laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוסטיה (עיר)

אוסטיה (Ostia) היא פרבר של העיר רומא הממוקם על שפך נהר הטיבר אל הים הטירני במחוז לאציו שבמרכז איטליה. בעבר הייתה אוסטיה עיר הנמל של רומא העתיקה. לפי המסורת הרומית העיר הוקמה במהלך המאה ה-7 לפנה"ס על ידי המלך הרומי אנקוס מארקיוס. ממצאים ארכאולוגיים מאמתים את עתיקותה של העיר, אך יחד עם זו מצביעים על יסודה במהלך המאה ה-4 לפנה"ס. עם התעצמות רומא, התפתחות המסחר בה והגידול באוכלוסייתה, הפכה אוסטיה לנמל חשוב וראשי ששימש ליבוא תבואות ומוצרי מזון לתוך העיר. במהלך מלחמת האזרחים הרומית של 88 לפנה"ס כבש גאיוס מריוס את העיר על מנת לנתק את רומא ממקורת האספקה שלה. העיר נבזזה על ידי חייליו של מריוס וספגה נזקים גדולים. העיר גדלה והתפתחה בתקופת הקיסרות הרומית. עם נפילתה של האימפריה הרומית החלה העיר לדעוך. במהלך ימי הביניים שימשה העיר כמצודת מגן לעיר רומא. כיום אוסטיה היא פרבר של רומא והיא משמשת בין השאר כאתר נופש וחוף פעיל. במקום קיים אתר ארכאולוגי נרחב. בית הכנסת באוסטיה מדיה וקבצים בנושא אוסטיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוסטיה (באיטלקית ובאנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של אוסטיה (באיטלקית ובאנגלית) אוסף תמונות של העיר אוסטיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אוסטיה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
קיגן אלן

קיגן פיליפ אלן (באנגלית: Keegan Phillip Allen; נולד ב-22 ביולי 1989) הוא שחקן וסופר אמריקאי-יהודי. מוכר בעיקר בשל תפקידו כטובי קאוונה בסדרה "שקרניות קטנות". אלן נולד וגדל בלוס אנג'לס, קליפורניה, בנם של שחקן התיאטרון פיליפ ר. אלן (אנ') והאמנית ג'ואן סניידר אלן, בת להורים יהודים. בשנת 2009, סיים אלן לימודי תואר ראשון באמנות יפה מהאקדמיה האמריקאית למוזיקה ודרמה (אנ') בניו יורק. קיגן התחיל את הקריירה שלו בסדרת "מקרי חירום קטנים" שם שיחק בתפקיד אורח בשנת 2002. לאחר 8 שנים של הפוגה חזר קיגן למסך, ושיחק כשחקן אורח בסדרת הנוער "ביג טיים ראש". בתור דוגמן. בשנים 2010–2017 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הנעורים "שקרניות קטנות" ברשת Freeform, שם גילם למשך 7 עונות את טובי קאוונה. בנוסף, בשנת 2011 הוא שיחק בתור תפקיד אורח בסדרה הדרמה "CSI" בתפקיד מקס פריס. בשנת 2016 שיחק בתפקיד משני בסרט הדרמה "קינג קוברה" שם גילם את הארלו, שחקן פורנו מבוקש, לצידם של ג'יימס פרנקו, גארט קלייטון וכריסטיאן סלייטר. באותה שנה שיחק בסרטו של ג'יימס פרנקו "פירות המאבק". בשנת 2019 התארח בסדרה "השלכות" בנטפליקס בכיכובה של רנה זלווגר. ושיחק שוב בסרטו של ג'יימס פרנקו "זירוויל". בשנת 2020 שיחק במותחן האימה "אין לאן לברוח" בתפקיד קול, לצד הולנד רודן. life.love.beauty – 2015 HOLLYWOOD: Photos and Stories from Foreverland – 2018 קיגן אלן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קיגן אלן, ברשת החברתית אינסטגרם קיגן אלן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קיגן אלן, באתר AllMovie (באנגלית) קיגן אלן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קיגן אלן, באתר MusicBrainz (באנגלית)
מלאכיות בלבן

