laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דרכון איראני

דרכון איראני הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי איראן המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות איראן, ומזכה את נושאו להגנה וסיוע קונסולרי של איראן מול גורמים זרים. נכון למרץ 2022, נושאי דרכון איראני מורשים להיכנס ל-42 מדינות וטריטוריות ללא צורך באשרת כניסה. איראן החלה להנפיק דרכונים דיפלומטיים ביומטריים ודרכוני שירות ביומטרי ביולי 2007. דרכונים ביומטריים רגילים מונפקים מ-20 בפברואר 2011. דרכונים אלה מכילים 32 עמודים. בחלק הפנימי של הדרכון נכתב: "מחזיק דרכון זה אינו רשאי לנסוע לפלסטין הכבושה", הכוונה לישראל. כל מידע בדרכון כתוב בפרסית ורובו גם באנגלית. מכיוון שאיראן אינה מכירה או מקיימת יחסים דיפלומטיים עם מדינת ישראל (כמו כמה מדינות מוסלמיות אחרות), אנשים המשתמשים בדרכון איראני אינם מורשים על פי החוק האיראני לנסוע לישראל. נכון למרץ 2022, לאזרחים איראנים הייתה גישה ללא אשרה ל-42 מדינות וטריטוריות, מה שדירג את הדרכון האיראני במקום ה-101 מתוך 111 מבחינת חופש הנסיעה על פי מדד הנלי לדרכונים. הדרכון הפרסי הראשון הונפק בתקופת שלטונו של נאסר א-דין שאה בסביבות 1885. בעבר הוא נקרא מסמך נסיעה והטקסט היה כולו בפרסית. בתקופת שלטונו של אחמד שאה (תחילת המאה ה-20) נוספו הכותרות הצרפתיות למסמך "Passeport du passage: au nom de Sa Majeste Imperiale le Shahinschah de Perse" (דרכון המעבר: בשם הוד מלכותו הקיסרית שהאנשה הפרסי). לאחר 1935 שונה התואר לאימפריה של איראן. דרכון איראני/דרכון אימפריה משנת 1975 כיסוי דרכון אימפריה. דרכון אימפריה - 'כללים שעל נושא הדרכון לשמור' (בשפה הצרפתית). דף נתוני הדרכון האיראני דף נתוני דרכון איראני (2017) Abbas Hamideh, #Iran's passport states "The holder of this passport is not entitled to travel to the occupied Palestine.", twitter The Henley Passport Index: Q1 2022 Global Ranking
האגם היבש רוג'רס

האגם היבש רוג'רס (באנגלית: Rogers Dry Lake) הוא מדבר מלח במדבר מוהאבי, במחוז קרן, קליפורניה. שמו של האגם לקוח מאנגלוז של השם הספרדי רודריגז (Rodriguez). האגם מהווה חלק חשוב בתפעולת בסיס חיל האוויר אדוארדס. פני השטח העמידים שלו מהווים בסיס מצוין למסלולי המראה ונחיתה טבעיים. האגם נודע בשם "האגם היבש מיורוק" (Muroc) בפי אנשי הבסיס. האגם ממוקם בעמק האנטילופות, כ-160 ק"מ מצפון ללוס אנג'לס ומכסה שטח של כ-175 ק"מ רבועים בנקודה הנמוכה של העמק, היוצר מין צורת 8 עדינה. האגם נוצר לפני כ-2.5 מיליון שנים, במהלך תקופת הפליסטוקן. אורכו 21.1 קילומטר ורוחבו 8.9 בקצוותיו המרחוקים. קרקעית האגם אינה קשה לרוב, דבר המקנה לה היכולת לעמוד בלחץ של כ-250 PSI מבלי להתבקע. דבר המאפשר נחיתה בטוחה אפילו למטוסים הכבדים ביותר במהלך עונות גשומות במיוחד, יכולת הספיחה של קרקעית האגם מגיעה עד לקצה יכולתה, דבר הגורם להיווצרותן של שלוליות מים מלוחים, בגלל מישוריות האדמה, כל המים הנותרים עלולים להתנקז לנקודה הנמוכה באגם, ברום של כ-700 מ'. האגם נמצא בסמוך להאגם היבש רוזמונד, אשר במהלך תקופת ההולוקן היווה הוא ביחד עם רוג'רס גוף מים מתוקים גדול יותר. השתמשו בשטח האגם לראשונה לפריסת מסילות רכבת, עם תחנת מים עבור מנועי קיטור אשר מוקמה על ידי מסילת אטציסון-טופאקה-סנטה פה. בשנת 1910, משפחת קורום התיישבה על קרקעית האגם בניסיון להקים מושבה קטנה בשם "מיורוק". הניסיון להקמת המושבה נכשל אך השם מיורוק נשאר ונהיה לרווח לאחר מכן בקרב אנשי הסביבה כמה עשרות שנים לאחר מכן. בשנת 1933, הגיע צבא ארצות הברית למקום, בחיפוש אחר מקום מתאים למטווח אימוני הפצצה. אז, נגלה הפוטנציאל השימושי של קרקעית האגם כמקור למסלולים טבעיים. בעקבות כך, שנתיים לאחר מכן, בשנת 1937, הגיס האווירי של צבא ארצות הברית הקים במקום את בסיס חיל האוויר מיורוק לאימון וניסוי, אשר לאחר מכן, בעקבות מותו בהתרסקות מטוס של טייס הניסוי גלן אדוארדס, נקרא לזכרו בסיס חיל האוויר אדוארדס. במהלך מלחמת העולם השנייה, דגם באורך 200 מטרים של ספינה בסגנון ספינות הצי הקיסרי היפני נבנה על קרקעית האגם. הדגם נקרא מיורוק מארו (Muroc Maru) או בשם קוד: AAF Temporary Building (Target) T-799. הדגם נהרס ופונה לאחר מכן בשנת 1950. רבים מההישגים התעופתיים הראויים לציון של ארצות הברית הושגו או נשברו באגם הזה, זאת בנוסף לבחינה וניסוי של אבות-טיפוס של כלי טיס רבים וידועים, כגון ה-F-15 איגל, שבירת מחסום הקול על ידי צ'אק ייגר והנחיתות הנסיוניות הראשונות של מעבורות החלל. האגם אף מפורסם בשל ציור שושנת הרוחות הגדול בעולם. תכנון הציור בוצע על ידי משרד ציוני הדרך ההיסטוריים לאומי בשנת 1985. על האגם ישנם כשבעה מסלולי נחיתה והמראה פעילים. מדיה וקבצים בנושא האגם היבש רוג'רס בוויקישיתוף Public Affairs (25 July 2006). "About Edwards: History: The Dry Lake Beds". Edwards Air Force Base. "NHL nomination for Rogers Dry Lake". National Park Service. (PDF) [Reheis, Marith C.; Hershler, Robert; Miller, David M. (2008). Late Cenozoic Drainage History of the Southwestern Great Basin and Lower Colorado River Region: Geologic and Biotic Perspectives. Boulder, Colorado: Geological Society of America. pp. 273–275. Rogers Dry Lake. National Park Service.
הפיקוד הארקטי

