laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רמאדי

רמאדי (בערבית: الرمادي, תעתיק מדויק: אלרמאדי, מילולית: "האפור") היא עיר הבירה של מחוז אל-אנבאר במרכז עיראק. העיר משתרעת לאורך כ-60 קילומטרים וממוקמת במישור פורה ומושקה היטב על גדות נהר הפרת כ-100 ק"מ מערבית לבירה בגדאד. העיר נחשבת למקום אסטרטגי מאוד, מכיוון שהיא שוכנת על נהר הפרת ועל הכביש המוביל לירדן וסוריה. לכן, העיר עברה מלחמות רבות, שכללו את המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה, המלחמה האנגלו-עיראקית, שבה שימשה בסיס חשוב לכוחותיו של רשיד עאלי אל-כילאני, ומלחמת עיראק בין השנים 2003 ל-2006, כאשר היוותה מרכז חשוב להתנגדות לכיבוש האמריקאי ולאנשי אל-קאעידה. העיר נפגעה רבות במלחמת עיראק ובמלחמת האזרחים השנייה בעיראק. לאחר נסיגת הכוחות האמריקניים בשנת 2011, העיר נקלעה למחלוקת אלימה בין השלטון העיראקי לבין ארגון הטרור הקיצוני דאעש. רמאדי נפלה לידי שלטון המדינה האסלאמית במאי 2015 וחזרה לשלטון עיראק כשבעה חודשים לאחר מכן, ב-28 בדצמבר 2015. התיישבות אנושית הייתה קיימת באזור מימי קדם, אולם העיר נוסדה ב-1869 על ידי מידהט פאשה, המושל העות'מאני של בגדאד, כחלק ממדיניות שתכליתה ליישב את הבדואים הנוודים בעיראק ביישובי קבע. זאת מתוך אמונה שקירוב הבדואים ואיגודם למרכז האימפריה יאפשר יותר שליטה. בתחילת המאה ה-20 העיר יושבה בעיקר בידי בני שבט דוליים שעדיין לא אימצו לעצמם אורח חיים עירוני, וקיימו כלכלה חקלאית. העיר הייתה לזירת קרבות במהלך המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה. ביולי 1917 ניסה הצבא הבריטי, ללא הצלחה, לכבוש את העיר במהלך קרב רמאדי הראשון ורק בספטמבר 1917 נכבשה העיר במהלך קרב רמאדי השני. גם בזמן מלחמת העולם השנייה העיר הייתה יעד לעימותים רבים ולאחר המלחמה האנגלו-עיראקית שהתרחשה במאי 1941 נכבשה העיר שוב על ידי הבריטים. לאחר שבשנת 1987 הוקמה בעיר אוניברסיטה ומעמדה המסחרי של רמאדי השתפר, חדרה לעיר תרבות קוסמופוליטית, ליברלית וחילונית, יותר מערים אחרות במשולש הסוני. האליטות העירוניות היו בעלות קשר לשלטון הארצי. בנוסף על כך, העיר שימשה מרכז של אנשי צבא רבים. בשנת 1995 התקיימו הפגנות רחבות כנגד נשיא עיראק סדאם חוסיין, והן דוכאו לאחר אלימות רבה. מנובמבר 2014 ובמשך חדשים ארוכים נוהל קרב על כיבוש העיר מצד המדינה האסלאמית, עם התנגדות מצד הכוחות העיראקיים וליווי אווירי בהובלת ארצות הברית. בעת ניהול הקרב כבר היה רובו של מחוז אל-אנבר בשליטת ארגון הטרור. במאי 2015 נסוג הצבא העיראקי ואיפשר לדאע"ש להשתלט על העיר, אך בדצמבר באותה שנה שבו העיראקים לעיר וכבשו אותה במלואה. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2018 אוכלוסיית העיר מנתה 223,525 בני אדם, כ-90% ממנה ערבים סונים, אך מספר זה ככל הראה השתנה בעקבות מלחמת האזרחים, האוכלוסייה מאוד הומוגנית. העיר היא בין הערים המרכזיות באזור המכונה המשולש הסוני. האוכלוסייה שבה צמחה במהירות במחצית השנייה של המאה ה-20- בשנת 1956 גרו בעיר כ-12 אלף תושבים, ובשנת 1987 גרו בה כ-192 אלף איש. מדיה וקבצים בנושא רמאדי בוויקישיתוף רמאדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ניו יורק טיימס, במקום שבו לחמו דאעש ואל-קאעדה, נבנים היום מלונות פאר וסופרים נוצצים, באתר הארץ, 16 ביולי 2021 Iraq: Governorates, Major Cities & Urban Centers - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de מכה לדאעש בעיראק: ברח ממעוזו ברמדאי, באתר ynet, 27 בדצמבר 2015
איירבוס A400M

