laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מוחמד עלי אל-ג'עברי

מוחמד עלי ג'עברי (בערבית: محمد علي الجعبري; 1900 – מאי 1980) היה מנהיג ופוליטיקאי פלסטיני, ראש עיריית חברון במשך עשרות שנים, וחבר הסנאט הירדני בשנות ה-50 של המאה ה-20. בשנת 1939 נבחר לראשונה לראש עיריית חברון והחזיק בתפקיד זה גם אחרי מלחמת ששת הימים וכיבוש חברון בידי ישראל, עד 1976. ב-1948 הוא היה מתומכי סיפוח ערביי ארץ ישראל לממלכת ירדן ועמד בראש קונגרס יריחו שקיבל את החלטות יריחו, תמיכה פלסטינית בשלטונו של עבדאללה הראשון, מלך ירדן נגד חאג' אמין אל-חוסייני. באוקטובר 1948 עמד ג'עברי בראש משלחת של אנשי חברון שהגישה לעבדאללה את מפתחות מערת המכפלה בהבעת נאמנות למלך. בשנת 1950 מונה לחבר הסנאט הירדני ובדצמבר 1955 מונה לשר המשפטים והחקלאות בממשלה קצרת הימים של היזאע אל-מג'אלי. הוא מונה שוב לשר המשפטים בממשלה הירדנית שנתמנתה עם יצירת האיחוד עם עיראק במאי 1958. ג'עברי המשיך לכהן כשר המשפטים עד יוני 1961. ב-1964 הוכנס למועצת עיריית חברון במינוי מיוחד של הממשלה הירדנית שהייתה זכאית לשני תקנים ייחודיים, וכך שינה את הרוב במועצת העיר וזכה במינוי נוסף לראשות העירייה. לאחר שישראל כבשה את יהודה ושומרון מירדן במלחמת ששת הימים, כונן אל ג'עברי קשרים טובים עם הרשויות במדינת ישראל ועם פוליטיקאים ישראלים הוא ניהל מגעים עם הצד הישראלי, והציע שישראל תישאר בשלטון רק חמש שנים, שלאחריהן ישמרו הפלסטינים על זכות ההגדרה העצמית. למרות זאת כאשר הוצע להקים ממשלה גולה של אש"ף במחצית השנייה של שנות ה-70, התנגד אל ג'עברי למהלך ובינואר 1977 נפגש עם ראש ממשלת ישראל יצחק רבין כדי לקדם עמדה פרו-ירדנית לפתרון הסכסוך. ג'עברי היה קרוב משפחתו של סולימאן ג'עברי, המופתי של ירושלים (1993–1994) הוא נפטר במאי 1980. מדיה וקבצים בנושא מוחמד עלי אל-ג'עברי בוויקישיתוף מן העיתון הרשמי, הַבֹּקֶר, 25 באוקטובר 1940 גלוב פחה מתענין במושבות העבריות שבמחוז, הצופה, 12 במרץ 1948. השייך ג'עברי ייקבר היום בחצר ביתו לא הרחק ממערת המכפלה, דבר, 30 במאי 1980 משלחת המונית, על המשמר, 27 באוקטובר 1948 עבדאללה מינה את הסנאט, על המשמר, 19 באפריל 1950 מג'אלי הרכיב ממשלה בירדן, דבר, 16 בדצמבר 1955 הורכבה ממשלת הפדראציה ההאשמית, דבר, 19 במאי 1958 ועידת משפטנים ערביים בקאהיר, קול העם, 27 בדצמבר 1960 סיפור דרמאטי ו... כוזב על ניתוק גיניאה-ישראל, על המשמר, 25 באפריל 1961 ממשלה חדשה בירדן, על המשמר, 29 ביוני 1961 אלי אייל, בחירות לעיריות - מי בעד ומי נגד, מעריב, 11 בפברואר 1972. ראש עיריית חברון אורח ת"א; מבקש לפתוח שערי אוניברסיטת ת"א לסטודנטים מחברון, דבר, 24 באוגוסט 1971. השבוע פגישת רבין-ג'עברי, דבר, 23 בינואר 1977.
מדוזת אוהל

מדוזת אוהל (שם מדעי: Periphylla periphylla), היא מין של מדוזה בעלת צבע אדום המצויה בעומק האוקיינוס. היא נפוצה בכל האוקיינוס וכן בפיורדים בנורווגיה ובים התיכון. מדוזה זו יחידה בסוגה ושייכת למשפחה Periphyllidae. מדוזות אלה בוקעות מהביצים במצב בוגר ללא שלבי בניים. היא מצויה במצולות האוקיינוס עד לעומק 7,000 מ' וצריכה לעמוד בלחץ עצום - עד טון לסמ"ר. המדוזה עושה זאת על ידי זה שהיא כמעט כולה עשויה ממים. היא מגיעה לאורך 30 ס"מ ובעל תצורה כדורית המזכירה קסדה. המדוזה נעה בלילות לעומקים רדודים יותר כדי לאכול פלנקטון ויצורים קטנים אחרים ולשם כך היא נעה הפוך עם הבטן כלפי מעלה. היא מאירה את עצמה באדום והזרועות בעלות אור רגיל. המדוזה יכולה לכבות את עצמה לעיתים. מדיה וקבצים בנושא מדוזת אוהל בוויקישיתוף מדוזת אוהל, באתר ITIS (באנגלית) מדוזת אוהל, באתר NCBI (באנגלית) מדוזת אוהל, באתר GBIF (באנגלית)
גולם במעגל

