה. בישראל קבע בית המשפט העליון שבאופן כללי השימוש במדובבים פסיביים ואקטיביים הוא חוקי. אולם בית המשפט העליון פסל הודאה של חשוד ברצח לאחר שקבע שהמדובבים תקעו טריז בינו לבין עורך דינו ויעצו לו עצות משפטיות שקריות. בית המשפט העליון גם ביקש שככלל לא ייעשה שימוש באותו מדובב עם חשודים שונים באותה פרשה, מחשש שמידע יזלוג מהמדובב על החשוד ויזהם את ההודאה של החשוד. סדרת הטלוויזיה הישראלית המדובב עוסקת בקורותיו של אסיר שנהג לדובב פושעים בזמן שהותו בכלא. וכך משוחרר ממאסר מוקדם מהצפוי בתנאי שיהיה מדובב בשירות המשטרה. ורד לוביץ', שוחררו הביתה – והיום הופללו ברצח בידי מדובב, באתר ynet, 11 ביוני 2008 יניב קובוביץ', הרשעת זדורוב מציתה דיון על אחת משיטות החקירה הבעייתיות ביותר: המדובבים, באתר הארץ, 1 בינואר 2016 נטעאל בנדל, ‏תא לחץ, בעיתון מקור ראשון, 23 בינואר 2019 נטעאל בנדל, ‏"שוכחים שהמדובב הוא עבריין, האמת לא נר לרגליו", בעיתון מקור ראשון, 7 ביולי 2019 גדי אשד, ‏החקירה המשטרתית והמודיעין האנושי, משפט וצבא 18, התשס"ו, עמ' 261–268 ע"פ 1301/06 עזבון המנוח יוני אלזם ז"ל נ' מדינת ישראל, פסק הדין של השופטת אסתר חיות ע"פ 2094/15 שמואל אטיאס נ' מדינת ישראל, סעיף 44 ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרל היינריך אולריכס

קרל היינריך אולריכס (בגרמנית: Karl Heinrich Ulrichs;‏ 28 באוגוסט 1825 – 14 ביולי 1895) היה הוגה דעות ולוחם זכויות אדם גרמני, מראשוני הלוחמים להכרה בזכויות להט"ב. קרל היינריך אולריכס נולד בעיר אאוריך (Aurich) שבממלכת הנובר הגרמנית (כיום בסקסוניה התחתונה). לפי הדברים שכתב בבגרותו, עוד בילדותו רצה להיות ילדה, לבש בגדי ילדות והעדיף את חברת הבנות. החוויה המינית ההומוסקסואלית הראשונה שלו הייתה לפי דבריו בגיל 14. הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת גטינגן בשנת 1843, ועד שנת 1848 רכש תואר דוקטור גם בהיסטוריה, באוניברסיטת הומבולדט. באותו זמן עבד כפרקליט בשירות הציבורי של ממלכת הנובר, ועבודת הגמר שלו לקבלת הדוקטורט, שנכתבה בלטינית, הייתה ניתוח משפטי מקיף של שלום וסטפאליה (1648). בשנת 1859 נאלץ לעזוב את עבודתו כפרקליט מטעם המדינה, לאחר שההומוסקסואליות שלו נחשפה ברבים. בשנת 1862 פרסם את חמש החוברות שפרסמו אותו, העוסקות בהומוסקסואליות כמין השלישי, אותו כינה "המין האוראני" (ראו להלן). בתחילה פרסם את תורתו תחת שם עט, ובהמשך תחת שמו האמיתי. בשנת 1865 הקים את "הברית האוראנית" - שהייתה למעשה ההתארגנות הלהט"בית הראשונה מסוגה בעולם המודרני. הוא נכלא וישב בכלא עד שנת 1867, ולאחר שחרורו עבר למינכן, אז בירת ממלכת בוואריה. עם איחוד גרמניה בשנת 1871 הפך החוק הפרוסי, ובו סעיף 143 בחוק העונשין מ-1851, שכלל התייחסות מחמירה להומוסקסואליות – שאושר-מחדש כסעיף 152 בהצעת חוק העונשין של הקונפדרציה הצפון-גרמנית (והפך לסעיף 175) – לחוק הקיסרות הגרמנית. בכנסים משפטיים שונים