laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'יילן בראון

ג'יילן בראון (באנגלית: Jaylen Brown; נולד ב-24 באוקטובר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA. גובהו 1.98 מטרים והוא משחק בעמדות הסמול פורוורד והקלע. בראון נולד וגדל בעיר מרייטה שבג'ורג'יה, ולמד ב"תיכון ג'וזף וילר" המקומי. בעונת הסיניור שלו הוביל את קבוצת הכדורסל של תיכון וילר לאליפות ליגת התיכונים הבכירה של ג'ורג'יה. במשחק הגמר קלע בראון 22 נקודות, מתוכן 10 ברבע האחרון, ודייק בשתי זריקות עונשין פחות משנייה לסיום המשחק, שהעניקו לקבוצתו את הניצחון בתוצאה 59–58. בסיום העונה זומן להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן היוקרתי, בו קלע 9 נקודות והוריד 6 ריבאונדים. לאחר מכן עבר בראון לחוף המערבי של ארצות הברית כדי ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ושיחק עבור קבוצת הכדורסל שלה במשך שנה אחת. בעונתו היחידה בקליפורניה רשם ממוצעים של 14.6 נקודות, 5.4 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק. בסיום אותה עונה הודיע על כוונתו לוותר על המשך לימודיו באוניברסיטה ולהעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA 2016. בראון נבחר בבחירה השלישית של דראפט ה-NBA לשנת 2016, על ידי קבוצת בוסטון סלטיקס. בעונתו הראשונה ב-NBA רשם ממוצעים של 6.6 נקודות ו-2.8 ריבאונדים למשחק כשחקן ספסל, ובסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונתו השנייה ב-NBA הציג שיפור משמעותי כשהפך לשחקן חמישייה קבוע, והיה הקלע השני בקבוצתו עם 14.5 נקודות בממוצע למשחק. בפלייאוף 2018 קלע בראון 18.0 נקודות למשחק ועזר לסלטיקס להעפיל לשלב גמר המזרח, בו הפסידו לקליבלנד קאבלירס בתוצאה 3–4. באוקטובר 2019 חתם על הארכת חוזה בבוסטון ל-4 עונות נוספות, החל מעונת 2020/2021, עבור כ-115 מיליון דולר. בעונת 2019/2020 קבע שיאי קריירה של 20.3 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים בממוצע למשחק, והעפיל עם הסלטיקס לגמר המזרח בפלייאוף, בפעם השלישית בקריירה. לאורך הפלייאוף המשיך להצטיין, עם ממוצעים של 21.8 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק, אך קבוצתו הפסידה בסדרת גמר המזרח מול מיאמי היט (2–4). בעונת 2023-2024 זכתה בוסטון באליפות ה-18 שלה ב-NBA, וג'יילן בראון זכה בתואר MVP של סדרת הגמר מול דאלאס מבריקס, בה ניצחה בוסטון 4:1. בשנת 2019 השתתף בראון בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019 כחבר נבחרת ארצות הברית, אשר סיימה במקום השביעי בלבד. לאורך הטורניר קלע בראון 7.9 נקודות בממוצע למשחק. מדיה וקבצים בנושא ג'יילן בראון בוויקישיתוף ג'יילן בראון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יילן בראון, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל השחקן, באתר DraftExpress.com דונלד מקריי, הגרדיאן, מכירים את ג'יילן בראון? תחשבו שוב, באתר הארץ, 25 בפברואר 2018 בראון מוביל את תיכון וילר לאליפות התיכונים של ג'ורג'יה, באתר usatodayhss.com,‏ 8 במרץ 2015 סטטיסטיקות משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן 2015, באתר realgm.com בראון מודיע כי בחר ללמוד באוניברסיטת קליפורניה, באתר cbssports.com,‏ 1 במאי 2015 סטטיסטיקות הקריירה של בראון בליגת המכללות, באתר sports-reference.com בראון מסכם על הארכת חוזה בבוסטון, באתר ESPN,‏ 21 באוקטובר 2019 ראוי ביותר: ג'יילן בראון הוכתר ל-MVP של הגמר, באתר ONE - מספר אחת בספורט, ‏2024-06-18 פרופיל בגביע העולם 2019, באתר פיב"א
עפרה עמית

