laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משרד התרבות (צרפת)

משרד התרבות (בצרפתית: Ministère de la Culture) הוא משרד בממשלת צרפת הממונה על פיתוח התרבות במדינה ולשמור על הזהות הצרפתית באמצעות קידום והגנה על האמנויות (חזותית, פלסטית, תיאטרלית, מוזיקלית, מחולית, אדריכלית, ספרותית, טלוויזית וקולנועית) על אדמת המדינה ומחוצה לה. בין השאר המשרד אחראי על המוזיאונים הלאומיים בצרפת. תקציבו מוקדש בעיקר לניהול הארכיון הלאומי (שמפוזר בשישה אתרים לאומיים ומאה מתקני אחסון מבוזרים) ולמרכזי התרבות האזוריים. המטה הראשי של המשרד נמצא בפאלה רויאל ברובע הראשון של פריז ברחוב דה ואלואה. בראשו עומדת שרת התרבות וחברת הקבינט. השרה הנוכחית היא רימא עבדול-מלכ שמכהנת מאז מאי 2022. משרד התרבות המודרני נוסד בידי שארל דה גול בשנת 1959 והשר הראשון היה הסופר אנדרה מאלרו. מלרו היה אחראי למימוש רעיון "הזכות לתרבות", רעיון ששולב בחוקה של צרפת ובההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם. לשם כך מלרו הקים מרכזי תרבות אזוריים רבים ברחבי צרפת ונתן חסות באופן פעיל לאמנויות. הטעם האמנותי של מאלרו כלל את האמנות המודרנית ואת האוונגרד, אך בסך הכל הוא נשאר שמרני. תחת הנשיא פרנסואה מיטראן כיהן שר התרבות ז'אק לאנג. לאנג תמך גם בתרבות פופולרית, שכללה ג'אז, רוקנרול, מוזיקת היפ הופ, גרפיטי, סרטי הנפשה, ספרי קומיקס, אופנה ואוכל. לאנג נודע באמירה כי "économie et culture, même combat" ("כלכלה ותרבות: זה אותו מאבק"). בנוסף ליצירת "חג המוזיקה", לאנג פיקח על בניית הספרייה הלאומית של צרפת, מוזיאון הלובר החדש, המכון הערבי העולמי, מוזיאון ד'אורסה, האופרה בסטיליה, גרנד ארש ומבנים בפארק דה לה וילט. בתקופת השר ז'אק טובון נחקקו חוקים לשמירה על השפה הצרפתית, הן בפרסומות (כל המודעות חייבות לכלול תרגום לצרפתית) והן ברדיו (35% שירים בתחנות רדיו צרפתיות חייבים להיות בצרפתית). משרד התרבות מארגן או מממן מספר אירועי תרבות, ובהם חג המוזיקה ופסטיבל אביניון. מדיה וקבצים בנושא משרד התרבות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד התרבות (בצרפתית) (בצרפתית) משרד התרבות, ברשת החברתית פייסבוק משרד התרבות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד התרבות, ברשת החברתית אינסטגרם משרד התרבות, ברשת החברתית LinkedIn משרד התרבות, סרטונים בערוץ היוטיוב "Accueil". Ministère de la Culture (בצרפתית). אורכב מ-המקור ב-11 במאי 2016. נבדק ב-7 במאי 2016. Nous contacter: 3, rue de Valois, 75001 Paris {{cite web}}: (עזרה) "Monuments historiques: édifice / site: Domaine national du Palais-Royal (ancien Palais Cardinal), comprenant Conseil d'Etat, Conseil Constitutionnel, Ministère de la Culture, théâtre de la Comédie Française". Base Mérimée (בצרפתית). נבדק ב-7 במאי 2016. place du Palais-Royal ; 1 à 7 rue de Valois ; 2 à 8 rue de Montpensier ; place Colette. {{cite web}}: (עזרה)
יחסי קוריאה הצפונית – תאילנד

