laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מחנה פלס

מחנה פלס (למפת צפון השומרון מוגדלת)   מחנה פלס (למפת צפון השומרון רגילה)   מחנה פלס (למפת ישראל רגילה)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה פלס (למפת ישראל מוגדלת)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה פלס מחנה פלס (בעבר: "פלס גולני") הוא בסיס צבאי בבקעת הירדן הקרוי על שמו של סגן־אלוף משה סטמפל (פלס) שנהרג בשנת 1968 כאשר פיקד כמג"ד הנח"ל המוצנח על מרדף אחר מחבלים בעמק הירדן (היתקלות אשר נקראה "מרדף ואדי שובש"). המחנה הוא חלק מבסיס אימונים חטיבתי אשר כולל את מחנה פלס ומחנה בקעות אשר בהם מתבצעת טירונות של טירונים מחטיבת כפיר כאשר כל מחזור מבצע את כל מסלול הטירונות כולל שלב האימון המתקדם באחד מהבסיסים בהתאמה ואת מחנה סערה אשר הוא בסיס המפקדה של הבא"ח. במחנה פלס שוכנות גם הפלוגות של נצח יהודה. בעבר, משנת 2000 עד 2004 שימש הבסיס כמחנה הטירונים של חטיבת גולני וזאת לאחר עזיבת בסיס הטירונים "בזק" (בין א-זבאבדה לקבטיה ליד העיר ג'נין) ששימש עד אז את חטיבת גולני (בעבר: "פלס גולני"). המחנה ממוקם בבקעת הירדן ליד היישובים רועי, חמדת ובקעות. כיום ממוקם בפלס נחל בסיס האם של גדוד אריות הירדן. ב־13 במאי 2002, הגיע מחבל חמוש לבסיס, ופתח באש לעבר הש"ג. המחבל חוסל על ידי כוח מהמחנה. ב-10 באפריל 2003, חדרו שני מחבלים למאהל הטירונים ופתחו בירי ממנו נהרגו סמ"ר יגאל ליבשיץ וסמ"ר עופר שרעבי ותשעה חיילים נוספים נפצעו. אחד המחבלים חוסל על ידי כוח בפיקוד מפקד פלוגת האימון המתקדם בעוד המחבל השני חוסל תוך כדי מנוסה על ידי כוח מגדוד הנח"ל החרדי. מחנה בקעות מחנה פלס באתר מתגייסים של צה"ל דף זיכרון למשה סטמפל אשר על שמו נקרא הבסיס תיאור המירדף אשר בו נהרג משה סטמפל מחבל נהרג בעת ניסיון פיגוע במחנה פלס בבקעת הירדן, באתר גלובס, 13 במאי 2002 פליקס פריש ואפרת וייס, 2 חיילים נהרגו בהתקפה על בסיס טירונים, באתר ynet, 10 באפריל 2003 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
להיות או לא להיות (סרט, 1983)

"להיות או לא להיות" (באנגלית: To Be or Not to Be) הוא סרט קומדיה אשר בוים על ידי אלן ג'ונסון ועלה לאקרנים ב-16 בדצמבר 1983. זוהי הגרסה החדשה לסרטו של הבמאי ארנסט לוביטש בעל אותו השם משנת 1942. צ'ארלס דרנינג היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1983 על משחקו בסרט זה. שיר ידוע בעל אותו השם מהסרט הוא להיות או לא להיות, הידוע גם בשם "The Hitler Rap". "להיות או לא להיות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "להיות או לא להיות", באתר נטפליקס "להיות או לא להיות", באתר AllMovie (באנגלית) "להיות או לא להיות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "להיות או לא להיות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "להיות או לא להיות", באתר אידיבי "להיות או לא להיות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סורסו