המשיך אולריכס לדרוש למען זכויות ההומוסקסואלים, דבר שעורר כלפיו עוינות רבה. בשנת 1880 גלה מרצונו לאיטליה, שם נפטר בל'אקווילה ב-1895. הגותו של אולריכס לגבי ההומוסקסואליות הייתה יוצאת דופן באותו זמן, הן בעצם הכתיבה על התופעה והן באופן החיובי שבה תיאר אותה. לפי גישתו, יש לשייך גברים הנמשכים לגברים למין שלישי, שאינו "גברי" או "נשי", מין שאותו כינה "המין האוראני". מין זה, לפי אולריכס, הוא שילוב של גוף וכוחות פיזיים גבריים עם נפש וכוחות נפש נשיים, ובכך, לטענת אולריכס, איכותו. תורה זו של אולריכס פותחה על ידי חוקרים רבים בתחילת המאה ה-20 באירופה, בעיקר ריכרד פון קראפט-אבינג, מגנוס הירשפלד והאוולוק אליס. קרל מריה קרטבני מדיה וקבצים בנושא קרל היינריך אולריכס בוויקישיתוף כתבים של יוברט קנדי על אולריכס, להורדה (באנגלית) אבנר שפירא, גבורתו של ההומו הראשון בהיסטוריה שיצא מהארון, באתר הארץ, 1 במרץ 2015 כתבי קרל היינריך אולריכס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) קרל היינריך אולריכס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורי ברגמן

אורי ברגמן (נולד ב-1953) הוא שחיין פאראלימפי בעבר ומאמן שחייה כדורמים. דוקטור בפסיכולוגיה שיקומית ועבודה סוציאלית. ברגמן הוא הספורטאי הפאראלימפי השני המעוטר ביותר מישראל בכל הזמנים (אחרי ציפי רובין). הוא השתתף ב-4 אולימפיאדות בהן זכה ב-15 מדליות אולימפיות, 12 זהב, 1 כסף ו-2 ארד. הוא מדורג במקום 28 בעולם בכל הזמנים, בצבירת מדליות הזהב. ברגמן נולד וגדל בקיבוץ גבעת ברנר, בנם השלישי של יעקב ואיטקה ברגמן, ובשנת לידתו חלה בשיתוק ילדים. על אף מגבלותיו הוא החל לעסוק בספורט בגיל צעיר והיה חבר נבחרת הכדור מים של הקיבוץ, אשר שיחקה באותן שנים בליגל העל של נבחרות הנוער. מאוחר יותר הוא הצטרף למרכז הספורט לנכים והגיע להישגים בשחייה. לצד עיסוקו המעשי בספורט למד ברגמן בסמינר הקיבוצים, במכון וינגייט ובאוניברסיטת תל אביב, בהם הוסמך כמאמן שחייה, עובד סוציאלי שיקומי ופסיכותרפיסט והשלים דוקטורט בפסיכולוגיה שיקומית ובעבודה סוציאלית. במכון וינגייט הוא מונה למרכז תחומי השחייה השיקומית והידרותרפיה. בשנת 1989 החלו להתפרסם מאמריו בנושא ספורט שיקומי. כמו כן הוא התנדב לשירות מילואים כקצין בריאות הנפש. ברגמן מרצה לאורך השנים בסמינר הקיבוצים ובמכון וינגייט ומשמש מאמן שחייה במרכז הספורט לנכים ובבית הלוחם. כמו כן, בכינוס הפועל ה-11 שנערך בשנת 1979, הוא שימש מאמן נבחרת הכדורמים של ישראל, אשר זכתה במקום הראשון ומאמן נבחרת הכדורמים במכביה ה-14 שנערכה בשנת 1993 ומאמן נבחרת ישראל בשחייה למשחקים הפאראלימפיים ולתחרויות בינלאומיות אחרות. בשנת 1999 שימש ברגמן כשופט בתחרויות השחייה של משחקי הקיץ האולימפיים. ברגמן פעיל במסגרת הוועד הפאראלימפי הישראלי, העמותה הישראלית למשחקים אולימפיים מיוחדים והעמותה הישראלית לפעילות גופנית מותאמת. בשנת 2000 נכלל ברגמן בהיכל התהילה הבינלאומי לשחייה. מדיה וקבצים בנושא אורי ברגמן בוויקישיתוף פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) אורי ברגמן באתר קיבוץ גבעת ברנר הקיבוצניק שראה עולם, הפראתון, גיליון 64, פברואר 2021, עמ' 7-6. אורי ברגמן (1953-), דף שער בספרייה הלאומית אורי ברגמן באתר International Swimming Hall of Fame
