laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סנדהיל רממורת'י

סנדהיל רממורת'י (באנגלית: Sendhil Ramamurthy; נולד ב-17 במאי 1974) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי. רממורת'י נולד בשיקגו, אילינוי, וגדל בסן אנטוניו, טקסס. שני הוריו, שהיגרו מהודו, ואחותו היחידה הם רופאים. רממורת'י השלים את לימודיו בבית הספר "קיסטון" ב-1991. הוא החל ללמוד רפואה, אך שינה את דעתו והתחיל ללמוד משחק באקדמיה למשחק, ששם הוא סיים ב-1999. הוא נשוי לשחקנית אולגה סוסנובסקה ויש להם שני ילדים; בת בשם אלינה (2005) ובן, אלכס (2008). רממורת'י אוהב לשחק כדורגל. הוא הודיע שהוא לא מתכוון לשחק בתפקידים סטראוטיפיים של הודים אף על פי שהוצעו לו מספר תפקידים כאלה. רממורת'י השתתף בהצגות התיאטרון "מזרח הוא מזרח", "משרתם של שני אדונים" ו"דיו הודי". הוא השתתף בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "אלן", "נפטר", "אור מנחה", "יחידת קומנדו", "האנטומיה של גריי", "מספ7ים" ו"היפה והחיה". תפקידו החשוב ביותר עד כה הוא בסדרת הטלוויזיה "גיבורים", בה הוא גילם את מוהינדר סורש למשך 4 עונות מ-2006 עד 2010. ב-2006 שיחק בקומדיה הרומנטית "בליינד דייט" בכיכובו של כריס פיין, ובסרט הדרמה "אהבה ודיון" לצד אדם רודריגז. בשנת 2016 התארח בסדרות הטלוויזיה "אלמנטרי" ו"איש משפחה" בתור איש הודי. בשנת 2018 התארח בעונה השלישית של הסדרה "מקגייוור" בתפקיד של סמיר. בשנת 2018 כיכב בתור פול האמונד בדרמת המדע הבדיוני של NBC "חלום בהקיץ", שבוטלה לאחר עונה אחת. בנוסף, התארח בסדרת הדרמה הרפואית "ניו אמסטרדם" ב-NBC. ב-2019 החל לגלם את דמותו של ראמזי רוסו בעונה השישית של הסדרה "הפלאש". בשנת 2020 דיבב בסדרות האנימציה "סופר הירו גירלס" את דמותו של ראס-אל-גול ובסדרה "קלאופטרה בחלל" את דמותו של ק'נסו וגם שיחק בסדרת הטלוויזיה הקומית "אמת או חובה" בנטפליקס בשנת 2022 החל לשחק בסדרת הדרמה הרפואית "Good Sam" ברשת CBS, את דמותו של אשר פיין, בעלה של ויויאן, קצינת האבטחה של בית החולים בו מתרחשת עלילת הסדרה. באותה שנה החל לשחק בעונה הרביעית של סדרת גיבורי העל "סיירת האבדון" מבית DC קומיקס המשודרת ברשת HBO Max. מדיה וקבצים בנושא סנדהיל רממורת'י בוויקישיתוף סנדהיל רממורת'י, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סנדהיל רממורת'י, באתר AllMovie (באנגלית) סנדהיל רממורת'י, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סנדהיל רממורת'י, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מירב קריסטל, דוקטור של כבוד, באתר ynet, 28 בדצמבר 2008
כריסטין רוז

כריסטין סו רוז (באנגלית: Cristine Sue Rose; נולדה ב-31 בינואר 1951) היא שחקנית אמריקאית. רוז נולדה בלינווד, קליפורניה. היא למדה באוניברסיטת סטנפורד. רוז היא שחקנית תיאטרון ששיחקה בניו יורק, שיקגו ועוד. ב-2004 היא נבחרה לנהל פרויקט גדול בתיאטרון בקליפורניה. רוז שיחקה במספר רב של סדרות בתפקידי אורח: "פריס ביולר", הרקיע השביעי, מלקולם באמצע, מכושפות, CSI, מסע בין כוכבים: הדור הבא, בנות גילמור, איך פגשתי את אמא, סברינה, חברים, נני, מלך השכונה, שני גברים וחצי, אהבה גדולה ועמוק באדמה. ב-1992 שיחקה בתפקיד ראשי בסיטקום "עיוורים מעופפים" בFOX. היא שיחקה גם בסרט "לשבור את הקרח" בתפקיד ראשי. בסדרה גיבורים, גילמה רוז את אנג'לה פטרלי, אמם של פיטר וניית'ן פטרלי ואשתו של ארתור. היא שיחקה בשתי העונות הראשונות בתפקיד אורח. ובעונה השלישית היא הצטרפה לצוות השחקנים הקבוע. בשנת 2007 שיחקה בסרט "מבשלים!" בכיכובה של מליסה מקארתי. בשנת 2008 שיחקה בסרט "גלגל הצלה", ובסרט "גוונים של ריי" בכיכובו של זאקרי לוי. בשנת 2009 הופיעה בתפקיד קצר בסרט "הוא פשוט לא בקטע שלך", שם גילמה אישה מבוגרת המביאה את פרשנותה על גברים. בשנת 2017 גילמה את ג'וזי דייוויס בסדרת הטלוויזיה הקומית "משפט ושגיאה" של רשת ABC. בשנת 2018 התארחה במיני סדרה חפצים חדים. מדיה וקבצים בנושא כריסטין רוז בוויקישיתוף כריסטין רוז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריסטין רוז, באתר AllMovie (באנגלית) כריסטין רוז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פואטו-שראנט

