laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אבו אל-פרג' הארון

אַבּוּ אלְ-פַרַג' הַארוּן אִבְּן אלְ-פַרַג' (מחצית שנייה של המאה ה-10–מחצית ראשונה של המאה ה-11), או בשמו העברי אַהֲרֹן בֶּן יְשׁוּעָה, היה מדקדק ומילונאי קראי, פעל בירושלים. על חייו ידוע מעט מאוד. הוא נזכר כאחד מתלמידי השיח' אבו יעקב בן נוח, ולאחר פטירתו של זה, עמד בראש בית המדרש שלו בירושלים. הוא ידוע בשל חיבורו, "כתאב אל-משתמל" (ספר הכולל), שהושלם בשנת 1026. זהו תיאור של לשון המקרא הכולל שמונה חלקים. יונה אבן ג'נאח מצטט מתוכו בעילום שם, כנראה בשל קראותו של אבו אל-פרג'. החיבור לא נדפס מעולם, אבל קיצור שלו בשם "כתאב אל-כאפי" (ספר המספיק), שחיבר אבו אל-פרג' הארון עצמו, יצא לאור במהדורה מדעית בליידן ב-2003. החוקרים מייחסים לו גם את כתיבת "כתאב הִדַאיַת אל-קאר" (ספר הוריית הקורא), המתאר את אופן הגיית האותיות וסימני הניקוד בטקסט המקראי. בעבר ייחסו ספר זה ליהודה אבן בלעם. היסטוריה של היהדות הקראית אילן אלדר, תורת הקריאה במקרא - ספר הוריית הקורא ומשנתו הלשונית, הוצאת האקדמיה ללשון העברית, ירושלים תשנ"ד. Geoffrey Khan et al., The Karaite tradition of Hebrew grammatical thought in its classical form: a critical edition and English translation of al-Kitab al-kafi fi al-luga al-Ibraniyya by Abu al-Faraj Harun ibn al-Faraj, Leiden 2003. אליקים כרמולי, אַבּוּ-אַלְפְּרַג, בתוך: תולדות גדולי ישראל, מיץ: אפרים הדאמר, תקפ"ח. עמ' י-יא, באתר היברובוקס "אהרון מירושלים", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) אבו אל-פרג' הרון אבן אל-פרג' (פעל במאה ה-11), דף שער בספרייה הלאומית
תסמונת אליס בארץ הפלאות

"תסמונת אליס בארץ הפלאות", "ראיית ליליפוט", או "הזיית ליליפוט" (על שם ארץ ליליפוט בסיפור על גוליבר) (Alice in Wonderland syndrome - AIWS) היא מצב נפשי שבו הדרך שבה תופס האדם את ממדי גופו איננה נכונה. האדם חווה את גופו או חלקים ממנו כגדולים יותר או קטנים יותר מן הממדים הנכונים. הוא עלול לראות גם את העצמים סביבו, בהשוואה לגופו או חלקיו, כקטנים מאוד (או מרוחקים) או כגדולים מאוד. התופעה מוכרת בעיקר אצל חולים הסובלים ממיגרנה, מכפיון (אפילפסיה) וממחלות אחרות. המצב מתאר לקות בתפיסה בלבד: המכניזם של העיניים לא נפגע אלא רק הדרך שבה המוח מעבד את המידע הנקלט על ידי העיניים. התופעה נקראת גם מיקרופסיה (Micropsia מיוונית "מיקרו" - קטן; "אופסיס" - ראייה) או מקרופסיה (Macropsia) ומקושרת גם למחלות של הרשתית. התסמונת תוארה לראשונה על ידי נוירולוג מקליפורניה, ד"ר קארו ליפמן, בשנת 1952 (Caro W. Lippman) ונקראה בשם זה על ידי פסיכיאטר אנגלי, ג'ון טוד (John Todd ,1914 – 1987) בשנת 1955. טוד כינה את ההפרעה על שם דמותה של אליס גיבורת עלילת הספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" מאת לואיס קרול, אשר במהלך קורותיה חווה מצבים של גדילה מואצת או לחלופין התכווצות שכזו, כאשר יש הסבורים כי מדובר במטפורה לשינויים בתפיסת המציאות. טוד גם ציין שבחר את הכינוי שכן ידוע שלואיס קרול חווה לפחות אפיזודה אחת של מיגרנות, ויש המשערים שאף חווה סינדרום זה ממש. במחקרים נוספים נמצא ביטוי