laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סלט מימוזה

  סלט מימוזה (ברוסית: Cалат Mимоза) הוא סלט רוסי חגיגי שמרכיביו העיקריים הם גבינה, ביצים, דגים משומרים, בצל ומיונז. סלט מימוזה קיבל את שמו בגלל הדמיון שלו לפרחי מימוזה (אנ') הפזורים על השלג. הדמיון מושג על ידי פירור ופיזור חלמון ביצה מבושל על פני שטח הסלט. הפופולריות של הסלט בברית המועצות (וכיום במדינות ברית המועצות לשעבר) הובילה להופעתם של מגוון רחב של מתכונים. מתכון קלאסי הוא להניח שכבות של מרכיבים, בקערה, עם מיונז בין השכבות. המרכיבים האופייניים כוללים: דג משומר, מנוקז, שהוסר מעצמות ומעוך. המינים הנפוצים הם סלמון, דג אוקיינוס ממשפחת הרמחניים, מקרל או טרוטה. גבינה קשה, מפוררת דק, מפוזרת. חלבונים מבושלים, מגוררים גס, מפוזרים. לפעמים משתמשים בחלמונים, ללא החלבונים. לפעמים משתמשים בביצים קשות שלמות. חלמונים מבושלים, מפוררים דק, מפזרים מעל. בצל קצוץ דק, מפוזר. מיונז. מרכיבים נוספים עשויים לכלול: חמאה, מגוררת גס, קפואה, מפוזרת. תפוחי אדמה מבושלים, מגוררים גס, מפוזרים. גזר מבושל, מגורר גס, מפוזרים. סלט מימוזה, קישוט מסורתי סלט מימוזה, מקושט בשמיר מימוזה ביצת שטן סלט ביצים סלט אוליבייה סלט ניסואז שובה (מאכל) סלט טונה זקוסקי רשימת סלטים רשימה של מנות רוסיות רשימת מנות דגים מדיה וקבצים בנושא סלט מימוזה בוויקישיתוף סלט מימוזה - אין מקום כמו מטבח - אולגה גלאנטר סלט מימוזה - מבשלים צעד אחר צעד מתכון לסלט מימוזה - RusCuisine.com סלט מימוזה (סרבי) - טעים עושה שמח סלט מימוזה - ספר בישול אזרבייג'ן סלט מימוזה - החברה החדשה לשוודיה תרבותית מתכון לסלט מימוזה - כל המתכונים אוסטרליה ניו זילנד מתכון לסלט מימוזה - טבח גאון סלט מימוזה של גברת ג'ון פ. קנדי - סודות ממטבחי הבית הלבן מימוזה של סרטנים ואבוקדו - מתכונים של Mad Men: Food Republic Marina Zdobnova (2013). My Olympic Sochi: Travel Guide. p. 150. "Classic Mimosa - Ukraine National Cuisine". Discover Ukraine. 2015. Barilla, A. (2014). Salads: Delicious Recipes for Italian Favorites. Taunton Press. p. 64. ISBN 978-1-62710-850-8. Association, A.H. (2002). American Heart Association Meals in Minutes Cookbook: Over 200 All-New Quick and Easy Low-Fat Recipes. American Heart Association Series. Clarkson Potter. p. 69. ISBN 978-0-609-80977-8.
רדיו נור

רדיו נור (ערבית: اذاعة النور, תעתיק מדויק: אד'אעת אלנור, מילולית: "רדיו האור") היא תחנת הרדיו של חזבאללה, המשדרת מלבנון. תחנת הרדיו "רדיו נור", שופרו של ארגון חזבאללה, משדרת בערבית מביירות. היא החלה בפעילותה ב-9 במאי 1988 בסיוע משמרות המהפכה האיראניים, ושידוריה נמשכים עד היום. בראשית דרכה היו לתחנה שמות שונים: "צַוְת אלאסְלָאם" (קול האסלאם), "צות אלאימָאן" (קול האמונה) או "צות אלמֻסְתָצְ'עָפֶין" (קול המדוכאים). המוטו של התחנה הוא: "רדיו נור, הראשון להשמיע ולומר" כרוב התחנות הלבנוניות, חלק גדול מהשידורים מוקדש לחדשות. בכל יום משודרות חמש מהדורות חדשות מורחבות, וביתר הזמן קיצורי חדשות בכל שעה עגולה, בנוסף לשידור מקביל של מהדורות החדשות המרכזיות בערוץ אל-מנאר. התחנה מקדישה חלק מזמן השידורים לתוכניות העוסקות בענייני דת, בדגש על מושגי ההקרבה והמוות במסגרת