laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חגורה שחורה

חגורה שחורה היא דרגה במספר אמנויות לחימה אסייתיות, שלרוב מקורן ביפן. דרגה זו ניתנת לאחר מעבר מבחן באמנות הלחימה ולעיתים ישנם קריטריונים נוספים. לרוב החגורה השחורה היא הדרגה הגבוהה ביותר שאליה ניתן להגיע, והיא מייצגת רמה גבוהה של מיומנות. חגורה שחורה מסמלת את מעבר החניך אל דרגה בה הוא יכול להפוך למורה, כיום בחלק מאמנויות הלחימה ניתן להפוך למדריך כבר מחגורה כחולה. אמנויות לחימה שונות שבהן נהוג לתת לתלמידים ותיקים חגורה שחורה הן: קראטה, ג'ודו, אייקידו, איאיידו היפניות, טאקוונדו הקוריאנית וכן קרב מגע הישראלית. מעבר לאמנויות הלחימה, המושג "חגורה שחורה" נמצא בשימוש גם בתחומים נוספים כמו ניהול איכות, שם הוא מציין רמה גבוהה של מומחיות בתהליכי ניהול. ג'יגורו קאנו, מייסד הג'ודו, הגה את השימוש בחגורות שחורות כדי להבדיל בין החניכים שהגיעו לדרגת הדאן לאלו שלא. קבלת חגורה שחורה כוללת קבלת דרגה דאן 1. לאחר מכן בעליה בדרגות הדאן, החגורה נשארת שחורה. בדרגות הדאן הגבוהות בחלק מאמנויות הלחימה ישתנה צבע החגורה. החגורות השחורות הראשונות הוענקו בשנת 1883. קאנו העניק בתחילה רק חגורות לבנות, חומות ושחורות. בתחילת העשור הראשון של המאה ה-20 החלו להשתמש בחגורות הצבעוניות הסטנדרטיות שקיימות עד היום. דרישות הקבלה לחגורה שחורה משתנות בהתאם לסוג אמנות הלחימה ולמוסד המלמד. הדרישות כוללות עמידה במבחנים פיזיים וטכניים, הפגנת ידע תאורטי, ולפעמים גם תרומה לקהילה ולמוסד באמצעות הדרכה או עזרה בהפצת אמנות הלחימה. שיטת החגורות אומצה גם בקוריאה ובסין, ובמהלך המאה ה-20 היא הפכה גלובלית, כאשר כל אזור ותחום אימץ את המערכת לפי המסורות והפילוסופיות שלו. לדוגמה, בטאקוונדו בקוריאה החגורות הצבעוניות מובילות לחגורה השחורה, כאשר כל צבע מייצג שלב אחר בלמידה. סדר חגורות הקראטה והקיהון הנדרש לכל חגורה, באתר מרכז קראטה רוקח History of the Six Sigma Black Belt Naming Convention, isixsigma.com, ‏20 במרץ 2010 The Judo Rank System - Belts The Origin of the Black Belt in Martial Arts, www.groundstandard.com, ‏2023-09-01 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כנסיית סנט מרי לה בו

כנסיית סנט מרי לה בו (באנגלית: St Mary-le-Bow) היא כנסייה אנגליקנית בסיטי של לונדון, באזור צ'יפסייד. בשל יופייה נקראת הכנסייה "היפה" - "le-Bow" (שיבוש של המילה בצרפתית). את הכנסייה הנוכחית בנה האדריכל כריסטופר רן בין השנים 1671–1673, לאחר שהכנסייה הקודמת נשרפה בשרפה הגדולה של לונדון. צריח הכנסייה הושלם בשנת 1680. הכנסייה שקדמה לזו שנשרפה נבנתה עוד בתקופה הנורמנית, וצריחה היה ידוע ביופיו. מסיבה זו בנה רן צריח ייחודי לכנסייה. הבניין הנוכחי נהרס כמעט לחלוטין במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה, בהפצצה של ה-10 במאי 1941. במהלך ההפצצה נפלו פעמוני הכנסייה מהמגדל והתנפצו. שיקום הכנסייה החל בשנת 1956 בהדרכת האדריכל ל. קינג, והסתיים בשנת 1961. נהגו לצלצל בפעמוני הכנסייה לסימון סגירת שערי העיר כל ערב. הכנסייה מתוארת בשיר הילדים "תפוזים ולימונים". נאמר על אדם שהוא יליד לונדון אמיתי (קוקני) רק אם נולד במרחק שמיעה מפעמוני הכנסייה. בשידורים הבינלאומיים של ה-BBC בשנות ה-40 השתמשו בהקלטת פעמוני הכנסייה משנת 1926 ולעיתים מתחילים בהקלטה זו את התוכניות גם כיום. צריח הכנסייה נתן השראה לאופה שהתגורר בקרבת הכנסייה להכין לביתו עוגת חתונה בצורת הצריח. הייתה זו עוגת החתונה הראשונה בצורה זו, והמקור לעוגות החתונה של ימינו. מדיה וקבצים בנושא כנסיית סנט מרי לה בו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית סנט מרי לה בו (באנגלית)
רפאל הולינסהד

