laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ערער גלעיני

ערער גלעיני (שם מדעי: Juniperus drupacea) הוא עץ מחטני ירוק עד ממשפחת הברושיים. פרחיו ערוכים באיצטרובלים. הצמח הוא דו-ביתי, והאיצטרובלים שלו נמצאים על צמחים נפרדים. ההאבקה נעשית על ידי הרוח, והאיצטרובלים, שצבעם תכלכל-לבן, מבשילים כשנה וחצי לאחר מכן. האיצטרובלים נופלים לרגלי העץ, ונשארים שם במשך שנים. לא נצפו בעלי חיים שאוכלים אותם. הערער הגלעיני נפוץ במזרח התיכון, בעיקר ביערות הארז והאלון של לבנון וטורקיה. בארץ גדל הערער הגלעיני בחרמון. רוב הפרטים גדלים בגובה של 1300 מטר מעל פני הים ומעלה, והם מפותחים ביותר במיפנים צפוניים סלעיים שגובהם בין 1600-1800 מ'. בגלל גזעו הישר ועצתו החזקה הערער משמש ושימש רבות לרהיטים וכדומה, ומעידים על כך גדמי הגזעים שנמצאו בחרמון. ייתכן שהשם "ארז" מכוון לכל עץ מחט שקורתו ישרה וזקופה. מדיה וקבצים בנושא ערער גלעיני בוויקישיתוף ערער גלעיני, באתר ITIS (באנגלית) ערער גלעיני, באתר NCBI (באנגלית) ערער גלעיני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ערער גלעיני, באתר צמח השדה ערער גלעיני, באתר צמחיית ישראל וסביבתה ערער גלעיני, באתר Tropicos (באנגלית) ערער גלעיני, באתר GBIF (באנגלית) ערער גלעיני, באתר The Plant List (באנגלית) ערער גלעיני, באתר IPNI (באנגלית) ערער גלעיני באתר הרשימה האדומה של IUCN ערער גלעיני באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת האומות הראשונות של קנדה

אוניברסיטת האומות הראשונות של קנדה (באנגלית: First Nations University of Canada) שנקראה בעבר המכללה האינדיאנית הפדרטיבית של ססקצ'ואן (באנגלית: Saskatchewan Indian Federated College) היא אוניברסיטה בפרובינציית ססקצ'ואן שבקנדה. הקמפוס העיקרי של האוניברסיטה ממוקם ברג'ינה שבססקצ'ואן. קמפוסים נוספים ממוקמים בססקאטון ובפרינס אלברט שבססקצ'ואן. מבנה האוניברסיטה שברג'ינה, תוכנן על ידי האדריכל דאגלס קארדינל. האוניברסיטה נחנכה בשנת 2003 בנוכחות הנסיך הנסיך אדוארד, דוכס אדינבורו. בשנת 2005 ביקרה באוניברסיטה מלכת קנדה אליזבת השנייה, והעניקה לאוניברסיטה אבן מטירת בלמורל שבסקוטלנד על מנת לסמל את ההסכמים שנחתמו בין האומות הראשונות של קנדה לבין בית המלוכה הקנדי. ראשיתה של האוניברסיטה במכללה האינדיאנית הפדרטיבית של ססקצ'ואן, שפעלה בשיתוף עם אוניברסיטת רג'ינה. המכללה נוסדה בשנת 1976 בעקבות הסכם בין הפדרציה של האומות האינדיאניות של ססקצ'ואן לבין אוניברסיטת רגינה. ההסכם קבע שמטרת המכללה שתוקם תהיה לשרת את הצרכים האקדמיים, התרבותיים והרוחניים של האומות הראשונות. האוניברסיטה מפעילה תוכניות מיוחדות, בתוך שיתוף פעולה עם הקהילות האינדיאניות המקומיות, על מנת לקדם תוכניות הנותנות מענה לצרכים של הקהילות האינדיאניות המקומיות בתחומי הבריאות, החינוך ואיכות הסביבה. כך לדוגמה משולבים לימודי הבריאות ורפואת השן באוניברסיטה בתוכניות טיפול קהילתיות. במאי 2007 הועמדה חברותה של האוניברסיטה באיגוד האוניברסיטאות והמכללות של קנדה על תנאי בשל פיטורים שנויים במחלוקת של כמה מאנשי האוניברסיטה בשנת 2005. האוניברסיטה קיבלה את תנאי האיגוד ושבה להיות חברה מלאה באיגוד באפריל 2008. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת האומות הראשונות של קנדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת האומות הראשונות של קנדה הביקור המלכותי של 2001 וחשיבותו אוניברסיטת האומות הראשונות של קנדה, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת האומות הראשונות של קנדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ציטוט מנאומה של המלכה בביקורה בשנת 2005 באוניברסיטה. אתר המכללות של ססקצ'ואן
ראול