פואטו-שראנט (בצרפתית: ‏Poitou-Charentes‏Ⓘ‏) היה אחד מ-26 חבלי הארץ (régions) של צרפת על פי החלוקה המנהלית שנהגה בה עד לסוף שנת 2015. משנת 2016 החבל הוא חלק מהחבל אקיטן החדשה. החבל היה מורכב מארבעה מחוזות: שראנט, השראנט הימי, דה-סוור וויין. נשיאת החבל לשעבר, סגולן רויאל, נבחרה בבחירות ב-2007. החבל דורג 15 מבחינת אוכלוסייה ו-12 מבחינת שטח יחסית לשאר חבלי המדינה. מדיה וקבצים בנושא פואטו-שראנט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פואטו-שראנט פואטו-שראנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליאונרד רוברטס

ליאונרד רוברטס (באנגלית: Leonard Roberts; נולד ב-17 בנובמבר 1972) הוא שחקן אמריקאי, המוכר מתפקידו בתור שון טיילור בסרט "שורת המתופפים" (2002) ובזכות הופעותיו בסדרות "באפי ציידת הערפדים" (2000-1999) ו"גיבורים" (2007-2006). רוברטס נולד בסנט לואיס, אילינוי. את לימודי התיכון סיים בשנת 1991. לאחר מכן הוא למד לתואר ראשון באמנויות הבמה באוניברסיטת דה פול בשיקגו; אותם הוא סיים בשנת 1995. ב-17 בדצמבר 2020 רוברטס כתב מאמר עבור מגזין Variety, שמדבר בין היתר על המתח שהיה בינו לשחקנית אלי לרטר, שהביא לפיטוריו מהסדרה "גיבורים". בשנת 1999 הצטרף כדמות משנית לעונתה הרביעית של הסדרה "באפי ציידת הערפדים" בדמותו של פורסט גייטס. רוברטס ידוע בעיקר מגילום דמותו של די-אל הוקינס, אביו של מייקה בסדרת המדע הבדיוני "גיבורים" בה השתתף כשחקן משני בין השנים 2006–2007. בשנת 2016 התארח בסדרה הקומית של MTV "מרי + ג'יין" בתפקיד נייט. מדיה וקבצים בנושא ליאונרד רוברטס בוויקישיתוף ליאונרד רוברטס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליאונרד רוברטס, באתר AllMovie (באנגלית) ליאונרד רוברטס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ליאונרד רוברטס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
עופר שטרית