האם התכוונתם ל... גולם במעגל (משחק) – משחק ילדים, ראו תופסת#סוגי תופסת גולם במעגל (ספר) – ספר הפרוזה השני של לילי פרי-עמיתי משנת 1986 גולם במעגל (סרט) – סרט ישראלי של ענר פרמינגר משנת 1993, על פי ספרה של לילי פרי-עמיתי
רבקה סטייטון

רֶבֶּקָה סטייטון (באנגלית: Rebekah Staton; נולדה ב-17 ביוני 1981) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה מהופעותיה הרבות בטלוויזיה, בעיקר מהיותה הקריינית בתוכנית הריאליטי "Don't Tell The Bride" ומהופעתה בתפקיד דלה בסדרה "Raised by Wolves". סטייטון נולדה בליק שסטפורדשייר. המשפחה עברה בתחילה לשרוסברי, וכשהייתה בת תשע עברה שוב לפנקרידג' שבסטפורדשייר. היא למדה בבית הספר התיכון וולגרסטון, ואחר כך למדה משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). ב-2007 הופיעה סטייטון בתפקיד ג'ני בשני פרקים בסדרה "דוקטור הו", ובדמות אלתיאה בסדרת הטלוויזיה "רומא". היא גילמה את לואיז בסדרה הקומית זוכת הפרסים "Pulling" של ערוץ BBC Three. עוד הופיעה בדמות קריסטינה בסדרה "וולנדר" של ערוץ BBC One. הופעות נוספות של סטייטון היו בסדרה "The Amazing Mrs Pritchard", בסדרה "שם המשחק", ובסרט הקולנוע "צעירים יפים ומבריקים". ב-2006 שיחקה בתפקיד קטן במיני-סדרה "ג'יין אייר" בכיכובה של רות' וילסון. ב-2008 גילמה דמות של גיבורת-על בשם "She-Force" בסדרה "גיבורי-על מובטלים", ושיחקה בתפקיד קלי בקומדיה "Home Time" של ה-BBC. ב-2011 שיחקה סטייטון בתפקיד קייטלין בסדרה הקומית "מרגל" לצדו של דארן בויד. עוד ב-2011 הופיעה בפרק "כל ההיסטוריה שלך" בסדרה האנתולוגית "מראה שחורה". מ-2013 מופיעה סטייטון בתפקיד ראשי בסיטקום "Raised by Wolves" של ערוץ 4. ב-2016 לוהקה סטייטון לעונה השנייה של הסדרה "Ordinary Lies" בתפקיד ונדי ווקר. בתיאטרון הופיעה סטייטון בדמויות של פולה / שירלי האניוול / סו ברת'ווייט במחזה "Playing With Fire" מאת דייוויד אדגר בתיאטרון המלכותי הלאומי בספטמבר ובאוקטובר 2005. סטייטון היא הקריינית בסרט הדוקומנטרי "18 Pregnant Schoolgirls", וכן היא הקריינית בתוכנית הריאליטי "Don't Tell the Bride". היא מדבבת את הדמות בת'ני במשחק "Dragon Age II", והיא קריינית של סדרת התעודה "Candy Bar Girls" של ערוץ 5. רבקה סטייטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Review 23 March 2015, Chris Bennion The Independent (retrieved 20 February 2016
עונת 1996/1997 בפרמייר ליג

עונת 1996/1997 הייתה העונה החמישית של פרמייר ליג שהיא הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-17 באוגוסט 1996 והסתיימה ב-11 במאי 1997. הליגה הבכירה כללה 20 קבוצות. סנדרלנד, דרבי קאונטי ולסטר סיטי היו הקבוצות שעלו מפוטבול ליג. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר. מנצ'סטר יונייטד זכתה באליפות בפעם ה-11 בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. בסוף העונה לפוטבול ליג ירדו סנדרלנד, מידלסבורו, ונוטינגהאם פורסט. במקומן לליגה הבכירה עלו בולטון וונדררס, בארנסלי וקריסטל פאלאס. אלן שירר מניוקאסל יונייטד כבש 25 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השלישית בקריירה. ג'אנפרנקו זולה (איטליה איטליה) מצ'לסי זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. ז'וניניו (ברזיל ברזיל) ממידלסברו זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל. תוך הורדת שלוש נקודות נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol Premier League Player Stats - Goals, www.premierleague.com (באנגלית) Premier League Player Stats - Assists, www.premierleague.com (באנגלית)
פונטיאק לה מאן