סורסו (באיטלקית: Sorso; בסאסארית: Sòssu) היא עיר בנפת סאסארי, באי סרדיניה שבאיטליה. העיר שוכנת בקרבת מפרץ אסינרה, במרחק שלושה ק"מ מחוף ים חולי ובו חוף הרחצה Marina di Sorso. העיר עצמה שוכנת בגובה של 136 מטר מעל פני הים, ובה מכון לשנת 2008, כ-15,000 תושבים. העיר שוכנת במרכז אזור חקלאי פורה, שבו הגידולים החקלאיים החשובים הם זיתים וגפן. המבנה הגאולוגי באזור מצויה העיר כולל משקעים עתיקים של אבן גיר עשירים במאובנים. באזור בו שוכנת העיר שרידים לתרבות הנוראגית. שרידים ארכאולוגיים מאוחרים יותר כוללים את מצודת סנטה פיליטיקה, שהקימה קרתגו. בימי הביניים החליפה העיר ידיים פעמים רבות, כיתר סרדיניה. ב-1436 תפס את השלטון גונאריו גמבלה, שסמל משפחתו הוא גם סמל העיר הנוכחי. בדומה לתושבי פורטו טורס הסמוכה, דוברים תושבי העיר ניב מיוחד, turritano, שבין מאפייניו הייחודיים היעדרה של הטיה ללשון נקבה ברבים. רק במהלך המאה ה-20 הגיעה ההשפעה האיטלקית לאזור. בין האתרים הבולטים בעיר רובע ביקוקה (Quartiere della Bicocca) בעל הסגנון האופייני לימי הביניים, כנסייה שנבנתה ב-1836 ומזרקת ביללרה (Fontana della Billellera) מדיה וקבצים בנושא סורסו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סורסו
מינרל (תזונה)

בתזונה, מינרלים הם קבוצה של יסודות, רובם מתכות, להם יצורים חיים נזקקים לשם פעולתם התקינה. חלק מהמינרלים מופיעים בכל היצורים החיים, ובלעדיהם אין החיים יכולים להתקיים: זרחן, סידן ונחושת, למשל; אחרים מופיעים בחלק מהיצורים בלבד: ניקל, סלניום וצורן, למשל. המינרלים נצרכים על ידי היצורים כחלק מהמזון, ולא בצורתם הגבישית, (למעט מקרים נדירים, כמו מלח בישול, למשל, הנצרך גם בצורתו הגבישית). קיימות ארבע קבוצות של מינרלים הדרושים ליצורים חיים, לפי מידת חשיבותם: ארבעת היסודות הבסיסיים: פחמן, מימן, חמצן וחנקן. הללו מופיעים בכל היצורים ומהווים למעלה מ-99% ממסתם. מאקרומינרלים: מופיעים בתאיהם של יצורים חיים בשיעור של מעל ל-50 מיליגרם עבור קילוגרם של מסת תא (או גוף). גם יסודות אלו מופיעים בכל היצורים החיים. מיקרומינרלים או יסודות קורט: מופיעים בתאיהם של יצורים חיים בשיעור של מתחת ל-50 מיליגרם עבור קילוגרם של מסת תא (או גוף). חלקם של יסודות אלו מופיע בכל היצורים, אך חלקם האחר מופיע ביצורים מסוימים בלבד. מיקרומינרלים ייחודיים: הללו ייתכן שמופיעים בכמויות מזעריות בתאיהם של יצורים מסוימים. תפקודם הביולוגי אינו ידוע או טרם הוברר דיו. ההגדרה למיקרומינרלים ומאקרומינרלים מתייחסת בעיקר לאדם וליונקים מפותחים אחרים, ואף כי ייתכן שתהיה תקפה גם ליצורים אחרים, הרי שייתכן שהדרישות המינרליות של חיידקים, צמחים, פטריות ויצורים רבים אחרים שונות למדי. הטבלה שלהלן מרכזת את שלוש קבוצות המינרלים האחרונות. עמודת ה"מקורות" מתייחסת בעיקר לאדם; יצורים אחרים מסוגלים לצרוך מינרלים ממקורות שונים. מים מינרליים הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גבעת תום ותומר

גבעת תום ותומר היא גן בוטני לצמחי ארץ ישראל ואתר הנצחה ל-73 נספי אסון המסוקים. הגבעה ממוקמת במישור החוף הדרומי בשטח המועצה האזורית יואב, צפונית-מערבית לקיבוץ נגבה. הגבעה מהווה חלק מהמוזיאון הפתוח בנגבה. בתקופת תש"ח גבעה סמוכה למקום נקראה "גבעה 105" על שום גובהה ושימשה כמשלט במהלך מלחמת העצמאות. לאחר קום המדינה שימש כמחצבה לסלעים וכורכר, את שרידיה ניתן לראות עד היום מן התצפית המערבית. במהלך שנות ה-80, הגה חבר קיבוץ נגבה יואב קידר יוזמה להקים באתר השומם גן בוטני לצמחי ארץ ישראל, ואף התחיל בעבודות להקמתו. בשנת 1997, לאחר אסון המסוקים החליט קידר להקים במקום אתר הנצחה לבנו תומר קידר צ'יזיק מנגבה וחברו הקרוב תום כיתאין מנוה שלום, שנהרגו באסון. בשל היעדרות אתר הנצחה רשמי באותו הזמן, הצטרפו הורים שכולים נוספים ליוזמה של קידר והוחלט להנציח במקום את כל 73 