עפרה עמית (נולדה ב-1967) היא אמנית ומאיירת ספרים ישראלית, זוכת עיטור אנדרסן, פרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים, מדליית הכסף מטעם איגוד המאיירים האמריקאי ופרסים נוספים. כיום מנחה עמית עבודות גמר באיור באקדמיה לעיצוב ויצו בחיפה, ומרצה על עבודותיה במוסדות אמנות שונים. עמית נהגה לצייר מאז ילדותה. למדה עיצוב גרפי במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה, והיא בוגרת המחלקה לשנת 1995. ברבע השלישי ללימודיה החלה לעבוד בחברת אנימציה ממוחשבת, שבה פעלה במשך ארבע שנים. היא החלה את הקריירה שלה כמאיירת רק לאחר שחזרה מניו יורק, שם התגוררה במשך שנתיים עם משפחתה, ונחשפה לתחום האיור. מאז שנת 2004 איוריה זיכו אותה בשלל פרסים בתחום. במהלך חייה איירה ספרים שונים, מספרי שירה וסיפורים למבוגרים ועד ספרי ילדים, ביניהם "כנפיים" מאת מאיה חנוך, שזיכה אותה בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים בשנת 2010. עמית נבחרה מבין למעלה ממאה מאיירים. בנימוקי השופטים לבחירה בעמית כזוכה נכתבה עליה שהיא "מפליאה ליצור עולם סוריאליסטי, פיוטי, אוורירי וחולמני (...) אף שדמות הילדה כמעט מופשטת ומסוגננת בצורה מינימליסטית, היא אנושית ואפשר להזדהות איתה". בעבודותיה, עמית חוקרת את יחסי הגומלין של המלל והאיור - השקפת העולם החזותית לצד המילולית. היא יוצרת מציאות המתמקדת ברגשות, באווירה ובסובייקט על-זמניים. היא משתמשת בצבעי אקריליק על נייר או לוח עץ, ולעיתים משלבת בהם הֶדְבֵּקים, שמוסיפים רבדים פיזיים למתבונן בעבודה ומאפשרים לו לחקור ולחשוף אותם. בין האמנים המשפיעים עליה נמנים פבלו אולדל, גבריאל פאצ'קו, גלנדה סבורלין, וניקולטה סקולי. עמית איירה ספרים של דפנה בן צבי, נירה הראל, מיריק שניר ועוד. 2006 – תערוכת אגודת המאיירים השנתית ה-48 2008 – The Original Art Show – תערוכת איור ספרי הילדים של אגודת המאיירים 2009 – 2014 - תצוגת האיור המקצועית השנתית של המגזין 3X3 2010 – תערוכת המאיירים בבולוניה 2012 – 2014 - תערוכת אגודת המאיירים השנתית ה-54 2004 – הפרס השנתי ה-45 לאיור של מגזין Communication Arts 2004 – הפרס השנתי לאיור של מגזין Applied Arts 2005 – יריד ספרי הילדים של בולוניה– מאיירים אנדרסן 2006 – זכתה בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים, מדליית כסף 2008 – זכתה בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים, מדליית כסף 2008 – הפרס השנתי ה-49 לאיור של מגזין Communication Arts 2010 – עיטור אנדרסן 2010 – פרס הכבוד של המועצה הבינלאומית לספרים לאנשים צעירים 2015 – מדליית כסף מטעם איגוד המאיירים האמריקאי #57 2010 – פרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים, מדליית זהב 2012 – הפרס השנתי ה-53 לאיור של מגזין Communication Arts 2012 – פרס נאפולי 2013 – פרס לאורה אורבייטו 2014 – הפרס השנתי ה-55 לאיור של מגזין Communication Arts הבלוג של עפרה עמית ראיון עם עפרה עמית, בכתב העת המקוון הפנקס, 28 באפריל 2010 ראיון עם עפרה עמית, באתר פורטפוליו, 8 במאי 2013 עפרה עמית, איורים מתוך כתב העת אורות גלריית איורים של עפרה עמית באתר דףדף עפרה עמית, דף שער בספרייה הלאומית איור עכשיו. מפגש 27: עפרה עמית, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2013-05-08 תמר רותם, הילדה המאויירת של עופרה עמית, באתר הארץ, 28 במרץ 2010 עפרה עמית : דף דף, ספרות ילדים : מאיירים : המאיירים לפי סדר א"ב, באתר www.dafdaf.co.il
שלומי אברהמי