קוטנר

קוטנר הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני (Kuttner). האם התכוונתם ל... אברהם קוטנר – רב ברומניה, בגרמניה ובישראל יואב קוטנר – עורך מוזיקה, מבקר מוזיקה ושדרן רדיו ישראלי יצחק קוטנר – אדריכל גנים ישראלי, ממקימי ארגון הגננים בישראל
ענבל פיזרו

ענבל פיזרו (נולדה ב-26 במרץ 1987) היא שחיינית פאראלימפית ישראלית, סגנית אלופה פאראלימפית ואלופת עולם. בעלת 9 מדליות פאראלימפיות, מהן 4 כסף ו-12 מדליות מאליפויות העולם, מהן 3 זהב. ענבל פרשה משחייה תחרותית ב-7 ביולי 2020. פיזרו נולדה וגדלה בקיבוץ יזרעאל. בלידתה סבלה מסיבוך בכלי דם בעמוד השדרה, שבעקבותיו היא סובלת משיתוק בגפיה התחתונות. בגיל חמש החלה להתאמן בשחייה במרכז איל"ן בחיפה וכעבור שש שנים, החלה להתחרות בתחרויות ארציות. בהגיעה לגיל גיוס, התנדבה לצה"ל, הוסמכה כמדריכת שחייה במכון וינגייט ושירתה בתפקיד זה. היא מתחרה מגיל 12 בתחרויות בינלאומיות ומתאמנת בהדרכתו של יעקב ביננסון. ביולי 2020 הודיעה פיזרו על פרישתה משחיה תחרותית. באליפות העולם שנערכה במאר דל פלאטה, ארגנטינה בשנת 2002 זכתה פיזרו במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה. במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) זכתה פיזרו בשתי מדליות כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי. באליפות העולם שנערכה בדרבן, דרום אפריקה בשנת 2006 זכתה פיזרו ב-3 מדליות: מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה ושתי מדליות כסף במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה ל-200 מטר חופשי. במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) היא זכתה ב-3 מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי, במשחה ל-200 מטר חופשי ובמשחה ל-100 מטר חזה. באליפות העולם שנערכה באיינדהובן, הולנד בשנת 2010 זכתה פיזרו ב-2 מדליות: מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי ומדליית כסף במשחה ל- ל-200 מטר חופשי. במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) היא זכתה ב-3 מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי, במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה ל-200 מטר חופשי. באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2013 זכתה פיזרו במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי. באליפות העולם שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד בשנת 2015 זכתה פיזרו ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי. במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה פיזרו במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 3:38.20 דקות. באליפות העולם שנערכה במקסיקו סיטי בדצמבר 2017 היא זכתה בשתי מדליות ארד במשחים ל-50 ו-100 מטר חופשי.. בזכות פעילותה והישגיה היא נמנתה בשנת 2002 בין מדליקי המשואות בטקס יום העצמאות הממלכתי. בשנים 2007 ו-2012 העניקה לה ההתאחדות הישראלית לספורט נכים את תואר "ספורטאית השנה". קהל קוראי העיתון "ג'רוזלם פוסט" העניק לפיזרו את תואר ספורטאית השנה לשנת 2008, ובשנת 2009 נמנתה בין רצי הלפיד של המכביה ה-18. מדיה וקבצים בנושא ענבל פיזרו בוויקישיתוף ענבל פיזרו, ברשת החברתית פייסבוק פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) גל קרניאל, השחייה היא הדרך, באתר הארץ, 30 בינואר 2007 תומר רונא, ענבל פיזרו היא ספורטאית השנה בספורט הנכים, באתר mynet‏ קיבוץ, 20 בדצמבר 2012 יאיר צוקר, ‏ענבל פיזרו זכתה בארד במשחה הפרלימפי בריו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 בספטמבר 2016 ליאור ברטל, ‏"לנצח ממקום של חולשה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 6 במרץ 2020 ערן נבון, עוד לא תמו כל פלאייך, באתר ישראל היום, 29 בספטמבר 2018 PEZARO Inbal, באתר הרשמי של המשחקים הפאראלימפיים (באנגלית) אורן אהרוני, בגיל 33: ענבל פיזרו פורשת משחייה, באתר ynet, 7 ביולי 2020 יאיר צוקר, ‏ענבל פיזרו פורשת: "השחייה הייתה החיים שלי, זה כבר לא כך", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 7 ביולי 2020 יאיר צוקר, ‏ענבל פיזרו זכתה בארד במשחה הפרלימפי בריו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 בספטמבר 2016 יאיר צוקר, ‏כבוד על המים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 2 בדצמבר 2017
חוסר משקל

חוסר משקל (באנגלית: Weightlessness או Zero gravity) הוא מצב שבו משקלו של גוף הוא אפס או קרוב מאוד לאפס (Microgravity). מצב כזה יכול להיווצר באחד מהתנאים הבאים: בתוך חללית רחוקה מכל כוכב, כוכב לכת, ירח או עצם גדול אחר בתוך עצם שנמצא בנפילה חופשית כלפי מרכז המסה של עצם גדול, למשל במעלית שנופלת מטה ללא חיכוך וללא כוח מאט, או במגדל הפלה (אנ') (לדוגמה המגדל ההפלה של ברמן) בתוך לוויין שנמצא במסלול סביב גוף גדול, למשל בתחנת החלל הבין-לאומית או במעבורת החלל כשהיא נמצאת במסלול בתוך מטוס שנע במסלול פרבולי מיוחד. כיוון שזו הדרך המעשית היחידה להשיג מצב חוסר משקל על פני כדור הארץ, או בקרבתו, נעזרים בה לצורך אימון אסטרונאוטים לקראת שיגורם לחלל. שלושת המצבים האחרונים אינם נובעים מכבידה חלשה שפועלת על העצם, אלא מכך שהוא נמצא במצב של נפילה חופשית. לפי עקרון השקילות, עצם שנמצא בנפילה חופשית יהיה במצב של חוסר משקל. כך למשל, עוצמת הכבידה שפועלת על לוויין שנע במסלול מעגלי במרחק של 400 ק"מ מכדור הארץ, בערך מרחקה של תחנת החלל הבינלאומית, קטנה רק ב-10% מעוצמת הכבידה על פני כדור