הנופלים. שם האתר נקבע לגבעת תום ותומר על שם שני החברים. ברחבת הכניסה מוצבים שני סלעים גדולים המייצגים את תום ותומר. מן התצפית המזרחית ניתן לראות את רכסי ירושלים, חברון והרי יהודה, ומן המערבית את הערים אשדוד, אשקלון ואת הים התיכון. במתחם הגן נמצאים מספר אזורי התכנסות והסבה מוצלים בהם מתקיימים מדי פעם אירועי שירה בציבור וכינוסים תרבותיים. לאורך שבילי הגן מוצבים מספר סלעים בהם מונצחים שמות כל הנספים באסון על פי יחידותיהם הצבאיות וכן ציטוטים מהתנ"ך. כמו כן, ניתן למצוא באתר חומר עיון על אסון המסוקים, ומושמעת לאורך השבילים מוזיקה ישראלית שקטה הבוקעת מבין הסלעים. התחנה הבולטת באתר הוא עמוד מתח עליון פעיל בגובה של כ-64 מטרים הצבוע ברקע כחול עם ציורים של 73 יונים לבנות כמספר הנספים. בבסיס העמוד מצוטט קטע משיר של נתן יונתן: "ארץ שנתנו לה אוהביה כל אשר יכלו לתת". העמוד נתרם על ידי חברת החשמל, עוצב על ידי רפי פלד, מנכ"לה דאז ונצבע על ידי עובדי החברה. העמוד נראה בבירור מכבישי האזור והפך לסימן ההיכר של הגבעה. באתר גן בוטני עשיר לצמחי ארץ ישראל, חלקם נמצאו בגבעה באופן טבעי כגון הרותם, הלוטם והשיטה, וחלקם נשתלו מאוחר יותר כגון האלה והתאנה. ליד הצמחייה מוצבים שלטי מידע בוטני. האתר מתוחזק באופן שוטף ומדי פעם נשתלים בו צמחים חדשים. האתר מתוחזק על ידי משפחת קידר, חבר קיבוץ נגבה אמציה שניידר, בסיוע המועצה האזורית יואב ובהתנדבות המכינה הקדם צבאית נחשון הממוקמת בגלאון, קרן קיימת לישראל וחברת החשמל. כמו כן הוקמה עמותה האוספת תרומות למען תחזוקת המקום. בשנות ה-90 צולמה תוכנית ששודרה בערוץ הילדים בימי זיכרון, בה סופר סיפור האסון מפי בת משפחה של תומר, ובן משפחה של תום, ועוד מספר סיפורים של נופלים, שמסופרים כולם בגבעה. הכניסה לגבעת תום ותומר גבעת תום ותומר ממעוף ציפור גבעת תום ותומר ממעוף ציפור גבעת תום ותומר ממעוף ציפור שילוט בכניסה סלעים עם כיתוב בגבעת תום ותומר סלעים עם כיתוב בגבעת תום ותומר שביל בגן הבוטני בגבעת תום ותומר מדיה וקבצים בנושא גבעת תום ותומר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גבעת תום ותומר טובה דדון, ב"גבעת תום ותומר" נטעו לזכר אסון המסוקים, באתר ynet, 3 בפברואר 2007 לזכר השניים מתוך 73 - גבעת תום ותומר באתר היסטוריה על המפה מסלול טיול בגבעה ובאזור באתר אוֹחַ של משרד החינוך ביקור בגבעת תום ותומר באתר קק"ל 105 מטר מעל פני הים כותבים שונים, מילות פרידה מוסף הספדים מיוחד לערב יום הזיכרון, באתר ידיעות אחרונות, ‏24 באפריל 2023
יוסטון דינמו

יוסטון דינמו (באנגלית: Houston Dynamo FC) היא קבוצת גביע ה-MLS מקצוענית מיוסטון שבטקסס, ארצות הברית. הקבוצה שהוקמה בשנת 2005 משחק בליגה האמריקאית, ה-MLS. מגרשה הביתי הראשון של יוסטון היה אצטדיון רוברטסטון שהיה מסוגל להכיל 32,000 צופים והיה ממוקם בקמפוס של אוניברסיטת יוסטון, בו שיחקו משנת היווסדותם. הבעלים של יוסטון דינמו ארגן חוזה שכירות למשך שלוש שנים שנחתם על מנת שהקבוצה תשחק באצטדיון זה, בזמן שהתוכניות לאצטדיון שמיועד לכדורגל בלבד מגיעות לשלבים הסופיים. האצטדיון החדש נפתח ב-2012 והחליטו לקרוא לו אצטדיון BBVA קומפאס המארח גם את יוסטון דאש בליגת הכדורגל לנשים, קבוצת הפוטבול טקסס סאותרן טייגרס, ה-USA איגלס וב-2013, גם את המשחקים של עונת הרוגבי העולמית בשביעיות לנשים. ארצות הברית וייד באררט (2006–) ארצות הברית בראיין צ'ינג (2006–) ארצות הברית ריקארדו קלארק (2006–) קנדה דווין דה-רוסאריו (2006–) ארצות הברית בריאן מולן (2006–) קנדה פאט אונסטד (2006–) ארצות הברית אדי רובינסון (2006–) ארצות הברית קרייג וייבל (2006–) סקוטלנד פול דלגליש (2006-2008) ארצות הברית סטיוארט הולדן (2006–) זימבבואה ג'וזף נגווניה (2007) ארצות הברית ריצ'רד מולרוני (2007–) גביע ה-מ.