עופר שטרית (נולד ב-12 ביולי 1970) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ. שטרית החל את הקריירה בקבוצת הנוער של הפועל לוד, אך מעברים רבים במהלך הקריירה קנו לו שם של מחליף קבוצות סדרתי. בשנת 1994 פרץ שטרית לתודעה הלאומית כשעבר לשחק במדי מכבי חיפה, לצידם של אייל ברקוביץ' וחיים רביבו. בשנת 1995 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, אך במשך שנתיים ברציפות סיימה הקבוצה במקום השני ולא הצליחה לזכות באליפות. בתקופה בה שיחק במועדון כבש 27 שערי ליגה ובסך הכל 39 שערים בכל המסגרות. בשנת 1996 עבר לשחק במכבי פתח תקווה. לקראת עונת 1997/1998 הוחתם בהפועל תל אביב על ידי המאמן אלי כהן, והיה שותף לחזרתו של המועדון לצמרת אחרי שנים רבות. בתחילה התקשה שטרית להתאקלם בקבוצה אך במחזור השישי הבקיע לראשונה, צמד בניצחון 2–0 בחוץ על הפועל בית שאן. במחזור התשיעי בישל לגיורגי דרסיליה את שער הניצחון (1–0) בדרבי מול מכבי תל אביב באצטדיון בלומפילד, ובדרבי השני באותה עונה כבש צמד בניצחון 3–0 באצטדיון רמת גן. שטרית סיים את העונה כמלך השערים של הקבוצה עם 17 שערי ליגה ובסך הכל 26 שערים בכל המסגרות, אך לא הצליח לסייע לקבוצה לזכות באליפות, והיא סיימה כסגניתה של האלופה בית"ר ירושלים. בקיץ 1998 עבר שטרית לבית"ר ירושלים, וזומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל, במדיה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-10 באוקטובר 1998, במשחק מול נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות יורו 2000. את שערו היחיד במדי הנבחרת כבש ב-18 בינואר 1999, במשחק מול נבחרת אסטוניה. בסך הכל ערך שטרית 6 הופעות במדי הנבחרת. בקיץ 1999 פתח שטרית את העונה עם בית"ר ירושלים ואחרי מספר משחקים עבר לשחק במדי האלופה היוצאת, הפועל חיפה, אך באמצע העונה עבר למכבי נתניה, ולאחר מכן שיחק גם בבני יהודה ומ.ס אשדוד, לפני שעבר לשחק בליגות הנמוכות. בעונת 2007/2008 היה שותף למסע המוצלח של בית"ר שמשון תל אביב בגביע המדינה, לאחר שהדיחה את מכבי תל אביב, ונכנעה רק בחצי הגמר להפועל תל אביב. בעונה שלאחר מכן שיחק בהפועל ראשון לציון, ובתום העונה הודיע על פרישה ממשחק פעיל. משחק הפרידה של שטרית היה מול סקציה נס ציונה, בו הוענקה לשטרית מזכרת מטעם המועדון. מספר חודשים לאחר מכן חזר מהפרישה, ושיחק עד קיץ 2010 בקבוצת אורתודוקסים לוד. מאז הקמת הליגה לכדורגל חופים בישראל בשנת 2007, שיחק שטרית בקבוצות "עירוני" ראשון לציון (2007), עירוני "REMI" ראש העין (2008) ו"ימאהה" תל אביב (2009). מכבי חיפה גביע המדינה: 1994/1995 עופר שטרית, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עופר שטרית, באתר Transfermarkt עופר שטרית, באתר National Football Teams עופר שטרית, באתר FootballDatabase.eu
בנימין שיינבוים

בנימין שיינבוים (15 באוקטובר 1901, תר"ס, קייב, האימפריה הרוסית – 4 באוגוסט 1960, תשי"ט, רמת גן, ישראל) היה מאנשי העלייה השנייה. שירת בגדודים העבריים ובארגון "השומר" והיה פעיל ב"הגנה". ראש המועצה המקומית של עפולה בשנים 1942–1945. שיינבוים נולד בעיר קייב שבאימפריה הרוסית (באוקראינה של ימינו) למשה שינבוים ולצפורה בת צבי אהרונסקינד. האב היה בעל מפעל וקיים בית אמיד בו חינכו את הילדים ברוח הציונות. בזכות כספו של האב נשלח בנימין ללמוד בגימנסיה רוסית במסגרת המכסות שהוקצו ליהודים. בגימנסיה היו מספר מועט של יהודים שחוו התנכלויות בעלות אופי אנטישמי מצד הנוצרים, חבריהם לספסל הלימודים, עד שהוריו של החליטו להוציאו מהגימנסיה ולשכור לו מורה פרטי. חוויית האנטישמיות האיצה את רצונו לעלות לארץ ישראל והוא החל להפציר בהוריו להרשות לו לעלות ארצה עד שהסכימו ואימו רשמה אותו להמשך הלימודים בהגימנסיה העברית בירושלים. בפסח 1914 הגיעו שיינבוים ואימו לארץ ישראל כדי לארגן את שהותו כאן. הוא החל ללמוד בגימנסיה בירושלים ועבר לגור בפנסיון של קרובי משפחה לאחר שאימו שבה לקייב. ב-1916, בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הורו השלטונות העות'מאנים לסגור את בית הספר בו למד שיינבוים והוא וחבריו נאלצו לעבור ללמוד בגימנסיה הרצליה בתל אביב. עם גירוש תל אביב ב-1917 עבר עם חבריו התלמידים ללמוד במאיר שפיה, שם שהו עד סוף המלחמה. לקראת סיום המלחמה השלים את חוק לימודיו. התגייס לגדודים העבריים ושירת עד סיום המלחמה. במהלך שירותו הכיר מספר חיילים מארגון "השומר" וב-1921, עם שחרורם, עלה איתם לכפר גלעדי שם עבד בחקלאות ושם גם גויס כשומר בארגון. ב-1924 עבר עם משפחתו לתל יוסף. ב-1929 עבר מתל יוסף לעפולה, שם היה בין המתיישבים הראשונים וממייסדי שיכון עובדים. ב-1931 מונה על ידי ארגון ההגנה למפקד העיר עפולה, תפקיד אותו מילא עד 1942. בשנה זו מונה ליושב ראש המועצה המקומית בעפולה, תפקיד אותו מילא בשנים 1942–1945. בתקופת שירותו כראש המועצה חרגה פעילותו מתחומי המקום וביתו שימש מרכזה של עפולה והסביבה. הייתה זאת תקופת מלחמת העולם השנייה והוא עודד גיוס צעירים יהודים לצבא הבריטי. במקביל לפעילותו הציבורית למד נהיגה והיה בין מייסדי קואופרטיב "העמק" לתחבורה ולאחר זמן התקבל כחבר ב"אגד", הוכיח יכולת ארגונית ונבחר להנהלתה. בשמה מילא כמה שליחויות במדינות אחרות. ב-1948 עבר עם משפחתו לרמת גן. ב-1922 נשא שיינבוים לאישה את ברוריה בת ישעיהו לוין ממטולה. לזוג נולדו בן ושלוש בנות. נפטר ב-1960 ברמת גן והובא למנוחות בחלקת השומר בבית העלמין של כפר גלעדי. בנו, יריב שיינבוים, נולד ב-1923 בכפר גלעדי ונישא לאיה שטיינבוק (בתו של יהושע שטיינבוק). יריב שירת כטייס בחיל האוויר וב-10 במאי 1948, בתקופת מלחמת העצמאות, נהרג כשמטוסו התרסק במהלך טיסת הפצצה בהרי ירושלים. רחוב בעפולה נקרא על שמו. נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות - כרך ב', הוצאת המרכז לתרבות וחינוך תל אביב, 1974, עמוד 247 דוד תדהר (עורך), "בנימין שיינבוים", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ח (1957), עמ' 3044 על בנימין שיינבוים, באתר עיריית עפולה על בנו שנפל (אורכב 28.08.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר ארגון ההגנה לזכר נעדרים - בנימין שיינבוים, דבר, 7 באוגוסט 1961 בנימין שיינבוים, דבר, 7 באוגוסט 1960 בנימין שיינבוים, על המשמר, 8 באוגוסט 1960 בנימין שינבוים -סיפור חייו באתר "קפה דמרקר", 23 ביולי 2019
איש קש (כשל לוגי)

