laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נורמן טרייגל

נורמן טרייגל (באנגלית: Norman Treigle, נולד בשם אדאנל וילפרד טרייגל; 6 במרץ 1927 - 16 בפברואר 1975) היה זמר בס-בריטון אמריקאי. נורמן טרייגל היה הילד החמישי והאחרון במשפחה דלת-אמצעים. בשנת 1946, לאחר נישואיו, החל ללמוד פיתוח קול אצל זמרת הקונטראלט אליזבת ווד. ב-1947 הופיע לראשונה על הבימה באופרה של ניו אורלינס, בתפקיד הדוכס מוורונה ב"רומיאו ויוליה" של גונו. בין השנים 1949 ל-1951 למד בקולג' למוזיקה של אוניברסיטת לויולה הדרומית ובמקביל הופיע בתפקידים שונים עם הלהקה המקומית. ב-1953 הופיע טרייגל לראשונה באופרה של ניו יורק, בתפקיד קולין ב"לה בוהם" של פוצ'יני. כעבור שלוש שנים נחל הבס-בריטון טרייגל את הצלחתו הראשונה הגדולה בתפקיד הכומר המיוסר אולין בליץ בהצגת הבכורה הניו יורקית של "סוזאנה" מאת קרלייל פלויד. ב-1958 הופיע לראשונה באירופה באופרה זו, במסגרת התערוכה העולמית של בריסל (1958). בעונות הבאות היה טרייגל לבס-בריטון המוביל באמריקה ונחשב גם לאחד מגדולי השחקנים-זמרים, שהתמחה בתפקידי נבלים וטיפוסים מפילי אימה. הוא שר במספר רב של הפקות נסיוניות והשתתף בכמה הצגות בכורה חשובות, באופרות של פון איינם, קופלנד, מור, פלויד, אורף, דאלאפיקולה ווורד ("כור המצרף"). תפקידיו הגדולים ביותר היו אולי ב"פאוסט" של גונו (כמפיסטופלס), "כרמן" של ביזה (כאסקמיו), "סוזאנה" של פלויד, "איל פריג'וניירו" של דאלאפיקולה, "סיפורי הופמן" של אופנבך (ארבעת הנבלים), "בוריס גודונוב של מוסורגסקי, וכן, במיוחד, "מפיסטופלה" של אריגו בויטו. בסתיו 1974 הופיע טרייגל לראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון בהפקה חדשה של "פאוסט". חודשים אחדים לאחר זאת, ב-16 בפברואר 1975, נפטר טרייגל באופן פתאומי בדירתו שבניו אורלינס, בגיל ארבעים ושבע. כמי שסבל מנדודי שינה כרוניים ונהג לקחת גלולות שינה, נקבע שטעות במינון הביאה למותו. מאשתו הראשונה היו לטרייגל בן (שנפטר בשנת 1993) ובת, פיליס. הוא נישא שוב ואימץ את בתה של אשתו השנייה, אך השניים חיו בפירוד בעת מותו. פיליס טרייגל היא זמרת סופרן, שהופיעה עם האופרה של ניו אורלינס ועם האופרה של ניו יורק. קופלנד: "ארץ עדנה": מקוצר (קלמנטס, קאסילי; קופלנד, 1965) תקליטי קולומביה הנדל: "יוליוס קיסר" (סילס, פורסטר; רודל, 1967) RCA פלויד: "צליינות": קטעים (טורקנובסקי, 1971) אוריון אופנבך: "סיפורי הופמן" (סילס, מארסי, ברואוס; רודל, 1972) ווסטמינסטר בויטו: "מפיסטופלה" (קאבאייה, דומינגו; רודל, 1973) EMI פוצ'יני: לה בוהם (אלבנזה, שו, ג'וזפה די סטפנו, ולדנגו; צ'ליני, 1959) VAI פלויד: "סוזאנה" (קרטין, קאסילי; אנדרסון, 1962) VAI פלויד: "עובר האורח" ו"מולי סינקלר" (ניוויי; רודל, 1963) VAI פלויד: "מרקהיים" (שו; אנדרסון, 1966) VAI הנדל: "יוליוס קיסר": קטעים (סילס, ריכטר, 1968) VAI פלויד: "סוזאנה": תמונת התחייה (יסטאדט, טרייגל, 1958) (חי) אגודת בל-קאנטו Strange Child of Chaos: Norman Treigle, by Brian Morgan, iUniverse, 2006. ISBN 0-595-38898-1 "בן התוהו המוזר:נורמן טרייגל", מאת בריאן מורגן, יוניברס, 2006. נורמן טרייגל, באתר AllMusic (באנגלית) נורמן טרייגל, באתר MusicBrainz (באנגלית) נורמן טרייגל, באתר Yandex.Music (ברוסית) נורמן טרייגל, באתר Discogs (באנגלית) נורמן טרייגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דיה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דיה – סוג של עוף דורס E-2 הוקאיי – מטוס שליטה ובקרה, המכונה בעברית "דיה" דיה (עיר) – עיר באי מיורקה (Deià) קיסאס – מתנת סולחה דִּיָה (משוררת) – שם-העט של משוררת ישראלית, ממייסדיו ועורכיו של כתב-העת "בגלל" יחידת דיה – יחידה מיוחדת בחיל התותחנים אשר הוקמה באוגוסט 2018 המתמחה בהכוונה וסגירת מעגלי אש. בולאיה דיה – כדורגלן צרפתי-סנגלי ביאטריס דה דיא – רוזנת, משוררת אוקסיטנית מהמאה ה-12 לספירה די דאיה
סרזנה

