laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית הבטון

בית הבטון הוא בית משאבות בן שתי קומות במקורות הירקון סמוך לכפר הבפטיסטים, אבן ראשה בהיסטוריה של הפרדסנות בישראל. נקרא כך מפני שבבנייתו נעשה השימוש הראשון בבטון בארץ ישראל לבניית בית. המבנה נבנה בשנת 1912 על ידי חברת "פלשתינה" בבעלותו של בצלאל יפה, על מנת לספק מים לפרדסי המושבה פתח תקווה והסביבה. בשנת 1911 חתם בצלאל יפה על חוזה עם ועד המושבה פתח תקווה לאספקת מים. לאחר מכן הקים את חברת "פלשתינה". היזם דניאל ליכטנשטיין, שהיה הראשון שהביא לארץ ישראל ב-1910 את שיטת הבנייה בבטון, ועל כן זכה לתואר אבו צמנטה בפי הערבים, שכנע את יפה להקים את בית המשאבה מבטון. עוד קודם לכן חדש ליכטנשטיין בריכות אגירת מים ותעלות הולכת מים יצוקות בטון כחלופה לאבני הכורכר שאובדן המים דרכן עקב חִלְחוּל היה גדול. בשנת 1912 החלה בניית המבנה. אדריכל המבנה היה גדליהו וילבושביץ, שלמרות יעודו התעשייתי של המבנה, תכנן אותו בסגנון האקלקטי כהצהרה מודרנית וחדשנית. חידוש נוסף בבית הבטון, מלבד השימוש בבטון, היו המשאבות הצנטריפוגליות ומנועי הדיזל החדשים אותם הביא לארץ ישראל נתן שיפריס עובד החברה. המחסור בנפט עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 גרם להפסקת פעילות בית המשאבות זמן קצר לאחר הפעלתו. לאחר מותו של בצלאל יפה נמכר המבנה ל"ירקון חברה להשקאה בע"מ" שהייתה חברת בת של "חברת החשמל לארץ ישראל" ובעלת הזיכיון הבלעדי לשאיבה מרכזית של מי הירקון. בשיא תפוקתה, בשנות ה-40 של המאה ה-20, השקתה 'ירקון' כ-6000 דונם חקלאיים לאורך נחל הירקון, כ-40% מכלל השטח המעובד באזור וספקה מי שתייה לכמה משכונות פתח תקווה. שאר השטח הושקה במי בארות מקומיות. לאחר קום המדינה כדי למנוע חפיפה בין פעילות חברת החשמל לחברת מקורות עברה 'ירקון' לאחריות מקורות. מכון השאיבה בבית הבטון היה פעיל עד שנות ה-70 של המאה ה-20 ומאז ננטש. כיום, ניתן להבחין בו לצידו הדרומי של כביש 5. כמו כן, מסלול שביל ישראל עובר בסמוך אליו. היישוב מדיה וקבצים בנושא בית הבטון בוויקישיתוף אתרים לאורך הירקון אתר רשות נחל הירקון רקע היסטורי - ספריית מט"ח מסלול טיול - אתר רשות הטבע והגנים האג"ח המוניציפלי העברי הראשון ירקון (על פי מדריך ישראל החדש בעריכת ספי בן-יוסף), באתר מט"ח טל בן נון גלו וזאב מרגלית, "הבית על גדת הנחל", "בשביל הארץ", גיליון 58, דצמבר 2013, עמ' 43-40
GIGO

GIGO (ראשי התיבות של: Garbage In, Garbage Out, בתרגום חופשי: "קלט זבל, פלט זבל") מונח מעולם מדעי המחשב המתייחס למצב בו קלט שגוי שהוזן לתוכנית מחשב או לפונקציה מבלי לוודא את נכונותו יוביל לפלט שגוי. המונח משמש בהשאלה גם לתיאור של קבלת החלטות שגויות על בסיס מידע שגוי או חסר. בתחום התוכנה, על מנת להימנע מהתופעה מקובל לבצע בדיקות תקינות והגבלות על נתוני הקלט בכניסה לפונקציה. המונח מבוסס על משקל של מונחים מוכרים. מתחום מדעי המחשב: נכנס ראשון יוצא ראשון – FIFO נכנס אחרון יוצא ראשון – LIFO מתחום הבקרה: מערכות מרובות קלט פלט – MIMO לכל קלט חסום פלט חסום – יציבות BIBO סוג המשתנה – פונקציית חיבור שמקבלת כקלט שני איברים וסוכמת אותם. לדוגמה עבור קלט 1 ו-2 תחזיר 3. אם תקבל כקלט ספרה ותו – היא תספק פתרון מספרי בהתאם להמרת ASCII על אף שאין לזה משמעות מתמטית. למשל עבור 1+a תחזיר 98. סימן – פונקציית העברת כסף מחשבון בנק של לקוח לחשבון בנק של פלוני – מקבלת כקלט את סכום העברה ואישור הלקוח על העברה. בהתאם מחסירה את הסכום מחשבון הלקוח ומוסיפה לפלוני. במידה והייתה מקבלת כקלט סכום בסימן שלילי, דוגמת (100-), הייתה הפונקציה מחסירה סכום שלילי מחשבונו כלומר מוסיפה לו כסף ומוסיפה סכום שלילי לפלוני כלומר מחסירה לחשבון פלוני כסף וללא רשותו. יחידות מידה – התרסקות החללית מקפת האקלים של מאדים (Mars Climate Orbiter) ב-1998 – מחשבי המקפת קיבלו נתוני דחף ביחידות ליברה בעוד היא תוכנתה לקבל נתוני דחף ביחידות ניוטון. זה גרם למקפת להיכנס למסלול נמוך מהמתוכנן וכתוצאה מכך היא נשרפה מהחיכוך באטמוספירה. NASA's metric confusion caused Mars orbiter loss, באתר CNN
פיש