רפאל הולִינְסְהֶד (באנגלית: Raphael Holinshed; ‏1529–1580) היה כרוניקאי בריטי. ספרו "הכרוניקות של אנגליה, סקוטלנד ואירלנד" (Holinsheds Chronicles of England, Scotland, and Ireland ובקצרה: Holinshed's Chronicles, הכרוניקות של הולינסהד), שראה אור ב-1577, היווה מקור היסטורי למחזותיו של ויליאם שייקספיר המלך ליר, מקבת' וסימבלין. מעט מאוד ידוע על חייו. יש עדויות לכך שהיה מתרגם שהתחנך בקיימברידג', שנת לידתו משוערת. שנת מותו נקבעה לפי מועד קריאת צוואתו ב-24 באפריל 1580. הכרוניקות הן חלק מפרויקט רחב היקף שקיבל הולינסהד מהמדפיס רג'ינלד וולף, לכתיבת סדרת ספרים באנגלית שתכלול את כל ההיסטוריה האנושית מהמבול ועד מלוכת אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, כולל היסטוריה של כל האומות עם מפות ואיורים. הפרויקט לא הושלם מעולם. וולף מת ב-1573, טרם השלמת הפרויקט והוא המשיך להיות מנוהל על ידי שלושה מחברי גילדת ההוצאה לאור של לונדון, "חברת הכתבים ומעצבי העיתונים" (Worshipful Company of Stationers and Newspaper Makers), שצמצמו את היקף הפרויקט לכתיבה על האיים הבריטיים בלבד ומינתה את הולינסהד למוביל פרויקט. את ההיסטוריה של אירלנד כתבו ריצ'רד סייניהרסט (Richard Stanihurst ;1547-1618) ואדמונד קמפיון (Edmund Campion ;1540-1581). המהדורה הראשונה ראתה אור ב-1577, בשני כרכים עם תחריטי עץ, לאחר צנזורה של המועצה המלכותית בעניינים הנוגעים לאירלנד. ב-1587 ראתה אור המהדורה השנייה המתוקנת, בה השתמש שייקספיר. מדיה וקבצים בנושא רפאל הולינסהד בוויקישיתוף דף השער של "פרויקט הולינסהד" להנגשת שתי המהדורות לעיון והשוואה ברשת, אוניברסיטת אוקספורד עבודות מאת הולינסהד בפרויקט גוטנברג מקורותיו של מקבת' בכרוניקות של הולינסהד סריקה של הכרוניקות, אתר אוניברסיטת פנסילבניה רפאל הולינסהד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי רפאל הולינסהד בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
יונדאי גטס

יונדאי גטס היא מכונית סופרמיני של חברת יונדאי הקוריאנית הנמכרת ברוב העולם חוץ מארצות הברית, קנדה וסין משנת 2002. המכונית מוצעת עם תיבת הילוכים ידנית בעלת 5 הילוכים ותיבת הילוכים אוטומטית בעלת 4 הילוכים. למרות ההצלחה הגדולה של ממשיכות דרכה, היונדאי i20 באירופה ושל יונדאי אקסנט בקוריאה הדרומית, הגטס ממשיכה להימכר ברחבי העולם. בישראל הרכב התחיל להימכר בשנת 2003 והפך לרכב מבוקש בציי הליסינג ובחברות ההשכרה. כאשר הושקה הגטס, בשנת 2002 היא הוצגה עם מנועי בנזין 1.3 ליטר ו-1.5 ליטר ומנוע טורבודיזל 1.5 ליטר. בשנת 2004 התווסף לגטס מנוע בנזין 1.1 ליטר והמנוע 1.3 ליטר הוחלף על ידי 1.4 ליטר וה 1.5 ליטר הוחלף על ידי 1.6 ליטר. בשנת 2008 יונדאי הציגה את הגטס החשמלית המסוגלת להגיע למהירות מרבית של 120 קמ"ש ולמרחק של 120 ק"מ. הגרסה הבסיסית של גטס (GLF) הוצעה עם כרית אוויר אחת בלבד לנהג ועל כך קיבלה ביקורת שלילית רבה. גרסאות אחרות- GLI, GLS ודגם הספורט כבר הגיעו עם שתי כריות אוויר. הגטס קיבלה 4 כוכבים במבחני הריסוק המסכמים של יורו NCAP כאשר היא קיבלה 4 כוכבים לבטיחות מבוגרים וילדים וכוכב אחד בלבד לבטיחות הולכי רגל. רמת האבזור GLS היא הגרסה היותר מאובזרת ונחשבת לטובה וחזקה מבחינת בטיחות. היא ידועה ברוב העולם כיונדאי גטס אך ישנם מקומות בהם היא נמכרת תחת שם אחר. בקוריאה הדרומית עצמה היא נקראת יונדאי קליק וכך גם בסוריה, בהודו היא נקראת יונדאי גטס פיים, ביפן היא נקראת יונדאי TB, בוונצואלה היא נקראת דודג' בריזה ובמלזיה היא נקראת אינוקום גטס. ונצואלה ומלזיה הן היחידות כיום אשר ממשיכות למכור את הרכב. בסוף שנת 2008 יונדאי הציגה את ה-i20, שהחליפה את הגטס. אך למרות זאת, לאור ההצלחה הגדולה במכירות, מכירת הגטס המשיכה באירופה עד שנת 2011 במקביל למכירת ה-i20. כמו כן, הגטס ממשיכה להימכר בוונצואלה, מלזיה, וייטנאם והמזרח התיכון. בחלק מהארצות בהן ה-i20 לא נמכרת, הוחלט שה-i10 תחליף את הגטס. מדיה וקבצים בנושא יונדאי גטס בוויקישיתוף
חואן קרלוס וסמוסי