סרזנה (Sarzana) היא עיר במחוז ליגוריה שבדרום מזרח נפת לה ספציה. העיר שוכנת לחוף הים הליגורי. ממזרח לעיר שוכנת העיר קרארה (Carrara), המפורסמת במחצבי השיש שלה. בסוף שנת 2005 נמנו בעיר 20,405 תושבים והיא העיר המאוכלסת ביותר בפרובינציה אחרי בירתה לה ספציה. מיקומה הוא בצמתי הדרכים בין המחוזות ליגוריה, טוסקנה ואמיליה-רומאניה. מהזמן הקדום העיר היא מרכז חקלאי, מסחרי ואסטרטגי. בימי הביניים עלתה חשיבותה של העיר בתור מרכז דתי ושיפוטי. מדיה וקבצים בנושא סרזנה בוויקישיתוף סרזנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגדל אזאדי

מגדל אזאדי (בפרסית: برج آزادی, "בורג'-י אזאדי", מילולית: "מגדל החירות") הוא מונומנט בכיכר אזאדי שבטהראן, המסמל את שער הכניסה אל העיר. המבנה הוקם ב-1971 לכבוד חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית על ידי מוחמד רזא שאה פהלווי. הוא נקרא תחילה "מגדל שַהְיַאד" (برج شهیاد) לכבוד מלכי פרס ונועד לפאר את הישגיה של שושלת פהלווי, אך שמו שונה ל"מגדל החירות" (אזאדי) בשנת 1979, לאחר המהפכה האיראנית. האדריכל, חוסיין אמאנאת, שתכנן את המבנה לאחר שזכה בתחרות, הוא בן הדת הבהאית אשר אחראי גם לתכנון של שלושה מבנים במרכז הבהאי העולמי בחיפה. בשל דתו, הנרדפת כיום על ידי ממשל האייתולות, הוא מתגורר בקנדה. תכנונו האדריכלי של המגדל משלב אלמנטים של הבנייה הסאסאנית ואדריכלות אסלאמית ומדמה מוטיבים של מזבח זורטואסטרי, דתה של האימפריה הפרסית הקדומה. גובהו 50 מ' והוא מחופה כולו בשיש. תרשים המגדל הופיע בגב שטר של 200 ריאל בשנת 1974. מספר אנשי דת טענו כי הכוכבים המשושים ברקע דומים מדי למגן דוד, והשטרות הוחלפו ברקע של כוכבים בעלי 12 קודקודים. עצרת בחירות ליד בורג'-י אזאדי, יוני 2009 גב השטר של 200 ריאל (1974) המונים בהלווייתו של קאסם סולימאני ליד בורג'-יאזאדי, ינואר 2020 מדיה וקבצים בנושא מגדל אזאדי בוויקישיתוף Ali Shargi, "Eskenās," Encyclopædia Iranica, Vol. VIII, Fasc. 6, pp. 615-624.
דיה (עיר)