האם התכוונתם ל... Phish – הרכב מוזיקלי אמריקאי פיש (נהר בנמיביה) – נהר בדרום נמיביה שאורכו 650 ק"מ הנשפך לנהר אורנג' פיש (קריפטוגרפיה) – שם הצופן הבריטי למכונה הגרמנית ממלחמת העולם השנייה ששימשה להעברת תשדורות מוצפנות פיש (עיר) (אנ') – עיר בפולין דיוג (פישינג) – ניסיון לגנבת מידע רגיש על ידי התחזות ברשת האינטרנט פיל פיש – בלש בדיוני בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "ברני מילר" פיש – סדרת בת של הסדרה "ברני מילר" פיש – סדרת טלוויזיה בריטית פיש – זמר בריטי אישים ששמם פיש: אלברט פיש – רוצח סדרתי אמריקאי אשר פיש – מנצח אופרה ותזמורת ישראלי אליעזר פיש – דיין, ראש ישיבה ואדמו"ר הונגרי המילטון פיש – פוליטיקאי אמריקאי מנחם פיש – פרופסור לפילוסופיה משה פיש – זמר בריטון ישראלי מרדי פיש – טניסאי אמריקאי תמר פיש נחשון – סופרת ואשת חינוך ישראלית דגים (פירושונים)
אושקר קרמונה

אַנְטוֹנְיוֹ אוֹשְׁקָר פְרַאגוֹזוֹ קַרְמוֹנָה (פורטוגזית: António Óscar Fragoso Carmona;‏ 24 בנובמבר 1869 - 18 באפריל 1951) היה נשיא ייצוגי של פורטוגל משנת 1933 עד 1951. בשנת 1923 מונה לשר המלחמה של פורטוגל ובשנת 1926, בעקבות מהפכת ה-28 במאי, נתמנה לראש ממשלת פורטוגל. בשנת 1933 נתמנה לנשיא טקסי של פורטוגל, אך היה חסר השפעה פוליטית אמיתית, שכן הכוח היה בידי הרודן אנטוניו דה אוליביירה סלזאר. קרמונה נולד בליסבון, בירת פורטוגל, כאח הבכור בין חמישה אחים. קרמונה שירת בצבא הפורטוגזי ועלה בדרגותיו לאורך הקריירה שלו עד שהיה לקצין רב השפעה על השיח הפוליטי בתוך ההנהגה הצבאית. כתוצאה מהמחסור בקצינים נאמנים למשטר הרפובליקני הוא עלה במהירות בין הדרגות. בהיותו שר המלחמה פעל קרמונה בניסיון להסתיר קשרים במעגלים פנימיים בצבא נגד הממשל. היה זה תפקידו כתובע צבאי במשפט "סאלה דו רישקו" נגד קושרי קשר אנטי-רפובליקנים אשר הביא אותו לידיעת הציבור הלאומי. במהלך המשפט, שבו ייצג את הרפובליקה, הביא את הנאשמים לסרב לקבל את הטענה ש"הרפובליקה היא כאדם חולה" וש"נדרש מנתח לטפל בה." בהמשך התמנה קרמונה לשר החוץ הפורטוגזי, גם כן בחסות ממשלה רפובליקנית. כאשר הגנרל מנואל גומש דה קושטה הואשם בתאוריית קשר נגד הרפובליקה והועבר ממשרתו הצבאית למשרה משנית, קרמונה התפטר מתפקידו כשר החוץ ועורר שערורייה שלטונית אשר הוסיפה לפגוע ביציבות המשטר הרפובליקני. בשנת 1926 קרמונה שיתף פעולה עם גומש דה קושטה וקצינים נוספים בארגון הפיכת ה-28 במאי בפורטוגל אשר הדיחה את הממשלה הרפובליקנית והחליפה אותה במשטר צבאי שבתורו החל את תקופת הדיקטטורה הלאומית בפורטוגל. הממשל הצבאי החדש נאבק כקודמו הרפובליקני במשבר הכלכלי הממושך שבו הייתה פורטוגל שקועה. לאחר הדחתו של גומש דה קושטה ממשרת נשיא פורטוגל החליף אותו קרמונה, שבאותה העת כיהן גם כראש ממשלת פורטוגל, במשרה הנשיאותית. קרמונה התחקה אחר הפרופסור לכלכלה פוליטית, אנטוניו דה אוליביירה סלזאר מאוניברסיטת קוימברה, אשר יצא נגד מדיניותה הכלכלית של הממשלה. קרמונה הזמין את סלזאר לקחת את משרת שר האוצר ותוך זמן קצר יחסית התגלה סלזאר כנכס עבור המשטר. בהמשך תמך קרמונה בסלזאר במאבקיו של האחרון מול שאר שרי הממשלות הצבאיות השונות. לבסוף, ב-1932, קרמונה מינה את סלזאר לראש הממשלה הפורטוגזי החדש ואפשר לו יד חופשייה בניהול המדינה. קרמונה נשאר בעל המשרה הנשיאותית הייצוגית ברובה עד לפטירתו ב-1951. מדיה וקבצים בנושא אושקר קרמונה בוויקישיתוף אושקר קרמונה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אושקר קרמונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסת"ב