האם התכוונתם ל... ראול ולנברג – איש עסקים שפעל כדיפלומט שוודי בהונגריה בתקופת מלחמת העולם השנייה, והציל עשרות אלפי יהודים. חוק ראול – חוק בכימיה פיזיקלית ראול, מלך צרפת ראול גונזלס – כדורגלן ספרדי ראוול אישים ששמם הפרטי הוא ראול
פרחי מדינות ארצות הברית

לכל אחת ממדינות ארצות הברית יש פרח המסמל את המדינה. הבחירה של פרח זה, המאפיין את אופי המדינה או את הנוף והצמחייה בה, אירעה באופן ספונטני בחלק מהמדינות, בעוד שבמדינות אחרות נבחר הפרח בהצבעה של בית המחוקקים של המדינה. עצי מדינות ארצות הברית אבני מדינות ארצות הברית פרח לאומי אתר רשמי (הקישור אינו פעיל) Official Symbols and Emblems of Alabama אתר רשמי (הקישור אינו פעיל) אתר רשמי (הקישור אינו פעיל) אתר רשמי (הקישור אינו פעיל) אתר רשמי (הקישור אינו פעיל) אתר רשמי (הקישור אינו פעיל) אתר ספריית קרוליינה הצפונית (הקישור אינו פעיל)
כרסומת

כרסומת היא מכונה לעיבוד שבבי, המשמשת לעיבוד מדויק של משטחים מישוריים וצורתיים. כרסוּם הוא השיטה הנפוצה ביותר לעיבוד שבבי, ומשמשת לעיבוד של כמעט כל הצורות הגאומטריות. כלי העיבוד של הכרסומת נקרא כַּרְסֹום. בשונה מחריטה, הכרסום מסתובב בכּוֹשׁ הכרסומת, והעֻבָּד נע לעומתו בשלושה צירי תנועה ובציר סיבוב על שולחן מסתובב. הכרסומות קיימות בשתי תצורות בסיסיות: אנכית ואופקית, בהתאם לכיוון הכוש. כרסומות פשוטות מאפשרות תנועה בשלושה צירים (X,Y,Z), וקיימות כרסומות בעלות צירי סיבוב נוספים. בתעשייה נהוג להבחין בין שני סוגי מכונות: מכונות כרסום קונבנציונליות – מכונות שחלק ניכר מהפעלתן מתבצע ידנית. מכונות כרסום בעלות בקרה ספרתית (NC/CNC) – מכונות שהפעולות בהן מבוצעות ללא מעורבות העובד. הפיתוח של מכונות אלה החל בשנות ה-50, לאחר מלחמת העולם השנייה. בשוק קיימות מכונות CNC המסוגלות לעבד גם בארבעה וחמישה צירים. בעיבוד עץ משתמשים בכרסומת ידנית, המכונה "רוטר". ישנם סוגים שונים של כרסומים למטרות שונות. ביניהם: כרסום דיסקה – לחיתוך כרסום אצבע – לחיתוך וגימור או לחריצים עמוקים כרסום שיכור – לכרסום ועיבוד חריצים כרסום מצח – לעיבוד משטחים כאשר נדרש עיבוד לצורה מיוחדת ניתן להשתמש בכַּרְסוֹמים לא סטנדרטיים, צורתיים. פעולת הכרסום מחייבת עבודה עם: כלי דפינה למוצר. ציוד וכלי מדידה ובקורת. מערכת לאספקת נוזל קירור לאזור העבודה. אמצעי בטיחות להגנת העובד וסביבת העבודה. רוטר (כלי עבודה) Youtube, סרטון על פעולתן של מכונות הכרסום האנכיות המוסד לבטיחות ולגיהות, בטיחות עבודה בכרסומת כרסומת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כרסומות, דף שער בספרייה הלאומית
אלכסנדר ויטק

אלכסנדר ויטק (בגרמנית: Alexander Wittek;‏ 1852, קרואטיה – 1894, גראץ) היה ארכיטקט ושחמטאי אוסטרי. ויטק פעל כארכיטקט בבוסניה והרצגובינה בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית. עבודתו המפורסמת ביותר היא "Vijećnica" בעיר סרייבו. מבנה זה שימש את העירייה ולאחר מכן הפך לספרייה הלאומית והאוניברסיטאית של בוסניה והרצגובינה; כמו כן תכנן מבני מזרקות. ויטק היה גם אמן שחמט. הוא חלק מקום 5–6 בתחרות ברלין 1881 (ניצח: ג'וזף הנרי בלקברן והגיע למקום התשיעי בתחרות וינה 1882 (ניצחו: וילהלם שטייניץ ושמעון אברמוביץ וינוור). ויטק התאבד בשנת 1894. אלכסנדר ויטק, באתר צ'סגיימס (באנגלית) משחקי שחמט של אלכסנדר ויטק ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא אדריכלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלסו גולמאיו טוריאנטה