הלוחמה נגד האויב, למשל פינה הסוקרת קורות חיים של מחבלים שנהרגו, או שנפלו בשבי. על פי מיקום המרכזים המסחריים המפרסמים ברדיו ניתן להסיק כי התחנה פופולרית במיוחד בפרבר הדרומי של ביירות ובאזור דרום לבנון, בעיקר א-נבטיה – אזורים שיעיים מובהקים. בישראל ניתן לקלוט את שידורי התחנה בתדרים 91.7 - 92.2 FM (בעיקר בתדר 92.2). ביולי 2006 תקפה ישראל את משרדי רדיו נור ואת משרדי אל-מנאר כחלק ממלחמת לבנון השנייה. חזבאללה אל-מנאר שמעון שפירא, חזבאללה בין איראן ולבנון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2000 (עמ' 145). אתר האינטרנט הרשמי של רדיו נור (בערבית) האימפריה התקשורתית של חזבאללה, באתר מרכז המידע למודיעין וטרור, 1 בספטמבר 2019 רויטרס‏, צה"ל הפציץ את תחנת הרדיו של חיזבאללה, באתר וואלה, 14 ביולי 2006
יושיטושי

יוֹושִיטוֹשִי צוקיאוֹקָה (בקנג'י 月岡 芳年; ‏30 באפריל 1839 – 9 ביוני 1892) היה אמן הדפסי עץ, צייר ומשורר. את פועלו של יושיטושי ניתן לחלק לשתי תקופות מכריעות: השנים האחרונות של יפן המודרנית המוקדמת, והשנים הראשונות של יפן המודרנית (תקופת מייג'י). יושיטושי נולד בשנת 1839 בתקופת אדו בעיר אדו, שלימים שינתה את שמה לטוקיו. אביו היה סוחר עשיר, שהגיע לתפקיד של סמוראי, אולם יושיטושי עזב את בית אביו בגיל 3 וחי בבית דודו חסוך הילדים. בגיל צעיר ניכר כישרונו והוא הופנה ללימודי אמנות הציור וההדפסי העץ. את הכינוי "יושיטושי" קיבל בגיל 11 מהמאסטר שלו קוניושי. ההדפס הראשון שלו נוצר בגיל 14, בשנת 1853, אולם במשך תקופה ממושכת אחר כך לא יצר, כנראה בשל מחלה ממושכת של מורו קוניושי. בשנת 1862 מת קוניושי, ובשנה שאחר כך יצר יושיטושי 44 הדפסי עץ. עבודתו המוקדמת מלאה באלימות גרפית קיצונית ובמוות, אולי כשיקוף לאלימות הסובבת אותו, ביפן השסועה והנתונה למאבקי שוגונות טוקוגאווה כנגד העולם המערבי. בשנת 1871 שקע בדיכאון עמוק. באותה תקופה לא יצר, חי בחוסר כל, ומתואר כי בת זוגו יוקוטו מכרה את הבגדים שעל גופה על מנת לתמוך בו. כוכבו של יושיטושי החל לדרוך שוב בשנת 1873, כאשר מצב רוחו השתפר, והוא החל שוב ליצור במרץ רב. המהירות שבה עבד, בנוסף ליצירתיותו, עוררו פליאה. שנותיו האחרונות היו הפוריות ביותר. סדרות ההדפסים השונות שיצר זכו להערצה רבה עוד בימיו. מדיה וקבצים בנושא יושיטושי בוויקישיתוף Tsukioka Yoshitoshi Online יושיטושי, באתר MusicBrainz (באנגלית) יושיטושי, באתר Discogs (באנגלית)
מנגלרגה מרצ'דור

מנגלרגה מרצ'דור הוא זן ברזילאי של סוס רכיבה. זהו גזע הסוסים הלאומי של ברזיל, שם יש יותר מחצי מיליון מהם. המנגלרגה מרצ'דור הוא בין הגזעים הרבים ביותר של סוסי רכיבה בעולם. פרנסיסקו גבריאל ג'ונקיירה (Francisco Gabriel Junqueira), הברון מאלפנאס, החל להרבות את סוסי הלוסיטנו שלו עם הסוסות בחווה שלו (שהיו בעיקר סוסי בארב וגזעים אחרים שיובאו אל ברזיל) התוצאה הייתה סוס אטרקטיבי בעל צורת הליכה חלקה ולו הברון כינה, 'נִשְׂגָּב' (Sublime). ג'וקיירה נתן חלק מהסוסים לחברו שהייתה לו חווה בריו דה ז'ניירו. שם החווה היה מנגלרגה. בריו, אנשים הבחינו בנִשְׂגָּב והתחילו לכנות אותו 'מנגלרגים'. מרבית החוואים המעורבים בפיתוח הגזע עקבו אחר המלצות הברון לתקן את צעידתו של הזן, קשיחותו, סיבולתו, בריאותו ומזגו. בשנת 1934 הוקמה אגודת מגדלי מנגלרגה. מייסדיו