ל.ס (2006, 2007) מקום שני באליפות פאן-פאסיפיק (2008) מדיה וקבצים בנושא יוסטון דינמו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוסטון דינמו יוסטון דינמו, ברשת החברתית פייסבוק יוסטון דינמו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יוסטון דינמו, ברשת החברתית אינסטגרם יוסטון דינמו, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
הקניון הגדול של ילוסטון

הקניון הגדול של ילוסטון (באנגלית: Grand Canyon of the Yellowstone) הוא קניון של הנהר ילוסטון השוכן בפארק הלאומי ילוסטון במדינת ויומינג בארצות הברית. עומקו המרבי של הקניון הוא 275 מטרים, ורוחבו המרבי הוא 800 מטרים. אין לטעות בין קניון זה לבין הגרנד קניון הנמצא במדינת אריזונה. הפרטים הגאולוגיים של הקניון אינם מובנים לגמרי, אך מוסכם כי הקניון נוצר כתוצאה מסחיפה ולא כתוצאה של פעילות קרחונית. לאחר ההתפרצות של קלדרת ילוסטון לפני כ-600,000 שנים, האזור התכסה בלבה. באזור נוצרו העתקים גם לפני ההתפרצות כתוצאה מפעילות הקלדרה. האתר שבו נמצא הקניון הנוכחי, כמו גם הקניונים הקודמים, נוצר ככל הנראה כתוצאה מהתרוממות הקרקע והיווצרות הבקיעים שנלוו לכך, מה שגרם להגברת קצב הסחיפה. כמו כן, האזור היה מכוסה על ידי קרחונים שנוצרו במהלך מספר עידני קרח. ההשערה היא כי בעבר הקניון התמלא במשקעים קרחוניים, אך הם נסחפו ולא הותירו אחריהם כל עדות. הקניון שמתחת למפלי ילוסטון התחתונים היה בעבר האתר של אגן גייזר שנוצר מזרמי לבה ריוליטיים, העתקים נרחבים, והחום שהצטבר מתחת לפני הקרקע (הקשור לפעילות של נקודה חמה). לא ידוע בוודאות מתי נוצר אגן הגייזר, אך מניחים כי הוא היה קיים בתקופת פעילות הקרחונים האחרונה. הפעולה התרמית והכימיות של אגן הגייזר שינתה את הסלע הריוליטי באמצעות מטאסומטיזם, הפכה אותו ליותר רך ופחות עמיד לסחיפה. בקניון נותרו עדויות לפעילות תרמית זו בדמות גייזרים ומעיינות חמים שעדיין פעילים. אזור אגם קליר, המוזן על ידי המעיינות החמים, נמצא דרומית לקניון וייתכן כי גם הוא שריד לפעילות הזאת. לפי קן פירס מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית נוצרו סכרי קרח בפתחו של אגם ילוסטון בשלהי עידן הקרח האחרון, לפני 14,000 עד 18,000 שנים. כאשר הסכרים הפשירו השתחררו כמויות מים גדולות שזרמו במורד הזרם, וגרמו לשיטפונות וסחיפה מהירה בקניון של ימינו. נראה ששיטפונות אלו התרחשו יותר מפעם אחת. הקניון הוא עמק דמוי V‏ (V-shaped valley) קלאסי, דבר המרמז על עיצוב על ידי נהר ולא על ידי קרחונים. הנהר ילוסטון ממשיך לגרום לסחיפה של הקניון גם כיום. גם הצבע של הקניון הוא תוצאה של מטאסומטיזם. הריוליט שבקניון מכיל מגוון תרכובות ברזל. כאשר אגן הגייזר היה פעיל, ה"בישול" של הסלע גרם לשינוי כימי בתרכובות הללו, כיוון שהחשיפה ליסודות הללו גרמה לשינוי צבע בסלעים שהתחמצנו. צבע הקניון מרמז על נוכחות או על מחסור במים בתרכובות הברזל הייחודיות. בניגוד למה שמקובל לחשוב, רוב האזורים הצהובים בקניון הם תוצאה של נוכחות של ברזל בסלע, ולא של גופרית. מדיה וקבצים בנושא הקניון הגדול של ילוסטון בוויקישיתוף צילום משנת 1871 צילום משנת 1871 צילום משנת 1920 הקניון ממבט קרוב הקניון הגדול של ילוסטון כפי שהוא נראה מהמפלים התחתונים ערוץ הקניון