מסת"ב (ראשי תיבות של מספר ספר תקני בין-לאומי) הוא המונח העברי ל-ISBN (ראשי תיבות של International Standard Book Number), שהוא קוד מזהה בין-לאומי, ייחודי למהדורה של ספר. בדרך כלל הוא מודפס על כריכתו האחורית של הספר, בספרות ובברקוד, כך שניתן לקרוא אותה בקופה רושמת באמצעות קורא ברקוד. כאשר ספר יוצא בשני סוגי כריכות, כריכה קשה וכריכה רכה, מקבל כל סוג מסת"ב משלו. הקוד משמש בעיקר בקטלוגים מסחריים ובקטלוגים של ספריות. השיטה נוצרה בבריטניה בשנת 1966 על ידי רשת חנויות הספרים WH Smith, וכונתה בתחילה SBN) Standard Book Number). השיטה אומצה כתקן בין-לאומי ISO 2108 בשנת 1970. מזהה דומה, ה-ISSN) International Standard Serial Number), משמש לזיהוי כתבי עת. בארבעים שנותיו הראשונות כלל המסת"ב עשר ספרות, והחל מ-1 בינואר 2007 הוא הוגדל ל-13 ספרות. במסת"ב 10, הספרות מפוצלות לארבע קבוצות. גודל הקבוצות אינו קבוע. במסת"ב 13 נוספת בתחילת המספר קבוצה בת 3 ספרות. במסת"ב 13: 978 או 979. שפת המדינה אליה משתייך המו"ל: 0 - ספרים היוצאים לאור בארץ דוברת אנגלית (בריטניה, ארצות הברית, קנדה וכו') 2 - צרפתית, 3 - גרמנית, 4 - יפנית, 88 - איטלקית 965 - ספרים היוצאים לאור בישראל זיהוי המו"ל מספר סידורי לכותר אצל המו"ל ספרת ביקורת (זו יכולה להיות לעיתים גם האות X). בכל מדינה יש נציג האחראי על הקצאת המסת"ב, המהווה נציג של סוכנות ISBN העולמית, הממוקמת בלונדון. בישראל נעשה הדבר על ידי המרכז לספריות וספרות בישראל. הנציג מקצה לכל מו"ל מספר מזהה, ואת המספר הסידורי של הכותר נותן המו"ל בעצמו. השימוש במסת"ב אינו מחייב, והמספרים ניתנים תמורת תשלום. יש מו"לים שמעדיפים לא לרכוש מספרים אלו. המרכז לספריות וספרות בישראל הוא הנציג הבלעדי של הארגונים הבין-לאומיים לאספקת מספרים לפי התקן הבין-לאומי: ISBN לספרים ו-ISMN ליצירות מוזיקליות. ערך מורחב – דאנאקוד בענף המו"לות הישראלי נפוץ השימוש גם בקוד אחר, הקרוי "דאנאקוד", והוא אינו קשור למסת"ב. חברת "ד.א.נ.א. מערכות", שהוקמה ב-1981, מנהלת ומקצה קודים אלה תמורת תשלום. לצד הקוד כתוב במילים "מסת"ב", "ISBN" או "דאנאקוד", כדי להסיר ספק באשר לסוגו. באמצעות הקוד האחיד מתאפשר שיתוף מידע בין מוציאים לאור לגופים אחרים העוסקים בסחר בספרים. בנוסף, יוצרת החברה קטלוג ספרים עבריים בו משתמש כל גוף המעוניין בו, בין אם הוא מסחרי או לא. גם הספרייה הלאומית משתמשת במאגר שנוצר על ידי החברה כדי לקבל פרטים ראשוניים על הספרים העבריים החדשים היוצאים לאור. מסת"ב ISBN, ו-ISMN באתר המרכז לספריות וספרות בישראל ד.א.נ.א אתר חברת ד.א.נ.א מסת"ב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מסת"ב, באתר MathWorld (באנגלית)
המאות השחורות