חואן קרלוס וסמוסי מונטי (בספרדית: Juan Carlos Wasmosy Monti; נולד ב-15 בדצמבר 1938) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים פרגוואי שכיהן כנשיא פרגוואי בשנים 1993–1998. הוא היה הנשיא האזרחי הראשון לאחר 39 שנות שלטון דיקטטורי. וסמוסי הוא מהנדס בניין בהכשרתו. אבותיו מצד אביו היגרו לברזיל מהונגריה ושם משפחתם היה במקור "ואמושי" (Vámosy או בכתיב גרמני Wamosy). בהגיעם לפרגוואי שם המשפחה שונה ל Wasmosy. וסמוסי זכה בבחירות לנשיאות פרגוואי מטעם מפלגת קולורדו בשנת 1993. בחירות אלו היו הבחירות הראשונות בתולדות המדינה שהוגדרו חוקיות והוגנות על ידי משקיפים בינלאומיים ובראשם ג'ימי קרטר. בתקופת כהונתו הצטייר וסמוסי כנשיא בלתי אהוד ולא פופולרי, בין השאר בשל כך שמינה בכירים מהמשטר הקודם של הדיקטטור אלפרדו סטרסנר לתפקידים פוליטיים בממשלו. בשנת 1996 בוצע ניסיון כושל להפיכה צבאית נגדו. בשנת 2002, 4 שנים לאחר תום כהונתו, הורשע וסמוסי בהונאה ונידון לארבע שנות מאסר. מדיה וקבצים בנושא חואן קרלוס וסמוסי בוויקישיתוף חואן קרלוס וסמוסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא אמריקה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראול קובאס גראו

ראול אלברטו קובס גראו (בספרדית: Raúl Alberto Cubas Grau; נולד ב-23 באוגוסט 1943) פוליטיקאי שכיהן כנשיא פרגוואי בין השנים 1998–1999. גראו הוא מהנדס חשמל במקצועו. בשנת 1993 התמנה לשר האוצר והתפטר מתפקידו ב-1996 על רקע הביקורת שהייתה על ממשלו של הנשיא חואן קרלוס וסמוסי. גראו התמודד על תפקיד הנשיא ב-1998, וניצח לאחר שזכה ב-54% מהקולות. ב-1999 נאלץ גראו לפרוש מתפקידו, לאחר שבית הנבחרים הצביעו ברוב גדול בעד הדחתו, בשל החשד למעורבותו ברצח הגנרל לינו אוביידו. לאחר הדחתו נמלט לברזיל. ב-2002 הוסגר לפרגוואי, והועמד לדין בגין קשירת קשר לביצוע רצח. מדיה וקבצים בנושא ראול קובאס גראו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא אמריקה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יונדאי i20