יחסי קוריאה הצפונית–תאילנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה לבין ממלכת תאילנד. היחסים בין תאילנד לצפון קוריאה החלו בשנת 1972 כחילופי קשרים בלתי פורמליים בתחום המסחר והספורט. מאוחר יותר בשנת 1974 הביעה צפון קוריאה עניין בכינון יחסים דיפלומטיים עם תאילנד ללא שום תנאים בכלל. ב-8 במאי 1975, תאילנד וצפון קוריאה כוננו יחסים דיפלומטיים זו עם זו. שגריר צפון קוריאה בבורמה הוסמך גם עבור תאילנד, ושגריר תאילנד בבייג'ינג, סין הוסמך גם עבור קוריאה הצפונית. ב-15 במרץ 1991 שדרגה צפון קוריאה את משרד נציגות הסחר שלה בבנגקוק (הוקם ב-25 בדצמבר 1979) למעמד שגרירות אך הרשויות התאילנדיות טרם פתחו שגרירות בפיונגיאנג. השרים של שתי המדינות משתתפים בוועדת הסחר המשותפת (JTC) לקידום יחסי סחר ושיתוף פעולה ביניהן. בשנת 2005 הסחר בין המדינות הסתכם ב-13,695.9 מיליון בהט, עם שווי יבוא של 5,357.2 מיליון בהט, ערך יצוא 8,338.7 מיליון בהט. המוצרים המיובאים מתאילנד הם נורות חשמל, גומי, מתגי לוחות בקרה, מחשבים, ציוד ורכיבים, מוצרי פלסטיק, סיבי נחושת ועוד. המוצרים המיוצאים תאילנד כוללים כימיקלים, ברזל, פלדה ומוצרי מחשב, ציוד ורכיבים עפרות מתכת אחרות, מכונות ורכיבים ועוד. תאילנד וצפון קוריאה עדיין לא קיימו ביניהן שום שיתוף פעולה צבאי רשמי. אך שני הצדדים היו בקשר אחד עם השני, כאשר שר ההגנה של צפון קוריאה מרשל או ג'ין-אוו ביקר בתאילנד בדצמבר 1990, ובין 18–21 באוגוסט 1993 ביקר הגנרל וויצ'יט סוקמאק, שר ההגנה של תאילנד, בצפון קוריאה. תאילנד מיוצגת בקוריאה הצפונית באמצעות שגרירותה בבייג'ינג, סין. קוריאה הצפונית מחזיקה בתאילנד שגרירות בבנגקוק. אתר על יחסי מדינות
המשרד להשכלה גבוהה, מחקר וחדשנות (צרפת)

המשרד להשכלה גבוהה, מחקר וחדשנות (בצרפתית: Ministre de l'Enseignement supérieur, de la Recherche et de l'Innovation) הוא משרד בממשלת צרפת המפקח על חינוך ומחקר ברמה האוניברסיטאית אשר הוקם ביוני 1974. מטה המשרד נמצא ברובע החמישי של פריז. שרת ההשכלה הגבוהה הנוכחית היא סילבי רטיו המכהנת מאז מאי 2022. אתר האינטרנט הרשמי של המשרד להשכלה גבוהה, מחקר וחדשנות (בצרפתית) (בצרפתית) המשרד להשכלה גבוהה, מחקר וחדשנות, ברשת החברתית פייסבוק המשרד להשכלה גבוהה, מחקר וחדשנות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המשרד להשכלה גבוהה, מחקר וחדשנות, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עתידים מדיקל סנטר

עתידים מדיקל סנטר הוא מרכז רפואי הממוקם ברמת החייל שבצפון תל אביב ושייך לקבוצת "עיניים - דנאל". המרכז מפעיל כשישה חדרי ניתוח ועובדים בו כ-100 איש. המרכז הרפואי מתמקד במתן שירותי כירורגיה, אורולוגיה, גינקולוגיה, ניתוחים פלסטיים ורפואת שיניים. המרכז מיועד לטפל בפרוצדורות ניתוחיות שאינן כרוכות באשפוז של יותר מ-23 שעות. המרכז הוקם על ידי ד"ר שמואל לוינגר וד"ר רונית לוינגר. מנהל המרכז הוא ד"ר דוד פרנקל. המרכז הרפואי עובד עם כלל קופות החולים (מלבד מכבי) וכן עם מספר מחברות הביטוח. ב-2022 הוציא משרד הבריאות צו סגירה לעתידים מדיקל סנטר לאחר שבביקורת פתע שבוצעה על ידי המשרד, נמצא כי מתחם הניתוחים החדש שהוקם במקום פועל ללא רישיון וכי במתחם הישן, נמצאו ליקויים רבים. לאחר שתוקנו הליקויים במתחם הישן, הוא נפתח מחדש בהסכמת משרד הבריאות. בית החולים מרב אתר האינטרנט הרשמי של עתידים מדיקל סנטר עתידים מדיקל סנטר, ברשת החברתית פייסבוק אודות עתידים מדיקל סנטר, באתר www.atmc.co.il Infomed.co.il, Infomed אלמוג עזר, הצרות בדנאל נמשכות: משרד הבריאות סגר שני מתחמים רפואיים של החברה, באתר כלכליסט, 3 באוקטובר 2022