פונטיאק לה מאן (באנגלית: Pontiac LeMans) היא מכונית סלון, אשר יוצרה על ידי חטיבת הרכב האמריקאית פונטיאק מבית ג'נרל מוטורס, בין השנים 1962–1981. בנוסף, הדגם יוצר בגרסאות קופה, קבריולה וסטיישן. בין השנים 1988-1993 יוצר הדגם על ידי חברת "דייהו" מקוריאה הדרומית. בין השנים 1988–1993 יוצר הפונטיאק לה מאן בדרום אמריקה ובניו זילנד על ידי חברת "דייהו" הדרום־קוראנית, לאחר שיתוף פעולה בין חברת "דייהו" וג'נרל מוטורס, חברת ג'נרל מוטורס השתלטה על חברת "דייהו" בשנת 2002. הדגם התבסס על דגם ה"אופל קדט". הדגם היה קרוי: Asüna GT, Asüna SE, Daewoo 1.5i, Daewoo Fantasy, Daewoo Pointer, Daewoo Racer, Passport Optima. בניו זילנד הדגם היה קרוי "פונטיאק לה מאן". דור ראשון (1961-1963) (2 דלתות סדאן, 2 דלתות קבריולה) דור שני (1967-1964) (2 דלתות קופה, 2 דלתות סדאן, 4 דלתות סטיישן) דור שלישי (1972-1968) (2 דלתות קופה, 2 דלתות קבריולה, 2 דלתות סדאן, 4 דלתות סדאן,, 4 דלתות סטיישן) דור רביעי (1977-1973) (2 דלתות קופה, 2 דלתות סדאן, 4 דלתות סטיישן) דור חמישי (1978-1981) (2 דלתות קופה, 4 דלתות סדאן, 5 דלתות סטיישן) 3 דלתות - הצ'בק 4 דלתות - סדאן פונטיאק לה מאן 1962, קבריולט פונטיאק לה מאן 1962, קבריולט מנוע דגם פונטיאק לה מאן 1962 פונטיאק לה מאן, 1966 - מבט לתוך הרכב פונטיאק לה מאן, 1966 פונטיאק לה מאן, קבריולט, דור שני פונטיאק לה מאן 1969, קבריולט פונטיאק לה מאן, 4 דלתות, 1970 פונטיאק לה מאן 1972, קופה פונטיאק לה מאן 1973, קופה פונטיאק לה מאן, סטיישן פונטיאק לה מאן, 2 דלתות, שנת 1980 פונטיאק לה מאן 1989, דגם GLE סלון, ניו-זילנד תוצרת חברת דייהו פונטיאק לה מאן, 1989 תוצרת חברת דייהו פונטיאק לה מאן, סדאן תוצרת חברת דייהו בסרט המפורסם, "הקשר הצרפתי", שיצא למסכים ב-1971, מחרים הגיבור, בלש משטרה, מכונית פונטיאק לה מאנס מנהג מזדמן ופותח במרדף אחרי הרכבת בה נמצא הפושע, כשהוא נוסע בפראות בכביש שמתחת לפסי הרכבת העיליים. מרדף זה נחשב לאחד המפורסמים בהיסטוריה של הקולנוע. פונטיאק ג'נרל מוטורס שברולט ביואיק פונטיאק סולטיס פונטיאק 2+2 פונטיאק 6000 פונטיאק אקזקיוטיב פונטיאק סאן-פייאר פונטיאק סנברד פונטיאק ונטורה פונטיאק טמפסט פונטיאק גראנד וילה פונטיאק בונוויל מדיה וקבצים בנושא פונטיאק לה מאן בוויקישיתוף שירות בלומברג, ‏ג'נרל מוטורס קונה את דייהו, באתר גלובס, 9 ביוני 2002
יום התה הבין-לאומי