המאות השחורות (ברוסית: Черносотенцы) הוא שם כללי לארגוני הימין הקיצוני הריאקציוני בתחילת המאה ה-20 ובעיקר אחרי 1905, שפעלו באימפריה הרוסית וזכו לתמיכת שלטון הצאר, התאפיינו בארגון קרבות רחוב נגד דמוקרטים וסוציאליסטים ופוגרומים ביהודים. לתנועה השתייכו מספר ארגוני הימין הקיצוני: "המפלגה המונרכיסטית הרוסית", "ברית העם הרוסי", "ברית מלאך מיכאיל" ועוד. באוקטובר 1906 נערכה במוסקבה ועידה שמטרתה הייתה איחוד התנועות השונות לארגון אחד. הארגון אכן הוקם, אך תוך שנה התפרק. ממנהיגי התנועה הבולטים: ולדימיר פורישקביץ' - ממייסדי "ברית העם הרוסי" ו"ברית מלאך מיכאיל". חבר דומה ובין מארגני רצח גריגורי רספוטין. אלכסנדר דוברובין - ממייסדי "ברית העם הרוסי" ניקולאי מרקוב - ממייסדי "ברית העם הרוסי" אנטוני חרפוביצקי - מראשי הכנסייה האורתודוקסית הרוסית הגולה בעקבות מהפכת 1905, שבה נאלץ הצאר להעניק זכויות אזרחיות ופוליטיות לעם (מניפסט הצאר), התנקמו אנשי הריאקציה ביהודים על המפלה שנחלו מידי אנשי המהפכה. הכוחות הריאקציוניים ארגנו קבוצות המכונות "המאות השחורות" (או "המאה השחורה"; ברוסית: Чёрная сотня), אשר כללו כ-100 חברים כל אחת, ואלו ערכו בשנים 1905–1906 פוגרומים ביהודים. עיירות וערים יהודיות רבות הותקפו ומאות יהודים נהרגו. באותו זמן התחזקה התעמולה האנטי יהודית, ואווירת הטרור שלטה בערים רבות בתחום המושב ומעבר לו. הממשלה נתנה לעיתונות הריאקציונית יד חופשית לעסוק בהסתה אנטי-יהודית, בניסיון להסיט את זעם ההמונים לעבר היהודים ולצייר את התנועה המהפכנית כתוצאה של "מזימות יהודיות". פוגרומים פרצו ב-660 ערים באזורים הדרומיים ודרום מזרחיים של תחום המושב (מרבית שטחי אוקראינה של ימינו). לעומת זאת, לא היו פוגרומים בשטחי פולין או ליטא של ימינו. היו גם מעט מקרים בבלארוס או ברוסיה עצמה. 24 פוגרומים התקיימו מחוץ לתחום המושב, אך אלו היו מופנים למהפכנים ולא יהודים. המספר הגדול ביותר של פוגרומים נרשם במחוז צ'רניגוב בצפון אוקראינה. הפוגרומים שם באוקטובר 1905 גבו את חייהם של 800 יהודים, עם נזקים לרכוש המוערכים ב-70,000,000 רובל. פוגרום אודסה היה הקשה ביותר, במסגרתו נרצחו 400 יהודים. מעל 150 יהודים נרצחו ברוסטוב על הדון, 67 ביקטרינוסלב, 54 במינסק, 30 בסימפרופול ומעל 30 באורשה. הפוגרומים המשיכו בשנת 1906, בינואר - בהומל, ביוני – פוגרום גדול בביאליסטוק (מעל ל-80 הרוגים), ובאוגוסט - בשדלץ (כ-30 הרוגים), כשאנשי המשטרה ואנשי הצבא היו בין המבצעים. מדיה וקבצים בנושא המאות השחורות בוויקישיתוף Black Hundreds (באנגלית) המאות השחורות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא האימפריה הרוסית ובנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמור

האם התכוונתם ל... פרשת אמור – פרשת השבוע השמינית בספר "ויקרא" אמור (נהר) – נהר בסיביר אמור (מחוז) – מחוז ברוסיה לחוף נהר אמור אמור (סרט) – סרט דרמה בבימויו של רפאל רביבו אמור – אל האהבה במיתולוגיה הרומית אמור לבן – מין של דג. מין יחיד בסוג אמור (דג) גיירמו אמור – כדורגלן ספרדי נמר אמור – תת-מין של נמר אמור - מילה בצרפתית ובספרדית שפירושה אהבה, ואשר השתרשה בעגה בשפות אחרות אסטרואידי אמור – קבוצה של גופים קרובי ארץ, או אסטרואידים, הנעים במסלול חיצוני למסלול כדור הארץ אך פנימי למסלול מאדים אמורי
המופע של לארי סנדרס