איש קש או דחליל (בלשון הפועל: קישוש או דִחלול) היא שיטה רטורית הנוגעת להגחכה של טענה מסוימת, על ידי הצגתה באופן לא מדויק עד כדי שתיראה עבור אחרים כלא אמינה בעליל. מתוקף כך, טיעון איש קש מוצלח מציג את עמדת היריב כחלשה או מגוחכת ואף בכוחו להסיט דיון למחוזות לא רלוונטיים. במערכות לוגיות מסוימות, ובפרט בלוגיקה פורמלית, שיטה זו אף משקפת כשל לוגי, שכן היא פוגעת ברצף הלוגי כביכול של דיון מסוים. המונח נגזר מ"איש קש", בובה בדמות אדם, לרוב ממולאת בקש, המשמשת בדרך-כלל להפחדת ציפורים, כמטרה במטווח, מטרת הסחה, וכדומה. באופן דומה, "איש קש" הוא גם כינוי בתחומי המשפט והכלכלה למי שמשמש דמות שבחזית, בהסוואה לאדם החשוב יותר הנותר ברקע, למשל ברכישה של חברה. טיעונים העושים שימוש באיש קש נפוצים מאוד, משום שהם מאפשרים לטוען להתגבר בקלות יחסית על קושי מהותי בטיעונו. ישנן מספר טכניקות נפוצות של הצבת אנשי קש: הצגת רק חלק מטיעון היריב (לרוב החלק החלש בו), הפרכתו והעמדת פנים שהטיעון כולו הופרך. לדוגמה: לאה: ישנן עדויות רבות לכך שהארץ היא כדור, בכלל זה תמונות שצולמו מהחלל החיצון; והיוונים הקדמונים אף הצליחו, על ידי מדידת זווית השמש בקווי רוחב שונים, לחשב את קוטרו. גד: היוונים הקדמונים טעו לא מעט פעמים. למה שנסמוך עליהם? הצגת טיעון היריב בצורה מוחלשת, הפרכתו והצגת הטיעון ככזה שהופרך. לדוגמה: לאה: יש עיקרון פיזיקלי הקובע שמידת אי-הסדר במערכת סגורה לחלוטין אינה יכולה לקטון. גד: נו, אז זה עיקרון שגוי. רק היום סידרתי את החדר. הצגת טיעון היריב באופן מעוות, הפרכת הגרסה המעוותת, והעמדת פנים שטיעונו של היריב אכן הופרך. לדוגמה: לאה: הביצה קדמה לתרנגולת משום שדינוזאורים הטילו ביצים עוד הרבה לפני שהיו תרנגולות בעולם. גד: מה, דינוזאורים הטילו ביצי תרנגולת? זה מגוחך! שימוש במילת "עוגן" מסוימת בטקסט של הטוען שכנגד, כדי להתמודד עם טיעון אחר, חלש יותר. לדוגמה: גד: בבקשה תורידי את הזבל. לאה: עוד רגע. אני אוריד את הזבל כמו תמיד כשאסיים לקרוא את העיתון, ואתה יודע את זה. גד: אז את טוענת שאני יודע וסתם מבקש? אני מתרוצץ כל היום עם הילדים, ואת חוזרת מהעבודה, מתיישבת כמו מלכה, ורומזת שאני צבוע? מציאת או המצאת אדם המגן על העמדה בצורה חלשה, הצגתו כמגן העיקרי של העמדה, הפרכת טיעוניו, והעמדת פנים שכל טיעון בעד עמדה זו הופרך. לדוגמה: לאה: ישנן ראיות רבות לכך שהארץ סובבת סביב השמש. גד: כן, שמעתי את שמעון מסביר שהגימטריה של "שמש" שווה לפעמיים "ארץ" ולכן היא במרכז. אבל הוא טעה בחשבון, אז התאוריה שלך נפלה. הגזמה שמגחיכה את טענות היריב. לדוגמה: לאה: נותנים לילדים יותר מדי שיעורי בית. גד: אז את רוצה שלא יתנו להם שיעורי בית בכלל? המצאת אישיות בדיונית עם פעולות או אמונות הזוכות לביקורת, והעמדת פנים שהיא מייצגת את הקבוצה שעמה נמנה היריב. לדוגמה: לאה: ישנן ראיות רבות לכך שהארץ סובבת סביב השמש. גד: שמעתי על הכת הטוענת שכל הדברים סובבים סביב אל השמש הנצחי, אבל לא ידעתי שגם את נמנית עם אנשיה. מציאת (או המצאת) אישיות שנחשבת (לפחות בעיני הטוען) כמייצגת את הטענה וחזרה בה (לפחות לפי הטוען). לדוגמה: לאה: האבולוציה היא אמת. גד: איך את אומרת דבר כזה, כשאפילו צ'ארלס דרווין בעצמו חזר בסוף ימיו מטענה זו? עקרון החסד פנייה אל ההקצנה Strawman Fallacy
גילדן