סלסו גולמאיו טוריאנטה (בספרדית: Celso (Celsito) Golmayo y de la Torriente;‏ 1879, הוואנה – 22 בינואר 1924, סביליה) היה שחמטאי ספרדי-קובני. סלסו גולמאיו טוריאנטה היה בנו של סלסו גולמאיו ואחיו של מנואל גולמאיו טוריאנטה. טוריאנטה ניצח באליפות קובה בשחמט לשנת 1897 שהתקיימה בהוואנה לאחר דו-קרב בגמר עם אנדרס קלמנטה ווסקז. בתחרות זו חואן קורזו הגיע רביעי ואילו מנואל גולמאיו טוריאנטה הגיע חמישי. ניצחונו של טוריאנטה היה יוצא דופן משום שבמאה ה-19 היה נדיר מאוד שבני עשרה יזכו בתחרות לאומית. טוריאנטה היה בן 18 ואחיו בן 14 בלבד. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איגואנית מקרינה טקסנית

איגואנית מקרינה טקסנית (שם מדעי: Phrynosoma cornutum), מין מתוך 14 זוחלים מהסוג איגואנית מקרינה, המכונה גם "לטאת דם". בעלת מבנה עגלגל ומוצק עטור "קוצים" ובעלת חוטם מעוגל. פעילה בעיקר ביום. אורך החיים שלה נע בין 10–15 שנים. אורך גופה הממוצע הוא כ-6.5 ס"מ. הנקבה לרוב גדולה יותר מהזכר. זכר בוגר יכול להגיע לאורך של 9.4 ס"מ ונקבה לאורך של 11.4 ס"מ (ישנם מקורות הטוענים כי היא יכולה להגיע ל-15 ס"מ). היא מכונה "טקסנית" כיוון שטקסס נמצאת במרכז אזור התפוצה שלה. תפוצתה משתרעת מקולורדו וקנזס בצפון ועד צפון מקסיקו בדרום, ומאריזונה עד ללואיזיאנה וארקנסו. אוכלוסיות שלהן נמצאות גם בקרוליינות (הצפונית והדרומית), ג'ורג'יה ופלורידה - כתוצאה מכך שבעבר הן נמכרו כזוחלי מחמד פופולריים ובנוסף, פליטי שבי יצרו אוכלוסיות חדשות בטבע. לטאות אלו ניזונות בעיקר מנמלות קציר אך גם מטרמיטים, צרצרים, חגבים, דבורי-דבש, חיפושיות, חרקים ופרוקי-רגליים אחרים. כהרבה בעלי חיים מדבריים אחרים היא תנצל כל הזדמנות להזין את עצמה מחרקים בסביבתה. כמו לטאות אחרות, תפיסת הטרף שלה נעשית באמצעות לשון דביקה המותאמת לכך, ופחות על ידי שימוש בלסתות שלה. כאשר היא חשה מאוימת, יש לרשות לטאה זו מגוון של אמצעי התגוננות: היא מותאמת בהסוואתה לצבע החול והאבנים ומאוד קשה לזיהוי על רקע המדבר. במקרה של גילוי היא נוטה להיצמד לקרקע ללא תזוזה, או לפרוץ בריצה מהירה ואז לקפוא במקום כך שהיא מתמזגת שוב עם הקרקע שסביבה וקשה לזהותה, כמו כן הן מנפחות את גופן על מנת להראות לטורף פוטנציאלי כקשות יותר לבליעה. במקרים קיצונים, היא מתגוננת על ידי התזת סילון דם מעינייה ובשל כך היא מכונה "לטאת דם". זהו אמצעי הנועד לבלבל את הטורף ולאפשר להן להימלט. הדבר נעשה באמצעות עצירת זרם הדם מהראש ויצירת לחץ מבוקר אשר מתבטא בסילון דם מבוקר שהן מכוונות כלפי האיום. טווח סילון הדם הוא כ-90 סנטימטרים. מדיה וקבצים בנושא איגואנית מקרינה טקסנית בוויקישיתוף איגואנית מקרינה טקסנית, באתר ITIS (באנגלית) איגואנית מקרינה טקסנית, באתר NCBI (באנגלית) איגואנית מקרינה טקסנית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) איגואנית מקרינה טקסנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) איגואנית מקרינה טקסנית, באתר GBIF (באנגלית) איגואנית מקרינה טקסנית באתר IUCN (באנגלית) איגואנית מקרינה טקסנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
סאמודיבה