איירבוס A400M אטלס (באנגלית: Airbus A400M Atlas) הוא מטוס תובלה צבאי בעל ארבעה מנועי טורבו-פרופ מתוצרת חברת הבת של EADS, איירבוס מיליטרי שכיום חלק של Airbus Defence and Space. טיסת הבכורה של המטוס שתוכננה בתחילה להיערך בשנת 2008, התקיימה ב-11 בדצמבר 2011 במפעל איירבוס שבסביליה, ספרד. המטוס הראשון מדגם זה נמסר לחיל האוויר הצרפתי באוגוסט 2013. צוות: 4/3 טייס, טייס משנה, פקח העמסה, ומהנדס טיסה (אופציונלי) קיבולת: 37,000 ק"ג 116 חיילים עד 66 אלונקות בליווי 25 אנשי צוות רפואי אורך: 45.1 מטר מוטת כנפיים: 42.4 מ' גובה: 14.7 מ' משקל ריק: 76,500 ק"ג משקל המראה מרבי: 141,000 ק"ג תכולת מכל הדלק: 50,500 ק"ג משקל נחיתה מרבי: 122,000 ק"ג הנעה: 4 מנועי TP400 תוצרת Europrop International, בעלי הספק של 11,060 כ"ס כל אחד. מדחפים 8 להבים בקוטר 5.3 מ' מהירות שיוט: 780 קמ"ש (0.68–0.72 מאך) טווח במשקל מרבי: 3,298 ק"מ סייג רום: 11,300 מ' אורך מסלול המראה מינימלי: 980 מ' אורך מסלול נחיתה מינימלי: 770 מ' מדיה וקבצים בנושא איירבוס A400M בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איירבוס A400M (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא איירבוס A400M באתר Airliners.net ‏Germany to take fewer A400M planes באתר טיימס מלטה, 28 בינואר 2011 (באנגלית)
שישן מסורטט

שֵׁישָׁן מְסֻרְטָט (שם מדעי: Lithognathus mormyrus), המוכר בשמו העממי מרמיר הוא דג-ים ממשפחת הספרוסיים החי במים הסובטרופיים, כמו גם לחופי הים התיכון של ישראל. גופו מאורך וסגלגל וחוטמו מחודד, העיניים קטנות וממוקמות גבוה, בכל לסת 3 שיניים קדמיות. צבעו כסוף מבריק ולגופו 10–20 קווים חומים שחורים אנכיים, בטנו כסופה. אורכו המקסימלי של הדג 55 ס"מ אולם האורך השכיח הוא 20–30 ס"מ. הסנפירים שקופים עד צהובים. השישן מסורטט נמצא סמוך לקרקעית בסביבה חולית או בוצית ובסמוך למדפי סלעים, כמו גם בסביבת צמחייה ימית ובקרבת שפכי נהרות. מעדיף מים רדודים של עד 20 מטר ונפוץ בקרבת החוף, אולם נמצא גם בעומק מקסימלי של 150 מטר. לעיתים הדג נע בלהקות גדולות של פרטים צעירים אולם ככל שהדג מתבגר נוטה להתבודד. ניזון מתולעי-ים, חסרי חוליות וסרטנאים קטנים תוך כדי גישוש ונבירה בקרקע החולית. דגיגוני השישן מסורטט יתחילו את חייהם כזכרים ויש להם את היכולת לשנות את מינם לאחר הבגרות המינית לנקבות, בתהליך הנקרא דיכוגמיה. מגיעים לבגרות באורך של 17 ס"מ בערך. עונת הרבייה מתרחשת באביב ובקיץ. דווח כי השישן מסורטט עשוי לחיות עד 12 שנה. כדג מאכל בשרו ערב, אולם ערכו המסחרי אינו גבוה. בישראל נפוץ לאורך החופים וחביב על דייגי-חוף חובבים אשר דגים אותו באמצעות פיתיון בשרי שיותקן בקרסי החכה כגון תולעי-ים, חסילונים או דיונונים הנמכרים בחנויות הדיג כפיתיונות. השם העממי הנפוץ לדג בפי הדייגים; מרמיר, אינו כל כך עממי מאחר שהוא נגזר מהגיית שמו המדעי של המין; מורמירוס - mormyrus. שישן מסורטט, באתר ITIS (באנגלית) שישן מסורטט, באתר NCBI (באנגלית) שישן מסורטט, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שישן מסורטט, באתר FishBase (באנגלית) שישן מסורטט, באתר GBIF (באנגלית) גיל ססובר, הכירו את הדג הנפוץ ביותר בים התיכון, באתר הארץ, 30 ביולי 2015 שֵׁישָׁן מְסֻרְטָט באתר הרשימה האדומה של IUCN
הערת עסק חי