דֵּיָה (קטלאנית: Deià, ספרדית: Deyá) היא עיירה באי מיורקה, בחבל סרה דה טרמונטנה (Serra de Tramuntana). בעיירה ובכפרים הסמוכים אליה מתגוררים נכון לשנת 2006 מעל 700 תושבים. מקור שם העיר כנראה במילה הערבית צַ'יְעַה (ضَيْعَة) - יישוב קטן. אפשרות אחרת היא השם הרומי דידיוס (Didius) או דידיאנוס (Didiānus‏). במערות ליד העיר נמצאו עדויות לחיים פרה-היסטוריים. המתיישבים הרומאים הקימו במקום מטעי זיתים. בשנת 903 כל מיורקה נכבשה על ידי המוסלמים, אשר הקימו באזור מערכת של טרסות כדי לחזק את הגבעות הלא-יציבות ורשתות של הובלת מים והשקיה שנמצאות בשימוש עד היום. בשנת 1229 ממלכת אראגון כבשה את מיורקה ולאחר מכן הוקם בקרבת מקום מנזר. בעזרת הנזירים מהמנזר הזה איש הרוח הבלארי רמון ליול הקים באזור גם בית ספר לערבית ושפות מזרחיות אחרות, אך מיזם זה לא האריך ימים. במשך מאות השנים שלאחר מכן ענף הזית היה הענף הכלכלי של העיר. בסוף המאה ה-19 החקלאות סבלה ממשבר, ורבים מהתושבים עזבו לצרפת. העיר נפגעה גם מפרשת סטרפרלו. עם זאת באותה העת התרחשה התחייה התרבותית והכלכלית של העיר - בזכות נופיה הפסטורליים היא משכה אליה תיירים מחו"ל ובפרט אמנים ואנשי רוח רבים. במאה ה-19 התגורר בה ז'ואן אלקובר, משורר ידוע שכתב בקטלאנית ובספרדית וחיבר את ההמנון של מיורקה. לאחר מלחמת העולם הראשונה דיה שימשה מקום מפלט לאנגלים וצרפתים רבים. אחד הפליטים הבולטים היה רוברט גרייבס, אשר התגורר בדיה עם אשתו, המשוררת לאורה רידינג. משנות ה-60 של המאה העשרים התגוררו בעיירה לתקופות קצובות מוזיקאים ושחקנים מערביים רבים, ביניהם דייוויד אלן מלהקת גונג, רוברט וייאט, מייק אולדפילד, מיק ג'אגר ואיש העסקים הבריטי ריצ'רד ברנסון. תושבי העיר מתפרנסים בעיקר מתיירות. במקום נמצא מוזיאון ארכאולוגי ומוזיאון בבית רוברט גרייבס, "קא נ'אליוני". אתר האינטרנט הרשמי של דיה (בקטלאנית) על אודות דיה באתר MallorcaWeb (אנגלית, קטלאנית, ספרדית, גרמנית) Deià, באתר האנציקלופדיה הקטאלנית הגדולה (בקטאלנית) סטטיסטיקה באתר ממשלת האיים הבלאריים. Guillem Rosselló i Antoni Mut, La Remembrança de Nunyo Sanç, Palma 1993, עמ' 64 Diccionari Català-Valencià-Balear, Antoni Maria Alcover i Francesc de Borja Moll The Deià Archaeological Museum and Research Centre Ca n'Alluny
יום חדש

האם התכוונתם ל... יום חדש – תוכנית טלוויזיה של קשת יום חדש – עיתון חרדי
זמן עצמי

בתורת היחסות, זמן עצמי של עצם כלשהו הוא הזמן כפי שהוא נמדד על ידי שעון דמיוני הצמוד לאותו העצם ונע עמו. בתורת היחסות מתארים את מסלולו של חלקיק על ידי משוואה פרמטרית x μ = x μ ( s ) {\displaystyle x^{\mu }=x^{\mu }(s)} כאשר s פרמטר סקלרי (כלומר סקלר של לורנץ) ו- x μ {\displaystyle x^{\mu }} הוא ה-4-וקטור של המקום והזמן של החלקיק. מתוך משוואה זו ניתן להגדיר סקלר τ {\displaystyle \tau } כך, c 2 d τ 2 = d x μ d x μ {\displaystyle c^{2}d\tau ^{2}=dx^{\mu }dx_{\mu }} . מקובל למעשה להשתמש בו בתור הפרמטר הסקלרי, כלומר x μ = x μ ( τ ) {\displaystyle x^{\mu }=x^{\mu }(\tau )} . פרמטר זה נקרא ה"זמן העצמי" של החלקיק. הגודל d x μ {\displaystyle dx^{\mu }} מפורש כאן בתור ההפרש הדיפרנציאלי בין המקום והזמן של החלקיק ברגע הנתון ובין המקום והזמן שהוא יהיה בהם "ברגע הבא", כלומר השינוי הדיפרנציאלי במיקומו במרחב-זמן. בתורת היחסות הפרטית שינוי זה נתון על ידי: c 2 d τ 2 = c 2 d t 2 − d x → 2 {\displaystyle c^{2}d\tau ^{2}=c^{2}dt^{2}-d{\vec {x}}^{2}} כאשר d x → {\displaystyle d{\vec {x}}} הוא השינוי במקומו של החלקיק שהתרחש בפרק הזמן d t {\displaystyle dt} . הקשר בין τ {\displaystyle \tau } כפי שהוגדר לבין ההגדרה שלו כ"זמן עצמי" מתקבל כאשר מיישמים את ההגדרה במערכת שבה החלקיק במנוחה, משום שבמקרה זה אין הפרש במקום (החלקיק נח) כלומר d τ 2 = d t 2 {\displaystyle d\tau ^{2}=dt^{2}} ועל כן זהו הזמן, כפי שהוא נמדד במערכת שבה החלקיק נח, כלומר כפי שהוא נמדד על ידי שעון דמיוני הצמוד לחלקיק. זמן עצמי הוא הזמן הקצר ביותר בין שני אירועים. עבור צופה במערכת שבה החלקיק משנה את מיקומו, פרק הזמן בין האירועים יתארך ויעמוד על d t = γ ( v ) d τ = d τ 1 − ( v 2 / c 2 ) > d τ {\displaystyle dt=\gamma (v)d\tau ={\frac {d\tau }{\sqrt {1-(v^{2}/c^{2})}}}>d\tau } תורת היחסות הפרטית פרדוקס התאומים התארכות הזמן
שוק צ'פל