סאמודיבה (בפולנית: Samodiwa), סאמובילה או ויליה היא יצור המופיע במיתולוגיה הסלאבית. ברוב המיתולוגיות הסלאביות, הסאמודיבה היא יצור דמוי אישה יפהפייה הגורמת למביטים בה לאובססיה ולאובדן יכולת שיפוט. סאמודיבה כועסת מסוגלת להפוך ליצור מכוער דמוי ציפור, המסוגל לזרוק כדורי אש. במיתולוגיות הדרום-סלאביות הסאמודיבה היא עלמה יפת תואר עם כנפיים שחורות, רגלי סוס, שיער ארוך ושמלה לבנה המכסה את רגליה. לפי האגדה, אם אדם יגזול מהסאמודיבה את שמלתה הוא יוכל לשלוט בה. הוויליות חיות בהרים ושולטות במקורות המים: אגמים, בארות ומעיינות. אם מכעיסים סאמודיבה, יש ביכולתה לעצור את זרימת המים ולא לאפשר לאנשים לשתות מהם. הוויליות ידידותיות לבני אדם, במיוחד לגברים, ועוזרות ליתומים. ביכולתן של הוויליות לרפא מחלות. ויליות אינן בנות אלמוות ואם הן מאבדות את כנפיהן הן הופכות לבנות תמותה רגילות. יש גם גרסה האומרת שהויליות הן נערות שנהרגו שלא כדרך הטבע והפכו לרוחות מתות, שהן לוחמות חזקות. הכפריים היו משאירים לויליות עוגות, פירות, ירקות ופרחים בתוך גזעי עצים ישנים, מאורות ובארות, מתוך פחד פן יפגעו הוויליות במקורות המים של הכפרים שבהם גרו. הוויליות מאוזכרות מספר פעמים בסדרת ספרי הארי פוטר החל מהספר הרביעי. פלר דלאקור, תלמידת בית הספר בובאטון, המתחרה בטורניר הקוסמים המשולש מטעם בית ספרה ומופיעה לראשונה בספר הרביעי, היא רבע סאמודיבה. ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבני מדינות ארצות הברית

לרוב מדינות ארצות הברית יש אבן חן או סלע המסמל את המדינה. לא לכל מדינה יש מינרל, סלע, אבן או אבן חן רשמית. קליפורניה הייתה המדינה הראשונה שקבע סלע מדינתי רשמי. לוורמונט יש שלושה סלעים רשמיים, ויש מדינות שאין להן אף סלע רשמי. (בסוגריים רשומה השנה בה אומצה האבן או המינרל באופן רשמי על ידי בית המחוקקים של המדינה) יש לשים לב כי האימוץ של סמל על ידי המדינה אינו בהכרח תואם את ההגדרה המינרלוגית המדעית שלה, כך למשל פנינה שהיא אינה אבן מוגדרת על ידי אחת המדינות ככזו. לצורך ההגדרה כ"מינרל", "סלע" או "אבן חן" יש להסתמך על הכתוב בערך המתאים ולא על השיוכים בטבלה להלן. פרחי מדינות ארצות הברית מאובנים לאומיים בארצות הברית דינוזאורים לאומיים בארצות הברית אתר רשמי - מינרל המדינה סמלי מדינת אלבמה אתר רשמי - סלע מדינת אלבמה אתר רשמי - סמלי מדינת וושינגטון אתר רשמי של סמלי מדינת יוטה - נחושת אתר רשמי של סמלי מדינת יוטה - פחם ארת רשמי של סמלי מדינת יוטה - פטדה
קארל קארלס

קארל קארלס (בגרמנית: Carl Carls;‏ 16 בספטמבר 1880 - 11 בספטמבר 1958, ברמן) היה שחמטאי גרמני; במקצועו היה בנקאי. קארלס לימד את עצמו לשחק שחמט בגיל 13, מספר שנכתב על ידי זיגברט טאראש. בתקופת שהותו בהמבורג אימנו אותו אוסיפ ברנשטיין והנס פארני. בשנת 1905 זכה משחק שלו מתחרות המבורג בפרס יופי. לאחר סיום לימודיו עבד קארלס כפקיד בנק בהנובר עד שנת 1906. לאחר מכן עבר לברמן שם סייע בהקמתו של בנק "Bremer Creditbank". משנת 1908 ואילך כיהן בתפקידים ניהוליים בבנק זה. בשנת 1922 סיים קארלס במקום השני בתחרות "באד אוינהאוזן", אחרי ארהרדט פוסט. קארלס ניצח באליפות גרמניה השנייה שהתקיימה בבאד אאכן בשנת 1934. באליפות העולם לחובבים שהתקיימה בהאג בשנת 1928, הגיע קארלס למקום השביעי. [1] קארלס ייצג את גרמניה בשלוש אולימפיאדות: באולימפיאדה הראשונה בלונדון בשנת 1927 בתוצאה +7 -3 =5 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) [2], באולימפיאדה השלישית בהמבורג בשנת 1930 +6 -1 =7 [3] ובאולימפיאדה הבלתי רשמית במינכן בשנת 1936 +5 -2 =10. [4]. בשתי האולימפיאדות האחרונות זכה במדליית ארד קבוצתית. במהלך מלחמת העולם השנייה חלק קארלס את המקום ה-10-12 בתחרות קרקוב-ורשה בשנת 1941. קארלס ניצח בתחרות רוסטוק בשנת 1942. בתחרות פראג 1943 פרש קארלס לאחר שמונה משחקים. פיד"ה העניקה לקארלס תואר אמן בינלאומי בשנת 1951. מדיה וקבצים בנושא קארל קארלס בוויקישיתוף קארל קארלס, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מידע כללי
מסנה