בלגיה באירוויזיון 1958

בלגיה באירוויזיון 1958 השתתפה עם השיר "Ma petite chatte" שבוצע על ידי הזמר הבלגי, פוד לקלרק. בשנת 1958 רשות השידור הבלגית הקימה את הקדם הבלגי לאירוויזיון 1958, "Eurovision de la Chanson". הקדם מנה עשרה מתמודדים שמתוכם נבחר הזוכה. לקלרק זכה בקדם עם השיר "Ma petite chatte" ונבחר לייצג את ארצו באירוויזיון. בלגיה שובצה שביעית בסדר ההופעות, לפני גרמניה ואחרי דנמרק. בלגיה זכתה במקום החמישי עם שמונה נקודות. Eurovision Song Contest 1958 Eurovision 1958 Results: Voting & Points
יחסי אוקראינה–תאילנד

יחסי אוקראינה–תאילנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אוקראינה לבין ממלכת תאילנד. ממלכת תאילנד הכירה בעצמאות אוקראינה ב-26 בדצמבר 1991. ב-6 במאי 1992 התקיימו חילופי אמנות בין משרד החוץ של אוקראינה לבין שגרירות ממלכת תאילנד במוסקבה, מה שהוביל לכינון יחסים דיפלומטיים בין המדינות. בשנת 2000 הוסמך שגריר אוקראינה בהאנוי, וייטנאם גם עבור תאילנד, ובמרץ 2004 נפתחה שגרירות אוקראינה בבנגקוק. ב-5 ביוני 2017 ביקר שר החוץ האוקראיני פאבל קלימקין בתאילנד, ונפגש עם מקבילו התאילנדי דון פרמודווין, שר לענייני חוץ של ממלכת תאילנד. השוק התאילנדי נותר השוק החשוב ביותר בדרום מזרח אסיה עבור היצוא האוקראיני, במיוחד של מוצרים חקלאיים. בפרט, בשנים האחרונות אוקראינה הייתה היבואנית העיקרית של חיטה לתאילנד, והיא מהווה יותר מ-40% מכלל החיטה המיובאת לממלכה. יצוא התבואה המקומית לתאילנד בשנת 2015 הגיע ל-1.3 מיליון טון, ובשנת 2016 ל-1.9 מיליון טון. לכן משקיעים תאילנדים מגלים עניין רב בהשקעה במגזר התעשייתי החקלאי של כלכלת אוקראינה. בשנת 2011 נחתם חוזה של 240 מיליון דולר בין אוקראינה לתאילנד. לאספקת טנקים אוקראינים OBT "אופלו". באפריל 2012 החל מפעל מלישב בחרקוב ביישום החוזה. ב-17 במאי 2017, במסגרת התערוכה הבינלאומית ה-11 SUBCON THAILAND 2017, שהיא התערוכה הגדולה ביותר של סחורות תעשייתיות ב-ASEAN (איגוד אומות דרום-מזרח אסיה), קיימה שגרירות אוקראינה יחד עם הסוכנות הממלכתית לגיאו-אינפורמטיקה וטכנולוגיית חלל של תאילנד יום עיון בנושא "שיתוף פעולה אוקראינה על עתיד התעשייה האווירית בתאילנד." מטרת הסמינר היא להעלות את המודעות של יזמים תאילנדים, פוליטיקאים, מהנדסים וסטודנטים מאוניברסיטאות טכניות לפוטנציאל של אוקראינה ולפתח מנגנונים אפשריים לשיתוף פעולה בין שתי המדינות. כמו כן, במהלך תערוכת SUBCON THAILAND 2017 ארגנו השגרירות והסוכנות הממלכתית לפיתוח גיאואינפורמטיקה וטכנולוגיית חלל בתאילנד דוכן המוקדש, כולל תעשיות התעופה והחלל האוקראיניות. תאילנד היא שותפה ותיקה של אוקראינה בתחומים רבים, בעיקר ביטחון וסחר וכלכלי. יש לציין כי הצד האוקראיני, הרואה את התועלת ההדדית ואת סיכויי היחסים עם תאילנד, מבקש להביא אותם לרמה גבוהה יותר ולהעמיק בתנאים נוחים לשני הצדדים. תאילנד מחזיקה באוקראינה קונסוליית כבוד בקייב. אוקראינה מחזיקה בתאילנד שגרירות בבנגקוק. קונסוליית הכבוד של תאילנד באוקראינה שגרירות אוקראינה בתאילנד
משרד העבודה והתעסוקה (צרפת)