מלאכיות בלבן הוא סרט קולנוע חרדי לנשים משנת 2012 בבימויה והפקתה של טלי אברהמי. העלילה מתרחשת במחנה הנשים של אושוויץ, בשנת 1945. חיה (עינב מרקל) מגיעה עם ביתה אינוצ'קה (יעל פורת) לאושוויץ. בסלקציה שנערכת בכניסה למחנה הן מופרדות, וחיה מבטיחה לביתה שהיא תעשה הכל כדי שהם ישובו וייפגשו. אינוצ'קה מגיעה לבלוק הילדות, משם היא בורחת מאימת הקאפו האכזרית מריה. רייזי (ליאת אזר), אסירה יהודייה שומרת מצוות שעובדת כאחות במרפאה הולכת במחנה ומגלה אותה בוכה. היא לוקחת אותה למרפאה ומנסה להסתיר אותה שם. שפרה (אלמוג פעיל), אחות אחרת במרפאה, מתנגדת להסתרת הילדה במקום, אולם נחמה, האחות הראשית מגיעה איתה להסכמה שהיא תתן לה את מנת הסלק היומית שהיא מקבלת ובתמורה שפרה לא תגלה על הימצאות הילדה במרפאה. שפרה מסכימה, ונחמה מחביאה את הילדה בארון בגדים בחדר צדדי במרפאה. לבינתיים, רייזי נכנסת לבלוק האסירות כדי להבריח תרופות ומזון לבלוק. שם היא פוגשת את חיה בוכה. כשהיא מנסה לדובב אותה מספרת לה חיה שהיא הגיעה באותו בוקר ולקחו ממנה את הילדה שלה. מאוחר יותר כשהיא שואלת מישהי מתי תוכל לפגוש את הילדה שלה האישה צוחקת עליה ומצביעה על הארובות של אושוויץ. חיה אינה מבינה את כוונתה והיא מאמינה שביתה בחיים. רייזי מפוטרת מעבודתה כאחות משום שד"ר שטרייכר, הרופאה הראשית (עינת ברנובסקי) מגלה אותה מארגנת תפילת יום כיפור. רייזי מתחילה לעבוד במרפאה יחד עם חיה, אך עד מהרה היא מגלה שעליה לעבוד בשבת. מכיוון שהיא לא רוצה לחלל את השבת היא מחליטה שתתפור כל יום יותר מהמכסה היומית ובכך תגיע למכסה שעליה להביא בשבת, אז תעשה את עצמה כלא עובדת. אך בשבת השומרת מבחינה שהיא לא תופרת, והיא רוצה להכות אותה. חיה פוצעת את עצמה ומסיטה את תשומת הלב מרייזי. אחת האסירות צוחקת על חיה שהיא מאמינה שביתה בחיים ואומרת לה שבוודאי לקחו אותה למשרפות. חיה מתפרצת ויוצאת בריצה מחוץ לבלוק לכיוון הגדר החשמלית, אך רייזי מצליחה לעצור אותה ברגע האחרון ולמנוע ממנה להתאבד. בהמשך, חיה נלקחת לשמש כספרנית בחדר הקצינות. שם היא מגלה את העובדה שהמלחמה נמצאת לקראת סיומה. מנהלת המתפרה מספרת לרייזי שהמלחמה בסיומה ושהיא רוצה להבריח אותה מהמחנה בתמורה לעזרה שהעניקה לביתה המשותקת, אותה החביאה המנהלת בחדר צדדי. רייזי מבקשת שאינוצ'קה תוברח במקומה. בסופו של דבר מוברחת איטה, אסירה יהודייה שהבריחה שמן מהמחסן כדי שהאסירות יוכלו להדליק נרות חנוכה ונשלחה לבלוק המוות על ידי ד"ר שטרייכר. בהמשך כוחות בעלות הברית מתקדמים והגרמנים מתחילים לברוח. המחנה ננטש מגרמנים, ביניהם גם ד"ר שטרייכר, שטרחה להשמיד ראיות לפני בריחתה. האסירות מתחילות להסתובב במחנה לאחר שהם מבינות שהנאצים עזבו. נחמה מבקשת מאינוצ'קה להישאר בארון בשעה שהיא יוצאת לבדוק מה קורה בחוץ בשעה שהרוסים נכנסים למחנה. חיה אף היא מסתובבת במחנה ומחפשת אוכל. היא מגיעה למרפאה ונכנסת לחדרים עד שהיא מגיעה לחדר בו מסתתרת ביתה, שהיא אינה מודעת לקיומה. היא שומעת קול בכי מתוך הארון, וכשהיא פותחת את הדלת היא מגלה את אינוצ'קה, ביתה. איטה - הילה רביב-צור אינוצ'קה - יעל פורת נחמה - ליאל דניר רייזל - ליאת אזר ד"ר שטרייכר - עינת ברנובסקי ד"ר וייסבורג - אליענה שכטר קאפו - דנה מושקטבליט חיה - עינב מרקל שפרה - אלמוג פעיל גברת פיונר, מנהלת המתפרה - הילה עופר פאולה - מושקי בורנשטיין הסרט ספג ביקורת מצד הנשים החרדיות שצפו בו, עקב סצנות שנחשבו ל"מפחידות" מדי עבור קהל היעד שהז'אנר המועדף עליו הוא טלנובלות. לאחר ההקרנה הראשונה של הסרט קוצצו קטעים על פי דרישות הנשים. "מלאכיות בלבן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מלאכיות בלבן", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