יום התה הבינלאומי מצוין מדי שנה ב-21 במאי, על פי החלטה של האומות המאוחדות. ההחלטה התקבלה ב-21 בדצמבר 2019, וקוראת לארגון המזון והחקלאות של האו"ם (FAO) להוביל את קיום היום. יום התה הבינלאומי נחגג בעבר ב-15 בדצמבר, מאז 2005, במדינות יצרניות התה בנגלדש, סרי לנקה, נפאל, וייטנאם, אינדונזיה, קניה, מלאווי, מלזיה, אוגנדה, הודו וטנזניה. מטרתו היא למשוך את תשומת לבם של ממשלות ואזרחים להשפעה העולמית של סחר בתה על עובדים ומגדלים. לאחר דיונים ראשוניים בפורום החברתי העולמי בשנת 2004, יום התה הבינלאומי הראשון נחגג בניו דלהי בשנת 2005, ולאחר מכן בסרי לנקה ב-2006 וב-2008.  בשנת 2015 הציעה ממשלת הודו להרחיב את יום התה דרך ארגון המזון והחקלאות של האו"ם, והחל מ-2020 מוכר על ידי האו"ם בתאריך 21 במאי. יום התה הבינלאומי נועד להעלות את המודעות להיסטוריה הארוכה ולמשמעות התרבותית והכלכלית העמוקה של התה ברחבי העולם. מטרת היום היא לקדם ולטפח פעולות קולקטיביות ליישום פעילויות לטובת ייצור וצריכה בת קיימא של תה ולהעלות את המודעות לחשיבותו במלחמה ברעב ובעוני. תה מדיה וקבצים בנושא יום התה הבין-לאומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יום התה הבין-לאומי "International Tea Day". UN. "Resolution adopted by the General Assembly on 19 December 2019". United Nations. "International Tea Day". FAO. "South Asian tea workers call for International Tea day". Sunday Times in Sri Lanka. "International Tea Day 2005 Report" (PDF). Centre for Education and Communication. 2006-03-02. "'Tea day' proposal to UN". The Telegraph.
עונת 1997/1998 בפרמייר ליג

עונת 1997/1998 הייתה העונה השישית של פרמייר ליג שהיא הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-9 באוגוסט 1997 והסתיימה ב-9 במאי[דרושה הבהרה] 1998. הליגה הבכירה כללה 20 קבוצות. בולטון וונדררס, בארנסלי וקריסטל פאלאס היו הקבוצות שעלו מפוטבול ליג. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר. ארסנל זכתה באליפות בפעם ה-11 בתולדות המועדון. היא גם זכתה בגביע האנגלי בסוף העונה לפוטבול ליג ירדו בולטון וונדררס, בארנסלי וקריסטל פאלאס - כולם לאחר עונה בודדת בליגה העליונה. במקומן לליגה הבכירה עלו נוטינגהאם פורסט, מידלסבורו וצ'רלטון את'לטיק. דיון דבלין (קובנטרי סיטי) מייקל אואן (ליברפול) כריס סאטון (בלקברן רוברס) כבשו 18 שערים וזכו בתואר מלך השערים. דניס ברגקאמפ (הולנד הולנד) מארסנל זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. דניס ברגקאמפ (הולנד הולנד) מארסנל זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol Premier League Player Stats - Goals, www.premierleague.com (באנגלית) Premier League Player Stats - Assists, www.premierleague.com (באנגלית)
שרונה

האם התכוונתם ל... שׁרונה (מושב) – מושב בגליל התחתון שרונה (מושבה) – מושבה טמפלרית, כיום ממוקמת בלב תל אביב, בה הוקמה הקריה. שרונה מרקט – שוק קולינרי במתחם. מגדל עזריאלי שרונה – מגדל משרדים במתחם. פיגוע הירי במתחם שרונה – פיגוע ירי שביצעו שני מחבלים פלסטינים ב-8 ביוני 2016 בשרונה מרקט. שרון
לוף (סוג)

לוף (שם מדעי: Arum) הוא סוג צמח בעל פרחים במשפחת הלופיים. הלוף אנדמי לאירופה, לצפון אמריקה ולמערב ולמרכז אסיה, ורבים ממיניו נפוצים באגן הים התיכון. זהו עשב רב שנתי בעל קנה שורש, המגיע לגובה של 20-60 ס"מ. עליו של הצמח מאופיינים בצורת ראש חץ, ואורכם 10-55 ס"מ. ללוף תפרחת מסוג אשבול (Spadix), המוקפת במִתְחָל - עלה צבעוני בגודל 10-40 ס"מ. צבעי המתחל משתנים בין מין למין, ונעים בין לבן, צהוב, חום וסגול. פירותיו של הלוף מאוגדים באשכול, וצבעם אדום או כתום. בסוג לוף מעל 30 מינים, מהם נפוץ בישראל המין לוף ארצישראלי. המין לוף ירוק (Arum hygrophilum) הוא אלרגני לפי הספרות הבוטנית. לוף, באתר ITIS (באנגלית) לוף, באתר NCBI (באנגלית) לוף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לוף, באתר Tropicos (באנגלית) לוף, באתר GBIF (באנגלית) לוף, באתר IPNI (באנגלית)
לוטוס קורטינה