גילדן (Gulden) הוא המונח הגרמני וההולנדי ההיסטורי למטבע זהב, אשר שימש כשמם של מספר מטבעות עבר. מקור השם מ-guldin pfennig, "פני מוזהב" בגרמנית מרכזית גבוהה (Middle High German) ומ–guldijn florijn, "פלורין מוזהב" בהולנדית מרכזית (Middle Dutch). האם התכוונתם ל... גילדן הולנדי – שימש כהֵילָך החוקי של הולנד עד המעבר לאירו ב–2002 גילדן אוסטרו–הונגרי – שמו הגרמני של המטבע פורינט אוסטרו-הונגרי, ששימש כהילך החוקי באימפריה האוסטרו–הונגרית עד סוף המאה ה–19 (ונעלם בהדרגה בתחילת המאה ה–20) גילדן של דנציג (אנ') (גם "גולדן של דנציג") – שימש כהילך החוקי בעיר החופשית דנציג עד 1940, כשבוטל כמה חודשים לאחר סיפוחה לגרמניה הנאצית ב–1939 גילדן דרום גרמני – שימש כהילך החוקי בחלק ממדינות דרום גרמניה (בוטל ב–1873, כשנתיים אחרי איחוד גרמניה) גילדן חבל הריין (אנ') – שימש כהילך החוקי בחלק של האימפריה הרומית הקדושה (התפרקה בתחילת המאה ה–19) פלורין איטלקי (מטבע המקור לגילדן) זלוטי (מטבע אחר שמשמעות שמו דומה)
לאיוש הס

לאיוש (אהרון) הס (3 בינואר 1903 - 4 ביולי 1956) היה כדורגלן ישראלי ומאמנה הרביעי של נבחרת ישראל בכדורגל. הוא נולד באוסטריה ושיחק במדי קבוצת הכוח וינה משנת 1920 עד שנת 1933. מאוחר יותר עלה לארץ ישראל ושיחק בקבוצת בית"ר תל אביב ובהמשך אימן את נבחרת ישראל בניצחון על קפריסין (הראשון בהיסטוריה של הנבחרת לאחר הקמת המדינה) ובמוקדמות מונדיאל 1950. בתחילת שנות ה-40 היה מאמנה של מכבי תל אביב. ב-1956 במהלך אימון של בית"ר תל אביב, צנח ומת על כר הדשא. הס נקבר בבית העלמין קריית שאול. דף המאמן של לאיוש הס באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל. לאיוש הס באתר GRAVEZ ערך זה הוא קצרמר בנושא מאמני כדורגל ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדמונד שמילוביץ'

