laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רכבת הכסף

"רכבת הכסף" (באנגלית: Money Train) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיית פעולה משנת 1995 בבימויו של ג'וזף רובן ,עם וסלי סנייפס, וודי הרלסון וג'ניפר לופז בתפקידים הראשיים. העלילה מתרחשת בערב חג המולד בניו יורק ובעיקר ברכבת התחתית של ניו יורק. ג'ון רובינסון (וסלי סנייפס) וצ'רלי רובינסון (וודי הרלסון) הם שוטרים במשטרת הרכבת התחתית של ניו יורק שהיא חלק ממשטרת ניו יורק. שניהם גדלו כילדים מאומצים במשפחה אחת. הם שונים במראים ובהתנהגותם. ג'ון הוא שחור עור וצ'רלי הוא לבן בלונד. ג'ון הוא שקול ואחראי וצ'רלי הוא בלתי יציב ונוטה להסתבך. למרות הוויכוחים ביניהם ג'ון חש תמיד לעזרתו של צ'רלי ומתייחס אליו כאחיו הביולוגי. מפקד משטרת הרכבת הוא קפטן דונלד פטרסון (רוברט בלייק) והבקר הראשי הוא קובלסקי (סקיפ קודות'). ג'ון וצ'רלי משוטטים במנהרה כדי ללכוד שודדים. צ'רלי משחק גבר שיכור ומסומם וכאשר עבריין מנסה לשדוד אותו רצים אחריו שניהם, דבר שגורם לעיכוב מסעה של רכבת הכסף בה מועברים שקי הכסף המזומן מתחנות הרכבת למרכז. פטרסון מזמן את השניים ומאיים בפיטורים כי גרמו לאיחור בואה של רכבת הכסף. צ'רלי מכור להימורים. הוא משחק פוקר עם העבריין מיסטר בראון (סקוט סאוורס) ומפסיד 15.000 דולר. העבריינים מנסים להשליכו לרחוב מקומה גבוהה וברגע האחרון מגיע ג'ון, נותן דמי קדימה ומבטיח להחזיר את השאר. לג'ון וצ'רלי מצטרפת השוטרת גרייס סנטיאגו (ג'ניפר לופז) במאמץ ללכוד את העבריין המכונה "הלפיד" (כריס קופר) שמצית תחנות רכבת ומסכן את הכרטיסניות. הוא מנסה להצית את גרייס ושלושתם רודפים אחריו עד שתופסים אותו ובניסיונו להצית אותם הוא נשרף למוות. גם כאן יש הפרעה בפעולת רכבת הכסף. פטרסון נוזף בהם ומפטר את צ'רלי שקילל אותו. גרייס מחבבת את השניים ומקיימת יחסים עם שניהם. ג'ון נותן לצ'רלי 15.000 להחזיר אך צ'רלי מכוייס ברכבת על ידי כייס שמחופש לאשה זקנה. בראון ואנשיו תופסים את צ'רלי ומחליטים לחסלו וגם כאן מגיע ג'ון, חובט בהם קשות ומציל אותו. צ'ארלס רוצה כעת לשדוד את רכבת הכסף. הוא משליך את הנהג, אוסף כמה שקים ועומד לצאת דרך שבכה לסנטרל פארק אך מתברר שהפארק מלא שוטרים. ג'ון שיודע על תוכניתו של צ'ארלס ממהר למנהרת הרכבת, נכנס לרכבת הכסף ומתחיל לריב עם צ'ארלס שרוצה להישאר עם השקים. בינתיים מפעילים פטרסון וקובלסקי מחסומים לרכבת הכסף אבל השניים פורצים אותם, לבסוף הם מתנגשים עם קרון נוסעים ומתערבבים בהם. פטרסון מזהה אותם אך הם אומרים לו שאין להם קשר לשוד. גרייס מגיעה למקום צועקת לעבר פטרסון שהוא השודד ואוזקת אותו. השניים יוצאים לחגוג חג המולד בחוץ וצ'ארלס מגלה כי לקח שק עם 500.000 דולר. במהלך סצנת מועדון החשפנות מושמע השיר "I Love You ... I'll Kill You" מאת הפרויקט המוזיקלי אניגמה, בביצועה של הזמרת הגרמנייה סנדרה. "רכבת הכסף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רכבת הכסף", באתר נטפליקס "רכבת הכסף", באתר AllMovie (באנגלית) "רכבת הכסף", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רכבת הכסף", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רכבת הכסף", באתר אידיבי "רכבת הכסף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לרכבץ הכסף, באתר יוטיוב סצנת הקלפים, ג'ון מציל את צ'רלי, באתר יוטיוב Ultimate Action Movie Club (2022-06-15), Nightclub Fight Scene | Money Train (1995), נבדק ב-2024-08-03