שלמה (שלומי) אברהמי (נולד ב-1944 בירושלים) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן והקשר הקיצוני, ולאורך כל הקריירה שלו בשנות ה-60 וה-70 היה שחקן בית"ר ירושלים. אברהמי גדל והתחנך בירושלים, ושיחק במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים מגיל צעיר. עלה לבוגרים בעונת 1960/1961 ואת הופעת הבכורה שלו ערך ב-7 בנובמבר 1961 במשחק נגד הפועל טבריה. אברהמי השתלב כשחקן הרכב תחת המאמן סימון אלפסי שנתן לו הזדמנויות רבות בהרכב, ושיחק במגוון תפקידים: בתחילה תפקד כבלם לאחר מכן כמגן וקשר הקיצוני ולקראת סוף הקריירה גם כחלוץ. אברהמי סומן כ"יורש" של שחקן העבר אהרון חסון בתחום בעיטות העונשין, מאחר שכבש את רוב שעריו בבעיטות עונשין, כשעונת השיא הייתה בעונה הכפולה 1966/1968 בה כבש 13 שערים (מתוך 20 השערים שלו בקבוצה) שבסופה עלתה בית"ר ירושלים לראשונה מזה 13 שנים לליגה הבכירה. אברהמי היה חלק משמעותי מחוליית ההגנה והקישור של בית"ר ירושלים בעונת העלייה ובשנים העוקבות, עד לעונת 1972/1973, בסופה פרש מכדורגל, לאחר 13 עונות רצופות במדי הקבוצה בהן צבר 260 הופעות. אברהמי מדורג במקום ה-15 בטבלת שיאני ההופעות של בית"ר ירושלים בכל הזמנים. מאיר גבאי, אברהמי - המומחה לבעיטות עונשין, מעריב, 4 באפריל 1967 רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים, פרק חמישה עשר, טבלת הופעות במדי בית"ר, עמוד 267, הוצאת Media41LTD
הוחפיין

הוחפיין (בהולנדית: ‏Hoogeveen‏Ⓘ‏) היא עיר במחוז דרנתה שבהולנד. ההיסטוריה של הוחפיין מתחילה ב-20 בדצמבר 1625 כאשר רכש רולוף ואן אכטן שטח גדול של אדמת כבול מחוואי המחוז כדי לכרות את הכבול. במפה ישנה של האזור כונה המקום Locus Deserta Atque ob Multos Paludes Invia ("שטח ביצות נטוש בלתי עביר"). הוחפיין עצמה נוסדה ב-1636 על ידי פיטר יוסטנס ויוהאן ואד דר מיר. בסתיו 1883 ביקר באזור וינסנט ואן גוך. במחצית השנייה של שנות השישים של המאה ה-20 הייתה הוחפיין העיר בעלת שיעור הצמיחה המהיר ביותר בהולנד. גידולה המהיר בתקופה זו הביא את מועצת העיר להחלטה לסתום את רוב התעלות של העיר, תעלות שנחפרו בראשית ימיה כאמצעי תעבורה לכבול. סלובקיה מרטין, סלובקיה. מדיה וקבצים בנושא הוחפיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הוחפיין (בהולנדית) הוחפיין, ברשת החברתית פייסבוק הוחפיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הוחפיין, ברשת החברתית אינסטגרם הוחפיין, ברשת החברתית LinkedIn משרד הסטטיסטיקה של הולנד
פבל צ'באנו

פבל צ'באנו (נולד ב-28 במרץ 1955 ברני שבאוקראינה) הוא כדורגלן עבר מולדובי ששיחק במשך כל הקריירה שלו בניסטרו קישינב. הוא ערך 341 הופעות במועדון, בהן הבקיע 45 שערים. מאז 1 בפברואר 1997 מכהן כיושב ראש התאחדות הכדורגל המולדובית. בחודש נובמבר 2003 נבחר צ'באנו ככדורגלן המולדובי הטוב ביותר ב-50 השנים האחרונות במסגרת פרסי היובל של אופ"א. פבל צ'באנו, באתר Transfermarkt פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt סטטיסטיקת קריירה באתר footballfacts.ru (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא מולדובה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מידלבורך