אברש

אַבְרָשׁ (שם מדעי: Erica) הוא סוג צמחים ממשפחת האברשיים. בסוג אברש קיימים כ-500 מיני שיחים ובני-שיח המצויים באזורים הממוזגים של כדור הארץ כשרובם בדרום אפריקה 8 מינים באפריקה הטרופית והשאר באירופה ובאזור הים התיכון. האברש הוא צמח בעל תלות מועטה בפוריות הקרקע, ולכן הוא מכסה שטחים נרחבים של אדמה סלעית, שטחי ערבה ואדמות כבול. רבים ממיני האברש משמשים כצמחי נוי בשל פרחיהם הנאים. עצתו של האברש משמשת לעבודות חרטות כמו בתעשיית מקטרות וכלים דומים. מיני אברש אחדים נמכרים בישראל כצמחי תרבות, בהם אברש אמירי ואברש ים-תיכוני. האברש נחשב בגרמניה לסמל של מורשת טבע, והוא אף עמד בבסיסו של שיר הלכת הצבאי אריקה שהיה פופולרי בגרמניה הנאצית. אברש, באתר ITIS (באנגלית) אברש, באתר NCBI (באנגלית) אברש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אברש, באתר GBIF (באנגלית) אברש, באתר IPNI (באנגלית) אברש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לסלס אברקרומבי

לסלס אברקרומבי (באנגלית: Lascelles Abercrombie;‏ 9 בינואר 1881 - 27 באוקטובר 1938) היה משורר, דרמטורג ומבקר אנגלי. הוא היה פרופסור לספרות האנגלית באוניברסיטת לונדון. ספריו העיקריים עוסקים בעיצוב תורת האמנות הספרותית. אברקרומבי היה המשורר היחיד שיצירותיו נכללו בסדרת "משוררי אוקספורד" בעודו בחיים. בנו של לסלס אברקרומבי היה מייקל אברקרומבי, מדען שעסק בביולוגיה. בין כתביו המפורסמים: An Essay Towards the Thory of Art (מאמר בנושא תורת האמנות), 1922 The Idea of Great Poetry (רעיון השירה הגדולה), 1925 Romanticism (רומנטיקה), 1926 The Sale of Saint Thomes (הסייל של סנט תומאס), 1930 לסלס אברקרומבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי לסלס אברקרומבי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) לסלס אברקרומבי (1881-1938), דף שער בספרייה הלאומית לסלס אברקרומבי, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משוררים ובנושא בריטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייקל אברקרומבי

מייקל אברקרומבי (באנגלית: Michael Abercrombie; ‏14 באוגוסט 1912 - 28 במאי 1979) היה חוקר ביולוגיה בריטי שעסק בביולוגיה של התא ובאמבריולוגיה. מייקל אברקרומבי נולד בשנת 1912 במחוז גלוסטרשייר שבדרום מערב אנגליה. בנו השלישי של המשורר האנגלי לסלס אברקרומבי. למד בליברפול ובלידס. בשנת 1931 החל ללמוד זואולוגיה באוניברסיטת אוקספורד. שם עשה את התואר הראשון שלו. את הדוקטורט עשה באוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1947 החל ללמד בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. ניהל מעבדות מחקר באוניברסיטת קיימברידג' משנת 1970 ועד מותו. חקר בעיקר את התפתחות הסרטן בגופן של בעלי חיים. מת בביתו שבקיימברידג' בשנת 1979. Michael Abercrombie (1912-1979), The International Journal of Developmental Biology ערך זה הוא קצרמר בנושא בריטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Cronartium ribicola