שאהד 285

שהאד 285 (באנגלית: HESA Shahed 285), הוא מסוק קרב לתקיפה וסיור מתקדם, חד-מושבי, חד מנועי, בעל רוטור דו-להבי, מתוצרת HESA האיראנית. ה-שהאד 285 מבוסס על השאהד 278 שמבוסס על מערכות ההנעה, התמסורת והרוטור של מסוקי ה-בל 206. תכנון המסוק נעשה על ידי משמרות המהפכה האסלאמית, ובשנת 2009 המריא לראשונה. בהשוואה ל-בל OH-58 קיואה האמריקאי ששומר על שלדת המטוס של ה-בל 206, ה-שאהד 285 הוא חד-מושבי עם גוף צר יותר, אך שומר על מבני הזנב וכוח הכוח/רוטור, ומיועד לשימוש צבאי. למרות שתוכנן על ידי משמרות המהפכה, מסוק זה מתוכנן להיות מיוצר על ידי HESA. שאהד 285 מגיע בשתי גרסאות. AH-85A שהיא גרסה יבשתית ו-AH-85C שהיא ימית. AH-85A חמוש ב-14 2.75 אינץ' (70 מילימטרים) רקטות ומקלע קל PKMT על צריח מסתובב או על מתקן סטטי, או מקלע כבד NSV בגונדולה תת-גוף (הגרסה האחרונה). הוא משתמש גם במצלמת EO/IR בחלק העליון שלו. במקום המקלע, ל-AH-85C יש מכ"ם חיפוש ומעקב על הסנטר כדי למצוא ולעקוב אחר ספינות אויב. הטווח שלו מוערך בין 30–40 קילומטרים (19–25 מיל) . הוא משתמש בשני קאוסר או בשמונה טילים נגד ספינות Sadid-1 . כדי לירות טילים אלה, AH-85C מסתמך על צג רב-פונקציונלי בתא הטייס שלו. מדיה וקבצים בנושא שאהד 285 בוויקישיתוף מפעל צבאי "HESA Shahed [Jet Ranger 206]". GlobalSecurity.org (באנגלית אמריקאית). 2019-07-08. ארכיון מ-2022-05-19. נבדק ב-2022-05-19. "HESA שאהד 285 / AH-85 (Witness)". Military Factory (באנגלית אמריקאית). 2017-11-18. ארכיון מ-2022-05-19. נבדק ב-2022-05-19. شاهد285 شمشير بُرنده سپاه+عکس [Witness 285 Swordsman Winning Photo Corps]. Mashreq News (בפרסית). 2011-04-27. ארכיון מ-2022-05-19. נבדק ב-2022-05-19.
רתם ניר

רתם ניר (נולד ב-1998) הוא מנצח ונגן בסון ישראלי. ניר נולד וגדל בנס ציונה ואת השכלתו המוזיקלית רכש בקונסרבטוריון העירוני. את לימודיו בתיכון תלמה ילין, סיים בהצטיינות. בצה"ל שירת כמוזיקאי מצטיין. במסגרת זו עיבד יצירות לרביעיית מיתרים ובמקביל למד ניצוח בהדרכת יואב תלמי ונגינה בבסון בהדרכת דניאל מזעקי, בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה. במהלך לימודיו השתתף בכיתות אמן בניצוח עם המנצחים אוסמו ונסקה ואיוואן פישר. רתם ניר הוא מנצח הבית של האופרה הישראלית ועוזר המנהל המוזיקלי בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, ששם היה משנה לנגן בסון ראשון בין השנים 2019 - 2022. ניר ניצח בין היתר על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הקאמרית הישראלית, הקאמרטה הישראלית ירושלים, תזמורת סימפונט רעננה, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הסימפונית חיפה, אנסמבל המאה ה-21 והוביל את כנס הקיץ של תזמורת הנוער הלאומית לכלי נשיפה. באוקטובר 2023 ניצח לראשונה בגרמניה על התזמורת הקאמרית הגאורגית באינגולשטאדט בהפקה בימתית של האורטוריה 'ניצחון הזמן וההתפכחות' מאת גאורג פרידריך הנדל בשיתוף התיאטרון העירוני. בקיץ 2023 הוזמן רתם לקחת חלק בתוכנית ההכשרה למנצחים צעירים של פסטיבל ורבייה בשווייץ, במסגרתה עבד עם תזמורת הפסטיבל ועם המנצחים גאבור טקאץ'-נאג', להב שני וכריסטוף אשנבאך. ניר זכה בתחרויות הניצוח "שרביט הזהב" (בשיתוף בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה והתזמורת הסימפונית חיפה) ו"חממת המנצחים" של התזמורת הקאמרית הישראלית, אשר בעקבותיה שימש כעוזר מנצח בתזמורת בין השנים 2020 - 2023. בשנת 2013 זכה במלגות הצטיינות של קרן התרבות אמריקה-ישראל בנגינה בסקסופון, בבסון ובניצוח. בשנת 2024 הוזמן להחליף את כריסטוף אשנבאך בקונצרט של התזמורת הפילהרמונית הישראלית וזאת לאחר שאשנבאך ביטל את בואו. יעקב בר-און, ‏רק בן 23: רתם ניר הוא המרענן של עולם הניצוח הישראלי, באתר מעריב אונליין, 8 בפברואר 2022 אמיר מנדל, המנצח רתם ניר מוכיח שהוא יכול לעצב ולהוביל אמירה מוזיקלית מגובשת, באתר הארץ, 9 ביוני 2024
אבידנוס

אַבִּידֵנוֹס (ביוונית עתיקה: Αβυδηνός) היה היסטוריון יווני שעסק בהיסטוריה של אשור ובבל. חלקים בודדים מחיבורו, "תולדות אשור" (Ἀσσυριακά), מצוטטים בכתביו של אוסביוס מקיסריה: "הכנה לבשורה" ו"כרוניקון" (בתרגום לארמנית), כמו גם בחיבורו של קירילוס האלכסנדרוני נגד הקיסר יוליאנוס הכופר ובכתביו של גאורגיוס סינקלוס. אין ודאות לגבי השנים בהן חי אבידנוס. בכתביו ציטט את החיבור "כלדיקה" על תולדות הכשדים מאת אלכסנדר פוליהיסטור, אשר כתב בין השנים 80–40 לפנה"ס, וכן את חיבוריהם של מגסתנס וברוסוס. מנגד, הציטוט המוקדם ביותר של כתביו הוא על ידי אוסביוס שפעל בסוף המאה ה-3 לספירה. לפיכך, תקופת חייו מתוארכת למאות הראשונות לספירה, אם כי ככל הנראה הוא פעל במהלך הדור השני של הסופיסטים במאות ה-2 וה-3 לספירה. קיריליוס מציין כי כתב ביוונית איונית. Various writers, A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, Ed. by William Smith. 1813-1893, p. 4.
רחוב בית הבד

רחוב בית הבד (בערבית: סוק חאן א-זית) הוא רחוב ברובע המוסלמי בעיר העתיקה בירושלים, המחבר את שער שכם למפגש עם רחוב דוד. ברחוב מצוי השוק העיקרי של הרובע המוסלמי, ובו עשרות חנויות ומסעדות. צליינים רבים עוברים ברחוב זה, מכיוון שהוא נחצה על ידי דרך הויה דולורוזה. רחוב בית הבד עובר בתוואי הקדום של הקרדו שחצה את ירושלים מצפון לדרום בהתקופה הרומית והביזנטית. רחוב זה נראה בבירור במפת מידבא שנתגלתה בעבר הירדן במאה ה-19. בעבר רחוב בית הבד היה רחב מאוד - ברוחב 22 מטרים ועם חנויות רבות. בתקופות מאוחרות הוצר הרחוב, שכן בעלי החנויות פלשו בהדרגה למרכזו. בהמשכו של הרחוב הוא אף מתפצל נחלק לשלושה רחובות צרים מקבילים – שוק הקצבים, שוק הבשמים ושוק הצורפים. חלוקה זו נעשתה כנראה בימי שלטונה של מליסנדה, מלכת ירושלים בתקופה הצלבנית. המשכו של הרחוב, לאחר המפגש עם רחוב דוד, הוא ברחוב היהודים. מדיה וקבצים בנושא רחוב בית הבד בוויקישיתוף סוק חאן א-זית (רחוב בית הבד) - iTravelJerusalem, באתר www.itraveljerusalem.com
פלסיוגולו

פלסיוגולו (שם מדעי: Plesiogulo; מילולית: "קרוב לגרגרן") הוא סוג נכחד של יונק טורף ממשפחת הסמוריים שחי במיוקן והפליוקן שלפני 15 עד 5 מיליון שנה בקירוב מזמננו באמריקה הצפונית, אירואסיה ובאפריקה. המאובנים שלו התגלו במגוון מדינות ביניהם בסין, ארצות הברית ועוד. סוג זה הוגדר לראשונה ב-1924 בידי החוקר Otto Zdansky ובתוכו נכללים מספר מינים השונים אחד מהשני בצורתם וגודלם, אם כי נראה שבצורתם הכללית דמו יחסית לגרגרן. חלק מהמינים כמו P. praecocidens היו קטנים יותר מגירית מצויה בעוד שאחרים הגיעו לגודל של זאב מודרני באורך של 1.2 מטר