הארץ. מה שמונע מתחנת החלל ליפול ארצה הוא המהירות המשיקית שהוקנתה לה בעת ששוגרה, אלמלא הכבידה היא הייתה נעה בקו ישר וממשיכה להתרחק מכדור הארץ, הכבידה מעקמת את מסלולה וכתוצאה מכך היא חגה סביב כדור הארץ. להבה במצב של העדר משקל (מימין) למול להבה על פני כדור הארץ (משמאל) אסטרונאוטים בחלל בהיעדר משקל לטוס לירח ולמקומות אחרים / מייקל קולינס ; תרגום: שושנה שוורץ, תל אביב : ספרית פועלים (תשל"ט 1979) מדיה וקבצים בנושא חוסר משקל בוויקישיתוף הסבר באתר מט"ח חוסר משקל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איך חגים הלוויינים ותחנות החלל סביב כדור הארץ?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאופולד קרפלס

לאופולד קרפלס (באנגלית: Leopold Karpeles;‏ 9 בספטמבר 1838 – 2 בפברואר 1909) היה דגלן יהודי בצבא האיחוד שעוטר במדליית הכבוד על פעולותיו במלחמת האזרחים האמריקנית. לאופולד קרפלס נולד בפראג. בגיל 11 היגר ביחד עם אחיו הגדול אמיל לארצות הברית. האחים התיישבו בעיר גלבסטון, טקסס. כשפרצה מלחמת האזרחים וטקסס התפלגה, החליט קרפלס לעזוב את המדינה ועבר לספרינגפילד, מסצ'וסטס. לאופולד היה ידוע בהתנגדותו לקונפדרציית המדינות של אמריקה ובמיוחד בהתנגדותו לעבדות. לאחר שהגיע לספרינגפילד התגייס קרפלס לרגימנט ה 57 של מסצ'וסטס ושירת כדגלן. הוא תיאר במילותיו שלו את מעשיו בקרב על השממה שנערך ב 6 במאי 1864 "צעדתי באופן מעורר השראה כשדגלי מתנופף בגאון... הענקתי עוז רוח לחבריי לנשק. אני מטרה בעלת חשיבות לאויב. מחויבותי לדגלה של ארצי נעוץ באמונתי הנלהבת באצילה שבמטרות, שוויון לכל". בקרב הזה החיילים באגף החלו לסגת וחיילי צבא הקונפדרציה החלו להתקדם, סמל קרפלס עזר לעצור את הנסיגה, לייצב חזרה את השורות באגף ולהדוף לאחור את חיילי הקונפדרציה. ב 20 במאי בקרב על צפון אנה הוביל סמל קרפלס מתקפה על מוצב של הקונפדרציה במהלך הקרב הוא נפצע מכדור בברכו אך סירב להתפנות והמשיך בקרב עד שהתשישות כתוצאה מאובדן הדם הכריעה אותו. לאחר פציעתו בקרב על צפון אנה נשלח סמל קרפלס להתאוששות בבית חולים בוושינגטון הבירה שם פגש את שרה מונדהיים עימה התחתן שנה לאחר מכן. לזוג קרפלס נולדו שלושה ילדים אך שרה נפטרה במהלך הלידה השלישית. מ-1875 עד למותו ב-1909 עבד קרפלס במשרד הדואר. הוא נקבר בבית הקברות של הקהילה היהודית בוושינגטון. על פעולותיו בקרבות על השממה ועל צפון אנה קיבל סמל קרפלס את מדליית הכבוד. הענקת המדליה נומקה כך: "בעודו נושא את צבעי הדגל, הוא קיבץ את החיילים הנסוגים ועודד אותם לפקח על התקדמות האויב." מדיה וקבצים בנושא לאופולד קרפלס בוויקישיתוף לאופולד קרפלס באתר "הספרייה היהודית הווירטואלית" (באנגלית) הביוגרפיה של לאופולד קרפלס באתר "היכל התהילה היהודי" (באנגלית) אתר www.homeofheroes.com לאופולד קרפלס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סם מקברטני