לתסמונת זו גם במחלות אחרות. נמצא שלעיתים היא מופיעה עם הסימפטומים הראשונים של מוֹנוֹנוּקְלֵאוֹזִיס ("מחלת הנשיקה"). התסמונת גם יכולה לפרוץ כתוצאה מאפילפסיה חלקית מורכבת, מפעילותם של מגוון סמים פסיכואקטיביים וכן אצל חולים הסובלים מסכיזופרניה. ילדים קטנים, במיוחד בגילאים 5 - 10, מייצגים אחוז גדול מאלו שסובלים ממיקרופסיה ספונטנית זמנית. המיקרופסיה נוטה להתרחש בחשכה, אז למוח חסרים מקורות ויזואליים לגודל. התופעה מלווה לפעמים גם בהשפעה על התפיסה השמיעתית, חוש המגע ודימוי הגוף. הסינדרום מתרחש גם כאשר העיניים סגורות. הסימפטומים הפראפרילים כוללים חרדה, אפראקסיה ואגנוזיה. תסמונת קוטאר ג'ון טוד, תסמונת אליס בארץ הפלאות, המאמר המקורי באתר PubMed (באנגלית) PMID 12207198 תקציר מאמר על התסמונת, אתר PubMed (באנגלית) Journal of Nervous & Mental Disease. 116(4):346-351, October 1952 ,Certain hallucinations peculiar to migaine ,Caro W. Lippman Alice in Wonderland, Canadian Medical Association Journal. 1955 November 1; 73(9): 701–704 J. Todd, The Syndrom of הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אסקופטרה

אסקופטרה (בספרדית: escopetarra) היא גיטרה הבנויה על בסיס רובה ומשמשת כסמל לשלום. המילה "אסקופטרה" היא הלחם בספרדית של המילים "אסקופטה" (בספרדית: escopeta) שמשמעותה רובה ו"גיטרה" (guitarra) ‏. האסקופטרה הומצאה על ידי פעיל השלום הקולומביאני סזאר לופז בשנת 2003. הרעיון לכלי המשולב עלה במוחו באספה לאחר פיגוע במועדון אל נוגל שבבוגוטה, שם הבחין בחייל האוחז ברובהו כפי שאוחזים בגיטרה. האסקופטרה הראשונה שנבנתה בשנת 2003 הורכבה מרובה וינצ'סטר וגיטרה חשמלית מדגם פנדר סטראטוקסטר. לופז יצר בתחילה חמש אסקופטרות, ארבע מתוכן נתן במתנה - למוזיקאי קולומביאני בשם חואנז, מוזיקאי ארגנטינאי בשם פיטו פאז, לתוכנית לפיתוח של האומות המאוחדות ולעיריית בוגוטה. את הגיטרה החמישית הותיר ברשותו ומכר אותה במכירה פומבית שנערכה בבוורלי הילס למען קורבנות מוקשים נגד אדם. הגיטרה שאותה תרם לאומות המאוחדות הוצגה בבניין האו"ם בחודש יוני 2006 בעת ועידת האומות המאוחדות על פירוק נשק. בשנת 2006 קיבל לופז מנציב השלום הקולומביאני 12 רובים נוספים מסוג קלשניקוב אשר הוצאו משירות. אף רובים אלה יומרו לכלי אסקופטרה ובכוונת לופז לתיתם למוזיקאים בולטים בעולם, ביניהם שקירה, קרלוס סנטנה ופול מקרטני וכן לאישים פוליטיים בולטים. מדיה וקבצים בנושא אסקופטרה בוויקישיתוף Guitar made from AK-47 - The Escopetarra Colombian musicians organise online, מתוך אתר ה-BBC‏ כתבה ב- Miami Herald מיום 7 במרץ 2006 בכותרת "לעשות מוזיקה מרשע: מוזיקאי קולומביאני עיצב גיטרות מרובים כדי לעזור להפיץ את בשורת השלום" (Making music out of menace: A Colombian musician has fashioned guitars out of rifles to help spread a message of peace) Escopetarras: disparando música באתר BBC בספרדית Colombian musicians turn guns into guitars to make music - as well as a point
כתובת