Cronartium ribicola (שלפוחית החלודה של האורן הלבן) הוא מין של פטריית חלודה ממשפחת Cronartiaceae. הפטרייה היא טפיל המנצל שני פונדקאים שונים (אורן לבן ודומדמניתיים), ותהליך ההנבגה שלו מחולק לחמישה שלבים. הפטרייה נמצאת באופן טבעי באירופה ובאסיה, היכן שהאורנים הלבנים (אורן מקדוני, אורן שווייצרי ואורן כחול) נהנים מהעמידות הגבוהה ביותר כנגד מחלות. הפטרייה הובאה לצפון אמריקה בטעות ב-1909, והיא נחשבת למין פולש הגורם לנזקים נרחבים לעצי האורן האמריקניים, שאינם בעלי יכולת עמידות כנגדה. שיעור התמותה הגבוה ביותר הוא בקרב אוכלוסיות אורן לבן מערבי (Pinus monticola), אורן הסוכר, אורן גמיש ואורן לבן-קליפה. הרשויות האמריקניות עושות מאמצים על מנת לברור ולהרבות את הפרטים העמידים של המינים הללו; המחקר מרוכז על ידי מרכז המשאבים הגנטיים דורנה של שירות היערות של ארצות הברית, הנמצא באורגון. ניתן להגביל במידה מסוימת את תפוצת הפטרייה. אם מוצאים שלפוחיות של הפטרייה על ענפים שגובהם מעל 10 עד 15 ס"מ מהגזע, יש לגזום אותם באופן מיידי, ובכך תיעצר התפשטות המחלה לשאר העץ. במקרה שגזע העץ עצמו נדבק לא ניתן להגביל את עוצמת המחלה, והעץ ימות לאחר שהפטרייה תקיף אותו לחלוטין. ההדבקה מתרחשת לרוב בענפים הנמוכים הקרובים לקרקע של עצים צעירים, כך שלגיזום הענפים הנמוכים יש השלכות חיוביות נוספות כגון שיפור איכות העץ והפחתת הסבירות להדבקה חוזרת מהפטרייה. צורה נוספת של הגבלה שיושמה בכמה אזורים היא הסרה מתמדת של צמחי הדומדמניתיים הגדלים ליד עצי האורן הלבן. כיוון שמסלול ההדבקה הוא דמדמניים-אורן-דמדמניים, הפטרייה לא יכולה להתקיים ללא אחד מהפונדקאים שלה. אולם, התברר כי למעשה הסרת הדומדמניתיים לא מסייעת לשיפור המצב, כיוון שהם גדלים בקלות מחתיכות שורש שנותרו בקרקע, והזרעים מופצים למרחק רב על ידי עופות. מדיה וקבצים בנושא Cronartium ribicola בוויקישיתוף Cronartium ribicola, באתר ITIS (באנגלית) Cronartium ribicola, באתר NCBI (באנגלית) Cronartium ribicola, באתר GBIF (באנגלית) מידע על הפטריה באתר העוסק בפתולוגיה של יערות קרן אורן הסוכר קרן המערכת האקולוגית אורן וייטבארק
אונומסטיקון

אוֹנוֹמַסְטִיקוֹן (ביוונית: ὀνομαστικόν, משמעות השמות) עוסק באיסוף וניתוח של שמות ומונחים בדיסציפלינה מסוימת. לדוגמה: בתחום הגאוגרפיה האונומסטיקון מכיל ריכוז שמות יישובים ומקומות אחרים (כגון שמות הרים, חורבות או מעיינות) בתקופות נתונות באזור מוגדר מראש. בדרך כלל מובא מקור השם ותיאור קצר של המקום לאור מקורות היסטוריים, עדויות אישיות של בני המקום וכדומה. בדרך כלל מסודרת רשימת השמות לפי אלפבית. באונומסיטיקון היסטורי נאסף החומר מספרי היסטוריה, כרוניקות ספרות תאולוגית כגון כתבי אבות הכנסייה וחיבורים פרשניים, כתובות יהודיות ומסמכים דתיים ומשפטיים אחרים, רשימות אדמיניסטרטיביות ושלטוניות, תיאורים של עולי רגל וממצאים ארכאולוגיים כגון מטבעות. ערך מורחב – אונומסטיקון (אוסביוס) האונומסטיקון הידוע של ארץ ישראל הוא של אחד מאבות הכנסייה, אוסביוס מקיסריה, אשר חיבר רשימה של יישובים ומקומות גאוגרפיים אחרים בארץ בתקופה הביזנטית. בספר מזהה אוסביוס אתרים המוזכרים בתנ"ך ובברית החדשה עם יישובים ומקומות בשטח, כפי שהיו במאה הרביעית. ככל הנראה ערך אוסביוס כחמישה מקורות היסטוריים שהיו לפניו ואף שוטט בארץ וראה את האתרים במו עיניו ושוחח עם אנשי הסביבה. כך מהווה האונומסטיקון של אוסביוס מקור אמין המתעד את שימור השמות בארץ ישראל במאה הרביעית. הספר נכתב ביוונית. לכל שם יישוב נרשמו שלושה מאפיינים: מרחקו מירושלים גודלו - קטן, בינוני, גדול מיהם רוב תושביו - יהודים, נוכרים, נוצרים