סם מקברטני (באנגלית: Sam McBratney;‏ 1 במרץ 1943 – 18 בספטמבר 2020) היה סופר ילדים צפון אירי. ספריו, שהידוע מהם הוא "תנחש כמה אני אוהב אותך" (1995), עסקו ביחסים בין בני משפחה, לרוב תוך שימוש בדמויותיהם של בעלי חיים. מקברטני נולד בבלפסט. בתקופת מלחמת העולם השנייה נאלצו מקברטני ובני משפחתו לעזוב את העיר עקב הפצצות, ולבסוף התיישבו בליסבורן. מקברטני, שפרסם את ספרו הראשון בשנת 1976 עבד כמורה עד שזכו ספריו להצלחה ספרותית, בתחילת שנות ה-90. הצלחתו של הספר "תנחש כמה אני אוהב אותך" איפשרה לו להקדיש את זמנו לכתיבה. כתיבתו זכתה במספר פרסים לספרות ילדים, בבריטניה, אירלנד, ובעולם. מקברטני פרסם ספרים המיועדים למגוון של גילאים. עם זאת ספריו המצליחים, שתורגמו לשפות רבות, בהן עברית, ומלווים באיוריה של אניטה ג'ראם, עוסקים בעולמו של הפעוט, ומתארים את היחסים בין בני משפחה דרך עיניהן של חיות. כך, למשל, הארנבים אגוזי הגדול ואגוזיני הקטן, בספר "נחש כמה אני אוהב אותך", מתחרים זה בזה בגילויי אהבתם, עד שאגוזיני הקטן נרדם. בריאיון לכתבת נורית קנטי מסר מקברטני כי העברת סיפוריו לילדים דרך דמוית החיות "מונעת את העיסוק בשאלות מגדריות, תרבותיות, דתיות ואחרות." וכי "הילדים מסוגלים בקלות רבה להקיש מסיפוריהן של חיות לבני אדם. החיות פשוט עושות את העבודה בספרות הילדים". מקברטני נפטר ב-18 בספטמבר 2020. הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים. תנחש כמה אני אוהב אותך, תרגם איתן בר-נתן, הוצאת שבא, 1995 ספר התינוק שלי, תרגמה נועה סמלסון, הוצאת הד ארצי, 1998. רק אתה ואני, תרגם איתן בר-נתן, הוצאת הד ארצי, 1998. קריסטל דימונד בלשית בחלל, תרגמה אירית ארב הוצאת מעריב, 2002. החדשות הנפלאות של ברט, תרגמה אירית ארב, הוצאת מעריב, 2002. נהדר שאתה מאושר, תרגמה אירית ארב, הוצאת מעריב, 2006. את כולכם אנחנו הכי אוהבים, תרגמה אירית ארב, הוצאת מעריב, 2008. הספד באתר הגרדיאן, ‏1 באוגוסט 2020 גליה אלוני דגן, ילדים צריכים לחייך, ראיון עם סם מקברטני, באתר nrg‏, 8 בספטמבר 2006 סם מקברטני (1943-), דף שער בספרייה הלאומית סם מקברטני, באתר MusicBrainz (באנגלית) סם מקברטני, באתר Discogs (באנגלית) Sam McBratney, Sam McBratney guesses why his Guess How Much I Love You has sold 30 million copies, The Irish Times, ‏5 בינואר 2015 נורית קנטי, "סוף דוב הכל דוב", מעריב, 11.6.2008 Alison Flood, Guess How Much I Love You author Sam McBratney dies aged 77, The Guardian, ‏21 Sep 2020 עטרה אופק, ואיפה האמא של ברט?, באתר הארץ, 2 באפריל 2002 רותה קופפר, תן חיוך, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2006
איילון (להקה)