הערת עסק חי היא הערה שמוסיף רואה חשבון לדוחות כספיים של חברה, ומשמעותה היא שיש ספק בהמשך קיומה של החברה לטווח של יותר משנה. רואה החשבון בוחן את ההתחייבויות הכספיות של החברה לטווח קצר מול יתרת המזומנים של החברה ומול צפי הכנסות, ומעריך שהחברה לא תוכל לעמוד בהתחייבויותיה. הערת עסק חי מיועדת לגורמים שהלוו כסף לחברה, כגון בנקים ומחזיקי איגרות חוב, ולבעלי מניות. הערת עסק חי מקשה על ההתנהלות העסקית השוטפת של חברה, משום שהיא מהווה תמרור אזהרה לגורמים אחרים. גורמים אחרים עשויים שלא לתת לחברה אשראי, לדרוש ממנה תשלומים במזומן ולא להתקשר איתה בהתקשרויות עסקיות ארוכות טווח. לא תמיד הערת עסק חי פירושה סוף דרכה העסקית של החברה. בחלק מהמקרים מדובר בקושי לטווח קצר, שניתן לפתור אותו באמצעים כגון: הכנסת גורם מממן - למשל באמצעות מכירת מניות החברה למשקיע. הזרמת כספים ממקורות עצמיים של בעלי החברה. הגדלת הרווחים מעבר לרווחים הצפויים. במקרה של קבוצת חברות, עשויות להיות בה חברות שמצבן הכלכלי תקין. במקרה זה ניתן למכור חברות אלה לגורם אחר. כך למשל בספטמבר 2012 פורסמה הערת עסק חי על IDB. בתוך קבוצת IDB ישנן חברות כמו שופרסל וסלקום שמצבן הכלכלי תקין. מאזן דוח על תזרימי המזומנים יהודה מודעי, "הערת עסק חי"? העסק תיכף מת, במילים אחרות, באתר ynet, 7 בספטמבר 2012 עמי גינזבורג, מושגים כללים: הערת עסק חי, מדריך שוק ההון שלומי שוב, עצור, תמרור אזהרה לפניך: מהי בעצם הערת עסק חי?, באתר YouTube
Darksiders II

Darksiders II הוא משחק פעולה ממוחשב ומשחק תפקידים ממוחשב של חברת THQ. המשחק יצא באוגוסט 2012 עבור קונסולות אקסבוקס, פלייסטיישן 3, ולמחשבים ביתיים שכוללים תמיכה ל-Wii U. המשחק הביא את סיפור של ארבעת פרשי האפוקליפסה, המשחק מהווה המשך ל-Darksiders. עלילתו מתארת את היום שאחרי "אחרית הימים" ומלחמותיהם של ה"פרשים" (שמקורם בברית החדשה), שמנסים להשיב את האיזון לעולם ולחשוף את הסיבות לחורבן. עלילת המשחק מתארת מצב בו האנושות נכחדה כי האפוקליפסה נוצרה מוקדם מדי, וכדור הארץ הוצף במלאכים ושדים שעסקו בהרג הדדי ובהרג בני אדם. האשמה למצב זה הוטלה על אחד מפרשי יום הדין – "מלחמה" שניסה לטהר את שמו וחזר לכדור הארץ לאחר השמדת האנושות. במשחק הראשון נרמז כי הפרשים מגיעים ברביעייה; במשחק הנוכחי, מחליט פרש בשם "מוות", הגדול מבין הפרשים, להציל את אחיו על ידי השבת האנושות לחיים, בתקווה לביטול העונש, אך במקום לתקן את המצב, הוא נזרק לקצה נידח של היקום, וגורם להיווצרות ה"ריקבון" שמאלץ אותו לעבוד הרבה יותר על מנת לקבל את אותה התוצאה. השחקן משתמש בפרש מוות, שהוא אחד מארבעת הפרשים. המפות ב-Darksiders II גדולות מאוד וכל אחת מכילה עולם פתוח שניתן לחקור ברגל או בסוס, יחד עם מספר רב של צינוקים שבהם יש משימות. ישנם משימות הראשיות וצדדיות. ניתן לעבור עולמות באמצעות "fast-travel", שבו השחקן יכול להשתגר למקומות שונים במפה באופן מיידי. השחקן נעזר בעורב שמנחה אותו ליעדיו וסוס שזמין בשטחים פתוחים לנסיעות מהירות יותר, הנשק העיקרי של השחקן הוא שני חֶרְמֵשׁים, כלי הנשק המשניים כוללים כלי נשק כמו פטישים, גרזנים, ושרביטים. המשחק עושה שימוש לעיתים תכופות בפזלים אינטראקטיביים, המחייבים את השחקן לחשוב על דרכם דרך סדרה של שלבים, דלתות, מעליות, פורטלים, וכו' על מנת לחצות שטחים ולהגיע ליעדים. במהלך משימות, מוות (השחקן) רוכש גם "אחיזת המוות"(Death Grip), הפועלת כעוגן נעיץ על אובייקטים מסוימים, וה- "Voidwalker" הפועל באופן דומה לאקדח הפורטל מסדרת משחקי וידאו הפורטל, אם כי זה עובד רק במקומות מסוימים. ישנם כמה אפשרויות תנועה שונות: כולל שחייה, ריצה לאורך קירות, וכמה מנגנוני טיפוס שונים כגון קיר יתדות וקורות. כשרמת השחקן עולה השחקן ממקבל נקודות מיומנות שניתן להשתמש בעץ מיומנויות המכיל יכולות חדשות. "Stonebites", שהן אבנים כחולות מוסתרות ברחבי העולם שניתן לאסוף, ונסחרת בשם Blackroot, בקבוצות של שלוש, בתמורה בתמורה לשדרוגי נתונים סטטיסטים שונים, ושילוב המסוים קובע את השדרוג שאתה תקבל. המשחק זכה לביקורות חיוביות ברובן, עם ציון ממוצע של 84/100 עבור הגרסאות לפלייסטיישן ואקסבוקס, וציון של 81/100 לגרסאות המחשב הביתי. המשחק זכה גם להצלחה במכירות והפך למשחק הנמכר ביותר בארצות הברית באוגוסט 2012, עם מכירות של 247 אלף יחידות. קיימים כמה תוספות שהחברה הוציאה: מדיה וקבצים בנושא Darksiders II בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Darksiders II (באנגלית) אתר המשחק ביקורת על המשחק ביקורת משחק בווידאו: Darksiders, אתר משחקים ויגיימס (בעברית) Darksiders II, באתר PCGamingWiki (באנגלית) Darksiders II, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שמות הפרשים :מלחמה, הסכסוך, זעם, מוות מוות,Death הוא הדמות שאתה השחקן משחק.
איירבוס מיליטרי