יונדאי i20 היא מכונית סופרמיני מתוצרת יונדאי מוטור הקוריאנית. המכונית מיוצרת בשני מפעלים בבעלות יונדאי בהודו ובטורקיה. זוהי מחליפתה הרשמית של יונדאי גטס באירופה. היא הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב של פריז בשנת 2008 והחלה להימכר באותה שנה בהודו. כאמור ה-i20 הייתה אמורה להחליף את הגטס, אך עקב הצלחתה של הגטס נמכרה ה-i20 במשך 3 שנים לצד הגטס. המכונית מוצעת במרכב האצ'בק עם שלוש או חמש דלתות. המכונית לא נמכרת בדרום-קוריאה וצפון אמריקה, שם נמכרת יונדאי אקסנט בגרסת ההאצ'בק. ה-i20 בנויה על פלטפורמה חדשה לחלוטין שפותחה על ידי מחלקת מחקר ופיתוח של יונדאי באירופה במטרה ולחדור יותר חזק לשוק הסופרמיני המצליח של אירופה. ה-i20 זכתה ב-5 כוכבים במבחני הריסוק של יורו NCAP. היא מאובזרת ב-6 כריות אוויר, מערכת למניעת נעילת גלגלים (ABS) וגם מערכת למניעת החלקה (EBD) כבר בדגמי הסטנדרט. זהו שיפור ניכר בהשוואה לדגם אותו מחליפה ה-i20, היונדאי גטס אשר כללה רק כרית אחת לנהג וללא מערכת ABS כלל בדגם הבסיסי שלה. למעשה, בשנת 2009 זכתה ה-i20 בתואר אחת מחמש המכוניות הבטיחותיות ביותר על ידי EuroNcap. לישראל הגיעה יונדאי i20 במאי 2009 ושווקה תחילה במגוון רחב יחסית של גרסאות. לישראל הגיעו גרסאות ה-3 וה-5 דלתות של המכונית, מנועי ה-1.4 וה-1.6 ליטר בנזין ותיבות ההילוכים הידניות או האוטומטיות. מבחר רמות האבזור כלל 3 רמות אבזור - Inspire הבסיסית, Premium האמצעית ו-Supreme הבכירה. באוגוסט 2012 הגיעה לישראל מתיחת פנים של דגמי ה-i20. מתיחת פנים זו כללה מספר שינויים קוסמטיים בעיצוב החיצוני של המכונית וכן עדכונים קלים ברמת האבזור של המכונית. ביחד עם הדגם החדש התעדכן גם מבחר הדגמים שנמכר בישראל ושיווקו של מנוע ה-1.6 ליטר בנזין הופסק. במקומו החלה כלמוביל לשווק גרסת בסיס חדשה, המצוידת במנוע 1.25 ליטר בנזין ובתיבת הילוכים ידנית. גם מבחר רמות האבזור עודכן וכלל את רמות האבזור Inspire, Insight ו- Premium. נכון ליולי 2022, נמכרת בישראל יונדאי i20 אך ורק עם מנוע 1 ליטר טורבו בנזין, ותיבת ההילוכים האוטומאטית היא תיבה רובוטית דו מצמדית. רמות הגימור הנמכרות כיום הן: Prestige, Prime, Prime plus, Supreme, Supreme plus. בשנת 2020 הציגה יונדאי N את יונדאי i20 N, גרסת הספורט לגרסה הבסיסית. מדיה וקבצים בנושא יונדאי i20 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יונדאי i20 קובי ליאני‏, נהיגה ראשונה: יונדאי i20 החדשה, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2014 מערכת CarsForum, יונדאי i20 החדשה בישראל, 8 באוגוסט 2012
חלפי

האם התכוונתם ל... אישים אברהם חלפי – משורר ושחקן ישראלי יעקב בן חלפי – אחד משנים עשר השליחים של ישו מרים ברוך חלפי – משוררת ופסלת רחל חלפי – משוררת ישראלית, אחייניתו של אברהם חלפי ובתו של שמשון חלפי שמשון חלפי – משורר ומחזאי ישראלי חלפי - דמות בברית החדשה, אביהם של השליחים מתי ויעקב בן חלפי, נקרא ביוונית "אלפאוס" אחר משירי אברהם חלפי – אלבום האולפן ה-27 של אריק איינשטיין
לוס פרלוס

לוס פרלוס הייתה אוניית מעפילים, שאורגנה על ידי בית"ר רומניה ב-1939 במסגרת עליית אף על פי. הפליגה מנמל קונסטנצה ברומניה, ביוני 1939 כשעל סיפונה 370 מעפילים. האונייה שלא הייתה מצוידת כהלכה ניסתה להיכנס לנמלי איים יווניים אך נדחתה וגורשה. בסופו של דבר הצליחה להצטייד בנמל מארמריס בטורקיה. התוכנית הייתה כי בנקודה מסוימת בחוף הטורקי תגיע ספינת מפרש טורקית, אליה יועברו המעפילים. הספינה לא הגיעה ו"לוס פרלוס" המשיכה בעצמה לכיוון ארץ ישראל. משחתות בריטיות תפסו אותה בסביבות נתניה. היא הובלה ב-3 ביולי לנמל חיפה. המעפילים נאסרו, שוחררו אחרי זמן קצר כשמספרם נוכה ממספר המכסות הרשמי ליהודים של ממשלת המנדט. "לוס פרלוס", באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים עליית "אף על פי" של האצ"ל ערך זה הוא קצרמר בנושא ציונות ובנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחידות מידה לא-תקניות