לוטוס קורטינה (באנגלית: Lotus Cortina) היא מכונית סלון-ספורט, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית מכוניות המרוץ והספורט לוטוס מכוניות הבריטית אשר יוצרו בין השנים 1963–1970. Colin Chapman בעל חברת "לוטוס מכוניות", פנה בשנת 1961 לחברת פורד כדי לבנות מנוע תוצרת "פורד" עבור דגם "לוטוס". מארזים קלים הותאמו לתיבת ההילוכים ולדיפרנציאל, השינויים הפנימים היו מוגבלים לקונסולה המרכזית, המושבים שונו, ולוח המחוונים שונה. כל המכוניות "לוטוס קורטינה" היו צבועות בלבן עם פס ירוק לאורך המכונית. תאוצת ה-"לוטוס קורטינה" (דגם Mk1) בין 0-100 קמ"ש היא 9.5 שניות. Mk1 (בין השנים 1963-1966) Mk2 (בין השנים 1966-1970), (כולל דגם Mk2 GT) מנוע לוטוס קורטינה (דגם Mk1) לוטוס קורטינה (דגם Mk1), שנת 1964 - מבט לתא הנהג לוטוס קורטינה (דגם Mk1), שנת 1965 לוטוס קורטינה (דגם Mk1) לוטוס קורטינה (דגם Mk2) לוטוס קורטינה (דגם Mk2) לוטוס קורטינה (דגם Mk2) לוטוס קורטינה (דגם Mk2) - מבט לתא הנהג לוטוס קורטינה (דגם Mk2) מנוע לוטוס קורטינה (דגם Mk2), שנת 1970 פורד פורד קורטינה מדיה וקבצים בנושא לוטוס קורטינה בוויקישיתוף לוטוס קורטינה Mk1 (4:26 דקות), יו-טיוב
12 (סרט, 2010)

12 (באנגלית: Twelve – שתים עשרה) הוא סרט נעורים אמריקאי-צרפתי מסוגת דרמה משנת 2010 בבמויו של ג'ואל שומאכר. הסרט נכתב על ידי ג'ורדן מלמד ומבוסס על רומן בעל אותו שם מאת ניל מקדונל. הסרט עוסק בהתמכרות לסמים, אלימות ומין בקרב בני נוער עשירים מאפר איסט סייד, מנהטן. הוא יצא לאקרנים ב-6 באוגוסט 2010. הסרט קיבל ביקורות גרועות ונכשל מסחרית. הסרט נפתח במהלך חופשת הקיץ אצל בני המעמד הגבוה בניו יורק. וייט מייק, לשעבר נער עשיר וחסר דאגות כעת עכשיו מנסה להשיג כסף על ידי עבודה כסוחר סמים. מולי נורטון ידידתו הטובה מהצד העני של העיר אינה יודעת על עבודתו. במהלך מסיבה מוצגים גם הדוגמן טוביאס ושרה לודלוי, הנערה היפה והפופולרית ביותר בבית הספר. צ'ייס קרופורד - מייקל "וויט מייק" אמה רוברטס - מולי נורטון 50 סנט (קרטיס ג'קסון) - ליונל בילי מגנוסן - קלאוד קנטון פין ויטרוק - ווארן אסתי גינזבורג - שרה לודלוב אית'ן פק - קונסטנטין רורי קאלקין - כריס ג'רמיין קרופורד - ננה אתר האינטרנט הרשמי של 12 "12", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "12", באתר נטפליקס "12", באתר AllMovie (באנגלית) "12", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "12", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "12", באתר Metacritic (באנגלית) "12", באתר אידיבי "12", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אורי קלייה, "12": כבר היו סרטים גרועים יותר, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2010 טל לוין, עכבר העיר, "12": לפחות אסתי גינזבורג עוברת טוב מסך, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2010
לוטוס קרלטון

לוטוס קרלטון (באנגלית: Lotus Carlton) היא מכונית סלון - ספורט, 4 דלתות, מתוצרת יצרנית מכוניות המרוץ והספורט לוטוס אשר יוצרו בין השנים 1990–1992 יוצרו 950 יחידות מהם 320 יחידות מסוג "קרלטון" ו-630 יחידות מסוג "אומגה". דגם הלוטוס קרלטון קרוי גם אופל לוטוס אומגה או ווקסהול לוטוס קרלטון. תאוצת הלוטוס קרלטון מ-0-97 קמ"ש היא 5.2 שניות. למנוע 6 הצילינדרים של הלוטוס קרלטון יש מגדש טורבו כפול מסוג Garrett T25. באוקטובר 1986, 4 שנים לאחר מותו של בעל חברת "לוטוס מכוניות" קולין צ'פמן, חברת ג'נרל מוטורס רכשה 91% ממניות "לוטוס מכוניות" תמורת 22,700,000 לירות שטרלינג. ב-28 באוגוסט 1993 מכרה ג'נרל מוטורס את מניותיה תמורת 30,000,000 לירות שטרלינג לאיש העסקים רומנו ארטיולי, בעל חברת מכוניות היוקרה בוגאטי. לוטוס קרלטון (אומגה) לוטוס קרלטון (אומגה) לוטוס קרלטון (אומגה) מדיה וקבצים בנושא לוטוס קרלטון בוויקישיתוף Paul Hudson, ‏Lotus Carlton review: Vauxhall super saloon turns 25, The Telegraph, 13 January 2015 אופל אומגה לוטוס (4:45 דקות), יו-טיוב
בנק אגודת ישראל