אדמונד שמילוביץ' (ברומנית: Edmond Smilovici;‏ 24 בדצמבר 1921 - 24 במאי 1979) היה כדורגלן ומאמן ישראלי אשר נולד ברומניה ואימן את נבחרת ישראל בכדורגל בשנים 1971–1973. שמילוביץ' נולד בבוקרשט והחל לשחק כדורגל בקבוצת מכבי בוקרשט. לאחר שעלה לארץ ישראל שיחק כקשר שמאלי במכבי רחובות, הפועל תל אביב (עונת 1951/1952) והפועל רמת גן. בעונת 1953/1954 עבר להפועל כפר סבא. תחילה כשחקן ובהמשך כמאמן. לזכותו של שמילוביץ' שתי הופעות במדי נבחרת ישראל, הראשונה בשנת 1949 במשחק ידידות מול קפריסין, והאחרונה במשחק ידידות מול טורקיה בשנת 1950. לאחר פרישתו ממשחק פעיל עבר לאימון. בעונת 1954/1955 היה מאמנה של הפועל כפר סבא. משנת 1958 היה מאמן הפועל תל אביב, אך לא זכה להצלחות עם הקבוצה וכעבור שנתיים עזב. בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 שימש כעוזרו של גיולה מאנדי, מאמנה של נבחרת ישראל. בעונת 1964/1965 אימן את הפועל פתח תקווה. בתחילת העונה הכפולה 1966/1968 אימן את הכח רמת גן אך התפטר לאחר שלא מולאו דרישותיו המקצועיות. בעונת 1968/1969 אימן את הפועל ירושלים והביאה לצמרת הליגה תוך הצגת כדורגל התקפי. שמילוביץ' ואליעזר שפיגל מילאו בצוותא את מקומו של מאמן הנבחרת הישראלית באותה עת, עמנואל שפר (שנעדר עקב היותו עם נבחרת הנוער בבנגקוק בטורניר גביע אסיה) במשחק בינלאומי מול נבחרת אוסטריה באפריל 1969. בעונת 1969/1970 אימן את מכבי חיפה, והוביל אותה למקום השלישי בטבלה. משחקיו הראשונים כמאמן נבחרת ישראל היו בנובמבר 1971 במסע לאוסטרליה בו נערכו שלושה משחקי ידידות מול הנבחרת המקומית. בטורניר הקדם אולימפי ב-1972, לא הצליחה הנבחרת שבהדרכתו להעפיל למשחקי אולימפיאדת מינכן, לאחר שנוצחה על ידי נבחרת תאילנד בבעיטות הכרעה מ-11 מטר. כמו קודמו בתפקיד, עמנואל שפר, נכנס שמילוביץ' לעימותים עם כוכב הנבחרת גיורא שפיגל. גם במשחקי הקדם גביע עולמי שנערכו ב-1973 לא הצליחה נבחרת ישראל להעפיל למשחקי הגביע העולמי במינכן ב-1974, לאחר שנוצחה בהארכה במשחק מול קוריאה הדרומית. המשחק שהתקיים בסיאול במאי 1973 היה משחקו האחרון של שמילוביץ' כמאמן הנבחרת והוא הוחלף על ידי דוד שווייצר. בסך הכל שיחקה נבחרת ישראל בהדרכתו 17 משחקים, בהם השיגה 9 ניצחונות, 4 תיקו ו-4 הפסדים. מדיה וקבצים בנושא אדמונד שמילוביץ' בוויקישיתוף אדמונד שמילוביץ', באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אדמונד שמילוביץ', באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן של אדמונד שמילוביץ באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל דף המאמן של אדמונד שמילוביץ' באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אורן יוסיפוביץ‏, 18 השחקנים היהודים הכי טובים שהגיעו לישראל, באתר וואלה, 12 בינואר 2013 בראיון מיוחד עם העולם הזה מגלה מאמן נבחרת ישראל: "אני אפרוש כאלוף", "העולם הזה", גיליון 1846 מ-17 בינואר 1973, עמוד 37, המשך הראיון עם אדמונד שמילוביץ', "העולם הזה", גיליון 1846 מ-17 בינואר 1973, עמוד 38 בראיון מיוחד עם העולם הזה מגלה מאמן נבחרת ישראל: "אני אפרוש כאלוף", "העולם הזה", גיליון 1846 מ-17 בינואר 1973, עמוד 37 "דבר ספורט" 1 באפריל 1953, דבר, 1 באפריל 1953 "דבר ספורט" 28 בפברואר 1954, דבר, 28 בפברואר 1954 "דבר ספורט" 6 במרץ 1955, דבר, 6 במרץ 1955 "אודרניק" - נבחרת הפועל, דבר, 10 באוקטובר 1954 הנבחרת יוצאת הבוקר לטורינו, דבר, 1 בנובמבר 1961 "דיורגרדן" תשחק נגד מכבי נתניה והפועל ישראל, דבר, 12 בנובמבר 1964 שמילוביץ התפטר מאימון קבוצת הכח ר"ג, דבר, 11 בינואר 1967 לאנגלנדר לא היה אתמול מקום בהרכב הפועל חיפה, דבר, 24 בנובמבר 1968 דף המשחק באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל חיפה הבקיעה לאחר שני חילופים מוצלחים, דבר, 21 בדצמבר 1969 אורי יסעור, בכל דור ודור - חלק א', באתר ynet, 27 במרץ 2002
אל-אנבאר