משרד העבודה והתעסוקה (בצרפתית: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Insertion), המכונה גם משרד העבודה, הוא משרד בממשלת צרפת. המשרד אחראי על התעסוקה, על חוקי העבודה ועל שילובם של עובדים זרים במדינה. השר הנוכחי הוא אוליבייה דוסופ, שמונה ב-2022. המשרד נוצר כמשרד העבודה בשנת 1906. בתחילה עסק המשרד בביטוח הלאומי, ואז החל לפקד גם על עולם העבודה. לאחר מלחמת העולם השנייה, שונה שם התפקיד ל"משרד לעניינים חברתיים". המשרד שונה למתכונתו הנוכחית בשנת 1981 בזמן נשיאותו של פרנסואה מיטראן. זאת כתוצאה מהמצב הכלכלי של צרפת באותן השנים ועל מנת לפקח על נושאי הדרה חברתית, אבטלה, גזענות, סקסיזם וצדק חברתי. מקום מושבו של המשרד הוא מלון שאטלט, ארמון נאו-קלאסי מהמאה ה-18 הממוקם ברובע השביעי של פריז. אתר האינטרנט הרשמי של משרד העבודה והתעסוקה (בצרפתית) משרד העבודה והתעסוקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Béthouart 2006, p. 240. Béthouart 2006, p. 225. July 2014, p. 89. Travail, re du; Insertion; Travail, re du; Insertion (2020-07-31). "L'Hôtel du Châtelet au cours de l'Histoire – Ministère du Travail, de l'Emploi et de l'Insertion". Ministère du Travail, de l'Emploi et de l'Insertion (בצרפתית).
משרד החינוך, המדע והמחקר (אוסטריה)

משרד החינוך, המדע והמחקר (בגרמנית: Das Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Forschung, בעבר היה ידוע כ־Unterrichtsministerium, בראשי תיבות: BMBWF) הוא משרד ממשלתי באוסטריה הממונה על בתי הספר, האוניברסיטאות, וטיפוח האומנויות. המשרד אחראי על כל הנושאים הנוגעים לחינוך ציבורי, לרבות חינוך כללי, מכללות מקצועיות, חינוך למבוגרים, מחקר חינוכי והאוניברסיטאות הפדגוגיות. שר החינוך הנוכחי הוא היינץ פאסמן. המשרד הוקם לראשונה בשנת 1848 בעקבות תהליכי תיעוש ומודרניזציה בחברה האוסטרית. בתחילה כמשרד בתי הספר הציבוריים ("Ministerium für öffentlichen Unterricht"). בשנים שלאחר מכן כונה המשרד "משרד התרבות והחינוך" וכלל גם ענייני דת. בשנים הראשונות של הרפובליקה האוסטרית הראשונה המשרד מוזג ל"משרד הפנים והחינוך", עד שחזר לתבניתו המקורית בשנת 1923. הקנצלר ברונו קרייסקי בנה את המשרד מחדש בשנת 1971, ויצר את משרד המדע והמחקר. בשנים 2000–2007 המשרדים אוחדו שוב ויצרו את "משרד החינוך, המדע והתרבות". בשנת 2007 הופרד משרד המדע וכך נוצר משרד החינוך כפי שהוא המפעיל גם תוכנית תרבות רבות ובהן הספרייה הלאומית האוסטרית והפילהרמונית של וינה. מדיה וקבצים בנושא משרד החינוך, המדע והמחקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד החינוך, המדע והמחקר (בגרמנית) משרד החינוך, המדע והמחקר, ברשת החברתית פייסבוק משרד החינוך, המדע והמחקר, ברשת החברתית אינסטגרם משרד החינוך, המדע והמחקר, סרטונים בערוץ היוטיוב
הסופרקופה הספרדי בכדורסל