הצורך במערכת אחידה של יחידות מידה נוצר עוד בשחר האנושות. בטרם הומצאה השיטה המטרית (שהיא כיום התקן המחייב במדע ומערכת יחידות המידה המקובלת ברוב העולם) – לכל תרבות, גם לעתיקות שבהן, היו היחידות שלה. הטבלאות שלהלן מדגימות מספר מערכות יחידות מידה כאלה. ערך מורחב – רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה ערך מורחב – מערכת היחידות הבריטית יחידות האורך והמשקל האמריקאיות זהות (או מאוד דומות) לאלה הבריטיות, ולכן הן לא רשומות תחת סעיף זה, אך ביחידות הנפח ישנם הבדלים משמעותיים, ולכן מובאות מידות הנפח האמריקאיות בטבלה נפרדת. ליגה (League) – יחידת אורך לא תקנית המציינת מהלך שעה של סוס או אדם. היא שווה לכ-5.15 ק"מ. יוג'אנה (योजन) – יחידת אורך וֵדית, ששמשה בעבר הרחוק בתת-היבשת ההודית. אורכה של היוג'אנה נתון במחלוקת, והוא נאמד בין כ-6 לכ-15 ק"מ. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. כדרך הומור, חיסכון במידע, או בחוסר מידע כמותי, הומצאו בשפת היומיום "מידות" המתאימות לתיאור גדלים שונים. כמובן שמידות אלה אינן תקניות, ואפילו אין להן גודל ספציפי וקבוע. "ארוך כמו הגלות" – הכוונה למשהו ארוך מאוד פיזית, או שארוך בזמן. "גבוה כמו עמוד" – הכוונה למישהו גבוה ביחס לממוצע. מלאנטה / מלאנתלפים – בא מהשורש מ.ל.א. + אלפים ומתכוון לכמות מאוד גדולה. קבוטה / קפוטה / בוכטה – גוש גדול המכיל הרבה פרטים מאותו סוג. מקור המילה הוא מהמילה האנגלית caboodle. יחידת מידה היסטוריה של שיטות המדידה מערכת היחידות הבינלאומית מעבר לשיטה המטרית מערכת היחידות הבריטית יחידות מידה על שם אישים מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה שמות של מספרים לא מוגדרים Scales and weights מאת Bruno Kisch
טאורוס (אוניית מעפילים)

טאורוס (וגם טורוס, Taurus) הייתה אוניית מעפילים שהפליגה בדגל יווני והמוסד לעלייה ב' חכר אותה להפלגה מקונסטנצה לאיסטנבול. בשנת 1943, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, החליטה ממשלת בריטניה לאפשר לכל יהודי אשר יגיע לטורקיה להמשיך ולעלות לארץ ישראל. אולם ההחלטה לא פורסמה ברבים. בעקבות ההחלטה, המוסד לעלייה ב' החל לארגן הפלגות אוניות פליטים ניצולי השואה לאיסטנבול. מספר אוניות הפליגו בהסדר זה אך ערב יציאתה של טאורוס בוטלה ההחלטה. אף על פי כן, האונייה יצאה בתחילת דצמבר 1944 מנמל קונסטנצה ברומניה, כשעל סיפונה 958 מעפילים, ביניהם לוחמי גטו וילנה: רוז'קה קורצ'ק ואברהם לידובסקי. "טאורוס" הגיעה לאיסטנבול בשלום, ומשם נסעו המעפילים ברכבת לארץ ישראל. ככל הידוע, "טאורוס" הייתה אוניית המעפילים האחרונה בתקופת המלחמה. ניסיונות לנצל את הטאורוס להבאת עולים נוספים לאיסטנבול סוכלו על ידי השלטונות הטורקיים. מריצה מילכה (אוניית מעפילים) יהודה ואלך (עורך ראשי), אטלס כרטא לתולדות ה"הגנה", ירושלים: הוצאת כרטא, המרכז לתולדות כח המגן ה'הגנה' ע"ש ישראל גלילי, 1991, עמ' 72. אריה ל. אבנרי, מוולוס עד טאורוס - עשור ראשון להעפלה, תל אביב: ארכיון ההגנה, 1986. יצחק וולך, קורות חיי ופרקי מאורעות, http://lipcani.pinimage.com/ "טאורוס", באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים יום עליית האלף, דבר, 12 בדצמבר 1944 אגרות מבירת הארץ, המשקיף, 18 במרץ 1945 מה גרם לעיכוב העליה מרומניה, המשקיף, 22 באפריל 1945 ערך זה הוא קצרמר בנושא ציונות ובנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בר אנש