האם התכוונתם ל... כתובת (מען) – מידע על מיקומו של בית ביישוב כתובת (ארכאולוגיה) – מסמך, סימן, מספר או אות שנכתבו, גולפו, עוצבו, או נחרטו על חומרים שרידים יחסית אפיטף – כתובת הנחרטת על גבי מצבה כתובת (קבוצת משוררים) – קבוצת משוררים וסופרים ירושלמית כתובת (כתב עת) – כתב-עת לשירה ולביקורת, יוצא לאור מ-2009 במחשבים ובתקשורת נתונים: URL – כתובת של אתר או משאב אחר ברשת כתובת דואר אלקטרוני כתובת IP כתובת MAC כתובת (זיכרון מחשב) – מספר המציין מיקום של מידע בזיכרון המחשב
נתרן אצטט

נתרן אצטט (סודיום אצטט או סודיום אתאנואט) הוא מלח הנתרן של חומצה אצטית (חומצת חומץ). זהו חומר המופק בכמויות מסחריות למגוון רחב של שימושים. סודיום אצטט משמש בתעשיית הטקסטיל לניטרול שפכי חומצה גופרתית, וכפוטורזיסט כאשר משתמשים בדיו מבוסס אנילין. סודיום אצטט משמש גם כמחמיץ בעיבוד כרום, ומסייע לעכב את תהליך הגיפור של כלורופן בייצור גומי סינתטי. סודיום אצטט משמש כחומר משמר במוצרי מזון, בהם הוא מסומן בדרך כלל כ-E262, תחת השם "סודיום דיאצטט". סודיום אצטט הוא הבסיס המצומד של חומצה חלשה (חומצה אצטית), ולכן ניתן להשתמש בתמיסה של סודיום אצטט וחומצה אצטית כבופר, לשמירה על רמת חומציות קבועה יחסית. בופרים משמשים במגוון יישומים, בין השאר לתגובות ביוכימיות, הרגישות מאוד לרמת החומציות. סודיום אצטט משמש גם בכריות חימום, למטרות שונות, ביניהן חימום מזון במנות קרב. גבישי סודיום אצטט טרי-הידראט (נקודת היתוך = 58 מעלות צלזיוס) מחוממים לכ-100 מעלות וניתכים. כאשר החומר מתקרר, מתקבלת תמיסה על-רוויה של סודיום אצטט במים. תמיסה זו מסוגלת לעבור קירור יתר לטמפרטורת החדר, הרבה מתחת לטמפרטורת הקיפאון הרגילה של החומר, ללא יצירת גבישים. בכריות החימום מותקנת דיסקת מתכת, והקשה עליה יוצרת מרכז התגרענות, המתחיל את תגובת ההתגבשות לסודיום אצטט טרי-הידראט גבישי. תהליך יצירת הגבישים הוא אקסותרמי (פולט אנרגיה), ולכן נפלט חום. בחימום לכ 400°C החומר מתפרק, תוצרי הפירוק הם בעיקר מתאן, פחמן דו-חמצני, נתרן חמצני (Na2O) ופחמן, פירוליזה בנוכחות נתרן הידרוקסיד נותנת מתאן ונתרן קרבונט C H 3 C O O N a + N a O H → N a 2 C O 3 + C H 4 {\displaystyle CH_{3}COONa+NaOH\rightarrow Na_{2}CO_{3}+CH_{4}} סודיום אצטט זול לייצור, ולכן בדרך כלל נרכש מספקי כימיקלים, ולא מיוצר במעבדה. ניתן ליצרו במעבדה בקלות, על ידי תגובה בין חומצה אצטית לבסיס נתרן כלשהו, כמו סודיום קרבונט, נתרן הידרוקסידי, ועוד. CH3–COOH + Na+[HCO3]– → CH3–COO– Na+ + H2O + CO2 זו התגובה המתרחשת בניסוי הביתי המוכר, בו מערבבים חומץ וסודה לשתייה. על ידי אידוי המים, ניתן לקבל תמיסה מרוכזת של סודיום אצטט, או גבישים יבשים. מדיה וקבצים בנושא נתרן אצטט בוויקישיתוף סרטון בנושא, באתר יוטיוב "Crystallization of Supersaturated Sodium Acetate". Journal of Chemical Education. "Fake" latent heat and supersaturation "How do sodium acetate heat pads work?". HowStuffWorks. נבדק ב-2007-09-03. Serban C. Moldoveanu, Pyrolysis of Organic Molecules: Applications to Health and Environmental Issues, Elsevier, 2009, עמ' 519
Pin Ups