הסופרקופה הספרדי בכדורסל (בספרדית: La Supercopa de España de baloncesto) היא תחרות סופר-קאפ שנתית מקצועית בכדורסל גברים בספרד. הסופר התקיימה לראשונה לקראת עונת 1984/1985, המשחק הפגיש את אלופת הליגה הספרדית ואת הקבוצה שזכתה בעונה החולפת בגביע המלך הספרדי. במהלך קיומו היה מוכר גם בשם גביע הפדרציה, שכן אורגן על ידי ההתאחדות הכדורסל הספרדית (FEB) בנוסף למנהלת ליגת העל הספרדית בכדורסל, המשחק שנערך במהלך העונה חדל מלהתקיים בעונת 1988/1989 והוקדם מחדש בשנת 2004 על ידי מנהלת ליגת העל הספרדית בכדורסל בפורמט חדש של 4 קבוצות והוא נערך בתחילתה של העונה. הקבוצות אשר משתתפות: מארחת הטורניר, אלופת אלופת הליגה הספרדית, מחזיקת גביע המלך הספרדי והזוכה בטורניר הסופרקאפ בעונה הקודמת. מדיה וקבצים בנושא הסופרקופה הספרדי בכדורסל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הסופרקופה הספרדי בכדורסל (בספרדית)
משרד ההגנה (בלגיה)

משרד ההגנה (בצרפתית: Ministère de la Défense, בהולנדית: Ministerie van Landsverdediging), שכונה בעבר משרד המלחמה ומשרד ההגנה הלאומי, הוא המשרד הבלגי האחראי על ההגנה הלאומית ועל הצבא הבלגי. בראש המשרד עומד שר הביטחון של בלגיה. שרת ההגנה הנוכחית היא לודיווין דדונדר. משרד ההגנה מאורגן בכמה מחלקות מטה ומנהלות כלליות. צבא בלגיה כפוף לעוזר הרמטכ"ל (ACOS), למבצע והדרכה, העומד בראש מחלקת המטה לתפעול והדרכה. מחלקה נוספת במשרד היא מחלקת המטה למודיעין וביטחון. מחלקת מטה זו מכונה גם שירות המודיעין והביטחון הכללי והיא אחראית על המודיעין הצבאי. הכוחות המזוינים של בלגיה דיפלומטיה צבאית אתר האינטרנט הרשמי של משרד ההגנה (בהולנדית) אתר האינטרנט הרשמי של משרד ההגנה (בצרפתית) משרד ההגנה, ברשת החברתית פייסבוק משרד ההגנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד ההגנה, ברשת החברתית אינסטגרם משרד ההגנה, ברשת החברתית LinkedIn משרד ההגנה, סרטונים בערוץ היוטיוב
ממשלת יוון

ממשלת יוון (באופן רשמי: ממשלת הרפובליקה ההלנית וגם הממשלה ההלנית) היא ממשלתה של יוון, שהוקמה במתכונתה הנוכחית בשנת 1974. הממשלה פועלת בבירה אתונה. הדמות המובילה בממשלה היא ראש ממשלת יוון. הוא ממליץ לנשיא המדינה על מינוי שרים וסגני שרים. ראש הממשלה, השרים וסגניהם חברים במועצת השרים, שמהווה ועדת קבלת ההחלטות העליונה. בדרך כלל השרים וסגניהם חברים ועובדים בפרלמנט. סגני השרים אינם חברים בממשלה. פרט למועצת השרים, פועלות בממשלה גם הוועדה למוסדות ומועצת הממשלה לענייני חוץ וביטחון. מדיה וקבצים בנושא ממשלת יוון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת יוון (ביוונית) ממשלת יוון, ברשת החברתית פייסבוק ממשלת יוון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ממשלת יוון, ברשת החברתית אינסטגרם ממשלת יוון, סרטונים בערוץ היוטיוב ifrc.org The Hellenic Government mfa.gr
יוסף אמזלג

רבי יוסף אמזלג (נפטר לכל המאוחר בה'תקכ"ח, 1768) היה דיין וראש ישיבת כנסת ישראל בירושלים במאה ה-18 נולד במרוקו ולמד שם אצל רבי חיים בן עטר. בשנת ה'תצ"ט (1739) יצא עם רבו יחד עם מספר תלמידים, כשפניהם מועדות לירושלים, על מנת לייסד שם ישיבה. תחילה שהו בליבורנו, כדי לגייס כספים למטרת ההקמה של הישיבה. מליבורנו הפליגו כשאליהם מצטרפים מספר תלמידים מקומיים, ובשלהי שנת ה'תק"א (1741), הגיעו לעכו, שם התעכבו בשל שמועות אודות מגפה שפרצה בירושלים. בחשון שנת ה'תק"ב (1741) החלה הישיבה להתקיים בעכו בצורה רשמית, כאשר הלימודים וסדרי הישיבה הוכתבו לפי תוכנית שנהגתה מראש. בחודש תמוז באותה השנה (השנה הלועזית היא 1742), באו שמועות