המופע של לארי סנדרס היא קומדיית מצבים סאטירית ששודרה במקור בשנים 1992–1998 ברשת השידור האמריקנית HBO. הסדרה עסקה באחורי הקלעים של תוכנית אירוח, צוות ההפקה שלה ובעיקר במנחה שלה, לארי סנדרס שגולם על ידי הקומיקאי גארי שנדלינג. ההשראה לתוכנית נבעה בחלקה מהשתתפותו של שנדלינג כמנחה אורח ב"תוכנית הלילה". בישראל הסדרה שודרה בערוץ 3 ובערוץ ביפ. במרכז התוכנית עמדו הבעיות ומערכות היחסים של מנחה תוכנית האירוח, צוות התוכנית ואורחיה. חלקים רבים בסדרה היו מבוססים על תוכניות כמו "לייט שואו עם דייוויד לטרמן", "תוכנית הלילה" (בהנחיית ג'וני קרסון וגם בהנחיית ג'יי לנו) ו"המופע של ארסיניו הול", אם כי היבטים רבים היו מופרזים. בערוץ 3 הופקה סדרה ישראלית עם רעיון דומה, בשם "שתוק שואו". לארי סנדרס (גארי שנדלינג): מנחה התוכנית. סנדרס הוא אדם נוירוטי, מרוכז בעצמו, מודאג מדמותו הציבורית וקנאי לפרטיותו. סנדרס היה נשוי בעונה הראשונה לג'יני וניהל בעונה השנייה רומן עם אשתו הראשונה, פרנסין. ארתור (ריפ טורן): מפיק התוכנית. מנהל את צוות התוכנית בתבונה ובערמומיות ונוהג להציל את סנדרס ממצבים לא נעימים. לרוב מסתובב עם דפים מגולגלים בידו. הנק קינגסלי (ג'פרי טמבור): קריין התוכנית וה"סייד-קיק" של סנדרס. מנסה לעיתים קרובות לקדם את עסקיו ואת עצמו באמצעות התוכנית וחרד למקומו בה. קינגסלי אינו מודע למבוכות שלהן הוא גורם עקב טפשותו. ידוע בקריאתו "Hey now!". בוורלי בארנס (פני ג'ונסון ג'רלד): מזכירתו של סנדרס. פיל (וולאס לנגהם): הכותב הראשי של התוכנית. פולה (ג'נין גרופלו): אחראית על הזמנת האורחים. דרלין צ'אפיני (לינדה דוסט): מזכירתו התמימה והיפה של קינגסלי. בריאן (סקוט תומפסון): מחליפה של דרלין, מזכירו של קינגסלי. גרם לגילויי הומופוביה אצל קינגסלי כשנודע שהוא הומוסקסואל. מרי לו קולינס (מרי לין רייסקוב): מחליפתה של פולה, אחראית על הזמנת האורחים. סיד (סיד ניומן): מחזיק השלטים של התוכנית. ברוב הפרקים השתתפו אורחים ידוענים אשר בדרך כלל שיחקו את עצמם כאורחים בתוכנית הפיקטיבית "המופע של לארי סנדרס" והיוו אחד המקורות למתח בין סנדרס לצוות התוכנית. בין השאר התארחו שרון סטון שיצאה עם סנדרס, אלוויס קוסטלו שהסתכסך עם צוות התוכנית, ג'ון לוביץ שהתאהב בדרלין ועוד. בין האורחים שהופיעו מספר פעמים נמצאים רוזאן בר, ג'ון סטיוארט, דייוויד דוכובני, ודיינה קארווי. חמישים ושניים מפרקי הסדרה בוימו על ידי טוד הולנד והשאר בוימו על ידי קן קוואפיס, אלאן מאיירסון, מייקל לאנג, גארי שנדלינג ועוד. פיטר טולאן, פול סימס, מאיה פורבס וגארי שנדלינג היו בין כותביה. צוות הסדרה והסדרה עצמה היו מועמדים פעמים רבות לפרס אמי, אך זכו רק שלוש פעמים: ריפ טורן זכה ב-1996 בפרס אמי לשחקן משנה בסדרה קומית, גארי שנדלינג ופיטר טולאן זכו ב-1998 בפרס לכתיבה לסדרה קומית על פרק הסיום, ועל אותו פרק זכה טוד הולנד בפרס לבימוי לסדרה קומית. הסדרה הייתה מועמדת פעם אחת לפרס גלובוס הזהב לסדרה הקומית הטובה ביותר. בשנת 2007, בחרה מערכת האתר הישראלי וואלה! במופע של לארי סנדרס כקומדיית המצבים הטובה ביותר בכל הזמנים, תוך שהיא מנצחת, בין השאר, את משפחת סימפסון וסיינפלד. "המופע של לארי סנדרס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המופע של לארי סנדרס", באתר Metacritic (באנגלית) "המופע של לארי סנדרס", באתר HBO Max (באנגלית) "המופע של לארי סנדרס", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "המופע של לארי סנדרס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מתן שרון, ‏"המופע של לארי סנדרס" הקדימה את כל מה שאנחנו אוהבים בטלוויזיה, באתר ‏מאקו‏, 11 באפריל 2019
לארי סנדרס

האם התכוונתם ל... לארי סנדרס (כדורסלן) – כדורסלן עבר אמריקאי. הדמות הראשית בקומדיית המצבים "המופע של לארי סנדרס". זמר אמריקאי, אשר נודע בשם הבמה שלו – .L.V.
בני הרדי