Pin Ups הוא אלבום גרסאות כיסוי של הזמר דייוויד בואי. זהו האלבום האחרון בתקופת "העכבישים ממאדים" ('The Spiders From Mars'), הלהקה שליוותה אותו לאורך "זיגי סטרארדסט". Pin Ups נכנס למצעד האלבומים בבריטניה ב-3 בנובמבר 1973 ונשאר שם למשך 21 שבועות, בחלקם כשהוא במקום הראשון. הוא נכנס שוב למצעד ב-30 באפריל 1983, הפעם למשך 15 שבועות, וביולי 1990 הוא נכנס שלישית למשך שבוע אחד. גרסה לשיר "White Light/White Heat" (במקור של הוולווט אנדרגראונד) הוקלטה במהלך החזרות אך מעולם לא שוחררה. בואי תרם את ההקלטה לאלבום Play Don't Worry של מיק רונסון. האישה המופיעה על עטיפת האלבום היא דוגמנית-העל טוויגי. בשנת 1993 הוציאה הלהקה Human Drama את אלבומה שנקרא אף הוא Pinups, המהווה מחווה למספר אמנים, ביניהם בואי. עטיפת הדיסק עוצבה בעקבות עטיפת Pin Ups המקורי. "Rosalyn" (Jimmy Duncan, Bill Farley) – 2:27 "Here Comes the Night" (Bert Berns) – 3:09 "I Wish You Would" (Billy Boy Arnold) – 2:40 "See Emily Play" (Syd Barrett) – 4:03 "Everything's Alright" (Nickey Crouch, John Konrad, Simon Stavely, Stuart James, Keith Karlson) – 2:26 "I Can't Explain" (Pete Townshend) – 2:07 "Friday on My Mind" (George Young, Harry Vanda) – 3:18 "Sorrow" (Bob Feldman, Jerry Goldstein, Richard Gottehrer) – 2:48 "Don't Bring Me Down" (Johnnie Dee) – 2:01 "Shapes of Things" (Paul Samwell-Smith, Jim McCarty, Keith Relf) – 2:47 "Anyway, Anyhow, Anywhere" (Pete Townshend, Roger Daltrey) – 3:04 "Where Have All the Good Times Gone" (Ray Davies) – 2:35 "Rosalyn" – גרסת כיסוי לשיר של The Pretty Things "Here Comes the Night" – גרסת כיסוי לשיר של טם "I Wish You Would" – גרסת כיסוי לשיר של Billy Boy Arnold "See Emily Play" – גרסת כיסוי לשיר של פינק פלויד (1967) "Everything's Alright" – גרסת כיסוי לשיר של המוג'וס "I Can't Explain" – גרסת כיסוי לשיר של המי "Friday on My Mind" – גרסת כיסוי לשיר של The Easybeats "Sorrow" – גרסת כיסוי לשיר של The Merseys "Don't Bring Me Down" – גרסת כיסוי לשיר של The Pretty Things "Shapes of Things" – גרסת כיסוי לשיר של היארדבירדס "Anyway, Anyhow, Anywhere" – גרסת כיסוי לשיר של המי "Where Have All The Good Times Gone" – גרסת כיסוי לשיר של הקינקס "Growin' Up" – גרסת כיסוי לשיר של ברוס ספרינגסטין "Amsterdam" – גרסת כיסוי לשיר של ז'אק ברל דייוויד בואי – קולות, גיטרה, סקסופון מיק רונסון – גיטרה, פסנתר, קולות טרוור בולדר – גיטרה בס אינסלי דנבר – תופים מידע על האלבום Pin Ups באתר MusicBrainz מידע על האלבום Pin Ups באתר AllMusic האלבום Pin Ups באתר Discogs האלבום Pin Ups באתר ספוטיפיי
ליגת העל האנדורית

ליגת העל האנדורית, (בקטלאנית: Lliga andorrana de futbol, נקראת גם Lliga Multisegur Assegurances מטעמי חסות) היא הליגה הבכירה לכדורגל באנדורה. הליגה נוסדה רשמית ב-1995, ולאחר מכן הכירה התאחדות הכדורגל האנדורית באליפות שהשיגה סנטה קולומה בעונה החובבנית שקדמה להקמת הליגה הרשמית. הליגה בת עשר קבוצות כאשר יש שלושה משחקים בין כל שתי קבוצות, ישנם 27 מחזורים. שבסופם מוכתרת האלופה. להלן הקבוצות המתחרות בליגת העל האנדורית בעונת 2024/2025 קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע האנדורי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל האנדורית