ומשקל של מעל 45 ק"ג. לסתותיהם היו דומות לאלה של גרגרן עם שיניים פרו-טוחנות מוגדלות בייחוד בלסת העליונה וכן ניבים גדולים בעלי מרווח קטן מהשיניים האחרות. המבנה שלהם מרמז על התמחות בחיים של אוכלי נבלות אם כי היו כנראה גם ציידים, בדומה לגרגרן. למרות הדמיון שלו לגרגרן מספר חוקרים מטילים ספק בקשר זה וטוענים שהיה אולי קרוב יותר לקבוצות אחרות כמו הדלק והסמור. ישנם כיום 7 מינים המשויכים לסוג זה: Plesiogulo brachygnathus Plesiogulo botori Plesiogulo crassa Plesiogulo marshalli Plesiogulo lindsayi Plesiogulo monspessulanus Plesiogulo praecocidens מדיה וקבצים בנושא פלסיוגולו בוויקישיתוף פלסיוגולו, באתר GBIF (באנגלית) Samuels, Joshua X.; Bredehoeft, Keila E.; Wallace, Steven C. (2018). "A new species of Gulo from the Early Pliocene Gray Fossil Site (Eastern United States); rethinking the evolution of wolverines". PeerJ. 6: e4648. doi:10.7717/peerj.4648. ISSN 2167-8359. PMC 5910791. PMID 29682423. Valenciano, Alberto; Govender, Romala (2020-06-01). "New insights into the giant mustelids (Mammalia, Carnivora, Mustelidae) from Langebaanweg fossil site (West Coast Fossil Park, South Africa, early Pliocene)". PeerJ. 8: e9221. doi:10.7717/peerj.9221. ISSN 2167-8359. PMC 7271888. PMID 32547866
אוטו וילהלם הרמן פון אביך

אוֹטוֹ וִילְהֵלְם הֶרְמַן פוֹן אַבִּיךְ (בגרמנית: Otto Wilhelm Hermann von Abich;‏ 11 בדצמבר 1806–1 ביולי 1886) היה מינרלוג וגאולוג גרמני, חבר מן המניין באקדמיית סנקט פטרבורג למדעים. אביך נולד בברלין ולמד באוניברסיטת הומבולדט של ברלין. בראשית דרכו המדעית עסק בספינלים ובמינרלים נוספים. בהמשך ערך מחקרים בפומרולות, במשקעים המינרליים סביב פתחים געשיים ובמבנה של הרי געש. בשנת 1842 מונה לפרופסור למינרלוגיה באוניברסיטת דורפאט והסב את תשומת לבו המחקרית לגאולוגיה ולמינרלוגיה של האימפריה הרוסית. בעת שגר בטיפליס חקר את הגאולוגיה של רמת ארמניה (מונח שהוא עצמו טבע) ושל הקווקז. בשנים 1844–1845 טיפס על הר הגעש אררט מספר פעמים וחקר את האירוע הגאולוגי שאירע ב-1840 שמרכזו היה באררט בכפר אקורי. בשנת 1877 יצא לגמלאות והתגורר בווינה, שם גם נפטר בשנת 1886. המינרל אביכיט קרוי על שמו. מדיה וקבצים בנושא אוטו וילהלם הרמן פון אביך בוויקישיתוף ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהערך Abich, Otto Wilhelm Hermann von מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל
כוח רב-לאומי

כוח רב לאומי הוא כוח צבאי רב מדינתי, הכוח יכול לשמש להגנה, התקפה, או שמירה על השלום. כוח רב לאומי נוצר כברית על ידי מספר מדינות על מנת לעמוד ביעדי הכוח. כוחות רב לאומיים כוללים: המפקדה העליונה של חיל המשלוח של בעלות הברית (1943–1945) כוח המשקיפים הרב-לאומי (1981–הווה) נאט"ו: כוח האכיפה (1995–1996) כוח הייצוב (1996–2004) כוח הסיוע הביטחוני הבין-לאומי (2001–2014) אינטרפול ברית צבאית
אנטוניוס מרגריטה