בנק אגודת ישראל הוקם בישראל בשנת 1965 על ידי משקיעים מחו"ל, בשיתוף פעולה עם אגודת ישראל. בסוף שנת 1971 נקלע הבנק לקשיים ובתחילת 1972 נמכר לבנק לאומי. בנק אגודת ישראל נוסד על ידי המשקיעים מר יוסף גלזר ומר שמחה הורוביץ. לאגודת ישראל היו מניות בבנק, ולפי תקנון הבנק נקבע כי משרת יושב ראש הבנק תהיה בידי אגודת ישראל, וכי אסור לאגודת ישראל למכור את מניותיה בבנק. בשנת 1967, לאחר קריסת בנק פויכטוונגר, רכש בנק אגודת ישראל את רוב הסניפים של פויכטוונגר, וכאשר נקלע לקשיים בשנת 1971 מנה 10 סניפים. קשייו נבעו לדברי מנהלי הבנק מחובות אבודים של חברת ארטיק, אולם לאחר מכן הוגש כתב אישום נגד מנהלי הבנק על כך שהבנק איפשר הוצאת כספים לטובת חברות ועסקים של יוסף גלזר מבעלי הבנק. קריסת הבנק הייתה אחד הסיבות שגרמו לבנק ישראל, לפעול לחקיקת חוק הבנקאות (רישוי) וחוק הבנקאות (שירות ללקוח). בנק אגודת ישראל פתח את שעריו, בית יעקב, סיון תשכ"ה, עמ' 30 שאול אברון, בנק אגודת ישראל נמכר לבל"ל, מעריב, 14 בינואר 1972 בנק אגודת ישראל פתח את שעריו, בית יעקב, סיון תשכ"ה, עמ' 31 דניאל בלוך, כל עסקי בנק ישראל, דבר, 3 במאי 1967 ע"פ 827/76 - מנחם ים-שחור נ' מדינת ישראל פרופ' מאיר חת, ההיסטוריה של חוק הבנקאות, באתר "איגוד הבנקים"
איתן מנצורי

איתן מנצורי (נולד ב-1975) הוא מפיק סרטי עלילה ישראלי. בעל חברת ההפקות ספירו פילמס. איתן מנצורי נולד ב־1975 בירושלים. את שירותו הצבאי עשה כלוחם. בוגר בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה במסלול בימוי, 2004. במהלך לימודיו הפיק בפועל סרט תיעודי צרפתי שצולם בארץ. כמו כן כתב וביים שני סרטים קצרים: "שוסטר" ו"חובו של בנג'י". לאחר סיום לימודיו פנה לעבוד כעוזר במאי, כמנהל הפקה ומפיק בפועל בסרטי עלילה בישראל וכן בהפקות בינלאומיות. ב-2013 הקים את חברת ההפקות 'ספירו סרטים'. הפיק סרטי עלילה וסדרות שזכו בהכרה בינלאומית ובפרסי אופיר ובהם: "פוקסטרוט" (2017, במאי: שמוליק מעוז), "הפורצת" (2016, במאית: הגר בן-אשר), "אבוללה" (2015, במאי: יוני גבע), "היורד למעלה" (2015, במאי: אלעד קידן, פסטיבל הקולנוע בקאן), "כנס העתידנים (סרט)" (2013, ארצות הברית, במאי: ארי פולמן, פסטיבל הקולנוע בקאן), "מנתק המים" (במאי: עידן הובל, 2013, פסטיבל הסרטים של ונציה). בשנים 2015-16 זכה פעמיים כמפיק במקום הראשון בתחרות פרס קרן פיצ'ר ראשון לבוגרי סם שפיגל: עבור "היום שאחרי לכתי" (במאי ותסריטאי: נמרוד אלדר), ו"דארוין" (במאי ותסריטאי: אורן אדף). בשנת 2019 הפיק את סרט הקולנוע נולדתי בירושלים ואני עדיין חי ביחד עם יהונתן דובק ורוני לוי. בשנת 2020 יצר והפיק יחד עם מריה פלדמן, עמית כהן ורון לשם את סדרת הטלוויזיה No Man's Land עבור ערוץ ארטה הצרפתי והולו האמריקאי היום שאחרי לכתי (סרט עלילתי, במאי: נמרוד אלדר, 2019) פוקסטרוט (סרט עלילתי, במאי: שמוליק מעוז, 2017) הפורצת (סרט עלילתי, במאית: הגר בן-אשר, 2016) אבוללה (סרט עלילתי, במאי: יוני גבע, 2015) היורד למעלה (סרט עלילתי, במאי: אלעד קידן, 2015) כנס העתידנים (סרט) (סרט עלילתי, במאי: ארי פולמן, 2013) מנתק המים (סרט עלילתי, במאי: עידן הובל, 2013) בשבילה גיבורים עפים- סדרת טלוויזיה תסריטאי ובמאי :עומרי גבעון, 2018 המורה לאנגלית- סרט עלילתי, במאי:יובל אדלר, 2019 הנה אנחנו [סרט עלילתי, תסריט: דנה אידיסיס, במאי: ניר ברגמן, 2020] No Man's Land [סדרת טלוזיה, יוצרים: מריה פלדמן, איתן מנצורי, עמית כהן ורון לשם. במאי: עודד רסקין,2020] איתן מנצורי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית איתן מנצורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איתן מנצורי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי איתן מנצורי, באתר ספר הקולנוע הישראלי ליאת רון ורון שוורץ, ‏מאחורי הקלעים ביצירת "כנס העתידנים" של איתן מנצורי, באתר גלובס, 21 בספטמבר 2013 דף בוגר באתר בית הספר סם שפיגל
מפלגת העם הסוציאליסטית