אָיִירְבּוּס מִילִטָרִי (באנגלית: Airbus Military) הייתה חברה אירופית לייצור מטוסים לשימוש צבאי. נכון לשנת 2023 היא חלק של Airbus Defence and Space שהיא חטיבה בקבוצת איירבוס. החברה נוסדה במתכונתה הנוכחית באפריל 2009, כתוצאה משילוב בין מיליטרי טראנספרט איירקראפט דיויסיון (Military Transport Aircraft Division‏ MTAD), ואיירבוס מיליטרי סוסיאדד לימיטאדה (Airbus Military Sociedad Limitada‏ AMSL). איירבוס A310 MRTT - מטוס תדלוק המבוסס על האיירבוס A310 איירבוס A330 MRTT - מטוס תדלוק המבוסס על האיירבוס A330 איירבוס A400M - מטוס תובלה גדול CASA C-212 - מטוס תובלה בינוני CASA CN-235 - מטוס תובלה וסיור CASA C-295 - מטוס תובלה וסיור
ברוך ברכה

ברוך ברכה (1946 – 6 בספטמבר 2012) היה פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת חיפה. ברוך ברכה נולד בימבול שבבולגריה בשנת 1946. בשנת 1948 עלה לישראל. למד בתיכון עירוני ז' ביפו, ולאחר שירותו הצבאי פנה ללימודי משפטים. בשנת 1971 קיבל תואר ראשון במשפטים (בהצטיינות יתרה) באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1972 התקבל כחבר בלשכת עורכי הדין בישראל. בשנים 1971–1974 למד במסלול הישיר לדוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים, המשיך לימודיו במסלול זה באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1977 קיבל תואר דוקטור, על עבודה בהנחייתו של פרופ' אמנון רובינשטיין. בשנים 1972–1974 היה עורך ראשי של כתב העת המשפטי "עיוני משפט". בשנים 1976–1977 שהה בפוסט דוקטורט בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן וקיבל מלגת פולברייט. בשנת 1977 מונה למרצה בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 1981 הועלה לדרגת מרצה בכיר, בשנת 1986 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2000 מונה לפרופסור מן המניין. במקביל לכך, בשנים 1979–1987 היה מורה אורח בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן. כמו כן היה פרופסור אורח באוניברסיטאות אחדות בארצות הברית. בשנים 1992–1997 היה דיקאן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה. תחומי המחקר העיקריים שלו היו משפט מנהלי, משפט חוקתי, זכויות אדם בשעת חירום ומשפט מנהלי השוואתי. הכרך הראשון של ספרו, משפט מינהלי, זיכה אותו בפרס זוסמן למשפט (1987), והכרך השני זיכה אותו בפרס צלטנר (1996). בשנת 2000 קיבל את אות הרקטור למורה מצטיין בפקולטה למשפטים. בשנים 1980–1997 היה עורך ראשי של פד"י, הפרסום הרשמי של פסקי הדין של בית המשפט העליון. היה חבר בוועדות אחדות, ובהן הוועדה לבחינת מבנה בתי המשפט בישראל והוועדה לבחינת פתיחתם של בתי המשפט לתקשורת האלקטרונית, שמונו על ידי שר המשפטים. בשנים 1986–1997 היה חבר במועצת העיתונות. עד לשנת 1995 היה חבר בדירקטוריון של הקרן החדשה לישראל. ב-1992 הוצב במקום ה-102 ברשימת מרצ לכנסת השלוש עשרה. נישא לדליה, מנהלת בית ספר יסודי לחינוך מיוחד, ולהם שני בנים: עמית ברכה, מנכ"ל עמותת "אדם טבע ודין", ועמק ברכה, סמנכ"ל התנועה למען איכות השלטון בישראל. ברוך ברכה נפטר בספטמבר 2012, לאחר מחלה ממושכת. משפט מינהלי, הוצאת שוקן, 1986 המשפט הציבורי (יחד עם עמוס שפירא), סדרת אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992 ברוך ברכה, באתר חדשות מחלקה ראשונה תומר זרחין, מת פרופ' ברוך ברכה, מהבולטים בחוקרי משפט מינהלי וחוקתי, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2012 יובל יועז, ‏פרופ' ברוך ברכה, מגדולי המומחים למשפט מינהלי, הלך לעולמו, באתר גלובס, 8 בספטמבר 2012 רשימת הפרסומים של ברוך ברכה, בקטלוג הספרייה הלאומית ברוך ברכה, דף שער בספרייה הלאומית
עם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עם – קבוצה בעלת ערכים משותפים: שפה, דת, תרבות, ארץ עם אחד – מפלגה ישראלית שהוקמה בשנת 1999 על ידי עמיר פרץ ואחרים עם הארץ – כינוי למי שאינו בקיא בהלכה בלשון חז"ל עם עובד – הוצאת ספרים שנוסדה ביישוב בשנת 1942 על יד ההסתדרות הכללית עם עולם – אגודה יהודית ברוסיה שנוסדה ב-1881 למען הגירה יהודית עם הספר (פירושונים) AM
האדמו"ר מסרט ויז'ניץ