התעלה הגדולה

האם התכוונתם ל... התעלה הגדולה (סין) – התעלה העתיקה והארוכה ביותר בעולם התעלה הגדולה (ונציה) – עורק התחבורה הראשי בוונציה
גיסן

גיסן (בגרמנית: Gießen), עיר אוניברסיטאית במדינת הסן שבמרכז גרמניה, השוכנת על נהר הלאהן, בחצי הדרך בין פרנקפורט למרבורג, כ-27 ק"מ דרומית למרבורג וכ-59 ק"מ צפונית לפרנקפורט. אוכלוסיית העיר מונה כ-80,000 תושבים, מהם כ-37,000 סטודנטים. יש לה "זכויות עיר" מאז 1152. היא מוכרת בעיקר בשל היותה עיירת סטודנטים ובה אוניברסיטת יוסטוס ליביג, הנקראת על שמו של הכימאי הידוע יוסטוס פון ליביג. גיסן הוקמה בשנת 1152. בין השנים 1879 ו-1888 כיהן וילהלם רנטגן כפרופסור ודיקן מחלקת הפיזיקה באוניברסיטת גיסן. הוא נקבר בבית הקברות הסמוך לאוניברסיטה ומצבתו עדיין נצבת במקומה. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, לאחר עליית הנאצים לשלטון, נמכרו מרבית אדמות העיר לוורמאכט ובדצמבר 1944 הופצצו מרבית המבנים ההיסטוריים בעיר על ידי חיל האוויר הבריטי. האמריקאים נכנסו לחורבות העיר במרץ 1945 וסייעו בשיקומם במהלך השנים שלאחר מכן. אחד המבנים ההיסטוריים והמרכזיים ביותר של העיר הוא "תיאטרון העיר גיסן". התיאטרון מציג הצגות מז'אנרים שונים מחזות שייקספירים, מחזות המשלבים דרמה וקומדיה ועוד. בדצמבר 2007, הועלתה ההצגה "לחנך את ריטה" וסימלה את תחילתו של עידן חדש עבור התיאטרון. כמו כן, בשנת 2008 הועלה המחזה השייקספירי מקבת'. בנוסף נמצא בעיר מוזיאון המתמטיקום. הערים התאומות של גיסן הן: צ'כיה הראדץ קראלובה, צ'כיה (מ־1990) הונגריה גודולו, הונגריה (מ־1988) ישראל נתניה, ישראל (מ־1978) איטליה פרארה, איטליה (מ־1998) ניקרגואה סן חואן דל סור, ניקרגואה (מ־1986) הממלכה המאוחדת וינצ'סטר, הממלכה המאוחדת (מ־1962) ארצות הברית ווטרלו, איווה, ארצות הברית (מ־1981) הרפובליקה העממית של סין וונג'ואו, ג'ג'יאנג, הרפובליקה העממית של סין (מ־2011) מדיה וקבצים בנושא גיסן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיסן גיסן, ברשת החברתית אינסטגרם גיסן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גיסן - גרמניה, באתר עיריית נתניה
גבעת כ"ח

גִּבְעַת כֹּ"חַ (הגייה: גִּבְעַת כֹּחַ) הוא מושב של תנועת המושבים במחוז המרכז בישראל ליד היישוב שוהם השייך למועצה אזורית חבל מודיעין. המושב נמצא בגבול השפלה ולרגלי הרי יהודה. היישוב נקרא על שם 28 (כ"ח) החיילים מחטיבת אלכסנדרוני שנפלו במקום בקרב על כיבוש הכפר הערבי קולה. בתחילה נקרא המושב אֱלִישָׁמָע. היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים מתימן. אנדרטה הוצבה על גבעה כ- 3 ק"מ ממזרח לכפר א כיבוש הכפר הערבי קולה שישב במקום עד למלחמת העצמאות. האנדרטה חודשה על ידי האדריכל יהודה יהב. בעתיד יעבור בסמוך למושב מחלף שיחבר את כביש 6 וכביש 461, המחלף צפ שטח המושב מוערך בכ - 1450 דונם. וי להקרא על שם המושב. האישים הבאים קשורים למושב גבעת כ"ח: אמנון דמתי - רקדן וכוריאוגרף ישראלי, ממייסדי להקת קול ודממה, רקדן ראשי בלהקה במשך 15 שנים. נולד במושב גבעת כ"ח וגדל בו עד גיל 5. הזמר אריאל זילבר הלחין בשנת 2021 את השיר "גבעת כח" שמילותיו מדברות על המושב. הכיכר בכניסה למושב גבעת כ"ח 