בַּר אֱנָשׁ (בתרגום דעליטש: "בֶּן־הָאָדָם"; ביוונית: ὁ υἱὸς τοὺ ἀνθρώπου) הוא דמות המופיעה בספר דניאל, בספרים החיצוניים ובברית החדשה. "בר אנש" הוא דמות פלאית וגואלת המקושרת עם קץ העולם וימות המשיח. הנצרות רואה את ישו, בין היתר, כ"בר אנש". דמות זו מוזכרת לראשונה אצל דניאל: חָזֵה הֲוֵית, בְּחֶזְוֵי לֵילְיָא, וַאֲרוּ עִם-עֲנָנֵי שְׁמַיָּא, כְּבַר אֱנָשׁ אָתֵה הֲוָא; וְעַד-עַתִּיק יוֹמַיָּא מְטָה, וּקְדָמוֹהִי הַקְרְבוּהִי — ספר דניאל, פרק ז', פסוק י"ג בתרגום לעברית: "הייתי חוזה בחזיון הלילה והנה עם ענני השמיים כבן אדם שהיה בא, ועד זקן-ימים נפגש, ולפניו הקריבוהו" בספר דניאל נראה ש"בר אנש" איננו עומד בפני עצמו אלא מהווה מטאפורה לעם ישראל כולו. באזכורים אחרים בספרים החיצוניים מדובר כבר על דמות עצמאית, גדולה מן המלאכים שתשפוט את החיים והמתים בקץ הימים. הוא מופיע בקווים אלה בספר צוואת אברהם ובספר חנוך א'. בברית החדשה מוזכר הביטוי פעמים רבות ביוונית כשהוא מתייחס לישו; כך, לדוגמה, בעת משפטו בפני הכהן הגדול, מצטט ישו את דברי דניאל לגבי עצמו. הביטוי בעברית מופיע פעמים רבות בספר יחזקאל, כשהנביא מקבל את נבואתו. דוד פלוסר, "מושג המשיח". דוד פלוסר, האמונה המשיחית בימי בית שני.
ארתחששתא הרביעי

אַרְתַּחְשַׁסְתְּא הרביעי (בפרסית עתיקה: 𐎠𐎼𐎫𐎧𐏁𐏂𐎠), הידוע גם כאַרְסֵס (מיוונית: Ἀρσής, מפרסית עתיקה: 𐎠𐎼𐏁𐎣, רְ'שָׁה) היה מלך פרס בין השנים 338–336 לפנה"ס. הוא היה בנם הצעיר של המלך ארתחשסתא השלישי והמלכה אטוסה, ולא היה אמור לרשת את כס המלוכה של פרס. עלייתו הבלתי צפויה לכתר באה ב-338 לפנה"ס כתוצאה מרצח אביו ורוב בני משפחתו, ככל הנראה על ידי בגווהיה (אנ'), השר החזק של פרס שסר חינו בעיני ארתחשסתא. בגואס ביקש להישאר בתפקידו על ידי החלפת ארתחשסתא עם ארסס הבן, איתו חשב שיהיה קל יותר לשלוט. ארסס היה לא יותר ממלך בובה בשתי שנות שלטונו, תוך שבגווהיה פעל ככוח שמאחורי הכתר. בסופו של דבר, ממורמר ממצב עניינים זה, ובהשפעת אצילי החצר שהתייחסו בבוז אל בגווהיה, ארסס תכנן לרצוח את בגווהיה. בגווהיה שוב הכה ראשון במטרה להגן על עצמו, והרעיל את ארסס. אז המליך את בן דודו של ארסס כמלך דריווש השלישי. דאגתם הגדולה של הפרסים בעת שלטונו הקצר של מלך זה, הייתה אי השקט בגבול המערבי עם מוקדון תחת המלכים פיליפוס השני ואלכסנדר הגדול. אי השקט יוביל למלחמה בין שתי המדינות בתקופת שלטונו של יורשו של ארסס. במקורות היווניים הוא היה ידוע בשם "ארסס" ונראה שזה היה שמו האמיתי. לפי הכתובת התלת לשונית מקסנתוס, ולפי חרסים משומרון נראה שהוא אימץ את השם המלכותי ארתחשסתא הרביעי, בעקבות אביו וסבו. Matt Waters, Ancient Persia: A Concise History of the Achaemenid Empire, 550-330 BCE, Cambridge University Press 2014 מדיה וקבצים בנושא ארתחששתא הרביעי בוויקישיתוף מלך פרסי זה מקצוע מסוכן (חלק ב') - מתוך הפודקאסט ‚דברי הימים’ ארתחששתא הרביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דיודורוס טוען שהרוצח הוא בגווהיה (17.5.3-6), אך תיאור זה משאיר קושי מחקרי; ראו להשוואה Matt Waters chapter: Twilight of the Achaemenids ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רפואה ראשונית, שניונית, שלישונית ורביעונית