האם התכוונתם ל... ראש חסידות סרט ויז'ניץ רבי ברוך הגר (מקור ברוך) רבי אליעזר הגר רבי יעקב הגר
האדמו"ר מפשיסחה

האם התכוונתם ל... ראש חסידות פשיסחה רבי יעקב יצחק מפשיסחה רבי שמחה בונים מפשיסחה
האדמו"ר מצאנז קלויזנבורג

האם התכוונתם ל... ראש חסידות צאנז-קלויזנבורג: רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם (1905–1994), מכונה גם על שם ספריו השפע חיים ו־הדברי יציב, מייסד החסידות. לאחר השואה, בה הושמדה משפחתו ואבדה קהילתו, נישא בשנית, עלה לארץ והקים את קריית צאנז ואת המרכז הרפואי צאנז לניאדו בנתניה רבי צבי אלימלך הלברשטאם – בנו הגדול, מנהיג את הקהילה בארץ ישראל רבי שמואל דוד הלברשטאם – בנו הצעיר, מנהיג הקהילה בארצות הברית
נשק כבד

בעת המודרנית, המונח נשק כבד מתייחס לאמצעי לחימה שאינם ניתנים לסחיבה על ידי חייל בודד, ובדרך כלל מופעלים על ידי צוות חיילים. הגדרה זו קצת רופפת ולעיתים נשק כבד מאופיין בהיותו כלי נשק שאינו נשק קל. כל מערכות הלחימה הממונעות (כגון טנקים, נגמ"שים, מטוסי קרב וספינות מלחמה), כלי ארטילריה כגון תותחים, הוביצרים, מרגמות, תותחים מתנייעים, משגרי רקטות וטילים בינוניים וכבדים (כגון טילי קרקע-קרקע) נכללים תחת הגדרה זו. מקלעים כבדים, מטולי רקטות אישיים וטילי כתף ניתנים להכללה בקטגוריה זו מאחר שבדרך הכלל הנזק שהם גורמים גדול יותר מהנזק שגורמים כלי נשק קלים דוגמת מקלעים, רובים ורימוני יד. נשק קל (נק"ל) ארטילריה
קווידיץ' מוגלגים