אנטוניוס מרגריטה (ידוע גם כאנטוניו או אנטון מרגריטה) (סביבות 1492–1542) היה יהודי מומר בן המאה השש-עשרה. מרגריטה נתפס בעיני חוקרים רבים כאחד המקורות האפשריים לתפיסת היהדות האנטישמית של מרטין לותר. אנטוניוס מרגריטה נולד ליעקב מרגליות, רב בעיר רטיסבון, גרמניה. בשנת 1522 המיר את דתו ונטבל לנצרות הלותרנית. בעקבות כך, סבל מאסר ולאחר מכן גורש מהקהילה היהודית באאוגסבורג עקב תלונות מהקהילה היהודית לקיסר קרל החמישי. מרגריטה שימש כמורה לעברית באאוגסבורג, מייסן, צל, לייפציג ומשנת 1537 ועד מותו גם באוניברסיטת וינה. אחד מתרגומיו לעברית הוא ספר תהילים וקטעים מספר הבשורה על-פי מתי. מרגריטה ידוע בעיקר בזכות חיבורו הפולמוסי-האנטישמי "האמונה היהודית כולה" (בגרמנית: Der gantze Jüdisch Glaub) משנת 1530. לדברי מרגריטה, מטרת החיבור היא "לחשוף את פניה האמיתיות של הדת היהודית" ולהעלות האשמות חריפות כלפי הרבנים מנהיגי הקהילות היהודיות. מרגריטה מזהיר את קוראיו הנוצריים מפני מגע ומסחר עם יהודים, ומפציר בהם שלא להיוועץ ברופאים יהודים תוך שהוא מציג תמונה שלילית של יום השבת היהודי ושל הנוהג להשתמש ב"גוי של שבת". אחת הטענות הקשות בחיבור נוגעת לנאמנותם הפוליטית של היהודים, המצטיירים כנתינים בוגדניים ותומכי מדינות אויב, בראשן האימפריה העות'מאנית. חיבור זה השפיע עמוקות על מרטין לותר, שכתב בהשראתו את ספרו האנטישמי "על היהודים ושקריהם". לצד השפעתו הרחבה על האנטישמיות בראשית העת החדשה, נחשב החיבור גם למקור מידע חשוב על חיי היום-יום ומנהגי היהודים באותה התקופה. בחיבור זה נוסף, בין היתר, התרגום הראשון של סידור התפילה היהודי עבור קהל קוראים לא-יהודי (ראו: "בין יהדות לנצרו (יו)ת, בין אתנוגרפיה לפולמוס: כתיבתו של אנטוניוס מרגריטה על הקבלה ב'האמונה היהודית כולה'", מאת דניאל להמן). בעקבות ההאשמות הקשות שהעלה בספרו מרגריטה כלפי היהודים, הוזמן מרגריטה לפולמוס ציבורי עם השתדלן היהודי יוסף איש רוסהיים לפני קרל החמישי וחצרו באאוגסבורג בשנת 1530. הפולמוס הסתיים בניצחון מכריע של יוסף איש רוסהיים, שהוכיח כי טענותיו של מרגריטה נגד היהודים שקריות, והצליח לתבוע מהקיסר את גירושו של מרגריטה מהקהילה היהודית. למרות החלטה זו, ספרו הודפס פעמים רבות נוספות, והמשיך להיות מצוטט על ידי אנטישמים במהלך המאות הבאות. גם מרטין לותר קרא את ספרו בשנת 1539 [1], לפני שכתב את המסכת האנטישמית שלו "על היהודים ושקריהם" בשנת 1543. חוקרים רבים ספורים שהייתה לספרו של מרגריטה השפעה רבה על צורת חשיבתו של לותר כלפי היהודים. הספר הודפס מחדש בשנת 1705 [2] וצטט ב-Synagoga Judaica (1603) מאת יוהנס בוקטורף. [3] האנציקלופדיה היהודית כתבה על החיבור בשנת 1906: המחבר לועג לטקסים יהודיים, מאשים את היהודים בהלוואה בריבית וברגשות עוינים לנוצרים ולנצרות וטוען נגד תקוותיהם המשיחיות. הוא גם מגנה את תפילת עלינו לשבח כנטייה אנטי-נוצרית. בהכרזה נגד הריבית והבטלה של היהודים, הוא פונה לשופטים בבקשה לתקן את הרוע ולהכריח את היהודים לבצע עבודת כפיים. הוא מאשים את הרופאים היהודים בבורות ותאוות בצע וטוען שלמרות דקתנותם בטקסים, היהודים אינם אדוקים ואינם נדיבים, וכי על אף סלידתם לכאורה מגיירות, הם משתוקקים לזכות באמונתם. לספר לשון הרע זה הייתה השפעה רבה על מרטין לותר שעשה בו שימוש בכתיבת ספרו "על היהודים ושקריהם" ("Von den Juden und Ihren Lügen") אנטישמיות נוצרית אתר האינטרנט הרשמי של אנטוניוס מרגריטה גוטהרד דויטש, ס. מנהיימר, ‏"אנטוניוס מרגריטה", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) JOSEL (JOSELMANN, JOSELIN) OF ROSHEIM (JOSEPH BEN GERSHON LOANZ) - JewishEncyclopedia.com, jewishencyclopedia.com p.18.