ההבחנה בין רפואה ראשונית, שניונית, שלישונית ורביעונית (באנגלית: Primary, Secondary, Tertiary and Quarternary Medicine) משמשת לצורך הבדלה בין רמות שונות של טיפול רפואי שעשוי אדם לקבל, לרבות מידת הידע והניסיון הרפואיים ומורכבות האמצעים הטכנולוגיים הדרושים על מנת להעניק לו טיפול זה. רפואה ראשונית היא ההערכה והטיפול הראשוניים הניתנים לאדם הסובל ממחלה או מפציעה כלשהם. הם ניתנים בדרך כלל על ידי רופא ממיין (כמו רופא משפחה) או רופא בחדר מיון, אך גם על ידי אחות במרפאה או חובש בשדה או באמבולנס. הציוד הרפואי הנדרש לצורך הטיפול בשלב זה איננו מורכב. הוא עשוי לכלול למשל מיכשור למדידת סימנים חיוניים (דופק, לחץ דם, טמפרטורה וריוויון חמצן) ומכונה לצילומי רנטגן. רפואה שניונית ניתנת על ידי בעלי מקצוע שעברו התמחות בתחום רפואי מסוים – למשל רופא אורתופד, קרדיולוג או אונקולוג, אך גם אחות או אח שעברו התמחות בתחום רפואי ספציפי. המטופל מופנה אליהם בדרך כלל בשלב הרפואה הראשונית, בהתאם להערכת מצבו והסימפטומים שלו בשלב הטיפול הראשוני. טיפול שניוני יכול להינתן בבית חולים אך גם במרפאה. האמצעים הטכנולוגיים הנדרשים לצורך מתן טיפול זה הם מורכבים יותר ועשויים לכלול למשל בדיקות בטכניקות הדמיה שונות (למשל אולטרסאונד, טומוגרפיה ממוחשבת ואף דימות תהודה מגנטית), הנעשות על ידי בעלי מקצוע שהוכשרו לכך. רפואה שלישונית ניתנת למטופל על ידי רופאים מומחים, שעברו התמחות נוספת בגזרה ספציפית של תחום מומחיותם. לדוגמה, אלו הם אורתופד שהתמחה בניתוחי עמוד השדרה, קרדיולוג שהתמחה בצינתור כלי הדם בלב, כירורג פלסטי המטפל בכוויות או אונקולוג שהתמחה בטיפול במחלות ממאירות ספציפיות. הטיפול בשלב זה ניתן בדרך כלל במסגרת בית חולים ועל ידי ציוד רפואי ייעודי מתקדם המצוי רק בו והדורש מומחיות לשם הפעלתו (לדוגמה - מכונת לב-ריאה או ציוד לרדיותרפיה). תוצאות הטיפול הרפואי במחלה או בפציעה של אדם עשויות להיות טובות יותר במידה והוא טופל בשלב מוקדם בטיפול שלישוני. רפואה רביעונית היא גרסה מתקדמת של טיפול שלישוני. היא כוללת פרוצדורות רפואיות שאינן שכיחות והדורשות מומחיות רפואית גבוהה במיוחד. אלו הם טיפולים רפואיים ניסיוניים מסוימים או ניתוחים מורכבים, שאינם נערכים לעיתים מזומנות (לדוגמה – השתלת יד או פנים). משום שטיפולים אלו אינם שכיחים, הם גם אינם ניתנים בכל מרכז רפואי אלא רק באלו שצברו את המומחיות והאמצעים הטכנולוגיים המיוחדים הדרושים לכך. ככל שפרוצדורה רפואית מהשלב הרביעוני נעשית מקובלת ושכיחה יותר, היא עשויה לעבור להיות מסווגת לתחום הרפואה השלישונית. רפואה ראשונית, שניונית, שלישונית ורביעונית באתר About.com טיפול שלישוני באתר Wisegeek טיפול שלישוני באתר Johns Hopkins Medicine טיפול רביעוני באתר Answers רופא משפחה הוא לעיתים בעל תואר מומחה במקצועו, וככזה שייך למעשה לתחום הרפואה השניונית. http://www.wisegeek.com/what-is-tertiary-care.htm.
Bryter Layter

Bryter Layter הוא האלבום השני של זמר הפולק הבריטי, ניק דרייק. האלבום יצא לאור ב-1 בנובמבר 1970 על ידי איילנד רקורדס. בדומה לאלבומו הראשון Five Leaves Left, מנגן דרייק עם מוזיקאים שונים ביניהם להקת Fairport Convention, ג'ון קייל מהוולווט אנדרגראונד, ושניים מחברי הביץ' בויז - מייק קולוולסקי ואד קארטר. בשנת 2000 דורג האלבום במקום ה-23 ברשימת "100 האלבומים הבריטים הגדולים ביותר" על ידי המגזין Q. בשנת 2003 מיקים מגזין הרולינג סטון את האלבום במקום ה-242 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים". כל השירים נכתבו והולחנו על ידי ניק דרייק. Introduction - 1:33 Hazey Jane II - 3:46 At the Chime of a City Clock - 4:47 One of These Things First - 4:52 Hazey Jane I - 4:31 Bryter Layter - 3:24 Fly - 3:00 Poor Boy - 3:47 Northern sky - 3:44 Sunday - 3:42 ניק דרייק - גיטרה ושירה דייב פג - גיטרת בס דייב מאטאקס - תופים רוברט קירבי - תזמור ריצ'רד תומפסון - גיטרה מובילה ריי וורליי - אלטו סקסופון, חליל מייק קוולסקי - תופים פול האריס - פסנתר אד קארטר - בס ג'ון קייל - ויולה, צ'מבלו, צ'לסטה, פסנתר, עוגב כריס מקגרגור - פסנתר פאט ארנולד ודוריס טרוי - שירה מלווה מידע על האלבום Bryter Layter באתר MusicBrainz מידע על האלבום Bryter Layter באתר AllMusic האלבום Bryter Layter באתר Discogs האלבום Bryter Layter באתר ספוטיפיי
אנתוני קווייל