מחוז אל-אנבאר (בערבית: محافظة الأنبار – בתעתיק מדויק: מחאפט'ת אלאנבאר) הוא המחוז הגאוגרפי הגדול ביותר בעיראק. המחוז כולל את רוב שטחה המערבי של המדינה, וגובל בסוריה, ירדן וערב הסעודית. רוב אוכלוסיית המחוז היא של ערבים מוסלמים סונים, ובירתו היא העיר רמאדי. שטח המחוז 137,808 קמ"ר. בשנת 2003 מנתה אוכלוסייתו 1,230,169 תושבים (על פי סטטיסטיקות האו"ם). מקור שם המחוז מגיע מפרסית: "אנבאר" היא מילה פרסית שפירושה "מחסן נשק", ומקורה בפרסית האמצעית - אמברג. עם הטמעתן של מילים פרסיות בשפה הערבית לאחר הכיבוש הערבי של פרס, פירוש המילה בערבית היה ל"אסם". שמו ניתן לו משום שבו נמצאו המחסנים העיקריים לאחסון סחורות בממלכה הלקמידית. המחוז נודע בשם דוליים כשם השבט הבדואי הסוני הגדול שמתגורר בתחומו, עד שנת 1962, עת שונה שמו לרמאדי, כשם בירתו. ב-1976 שונה שמו לאל-אנבאר. בעבר היה המחוז בסיסו העיקרי של ארגון אל-קאעדה בעיראק, אולם לאחר מאמצים מתמשכים מצד הכוחות האמריקניים והכוחות העיראקיים, ולאחר מבצעים צבאיים רבים, מוגר הטרור במחוז כמעט לחלוטין. אל-אנבאר היה המחוז עם הרוב הסוני הראשון שעבר לידי שליטה מחוזית עיראקית. אחרי נסיגת הכוחות האמריקאיים מעיראק התגברו במחוז הסכסוכים האתניים בין הרוב הסוני לבין הממשלה השיעית של עיראק. מדיה וקבצים בנושא אל-אנבאר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של עיראק. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאופר

לאופר הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני. האם התכוונתם ל... ארז לאופר – במאי סרטי תעודה ישראלי אשר לאופר – בלשן ישראלי. מנחם לאופר – איש עסקים ומייסדה של חברת שירותי הקרקע לאופר תעופה משה לאופר – איש תעשייה ישראלי, זוכה אות יקיר התעשייה לשנת 1996. משה לאופר – מלחין ומנצח ישראלי, עוסק בעיקר במוזיקה חסידית. נעמי לאופר – שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה ושיאנית ישראל במשחי הגב סינדי לאופר – תמלילנית, זמרת, שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אמריקאית פריץ לאופר – יהודי למחצה אשר שימש כסוכן כפול מול משלחת ההצלה בעסקת סחורה תמורת דם שלומי לאופר – עיתונאי ישראלי הרב מרדכי מנשה לאופר – מחבר ספרים חב"די ורב רובע י"א באשדוד אחר: לאופר תעופה בע"מ - חברה ישראלית העוסקת במתן שירותי קרקע לחברות תעופה זרות הפועלות בישראל
מאיר כהן (כדורגלן)