Jielong

משגרי Jielong ("דרקון זריז", ידוע גם כ-Smart Dragon, SD) פותחו ברפובליקה העממית של סין וייצורם נמשך. עד היום על ידי האקדמיה לטכנולוגיית משגרים פותחו 2 גרסאות. דגם Jielong-1 מיועד להעברת מטען במשקל כ-300 ק"ג למסלול מסונכרן-שמש. זה משגר בעל 4 שלבים שמנצל דלק מוצק. הוא פותח על בסיס טכנולוגיה שכבר נוצלה בטיל בליסטי סיני. ניתן להכין משגר לשיגור תוך 24 שעות. השיגור הראשון בוצע ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן בשנת 2019. השיגור בוצע ממתקן נייד. למסלול המתוכנן הועברו 3 לוויינים. דגם Jielong-3 מיועד להעברת מטען במשקל כ-1500 ק"ג למסלול מסונכרן-שמש. זה משגר בעל 4 שלבים שמנצל דלק מוצק. הוא פותח על בסיס טכנולוגיה שכבר נוצלה בטיל בליסטי סיני ומותאם לשיגורים מאסדה ימית. השיגור הראשון בוצע מאסדה בים הצהוב בדצמבר 2022. למסלול המתוכנן הועברו 14 לוויינים. תיאור משגר Jielong-1 תיאור משגר Jielong-3 רשימת שיגורים Jielong-1 רשימת שיגורים Jielong-3 אתר החברה המייצרת (באנגלית) שיגור מוצל של Jielong-1 שיגור מוצל של Jielong-3
צ'יינה סה-ויי

צ'יינה סה-ויי (בסינית: 中国四维测绘技术有限公司, אנגלית: China Siwei Surveying and Mapping Technology Co. Ltd, ‏ ובקיצור China Siwei) היא חברה סינית בבעלות ממשלתית כחלק של תאגיד הטכנולוגיה בתחום החלל של סין. החברה מתמחה בהפעלת לוויינים לייצור תמונות בתחום האופטי ובתחום תת-אדום לצרכים שונים. היא יכולה לספק מוצרים ברגישות עד 0.2 מ' בהתאם להזמנה. צי לווייני החברה החל מסדרה SuperView-1. השיגור המוצלח הראשון בוצע בשנת 2018. לוויינים היו במשקל 500 ק"ג. הם יכלו לספק תמונות ברגישות של 0.5 מ' בשחור-לבן ו-2 מ' בצבע. בשנת 2022 החל שיגור לווייני מסדרה SuperView Neo-1. לוויינים היו במשקל 540 ק"ג ובעלי רגישות משופרת לעומת הדור הקודם. בשחור-לבן הם בעלי רגישות 0.3 מ' ו-1.2 מ' בצבע. מתוכנן להגיע לצי של 16 לוויינים בגובה של כ-500 ק"מ. באותה שנה החל שיגור של לוויני SuperView Neo-2. על לוויינים אלו הותקן מכ"ם מפתח סינתטי עם רגישות של 0.5 מ'. בהמשך מתוכנן להתחיל בשיגור לוויינים מסדרה SuperView Neo-3. אתר האינטרנט הרשמי של צ'יינה סה-ויי תיאור לווייני SUPERVIEW-1 תיאור לווייני SuperView Neo-1 נתוני שיגורים הדור הראשון נתוני שיגורים הדור השני
2020 באסטרונאוטיקה

במהלך שנה בוצעו 116 שיגורים, 39 (33.6%) על ידי סין. 30 במאי – טיסה מאוישת ראשונה של חללית מדגם דרגון 2 שיגורים שנכשלו מסומנים באדום. שיגורים מאוישים מסומנים בירוק. השיגור בוצע מכן שיגור ELV במרכז החלל הגיאני בעזרת משגר וגה. שוגרו 63 לוויינים. השיגור בוצע מכן שיגור 43/4 בקוסמודרום פלסצק בעזרת משגר סויוז 2.1B. שוגרו 22 לוויינים. מדיה וקבצים בנושא 2020 באסטרונאוטיקה בוויקישיתוף ריכוז נתונים על השיגורים שוחרר ב-17 ביוני על ידי משלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית שוחרר ב-20 ביוני על ידי משלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית שוחרר ב-13 ביולי על ידי משלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית שוחרר ב-28 באפריל על ידי משלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית שוחרר ב-13 במאי על ידי משלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית שוחחר למסלול ב-5 בנובמבר על ידי משלחת מס' 64 לתחנת החלל הבין-לאומית כולל 2 שיגורים בעזרת משגר תוצרת רוסיה שימוש במשגר של האיחוד האירופי ורוסיה
הנדסת ייצור