בני הרדי (באנגלית: The Hardy Boys) היא סדרת ספרים של ספרות בלשית שנכתב בידי סופרי צללים שונים תחת שם העט "פרנקלין דיקסון". הספר מספר על פרנק וג'ו הרדי, שני נערים אמריקאים שאביהם הוא חוקר האף.בי.איי לשעבר, ובעל סוכנות בלשות פרטית. הנערים עוסקים בחקירות יחד עם אביהם, או בחקירות שאביהם עסוק מדי מכדי לטפל בהן. הם נעזרים בחבריהם ובחברותיהם הטובים מהתיכון כמו: צ'ט מורטון, ביף, לולה מורטון, וחברים נוספים. במהלך חקירותיהם נתונים הנערים לעיתים קרובות בסכנת חיים מידי אויביהם המנסים למנוע מהם להתעסק בחקירה. דבר המדאיג במיוחד את דודתם גרטרוד שממליצה להם תמיד להפסיק להיות בלשים למרות שבסתר היא מעריצה את עבודתם. "תעלומת חרב הסמוראי" - חיפוש אחר איל הון יפני שנעלם. הוצאת מ' מזרחי, 1992. "תעלומת הבית הבודד". הוצאת זמורה ביתן. "סוד הטחנה העזובה" - חשיפת זייפני שטרות. הוצאת זמורה ביתן. "מטמון הזהב". הוצאת זמורה ביתן, 2010. "פרשת בני הערובה". הוצאת זמורה ביתן. "התעלומה התת-מימית" - מאבק בשודדי באר נפט במקסיקו. הוצאת מ' מזרחי, 1995. "תעלומה בחצות הלילה". הוצאת זמורה ביתן, 1992. "תעלומת השעון המתקתק" - אל תוך כספת משוריינת מוחדרים מכתבים. הוצאת זמורה. "תעלומת העקבות מתחת לחלון" - תעלומת גניבתם של מסמכים סודיים. הוצאת זמורה ביתן, 1992. "תעלומה במעמקי המערות" - חשיפת מרגלים. הוצאת זמורה ביתן, 1992. "תעלומת נמל התעופה" - קולו של טיס שהתרסק מטריד את חבריו-גילוי אוצר. הוצאת זמורה ביתן, 1992. "בעקבות המרגל מהפנטגון" - חשיפת מרגל אמריקאי בכיר, ולכידת גונבי שבשבות עתיקות. הוצאת מ' מזרחי, 1992. "הרפתקה בכביש החוף". הוצאת זמורה ביתן, 1981. " תעלומה באי הביקתה". הוצאת זמורה ביתן. "תעלומת הסמל המסתורי". הוצאת מ' מזרחי, 1995. מדיה וקבצים בנושא בני הרדי בוויקישיתוף בני הרדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוקאן סירן

הוקאן אריק גונאר סירן (בשוודית: Håkan Erik Gunnar Syrén;‏ נולד ב-31 בינואר 1952) הוא אדמירל שוודי בדימוס אשר שימש כמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) העשירי של צבא שוודיה. סירן נולד בווקשה ב-31 בינואר 1952. אביו היה אוברסט-לויטננט בצבא השוודי. הוא גדל באופסלה וב-1970 החל ללמוד באקדמיה הימית המלכותית. ב-1973 הוא סיים את לימודיו ומונה למפקד מחלקה בגדוד ארטילריית החוף וקסהולם. ב-1980 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית קרלברי בסטוקהולם. הוא סיים את לימודיו ב-1984 והוצב במטה הצי בסטוקהולם. ב-1988 הוא נשלח לקורס במכללת המלחמה של הצי בארצות הברית. לאחר שחזר לשוודיה, הפך למורה באקדמיה הצבאית קרלברי, ובמקביל מונה לראש מחלקת התכנון של הצי. בין 1992-1994 הוא שימש כמפקד הגדוד האמפיבי, ולאחר מכן שימש כמפקד גדוד ארטילריית החוף וקסהולם עד 1996. בין 1996-1998 שימש סירן כראש מחלקת התכנון במפקדת הכוחות המזוינים. ב-1999 הוא מונה למזכיר ועדת ההגנה. זמן קצר לאחר מכן הוא הועלה לדרגת גנרל מאיור ומונה למפקד שירות המודיעין והביטחון הצבאי. ב-31 בדצמבר 2003 הוא מונה למפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של הצבא השוודי. הוא היה הראשון, והיחיד עד כה, שהגיע לתפקיד משורות הצי השוודי. הוא כיהן בתפקיד עד 24 במרץ 2009. לאחר סיום תפקידו, הוא נבחר לתפקיד יושב ראש הוועדה הצבאית של האיחוד האירופי. הוא סיים את התפקיד ב-6 בנובמבר 2012. לאחר פרישתו הפך ליועץ בכיר עבור תאגיד החלל השוודי, וכיום הוא חבר במועצת המנהלים של התאגיד ומנהל חברה פרטית לייעוץ צבאי בשם In General AB. מדיה וקבצים בנושא הוקאן סירן בוויקישיתוף הוקאן סירן באתר האיחוד האירופי
מרדכי שטריגלר