ביקשו לקבוע כיוון ברור להכלאת הגזע ולהגדיר את תפקוד הגזע ואת מאפיינים הרצויים (בעיקר הליכתו) הכלאות אלה נועדו להתאים את המנגלרגה לטופוגרפיה המקומית. התפתחה מריבה בין אלו שרצו לשמור על המטרות המקוריות של הגזע לבין אלו המגינים על הגזע החדש שנוצר בעקבות ההכלאות. איגוד מגדלי המנגלרגה סגר את ספר ההתייחסות שלו בשנת 1943, כתשע שנים לאחר הקמתו. ב-1948 קבוצה של מגדלים שלא הסכימו עם החלטה זו נפגשו והקימו את אגודת מנגלרגה מרצ'דור (Mangalarga Marchador) שהפכה ל-ABCCMM. למרות שקיימים ארגוני גזע נפרדים עבור המנגלרגה והמנגלרגה מרצ'דור ולמרות שלכל אחד מהגזעים יש קו דם שונה ומבנה גוף שונה, השורשים שלהם דומים. כדי לאחד פלגים שונים וליצר ספר הרבעה חדש, המגדלים פנו אל ג'ראלדו קרניירו, וטרינר וזואולוג, שהיה חבר ושכן של נשיא ברזיל לעתיד (באותה שנה) ז'וסלינו קוביצ'ק, שעזר לייסד איגוד גזע חדש לשימור סוס המרצ'דור המקורי. בשנת 2017 הגזע מנה קרוב ל-540,000 ראשים בברזיל. כ-350 רשומים באיגוד גזעים בארצות הברית. המנגלרגה מרצ'דור הוא גזע בינוני עם פרווה משיי שחלקו העליון של הגב בולט, חזהו עמוק, גבו באורך פרופורציונלי, חלקו האחורי שרירי ופרסותיו קשות. ראשו בצורת משולש עם פרופיל ישר, אוזניו מופנות מעט פנימה ועיניו גדולות. הם בדרך כלל מופיעים בצבעי, אפור, מפרץ וערמון, אך הם יכולים להופיע גם בשחור, פלומינו, באקסקין, רואן ופינטו. מדיה וקבצים בנושא מנגלרגה מרצ'דור בוויקישיתוף ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מנגלרגה מרצ'דור".
מלטיטול

מלטיטול הוא סוכר כהולי המשמש כתחליף סוכר וחומר משלשל. יש לו בין 75 ל־90 אחוז מהמתיקות של סוכרוז (סוכר שולחני הנפוץ) ותכונות כמעט זהות, למעט השחמה. הוא משמש לתחליף סוכר מכיוון שהוא חצי אנרגטי, אינו מקדם עששת, ויש לו השפעה יותר קטנה על רמת הגלוקוז בדם . מלטיטול הוא דו סוכר המיוצר על ידי הידרוגנציה של מלטוז המתקבל מעמילן . סירופ מלטיטול, הידרוליזט של עמילן מוקשה, מיוצר על ידי הידרוגן סירופ תירס, תערובת של פחמימות המופקת מהידרוליזה של עמילן. מוצר זה מכיל בין 50% ל-80% מלטיטול במשקל. השאר הוא בעיקר סורביטול, עם כמות קטנה של חומרים אחרים הקשורים לסוכר. מלטיטול מספק בין שתיים לשלוש קלוריות לכל גרם. המלטיטול אינו מושפע במידה רבה מאנזימי עיכול אנושיים והוא מותסס על ידי פלורת המעיים, וכ-15% מהמלטיטול הנבלע מופרש ללא שינוי בצואה. מדיה וקבצים בנושא מלטיטול בוויקישיתוף Application A537 – Reduction in the energy factor assigned to Maltitol: Final Assessment Report (PDF), Food Standards Australia New Zealand, 5 באוקטובר 2005, אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 במרץ 2016, נבדק ב-27 בינואר 2014 {{citation}}: (עזרה) Franz, M. J.; Bantle, J. P.; Beebe, C. A.; Brunzell, J. D.; Chiasson, J.-L.; Garg, A.; Holzmeister, L. A.; Hoogwerf, B.; Mayer-Davis, E.; Mooradian, A. D.; Purnell, J. Q. (2002). "Evidence-Based Nutrition Principles and Recommendations for the Treatment and Prevention of Diabetes and Related Complications". Diabetes Care. 25 (1): 148–198. doi:10.2337/diacare.25.1.148. PMID 11772915. ארכיון מ-2016-10-20. נבדק ב-2015-04-28. Oku, T.; Akiba, M.; Lee, M. H.; Moon, S. J.; Hosoya, N. (באוקטובר 1991). "Metabolic fate of ingested [14C]-maltitol in man". Journal of Nutritional Science and Vitaminology. 37 (5): 529–44. doi:10.3177/jnsv.37.529. PMID 1802977. ארכיון מ-28 במאי 2023. נבדק ב-21 בפברואר 2019. {{cite journal}}: (עזרה)