הנדסת ייצור (הנ"י) היא מכלול השיטות והטכנולוגיות אשר משמשות בתהליך ייצור מוצר. תפקידו של מהנדס הייצור הוא לייצר מוצר סופי העומד באיכות הנדרשת, תוך שימוש אופטימלי במשאבים (עלות וזמן). כמו כן, עליו לגלות גמישות לשינויים בתהליכי היצור העלולים להיגרם כתוצאה מקביעת סדר עדיפויות חדש על ידי ההנהלה, שינויים באילוצים הקשורים במעגל הייצור, תקלות ואירועים לא צפויים ועוד. המתודות שבהן משתמשים בהנדסת ייצור כוללות שיטות אינטראקציה (פעולות גומלין) אדם-מכונה המיושמות בעזרת מחשב תכנון וייצור בעזרת מחשב (תיב"ם), בקרת איכות, בקרה דיגיטלית, סימולציות פירוק והרכבה, מערכות מידע מוכללות (ERP/MRP) ועוד. המדד העיקרי אשר מנחה את מהנדס הייצור בעבודתו הוא הגדלת פריון העבודה, אשר בעזרתו יכול הוא לאמוד על יעילות תהליכים לטווח הקצר ולטווח הארוך. פריון העבודה מוגדר כיחס בין תפוקות הפירמה לתשומותיה והוא מצביע על תפקודה של הפירמה, מאחר שהמדדים הכמותיים הפיננסים הם נגזרות מפריון העבודה. הגדלת הפריון מתאפשרת בשלוש דרכים: הגדלת התפוקות תוך שמירה על אותן תשומות - נעשה לרוב בתנאי "שוק בלתי רווי", שבו ניתן להגדיל את התפוקה. הקטנת התשומות ושמירה על התפוקה הקיימת - נעשה לרוב בתנאי "שוק רווי", שבו לא ניתן להגדיל את התפוקה. שתי הדרכים במקביל: הגדלת התפוקות בד-בבד עם הקטנת התשומות. פריון עבודה מצביע כאמור על שיפור והתייעלות הפירמה. זאת, בשונה ממדד רווחיות פירמה. האחרונה, לאו דווקא מעידה על שיפור והתיעלות. קרי, עלול להיווצר מצב, שלאחר יישום שיפור שיטות פירמה עשויה להיות רווחית, אולם תופעה זאת איננה מעידה בהכרח על העלאת פריון העבודה. כאן, לרווח משמעות קצרת טווח בעוד, שפריון העבודה מצביע על השינויי ביעילות ואף מנבא במידת מה את ריווחיות הפירמה בטווח הארוך. תחזיות ובקרת תחזיות ניתוח כלכלי של היקף הייצור מציאת נקודת איזון חישוב עלויות קבועות ועלויות משתנות ניתוחי כדאיות חישובי ריבית בדיקת כדאיות השקעה שיטות תמחיר ועריכת דוחות הון תכנון קיבולת ייצור תכנון העמסות וזימון מלאי / חומרי גלם שלבים בביצוע התהליך קריטריונים בזימון איזון מערכות ייצור איזון קווי ייצור הצגה גרפית של קווי ותהליכי יצור זיהוי "צווארי-בקבוק" מציאת זמני מחזור שיטות לאיזון קווי ייצור ניהול פרויקטים הגדרת הפעולות הצגת פעולות בתרשימי "פֶרט" ו"גאנט" ניתוח תרשימי פֶרט הסתברותי (סטוכסטי) עלות משאבים ניהול מלאי מודלים לקביעת כמות הזמנה קביעת גודל סדרות ייצור ניתוח פארטו תכנון דרישת חומרים (MRP) בחינת שיטות חדשניות בניהול טכנולוגית קבוצות תכנון לוחות זמנים הנדסת שיטות כדאיות שיפור שיטות תרשימי תהליך תרשימי פעולה שונים מדידות עבודה ניתוח וייעול תהליכי העבודה בארגון קביעת זמני תקן לכוח-אדם ומכונות ייעול תהליכי זרימת החומרים במפעל בחינה ניתוח וייעול של תהליכי זרימת החומרים הקטנת מלאים ותצרוכת החומר הקטנת הפחתים בתהליך הייצור שיפור איכות התוצרת הגמורה התאמת מערכת הציוד והמכונות למערך הייצור במפעל יישום מערכות תגמול מנהלים ועובדים ניתוח מערכות השכר והביצועים (שכר עידוד). קביעת יעדי התייעלות ויעדי ביצוע. שילוב מערכות התגמול במערכות המדידה כולל מערכת תקציב תמחיר ובקרה. הפעלה ויישום של מערכות שכר עידוד. הקמה וניתוח עצי מוצר הקמת עצי מוצר בכל רמה על פי דרישות המערכת ההנדסית. בדיקת עצי מוצר כנגד ניפוקים בפועל. ניתוח תמחירי של עצי המוצר. הגדרה ואפיון של נוהלי העבודה בארגון הטמעת מערכות איכות בהתאם לתקנים הנדרשים "הנדסת הייצור", יוסי חדד, לוג'יק מערכות ייעוץ והדרכה, 1992. "תכנון ופיקוח הייצור", שמעון עדן, אביבה בשן, לוג'יק מערכות ייעוץ והדרכה, 1994.