בהשוואה לשמות המקומות במפת מידבא, שנערכה במאה השישית שביעית, נמצא דמיון לשמות היישובים המופיעים ברשימותיו של אוסביוס. בעת החדשה, בארץ ישראל, נעשה שימוש באונומסטיקון בעת עריכת סקרים ארכאולוגיים. בין השאר, בעקבות ספרו התגלה כי אזור דרומא היה עשיר ביישובים בתקופתו. על יסוד כך בוצעו באזור חפירות ארכאולוגיות אשר תמכו בפרטים המופיעים ברשימותיו. האקדמיה הישראלית למדעים יזמה ומכינה, החל משנות השישים, הפקת אונומסטיקון של ארץ ישראל. האונומסטיקון אמור להביא בפני הקורא כל מקור המוסר מידע על ארץ־ישראל ומאזכר יישוב, מקום גאוגרפי או קבוצה אתנית הנזכרים בספרות היוונית והרומית בתחום הזמן שמלפני כיבוש אלכסנדר הגדול ועד התקופה הערבית בארץ ישראל. סדר הערכים הוא אלפביתי ובתוך כל ערך הסידור הוא כרונולוגי. את הרעיון המקורי יזם מיכאל אבי־יונה. לשם הכנת הספר (או המאגר הממוחשב) לוקטו חומרים מתוך למעלה מאלף חיבורים וקבצים שונים. איסוף החומר נשלם בראשית שנות ה־2000 והמידע שנאסף קיבל ביטוי חלקי ב־Tabula Imperii Romani, פרויקט משותף ליצירת האטלס של האימפריה הרומית ערך מורחב – האונומסטיקון של אמנופה אונומסטיקון של מצרים העתיקה מכיל 610 ערכים בהם שמות מקומות וקבוצות אתניות. ספר האונומאסטיקון לאֶבסביוס. תֻרגם [מיוונית] (בצירוף הערות) בידי ע"צ מלמד. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"י. פורסם לראשונה ב"תרביץ" שנה י"ט ושנה כ"א. הדפסה מחודשת על ידי החברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה, ירושלים, תשל"ח. הערך "אונומסטיקון" באנציקלופדיה מקראית א', עמ' 151–154 Yoel Elizur, Ancient Place Names in the Holy Land: Preservation and History, Magnes Press, Jerusalem and Eisenbrauns, Winona Lake, Indiana, 2004 Zeev Safrai with Steven notley, The Onomasticon of Eusebius, Leiden 2005 מידע על מצב הוצאה לאור של האונומסטיקון של ארץ ישראל מגן ברושי, 4,000 שנה של רציפות שמות, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2005 יורם צפריר, ‏אילת ומפרץ אילת במקורות היווניים והרומיים – מן האונומסטיקון של ארץ־ישראל, קתדרה 53, ספטמבר 1989, עמ' 192-149 האונומסטיקון של אוסביוס, באתר www.tertullian.org זאב וילנאי, אנציקלופדיה אריאל, כרך 1, ישראל: עם עובד, 1979, עמ' 80
נמל התעופה הבין-לאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס

נמל התעופה הבינלאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס (ביוונית: Διεθνής Αερολιμένας Αθηνών «Ελευθέριος Βενιζέλος») הוא נמל התעופה של אתונה, בירת יוון. השדה שוכן במישור מסוגיה, כ-25 ק"מ מזרחית לאתונה וכשלושה ק"מ דרומית-מזרחית לעיירה ספאטה (Σπάτα). הוא נחנך ב-28 במרץ 2001 והחליף את נמל התעופה הבינלאומי אליניקון (Διεθνής Αερολιμένας Ελληνικού) הסמוך למרכזה של אתונה, שנסגר לאחר מכן. הנמל הוא מרכז פעילותה של חברת התעופה היוונית אג'יאן איירליינס, והוא קרוי על שמו של המדינאי היווני אלפתריוס וניזלוס. בשדה שני מסלולי אספלט מקבילים (21/03) באורך של 4,000 ו-3,800 מטר, והם שוכנים משני צדדיו של בית הנתיבות. בית הנתיבות ששטחו 1,244 הקטאר בנוי משני טרמינלים - הטרמינל המרכזי וטרמינל לוויין קטן יותר, השוכן דרומית-מערבית לו ומחובר אליו במנהרה להולכי רגל. בטרמינל המרכזי 14 שערי עלייה למטוס באמצעות גשרי עלייה למטוס והוא מטפל ברוב התעבורה למדינות החתומות על אמנת