ארתור אוונס

סר ארתור ג'ון אוונס (Arthur John Evans;‏ 8 ביולי 1851 – 11 ביולי 1941) היה ארכאולוג בריטי הידוע בעיקר בזכות גילוי הארמון בקנוסוס שעל האי כרתים, משכנה של התרבות המינואית לה נתן את שמה. אוונס נולד בנאש מילס שבהרטפורדשייר, אנגליה, בנם הבכור של הרייט-אן לבית דיקינסון וג'והן אוונס, בני דודים ממשפחות משכילות. את השכלתו רכש בבית הספר הארו, במכללת ברייזנוז של אוניברסיטת אוקספורד (אנ') ובאוניברסיטת גטינגן. בין השנים 1884 ו-1908 כיהן כאוצר מוזיאון אשמוליאן באוקספורד. ב-1909 היה לפרופסור לארכאולוגיה פרה-היסטורית באוניברסיטת אוקספורד. קיומו של האתר בקנוסוס (בסמוך להרקליון), היה ידוע עוד קודם לחפירות של אוונס. מילוס קלוקיירינוס חפר בו החל משנת 1878, אולם לא חשף את כולו, בגלל קשיים שהערימו השלטונות הטורקים. אוונס, שהגיע לאי לראשונה ב-1894, בעקבות עניינו בכתב על חותמים ומטבעות עתיקים, רכש את שטח האתר ב-1900, לאחר שזכה האי לעצמאות מדינית. שלוש שנים קודם לכן, העלה את ההשערה לפיה מקורותיה של התרבות המיקנית הוא בכרתים. אוונס חפר בקנוסוס במשך כשלושה עשורים, אולם כבר לאחר שנים בודדות נחשף הארמון העתיק בכל גודלו והדרו. ברור היה מהפאר והעושר שמצא, כי היה הארמון מרכז פוליטי ותרבותי של חברה מפותחת. המבנה הסבוך של חדרי הארמון הזכיר לאוונס את הלבירינת המיתולוגי של המלך מינוס, ועל כן קרא את שמה של התרבות שגילה מינואית. בין הממצאים הרבים בארמון, התגלו 3,000 חרסים כתובים בכתב עתיק. אוונס סיווג ותיעד אותם, מחולקים לפי שלושה כתבים מובחנים: ליניארי א', ליניארי ב' וכתב שלישי, הירוגליפי (כלומר ציורי). מאמציו של אוונס לפענח את הכתבים שחשף לא עלו יפה. מי שפענחו לבסוף, בראשית שנות החמישים, את ליניארי ב', והראו כי הוא צורה מוקדמת של כתב יווני, היו צמד המלומדים האנגלים מייקל ונטריס וג'ון צ'דוויק (אנ'). הדעה המקובלת במחקר היא שהתרבות המינואית הקדומה כתבה ליניארי א' (שטרם פוענח במלואו), ואילו ליניארי ב' הובא לקנוסוס עם הכיבוש המיקני. בשנים 1921–1935, במקביל להמשך החפירות, פרסם ארבעה כרכים של ממצאי החפירה בארמון. בחיבור נפרד בן שני כרכים, תיאר את הכתב המינואי. ב-1911 הוענק לאוונס תואר "אביר" מסדר האימפריה הבריטית על שירותיו לארכאולוגיה. ב-1936 זכה במדליית קופלי על עבודתו בכרתים ובמיוחד על תרומתו לחקר התרבות המינואית. מדיה וקבצים בנושא ארתור אוונס בוויקישיתוף ארתור אוונס, ביוגרפיה קצרה באתר אוניברסיטת מינסוטה ארתור אוונס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ארתור אוונס בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
נמל התעופה הבין-לאומי אנקרה אסנבואה

נמל התעופה הבינלאומי אנקרה אסנבואה (בטורקית: Ankara Esenboğa Uluslararası Havalimanı) ממוקם סמוך לכפר אנסבואה במרחק של 28 ק"מ מצפון-מזרח למרכזה של העיר אנקרה בטורקיה. בנמל שני מסלולי אספלט מקבילים באורך של 3,750 מטר, האחד ברוחב של 60 מטר והאחר ברוחב של 45 מטר. נמל התעופה החל לפעול ב-1955, וב-2006 נחנך בו טרמינל חדש שהוקם ומתופעל מאז בידי חברת TAV Esenboğa Investment Construction & Operations Co בשיטת בנה-הפעל-העבר (BOT). הטרמינל החדש משלב מסוף בינלאומי בחלקו המערבי ופנימי בחלקו המזרחי, שטחו 182,000 מ"ר, והוא מסוגל לטפל ב-10,000,000 נוסעים בשנה. המבנה כולל 18 שרוולי גישה למטוסים, ובסמוך לו הוקם מבנה בן מספר קומות המסוגל לקלוט 4,336 כלי רכב. רוב פעילות הנמל היא בתחום טיסות הפנים, ובשל מיקומה של העיר במרכז המדינה, הוא נחשב כנקודה העיקרית להחלפת טיסות פנים במדינה. בשנת 2007 עברו בנמל 3,609,122 נוסעים בטיסות פנים, לעומת 1,349,006 נוסעים בטיסות בינלאומיות. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי אנקרה אסנבואה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי אנקרה אסנבואה נמל התעופה הבין-לאומי אנקרה אסנבואה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הנמל באתר רשות שדות התעופה הטורקית אתר Havaş המפעילה את שירות התחבורה הציבורית אל הנמל סרט תדמית פרטי לנמל ולטרמינל החדש, סרטון באתר יוטיוב מתוך אתר רשות שדות התעופה הטורקית רשות שדות התעופה של טורקיה http://www.dhmi.gov.tr/istatistik.aspx
כתובת (קבוצת משוררים)

כתובת היא קבוצה ספרותית המונה שישה משוררים ועורכים ירושלמים, אשר שמה לה למטרה לעודד, לפתח ולהשריש את השירה בירושלים, כחלק מיעד של פיתוח מרכז ירושלים כמוקד תרבות איכותי. הקבוצה נוסדה בשנת 2002 על ידי שישה משוררים ירושלמיים, כולם בוגרי סדנאות כתיבת שירה: גלעד מאירי, שי דותן, גיל אלרואי, אריאל זינדר, יאיר אלדן וליאור שטרנברג. בשלב מאוחר יותר של פעילות הקבוצה פרשו ממנה המשוררים יאיר אלדן וגיל אלרואי ואילו המשוררת דורית ויסמן, הסופר יובל יבנה והעורכת נועה שקרג'י הצטרפו לקבוצה. יבנה פרש מהקבוצה בשנת 2007. כיום (2011) הקבוצה מונה את המשוררים והעורכים שי דותן, דורית ויסמן, אריאל זינדר, גלעד מאירי, ליאור שטרנברג ונועה שקרג'י.[דרושה הבהרה] בשונה מקבוצות ספרותיות אחרות, "כתובת" לא התאגדה סביב זרם פואטי מסוים, חברי הקבוצה בעלי פואטיקות שונות, החל מהלירי וכלה באוונגרד. כל חברי הקבוצה פרסמו ספרי שירה, תרגום ועיון. כל חמשת המשוררים הם זוכי פרסים, ששיריהם, מאמריהם ותרגומיהם התפרסמו בכתבי עת ספרותיים שונים. "כתובת" בעלת אפיון חברתי-קהילתי בולט: היא מפעילה פרויקט סדנאות כתיבה לאוכלוסיות מיוחדות ברחבי ישראל ופעילותה מוצעת לקהל הרחב ללא תשלום. הקבוצה מפעילה אשכול של פעילויות הקשורות בשירה, וכן אתר אינטרנט. בין הפעילויות: ערבי קריאת שירה ומוזיקה, סדנאות לכתיבת שירה, מפגשים עם משוררים ופסטיבל השירה הירושלמי "מטר על מטר - פסטיבל ירושלים לשירה". בשנת 2008 פרסמה הקבוצה יצירה משותפת, ספר הנקרא "כתובת", שיצא לאור בהוצאת אבן חושן והוא מאגד בתוכו יצירות של כל חברי הקבוצה, שנכתבו במיוחד עבור הספר בפרק זמן מסוים. בשנת 2002, "כתובת" הקימה את "מקום לשירה" - גוף ספרותי הפועל במסגרת מינהל קהילתי לב העיר, מתנ"ס השוכן בשכונת נחלאות בירושלים. בשנת 2015, "כתובת" הקימה בירושלים את "בית הספר לאמנויות המילה" - מוסד ללימודי כתיבה ואמנות המילה, המנוהל בידי ד"ר גלעד מאירי ונועה שקרג'י. במסגרת בית הספר נלמדים שירה, פרוזה, מחזאות, תסריטאות, ספרות ילדים, תרגום ופזמונאות. תוכניות הלימודים בבית הספר היא תוכנית דו-שנתית והלימודים בה מוכרים לטובת ניקוד אקדמי מהאוניברסיטה הפתוחה. אתר האינטרנט של "מקום לשירה" אתר בית הספר לאמנויות המילה אלי הירש, על "כתובת - הספר", ידיעות אחרונות, 15 באוגוסט 2008 עמיחי שלו, הכתובת על הקיר, באתר ynet, 17 במרץ 2009 אלי הירש, על כתובת 1, ידיעות אחרונות, 31 ביולי 2009 אלי הירש, על כתובת 2, ידיעות אחרונות, 7 במאי 2010 גילי איזיקוביץ, יוקם בית ספר ללימודי כתיבה בירושלים, באתר הארץ, 4 ביוני 2015