שוק צ'פל (באנגלית: Chapel Market) הוא שוק רחוב בעיר לונדון באנגליה, בו נמכרים בעיקר מוצרי מזון. השוק ממוקם באזור איזלינגטון בצפון לונדון, בקרבת תחנת הרכבת התחתית אנג'ל. מדיה וקבצים בנושא שוק צ'פל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הווארד ברמן

הווארד לורנס ברמן (באנגלית: Howard Lawrence Berman; נולד ב-15 באפריל 1941) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-28 של קליפורניה משנת 1983 עד 2013. ברמן הוא חבר המפלגה הדמוקרטית. הוא נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) והיה עורך דין וחבר באספה המדינתית של קליפורניה מ-1973 ועד 1982, לפני כניסתו לתפקיד בבית הנבחרים של ארצות הברית. ברמן מגדיר את עצמו כליברל. ותומך בקו של אגף הפרוגרסיבים של המפלגה הדמוקרטית. ברמן הגן על עבודות בתעשיית הסרטים ממיקור חוץ ב"הפקות עריקה" (runaway production), שהם סרטים ותוכניות טלוויזיה שמיועדים לשידור בתוך ארצות הברית אבל מופקים מחוץ למדינה. הוא גם הצביע נגד תיקון לחוקת ארצות הברית שדורשת תקציב מאוזן, איסור על חילול הדגל (שריפת הדגל), החוק הפדרלי להגנה על הנישואים (שאוסר על המדינות והממשל הפדרלי להכיר בנישואים חד-מיניים, אף אם זה חוקי באחת המדינות), הגבלות על הפלה, עונש המוות, רפורמה בתביעות משפטיות, איסור על תרומות של "כסף רך" (כסף מעמותות לקמפיין בחירות) למפלגות פוליטיות ארציות, קיצוץ במס שנתמך על ידי המפלגה הרפובליקנית, קידוח נפט במפלט הבר הלאומי הארקטי המוגן (ANWR) ורפורמה בביטוח בריאות. בצד הלא פרוגרסיבי שלו, הוא הציע חקיקה אשר תחתה בעלי זכויות יוצרים יהיו יכולים להשתמש בכלים טכנולוגיים כגון חסימת קבצים, הפנייה מחדש של כתובות אינטרנט, יצירת כתובת IP חסומה (Spoofing) ואמצעי הסחה מהסגרת בסיס נתונים (Decoys). בין שאר הדברים האחרים, פיקוח על פרטיות בחוק הפיראטיות של רשתות עמית לעמית (כגון קאזה). הוא הצביע בעד הסכם NAFTA (הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה) והסכמי סחר שונים אחרים עם מדינות ספציפיות, ומתנגד להסרת התמיכה של ארצות הברית מארגון הסחר העולמי, אך הוא הצביע נגד החוק העדכני יותר, CAFTA (הסכם הסחר החופשי של מרכז אמריקה). באותה שנה, הוא הצביע להפסיק בשלבים רבות מתוכניות הסובסידיות למשקים, אשר כוננו במקור על ידי הממשל של פרנקלין דלאנו רוזוולט כחלק מהניו דיל. ברמן הצביע בעד פעילות צבאית בעיראק בשנים 1991 ו-2003, עמדה שפגעה בעמידתו מול ליברלים רבים במחוז שלו. ברמן ידוע בהגנה שלו על אינטרסים של זכויות יוצרים והברית שלו עם תעשיית הבידור; עקב כך לפעמים מתייחסים אליו כ"הנבחר מהוליווד". בנוסף להוליווד, מחוז הבחירה שלו גם מכסה בקירוב את החצי המזרחי של מחוזות עמק פרננדו של לוס אנג'לס והעיר סן פרננדו. ב-2000 ברמן קיבל את הפרס השנתי הראשון ליושר של עובדי החקלאות. הוא תומך רשמי של הארגון ללא מטרת רווח בשם רשת ההתערבות ברצח עם, כשהוא לוחץ לפעילות רבה יותר מצד ארצות הברית ברצח העם בדארפור. ב-5 באוקטובר 2006 ברמן מונה להיות החבר הבכיר בוועדת האתיקה של בית הנבחרים בחקירת השערורייה של מרק פולי. הוועדה ליחסי חוץ (יושב ראש בפועל) ועדת המשפטים תת-הוועדה לבתי משפט, האינטרנט וקניין רוחני (יושב ראש) תת-הוועדה להגירה וטיעונים מדיה וקבצים בנושא הווארד ברמן בוויקישיתוף חבר בית הנבחרים הווארד ברמן באתר בית הנבחרים אי פי, על הכוונת: המשתמשים, באתר ynet, 28 ביולי 2002 אי פי, ציד משתפי הקבצים, באתר ynet, 25 ביולי 2002 הווארד ברמן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
אליעזר רונן