מודר יונס

מודר יונס (ערבית: مضر يونس) הוא עורך דין אשר כיהן כראש מועצת ערערה מדצמבר 2013 עד למרץ 2024. בנוסף יונס הוא יו"ר הוועד הארצי של ראשי הרשויות המקומיות הערביות בישראל לשעבר. יונס נולד בשנת 1968. למד משפטים באוניברסיטה העברית ועבד כעורך דין במשרד עצמאי ביישוב. בבחירות לראשות המועצה בשנת 2013 התמודד מול חמישה מועמדים נוספים וזכה ל-52.23% מהקולות (4,759 קולות) כשהוא מביס את מרזוק פתחי שזכה ל-2,193 קולות ואת מסרי נדים שזכה ל-1,277 קולות. החליף בתפקיד את ג'מיל מרזוק שכיהן כראש המועצה לפניו במשך שתי קדנציות. בשנת 2018 נבחר לקדנציה שנייה לאחר שהתמודד מול שישה מתמודדים נוספים לראשות המועצה וזכה ל-31.3% מהקולות. בסיבוב שני שנערך מול עוני מרזוק ניצח יונס ברוב של 50.87%, שהם 5,351 - 183 יותר מיריבו. במהלך כהונתו כראש מועצה וכיו"ר הוועד הארצי של ראשי הרשויות המקומיות הערביות בישראל, נחשב לדמות פרגמטית ופעל להסדרת הבניה הבלתי חוקית בערערה ובחברה הערבית בכלל. מהלכים אלו התקשו להתקדם לאור עצירת התקציבים לרשויות הערביות מצד ממשלת ישראל ה-37, ויונס היה בין מובילי מאבק הרשויות הערביות בנושא. יונס הוא גם חבר הוועד המנהל של עמותת אינג'אז לפיתוח מקצועיות וחדשנות ברשויות המקומיות הערביות מבית ועד ראשי הרשויות הערביות. בשנת 2019 נבחר לאחד מ-100 המשפיעים של דה מרקר, ובשנת 2022 נבחר לרשימה פעם נוספת. בשנת 2023 נבחר לאחד ממאה המשפיעים של כלכליסט. בסיבוב השני בבחירות לראשות המועצה במרץ 2024 הפסיד יונס לנזאר אבו עקל אשר קיבל 56.9% מהקולות. יונס נשוי ואב לשלושה. בעל תואר במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. מדיה וקבצים בנושא מודר יונס בוויקישיתוף ארי ליבסקר, נווה ערערה: האם שכונה חדשה תשנה את פני החברה?, באתר כלכליסט, 15 ביולי 2021 גילי מלניצקי, מודר יונס, באתר TheMarker מודר יונס בפרויקט 100 המשפיעים לשנת 2023 של כלכליסט ילקוט הפרסומים אתר המועצה ילקוט הפרסומים ארי ליבסקר, נווה ערערה: האם שכונה חדשה תשנה את פני החברה?, באתר כלכליסט, 15 ביולי 2021 מודר יונס בפרויקט 100 המשפיעים לשנת 2023 של כלכליסט אתר עמותת אינג'אז גילי מלניצקי, מודר יונס, באתר TheMarker מחבר בין הקצוות: מודר יונס - מקום 58 ברשימת 100 המשפיעים של מגזין TheMarker, באתר TheMarker‏, 19 בספטמבר 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ואל

האם התכוונתם ל... מקומות ואל (Val‏) – פרציונה הנכללת בקומונה קורטינה ד'אמפצו שבאיטליה ואל (דרום אפריקה) (Vaal, נהגה "פָאל") – נהר בדרום אפריקה ואל (הולנד) (Waal) – נהר בהולנד אחר ואל (להקה) (VAL) – להקה בלארוסית הפועלת משנת 2016 ואל (Val) – כינויו של מפציץ הצלילה היפני אאיצ'י D3A בקרב בעלות הברית במלחמת העולם השנייה ואל (Val) – הסימון הארוך לחומצת האמינו ולין (Valine) VAL – הקוד של לירת הוותיקן (Vatican lira), המטבע של עיר הוותיקן בשנים 1929–2002 באיטלקית Frazione, רמה מנהלית מתחת לקומונה, בדומה לוועד יישוב או למנהלה מקומית.