2014 הכניסה לגבעת כ"ח, 2008 הגן במושב, 2014 מראה כללי של גבעת כ"ח שרטוט המחלף העתידי אתר האינטרנט הרשמי של גבעת כ"ח אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 לפי נתוני ענף היסטוריה בצה"ל נהרגו שם 32 לוחמים ואילו על מצבת הזיכרון במקום חקוקים שמותיהם של 31. ילקוט הפרסומים 277 (עמ' 647), ‏16 בפברואר, 1953 יואב רגב, מדריך ישראל החדש, כרך 10: השפלה, כתר, ידיעות אחרונות ומשרד הביטחון, 2001 אפרים תלמי מנחם תלמי, "כל הארץ-לכסיקון גאוגרפי של ישראל", הוצאת "עמיחי" בע"מ, ספטמבר 1966, עמוד 117 אנדרטת אלכסנדרוני גבעת כ"ח יער קולה, באתר טיולים ואגדות נקודת חן גבעת כח, באתר שירונט גבעת כח הקליפ הרשמי, באתר YouTube ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רחוב (מושב)

רְחֹוב הוא מושב הנמצא כ-4 ק"מ מדרום לבית שאן. המושב משתייך לארגון המושבים של "הפועל המזרחי" ושייך למועצה אזורית עמק המעיינות (בקעת בית שאן). היישוב הוקם בספטמבר 1951 על ידי עולים מכורדיסטן ומרוקו על אדמות הכפר הערבי הנטוש פרוונה. רוב המתיישבים הגיעו ממעברת עין הנציב. בחודשים הראשונים עסקו המתיישבים בהכשרת הקרקע על ידי עקירת פרדס סמוך ובניית הבתים שבהם יגורו. המושב כלל 60 יחידות משק. לקראת סוף 1952 ניתן לו שמו "רחוב" על ידי ועדת השמות הממשלתית שהגיעה לביקור באזור. שמו של המושב הוא כשם עיר קדומה ששכנה במקום ועל שמה נקרא "תל רחוב" הסמוך. שטחו כ-2,000 דונם ותושביו מונים כ-400. המושב הוא אחד מיישובי המרכז האזורי ביכורה: רחוב, שדי תרומות, רוויה ותל תאומים. רחוב במרכז המידע להתיישבות בגליל רחוב – באתר המועצה האזורית בקעת בית שאן רחוב באתר הרשות לפיתוח הגליל אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 יתד לשלושה מושבי עובדים חברי הפוהמ"ז נתקעה אתמול בעמק בית שאן, הצופה, 14 בספטמבר 1951 אזור בית שאן בהתפתחותו, הארץ, 15 באפריל 1952 א. צבי גבעון, אחרי הגשמים באיזור בית־שאן, הצופה, 20 בינואר 1952 א. צבי גבעון, רחוב – קבוצת יישובי עולים בעמק בית שאן, הצופה, 13 בנובמבר 1952 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מתי מדבר האחרונים

מתי מדבר האחרונים היא פואמה מאת המשורר חיים נחמן ביאליק. נחתמה בתשרי תרנ"ז 1896. חלקה הראשון הולחן על ידי המלחין יהודה שרת. לאחר שפורסמה, התקבלה בציבוריות היהודית כמלל מכונן של רוח התקופה והתנועה הציונית, באשר הטיפה לכינונו של דור יהודי חדש, שיעשה להקמתה של ריבונות יהודית חדשה בארץ ישראל. חלק ממנה, במיוחד הראשון, שובץ בחלק מההגדות הקיבוציות לפסח, ובכלל זאת בהגדה של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר. מתי מדבר מתי מדבר האחרונים באתר פרויקט בן-יהודה מאמר המקשר בין דור המדבר לפואמה מתי מדבר האחרונים, באתר תרבות.il שירת מתי מדבר האחרונים בקיבוץ יגור בסביבות פסח, תשע"ב 2012, באתר YouTube ראו: חיים נחמן ביאליק, מתי מדבר האחרונים, כתבי ח. נ. ביאליק, תרצ"ג-1933, עמ' מד-מו. ראו: קומו תועי מדבר, באתר זמרשת. ראו למשל: מאיר שלו,הערך: התנ"ך בהוויה הישראלית, בתוך: זמן יהודי חדש, באתר kotar. ספר יהושע, פרק ה', פסוקים ג'–ד'. ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ל"ז. ספר שמות, פרק ט"ז, פסוקים א'–י'. ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק מ"ז. ספר דברים, פרק ל"ב, פסוק מ"ט. ספר דברים, פרק ל"ד, פסוקים א'–י"ב.