מידלבורך (בהולנדית: ‏Middelburg‏Ⓘ‏) היא בירת מחוז זיילנד שבהולנד. העיר שוכנת במרכזו של חצי האי של המחוז, Midden-Zeeland. ההיסטוריה של מידלבורך מתחילה ככל הנראה מסוף המאה ה-8 או מתחילת המאה ה-9. האזכור הראשון שלה הוא כאחת משלוש הערים המבוצרות (borgs) שהוקמו על וולכרן, אז אחד משלושת האיים שמרכיבים כיום את חצי האי, כהגנה מפני פלישות הויקינגים. ב-844 נבנה במקום מנזר שהמשיך להיות פעיל עד הרפורמציה הפרוטסטנטית. היסודות לקתדרלה המרשימה והציורית (אחת משתי הקתדרלות בהולנד שמלפני הרפורמציה, יחד עם קתדרלת מרטין הקדוש באוטרכט) הונחו לראשונה במאה ה-10. בנייה נוספת הייתה במהלך ימי הביניים. ב-1217 הוענקו למילדבורך זכויות העיר. בימי הביניים היא הפכה להיות מרכז סחר חשוב בין אנגליה לבין הערים המתפתחות של פלנדריה. העיר המשיכה לצבור עוצמה ויוקרה במהלך המאות ה-13 וה-14. במהלך המרד ההולנדי שוחררה מידלבורך מידי הכובשים הספרדים לאחר מצור ארוך. המחוזות הצפוניים של ארצות השפלה זכו בעצמאותם משליטי בית הבסבורג הספרדים ויצרו את המדינה הפרוטסטנטית של הולנד. מאוחר יותר, במאה ה-17 (תור הזהב של הולנד), הייתה מידלבורך, לאחר אמסטרדם, למרכז השני בחשיבותו של חברת הודו המזרחית ההולנדית באותה תקופה היה למידלבורך תפקיד חשוב במפת סחר העבדים העולמי. שמואל בן ישראל, בנו של מנשה בן ישראל קבור בבית העלמין של העדה הספרדית במידלבורך. בית עלמין זה שוכן מחוץ לחומת העיר, בנוסף לבית העלמין האשכנזי השוכן בתוך תחומי חומת העיר. ב-1994 שוקם בית הכנסת של הקהילה לאחר שהוא ניזוק חלקית במהלך מלחמת העולם השנייה. בית כנסת זה היה השלישי שנבנה בהולנד בתור הזהב. באולם תחנת הרכבת של מידלבורך קבוע לוח זיכרון ליהודי זיילנד שהחלו ממנה את מסעם למחנות ההשמדה. כשליש משטח מרכז העיר העתיקה הוחרב בשלבים הראשונים של מלחמת העולם השנייה, ב-17 במאי 1940, אך לא ברור אם החורבן נגרם על ידי מפציצים גרמנים או על ידי הארטילריה הצרפתית. העיר שוחררה על ידי הבריטים ב-5 בנובמבר 1944. לאחר המלחמה שוקמו החלקים ההרוסים של העיר ונבנו מחדש ככל האפשר על פי המראה שלה מלפני המלחמה. יחד עם זאת, במהלך הפצצות הגרמנים עלה באש ארכיון העיר. מידלבורך המודרנית משמרת את רוב המאפיינים ההיסטוריים הציוריים שלה. לאורך התעלות ניצבים בתי סוחרים מפוארים מהמאות ה-17 וה-18, בסגנון דומה לזה שניתן למצוא בערים כמו אמסטרדם. החפיר של העיר העתיקה עדיין קיים וכן שרדו שניים משערי העיר. עם זאת, חלק מהחפיר והביצורים מהמאה ה-18 נהרסו במאה ה-19 כדי לפנות דרך לתעלת המים המסחרית שנכרתה במקום. מבנה המנזר מימי הביניים עדיין בשימוש היום כמוזיאון וכמקום מושב לממשלת המחוז. מידלבורך היא מקום הולדתו ומותו של מגלה הארצות יאקוב רוחבן שגילה את אי הפסחא. בלגיה וילוורד, בלגיה יפן נגסאקי, יפן פולין גלוגוב, פולין רומניה סימריה, רומניה רומניה טיוש, רומניה הממלכה המאוחדת פולקסטון, הממלכה המאוחדת מדיה וקבצים בנושא מידלבורך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מידלבורך מידלבורח (הולנד), דף שער בספרייה הלאומית משרד הסטטיסטיקה של הולנד "Middelburg". War over Holland. Retrieved 30 April 2016.
לוסיאנו וייטו

לוסיאנו דאריו וייטו (בספרדית: Luciano Darío Vietto; נולד ב-5 בדצמבר 1993 בבלנאריה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל קאדסיה. לוסיאנו וייטו, נולד וגדל בעיירה בלנאריה שבעיר קורדובה וכבר כשהיה בן שבע הצטרף לאינדפנדיינטה המקומית. כשהוא בן 15, הצטרף וייטו למחלקת הנוער של אסטודיאנטס לה פלאטה מליגת העל הארגנטינאית אך שוחרר ממנה לאחר שנתיים. לאחר שנכשל במבחנים להצטרף לאקדמיה של רוסאריו סנטראל, הצטרף וייטו לאקדמיית הנוער של ראסינג קלוב בה שיחק בקביעות עד שחתם על החוזה המקצועני הראשון שלו בקבוצה בשנת 2011. ב-25 באוקטובר, זומן וייטו לראשונה לסגל הראשון של ראסינג קלוב על ידי המאמן דייגו סימאונה. את הופעת הבכורה הרשמית שלו במדי ראסינג קלוב ערך וייטו יום למחרת כשעלה כמחליף בתיקו 1:1 של ראסינג עם לנוס. ב-3 בספטמבר 2012, בהופעתו הראשונה בהרכב הפותח של ראסינג קלוב כבש וייטו גם צמד שערי בכורה בדרך