דיואי אלבינסון

דיואי אלבינסון (באנגלית: Dewey Albinson; 9 במרץ 1898–1971) היה אמן אמריקאי. אלבינסון היה בן להורים מהגרים שוודים. הוא למד בבית הספר לאמנות במיניאפוליס ב-1919, ובליגת הסטודנטים לאמנות. הוא חי בצרפת מ-1923 עד 1925. הוא היה המנהל והמורה בבית הספר סנט פול לאמנות, מ-1926 עד 1929. מ-1929 עד 1931, הוא חי באיטליה, ולאחר מכן עבר לניו יורק ב-1932. בשנת 1933, הוא עבד עבור פרויקט יצירות אמנות הציבוריות, ובשנת 1934 הוצג ציורו "מכרה בצפון מינסוטה" בגלריה לאמנות קורקורן, ונדד למקומות נוספים. הוא היה מנהל פרויקט של מחלקת החינוך של מדינת מינסוטה, מ-1935 עד 1937. הוא צייר ציורי קיר לסניפי דואר בקלוקט, מינסוטה ובמרקט, מישיגן. הוא היה נשיא איגוד האמנות של מינסוטה, מ-1937 עד 1938. מ-1939 עד 1941 הוא חי בקוויבק. לאחר שחזר למינסוטה, הוא עבר לסטוקטון, ניו ג'רזי, ולבסוף ל־Jalisco, במקסיקו ב-1953. עבודתו נמצאת במוזיאון לאמנות אמריקאית של סמיתסוניאן, במוזיאון לאמנות בסן דייגו, במכון לאמנות של מיניאפוליס, במוזיאון לאמנות של אוניברסיטת מישיגן, ובמוזיאון לאמנות של פרדריק אר וייסמן. מדיה וקבצים בנושא דיואי אלבינסון בוויקישיתוף Dewey Albinson, www.cartermuseum.org (באנגלית) Robert Crump, Minnesota Prints and Printmakers, 1900-1945, Minnesota Historical Society, 2009, ISBN 978-0-87351-635-8. (באנגלית) "European masterworks from Linden House Collection to be auctioned at Hindman" Dewey Albinson, web.archive.org, ‏2011-09-10 Northern Minnesota Mine | Smithsonian American Art Museum, americanart.si.edu (באנגלית) Exchange: (Landscape), exchange.umma.umich.edu Dewey Albinson/Mrs. Increase Robinson, web.archive.org, ‏2011-08-21 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דיואי אלבינסון".
גיבורות העל של DC

גיבורות העל של DC (מאנגלית: DC Super Hero Girls) הוא זיכיון מדיה שנוצר על ידי DC קומיקס על מנת לפנות לקהל יעד של ילדות בגילאים 6-12. הזיכיון כולל סדרת רשת שיצאה בין השנים 2015-2018 למשך 5 עונות ו-112 פרקים, סדרת טלוויזיה שהציגה גרסה שונה של הדמויות בשונה ממה שהוצג בסדרת הרשת ששודרה בערוץ Cartoon Network בין השנים 2019–2021 למשך שתי עונות, סרטי אנימציה וכן, גם מוצרים נלווים כדוגמת ערכות לגו, בובות (בשיתוף חברת הצעצועים מאטל), ספרים ועוד. (*) - מהווה דמות ראשית רק בסדרת הרשת. (+) - מהווה דמות ראשית רק בסדרת הטלוויזיה (*) - מופיע/ה רק בסדרת הרשת גיבורות העל של DC, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר האינטרנט הרשמי של גיבורות העל של DC (באנגלית) Susana Polo, DC announces long-overdue girl-focused superhero initiative, but few specifics, Polygon, ‏2015-04-22 (באנגלית אמריקאית) Scott Mendelson, Girls To Get 'Separate But Equal' DC Super Hero Girls Product Line, Forbes (באנגלית) Here's a First Look at LEGO's New 'Super Hero Girls' Collection, TIME, ‏2016-10-03 (באנגלית) Carolyn Cox, Mattel Enlists Feminists to Help Design DC Super Hero Girls Dolls, The Mary Sue, ‏2015-10-12 (באנגלית) Second Book Added to DC Super Hero Girls Graphic Novel Series, web.archive.org, ‏2016-03-04
רוסולי