רוברט ברנס

רוברט ברנס (נכתב גם ברנז; אנגלית וסקוטית: Robert Burns‏; 25 בינואר 1759 – 21 ביולי 1796) היה משורר סקוטי, מחלוצי זרם הרומנטיקה באמנות. כתב בשפות אנגלית וסקוטית ולעיתים בשילוב של שתיהן. השפעתו נודעה הן במולדתו סקוטלנד והן מחוצה לה. בסקוטלנד הוא נחשב למשורר הלאומי ויום הולדתו הוא מעין חג לאומי סקוטי - Burns supper, אשר מצוין במפגשים בהם מוקראות יצירותיו ומוגשים מאכלים סקוטיים לאומיים. בנוסף לכתיבה מקורית עסק ברנס גם באיסוף ורישום של יצירות סקוטיות עממיות. אחד משיריו הידועים, Auld Lang Syne ("לפני זמן רב"), המבוסס על שיר סקוטי עממי על ידידות, הפך לשיר המסורתי של Hogmanay, חגיגת ראש השנה האזרחית של סקוטלנד. שיר אחר, Scots Wha Hae (כתיב סקוטי ל-Scots Who Have, "הסקוטים אשר להם"), המבוסס על נאום של רוברט הראשון, מלך סקוטלנד, היה המנון לאומי בלתי רשמי של סקוטלנד במאה ה-19, וכיום הוא משמש בתור ההמנון של המפלגה הסקוטית הלאומית (Scottish National Party). ברנס נולד בכפר אלוואי (Alloway) באזור איירשייר (Ayrshire) בסקוטלנד. אביו, ויליאם ברנס (William Burnes), ואימו, אגנס בראון (Agnes Broun), התפרנסו מעבודה בחוות ששכרו. ברנס קיבל חינוך פורמלי בבית ספר, אך אביו, שהיה משכיל למרות עוניו, לימד אותו מדעים שונים; כמו כן קיבל שיעורי מתמטיקה, לטינית וצרפתית ממורה פרטי בשם ג'ון מרדוק (John Murdoch). בגיל 21 עבר ברנס לעיירה הסמוכה אירווין (Irvine) ועבד שם בחנות פשתן, אך במהלך חגיגות שנה אזרחית חדשה החנות נשרפה והוא נאלץ לשוב אל משפחתו בחווה. ברנס ניהל פרשיות אהבים עם נשים רבות. ילדו הראשון נולד ממשרתת של אימו ב-1785. ב-1786 נולדו לו תאומים מג'ין ארמור (Jean Armour), שאיתה התחתן ב-1788. היא ילדה לו בסך הכול תשעה ילדים, מתוכם רק שלושה הגיעו לבגרות. ב-1786 פרסם את ספרו הראשון "שירים, בעיקר בניב הסקוטי" (Poems, Chiefly in the Scottish dialect), הידוע גם בשם "מהדורת קילמרנוק" (Kilmarnock volume). הספר זכה להצלחה ויצא לאור גם בלונדון וכן באירלנד ובארצות הברית. הספר כלל כמה מהשירים הידועים של ברנס - The Twa Dogs‏, To a Mouse‏ ו-To a Mountain Daisy. ב-1787 הוא חבר לג'יימס ג'ונסון (James Johnson) לחיבור "המוזיאון המוזיקלי הסקוטי" (Scots Musical Museum), ספר בחמישה כרכים המאגד שירי עם סקוטיים. הכרך האחרון יצא בשנת 1804, לאחר מותו של ברנס. מ-1791, במקביל לעבודתו הספרותית, הוא עבד כפקיד מכס. נאורות סקוטית מדיה וקבצים בנושא רוברט ברנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוברט ברנס (באנגלית) מאמר על רוברט ברנס וחגיגות הברנס סאפר כתבי רוברט ברנס בפרויקט בן-יהודה רוברט ברנס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי רוברט ברנס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) רוברט ברנס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רונן