לניצחון של ראסינג 3:1 על סן מרטין דה סן חואן. תחת המאמן לואיס זובידאלה, הפך וייטו לאחד השחקנים החשובים בראסינג והחל לשחק בקביעות בהרכב הראשון כשבעונת 2012/13 הוא כובש 13 שערים. ב-26 במרץ 2013, לאחר התעניינות נרחבת מצד ליברפול מהפרמייר ליג ויובנטוס מהסרייה א', הודיעה ראסינג כי חתמה עם וייטו על הארכת חוזה בקבוצה בארבע שנים נוספות. ב-4 באוגוסט 2014, חתם וייטו לארבע שנים בויאריאל מהלה ליגה ששילמה עבורו 5.5 מיליון אירו. את הופעת הבכורה שלו במדי ויאריאל ערך וייטו ב-21 באוגוסט כשעלה כמחליף בניצחון 3:0 של ויאריאל על אסטנה במסגרת פלייאוף הליגה האירופית. את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ערך וייטו ב-24 באוגוסט, כשעלה כמחליף בניצחון 2:0 של ויאריאל על לבאנטה. ב-21 בספטמבר, כבש וייטו את שער הבכורה שלו במדי ויאריאל בניצחון 4:2 על ראיו ואיקאנו. ב-21 בדצמבר, כבש וייטו צמד שערים בניצחון 3:0 על דפורטיבו לה קורוניה. כשהוא כובש שלושה שערים, זכה וייטו בתואר שחקן החודש של הלה ליגה לחודש דצמבר. ב-22 ביוני 2015 הודיעה ויאריאל כי וייטו נמכר לאתלטיקו מדריד ששילמה עבורו 20 מיליון אירו. ב-4 באוקטובר, כבש וייטו את שער הבכורה שלו במדי אתלטיקו מדריד בתיקו 1:1 נגד ריאל מדריד בדרבי. ב-30 ביולי 2016 הושאל וייטו לעונה לסביליה. ב-4 בינואר 2018 הושאל לולנסיה עד לסוף העונה. ב-7 ביוני 2018 השתחרר וייטו משורות ולנסיה. ב-9 באוגוסט 2018 הושאל לעונה אחת לפולהאם. בסיום עונת 2018/2019 נמכר לקבוצת ספורטינג ליסבון תמורת 7.5 מיליון אירו. ב-25 באוקטובר 2020 חתם וייטו באל-הילאל הסעודית. ב-9 בינואר 2012, ערך וייטו את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 נגד נבחרת צ'ילה עד גיל 20 באליפות דרום אמריקה לנוער ארבעה ימים לאחר מכן כבש וייטו את שער הבכורה שלו בטורניר בהפסד ארגנטינה 2:1 לפראגוואי. את אותו הטורניר סיים וייטו עם שני שערים בארבעה משחקים. מדיה וקבצים בנושא לוסיאנו וייטו בוויקישיתוף לוסיאנו וייטו, ברשת החברתית פייסבוק לוסיאנו וייטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוסיאנו וייטו, ברשת החברתית אינסטגרם לוסיאנו וייטו, באתר Transfermarkt לוסיאנו וייטו, באתר Soccerway לוסיאנו וייטו, באתר BDFutbol לוסיאנו וייטו, באתר WorldFootball.net לוסיאנו וייטו, באתר FootballDatabase.eu לוסיאנו וייטו, באתר ESPN Atletico Madrid Agree Fee for Gelson Martins as Luciano Vietto Signs for Sporting CP, 90min.com, 14 May 2019
גרגורי מרטנס

גרגורי מרטנס (בצרפתית: Gregory Mertens; ‏ 2 בפברואר 1991 – 30 באפריל 2015) היה כדורגלן בלגי ששיחק בעמדת הבלם בסרקל ברוז' ובלוקרן. מרטנס נולד באנדרלכט שבבלגיה. בגיל 13 החל לשחק במחלקת הנוער של אנדרלכט, ובגיל 14 עבר למחלקת הנוער של דילביק ספורט. בשנת 2006 עבר למחלקת הנוער של גנט, ולקראת עונת 2011/2012 עבר למחלקת הנוער של סרקל ברוז' מליגת העל הבלגית. ב-12 בפברואר 2011 ערך מרטנס את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-89 בהפסד 1-0 לאנדרלכט. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך מרטנס 4 הופעות ליגה. ב-18 בפברואר 2012 הבקיע מרטנס את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-56 מפנדל בניצחון 3-2 על לוון במסגרת המחזור ה-26. בעונתו השנייה ערך 35 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. בעונה וחצי הנוספות ששיחק במועדון הוסיף 34 הופעות ליגה ושני שערים. ב-4 בינואר 2014 חתם מרטנס בלוקרן, גם היא מליגת העל הבלגית. ב-18 בינואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-90 בניצחון 3-0 על סרקל ברוז' במסגרת המחזור ה-22 בליגה. ב-27 באפריל 2015 שיחק מרטנס במשחק בין קבוצות המילואים של לוקרן ושל ראסינג גנק. במהלך המשחק התמוטט כתוצאה מדום לב והובהל לבית החולים, שם שהה בתרדמת. ב-30 באפריל נפטר מרטנס. גרגורי מרטנס, באתר Transfermarkt גרגורי מרטנס, באתר Soccerway גרגורי מרטנס, באתר WorldFootball.net גרגורי מרטנס, באתר FootballDatabase.eu