הגברת הראשונה (מחזה)

הגברת הראשונה הוא מחזה ישראלי מאת מוטי לרנר ובבימויו של משה קפטן, שעלה לראשונה בשנת 2023 בתיאטרון הבימה. המחזה עוקב אחר סיפורה של ראש ממשלת ישראל לשעבר גולדה מאיר סביב ימי ועדת אגרנט, על רקע מחדל מלחמת יום הכיפורים. בעקבות מחדל מלחמת יום הכיפורים קמה בישראל ועדת אגרנט בראשות השופט שמעון אגרנט עבור חקירת נסיבות פריצת המלחמה ומציאת האשמים בכישלון הישראלי. מחאה ציבורית מתעוררת נגד ראש הממשלה גולדה מאיר ושר הביטחון משה דיין, המאשימה אותם בכשל המדיני שהביא למלחמה ובכשל הצבאי שגרם לאבדות כה רבות בה. גולדה הנואשת מנסה להיאבק בהאשמות האלה, תוך התמודדות עם כאבה האישי בעקבות המלחמה וההבנה שתחת אחריותה נפלו כה רבים. חנה, בתה של גולדה, מנסה לתמוך באמה החולה והמותשת בעקבות המלחמה, ומגלה את ספקותיה ואת רגשי האשמה שלה – כמו את הסיבה מדוע לא ביקרה מעולם את נכדתה. במחזה מתוארים יחסיה של גולדה עם שר הביטחון באותה העת, וכן עם השר המקורב לה ישראל גלילי. כמו כן, מוצגים אנשי לשכתה של ראש הממשלה המבקשים לגונן עליה ולשמור על בריאותה הנפשית, תוך התערבות בחיי משפחתה והסתרת מידע אישי ממנה. הצגת הבכורה של המחזה יועדה לתאריך 14 באוקטובר 2023, בסמוך לציון חמישים שנים למלחמה. בעקבות פרוץ מלחמת חרבות ברזל נדחתה בכורת המחזה עד שעלה לראשונה בתאריך 13 בדצמבר בתיאטרון באר שבע, והוא צפוי להיות מוצג במשכן תיאטרון הבימה מחל מתאריך 28 בדצמבר באותה השנה. בריאיון לאתר כלכליסט, ציין המחזאי מוטי לרנר שבכתיבתו לקח חופש בהרבה מאוד אירועים ופרטים היסטוריים. לדבריו, בחקירה בוועדת אגרנט חקרו אותה מעט מאוד על המשא ומתן עם סאדאת, ואני בניתי סצנות שבהן החקירה היא הדבר העיקרי. כמו כן, לגולדה היו בן ובת ולבן הייתה בת עם תסמונת דאון, ובמחזה היא של הבת. "רציתי להאיר את זה שגולדה לא מסוגלת להתמודד עם זה וזה אומר עליה משהו", אמר לרנר. יוצרי המחזה: כתיבה: מוטי לרנר. דרמטורגיה ובימוי: משה קפטן. עיצוב תפאורה: ערן עצמון. עיצוב תאורה: אבי-יונה בואנו. מוזיקה: יונתן כנען. עיצוב תלבושות: יהודית אהרון. עיצוב וידאו: אריק אביגדור. עיצוב תנועה: תות מולאור. עיצוב סאונד: אלעד דדון. עוזר במאי: גיל סרי. ייעוץ דרמטורגי: שחר פנקס, ארז דריגס. הדרכת מבטא: אילנה קיויתי דאבנפורט. צילום ועריכה: משה נחומוביץ'. עיצוב: אור אטיאס. המשתתפים במחזה: גולדה מאיר: לאורה ריבלין. משה דיין: יגאל שדה. חנה ירקוני: מאיה מעוז. ישראל גלילי: מולי שולמן / יואב הייט. שמעון אגרנט: דב רייזר / עודד לאופולד. לו קידר: מיקי פלג רוטשטיין. סרן מוטי אשכנזי: אלכס קרול / תום גרציאני. הרמטכ"ל דוד (דדו) אלעזר: טל מוסרי / ניר זליחובסקי. אברם אמינוף: אורן כהן / עמי סמולרצ'יק. שולה ורסנו: אדוה עדני. להקת חיילים: רונית אפל, איתי אורי, רעות רגב, לירן מזרחי. דף המחזה באתר תיאטרון הבימה מאיה נחום שחל, על העיוורון: קווים לניתוק של ההנהגה הפוליטית, באתר כלכליסט, 3 בספטמבר 2023