אליעזר רונן (רוזנפלד) (24 בספטמבר 1931 – 17 במרץ 2016) היה איש ציבור ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת בכנסת השמינית. רונן נולד במקסיקו סיטי בירת מקסיקו בשם אליעזר רוזנפלד. בילדותו למד בבית הספר היהודי המקומי ובבית הספר הצרפתי "מורלוס" ולמד שנתיים בפקולטה להנדסה אזרחית באוניברסיטה הלאומית של מקסיקו. בשנת 1950 למד בסמינר למדריכי חו"ל של הסוכנות היהודית בירושלים. עם שובו מירושלים לשליחות החל בפעילות ציונית במקסיקו והיה מרכז תנועת 'השומר הצעיר' במדינה, חבר הנהלת הפדרציה של תנועות הנוער הציוני, חבר ועד הקהילה היהודית במקסיקו וחבר הפדרציה הציונית הארצית. בשנת 1952 עלה לישראל והצטרף לחבריו בקיבוץ מגידו בו היה חבר עד שנת 1960. את לימודיו האקדמיים קיים באוניברסיטה העברית בתחומי כלכלה, מדע המדינה, ומנהל עסקים. במקביל עבד במחלקת המחקר של בנק ישראל (1965–1962). בשנת 1963 היה מרצה ב"כלכלת ישראל" בפקולטה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1966 עבר רונן לעבוד בחברת תה"ל, כיועץ כלכלי של החברה ומנהל המחלקה הכלכלית שלה, ובין השנים 1967–1971 היה מנהל הרשות לתכנון כלכלי במשרד האוצר. בשנת 1968 השתתף בקורס חצי שנתי לתכנון ופיתוח כלכלי מטעם הבנק העולמי וקרן המטבע הבינלאומית בוושינגטון, ארצות הברית. במקביל נמשכה פעילותו הציבורית בישראל, בהיותו חבר מרכז ו"ריכוז" מזכירות מפ"ם וכיהן מספר שנים כיו"ר הוועדה הכלכלית של המפלגה. בשנים 1966–1972 כיהן כחבר מועצת והנהלת עיריית ירושלים, והיה ממונה על תיק שירותי הבריאות. בתפקיד זה ייסד את הסניף הראשון בישראל של ער"ן (עזרה ראשונה רפואית). לאחר מכן יזם וייסד את חברת קרתא לפיתוח מרכז ירושלים ומונה לעמוד בראש מועצת המנהלים שלה, תפקיד בו כיהן עד 1981. במקביל לכהונתו בכנסת. בשנים 1974–1977 כיהן רונן כחבר הכנסת בכנסת השמינית מטעם מפ"ם והמערך, היה חבר בוועדת הכספים, בה כיהן כיו"ר ועדת המשנה לשוק ההון, וחבר בוועדת חוקה, חוק ומשפט. במקביל לכהונתו בכנסת ולניהול חברת קרתא, סיים רונן את חוק לימודיו לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והתקבל ללשכת עורכי הדין. בשנים 1981–2005 ניהל פרקטיקה פרטית כעורך דין, בהתמחות בדיני מקרקעין, תכנון ובנייה ודיני חברות. במקביל המשיך בפעילותו הציבורית. בשנים 1981–1985 ניהל, יחד עם האלוף חיים הרצוג את קמפיין ההסברה של המערך לבחירות בכנסת. ב-1989 ניהל את קמפיין הבחירות של מפ"ם לכנסת וב-1992 את קמפיין הבחירות של מרצ לכנסת. בשנת 1993 נבחר רונן ליו"ר מפ"ם, אשר פעלה במסגרת מרצ. ב-1995, בעקבות מיזוג מפ"ם, רץ ושינוי למפלגה אחת עזב רונן את מפ"ם. הוא הפסיק ב-2005 את עבודתו בעריכת דין ועסק בפעולות התנדבות למען הקהילה ובלימודים. ב-2012 קיבל תואר ד"ר בכלכלה ומינהל עסקים מאוניברסיטה במדינת ניו יורק. רונן היה נשוי פעמיים. לנעמי רונן, בת קיבוץ שער העמקים, אשת חינוך ואם שלושת ילדיו, ומהם תשעה נכדים. אשתו השנייה הייתה הסופרת עמירה הגני רונן. הוא התגורר ברמת פולג שבנתניה. אליעזר רונן נפטר ב-17 במרץ 2016. אליעזר רונן, באתר הכנסת אליעזר רונן, באתר כנסת פתוחה
גטו סירקוזה