כי המגפה בירושלים חדלה, ורבי חיים עלה עם תלמידיו לירושלים וייסד שם את ישיבת כנסת ישראל. הישיבה ידעה פריחה מיוחדת, ותלמידיה יצרו, יחד עם רבם, ביאורים למסכתות התלמוד לפי שיטת רמב"ם. את ביאוריהם כינסו בספר שנקרא "ראשון לציון", משום שתוכנו הוא יצירת בכורה של הגותם ב"ציון", היא ירושלים. לאחר כשנה, בשיא פריחתה של הישיבה, בי"ד בתמוז ה'תק"ג (7 ביולי 1743), נפטר רבי חיים בן עטר. לפני פטירתו הביע את רצונו שרבי יוסף הוא זה שימלא את מקומו בראשות הישיבה, אך רבי יוסף חמק מלמלא אחר הצוואה. אולם נציג "ועד כנסת ישראל" בליבורנו, רבי רפאל אירגאס, הודיע במכתבו לחברי הישיבה את החלטת הוועד באשר להמשך ההנהגה: ועל הראש יהיה החכם השלם, הדיין המצויין, הרב המופלא, כמוהר"ר יוסף אמזאלאג. וגם ששיחתו מתפרשת שאינו רוצה, אפילו הכי (=אפילו שכך) ידעתי נאמנה ענוותנותו, שכך היא מדתו, לעולם נחבא בין הכלים... ובפרט שבחר בו הרב (=רבי חיים בן עטר) עליו השלום, וכך הוא רצוני ורצון כל החברים ישמרם צורם ויחיהם, ונא, בלשון בקשה, לא ישמע עוד בכל גבולם שמץ ריב... לאחר הפצרות הוועד נעתר רבי יוסף לעמוד בראשות הישיבה באופן זמני, עד שיימצא לו מחליף. כך עמד בראשותה מעת פטירת רבי חיים ועד לשנת ה'תק"ו (1746), בה החליף אותו רבי יונה נבון. מאז נעלמו עקבותיו ואיננו מוצאים אותו נמנה עם חכמי הישיבה ואף לא בין החכמים שבירושלים. ישנה היתכנות שסמוך לעזיבתו את הישיבה לא היה בין החיים, או שעזב לתקופה מסוימת את העיר. ניתן לקבוע כי רבי יוסף נפטר לכל המאוחר בשנת ה'תקכ"ח (1768), שכן חברו רבי אברהם בן שמואל מיוחס שנפטר באותה השנה מזכיר אותו בספרו בברכת המתים. מצבתו מצויה בהר הזיתים. מאיר בניהו, ירושלים - רבעון לחקר ירושלים ותולדותיה, שנה שנייה, עמודים קג – קלא, מוסד הרב קוק, ה'תש"ט חתימתו נעדרה בין חכמי הישיבה שחתמו בהקדמה לספר "ראשון לציון" (קושטא, ה'תק"ט). וכן ברשימה של חכמי הישיבות בירושלים בשנת ה'תקי"ח (1758), המצויה אצל: שלמה חזן, המעלות לשלמה, דף קב והלאה, אלכסנדריה, תרנ"ד; - איננו מוצאים את שמו של רבי יוסף. שדה הארץ חלק ג, דף קכא, טור ג, ליבורנו, תקנ"ח נוסח מצבתו הועתקה על ידי אריה ליב פרומקין, תולדות חכמי ירושלים עמוד 133, ירושלים, תר"צ: "מצבת החכם השלם הדיין המצוין עצום ורב כמהר' יוסף אמזאלג זלה"ה". והשוו: יעקב גליס, אנציקלופדיה לתולדות חכמי ארץ ישראל ב, עמוד סא, מוסד הרב קוק, תשל"ז. וראו כרטיס הקבר שלו בהר הזיתים, באתר: mountofolives.co.il
ז'אן מנהיים

ז'אן מנהיים (באנגלית: Jean Mannheim‏; 18 בנובמבר 1863 – 6 בספטמבר 1945) היה אמן ומחנך אמריקאי יליד גרמניה, הידוע בציוריו האימפרסיוניסטים בקליפורניה. הוא היה פעיל בדקאטור (אנ'), אילינוי ובפסדינה שבקליפורניה. מנהיים נולד ב־18 בנובמבר 1863 בבאד קרויצנך בגרמניה. הוא גויס לצבא הגרמני, אך בסופו של דבר ברח לצרפת. בפריז למד אמנות באקדמיה קולארוסי, אצל אמנים פול לואי דלאנס וויליאם אדולף בוגרו. בשנת 1884 הוא היגר לאילינוי שם לימד בבית הספר לאמנויות בעיר דקאטור, חלק מתלמידיו היו האמנים רוי בראון וצ'ארלס קרוקר. בתחילה שנות השמונים של המאה ה-19 הוא התחתן עם פאולין מקנט מהעיירה הקטנה מנדוטה, אך הנישואים הסתיימו בגירושין. בשנת 1902 הוא נישא ליוניס דרנן מדקאטור, היא הייתה