אליפות אירופה בשחייה 2012

אליפות אירופה בשחייה נערכה בדברצן, הונגריה ובאיינדהובן, הולנד בין ה-14 במאי ל-27 במאי 2012. תחרות השחייה של האליפות הייתה אמורה להיערך באנטוורפן, בלגיה אך הועתקה לדברצן בתאריך המתוכנן. תחרויות הקפיצה למים והשחייה צורנית התקיימו באיינדהובן בהולנד. בתחילה הייתה אמורה להיערך האליפות בווינה, אוסטריה אך בשל המשבר הכלכלי היא הועברה לאנטוורפן. אליפות אירופה בכדורמים נערכה ב-16–29 בינואר 2012 באיינדהובן. קטינקה הוסו (הונגריה הונגריה) זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף בריטה שטפן (גרמניה גרמניה) זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף שרה שסטרם (שוודיה שוודיה) זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף ג'ני מנסינג (גרמניה גרמניה) זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף פדריקה פלגריני (איטליה איטליה) זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד שרה פווה (גרמניה גרמניה) זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד לאסלו צ'ה (הונגריה הונגריה) זכה ב-6 מדליות, מהן 3 זהב, 1 כסף ו-2 ארד פאול בידרמן (גרמניה גרמניה) זכה ב-3 מדליות זהב גרגה קיש (הונגריה הונגריה) זכה ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד פיליפו מאניני (איטליה איטליה) זכה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף פרד בוסקה (צרפת צרפת) זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף פביו סקוצולי (איטליה איטליה) זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף 2 שחייניות ו-14 שחיינים השתתפו באליפות אירופה בשחייה. נבחרת השחייה של ישראל זכתה ב-5 מדליות, מדליית זהב אחת ו-4 מדליות ארד. לראשונה זכה שחיין ישראלי במדליית זהב באליפות אירופה, לאחר ניצחונו של יונתן קופלב במשחה ל-50 מטר גב. באותו משחה זכה גם גיא ברנע במדליית ארד. הייתה זו הפעם הראשונה ששני שחיינים ישראלים זוכים בשתי מדליות במשחה אחד. יעקב טומרקין זכה בשתי מדליות ארד במשחים ל-100 מטר גב ו-200 מטר גב בהם קבע שיאים ישראליים חדשים. עמית עברי זכתה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר שבו קבעה את הקריטריון לאולימפיאדת לונדון. גל נבו סיים במקום רביעי במשחה ל-200 ול-400 מטר מעורב אישי, אמרי גניאל שסיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה, קבע בשלב המוקדמות את התוצאה המהירה ביותר בשיא ישראלי חדש ובמשחה שליחים 4X100 מטר מעורב סיימה הנבחרת במקום שביעי. מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה בשחייה 2012 בוויקישיתוף האתר הרשמי של אליפות אירופה בשחייה, דברצן 2012 (באנגלית), (בהונגרית)
1850 במדע

ערך מורחב – 1850 חפירות ראשונות בארך על ידי ויליאם לופטוס 14 ביולי – בניית מכונה לייצור הקרח. 17 באוקטובר – גיימס יאנג מקבל פטנט על ייצור פרפין מפחם. הגדרת מונח מטריצה על ידי ג'יימס ג'וזף סילבסטר. רודולף קלאוזיוס פרסם את עבודתו שהניחה יסודות לחוק השני של התרמודינמיקה. מדידת מהירות התפשטות החשמל על ידי ארמן איפוליט פיזו. לאון פוקו מבצע מדידת מהירות האור בנוזלים שונים. 15 בינואר – סופיה קובלבסקי, מתמטיקאית רוסיה (נפטרה ב-1891) 24 בינואר – הרמן אבינגהאוס, פסיכולוג גרמני (נפטר ב-1909) 31 במרץ – צ'ארלס דוליטל וולקוט, פלאונטולוג אמריקאי (נפטר ב-1927) 18 במאי – אוליבר הביסייד, פיזיקאי בריטי (נפטר ב-1925) 6 ביוני – קרל פרדיננד בראון, פיזיקאי גרמני, חתן פרס נובל (נפטר ב-1918) 25 באוגוסט – שארל רישה, פיזואולוג צרפתי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1935) 27 במרץ – וילהלם ביר, אסטרונום גרמני (נולד ב-1797) 9 באפריל – ויליאם פראוט, כימאי אנגלי (נולד ב-1785) 10 במאי – לואי ז'וזף גה-ליסאק, כימאי ופיזיקאי צרפתי (נולד ב-1778) 22 במאי – ויליאם סטרג'ן, ממציא אנגלי (נולד ב-1783) מדיה וקבצים בנושא 1850 במדע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסוס

האם התכוונתם ל... אַסוֹס (עיר) (Assos) – עיר היסטורית באסיה הקטנה, בעבר ביוון העתיקה וכיום בצפון-מערב טורקיה, לחוף הים האגאי ASUS – חברה טאיוואנית המייצרת חומרת מחשבים (שמה נלקח מסופו של השם פגסוס) אסוס (חברת אופנה) (asos; מבוטא אֵיְיסוֹס) – אתר וחנות אינטרנט בריטית לפרטי לבוש ואופנה אֶסוּס (אל) (Esus) – אל גאלי אֶסוֹס (שיר של אש ושל קרח) (Essos) - יבשת בעולם הבדיוני שיר של אש ושל קרח מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין אישים ג'ונתן אסוס (Assous;‏ יליד 1983) – כדורגלן עבר צרפתי-ישראלי גארי אסוס (Assous;‏ יליד 1988) – כדורגלן צרפתי-ישראלי, אחיו של ג'ונתן אסוס
1851 במדע

ערך מורחב – 1851 פברואר – הצגה ראשונה של מטוטלת פוקו 24 באוקטובר – גילוי אריאל ואומבריאל על ידי ויליאם לאסל. תחילת חפירות בשושן על ידי ויליאם לופטוס. 13 בנובמבר – לראשונה הוקם כבל טלגרף תת-ימי. הוא הונח מתחת לתעלת למאנש. 19 בינואר – יקובוס קפטיין, אסטרונום הולנדי (נפטר ב-1922) 12 באפריל – אדוארד מאנד, אסטרונום אנגלי (נפטר ב-1928) 8 ביולי – ארתור אוונס, ארכאולוג בריטי (נפטר ב-1941) 20 ביולי – ארנולד פיק, נוירולוג צ'כי (נפטר ב-1924) 3 באוגוסט – ג'ורג' פיצג'רלד, פיזיקאי אירי (נפטר ב-1901) 27 בינואר – ג'ון ג'יימס אודובון, אורניתולוג אמריקאי (נולד ב-1785) 18 בפברואר – קרל גוסטב יעקב יעקובי, מתמטיקאי גרמני (נולד ב-1804) 10 במרץ – הנס כריסטיאן אורסטד, פיזיקאי דני (נולד ב-1777) מדיה וקבצים בנושא 1851 במדע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרהאם (אנגליה)

דרהאם (באנגלית: Durham) היא עיר בצפון-מזרח אנגליה. העיר ידועה בעיקר בזכות הטירה והקתדרלה שבה, ששתיהן הוכרזו כאתרי מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו בשנת 1986. קיימות עדויות להתיישבות בסביבת העיר באלף ה-2 לפנה"ס, אך העיר הנוכחית מיוחסת לשנת 995. במהלך ימי הביניים העיר ראתה גדולה רוחנית, מכיוון שהייתה מקום המנוחה האחרון של הקדוש קות'ברט ובדה ונרביליס. מקדשו של קות'ברט ממוקם מאחורי המזבח של קתדרלת דרהאם. המבנה הגאוגרפי של דרהאם הפך אותה למקום חשוב בהגנת אנגליה כנגד סקוטלנד וטירת דרהאם הייתה הטירה הנורמנית היחידה שלא נפרצה. הקרב של צלב נוויל שנערך ליד העיר ב-17 באוקטובר 1346 היה אולי הקרב המפורסם ביותר בתקופה. במהלך מלחמת האזרחים האנגלית העיר הייתה נאמנה לצ'ארלס הראשון, וצ'ארלס הגיע לעיר פעמיים במהלך שלטונו. העיר סבלה נזקים קשים במהלך המלחמה והטירה בפרט. אוליבר קרומוול החרים את טירת דרהאם ונתן אותה לראש עיריית לונדון. דבר דומה קרה לקתדרלה שנסגרה בשנת 1650 ושימשה ככלא ל-3,000 אסירים סקוטים. במהלך שיקום העיר ב-1660 ג'ון קוסין מונה לנסיך-בישוף ומונה לאחראי על פרויקט השיקום הגדול. ב-1720 הוצע להקים נמל בדרהאם, על ידי חפירת תעלה שתישפך אל נהר טים, הזורם אל נהר טיין. שום דבר לא יצא מתוכנית זו, חוץ מפסל של נפטון הניצב בשוק של דרהאם. ב-1759 צצה תוכנית נוספת להפיכתה של דרהאם לעיר נמל על ידי הפיכת נהר וויר לנתיב שיט, אך התוכנית נכשלה אף היא מכיוון שמידתו של הנהר קטנה מדי. מפקד האוכלוסין הראשון בדרהאם בשנת 1801 מנה 7,100 תושבים. המהפכה התעשייתית ככל הנראה דילגה ברובה על העיר, אך מיקמה אותה בלב