סר ג'ון אנתוני קווייל, מפקד (באנגלית: Sir John Anthony Quayle, CBE; ‏7 בספטמבר 1913 - 20 באוקטובר 1989) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי. מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 1969 על תפקידו בסרט "אן של אלף הימים". קווייל נולד בכפר איינסדייל שבמחוז לנקשייר, צפון אנגליה. למד בבית הספר הפרטי שבעיירה רוגבי, ווריקשייר והתאמן לראשונה במשחק ב אקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. היה פעיל במקהלת תיאטרון ובתיאטרון המפורסם "אולד ויק". בשירותו הצבאי בצבא הבריטי שירת קווייל כקצין ביחידת מודיעין במלחמת העולם השנייה. לאחר שסיים את תפקידו בשירות המודיעין שירת קווייל כקצין במנהלת המבצעים המיוחדים שבאלבניה. התפרסם לראשונה בסרטו המצליח של לורנס אוליבייה "המלט" בתפקיד החייל מרסלוס. קווייל המשיך בתפקיד משני בסרטו של אלפרד היצ'קוק "הנאשם" (The Wrong Man) בתור עורך הדין פרנק אוקונור ובתפקיד ראשי בתור קצין הצי הבריטי הנרי הארווד בסרט המלחמה של מייקל פאוול ואמריק פרסבורגר המבוסס על קרב נהר לה פלטה. קווייל הופיע לאחר מכן בסרטיו ג'יי לי תומפסון "אישה בשמלת ערב" בתפקיד ג'ים פרסטון ובסרטי המלחמה הפטריוטים "תותחי נברון" בתפקיד מייג'ור רוי פרנקלין ו"אלכס קר כקרח" בתור קפטן ואן דר פול, בהופעה עלייה הועמד לפרס באפט"א. ב-1962 הופיע קווייל בדרמה הקלאסית זוכת 7 פרסי האוסקר "לורנס איש ערב" בתור הקולונל הבריטי הארי ברייטון. ב-1964 השתתף בדרמה התקופתית "נפילתה של האימפריה הרומית" ב-1965 בסרט המלחמה "מבצע חץ מקשת" וב-1969 במערבון "זהב מק'קנה". קווייל היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב בשנת 1969 על הופעתו בדרמה "אן של אלף הימים" בתור החשמן והפוליטיקאי הבריטי תומאס וולזי. כמו כן שיחק בתפקיד אהרן במיני סדרה "משה", בסרטו של בלייק אדוארדס "זרע התמרינד", בסרטו הרביעי של וודי אלן "כל מה שרצית לדעת על מין ולא העזת לשאול" ובדרמות "הנשר נחת" בתפקיד ראש שירות המודיעין הגרמני וילהלם קנריס ו"רצח על פי צו" בתפקיד גנרל צ'ארלס וורן. קווייל זכה להצלחה רבה כשחקן טלוויזיה בזכות הסדרות "מצדה" בתפקיד היועץ הרומאי רוביוס גאלוס ו" QB VII", בהופעה אשר העניקה לו את פרס אמי בשנת 1974. נוסף על היותו שחקן, הוא ניהל חברת תיאטרון נודדת. קווייל היה נשוי פעמיים במהלך חייו. 7 שנים היה נשוי לשחקנית הרמיוני הנן ולשחקנית האמריקאית דורות'י הייסון לה היה נשוי עד למותו. נולדו לו שלושה ילדים מנישואיו להייסון, ביניהם השחקנית ג'ני קווייל. קוויל קיבל תואר אבירות בשנת 1985 ונפטר ב-20 באוקטובר 1989 ממחלת סרטן הכבד. המלט (1948) סארבנד (1948) או רוזלינדה (1955) הקרב על נהר פלאט (1956) הנאשם (1956) The Wrong Man אישה בשמלת ערב (1957) אלכס קר כקרח (1958) ההרפתקאה הגדולה של טרזן (1959) זה התחיל בלחישה (1959) דרושה גנבת (1960) ההמלט הירוק (1961) תותחי נברון (1961) לורנס איש ערב (1962) נפילת האימפריה הרומית (1964) מבצע חץ מקשת (1965) אי הבנה (1966) יחף באתונה (1966) לפני שבא החורף (1969) זהב מק'קנה (1969) אן של אלף הימים (1969) כל מה שרצית לדעת על מין ולא העזת לשאול (1972) זרע התמרינד (1974) תקוות גדולות (1974) הנשר נחת (1976) שואת 2000 (1977) רצח על פי צו (1979) האגדה על השיכור הקדוש (1988) באסטר (1988) הגנב והסנדלר (1993) מדיה וקבצים בנושא אנתוני קווייל בוויקישיתוף אנתוני קווייל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנתוני קווייל, באתר AllMovie (באנגלית) אנתוני קווייל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אנתוני קווייל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אנתוני קווייל, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנתוני קווייל, באתר Discogs (באנגלית) אנתוני קווייל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)