אחותו של ג'ון דרנן, מוציא לאור ותיק של עיתון מקומי. לאחר מכן קיבל משרה של שנתיים בבית הספר של הצייר ויליאם ברנגווין בלונדון, ומאוחר יותר בבית הספר לאמנות בדנוור בשנת 1903. בשנת 1908, מנהיים ואשתו התיישבו בפסדינה, קליפורניה. בשנת 1909 בנה מנהיים את ביתו ואת הסטודיו לאמנות. המקום היה פופולרי עבור רבים מציורי הנוף שלו. הוא היה חבר במועדון האמנות בקליפורניה. בשנת 1912 הוביל את פתיחתו של בית הספר לאמנות שהיה פעיל עד 1934. תלמידי מנהיים בלוס אנג'לס כללו בין השאר את מארי בונינג קנדל, אפי אנדרסון סמית', הוא נפטר ב־6 בספטמבר 1945 בפסדינה, קליפורניה. נינו של מנהיים כתב ביוגרפיה עליו ב-2011. חוף בקליפורניה אישה על כסא דיוקן בשמש פרחי דובדבן מדיה וקבצים בנושא ז'אן מנהיים בוויקישיתוף ז'אן מנהיים, באתר "Find a Grave" (באנגלית) BOB FALLSTROM-H&R Community News Editor, Bookmark: Artist shapes his identity painting Decatur, Herald-Review.com (באנגלית) Moorpark man keeps great-grandfather's art contributions alive, www.vcstar.com (באנגלית) "How the San Gabriel Valley Inspired California Impressionism and Lured Artists from across the Nation, Part II of III" "Jean Mannheim (1861-1945): Cultivating Colour and Versatility in California" ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ז'אן מנהיים".
שארל השלישי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קרל השמן (832–888) – נקרא גם שארל השלישי של פרנקיה המזרחית. שארל התם (879–929) – נקרא גם שארל הישיר או שארל השלישי מלך פרנקיה המערבית. שארל, רוזן ולואה (1270–1325) – נקרא גם שארל השלישי של אנז'ו. שארל השלישי, מלך נווארה (1361–1425) – נקרא גם שארל האציל ששלט בממלכת נווארה. שארל השלישי של אלנסון (1375-1337) – בשנת 1365 מונה לתפקיד הארכיבישוף של ליון. שארל השלישי של נאפולי (1345–1386) – נקרא גם בשם שארל הנמוך. היה מלך ממלכת נאפולי והיה גם מלך הונגריה (שם נקרא שארל הראשון). שארל השלישי, דוכס בורבון (1490–1527) קרלו השלישי דוכס סבויה (1486–1553) – שלט בדוכסות סבויה. קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (1500–1558) – מלך ספרד (שם נקרא קרלוס הראשון) ובמקביל קיסר האימפריה הרומית הקדושה. קרל השלישי, דוכס לורן (1543–1608) – שלט בדוכסות לורן. שארל השלישי של ג'מנה (1655–1727) – שלט בנסיכות ג'מנה בבריטני. קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (1685–1740) – טוען למלכות ספרד (כ-"קרלוס השלישי") בין השנים 1700–1714, מלך סרדיניה בין השנים 1714–1720, ומלך נאפולי וסיציליה בין השנים 1714–1738. קרל השלישי פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1661–1742) – שלט בנסיכות הבוחר מפפאלץ. קרלוס השלישי, מלך ספרד (1716–1788) – מלך נאפולי וסיציליה בין השנים 1735–1759 (כ-"קרלו השביעי") ודוכס פארמה בין השנים 1732–1735 (כ-"קרלו הראשון"). צ'ארלס אדוארד סטיוארט (1720–1788) – נודע גם בשם צ'ארלי הנסיך היפה, טוען לכתר של בריטניה ואירלנד. קרלו השלישי, דוכס פארמה (1823–1854) – שליט דוכסות פארמה. שארל השלישי, נסיך מונקו (1818–1889) – המייסד של הקזינו המפורסם במונטה קרלו. קרל הארבעה עשר, מלך שוודיה (1763–1844) – מכונה גם יוהאן השלישי, או קרל יוהאן, היה מלך גם בנורווגיה (כ-"קרל השלישי יוהאן"). קרל הראשון, קיסר אוסטריה (1887–1922) – הקיסר האחרון של האימפריה האוסטרו-הונגרית והאחרון שנשא בתואר מלך הונגריה (בשם קארויי הרביעי) ובתארים: מלך בוהמיה וקרואטיה (בשם קארל השלישי), ומלך גליציה ולודומריה. צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת – יליד 1948, מלך הממלכה המאוחדת החל משנת 2022 שארל השלישי מלך צרפת
וילהלם מורגנר

וילהלם מורגנר (בגרמנית: Wilhelm Morgner‏; 27 בינואר 1891 – 16 באוגוסט 1917) היה צייר ואמן גרפי אקספרסיוניסטי גרמני. אביו היה מוזיקאי בלהקה צבאית, לימים הפך לעובד ברכבת. אמו היה לה כשרון אמנותי והוציאה לאור ספר שירה קטן בשנת 1920. לאחר מות אביו בשנת 1892, היא נאבקה לפרנס את וילהלם ואחותו. למרות נטיותיה וכישרונו, היא רצתה שהוא יהפוך לכומר פרוטסטנטי. לאחר זמן קצר בלבד בגימנסיה המקומית, הם החלו לברר על שיעורי אמנות. בשנת 1908, בעצתו של אוטו מודרסון, עבר למושבת האמנים בוורפסוודה, שם למד אצל הצייר האקספרסיוניסטי גאורג טאפרט, שהכיר לו את האמנות המודרנית ויצא למסעות ציור רבים. טאפרט והוא ימשיכו להתכתב בקביעות למשך שארית חייו הקצרים של מורגנר. הוא חזר לזוסט (אנ') בשנת 1909, שם הקים סטודיו קטן והחל להציג. בשנת 1910 הוא נסע לברלין לקחת עוד כמה שיעורים מטאפרט. פרנץ מארק אמר כי הוא התרשם מעבודתו. הרווארט ולדן פרסם כמה מיצירותיו ב"דר שטורם" (אנ'). לאחר מכן הוא הצליח להשתתף בתערוכות יוקרתיות של "הזצסיון החדש" בברלין, "הפרש הכחול" במינכן וה-Sonderbund בקלן. באותה שנה הוא החל את שנת השירות הצבאי שלו. אף שהם לא יכלו להכין ציורי שמן, הם המשיכו לייצר ציורים בצבעי מים ורישומים. לפני שהסתיימה שנת החובה, החלה מלחמת העולם הראשונה והוא הוצב לחזית המערבית. עד מהרה הוא אושפז בבית חולים בברלין כשהוא פצוע ברגלו. ככל הנראה, הפציעה לא הייתה קשה, ולכן הוחזר לתפקידו, הפעם בחזית המזרחית, והועלה לדרגת סמל. הוא גם קיבל את צלב הברזל. לאחר אשפוז קצר נוסף בבית החולים הוא נשלח לבולגריה ולסרביה, שם עבד כשרטט. הוא בילה את חופשת חג המולד בסוסט, ואז חזר לסרביה למספר חודשים לפני שנשלח לפלנדריה. הוא נהרג בקרב ליד לנגמרק על ידי חיילים בריטים. הוא היה רק בן 26. בשנת 1920 הפיק טאפרט קטלוג של יצירותיו שכלל 235 ציורים, 1,920 רישומים וצבעי מים ו-67 הדפסים. הוא גם תבע את הזכויות לעבודות אלה עד שאמו של מורגנר נקטה צעדים משפטיים. בשנת 1937 הכריז השלטון הנאצי על עבודותיו כ"מנוונות" ורבים מהם נתפסו. שמונה הוצגו בברלין בתערוכה השנייה לאמנות מנוונת בשנת 1938. אולם יצירות רבות שרדו. האוסף הגדול ביותר (60 יחידות) מוצג בזוסט, שם בית משפחתו הפך למוזיאון (בית וילהלם מורגנר) בשנת 1962. פרס וילהלם מורגנר לאמנים צעירים נוסד בשנת 1953 על ידי העיר זוסט ובנק החיסכון זוסט. שווי הפרס ב-2016 היה 15,000 אירו. הכניסה לירושלים קומפוזיציה קומפוזיציה אשה עם מריצה דיוקן אוסף חימר נגר מדיה וקבצים בנושא וילהלם מורגנר בוויקישיתוף "Morgner, Wilhelm", daten.digitale-sammlungen.de Wilhelm-Morgner-Preis, www.wilhelm-morgner-preis.de ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "וילהלם מורגנר".