שדות הפחם, ופחם היה לתעשייה העיקרית בעיר עד שנת 1970. למעשה, כל כפר בסביבות דרהאם התפאר במכרה פחם משלו. בעיר גם נבנתה רכבת הנוסעים הראשונה בעולם ב-1825. במהלך המאה ה-19 נוסדה גם אוניברסיטת דרהאם. ערך מורחב – קתדרלת דרהאם קתדרלת דרהאם נוסדה ב-1093 ומשמשת מאז ועד היום כמושב הבישוף האנגליקני של דרהאם. בקתדרלה נמצאים שרידיו של הקדוש קת'ברט מלינדיספארן, ראשו של אוסוואלד הקדוש מנורת'מבריה ושרידיו של בדה ונרביליס. המגדל המרכזי של הכנסייה משמש כנקודת תצפית על דרהאם וסביבתה. הקתדרלה הוכרזה כאתר מורשת עולמית ב-1986 יחד עם טירת דרהאם הסמוכה לה. הקתדרלה נחשבת לדוגמה המוצלחת ביותר באנגליה לאדריכלות נורמנית. הקתדרלה שימשה כאתר הצילום של בית הספר הוגוורטס בשני סרטיו הראשונים של הארי פוטר. ערך מורחב – טירת דרהאם טירת דרהאם היא טירה נורמנית הסמוכה לקתדרלת דרהאם, ומשלושת עבריה מקיף אותה נהר הוויר (Wear). בשנת 1840 שוכנת במקום אוניברסיטת דרהאם, ובחופשות משמשת הטירה לכנסים אקדמיים. הטירה, יחד עם הקתדרלה הסמוכה לה, הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1986. בשנת 2008 נוסף לטירה כר הדשא המכונה "מדשאת הארמון" (Palace Green), שמפריד בין הטירה לקתדרלה. דרהאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בנדיקט הובדס

בנדיקט הובדס (בגרמנית: Benedikt Höwedes; נולד ב-29 בפברואר 1988 בהלטרן, מערב גרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם. הובדס שיחק לאורך רוב הקריירה שלו בשאלקה 04, בה שימש קפטן במשך שש עונות. להובדס גם הייתה קריירה בינלאומית ענפה בנבחרת גרמניה, בשורותיה ערך 44 הופעות, והיה חלק בלתי נפרד מהזכייה במונדיאל 2014, בו לא החמיץ ולו דקת משחק אחת. הובדס החל לשחק כדורגל ב-1994 במחלקת הנוער של קבוצת עיר הולדתו, ט.ו.ס הלטרן, וב-2001 עבר למחלקת הנוער של שאלקה 04. בשנת 2003 מונה הובדס לקפטן של קבוצת הנוער של שאלקה 04, ובשנת 2006 היה חלק מזכייתה של הקבוצה באליפות הנוער של גרמניה. בינואר 2007 חתם הובדס על חוזה מקצועני עם שאלקה שהיה אמור להסתיים בסוף עונת 2009-10, וביולי של אותה שנה הוא הועלה לסגל של הקבוצה הבוגרת של המועדון. אף על פי שהיה מספר חודשים בקבוצה הבוגרת, את הופעת הבכורה שלו במדיה הוא ערך רק באוקטובר 2007, במסגרת משחקיה של הקבוצה בליגת האלופות. בדצמבר 2008 האריך הובדס את חוזהו עד ה-30 ביוני 2014. ביולי 2011 מונה לקפטן של שאלקה, במרץ 2013 חידש שוב את חוזהו עד 30 ביוני 2017. ב-30 באוגוסט 2017, לאחר שאיבד את סרט הקפטן לראלף פאהרמן, חתם הובדס ביובנטוס מהליגה האיטלקית בהשאלה לעונה תמורת 3.5 מיליון אירו, עם אופציה לרכישה בתום תקופת ההשאלה בסכום של 16 מיליון אירו הכולל בונוסים. בכך סגר הובדס 16 שנים בשאלקה. לאחר עונה אחת ביובנטוס, בה סבל מפציעות וערך רק שלוש הופעות בהן הבקיע שער אחד, חזר הובדס לשאלקה. ביולי 2018 נמכר הובדס ללוקומוטיב מוסקבה, שם חתם על חוזה לארבע שנים. ביולי 2020 הודיע על פרישה ממשחק. הובדס שיחק באופן קבוע בנבחרות הצעירות של נבחרת גרמניה, וב-29 במאי 2011 ערך הובדס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת מול אורוגוואי במשחק ידידות. ב-7 ביוני 2011 ערך הובדס את ההופעה הבינלאומית הרשמית הראשונה שלו במסגרת מוקדמות יורו 2012 נגד אזרבייג'ן. המשחק נגמר בתוצאה 3-1 לטובת גרמניה, והובדס בישל את השער הראשון למסוט אוזיל. שיחק במונדיאל 2014 וזכה עם נבחרת גרמניה בגביע העולם. שאלקה 04 הגביע הגרמני: 2010/2011 הסופר קאפ הגרמני: 2011 יובנטוס אליפות איטליה: 2017/2018 הגביע האיטלקי: 2017/2018 נבחרת גרמניה גביע העולם: 2014 אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2009 תארים אישיים מדליית פריץ ואלטר לשחק המצטיין (עד גיל 19): 2007 מדיה וקבצים בנושא בנדיקט הובדס בוויקישיתוף בנדיקט הובדס, באתר Transfermarkt בנדיקט הובדס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) בנדיקט הובדס, באתר Soccerway בנדיקט הובדס, באתר WorldFootball.net בנדיקט הובדס, באתר National Football Teams בנדיקט הובדס, באתר FootballDatabase.eu בנדיקט הובדס, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אוצ'י יושיטאקה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא אוצ'י. אוצ'י יושיטאקה (ביפנית: 大内 義隆, תעתיק בכתב לטיני: Ōuchi Yoshitaka)‏ (18 בדצמבר 1507 – 30 בספטמבר 1551) היה שליט פיאודלי יפני (דאימיו) בתקופת סנגוקו בתולדות יפן. הוא היה השליט השישה-עשר ממשפחת האצולה של בית אוצ'י ששלטה על המחוז ההיסטורי סוּאוֹ (周防国‏ Suō) שמרכזו היה בעיר ימאגוצ'י. ב-1522 נלחם אוצ'י יושיטאקה יחד עם אביו, אוצ'י יושיאוקי (大内 義興) במשפחת אמאגו (尼子氏) על השליטה במחוז אקי (安芸国 כיום מחוז הירושימה). עם מותו של יושיאוקי ב-1528 הפך יושיטאקה לראש משפחת אוצ'י. בשנות ה-30 של המאה ה-16 הוביל יושיטאקה משלחת צבאית לצפון קיושו והביס את משפחת שוני (少弐氏) והשתלט על האזור. לאחר שהבטיח את עורפו בצורה זו הוא החל ב-1540 להילחם שנית במשפחת אמאגו ועד 1541 השתלט כליל על מחוז אקי. עם זאת, פלישה למחוז איזומו (出雲国 כיום חלקו המזרחי של מחוז שימאנה) הסתיימה באסון כאשר מספר רב מחייליו ובהם בנו המאומץ, אוצ'י האורמוצ'י, נהרגו בקרב כנגד אמאגו הארואיסה. התבוסה חיסלה את שאיפותיו להרחיב את נחלותיו והוא הקדיש את מרצו לאומנות ותרבות. השליטים הכפופים לו נחלקו לשני מחנות. המחנה שהוביל סגארה טאקטו (相良 武任‏ 1551-1498) רצה שמשפחת אוצ'י לא תעשה דבר מעבר לשמירה על השליטה בנחלותיה הקיימות, והמחנה השני אותו הוביל סואה הארוקאטה (陶 晴賢‏ 1555-1521) שאף להמשיך להתרחב. יושיטאקה בחר באנשים מהמחנה הראשון כיועציו וב-1551 התמרד המחנה בראשות הארוקאטה והביס את כוחותיו של יושיטאקה תוך כמה ימים. טאקטו הוצא להורג ויושיטאקה נאלץ לבצע ספוקו לאחר שחיבר את פואמת המוות שלו: הן המנצח והן המנוצח הם לא יותר מטיפות של טל, אבל ברקים – כך אנו צריכים לראות את העולם. מאוקטובר ועד דצמבר 1550 התגוררו המיסיונר הישועי פרנסיסקו חאווייר ובני לווייתו בימאגוצ'י שהייתו בירתו של יושיטאקה. חאווייר, שהיה המיסיונר הנוצרי הראשון שהגיע ליפן, הטיף לתושבי העיר כשהוא קורא טקסטים שתורגמו ליפנית מתוך ספר הכתוב באותיות לטיניות, כשהאח פרננדס, אחד מבני לווייתו שהצליח יותר מהאירופאים האחרים ללמוד יפנית, משמש כמתורגמן לשאלות הקהל. העניין שעורר גרם להזמנתו לחצרו של אוצ'י יושיטאקה. הפגישה כמעט והסתיימה באסון. פרננדס קרא בקול קטעים מהדוקטרינה הנוצרית המתורגמת ליפנית שבה תקף, בין השאר, את תופעת מעשה סדום, שאת מבצעיה כינה "מזוהמים יותר מחיה חסרת שכל". הגדרה זו הרגיזה מאוד את הדאימיו, אך הוא הסתפק בהפסקת הפגישה בחטף. במרץ 1551 חזר חאווייר לימאגוצ'י, והפעם הוא הביא עמו לאוצ'י יושיטאקה מתנות שהתעד להביא במקור ל"מלך יפן", כאשר הפליג חיפן מגואה שבהודו. יושיטאקה התרשם והרשה לחאווייר להטיף בתחומי שלטונו, וחאווייר שהה בימאגוצ'י עד אוגוסט 1551. בתקופה קצרה זו הצליח חאווייר להמיר את דתם של כ-500 איש, מרביתם סמוראים או אנשים הקשורים לחצר הדאימיו. קהילה נוצרית קיימת ביאמגוצ'י עד היום. מדיה וקבצים בנושא אוצ'י יושיטאקה בוויקישיתוף Death Poems Hubert Cieslik, Early Jesuit Missionaries in Japan 1, St. Francis Xavier