בסירקוזה שבסיציליה התקיימה קהילה יהודית עוד מהתקופה הרומית. בשנת 440 הרסו הוונדלים את בית הכנסת המקומי. ב-1474 התרחשה עלילת דם כנגד יהודי סירקוזה בה נטען שהם צלבו איל כדי ללעוג לצליבת ישו. בשנת 1493 היה גירוש כללי של כל יהודי העיר. גטו סירקוזה נמצא ברובע הקרוי בשם ה"אורטיג'ה" (Ortygia). עד היום קיים בגטו סירקוזה רחוב הקרוי בשם "רחוב היהודים" (ויה דלה ג'ודקה). תחומו של רובע יהודי סירקוזה (ה"אורטיג'ה" (Ortygia)) היה בין הרחובות: ויה דלה ג'ודקה (Via della Giudecca) ,מרגריטה (Pr. Margherita), ויה ניצה (Via Nizza). בגטו היו שני בתי-כנסת עתיקים: בית הכנסת הגדול בשם ה"סינגוגה מג'ורה " (Sinagoga maggiore) ובית הכנסת הקטן בשם ה"סינגוגה מינורה" (Sinagoga minore). בית הכנסת הקטן היה בית הכנסת הנמצא בבית החולים היהודי (ospedale degli ebrei) בסירקוזה. כנסיית יוחנן המטביל (Chiesa di San Giovanni Battista) הייתה במקור בית הכנסת ונהפכה לכנסייה בשנת 1472. נמצאת כתובת בכנסיית יוחנן המטביל: "בית כנסת סרקוסה נכן בצדק ואמונה ". ארמון מונטאלטו (Palazzo Mergulese-Montalto) היה בעבר ארמון יהודי. מנזר רוקו הקדוש (Monastero/Ospedale San Rocco) היה במקור ארמון יהודי והפך למנזר בשנת 1472. עד היום מתנוסס מגן דוד על קיר המנזר. ארמון מונטאלטו (Palazzo Montalto) מגן דוד בארמון ארמון מונטאלטו (Palazzo Montalto) מגן דוד בארמון מנזר רוקו הקדוש (Monastero San Rocco) מגן דוד במנזר רוקו הקדוש יהדות סיציליה יהודי סירקוזה
פיג'ן קי

פיג'ן קי (באנגלית: Pigeon Key - "קי היונים") הוא שמו של אי במרכז איי הקיז שבמדינת פלורידה בארצות הברית, באזור הקיז האמצעיים. שטחו של האי 21,488 מ"ר. האי ממוקם בסמוך לגשר שבעת המילים, ליד סימן המייל ה-45, מערבית לנייטס קי (והעיר מרתון), ומזרחית לתעלת מוזר המפרידה בין הקיז האמצעיים והקיז התחתונים. האי ממוקם במרחק של 75 ק"מ מקי וסט, ו- 160 ק"מ מהעיר מיאמי. מאז גילוי האי על ידי הספרדים נקרא האי בשם "אי היונים" (בספרדית: Cayo Paloma) על שם להקות היונים לבנות הכתר (Columba leucocephala Linnaeus) שקיננו בו. בעת הקמת הרכבת מעל לים של הנרי פלאגלר שימש האי כאתר מגורים לבוני מסילת הברזל, ואתר אחסון לחומרי הבנייה שנדרשו להקמת גשר שבעת המילים. מבני אתר הבנייה הוקמו בשנת -1908 באי הקטן, ואלה נבנו חזקים במיוחד, על מנת לעמוד בהוריקנים באזור. לאחר סיום עבודות הבנייה, בשנת 1912, נותרו באי צוותים לתחזוק מסילת הברזל. בשנת 1923 הוקם באי בית ספר עבור ילדי העובדים, וכן ב-9 באפריל באותה שנה נפתח באי סניף דואר (אשר פעל עד ה-5 בספטמבר 1933). במהלך ההוריקן הגדול של שנת 1935 בו נהרסה מסילת הברזל ונפגעו הקיז העליונים, נותר פיג'ן קי בלא פגע, ושימש את צוותי החילוץ והעזרה לנפגעים. בעת בניית הכביש המהיר שמעל הים, שימש האי את צוותי הבנייה, ולאחר סיום הבנייה ופתיחתו בשנת 1938 שימש האי את צוותי התחזוקה של הכביש, וכן כמגורי צוותי הפעלת כביש האגרה (שפעל עד שנת 1954). במהלך מלחמת העולם השנייה פעל באי, שהולאם על ידי צבא ארצות הברית לתקופת המלחמה, מחנה אימונים של משמר החופים של ארצות הברית. בשנת 1960 נפגע האי בהוריקן דונה, ושנים ממבני האי נהרסו כליל. בשנת 1982 נבנה גשר שבעת המילים החדש, העוקף את האי. כיום האי מהווה חלק מהרובע ההיסטורי פיג'ן קי. מדיה וקבצים בנושא פיג'ן קי בוויקישיתוף אתר קרן פיג'ן קי ההיסטוריה של פיג'ן קי
תעלת מוזר