במטבח הפיני, רוסולי (בפינית: Rosolli) הוא סלט הנאכל בעיקר כתוספת קרה למנה, במיוחד כחלק מארוחת חג המולד הפינית המסורתית. רוסולי עשוי מירקות שורש מבושלים, חתוכים לקוביות, במיוחד סלק, גזר ותפוחי אדמה, לעיתים קרובות בשילוב עם מלפפון חמוץ אחד או יותר (בחומץ או במלח), בצל חי ותפוח. וריאציות עשויות לכלול גם מרכיבים נוספים כגון דג מלוח או ביצה מבושלת, ובמקרה זה סביר להניח שהסלט מוגש כמנה ראשונה (מתאבן) ולא כתוספת למנה עיקרית. רוסולי מוגש לעיתים קרובות עם רוטב עשוי קצפת או מוצר שמנת חמוצה הזמין בפינלנד בשם kermaviili (בהיותו סוג של וילי (כמו יוגורט או קפיר) עשוי משמנת חמוצה, מרוכז בחומץ או בנוזל הכבישה של הסלק, שגם צובע את השמנת לורוד. מנות דומות נמצאות ברחבי צפון אירופה, מארצות השפלה ברחבי סקנדינביה ועד רוסיה. במיוחד הוינגרט הרוסי דומה מאוד לרוסולי הפיני. לפי כמה מקורות, המילה רוסולי מגיעה מהמילה הרוסית rassol, שמשמעותה מי מלח, אם כי לא ידוע כיצד זה הגיע למנה המדוברת. במערב פינלנד משתמשים באופן מסורתי במונחים חלופיים כמו punainen salaatti (מילולית "סלט אדום", בתרגום דיאלקטי) או sinsalla (כנראה מהמילה השוודית sillsallad, עבור "סלט הרינג"). וינגרט (סלט) סלט הרינג מדיה וקבצים בנושא רוסולי בוויקישיתוף מתכון לרוסולי "Salaatti". Raholan syötäviä sanoja. נבדק ב-2 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה)
יז'י רדזיוויל

יֶזִ'י רַדְזִיוִיל (בפולנית: Jerzy Radziwiłł, בליטאית: Jurgis Radvila; 1480 – אפריל 1541) המכונה הרקולס היה אציל פולני. הוא היה סגן נושא גביע (אנ') (בפולנית Podczaszy) של ליטא מ-1510, וויבוד של הוויבודיה של קייב (אנ') מ-1510, הטמאן של ליטא ב-1521 שליט מבצר (אנ') של טרקאי מ-1522, שליט מבצר של וילנה מ-1527, מרשל חצר (אנ') מ-1528, הטמאן גדול של ליטא (אנ') מ-1531, סטארוסטה (אנ') של גרודנו, נאמיסטניק של וילנה, מיישגולה, מרצ'ק, אוטנה, לידא, בייליצה וקרינקי. הוא היה האב המייסד של ענף בירז'-דובינגיאי (אנ') (הידוע גם כענף הפרוטסטנטי) של משפחת רדזיוויל. הוא נודע בזכות הישגיו הצבאיים וכפוליטיקאי מוכשר. הוא השתתף בעימותים הצבאיים השונים נגד נסיכות מוסקבה, הקוזאקים והטטרים. לאחר שהשיג כ-30 ניצחונות צבאיים, הוא מכונה הרקולס הליטאי. בשנת 1526 כחבר במועצת הלורדים הליטאית (אנ') הוא עתר ללא הצלחה לדוכס הגדול של ליטא (אנ') זיגמונט הראשון "הזקן" לחידוש ממלכת ליטא (אנ') תחת שלטונו של בנו של זיגימונד הזקן, זיגמונט השני אוגוסט. בשנות ה-30 של המאה ה-15, כשהוא פועל יחד עם אחיו יאן רדזיוויל (אנ'), הוא היה בשליטה כמעט מוחלטת בענייניה הפנימיים של ליטא. כבן למשפחת רדזיוויל רבת ההשפעה, יז'י פעל להגדלת האחוזה המשפחתית. עם מותו ירש אותו בנו היחיד מיקולאי "האדום" רדזיוויל. היו לו שתי בנות, מהן הפכה הצעירה בהן ברברה רדזיוויל (אנ') לפילגש ולימים המלכה של מלך פולין ולדוכס הגדול של ליטא זיגמונט השני אוגוסט, מה שחיזק מאוד את מעמדה של משפחת רדזיוויל בפולין ובליטא. הוא התחתן עם ברברה קיסקה. נולדו להם שלושה ילדים: מיקולאי "האדום" רדזיוויל (1512–1584), שלימים הפך להיטמאן הגדול של ליטא, היה נשוי לקטרזינה טומיצקה אנה אלז'בייטה רדזיוויל (1518–1558), נישאה לסיימון הולזנסקי דוברוביץ'. (נפטר ב-1550) ב-1548 ברברה רדזיוויל (אנ') (1520–1551), נישאה לסטניסלב גאסטולד (אנ'), ולאחר מותו ב-1547 נישאה בחשאי למלך פולין זיגמונט השני אוגוסט והוכתרה כבת זוגו המלכה בשנה שלאחר מכן, למרות מחאות הסיים והסנאט. מדיה וקבצים בנושא יז'י רדזיוויל בוויקישיתוף נושא גביע היא משרה היסטורית בכירה בחצרות מלכות. תפקידו המקורי של נושא הגביע היה למזוג, לטעום ולהגיש משקאות (בפרט יין) למלך ולאורחיו. משום שהיה חשש שמשקאות עלולים להיות מורעלים, הייתה זו משרת אמון קרובה