האם התכוונתם ל... אנדרה מסנה – ממרשלי צרפת ז'יל מאסנה – מלחין אופרה צרפתי. מסנה (תרופה) – תרכובת אורגנו-גופריתיות המשמשת כאדג'וונט (ממרץ) בכימותרפיה הכוללת ציקלופוספאמיד ואיפוספאמיד. מסינה (פירושונים)
אילן אשכולי

מעיין (אילן) אשכולי (נולד ב-24 באוקטובר 1975) הוא סופר ותסריטאי ישראלי. סרט הגמר שלו בבית הספר לקולנוע ולטלוויזיה "מעלה" בירושלים - "חוק הדתיים השלובים" זכה במקום הראשון לסרטי סטודנטים בפסטיבל חיפה בשנת 2004. אחד מששת התסריטאים של העונה הראשונה והשנייה של הסדרה "סרוגים" המוצגת בערוצי הלוויין של YES, עמם זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לתסריטאי לשנת 2009. כתב מספר פרקים לתוכנית הטלוויזיה "רחוב סומסום" ב"ערוץ הופ!" ב-2009. ואת כל פרקי סדרת האנימציה דידי הדרקונית בערוץ הופ!. כיום כותב רומאנים המבוססים על שיטות "תורת האילוצים". בעבר עבד כעוזר במאי של התוכנית "בחדר של חני", בטלוויזיה החינוכית וקודם לכן כתחקירן בחידון התנ"ך ובתוכנית "פרשת דרכים" בערוץ השני. כמו כן היה שדרן בקול ישראל. בנוסף ערך את הסרטים "חוק הדתיים השלובים", "לשיר בין הדמעות" ו"בית 103". חבר פעיל ב"אגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה" תאומים הם באים מכל העולם לנשק את ידו אילן אשכולי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הסיפורים הקצרים באתר בלי פאניקה הבלוג "סרוגים" של אילן אשכולי העוקב אחר כתיבת תסריטי הסדרה.
בואינג X-51

בואינג X-51 הוא מדגים טכנולוגי של כלי טיס שגא קולי המיועד לטוס במהירות של כמאך 6 כ-6,400 קילומטר לשעה). תוכנית ה-X-51A היא מיזם משותף של חיל האוויר האמריקני, דארפ"א, נאס"א, בואינג וחטיבת רוקטדין של חברת פראט אנד ויטני. התוכנית ממומנת על ידי מעבדת המחקר של חיל האוויר האמריקני. מבחני קרקע התחילו בסוף 2006. גרסה מוקדמת של ה-X-51 השלימה בהצלחה מבחני מנהרת רוח ב-27 ביולי 2006. באפריל 2007 בוצעה סימולציה מלאה של טיסה באמצעות מדמה. ב-26 במאי 2010 בוצעה טיסת הניסוי הראשונה של הבואינג X-51A "רוכב הגלים", במסגרתה הגיע המטוס למהירות שיא של מאך 6 (פי 6 ממהירות הקול) לאחר ששוחרר ממפציץ כבד מסוג B-52 מעל קו החוף הדרומי של קליפורניה. לאחר שהגיע למהירות המקסימלית, כלי הטיס התמיד בה במשך 3 דקות וכ-20 שניות באופן עצמאי לחלוטין, עד שהחל לאבד מהירות. בנקודת זמן זו, הופסק הניסוי לאחר שהוגדר כהצלחה. בטיסה זו נשבר גם שיא הזמן להפעלה רציפה של מנוע סקראמג'ט על-קולי, שעמד עד אז על כ-12 שניות. ניסוי תעופה שלישי נערך ב-14 באוגוסט 2012. ה-X-51 היה אמור לשמור על מהירות של מאך 5 במשך 5 דקות. לאחר שה-X-51 השתחרר מהטילים המאיצים הוא איבד שליטה ונפל לאוקיינוס השקט לפני שהצליח להפעיל את מנוע המגח סילון. לפי הערכות מעבדת המחקר של חיל האוויר, הכישלון נבע כנראה מבעיה בסנפיר השליטה של הטיל. ביום 1 במאי 2013 נערכה טיסה מוצלחת באורך של כ-300 שניות. מדיה וקבצים בנושא בואינג X-51 בוויקישיתוף האתר של ה-X-51 באתר בואינג AP, שיא: כלי טיס עבר את מהירות הקול פי 6, באתר ynet, 27 במאי 2010
אלכסנדר בריילובסקי