מרדכי שטריגלֶר (בכתיב יידי: שטריגלער) (1921–1998) היה משורר יידיש, סופר, עיתונאי ועורך. שטריגלר נולד בשנת 1921 בעיר זאמושץ' שבפולין. למד לימוד דתי והמשיך את לימודיו, החל משנתו העשירית, בישיבה בליטא. כבר בעת שהיה בן 16 הוסמך לרבנות. בשנת 1937 השתקע בעיר ורשה, והתכונן לחיי יצירה וכתיבה. עם הכיבוש הנאצי נכשל שטריגלר בניסיונו לברוח מפולין לרוסיה, נכלא במחנות ריכוז והשמדה ושרד את כולם. הוא גויס לעבודת כפייה במפעלי ייצור תחמושת, של מפעלי האסאג - הוא מחנה העבודה סקרז'יסקו-קמיינה ונדד עם המפעל ממחנה עבודה למחנה עבודה. בין המחנות ששרד היה מחנה מיידנק, בקיץ 1944 הגיע למחנה בוכנוואלד, ושרד בו עד חודש אפריל 1945, עם שחרור המחנה בידי הצבא האמריקאי. מרדכי שטריגלר היה מקורב מאוד לקבוצת הניצולים שהקימה לימים את הקיבוץ ע"ש קדושי בוכנוואלד, קיבוץ נצר סרני. הוא היה מנהיג תרבותי, ספרותי ורוחני, שלא נשבר במחנות הנאצים, ותרם רבות לשרידת יהודים רבים שהיו במחיצתו. הוא לא עלה לארץ ישראל, אלא בחר בחיים של כתיבה אינטנסיבית להנצחת יהדות פולין שנשמדה, ולהנצחת ההשמדה. בשנת 1946 השתקע בפריז, בירת צרפת, תוך כתיבה אינטנסיבית ביותר של ספרי תיעוד, רומנים, שירים ומאמרים. בשנת 1953 עקר לארצות הברית והשתקע בעיר ניו יורק, בה התגורר עד למותו בשנת 1998. בשנות ה-60' היה העורך של 'היידישער קעמפער', ומשנת 1987 ועד מותו בשנת 1998 היה עורך עיתון היידיש המוביל בארצות הברית, "פארווערטס". שטריגלר פרסם בעיתונות היידיש אלפי מאמרים. דברים משל מרדכי שטריגלר התפרסמו גם בישראל, בעברית, בעיקר בעיתונות. בין העיתונים שבהם נדפסו מאמריו: "דבר", "מאזנים", "בטרם", "הפועל הצעיר", "פנים אל פנים" ועיתונים נוספים. בשנת 1978 זכה בפרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש. ארכיונו האישי הופקד לצמיתות בספרייה הלאומית ב-2008. בבית הספרים הלאומי בירושלים אצורים ורשומים קרוב לחמישה עשר מספריו של מרדכי שטריגלר. שירה, סיפורת, ודברי מסה ופולמוס. לעברית תורגם רק ספרו: נרות שאוכלו (תרגם: בנימין טנא), תל אביב: עם עובד, תש"ח-1948. רשימת הפרסומים של מרדכי שטריגלר, בקטלוג הספרייה הלאומית מרים טרין ויחיאל שיינטוך, משירי מרדכי שטריגלער במחנה בוכנוואלד מרדכי שטריגלר (1918-1998), דף שער בספרייה הלאומית יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב, מחברות לספרות, 1970, עמ' 513. חולק פרס איציק מנגר, דבר, 25 במאי 1978 ארכיון מרדכי שטריגלר, בספרייה הלאומית
ספקטור

ספקטור הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... יצחק אלחנן ספקטור – רבה הראשי של קובנה, ממנהיגי יהדות רוסיה דוד אברהם ספקטור – רב שכונה ומחבר ספרים תורניים מרדכי ספקטור – סופר יידי, מתרגם ועורך רג'ינה ספקטור – זמרת, מלחינה ופסנתרנית אמריקאית דנה ספקטור – עיתונאית ומנחת טלוויזיה ישראלית דניאלה ספקטור – זמרת ישראלית מאיר ספקטור – איש השומר מורגן ספקטור – שחקן אמריקאי משה ספקטור – ראש העיר מודיעין פיל ספקטור – מפיק בריטי צבי ספקטור – מפקד הפעולה אליה יצאו כ"ג יורדי הסירה, בעלה של שושנה ספקטור שושנה ספקטור – הייתה קצינת השלישות ומזכירת המטה של הפלמ"ח, אשתו של צבי ספקטור ואמו של יפתח ספקטור יפתח ספקטור – טייס, מפקד טייסות ומפקד בסיסים בחיל האוויר הישראלי, בנם של צבי ספקטור ושושנה ספקטור ג'ונתן ספקטור – כדורגלן אמריקאי "פרנקו וספקטור" - סדרת טלוויזיה ישראלית
מלחמת הודו–סין