קווידיץ' מוגלגים (באנגלית: Muggle Quidditch) הוא משחק ספורט אמריקאי המבוסס על משחק הקווידיץ' הבדיוני מספרי "הארי פוטר". המשחק שוחק לראשונה בשנת 2005 על ידי מספר תלמידים בקולג' מידלברי (Middlebury) בוורמונט שבארצות הברית. התלמידים ביססו את המשחק על החוקים של המשחק המקורי שבספרי "הארי פוטר", ששונו במקצת כדי לאפשר לשחק בו בעולם האמיתי (כלשון ספרי הארי פוטר, בקרב המוגלגים). בסתיו 2007 נערך במידלברי גביע העולם הראשון בקווידיץ' בין מכללת מידלברי לבין מכללת ואסר. לאחר התחרות התפשט המשחק בקולג'ים שונים בארצות הברית, ומאות קבוצות קווידיץ' חדשות קמו. עשרות קבוצות קווידיץ' חדשות קמו בבוסטון והפכו את העיר למוקד קווידיץ' חדש. ב-23 באוקטובר 2008 נאספו 12 קבוצות קווידיץ' במידלברי לגביע העולם השני בקווידיץ'. ב-25 באוקטובר 2009 נאספו 21 קבוצות לגביע העולם השלישי, מול קהל של 2,000 צופים. ב-10 במרץ 2010 הוקם איגוד הקווידיץ' הבינלאומי, וב-13 בנובמבר עד ה-14 בנובמבר 2010 נאספו 43 מכללות ושלושה בתי ספר תיכוניים לגביע העולם הרביעי בקווידיץ', מול קהל של 15,000 צופים. כיום קיימות קבוצות קווידיץ' בכל רחבי העולם וטורנירים שונים מתקיימים בארצות שונות. באירופה יש כיום למעלה מ-50 קבוצות (מספר הקבוצות הגדול ביותר הוא בממלכה המאוחדת) ובאסיה יש עשרות קבוצות. בארצות הברית, מולדת המשחק, יש 747 קבוצות (נכון ל-7 בספטמבר 2012) ונערכו עד כה חמישה טורנירים עולמיים. הקווידיץ' הגיע גם להודו, לפיליפינים ולאוסטרליה (בה יש 30 קבוצות), וכן לאפריקה. בישראל קיימות קבוצות בודדות לקווידיץ', ביניהן "רעמי תל אביב" (הקבוצה הראשונה בישראל), ו"סופת תל אביב". ב-14 באפריל 2013 התקיים טורניר גביע העולם השישי של איגוד הקווידיץ' הבינלאומי ובו השתתפו קבוצות מצרפת, אוסטרליה, קנדה, מקסיקו וארצות הברית. כאמור, מבנה וחוקי המשחק המקורי מבוססים על קסמים, דבר שלא אפשרי במשחק ריאלי. על כן יש כמה הבדלים בין קווידיץ' של מוגלגים לקווידיץ' רגיל, בעיקר לשם התאמת המשחק לעולם ללא קסם. במקום לעוף על מטאטאים כמו במשחק המקורי, רצים השחקנים עם מטאטא בין רגליהם. הסניץ', שבמשחק המקורי הוא כדור זהוב קטן ומעופף, הפך להיות בן אדם שמטרתו היא לרוץ ולהתחמק משאר השחקנים. המרביצנים, שבספר הם מרחפים בעצמם, הם שלושה כדורים רגילים שרק החובטים רשאים לאחוז בהם ולזרוק אותם על שחקנים אחרים. כשחובט מצליח לפגוע עם מרביצן ברודף, הרודף חייב לשמוט את הכדור (לא לזרוק) ואם אין לו כדור עליו לחזור לאחוריו. כמו כן, בגרסה הזו יש שלושה מרביצנים בעוד שבספר יש שניים (כדי שקבוצה אחת לא תצליח להשתלט על כל המרביצנים). הארי פוטר משחקי כדור קווידיץ' איגוד הקווידץ' הבינלאומי, האתר הרשמי (באנגלית) מאמר על גביע העולם הרביעי בקווידיץ' (באנגלית)
האדמו"ר מקוצק

האם התכוונתם ל... ראש חסידות קוצק רבי יצחק זליג מורגנשטרן רבי מנחם מנדל מקוצק רבי חיים ישראל מורגנשטרן
צבי סלטון

צבי סלטון (נולד ב-24 באוגוסט 1947) הוא קריין חדשות ישראלי. עבד בקול ישראל למעלה מארבעים שנה, וכן היה שחקן ופיזיקאי. צבי סלטון נולד בעיראק, ועלה לארץ בגיל 4. בוגר הטכניון, הוא בעל תואר שני בהנדסת חומרים ועבד בקריה למחקר גרעיני. לאחר מכן עבר לאוניברסיטה העברית בירושלים לקראת תואר דוקטור, ובמהלך הלימודים עשה הסבה לתקשורת. סלטון סיים קורס קריינים בקול ישראל בשנת 1974. יחד איתו סיימו את הקורס מנחם פרי, עודד בן-עמי, ענת שרן ודן עופרי. כעבור שנים, התמנה למנהל מחלקת הקריינים בקול ישראל, תפקיד שבו שימש מספר שנים. הוא בוגר קורסים למשחק בתיאטרון ובקולנוע ולעיתים משתתף כשחקן ביצירות ובערבי שירה. כיום, הוא מעביר קורס בתחום המדיה במכון הטכנולוגי חולון. בשנים 1993-1992 היה קריין חדשות בתוכנית יומן בערוץ הראשון. שיחק בסרט הקולנוע הישראלי "אחות זרה" שיצא לאקרנים בשנת 2000, בסרט הקולנוע הישראלי "חוכמת הבייגלה" שיצא לאקרנים בשנת 2002 ובסרט "סיפור אהבה ארץ ישראלי. ב-29 באוגוסט 2014 בשעה 10:00 שידר סלטון בפעם האחרונה את החדשות בקול ישראל ופרש לגמלאות. הוא חזר לשדר בקול ישראל בתקופת תאגיד השידור הישראלי. בת זוגו היא העיתונאית נורית קנטי. מדיה וקבצים בנושא צבי סלטון בוויקישיתוף צבי סלטון, ברשת החברתית פייסבוק רן בוקר, צבי סלטון נפרד מהרדיו: "עוד תשמעו אותי", באתר ynet, 29 באוגוסט 2014 מיכאל טוכפלד, וזה סוף החדשות: צבי סלטון פורש בלב שלם, באתר nrg‏, 6 בספטמבר 2014
האדמו"ר מרופשיץ

האם התכוונתם ל... ראש חסידות רופשיץ רבי נפתלי צבי הורוביץ – מייסד השושלת רבי אשר ישעיה רובין – חתנו של רבי נפתלי וממלא מקומו רבי מנשה רובין – האדמו"ר השלישי בשושלת, בנו של רבי אשר ישעיה
האדמו"ר מקוסוב