תעלת מוזר (באנגלית: Moser Channel) היא מצר ים ותעלת מים עמוקים תת-ימית, המפרידה בין איי הקיז המרכזיים ואיי הקיז הדרומיים במדינת פלורידה שבארצות הברית. התעלה התת-ימית מקשרת בין האוקיינוס האטלנטי במזרח לבין הים הקריבי (מפרץ פלורידה ומפרץ מקסיקו) במערב. התעלה מאפשרת החלפת מים בין מפרץ פלורידה הסגור באופן יחסי, לבין האוקיינוס הפתוח שממזרח לו, והיא אחת מארבע תעלות המים העמוקים שמאפשרים החלפת מי החופים של דרום מערב פלורידה (יחד עם תעלת הוק, ותעלת לונג קי). מעל התעלה עובר גשר שבעת המילים.
באלאסט קי

באלאסט קי (באנגלית: Ballast Key) הוא אי באיי הקיז במדינת פלורידה שבארצות הברית. האי הוא הדרומי ביותר באיי הקיז, ומשכך גם הדרומי ביותר בארצות הברית גופא (למעט מדינת הוואי). האי נמצא בתוך שטח שמורת הטבע הלאומית קי וסט אולם מדובר באי פרטי. האי מרוחק כ-14.5 ק"מ מקי וסט ושטחו כ-105,218 מ"ר. האי מוזכר בספר "רישיון להרוג" מאת ג'ון גארדנר מסדרת ספרי ג'יימס בונד, ואף צולמה בו סצנה מהסרט שנעשה על בסיס הספר. שם האי במפות היסטוריות תמונות של האי: [1] [2] שטח האי באתר נדל"ני
אוהיו קי

אוהיו קי (באנגלית: Ohio Key) הוא שמו של אי באיי הקיז שבדרום מדינת פלורידה שבארצות הברית. כביש US1 חוצה את האי (ממזרח למערב), והאי נמצא ליד סמן מייל 39 של דרך זו, בין מיזורי קי לביאה הונדה קי. בעבר כונה האי בשם "ליטל דק קי" (קי הברווז הקטן) אולם כיום שם זה משמש לכנות אי אחר, מזרחית לו. באי ממוקם כפר נופש בשם "סנשיין קי" (קי השמש הזורחת), ויש המכנים את אוהיו קי בשם זה. בחלקו הדרומי של האי, מדרום לכביש US 1 נמצאת שמורת הטבע הלאומית אוהיו קי. שמות שונים של הקי תמונות של הקי כתבה על הקמת שמורת הטבע באי טבלת גאות ושפל באי
חוף רחצה נפרד

חוף רחצה נפרד או חוף נפרד הוא חוף רחצה שבו מתקיימת רחצה נפרדת של גברים ונשים. לעיתים הוא מופרד באמצעות גדר אטומה מהחופים המעורבים שלצידו. החוף מיועד לכל מי שנמנע מלהגיע לחוף מעורב מטעמי דת, צניעות או מכל טעם אחר. במרבית החופים הנפרדים הרחצה לגברים ולנשים מתקיימת בימים שונים או בשעות שונות, יוצאים מהכלל הם החוף הדתי בטבריה, חוף "כינר" בכנרת, החוף הנפרד באילת, וחוף באזור חמי זוהר בים המלח, שבהם מתאפשרת במקביל רחצה נפרדת לגברים ולנשים, באמצעות מחיצה שמתחילה בחוף וממשיכה גם במים ומחלקת את החוף הנפרד לשניים. בימי הקיץ חברות האוטובוסים מקיימות קווים מיוחדים מריכוזי אוכלוסייה חרדיים (בני ברק, אלעד וכדומה) לחופים אלה. חוק הסדרת מקומות-רחצה, תשכ"ד-1964 מאפשר לרשות מקומית, באישור של שר הפנים, "ייעוד מקומות או זמנים לרחצה בלעדית של גברים, נשים או טף" במקווה מים (ים, נהר, אגם או בריכת שחייה). בהתאם לכך אושרו חופים נפרדים ברשויות מקומיות רבות. החוק אינו מתאר את החוף הנפרד לפרטיו, ובפרט לא מתאר את גידורו והפרדתו (הן הפרדה פנימית והן מחיצות סובבות) מקו החוף. נהריה – החוף הנפרד עכו – חוף הלגונה קריית חיים – החוף הנפרד חיפה – החוף השקט חדרה – החוף הנפרד נתניה – חוף קריית צאנז הרצליה – החוף הנפרד תל אביב יפו – חוף נורדאו בת ים – חוף שירת הים ראשון לציון – החוף הנפרד אשדוד – החוף הנפרד אשקלון – החוף הנפרד טבריה – החוף הדתי כינר – החוף הנפרד עין בוקק – החוף הנפרד אילת – החוף הנפרד קוני איילנד – החוף הנפרד לרשימת החופים הנפרדים בישראל, באתר התיירות 'אינפו טרוול' חופים נפרדים על פי אזורים, באתר כיפה חוק הסדרת מקומות רחצה, סעיף (6)(א)(4)
ביאה הונדה קי