אלכסנדר בריילובסקי (באנגלית: Alexander Brailowsky, ‏16 בפברואר 1896 – 25 באפריל 1976) היה פסנתרן רוסי-צרפתי ממוצא יהודי, שהתמחה ביצירותיו של פרדריק שופן. לעיקר פרסומו זכה בשנים שבין מלחמת העולם הראשונה והשנייה. בריילובסקי נולד בקייב, אוקראינה, אז באימפריה הרוסית, למשפחה יהודית (אם כי על פי מקורות מסוימים היה פולני). הוא החל את לימודי הפסנתר אצל אביו, פסנתרן מקצועי, ולמד בקונסרבטוריון של קייב, שם סיים את לימודיו עם מדליית זהב בשנת 1911. בין 1911 ל-1914 למד בווינה אצל תאודור לשטיצקי ואצל פרוצ'ו בוזוני בציריך והיה לאזרח צרפת בשנת 1926. הופעתו הראשונה בקונצרט פומבי הייתה בפריז בשנת 1919. את הקלטותיו הראשונות עשה בברלין בשנים 1928 עד 1934 (בתקליטי 78). בשנת 1938 הקליט בלונדון לחברת "HMV". תקליטיו הבאים נעשו בחברת RCA ויקטור ולבסוף, בשנות ה-60', בחברת CBS. לצד תפוקתו העצומה ביצירות שופן, כלל ברפרטואר שלו גם את רחמנינוב, סן-סנס, ליסט, דביסי ועוד. בריילובסקי היה הראשון לנגן מחזור שופן שלם בשנת 1934 בפריז, ובחלק מן הרסיטל ניגן בפסנתר של המלחין עצמו. בהמשך הגיש עוד שלושים רסיטלים מיצירות שופן, בניו יורק בשנת 1938 ואחר בפריז, בריסל, ציריך, מקסיקו סיטי, בואנוס איירס ומונטוידאו. בשנת 1960 החליט לחדש את המחזורים בבריסל ובפריז. נגינתו כבר לא הייתה בשיאה בשלב זה, אך היו בה עדיין מן הניואנסים המרהיבים שאפיינו אותה בעבר והשליטה הכללית בכלי. אלכסנדר בריילובסקי מת בניו יורק בגיל 80, מסיבוכים של דלקת ריאות. בסוף שנות החמישים בקר בישראל ונגן את הקונצרט השני של רחמנינוב מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר בריילובסקי בוויקישיתוף אלכסנדר בריילובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר בריילובסקי, באתר AllMusic (באנגלית) אלכסנדר בריילובסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלכסנדר בריילובסקי, באתר Discogs (באנגלית) אלכסנדר בריילובסקי באתר bach-cantatas Although his playing by now was past its best, but none-the-less, still delivered some superb nuances and an overall mastery. http://www.bach-cantatas.com/Bio/Brailowsky-Alexander.htm
דניאל גוויסה

דניאל גונסאלס גוויסה (בספרדית: Daniel González Güiza; נולד ב-17 באוגוסט 1980 בקדיס) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ באתלטיקו סנלוקניו הספרדית. בעבר שיחק במדי נבחרת ספרד. גוויסה החל את דרכו בקבוצת הנוער של חרס. כשעלה לבוגרים בגיל 18 הוא עבר למיורקה, ומיד הושאל לעונה אחת לקבוצת דוס הרמנאס על מנת לצבור ניסיון. בקיץ 2000 חזר גוויסה למיורקה מההשאלה ושיחק בה שתי עונות, בהן הוא שיחק ב-7 משחקים בלבד וכבש שער בודד. בקיץ 2002 עבר גוויסה לרקראטיבו ולבה ושיחק בה עונה אחת, בה שותף ב-4 משחקים בלבד. בתחילת עונת 2003/2004 גוויסה שיחק תקופה קצרה בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה. אחר כך, הוא עבר לסיודאד דה מורסיה מהליגה השנייה ושיחק בה שתי עונות. במהלך שתי העונות שלו במורסיה, ניכר שיפור ביכולת של גוויסה בזכות 36 כיבושים ב-81 הופעות משחק. בקיץ 2005 עבר גוויסה לחטאפה. הוא כבש 20 שערים ב-61 הופעות בשתי העונות שלו בקבוצה. גוויסה הצטיין במיוחד בעונת 2006/2007, עונה מוצלחת מאוד לחטאפה. לפני עונת 2007/2008 חזר גוויסה למיורקה. עונה זו הייתה עונה טובה לגוויסה, שכבש 27 שערי ליגה. הוא סיים את העונה כמלך השערים של הליגה הספרדית. ב-8 ביולי 2008 חתם גוויסה בפנרבחצ'ה תמורת 14 מיליון אירו, ובכך היה השחקן הזר היקר ביותר שמגיע לליגה הטורקית. בחודש הראשון שלו בקבוצה הוא הבקיע שני שערים בליגה, ושניים נוספים בקמפיין הקבוצה בליגת האלופות. הוא סיים את העונה בפנרבחצ'ה עם 11 שערים. בקיץ 2011 חזר גוויסה לחטאפה. גוויסה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד בשנת 2007. בעקבות העונה המצוינת שלו עם מיורקה, גוויסה נכלל בסגל של המאמן לואיס אראגונס ליורו 2008. כחלוץ השלישי בסגל, גוויסה היה חלק משמעותי בנבחרת וכבש 2 שערים בטורניר, בדרך לזכייה בו. בסך הכול הוא הופיע 21 פעמים במדי הנבחרת. מיורקה גביע המלך: 2002/2003 פנרבחצ'ה אליפות טורקיה: 2010/2011 הסופר קאפ הטורקי: 2009 סרו פורטניו אליפות פרגוואי: קלאוסורה 2013 נבחרת ספרד אליפות אירופה: 2008 מלך השערים של הליגה הספרדית: 2007/2008 השחקן המצטיין בליגה הספרדית: 2007/2008 דניאל גוויסה, באתר Transfermarkt דניאל גוויסה, באתר Soccerway דניאל גוויסה, באתר BDFutbol דניאל גוויסה, באתר WorldFootball.net דניאל גוויסה, באתר National Football Teams דניאל גוויסה, באתר FootballDatabase.eu Sky Sports, Fener clinch Guiza deal, 8.07.2008
חליל אף