מפלגת העם הסוציאליסטית (בדנית: Socialistisk Folkeparti, מכונה גם SF) היא מפלגה ירוקה וסוציאליסטית בדנמרק. המפלגה הוקמה ב-15 בפברואר 1959 על ידי אקסל לארסן, לשעבר מנהיג המפלגה הקומוניסטית הדנית (DKP). לארסן סולק משורות ה-DKP לאחר שביקר את מדיניות ברית המועצות במרד ההונגרי בשנת 1956. לארסן ניסה ליצור דרך כלכלית שתשלב את רעיון הסוציאל-דמוקרטיה מהמערב ואת הקומוניזם של ברית המועצות- לשלב דמוקרטיה וקומוניזם. ללארסן הצטרפו רבים מחברי ה-DKP, שתמכו בעצמאות מעול שלטון ברית המועצות. בשנת 1960 התמודדה לראשונה לפולקטינג (הפרלמנט הדני), וקיבלה 11 מושבים (מתוך 179), זאת לאחר שזכתה ב-6.1% מהקולות. ה-DKP הפסידה באותן הבחירות את כל כוחה. בשנות ה-60 פעלה המפלגה למען שלום, והתנגדה לפיתוח נשק גרעיני ולאנרגיה גרעינית. בשנת 1966 המפלגה הכפילה את כוחה, ותמכה מבחוץ בממשלת המיעוט של הסוציאל-דמוקרטים, ממשלה שהחזיקה רק שנה. שיתוף הפעולה בין המפלגות גרם למתחים שהפילו את הממשלה בסופו של דבר. בסוף העשור נחלש במעט כוחה של ה-SF. בתחילת שנות ה-70 הובילה המפלגה למשאל עם בנושא הצטרפות דנמרק לשוק האירופי המשותף, משאל בו נצחה המפלגה. בהמשך העשור ה-SF ניסתה להיפתח לקהלים חדשים מלבד פועלים גברים. בתקופה זו החלה ה-SF לעסוק גם בפוליטיקה של זהויות ובסביבתנות. בשנת 1988 הגיעה המפלגה לשיא כוחה- 27 מושבים בפרלמנט. בשנת 1992 הוקם האיחוד האירופי באמצעות אמנת מאסטריכט, שאליה המפלגה התנגדה בתחילה, אך התפשרה בהמשך התהליך. בשנת 2000 המפלגה הובילה קמפיין מוצלח כנגד הפיכת האירו למטבע הלאומי של דנמרק. בבחירות שנערכו בשנת 2001, המפלגה איבדה חלק ממושביה בפרלמנט, ולא היה לה כוח פוליטי ממשי. בשנת 2004 הנציג היחידי של המפלגה בפרלמנט האירופי החליט לעבור לגוש הברית החופשית של הירוקים האירופאים, במקום השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק. המעבר בין המפלגות האירופיות הוביל למחלוקת עזה בתוך המפלגה. המחלוקת נמשכה עד שנת 2008, כאשר הוחלט שנציגי ה-SF יישארו בברית של הירוקים האירופאים, אך כמשקיפים בלבד, ולא חברים בצורה מלאה. בבחירות 2007 הוכפל כוחה של המפלגה והיא הפכה למפלגה הרביעית בגודלה. חיזוק זה לא הוביל לחיזוק העוצמה הפוליטית של המפלגה, שכן הימין שמר על רוב בפרלמנט. למרות זאת, הגידול בכמות הקולות והמושבים הביא אופטימיות ומשאבים חדשים למפלגה. מספר חברי המפלגה גדל מאוד בתקופה זו. בשנים 2011-2014 הייתה ה-SF חלק מהממשלה. בבסיסה הערכי של המפלגה, נמצאים הסוציאליזם דמוקרטי ורעיון הקיימות. המפלגה תומכת בזכויות האדם, זכויות מיעוטים וערכים דמוקרטיים נוספים. בתחילת דרכה, המפלגה הייתה מאוד אירוסקפטית, אך במהלך שנות ה-90, החלה לתמוך בו. נושא זה עדיין מהווה מחלוקת פנימית ב-SF. בנוסף על כך, המפלגה תומכת בפמיניזם ובאיכות הסביבה. מדיה וקבצים בנושא מפלגת העם הסוציאליסטית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת העם הסוציאליסטית (בדנית) מפלגת העם הסוציאליסטית, ברשת החברתית פייסבוק מפלגת העם הסוציאליסטית, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
טרה הוט (מחזה)