סוניס, John Barleycorn: A Ballad, שיר של ברנס בשני תרגומים - של טשרניחובסקי (1897) ושל בנשלום (2022), באתר הארץ, 18 במאי 2022 רוברט ברנס (1759-1796), דף שער בספרייה הלאומית רוברט ברנס, באתר AllMusic (באנגלית) רוברט ברנס, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוברט ברנס, באתר Discogs (באנגלית) רוברט ברנס, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא משוררים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות אירופה בכדורסל 1935

אליפות אירופה בכדורסל 1935, או בקיצור יורובאסקט 1935, הייתה האליפות האזורית הראשונה שאורגנה על ידי פיב"א. התחרות אורגנה כהכנה לטורניר הכדורסל האולימפי הראשון בברלין 1936. בזמן זה היו רשומות רק 11 נבחרות אירופיות בפיב"א, ועשר מהן השתתפו בתחרות. האליפות נערכה בז'נבה שבשווייץ במאי 1935, והזוכה בה הייתה לטביה. זמן קצר לפני התחרות נרשמה נבחרת חדשה בפיב"א, פורטוגל. פיב"א החליטה לא לחרוג מעשר נבחרות בטורניר, ולכן נאלצה להכריז על משחק העפלה לאליפות בין פורטוגל לספרד. המשחק נערך במדריד וספרד ניצחה את פורטוגל 33–12. השלב המוקדם שוחק בשיטת הנוקאאוט, כשהמפסידות הולכות למשחקי דירוג. שלוש מחמש המנצחות עלו ישירות לחצי הגמר, כשהשתיים האחרות (איטליה ושווייץ) שיחקו משחק נוסף בו המנצחת עלתה לחצי הגמר והמפסידה עברה למשחקי הדירוג. מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה בכדורסל 1935 בוויקישיתוף האליפות, באתר פיב"א אירופה כתבה של פיב"א אירופה על האליפויות של שנות השלושים Eurobasket.com אליפות אירופה 1935
שרה קיי

שרה קיי (באנגלית: Sarah Kay) הוא כינוי אמנותי של האמנית האוסטרלית ויוויאן קובוס (Vivien Kubbos), כמו גם שמה של דמות מצוירת מפורסמת שיצרה. "שרה" הוא שם החיבה שאביה של ויוויאן נתן לה, ו"קיי" מגיע מהאות הראשונה של שם משפחתה. הדמות המצוירת שרה קיי היא ילדת כפר המיוצגת לרוב בבגדים טלואים, על רקע נופי טבע וגינות, בסגנון הדומה להולי הובי, דמות ילדה מצוירת אחרת הקרויה על שם המאיירת שלה, ולעיתים חל בלבול בין שתי הדמויות הדומות. קובוס החלה לאייר את שרה קיי בשנות ה-70 עבור חברת כרטיסי הברכה "Valentine Sands", שקרויה היום "John Sands (Australia) ltd" ועדיין מחזיקה במותג. הדמות הפכה פופולרית באוסטרליה, ולאחר מכן גם בניו זילנד, אירופה ודרום אמריקה, בעיקר בקרב ילדות. נוסף על כרטיסי הברכה דמותה הופיעה גם על קלפי משחק, גלויות, ספרים ומוצרים אחרים. הדמות יצאה מהאופנה בשנות ה-80 ושנות ה-90, והושקה מחדש, מאוירת בידי אמנים אחרים, בשנת 2005. לבד מדמותה של שרה קיי, קובוס איירה גם ספרי ילדים אחרים, לעיתים ללא ציון שמה. היא חיה בפרוור של סידני. אתר האינטרנט הרשמי של שרה קיי (באנגלית) שרה קיי, ברשת החברתית Goodreads Heike's Sarah Kay Collection באתר "Heike Andrea Grote" (באנגלית) אודות המאיירת באתר שרה קיי (אנגלית) אודות שרה קיי באתר שרה קיי (אנגלית) השראה: הולי הובי כתב העת פלמטיס, אורלי סוליני (צרפתית) רשומת בלוג ברשת החברתית HelloCotton (צרפתית) רקע היסטורי באתר שרה קיי (אנגלית) Egg Cup Journal Pigtails in Paint (אנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.