האם התכוונתם ל... ראש חסידות קוסוב רבי מנחם מנדל הגר (קוסוב) – מייסד השושלת רבי חיים הגר מקוסוב – האדמו"ר השני בשושלת ואביו של רבי מנחם מנדל הגר מייסד חסידות ויז'ניץ רבי יעקב שמשון הגר – האדמו"ר השלישי בשושלת רבי משה הגר (קוסוב) – האדמו"ר הרביעי בשושלת ומחבר הספר "לקט עני" רבי חיים הגר (קוסוב, השני) – האדמו"ר החמישי בשושלת, נרצח בשואה עם בני משפחתו רבי אברהם יהושע העשיל הגר מקוסוב-זלישטשיק – נכד רבי משה הגר, ובן אחות רבי חיים הגר. הקים את החצר מחדש בארצות הברית לאחר השואה רבי שרגא פייבוש הגר – בנו של רבי אברהם יהושע העשיל, כיהן כאדמו"ר משנת תש"ס (2000) עד לפטירתו בשנת תשפ"ד (2024) רבי מנחם מנדל מונדרר, מצאצאי רבי חיים האדמו"ר השני מקוסוב, כיהן כאדמו"ר קוסוב בירושלים. בניו מכהנים כאדמו"רים בירושלים, בית שמש ולונדון רבי נפתלי ראובן קורנרייך, חתנו של רבי אליעזר הגר האדמו"ר מסרט ויז'ניץ, מכהן כאדמו"ר מקוסוב ויז'ניץ בבית שמש
האדמו"ר מאשלג

האם התכוונתם ל... חסידות אשלג רבי יהודה לייב הלוי אשלג רבי ברוך שלום הלוי אשלג רבי שלמה בנימין הלוי אשלג רבי יחזקאל יוסף הלוי אשלג רבי שמחה אברהם אשלג
פוארטו פלטה (עיר)

סן פליפה דה פוארטו פלטה (בספרדית: San Felipe de Puerto Plata), הנקראת בקיצור פוארטו פלטה, היא בירת מחוז פוארטו פלטה ברפובליקה הדומיניקנית. פוארטו פלטה ממוקמת על חוף הים הקריבי, במרחק של 215 קילומטרים מבירת הרפובליקה הדומיניקנית, סנטו דומינגו. פוארטו פלטה היא אחת מההתיישבויות האירופאיות הקדומות ביותר באמריקה, ביניהן לה איסבלה, היישוב הספרדי שהוקם על ידי כריסטופר קולומבוס, שנמצא לא הרחק מהעיר. תאריך ייסוד העיר נתון למחלוקת והערכות ההיסטוריונים נעות בין 1496 ל-1506, ומבין ההערכות האלו מקובלת ההערכה שפוארטו פלטה נוסדה ב-1502. העיר תוכננה על ידי קולומבוס ואחיו הצעיר. משמעות שם העיר היא "נמל הכסף", והיא נובעת משמו של ההר מונטה דה פלטה (מילולית: "הר הכסף") שנמצא באזור. השם ניתן על ידי כריסטופר קולומבוס משום שפסגתו המכוסה בערפל זמן רב נראית דומה לכסף. בסביבות 1555 העיר ירדה מחשיבותה כנמל והיא הפכה ליעד קבוע לביקורי פיראטים. המצב היה כה גרוע, עד שהספרדים הרסו את העיר זמנית כדי לעצור את התקדמות הפיראטים ב-1605. לאחר מכן הגיעו לעיר מתיישבים רבים מהאיים הקנריים. באפריל 1563 הביא סוחר העבדים האנגלי ג'ון הוקינז 400 אפריקאים מסיירה לאון לפוארטו פלטה. הספרדים שילמו תמורתם בפנינים, עורות, סוכר ומעט זהב. עסקה זו הייתה תחילתה של המעורבות הבריטית בסחר העבדים הטרנס-אטלנטי, במהלכו נשבו ונמכרו לעבדות 20 מיליון איש. במהלך המלחמה הבלתי רשמית בין ארצות הברית לצרפת ב-1800, כוחות ארצות הברית התקיפו ספינה צרפתית ואת מבצר פורטסלה דה סן פליפה. בין השנים 1822 ו-1844 העיר, כמו יתר המושבה הספרדית באזור, הייתה תחתן שלטון האיטי. עם עצמאות הרפובליקה הדומיניקנית ב-1844 העיר התחילה לשוב לגדולתה. זרם מהגרים אירופאים באותו זמן הותיר השפעה ייחודית מבחינה תרבותית וחברתית משאר הערים באי. במהלך מלחמת השבת העצמאות של הרפובליקה הדומיניקנית מספרד ב-1863 העיר נהרסה לחלוטין. עבודות השיקום התחילו לאחר המלחמה ב-1865 כלכלת העיר מסתמכת בעיקר על חקלאות ותיירות, והיא אחת התורמים העיקריים לכלכלת הרפובליקה הדומיניקנית. ענפים נוספים בכלכלה המקומית כוללים את נמל העיר, ייצור כלי שיט, דייג וטקסטיל. העיר מפורסמת באתרי הנופש שבה, כמו פלאיה דורדה וקוסטה דורדה, הנמצאים מזרחית לה. מספר המיטות בבתי המלון בעיר מגיע ל-100,000. הרכבל היחיד בכל הים הקריבי נמצא בפוארטו פלטה, באמצעותו ניתן לטפס אל מרומי ההר פיקו איסבל דה טורס המתנשא לגובה 793 מטרים. על פסגת ההר מצויים גן בוטני ורפליקה של פסל ישו הגואל מריו דה ז'ניירו. ביצורי פורטלסה סן פליפה, המצודה מן המאה ה-16 ששימשה בית כלא בתקופת הדיקטטורה של רפאל טרוחיו, משקיפים על נמלה של העיר. אחת האטרקציות המפורסמות של פוארטו פלטה הוא מוזיאון הענבר. בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הקתולית האפיפיורית מדרה אי מאסטרה ואוניברסיטת אורגניססיון אי מטודו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי גרגוריו לופרון. מדיה וקבצים בנושא פוארטו פלטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוארטו פלטה פוארטו פלאטה באתר הרפובליקה הדומיניקנית מוזיאון הענבר בפוארטו פלטה באתר הרפובליקה הדומיניקנית פוארטו פלטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אספלט (רומן)