טרה הוט (באנגלית: Terre Haute) הוא מחזה דרמטי משנת 2006 מאת המחזאי האמריקאי אדמונד וייט. עלילת המחזה עוסקת במפגש בדיוני בין טימותי מקווי, מבצע הפיגוע באוקלהומה סיטי בשנת 1995, לבין הסופר גור וידאל, בימים שקדמו להוצאה להורג של מקווי ב-2001 במתקן הכליאה שבטרה הוט, אינדיאנה. המחזה הוצג לראשונה בשנת 2006, כחלק מפסטיבל הפרינג' באדינבורו, סקוטלנד, ומשם ההפקה המשיכה אל Trafalgar Studios, תיאטרון בוסט אנד של לונדון, במאי 2007. הבכורה של ההצגה בארצות הברית הייתה בסן פרנסיסקו בשנת 2007.‏ בניו יורק ההצגה הועלתה לראשונה בשנת 2009, בתיאטרון אוף ברודוויי בשם "‏59E59‏". Hetrick, Adam (October 2, 2010). "Terre Haute, Co-Starring Mike Farrell and Jim Parrack, Begins in Hollywood Oct. 2". Playbill. Retrieved March 5, 2011. http://www.broadwayworld.com/san-francisco/article/Review-Whites-Terre-Haute-Haunts-20070411# ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טרה הוט (מחזה)".
ריצ'רד נטונסקי

ריצ'רד פ. נטונסקי (באנגלית: Richard F. Natonski) הוא לוטננט גנרל אמריקאי בדימוס יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית אשר שימש כמפקד פיקוד כוחות חיל הנחתים וכמפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה. נטונסקי נולד בעיר אמסטרדם שבמדינת ניו יורק וגדל בעיירה ניו כנען, קונטיקט. נטונסקי השלים תואר ראשון בהיסטוריה מטעם אוניברסיטת לואיוויל. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של חיל הנחתים של ארצות הברית והוסמך כסג"ם. עם סיום לימודיו בשנת 1973, לאחר הסמכתו לקצונה, עבר נטונסקי בחיל הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה ושירת בשלהי מלחמת וייטנאם, אם כי לא לקח חלק בלחימה. בשנת 1975 מונה למפקד פלוגה. לאחר מכן בשנת 1981 שימש כמדריך בקורס הקצינים של הנחתים בקוונטיקו והשתלם בבית הספר ללוחמה אמפיבית של החיל. נטונסקי שירת בשורה של תפקידי פיקוד ומטה בחיל ובשנת 1992 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט ה-2 של החיל. בשנת 1995 מונה למפקד יחידת המשלוח ה-24 של הנחתים ובשנת 2002 מונה למפקד בריגדת המשלוח ה-2 של הנחתים והוביל אותה במלחמת עיראק, בין היתר בלחימה על נאצריה. לאחר מכן, בשנת 2004 החליף את ג'יימס מאטיס כמפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה, והוביל אותה בקרבות בפלוג'ה, ובכלל זה במבצע זעם הפנטום. בהמשך שימש כסגן מפקד חיל הנחתים וכמפקד פיקוד כוחות חיל הנחתים. בינג ווסט, ללא תהילה, הוצאת משרד הביטחון, 2009. מייקל ר. גורדון וברנרד א. טריינור, "קוברה 2", הוצאת משרד הביטחון, 2010. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד נטונסקי בוויקישיתוף גל פרל פינקל, ‏מלחמות לוקחות זמן שלישראל אין, מערכות 487, 2020, עמ' 17. מייקל ר. גורדון וברנרד א. טריינור, "קוברה 2", הוצאת משרד הביטחון, 2010, עמוד 261-284. גל פרל, "אנחנו הורגים את הממזרים האלה במשך חודש. אל תדאגו, הם יהיו כאן גם מחר", הבלוג על הכוונת, ‏ 16 פברואר 2021. בינג ווסט, ללא תהילה, הוצאת משרד הביטחון, 2009, עמודים 259-314.