ארנון לפידות

ארנון לפידות (לבושין) (נולד בדצמבר 1945) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה. שירת כטייס קרב בחיל האוויר ועוטר בעיטור המופת על הובלת תקיפת המטכ"ל הסורי במהלך מלחמת יום הכיפורים. לפידות נולד בקיבוץ כפר מנחם, בנם הבכור של קלוץ ושולמית. ב-1963 התגייס לצה"ל וסיים קורס טיס במגמת קרב. לאחר הקורס שירת במשך שנה בטייסת מיסטר. עבר הסבה למטוסי מיראז' 3 וב-1967 שובץ בטייסת העטלף. במהלך מבצע מוקד במלחמת ששת הימים השתתף בגל הראשון בתקיפת שדה התעופה קהיר-מערב, בגל השלישי השתתף בתקיפת בסיס מסוקים בע'רדקה שבמצרים והפיל מטוס מיג-19. בהמשך המלחמה השתתף בגיחות הפצצה בסיני. לאחר המלחמה שימש מדריך בבית הספר לטיסה. במהלך מלחמת ההתשה הפיל מטוס מיג 21 מצרי ולאחר גיחת צילום של סוללות טילי קרקע-אוויר נפגע מטוסו והוא נאלץ לבצע נחיתת אונס ברפידים. כמו כן עבר במהלך המלחמה הסבה למטוסי F-4 פנטום. בשנת 1972 מונה לסגן מפקדת טייסת מטוסי סקייהוק. בתחילת 1973 מונה לסמ"ט א' בטייסת העטלף, שעברה הסבה למטוסי פנטום. במלחמת יום הכיפורים השתתף כסגן מפקד הטייסת ב-50 גיחות מבצעיות והפיל מטוס מיג 21 מצרי ביומה השני של המלחמה. ב-9 באוקטובר הוביל את תקיפת המטכ"ל הסורי, תקיפה שהייתה אחת המשימות המורכבות והמוצלחות שביצע חיל האוויר מאז ומעולם. הוא החליט להמשיך ולהשלים את המשימה על אף תנאי מזג אוויר קשים, שחייבו הגבהת מסלול הטיסה,על אף שהדבר הגדיל את הסיכוי לגילוי המבנה על ידי כוחות הנ"מ הסוריים. על ביצוע המשימה עוטר בעיטור המופת. לאחר המלחמה מונה למפקד טייסת בבית הספר לטיסה. באפריל 1976 מונה למפקד טייסת סקייהוק ושירת בתפקיד עד שחרורו משירות הקבע ב-1979. בשירות המילואים המשיך לשרת כטייס קרב בטייסת העטלף עד 1995. לאחר שחרורו משירות הקבע ניהל את מפעל המתכת בכפר מנחם במשך כחמש שנים. לאחר מכן סיים לימודי ארכיטקטורה בבצלאל ועבד כאדריכל במשרד תכנון. דן סלע, לבושין נחת בשלום, ביטאון חיל האוויר, מספר 104 (205), אוגוסט 1995 אופיר טל, "המילה הקטנה הזאת הספיקה בשביל להכניס אותי לפוקוס", במחנה, ‏ 16 באוגוסט 2013, כפי שהועלה ב"אתר הגבורה". מירב הלפרין, אהרון לפידות, חליפת לחץ - דפים בספר הטיסות של חיל האוויר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000, הפרק "הפצצת המטכ"ל הסורי", עמ' 157–161 שי לוי, דרך עננים נגד אש הגיהנום - תקיפת המטכ"ל הסורי, אתר ""פז"ם", ‏ 06.10.2011, ארנון לבושין: "התקרבנו אל דמשק, ומלמעלה היא נראתה לנו כעיר-כפר גדולה. חשתי את השקט באוויר. קשה להסביר את האווירה הזאת. התכוונו להגיע לתקיפה בהפתעה והצלחנו. חלפנו על פני עמדת נ"מ, שסובבה את הקנים ולא הספיקה לירות. טיל כתף מסוג 'סטרלה' חלף באוויר בסמוך למטוס שלי, והמשיך הלאה. זהו. עכשיו אנחנו בדיוק מעל היעד. נכנסתי ראשון ליעף ושאר המבנה בעקבותיי. ההפתעה הייתה מושלמת. הסירנות אינן פועלות לפני שהפצצה הראשונה פוגעת בלב המחנה. הפאנטומים מטילים את הפצצות בזו אחר זו. הפגיעות מדויקות. ממבני המטכ"ל עולה עשן שאי-אפשר לטעות בו". במוקד האירועים, באתר חיל האוויר הישראלי עיטור המופת שהוענק לרס"ן ארנון לפידות (לבושין), מתוך אתר "בעוז רוחם" של אכ"א.