איילון הייתה להקה ישראלית מצליחה שפעלה במסגרת הפלמ"ח (מעין להקה צבאית) עוד לפני הקמת המדינה. חברי הלהקה היו יהודית קניגסברג, חיים פולני, מאיר הוברמן, מאיר ינאי, מרדכי ירון, יוסף גת (ויינשטיין), נגן מפוחית הפה שמואל גוגול והאקורדיוניסטים יעקב סגל וגד מן. הלהקה העלתה שתי תוכניות והתפרקה במרץ 1950, עם שחרור חבריה מצה"ל. בשנת 1953 התגבשה מחדש כרביעייה. חברי ההרכב האזרחי היו מרדכי ירון, גד מן, ברוך נדב וחיים פולני (שלאחר מכן הוחלף באיתן לב). הלהקה קיימה הופעות רבות בישראל והייתה פופולרית מאד בשנות ה-50 בעיקר. רבים משיריה היו סאטיריים. עד פירוקה בשנת 1980 הוציאה הלהקה שני אלבומים וכן שני אלבומים בארצות הברית. האלבום הראשון שלה,אשר יצא בשנת 1957, נקרא "בקיצור ולעניין". האלבום השני, "ניו יורק - תל אביב" (1959), כלל, בין היתר, את השירים "שיר הפלאפל", "טרנטה דה-לוקס" ו"דוגמניות". ב-1959 עזב פולני את הלהקה ובמקומו נכנס המוזיקאי והזמר איתן לב, עימו יצאה הלהקה לסיבוב הופעות חובק עולם עד שהתבססה בארצות הברית, הקליטה שם שני תקליטים והופיעה במקומות היוקרתיים ביותר, כולל בלאס וגאס. מדיה וקבצים בנושא איילון בוויקישיתוף איילון, באתר שירונט איילון, דף שער בספרייה הלאומית איילון, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) דודי פטימר (חוקר מוזיקה), פודקסט: סיפורה של להקת איילון ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סיר לבישול איטי

סיר לבישול אִיטי (מכונה גם סלואו-קוקר, או קרוקפוט, כשם מותג אמריקאי) הוא סיר חשמלי המשמש לטובת טכניקת הבישול האיטי. הסיר בנוי משני חלקים: חלק חיצוני, העשוי לרוב נירוסטה וכולל את מערכת החשמל, וחלק פנימי ,שהוא בעצם סיר קרמיקה, וניתן לשליפה בתום הבישול, להגשה ולניקוי לסיר שלוש דרגות חום – חום נמוך, חום גבוה ודרגה הנקראת AUTO. הסיר מבשל את המזון בבעבוע, כל בישול מתחיל בחום גבוה. פרק הזמן בו יש להמשיך במצב זה תלוי בסוג התבשיל. בשלב הבא עוברים למצב AUTO, לפרק הזמן הדרוש לסיום הבישול. מצב החום הנמוך משמש רק לשמירה על החום. סיר הבישול האיטי משמש לבישול נזידים ותבשילים נוספים אשר מכילים מים, בטמפרטורות נמוכות יחסית. הכנת התבשיל בסיר זה יכולה להימשך זמן רב יחסית (מספר שעות). הכנת תבשילים בקרוקפוט פשוטה יחסית, מצריכה הכנות מועטות, ולרוב כוללת רק הנחה של המרכיבים הנחוצים בסיר והפעלתו. לאחר הפעלתו, ניתן להשאירו פועל ללא פיקוח עד שהתבשיל מוכן. יש לקחת בחשבון שזמני הבישול יהיו שונים מאלה המומלצים במתכון סטנדרטי. השימוש בסיר לבישול איטי נפוץ בהכנת חומרי גלם הדורשים זמן רב לריכוכם, דוגמת שעועית או גריסים, ובתבשילים דוגמת חמין, חומוס או ג'חנון. סיר הבישול האיטי נפוץ במיוחד בבישולים של המטבח האמריקני, וכן במטבח היהודי בשל התאמתו להכנת חמין ותבשילים דומים. בניגוד לסיר לחץ אשר אטום באופן הרמטי והתבשילים בו מבושלים בטמפרטורות אשר לרוב גבוהות מ-100 מעלות צלזיוס בעזרת שימוש באדים בטמפרטורה ולחץ גבוהים, הקרוקפוט לא יכול להתפוצץ למרות שאין שסתום בטיחות, משום שתוכן הסיר נמצא בלחץ אטמוספירי. שימוש בכלי לבישול המתחיל בערב שבת ומסתיים בשבת עצמה שנוי במחלוקת הלכתית סביב השאלה האם מדובר בהשהיה המותרת או בהטמנה שנאסרה. הרבנים