מאיר כהן (נולד ב-8 ביוני 1972) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת השוער. כהן נולד וגדל בבית שאן. כשהיה בן שנתיים בלבד החל אביו לאמן אותו בשער. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של הפועל בית שאן, שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון למעלה מעשר עונות, ויש המחשיבים אותו כסמל הקבוצה. כהן היה שותף להעפלתה ההיסטורית של הקבוצה לליגת הבכירה בעונת 1993/1994. כהן השתתף בסרט "בית שאן: סרט מלחמה" שנעשה על הקבוצה, המתאר את מאמצי הישארות הקבוצה בליגה הבכירה בעונת 1994/1995. בתום עונת 1998/1999 ירד עם הקבוצה בחזרה לליגת המשנה. בינואר 2000 עזב כהן את הפועל בית שאן, וחתם במכבי הרצליה מליגת העל, עמה ירד לליגה הלאומית בסיום העונה. לאחר מכן חזר כהן להפועל בית שאן בעונת 2000/2001 ולאחר מכן חתם בבני סכנין ושיחק במדיה בעונת 2001/2002. בקיץ 2002 חתם כהן לשלוש שנים במכבי אחי נצרת, אך לאחר שנתיים עבר לשחק כחצי עונה בהפועל רמת השרון, עד שבנובמבר 2004 חתם שוב בבני סכנין, והפעם נשאר בקבוצה יותר משש שנים, ובמשך מספר שנים שימש כקפטן הקבוצה בליגת העל. בינואר 2011 שוחרר כהן מבני סכנין על ידי המאמן סלובודן דראפיץ', וחתם בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, עמה עלה לליגת העל. כהן לא המשיך עם הקבוצה בליגת העל וחתם במדי העולה החדשה לליגה הלאומית, מכבי אום אל-פחם. באוגוסט 2012 חתם בקבוצת הפועל נצרת עילית. ב-12 בספטמבר 2013 חתם כהן בהפועל עפולה, העולה החדשה לליגה הלאומית, ובמדיה שיחק שלוש עונות. ביולי 2016 חזר להפועל נצרת עלית מהליגה הלאומית, אולם במדיה שותף רק במשחק אחד, במסגרת גביע הטוטו, ובנובמבר 2016 חתם בקבוצת צעירי כפר כנא מליגה א'. ב-16 באוגוסט 2017 חתם כהן בקבוצת הפועל אסי גלבוע מליגה א' צפון, במדיה שותף ב-12 משחקי ליגה, וב-27 בדצמבר 2017 חזר להפועל בית שאן, כמעט 18 שנים לאחר שעזב את המועדון. יומיים לאחר מכן ערך את משחקו הראשון בקדנציה החדשה, מול קבוצתו לשעבר הפועל אסי גלבוע, במשחק שהסתיים בתיקו 1–1, ועד תום העונה ערך תשע הופעות. ב-29 ביוני 2018 הודיע כהן על פרישה ממשחק פעיל בגיל 46. מאיר כהן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מאיר כהן, באתר Transfermarkt מאיר כהן, באתר FootballDatabase.eu אבישי תורג'מן, ‏מאיר כהן חתם בהפועל נצרת עילית: תמיד רציתי לשחק פה, באתר ערוץ הספורט, 2 באוגוסט 2012 רז זהבי, השוער מאיר כהן חתם בנצרת עילית, באתר דאבל פס, ‏13 ביוני 2016 תלה את הכפפות: השוער מאיר כהן פרש ממשחק פעיל בגיל 46, באתר וואלה, 29 ביוני 2018
טמפל

טמפל (לטינית: Templum) הוא מִקְדָשׁ. משמש בלועזית גם ככינוי לבית כנסת, בעיקר עבור בתי כנסת שאינם אורתודוקסיים. האם התכוונתם ל... אישים: אריק טמפל בל (1883 - 1960) - מתמטיקאי והיסטוריון של המתמטיקה הנרי טמפל (1784 - 1865) - ראש ממשלה ושר חוץ בריטי שירלי טמפל – שחקנית קולנוע ופוליטיקאית אמריקאית מבנים ובניינים: אינר טמפל – אחת מארבע אכסניות המשפט בסיטי של לונדון טמפל בר (דבלין) – שמו של אזור בגדה הדרומית של נהר הליפי במרכז העיר דבלין טמפל בר (לונדון) – מחסום המסמל את הגבול בין וסטמינסטר לסיטי של לונדון כנסיית טמפל – כנסייה מהמאה ה-12 בלונדון מידל טמפל – אחת מארבע אכסניות המשפט בסיטי של לונדון טמפל (פריז) – מתחם ברובע השלישי של פריז בו התקיימו מספר מבנים בעבר, בהם כנסייה, מצודה וכלא אחרים: דאגרוטיפ של שדרות דו-טמפל – תצלום שצילם לואי ז'אק מנדה דאגר טמפל 1 – שביט מחזורי שהתגלה ב-3 באפריל 1867 על ידי ארנסט טמפל טמפל אוף דה דוג – התקבצות חד-פעמית של מספר מוזיקאים מסצנת הגראנג' שהוקדשה לזכרו של אנדרו ווד סטון טמפל פיילוטס – להקת גראנג' מקליפורניה שהתפרקה רחוב הטמפל – רחוב בפריז
פארק דה פראנס

פּארק דה פְּרַאנְס (בצרפתית: Parc des Princes; בתרגום חופשי "גן הנסיכים") הוא האצטדיון הביתי של קבוצת הכדורגל פריז סן-ז'רמן. כמו כן, עד הקמת אצטדיון סטאד דה פראנס לפני מונדיאל 1998 שנערך בצרפת, האצטדיון היה גם אצטדיון הבית של נבחרת צרפת בכדורגל ונבחרת צרפת ברוגבי. האצטדיון השתתף באירוח משחקי מונדיאל 1938, מונדיאל 1998, יורו 1960, יורו 1984 ויורו 2016. האצטדיון אירח שלוש פעמים את גמר גביע אירופה לאלופות (1956, 1975 ו-1981), פעמיים את גמר גביע אירופה למחזיקות גביע (1978 ו-1995) ופעם אחת את גמר גביע אופ"א (1998). לאחר שיפוץ האצטדיון ב-2015, התארחו בו מספר משחקי כדורגל במסגרת תחרויות יורו 2016. האצטדיון צפוי לארח משחקים, ביניהם הגמר, במסגרת טורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). מדיה וקבצים בנושא פארק דה פראנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק דה פראנס (בצרפתית) פארק דה פראנס באתר The Stadium Guide פארק דה פראנס באתר World Stadiums