אבן, נייר ומספריים (סדרת טלוויזיה)

אבן, נייר ומספריים (באנגלית: Rock, Paper, Scissors) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקאית מונפשת שנוצרה על ידי קייל סטגינה וג'וש לרמן (שיצרו גם את "ביזארדבארק" של ערוץ דיסני). הסדרה הוכרזה באופן רשמי על ידי ניקלודיאון ב-1 בנובמבר 2021. פרק הפיילוט שלה עלה לערוץ היוטיוב של ניקטונס ב-19 באוגוסט 2023, ואף הוצג כהצצה בלעדית לסדרה במהלך משחקי ה-NFL ב-25 בדצמבר של אותה שנה. הסדרה שודרה בבכורה בניקלודיאון בארצות הברית ב-11 בפברואר 2024, ובישראל ב-18 בפברואר 2024. מתישהו ב-2024, הסדרה חודשה לעונה שנייה בת 10 פרקים. הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיהם של השותפים לדירה אבן, נייר ומספריים על החטיפות וההרפתקאות המגוחכות שלהם, ולא משנה כמה הם מתחרים ומתעסקים זה בזה, בסופו של יום, הם תמיד יתחברו עם אהבתם המשותפת: שטויות מטורפות. הדיבוב העברי בוים על ידי רועי גבע והופק על ידי ענבר שטגר עזרא באולפני דאבי דאב. בנוסף השתתפו בדיבוב העברי גדי לוי, גילן שחף, תמיר גינזבורג, רונה בקרמן, שחר קדוש ורועי גבע. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר לתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה של UCLA בשנת 2008, ג'וש לרמן עבד על בריקלברי, איש משפחה ורובוט צ'יקן. במהלך הסדרות הללו, ג'וש לרמן ניסה להמציא רעיונות לסדרות משלו. למרבה המזל, הוא ושותפו לכתיבה קייל סטגינה יקבלו בקרוב עזרה מקצועית עם הרעיונות שלהם. המנהלים של לרמן וסטגינה הגישו בקשות לתוכנית מספרי הסיפורים של ערוץ דיסני ב-2014, ובקשותיהם התקבלו. במהלך תוכנית מספרי הסיפורים, לרמן וסטגינה פיתחו את מה שלימים יהפוך לסדרת דיסני בת שלוש העונות שלהם ביזארדבארק. לאחר סגירת העונה השלישית, לרמן גילה הזדמנות בערוץ המתחרה ניקלודיאון: התוכנית Intergalactic Shorts. התוכנית "חיפשה יוצרים חדשים ומגוונים מכל העולם, התמקדה בקולות חדשים וטיפחה את החזון שלהם לתוכן מקורי מונע בקומדיה עם עין לעבר ייצוג." לרמן התחבר שוב לסטגינה כדי להציע "אבן, נייר ומספריים" במסגרת התוכנית. "ידענו שעלינו על משהו מיוחד עם היוצרים קייל סטגינה וג'וש לרמן והדמויות המצחיקות שלהם אבן, נייר ומספריים, שאנחנו כל כך גאים להביא לסדרות", אמר ראש האנימציה של ניקלודיאון, רמזי נאיטו. "מציאת והגדלת כישרונות בתהליך של גובה הצליל להכות הוא מה שמניע את התוכנית Intergalactic Shorts שלנו, ואנחנו לא יכולים לחכות כדי להתחיל למצוא את היוצר הגדול הבא באנימציה דרך השלב השני של התוכנית שלנו שזה עתה הושק." פרק הפיילוט המלא הופץ ב-19 באוגוסט 2023 בערוץ היוטיוב של ניקטונס ואז ב-25 בדצמבר 2023 בטלוויזיה בערוץ ניקלודיאון. זמן קצר לאחר מכן פורסמו בערוץ קליפים נוספים מהתוכנית, כמו גם פרקי יום ההולדת המלאים והפרקים הגדולים של העיתון. אתר האינטרנט הרשמי של אבן, נייר ומספריים (באנגלית) "אבן, נייר ומספריים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אבן, נייר ומספריים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Patrick Hipes, Annie Awards: ‘Spider-Man: Across The Spider-Verse’ Takes Best Feature And Tops Winners List; ‘Blue Eye Samurai’ Dominates TV, Deadline, ‏2024-02-18 (באנגלית אמריקאית)