אספלט הוא רומן פרי עטה של מיכל פיטובסקי, שראה אור בהוצאת כתר בשנת 2012. הרומן מספר במקביל את סיפורן של שתי בנות בירושלים של שנות התשעים. עפרי בת ה-11, החוטפת מכות מהבנים בכיתתה על בסיס יומיומי. הבנים נראים לה שורש הרע עלי-אדמות, עד שהיא פוגשת בן שמערער את תפישת עולמה. במקביל, מסופר סיפורה של מורן בת החמש עשרה, נערה מרדנית ובודדה. נוי, חברתה היחידה, מסתגרת בבית ומסרבת לצאת ממנו. מצבה החברתי נראה לה די מייאש, עד שהיא פוגשת את דוב, בחור תמהוני וכריזמטי, איתו היא נסחפת לקשר בעל קווים מזוכיסטיים ומשחקים מניפולטיביים. ד"ר שי רודין כתב על הספר בביקורתו בכיוונים חדשים: דווקא המבט של מי שנתפס כשולי - ילדים ונערים - הופך למבט נוקב המאיר את הישראליות ולמעשה מצליח להקפיא אותה ולהעביר תמונה מימטית קשה של המתרחש מסביבנו. לא בכדי הרומן מתרחש בירושלים, המהווה פסיפס אנושי בין דתות ולאומים, אולם ירושלים שמעוצבת ברומן אינה "ירושלים של זהב" כי אם ירושלים של מטה. ענבל מלכה כתבה על הספר בביקורתה בעיתון הארץ: "גיל ההתבגרות נתפש כמשהו קשה, אבל כזה שבמבט לאחור מסתכלים עליו וצוחקים. לפחות מחייכים. הפער הזה בין השנים הקשות ההן לבין המבט המאוחר והמרוכך עליה, הוא שאלה שמעסיקה את מיכל פיטובסקי. בספר הביכורים שלה "אספלט", היא מתעקשת להסיר את שכבת הקטרקט מעל העיניים המצועפות ולהישיר מבט אל קו התפר שבין הילדות והבגרות. היא לא מוצאת שם רומנטיקה או תמימות, אלא בעיקר טרור... "אספלט" הוא בראש וראשונה ספר על בדידות. הוא מזכך את התחושה של היות יחיד מול כל האחרים, ואת חוסר היכולת לדבר בשפה שהם מדברים, והשפה הזאת היא שפת האלימות... פיטובסקי לא מסתפקת במבט מזעזע על העולם שהיא מתארת. היא מתעקשת לברר את הגורמים לטרור בקרב ילדים, וגם את ההשלכות החברתיות והתרבותיות שלו." הדמוניזציה של המיניות הגברית/ מיכל פיטובסקי, באתר מכללת ספיר, 2 בספטמבר 2012 דורון חלוץ, בעל זבוב בירושלים, באתר הארץ, 18 במאי 2012 ביקור בית עם הסופרת מיכל פיטובסקי: אספלט, באתר "ספרים", 14 במאי 2012 ענבל מלכה, "אספלט" של מיכל פיטובסקי: אז בבית הספר, באתר הארץ, 5 ביוני 2012 ד"ר שי רודין, "עפרי בארץ הזוועות", בכתב העת כיוונים חדשים, דצמבר 2013, עמודים 307-311 על הספר באתר "טקסט" אספלט, באתר OCLC (באנגלית) שי רודין, עפרי בארץ הזוועות, כיוונים חדשים, עמ' 307-311 ענבל מלכה, "אספלט" של מיכל פיטובסקי: אז בבית הספר, באתר הארץ, 5 ביוני 2012