בֵּיאָה הונדה או בֵּהִיאָה הונדה (באנגלית: Bahia Honda) הוא אי באיי הקיז התחתונים שבמדינת פלורידה שבארצות הברית. מקור שמו של האי בספרדית ומשמעו "מפרץ עמוק". מפה ספרדית משנת 1595 מזכירה את האי ומכנה אותו "Vaya Honda". מפה מאוחרת יותר משנת 1743 שהוכנה על ידי ויליאם רוברטס משתמשת בשם הנוכחי "Bahia Honda", ואילו מפה שהוכנה על ידי חואן אליקסיו דה לה פונטה בשנת 1765 מכנה את האי "Cayo de Bayahonda". מסילת הברזל של הנרי פלאגלר שנקראה מסילת הברזל שמעל הים והוקמה בין 1905–1912 עברה דרך האי. בשנת 1908 נבנו באי שני מבני מעונות עבור בוני גשר באיה הונדה המהווה חלק מהמסילה. מסילת הברזל נהרסה בהוריקן יום העבודה של 1935, ובעקבותיה נבנה דרך US1 שאף היא עוברת דרך האי. כיום האי בלתי מיושב, וכולו מהווה חלק מהפארק המדינתי באיה הונדה, שהוקם בשנת 1961 ושטחו כ-2.1 קמ"ר. האי מוקף שוניות אלמוגים, והדגה עשירה (בעיקר דגי שוניות אלמוגים, ברקודות, ולעיתים גם כרישים. בשנת 1999 התגלתה באי מושבה של פרפרי מיאמי כחול, שהייתה סברה כי נכחד לאחר הוריקן אנדרו בשנת 1992. באי גדלים דקלי כסף (Coccothrinax argentata), ודקלי הקיז (Thrinax morrisii), וכן זן נדיר של חבצלות ("Catesbaea parviflora"). הפארק המדינתי כולל את חופי האי המשמשים לרחצה ומצויים בו שבילי הליכה ורכיבה על אופניים, ואתרי דיג ופיקניקים. כביש US1 חוצה את האי בין סמני מייל 36 ו-38. האי נמצא מערבית לעיר מרתון בסמוך לקצהו המערבי של גשר שבעת המילים. אתר האינטרנט הרשמי של ביאה הונדה קי אתר הפארק המדינתי ביהא הונדה באתר הפארקים המדינתיים של פלורידה תצלומים היסטוריים של הקי (אורכב 23.07.2008 בארכיון Wayback Machine) ההיסטוריה של האי ושמות נוספים גאות ושפל באי
פורט מור

מבצר מור (או פורט מור, מאנגלית: Fort Moore, לשעבר פורט בנינג, באנגלית Fort Benning) הוא בסיס צבאי של צבא ארצות הברית הממוקם דרומית מערבית לעיר קולומבוס במחוזות מסקוג'י וצ'טהוצ'י במדינת ג'ורג'יה ומחוז ראסל במדינת אלבמה בארצות הברית. הבסיס מהווה חלק מהמרחב העירוני של קולומבוס ונהר הצ'טהוצ'י זורם דרך שטח הבסיס. הבסיס ידוע כמרכז ללוחמת חיל הרגלים של הצבא (US Army Infantry Center) ובו מתקיימת טירונות החי"ר, קורס קציני החי"ר וכן בית הספר לסיירים של הצבא אשר בוגריו מאיישים בעיקר את רגימנט הריינג'רס ה-75. כמו כן מתקיימים בו אימונים ותוכניות השתלמות גם לקצינים בכירים מצבאות אחרים, ביניהם קצינים מצה"ל (ובהם למשל, גיורא איילנד). בשטח הבסיס גם מכון חצי הכדור המערבי לשיתוף פעולה ביטחוני, השנוי במחלוקת בשל האימונים שעברו בו קציני צבא ממדינות לא דמוקרטיות באמריקה הלטינית, בין היתר אימונים בעינויים, חטיפה, והפרות אחרות של זכויות האדם. במרכז הקליעה שבבסיס מתקיים גביע העולם בקליעה, בו השתתפה גם נבחרת מישראל. ב-2005 זכה הקלע הישראלי גיא סטריק במדליית ארד בתחרות ירי ברובה 50 מ"מ. בין מפקדיו הידועים בעבר של הבסיס נמצא הגנרל עומר בראדלי. גם השחקן ג'יימס ארל ג'ונס שירת כצוער וכקצין במחנה. במאי 2023 שונה באופן רשמי שמו של המחנה מ"פורט בנינג" ל"פורט מור" על שמם של הגנרל האל מור ואשתו ג'ולי כהוקרה על פועלם במלחמת וייטנאם (האל בשדה הקרב וג'ולי בתמיכה במשפחות השכולות). שינוי זה הוא חלק משינוי נרחב שבו צבא ארצות הברית מתנער מדמויות שהיו מזוהות עם הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקאית ובראשם הנרי בנינג שעל שמו המחנה היה קרוי עד אז. אתר האינטרנט הרשמי של פורט מור (באנגלית) קליעה: מדליית ארד לסטריק בתחרות בארה"ב, באתר ynet, 12 במאי 2005