משה פיינשטיין, שמואל הלוי ואזנר ועובדיה יוסף התירו את השימוש בסיר זה, ואילו הרבנים שלמה זלמן אויערבאך ויוסף שלום אלישיב אסרו את השימוש בו. בעבוע הבנת זמני בישול בסיר לבישול איטי-עצות מאתר foodiez מדיה וקבצים בנושא סיר לבישול איטי בוויקישיתוף איך עובד סיר לבישול איטי, באתר discover.org.il הרב שמואל הלוי ואזנר, שו"ת שבט הלוי, חלק ט סימן נב, באתר HebrewBooks הרב עובדיה יוסף, חזון עובדיה שבת חלק א, מכון מאור ישראל, עמ' ס"ד הרב שלמה זלמן אוירבך, מנחת שלמה, חלק שני, סימן ל"ד, סעיף ה, באתר HebrewBooks
הרמן פון גוטשאל

הרמן פון גוטשאל (בגרמנית: Hermann von Gottschall;‏ 16 באוקטובר 1862, פוזן – 8 במרץ 1933, גרליץ) היה שחמטאי גרמני ומחבר אטיודים שחמטאיים. פון גוטשאל הגיע למקום השלישי בתחרות נירנברג 1883, ניצח בתחרות ברלין 1883, חלק מקום 13-14 בתחרות המבורג 1885 (ניצח: איזידור גונסברג), חלק מקום 17-18 בתחרות פרנקפורט 1887 (ניצח: ג'ורג' הנרי מקנזי), חלק מקום שני עם ז'ק מיזס אחרי זיגברט טאראש בתחרות נירנברג 1888 וחלק מקום 5-8 בתחרות ברלין 1890 (ניצחו: עמנואל לסקר ואחיו ברטולד לסקר). פון גוטשאל קיים שני דו-קרבות מול קורט פון ברדלבן. בשנת 1890 הפסיד 1-5 ובשנת 1895 הפסיד 1-4. דר' פון גוטשאל ניצח בתחרות האלה 1892, חלק מקום 8-9 בתחרות דרזדן 1892 (ניצח: זיגברט טאראש), חלק מקום 4-6 בתחרות קיל 1893 (ניצחו: קורט פון ברדלבן וקארל אוגוסט ואלברודט), הגיע למקום ה-12 בתחרות קלן 1898 (ניצח: עמוס ברן), חלק מקום 11-12 בתחרות מינכן 1900 (ניצחו: גזה מארוצי, הרי נלסון פילסבורי וקרל שלכטר), חלק מקום 11-12 בתחרות הנובר 1902 (ניצח: דוד ינובסקי), הגיע למקום ה-13 בתחרות קובורג 1904 (ניצחו: קורט פון ברדלבן, קרל שלכטר ורודולף סוידרסקי), חלק מקום 15-16 בתחרות ברמן 1905 (ניצחו: דוד ינובסקי וגזה מארוצי) וחלק מקום 14-15 בתחרות דיסלדורף 1908 (ניצח: פרנק מרשל). פון גוטשאל הגיע למקום השלישי בתחרות ברסלב 1918, הגיע למקום התשיעי בתחרות ברסלב 1925 (ניצח: יפים בוגוליובוב), חלק מקום 7-8 בתחרות הנובר 1926 (ניצח: אהרון נימצוביץ') וחלק מקום 14-16 בתחרות באוטצן 1925. פון גוטשאל היה העורך הראשי של העיתון Deutsche Schachzeitung והמחבר של הספרים: Kleine Problem-Schule (Leipzig 1885), Der sechste Kongress des Deutschen Schachbundes. Breslau 1889 (Leipzig 1890) Sammlung von Schachaufgaben (Leipzig 1898–1908) Adolf Anderssen, Altmeister deutscher Schachspielkunst (Leipzig 1912) Streifzüge durch das Gebiet des Schachproblems (Berlin/Leipzig 1926)] כמחבר סיומים ערך את הכרכים 4-5 בסדרת ספרי הסיומים, פרויקט אותו התחיל ז'אן דיפרן. הרמן פון גוטשאל, באתר צ'סגיימס (באנגלית) אטיודים שחמטאיים של פון גוטשאל(הקישור אינו פעיל) תחבולות של פון גוטשאל מידע כללי Berliner Schachverband :: Turnier der Vereinigung Deutscher Schachmeister im Juli 1890