999... עליזה מזרחי

999... עליזה מזרחי (מכונה גם בקצרה עליזה מזרחי) הוא סרט קומי-בלשי ישראלי בבימוי מנחם גולן, שיצא בשנת 1967. לסרט היה אמור לצאת סרט המשך, אך לבסוף הפרויקט לא יצא לפועל. עלילת הסרט מתארת עובדת ניקיון בחנות כלבו בתל אביב, שבסקרנותה וערנותה מסייעת לקצין משטרה לפענח סדרת מעשי רצח. שני בכירים בחברה "גרין, גרינברג וגרינבאום" בה היא עובדת נרצחים. בעוד קצין המשטרה, יוסף קליין, אובד עצות באשר לאיתור הרוצח, מנהלת עליזה מעין חקירה פרטית משלה ומסייעת לפתרון התעלומה. הסרט צולם במגדל שלום מאיר בתל אביב, שנחנך שנתיים לפני כן. הסרט מבוסס על הצגה קומית מצליחה בשם זה בבימויו של גולן, שהוצגה לפני כן ברחבי הארץ. שם הסרט כולל את המספר 999, שהיה מספר הטלפון של מוקד החירום הטלפוני של משטרת ישראל בשנות השישים. בשנת 1990 עובדה עלילת הסרט למחזמר בכיכובה של מרגלית צנעני. ב-2008 יצא הסרט בגרסת DVD. באותה שנה ביים גולן גרסת תיאטרון של הסרט, שהוצגה בתיאטרון השדרה, בכיכובם של פזית ירון מינקובסקי, סמי הורי, מיכל זוארץ, אלברט אילוז ואחרים. עדנה פלידל - עליזה מזרחי אבנר חזקיהו - קצין המשטרה רפ"ק יוסף קליין אריה אליאס - אהרון מזרחי יוסי בנאי - הצלם תיאודור רוטשילד אריק לביא - ירקוני אורי זוהר - סמל מתיתיהו בר דרומה זיוה רודן-שפיר - גברת גרין אלישבע מיכאלי - מלכה דוידוב מרדכי ארנון - השוטר פליקס שמוליק קראוס - ירון זינדר שושנה שני-לביא - ציפורה פומרנץ אברהם ארגמן - רחבעם רבינוביץ מישה נתן - אברהם גרין יצחק ברקת - גרינברג אליעזר יונג - גרינבאום צביה דורון - גברת יונסקו עידו רוזן. Tel Aviv Storeys: רבי קומות וגיבורות במטרופולין תל אביב. גחליליות: כתב עת לקולנוע וטלוויזיה (1). תל אביב: רסלינג, 2018. "999... עליזה מזרחי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "999... עליזה מזרחי", באתר AllMovie (באנגלית) "999... עליזה מזרחי", באתר ספר הקולנוע הישראלי "999... עליזה מזרחי", באתר אידיבי "999... עליזה מזרחי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עליזה מזרחי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית 999... עליזה מזרחי, במאגר העדויות של הקולנוע הישראלי
רובה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רובה – סוג של כלי ירייה רובה – כוחלה, חומר למילוי מישקים רובה (עיר) – קומונה בצרפת פטומה רובה – אתלטית אתיופית רבה
דורון ברגר

דורון ברגר (ברגרפרוינד) (נולד ב-25 במאי 1972) הוא עיתונאי ואיש תקשורת, עורך ומנהל אתרי אינטרנט ואפליקציות תקשורת וספורט. בעבר עבד כעיתונאי בעיתון "הארץ". דורון ברגר נולד בתל אביב, והתחנך בבתי ספר דתיים לאומיים. לאחר שירותו בצה"ל, יצא בשאלה והחל לעבוד כעיתונאי ספורט. ברגר הצטרף בשנת 1994 למדור הספורט של "הארץ", והחל משנת 1997 לסקר את ההתאחדות לכדורגל בישראל וקבוצות כדורגל שונות. מספר מחשיפותיו הביאו את מבקר המדינה לערוך בדיקות אודות פעילות ההתאחדות לכדורגל בישראל. ברגר פרסם סקופ לפיו ההתאחדות לכדורגל העבירה סכום של 350 אלף דולר לקבוצת הפועל צפרירים חולון שאותה אימן גיא לוי, בנו של יו"ר ההתאחדות לכדורגל, גברי לוי. ברגר סיקר גם מספר קבוצות כדורגל, ביניהן מכבי חיפה, בני יהודה, הפועל חיפה והפועל תל אביב. ב-2005 לאחר 11 שנים ככתב ב"הארץ", הצטרף למוסף הספורט של מקור ראשון. אחר כך הצטרף לחברת התוכנה "טלליין" והיה שותף להקמת אתר הספורט "telesport" וניהול