שנגן ומחוצה להן. בטרמינל הלוויין 10 שערים נוספים והוא מטפל רק בתעבורה למדינות שאינן חתומות על אמנת שנגן. בשדה מספר מגרשי חניה לטווח קצר ולטווח ארוך, וכן בית מלון של רשת סופיטל. כ-2 ק"מ דרומית-מערבית לטרמינל, שוכן אזור מסחרי חדש ובו מספר חנויות כל-בו יווניות וסניף מקומי של איקאה. במתכונתו הנוכחית מסוגל השדה לטפל בהיקף תנועה של עד 16 מיליון נוסעים בשנה, יעד אליו הוא הגיע כבר בשנת 2007, אך קיימת תוכנית בת שישה שלבים שמתוכננת להגדיל את הקיבולת השנתית שלו ל-50 מיליון נוסעים. פתיחתו של הנמל החדש, שהחליף את שדה התעופה המיושן והקטן באליניקון, סייעה רבות להתפתחותה של אתונה כמרכז לתעבורה אווירית אזרחית חשוב בדרום אירופה, והנמל הוא כיום השער האווירי האירופי החשוב ביותר אל יעדי המזרח התיכון. מהשדה יוצאות טיסות לכל רחבי יוון, אירופה והמזרח התיכון, וכן למספר יעדים בצפון אמריקה, באפריקה ובמזרח אסיה. כשני שלישים מהיקף תנועת הנוסעים וכמחצית מתנועות המטוסים בנמל היא לייעדים ברחבי יוון, בעוד שהיתר הם ליעדים בינלאומיים. מאז פתיחתו חלה עלייה מתמדת בנתוני תעבורת הנוסעים ותנועות המטוסים בשדה, ועלייה בכמויות המטען שעברו דרכו למעט בשנת 2007: השדה מחובר אל אתונה באמצעות הכביש המהיר אטיקי אודוס, כביש הטבעת החדש של העיר, והוא שוכן בקצהו הדרום-מזרחי. מוניות וקווי אוטובוס מהירים מקשרים את השדה למספר יעדים באתונה ואל פיראוס, וכן למספר יעדים ברחבי אטיקה. בשדה תחנת רכבת השוכנת מול הטרמינל ומחוברת אליו באמצעות גשר להולכי רגל. התחנה משרתת הן את רכבת הפרברים של אתונה (Προαστιακός Σιδηρόδρομος) המגיעה אל מרכז העיר, לפיראוס ולקורינתוס, והן את קו מספר 3 של הרכבת התחתית של אתונה. טיסה 522 של הליוס איירווייז מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס נמל התעופה הבין-לאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תמונה אווירית בזמן אמת של נמל התעופה הבינלאומי אתונה האתר הרשמי המעבר התת-קרקעי בין שני הטרמינלים גשר הולכי הרגל אל תחנת הרכבת ומלון סופיטל אוטובוס בקו אקספרס X95 המוליך אל כיכר סינדגמה במרכז העיר מפת השדה מפת אזור הטרמינל בניין הטרמינל ממטוס הממריא במסלול 21L. במרכז התמונה נראים המלון ותחנת הרכבת
תמונה (תורת הקטגוריות)

בתורת הקטגוריות, תמונה של מורפיזם היא מורפיזם בעל תכונות מסוימות (אם קיים כזה), המכליל את מושג התמונה של פונקציה. בקטגוריה C, מונומורפיזם h : I → Y {\displaystyle h:I\to Y} הוא תמונה של המורפיזם f : X → Y {\displaystyle f:X\to Y} , אם: קיים מורפיזם g : X → I {\displaystyle g:X\to I} כך ש f=hg. לכל אובייקט Z ולכל מורפיזם k : X → Z {\displaystyle k:X\to Z} ומונומורפיזם l : Z → Y {\displaystyle l:Z\to Y} כך ש f=lk קיים מורפיזם יחיד m : I → Z {\displaystyle m:I\to Z} כך ש k=mg ו h=lm. מן התכונה השנייה, הנקראת "אוניברסליות", נובע שאם התמונה קיימת אז היא יחידה עד כדי איזומורפיזם. התמונה של f מסומנת לעיתים קרובות ב- I m ( f ) {\displaystyle \mathrm {Im} (f)} . בקטגוריה של קבוצות התמונה של מורפיזם f : X → Y {\displaystyle f:X\to Y} היא ההכלה של התמונה { f ( x ) | x ∈ X } {\displaystyle \{f(x)|x\in X\}} לתוך Y. בקטגוריות רבות, כגון הקטגוריה של חבורות, הקטגוריה של חבורות אבליות והקטגוריה של מודולים התמונה של מורפיזם היא התמונה של המורפיזם המתאים בקטגוריה של קבוצות (לאחר הפעלת הפונקטור השוכח).