רמי הסמן

רמי הסמן (נולד ב-28 בספטמבר 1958) הוא איש פרסום, מרצה וחוקר לשיווק מדיני וחברתי, ומראשי המאבק באיידס בישראל. הסמן אובחן כנשא HIV במהלך הקריירה שלו כאיש פרסום ואסטרטגיה שיווקית, ומאז ניתב את פעילותו המקצועית-התנדבותית להנהגת המאבק במגפה ולקידום המודעות הציבורית לנושא. הסמן נולד בתל אביב, ובין השנים 1962‏-1968 חי עם משפחתו בשיקגו, ארצות הברית. הוא למד בתיכון עירוני א' בתל אביב וסיים ב-1977. בתקופת לימודיו שימש כיושב-ראש סניף תל אביב של ארגון 'נוער לנוער' ( 1975‏-1976). לאחר שרותו הצבאי בצה"ל (1978‏-1982) כקצין נ"מ הוא סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים, לימודי תואר שני בבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה, וקיבל דיפלומה בפרסום בינלאומי מטעם איגוד הפרסום הבינלאומי (IAA). במהלך הקריירה המקצועית שלו ניהל הסמן את מחלקות המחקר והאסטרטגיה ("פלנינג") במשרדי הפרסום גיתם ופוגל-לוין, והיה מראשוני האסטרטגים בענף הפרסום בישראל. הוא עסק בפיתוח וביישום של מודלים אסטרטגיים בתחום הפרסום והתקשורת השיווקית, ושימש כיועץ אסטרטגי למשרדי ממשלה שונים, לגופים ציבוריים ולתאגידים במגזר הפרטי. במקביל ריכז את תחום לימודי הפרסום במכללה למנהל, לימד מנהל עסקים בבית הספר לתיירות של משרד התיירות, ושימש כמזכיר איגוד הפרסום הבינלאומי בישראל. בשנת 1996 אובחן אצל הסמן נגיף הHIV (הגורם למחלת האיידס) בשלב מתקדם. הוא עזב את עבודתו בחברת הפרסום והחל בפעילות התנדבותית ב"בלה דואגת" - זרוע הסברה ממוקדת לקהילה הגאה של הוועד למלחמה באיידס, שנועדה להילחם בהתפשטות מגפת האיידס בישראל ולהקל על חייהם של אנשים החיים עם הנגיף. הסמן הביא עמו את ניסיונו כפרסומאי וכאיש תקשורת שיווקית, והפרויקט הראשון שניהל היה הפקת חוברת הסברה בשם "יש חיים אחרי האיידס", שחולקה חינם לחולים ולנשאים. בשנת 1997 שימש הסמן כיושב ראש מטה המאבק של ארגוני האיידס בישראל. גוף זה ריכז באותה תקופה את המאבק של ארגוני הבריאות בישראל על הכללת התרופות לטיפול במחלות האיידס, הסרטן והסוכרת בסל שירותי הבריאות, מאבק שלאחריו תוקן חוק ביטוח בריאות ממלכתי. הוא כיהן גם כיושב ראש הנהלת הוועד למלחמה באיידס במשך שלוש שנים, שבהן עסק בשדרוג המאבק באיידס בישראל במישור הממלכתי, התקשורתי, החינוכי והארגוני. במהלך שנים אלה גדל משמעותית תקציב הארגון, והוא הפך לאחד מארגוני הבריאות המשפיעים במדינה. במקביל עסק בפעילויות נוספות במסגרת קהילת הלהט"ב בישראל. בין היתר השתתף בהפקת אירועי הגאווה ובניהול מאבקים פוליטיים לטובת הקהילה. בשנת 2003 זכה באות "יקיר הקהילה". ב-2004 פרש הסמן מתפקידיו הרשמיים השונים, אך המשיך לשמש יועץ אסטרטגי חיצוני לארגוני האיידס והלהט"ב בפעילויותיהם. כיום מרצה הסמן בתוכנית הבינלאומית של בית-הספר למנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה, וחוקר בבית-הספר לממשל ולמדיניות בפקולטה למדעי החברה של אוניברסיטת תל אביב. רמי הסמן, באתר המרכז הבינתחומי הרצליה רמי הסמן באתר "רשימות" רשימת כתבות בעיתונים טורים של הסמן בתחום המאבק באיידס, באתר טבעלייף רמי הסמן אלבום תמונות - דיוקנאות מקהילת להט"ב