חליל אף הוא חליל שהנשיפה לתוכו לשם הפקת צליל מתבצעת דרך האף ולא, כפי שמקובל בכלי נשיפה אחרים, דרך הפה. את החליל ניתן למצוא בעיקר במדינות פולינזיה ואלה הסובבות את האוקיינוס השקט. גרסאות שונות שלו נמצאות גם באפריקה, סין והודו. בהוואית, Ohe hano ihu, פירושו "במבוק, נשימה, אף". בהוואי מייצרים חלילי אף בעזרת מפרק אחד של עץ במבוק. בקצהו האחד מחוררים חור, כדי שיהיה אפשר לנשום ולשאוף דרכו עם האף, ועוד שלושה חורים בגבו, שנועדים להפקת הצלילים. בהוואי נוהגים לשלב את החליל כליווי לשירה. תושבי הוואי מאמינים כי האף הוא טהור וחף מרע, שלא כמו הפה שיכול לומר הרבה דברים. כך שלהבדיל מן הפה, כשהאוויר נכנס ויוצא דרך האף, הוא נחשב לנקי. בימי קדם, הגברים היו שרים לאהובות לבם ומנגנים בחליל אף כסימן לחיזור ולהבעת חיבה. בפיליפינים חלילי האף הם בעלי החוד הקצר ביותר מבין החלילים (החוד אשר מכניסים לנחיר כדי לנשוף אוויר אל החליל). כיוון שהחוד ארוך ובעל קוטר צר, ניתן לנגן בו בצורה הרמונית יותר, ולשנות צלילים ביתר חדות וניקיון - אפילו כשפעולות הנשימה בעת הנגינה חלשות. החורים לאצבעות נמצאים בצד החליל, מה שמשנה את אורך הצליל ומאזן אותו מעט. נגני חליל אף מסוימים לקחו פילטרים של סיגריות וסתמו את אחד החורים לאצבעות כדי שהאוויר שהם נושפים אל החליל יעבור בצורה חלקה יותר. כיוון שקוטר החוד צר, במקרים רבים נגן החליל יסתום את נחירו השני על מנת להוציא כמה שיותר אוויר לחליל. בניו זילנד, המאורים לא יכלו לעשות חלילי אף מעץ במבוק, לכן חלילי האף שלהם היו מפוסלים מאבן רכה. לעיתים היו נוהגים להשתמש בכדים שנעשו מקליפת דלעת לחילול אף. במקרים כאלה, צוואר הכד היה נחתך בפיתחו לכדי קוטר צר מאוד אשר שימש לנחיר, ובעומק הכד היו מחוררים בטור חורים לאצבעות, מה שמטבעו היה נותן לחליל מסוג זה גוון צליל עמוק יותר מלחלילים הרגלים. הומאנטון הוא חליל אף מודרני, שעשוי מפלסטיק בדרך כלל. בניגוד לכלי המקורי, כאן הנגן נדרש להחזיק את החליל מתחת לאפו (ולא כשהחוד בתוך הנחיר), להטות אותו מעט לעבר הפה שצריך להיות פתוח, ולשרוק אל החוד, כמו במכשיר להגברת הקול על ידי תהודה. הצלילים המופקים מן הכלי יכולים להשתנות מאדם לאדם, שכן מבנה חלל הפה משתנה מאדם לאדם (בדרך כלל), מה שמשנה גם את התהוות ומערך התנועות והעיצורים, כמו בנבל פה. מדיה וקבצים בנושא חליל אף בוויקישיתוף
JOGL