אתרי ספורט. בשנת 2010 החל לעסוק בתחומי תקשורת נוספים, בעיקר עם המגזר החרדי. באפריל 2016, לאחר מותו של מנכ"ל טלליין, יונתן (יוני) שור, בפיגוע ההתאבדות באיסטנבול, מונה ברגר למנכ"ל טלליין. ברגר נשוי, אב לבן ובת ומתגורר בנתניה. מאמרי דורון ברגר, באתר "הארץ" דורון ברגר עוזב את "הארץ", באתר nrg‏, 15 ביוני 2005 הכתבות של דורון ברגר באתר TheMarker דורון ברגרפרוינד, התקשרויות עם ספקים ללא מכרז; נסיעות לחו"ל ושהות ארוכה שם ללא צורך; הקצאת כסף באופן לקוי וחמור, באתר הארץ, 24 במאי 2001 דורון ברגרפרוינד, וילנאי: הוקמה ועדה לבדיקת ענף הכדורגל, באתר הארץ, 23 במאי 2002 דורון ברגרפרוינד, גברי לוי אישר כי התערב במינוי לוין למאמן צפרירים ובשיחרורו למכבי ת"א, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2001 כתבי גלובס, ‏מחלקת עסקים, באתר גלובס, 27 ביולי 2005 ערן סויסה, לא קיבל חיזוק והחליט לעזוב, באתר nrg‏, 6 בדצמבר 2007
כדורסל באולימפיאדת הלסינקי (1952)

אולימפיאדת 1952 נערכה בהלסינקי, פינלנד. תחרויות הכדורסל נערכו בין ה-25 ביולי ל-2 באוגוסט. זו הייתה תחרות כדורסל השלישית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 294 ספורטאים מ-16 נבחרות גברים. המשחקים נערכו ב-Tennispalatsi למעט משחקי הגמר שנערכו ב-Töölö Sports Hall. נבחרת ארצות הברית (ארצות הברית) זכתה במדליית זהב בפעם השלישית ברציפות. המדינה המארחת - פינלנד קבוצות מאולימפיאדת לונדון - ארצות הברית צרפת, ברזיל, מקסיקו, אורוגוואי, צ'ילה אלופת העולם 1950 - ארגנטינה קבוצות מיורובסקט 1951 - ברית המועצות, צ'כוסלובקיה קבוצות שזכו בתחרות קדם - בולגריה, הפיליפינים, קנדה, הונגריה, קובה, מצרים תבנית:טורניר ספורט-מקומות 5–8 נבחרת ישראל בכדורסל השתתפה בשלב המקודם. בעקבות הפסד לפיליפינים (57-47) ויוון (54-52) היא לא העפילה לתחרות עצמה. בין שחקני הנבחרת היה רלף קליין מדיה וקבצים בנושא כדורסל באולימפיאדת 1952 בוויקישיתוף תיאור התחרות תוצאות באתר פיב"א ישראל בתחרות המקדימה
קרצינומת תאי קשקש

קרצינומת תאי קשׂקשׂ (באנגלית: squamous-cell carcinoma או SCC) הוא סוג של סרטן ממקור אפיתליאלי מתפתח בשכבת האפיתל של העור או הרקמות הריריות השונות של הגוף. רוב הגידולים של תאי קשקש נוצרים על העור, צוואר הרחם והגרון. אופי הטיפול ויעילותו תלויים בשלב שבו אובחן הגידול לראשונה ובאיבר שבו התגלה. ככלל, כאשר הגידול מופיע על העור הוא קל ביותר לגילוי מוקדם ולטיפול מוצלח, לעומת זאת גידולי הגרון מתגלים בדרך כלל בשלבים מתקדמים שאינם מאפשרים כריתה מלאה ולכן לחולים אלו פרוגנוזה רעה. בדרך כלל קרצינומת תאי הקשקש מתגלה כפצע שאינו מגליד, לעיתים הפצע מדמם או נקרוטי. בבדיקה מיקרוסקופית ניתן לאבחן את מידת החודרנות של התאים ואת מצב בלוטות הלימפה של האזור הנגוע. ללא התערבות כירורגית עלול הנגע לשלוח גרורות לבלוטות הלימפה ומשם להגיע לאיברים מרוחקים. במקרה שאין אפשרות להוצאת הגידול בניתוח, כמו במקרה של גידול נרחב בגרון, ניתן לטפל בגידול ברדיותרפיה. במקרה שהגידול התפשט לבלוטות הלימפה או לאיברים מרוחקים יש לשקול טיפול כימותרפי אף שהתועלת בו מוגבלת. במקרים רבים התפתחות של קרצינומת תאי הקשקש נובעת מחשיפה לגורמים קרצינוגניים כמו חשיפה לקרינת UV, עישון, ואלכוהול. סרטן מנקי הארובות סרטן תאי עור קשקשיים מדיה וקבצים בנושא קרצינומת תאי קשקש בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.