מלחמת הודו–סין (סינית מפושטת: 中印边境战争, סינית מסורתית: 中印邊境戰爭, פין-יין: Zhōng-Yìn Biānjìng Zhànzhēng, הינדי: भारत-चीन युद्ध) היא מלחמה שהתרחשה בשנת 1962 בין הרפובליקה העממית של סין והרפובליקה של הודו. ראשית העילה למלחמה הייתה סכסוך גבולות באזור ההימלאי סוכנות הגבול הצפון-מזרחית (היום ארונאצ'ל פרדש), שנקרא בסין "דרום טיבט". הלחימה החלה ב-20 באוקטובר 1962 בין צבא השחרור העממי לכוחות המזוינים של הודו. ההתנגשות הכבדה הראשונה בין הכוחות הייתה התקיפה הסינית על הפטרול ההודי, צפונית לקו מקמהון. העימות התרחב גם לאזור אקסאי צ'ין בו ראתה סין אזור אסטרטגי, שכן דרכו יוכל לעבור הכביש המהיר הלאומי שלה, בין המחוזות המנהליים טיבט ושינג'יאנג. בסופה של המלחמה כבשה סין את שני אזורי המחלוקת והכריזה על הפסקת אש חד-צדדית שנכנסה לפועל ב-20 בנובמבר 1962 בחצות. סין והודו חולקות גבול ארוך, שחולק לשלושה חלקים על ידי נפאל, סיקים (אז מדינת חסות הודית) ובהוטן, העוקב אחר ההימלאיה מבורמה עד למה שהיה אז מערב פקיסטן. לאורך גבול זה שוכנים מספר אזורים במחלוקת. בקצהו המערבי נמצא אזור אקסאי צ'ין, אזור בגודל שווייץ, היושב בין האזור האוטונומי הסיני שינג'יאנג וטיבט (אשר סין הכריזה כאזור אוטונומי בשנת 1965). הגבול המזרחי, בין בורמה לבהוטן כולל את סוכנות הגבול הצפון-מזרחית. שני האזורים הללו נכבשו על ידי סין בסכסוך של 1962. מלחמת הודו-סין הייתה מלחמה הררית בעיקרה. הקרבות הגדולים התבצעו בגובה של מעל ל-4,250 מטרים. מה שיצר בעיות לוגיסטיות לשני הצדדים. באזור אקסאי צ'ין מדבריות מלח בגובה 5,000 מטר. ארונאצ'ל פראדש הוא הררי עם מספר פסגות העולות על 7,000 מטר. הצבא הסיני החזיק באחד הרכסים הגבוהים ביותר באזורים. הגובה הרב והקור הקשה גרמו לקשיים גופניים ולקשיים לוגיסטיים. כוחות רבים משני הצדדים נפגעו מתנאי מזג האוויר, יותר מאשר פעולות האויב. לאחר המלחמה בוצע שינוי רחב בצבא ההודי כדי להכינו למאבקים דומים בעתיד. כמו כן הפסדה של הודו במלחמה גרר ביקורת קשה על ראש ממשלת הודו ג'ווהרלל נהרו, שנתפש כאחראי לכישלון ועל שר ההגנה, קרישנה מנון, שנאלץ להתפטר. 50 שנה ל-1962 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה צבאית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלום לאמונות

שלום לאמונות הוא האלבום השני של הזמרת מירי מסיקה. האלבום יצא לאור ב-22 בפברואר 2007, על ידי חברות התקליטים הד ארצי ועננה. האלבום יצא במהדורה מוגבלת שכללה את פסקול הסרט "שלוש אמהות" שבו גם שיחקה מירי מסיקה. ב-27 במרץ 2007 האלבום הגיע למעמד זהב וב-28 במאי 2008 למעמד פלטינה, על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים בישראל. לחמישה משירי האלבום צולמו וידאו קליפים: "ממי" "עכשיו אתה חוזר בחזרה" "אם זאת האהבה שלך" - צולם בהופעה חיה ב-30 ביולי 2007. בימוי: יוני מרדכי. "שירה" - צולם בתוכנית "הלילה עם ליאור שליין". ב-5 בנובמבר 2007. "הוא" - בימוי: ליאור מולכו ואמיר פיי גוטמן. תופים: תומר צדקיהו, אשר פדי. בס: מיקי ורשאי, בנצי גפני. גיטרה חשמלית: יונתן פריג', דודו טסה. קלידים: אורי זך, שמוליק נויפלד, מאיר עמר, איתי זילברשטיין. תכנות: אורי זך, שמוליק נויפלד, מאיר עמר, איתי זילברשטיין. כלי הקשה: אמיר פינטו. חצוצרה: אברהם פלדר. גיטרה אקוסטית: איתי פרל, אבי סינגולדה, דודו טסה, לידור לוי, דידי שחר. חליל: סלעית להב. גיטרה קלאסית: אבי סינגולדה. סאז: יניב טייכמן. סינתי-בס: אורי זך. צ'לו: מיה בלזיצמן. עוד: יניב טייכמן. כינור: הדר כהן, אטיין מנרי. ויולה: גליה חי. בן שלו, מתרגשת בקלות, באתר הארץ, 28 בפברואר 2007 אור ברנע, אלבום זהב למירי מסיקה, באתר ynet, 28 במרץ 2007 בלעדי ל"ידיעות אחרונות": מירי מסיקה, באתר ynet, 11 בספטמבר 2007