JOGL (‏Java OpenGL) היא ספריית מעטפת ל-OpenGL הכתובה ב-Java וניתן להשתמש בה בתוכניות Java. JOGL היא טכנולוגיית תוכנה חופשית שפותחה על ידי אגף טכנולוגיית משחקים בחברת Sun ב-2003, אך מאז שנת 2010 היא מפותחת תחת רישיון BSD כפרויקט קוד פתוח עצמאי. JOGL מספקת גישה מלאה ל-API של OpenGL 2.0 בשילוב AWT ו-SWING. רוב המאפיינים הפופולריים שבספריות GLUT ו-GLU נמצאים ב-JOGL, אך גרסת ה-JOGL של GLUT לא כוללת את פוקצית החלונות אלא מנוהלות על ידי Java עצמה. ישנן מחלקות עבור ניהול ויצירת הנפשה, טעינת מרקם וקלט או פלט של קבצים. JOGL שונה מספריות עוטפות אחרות ל-OpenGL עבור Java כמו LWJGL, בכך שהיא בקושי חושפת את התכנות הפרוצדורלי של OpenGL C באמצעות מחלקות או מתודות ולא מתיימרת להפוך את פונקציות ה-OpenGL C למונחית עצמיים. במקום ספריות הבסיס נקראות באמצעות JNI ולכן סביבת העבודה צריכה לתמוך ב-OpenGL. אתר האינטרנט הרשמי של JOGL (באנגלית)
בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה

בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה (בצרפתית: École des hautes études en sciences sociales או בקיצור EHESS) הוא מוסד צרפתי למחקר והשכלה גבוהה, Grands établissements (מוסדות מחקר ציבוריים יוקרתיים). משימתו היא מחקר ושימוש מעשי במחקרים בתחום מדעי החברה. המוסד כולל גם תחומים במדעי הטבע ובמדעי החיים. המוסד ממוקם במרכז פריז (הרובע השישי של פריז), על אף שכמה ממרכזי וקבוצות המחקר שלו ממוקמים במרסיי, ליון וטולוז. מייסדי בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה היו חברי Paris Universitas (איגוד של שמונה אוניברסיטאות פריזאיות). במקור היה בית הספר חלק מהאֵקוֹל פְּרָאטִיק דֶה אוֹטְז אֵטִיד (École Pratique des Hautes Études;‏ EPHE), ושימש כאגף השישי שלו: מדעי הכלכלה והחברה. ה-EHESS זכה לאוטונומיה כמוסד חינוכי להשכלה גבוהה ב-23 בפברואר 1975. יצירת ענף המוקדש לחקר מדע החברה בתוך ה-EPHE זכתה לתמיכתם של מספר יזמים מקרן רוקפלר שהחלו בכך בשנות העשרים. לאחר מלחמת העולם השנייה, קרן רוקפלר השקיעה כספים נוספים במטרה ליצור מוסד מחקר סוציולוגי שאינו מרקסיסטי. לכן, האגף השישי נוצר ב-1947, ולוסיאן פבר שהיה מושפע מג'ורג' גורביץ עמד בראשו. מעט לאחר יצירתו (1947), האגף השישי, שכונה לאחר מכן EHESS, נעשה אחד מהמעצבים רבי ההשפעה ביותר של מתודולוגיות מחקריות עכשוויות בהיסטוריוגרפיה, מדעי הסביבה ומדעי החברה, הודות לתרומתם של מלומדים בולטים כמו פרנאן ברודל, ז'אק לה גוף או פרנסואה פירה. ברודל ירש את פברה בשנת 1962 והתרכז בהקמתן של קבוצות מחקר מגוונות שמקום מושבן הנוכחי הוא בשדרת רַסְפָּיְי, באופן חלקי היה זה הודות לתמיכתה של קרן פורד. כיום, בית הספר הוא אחד ממוסדות ה-Grands établissements היוקרתיים ביותר בצרפת. הוא מתפקד כמוסד מחקר והוראה אשר מעניק לבוגריו תארים. הוא מציע תוכניות ברמה גבוהה לסטודנטים לתארים מתקדמים מתוך כוונה להכשירם לקריירת מחקר. למוסד יש תוכניות לתואר שני ותוכניות דוקטורט. תחומי ההתמחות העיקריים הם: היסטוריה, בלשנות, פילוסופיה, פילולוגיה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, כלכלה, מדעים קוגניטיביים, דמוגרפיה, גאוגרפיה, ארכאולוגיה, משפטים, ומתמטיקה, אם כי המוסד מתמקד במחקר בינתחומי בתוך מקצועות אלה. ה-EHESS משמש כיום כאכסניה ללמעלה משמונים מרכזי מחקר (ביניהם מספר יחידות מחקר משותפות עם המרכז הלאומי למחקר מדעי) ו-22 תוכניות דוקטורט, או 13 שבהן נערכת שותפות עם אוניברסיטאות וגראן אקול צרפתיים אחרים. פייר אדו רולאן בארת פייר בורדייה פרנאן ברודל ז'אק דרידה פייר וידאל-נאקה ז'אן טירול ז'אק לאקאן ז'אק לה גוף עמנואל לה רואה לדורי אדגר מורן לוסיאן פבר תומא פיקטי פרנסואה פירה מילן קונדרה מנואל קסטלס פרננדו אנריקה קרדוזו מדיה וקבצים בנושא בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה (בצרפתית ובאנגלית) בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה, ברשת החברתית פייסבוק בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רשימת מכוני המחקר של בית הספר