הפיקוד הארקטי (בדנית: Arktisk Kommando) הוא פיקוד של כוחות ההגנה הדניים האחראי על אכיפת הריבונות הדנית בתחומי גרינלנד ואיי פארו. הפיקוד הוקם ב-31 באוקטובר 2012 כאיחוד של שני פיקודים נפרדים: פיקוד גרינלנד ופיקוד איי פארו. לפיקוד ישנן שתי מפקדות. אחת בנוק שבגרינלנד, והשנייה בטורסהאבן שבאיי פארו. הפיקוד כולל חיילים משלוש הזרועות של כוחות ההגנה, וכן עובדים אזרחיים. משימות הפיקוד הן בעיקרן הגנה צבאית, אך גם ממלא גם משימות אזרחיות כמו חילוץ והצלה, ופיקוח על הדיג. הפיקוד כולל גם את סיירת מזחלות הכלבים סיריוס האמונה על אכיפת הריבונות הדנית בשממה הגרינלנדית. מדיה וקבצים בנושא הפיקוד הארקטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפיקוד הארקטי הפיקוד הארקטי, באתר משרד ההגנה הדני
ג'ושוע ניובולד

ג'ושוע גסקיל ניובולד (באנגלית: Joshua Gaskill Newbold;‏ 12 במאי 1830 – 10 ביוני 1903) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסגן מושל איווה בשנים 1876–1877, ולאחר מכן, בעקבות התפטרותו של סמואל ג'. קירקווד כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית, הוא הושבע כמושל איווה העשירי, תפקיד בו הוא כיהן עד 1878. ג'ושוע ניובולד נולד במחוז פאייט שבפנסילבניה למשפחה קווייקרית. בהמשך הוא המיר את דתו לבפטיזם. ב-1854 הוא עבר לאיווה, שם הוא היה לחוואי. לאחר פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית התגייס ניובולד לצבא האיחוד כקפטן בפלוגה C ברגימנט הרגלים ה-25 של איווה, ולחם בקרב צ'קסאו באיו (אנ'), בקרב עמדת ארקנסו (אנ'), במערכת צ'טנוגה (אנ'), בקרב פרצת רינגולד (אנ'), במערכת אטלנטה (אנ') ובצעדה אל הים. בשנים 1872–1876 כיהן ניובולד כחבר בבית הנבחרים של איווה. לאחר מכן הוא נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית כסגן מושל המדינה. בפברואר 1877 התפטר מושל המדינה, סמואל ג'. קירקווד, לאחר שנבחר לסנאט של ארצות הברית. מתוקף תפקידו, הושבע ניובולד כמושל איווה העשירי, והוא כיהן בתפקידו עד לתום תקופת כהונתו המתוכננת של קירקווד בינואר 1878. בשנים 1899–1903 כיהן ניובולד כראש עיריית מאונט פלזנט שבאיווה. ג'ושוע ניובולד נפטר במאונט פלזנט ב-10 ביוני 1903. הוא נטמן בבית הקברות פורסט הום שבעיר. מדיה וקבצים בנושא ג'ושוע ניובולד בוויקישיתוף ג'ושוע ניובולד במילון הביוגרפי של איווה (באנגלית) ג'ושוע ניובולד באתר The Political Graveyard (באנגלית) ג'ושוע ניובולד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ושוע ניובולד, באתר אגודת המושלים הלאומית
פיקוד איי פארו

פיקוד איי פארו (בדנית: Færøernes Kommando או בראשי תיבות: FRK) היה פיקוד של כוחות ההגנה הדניים אשר היה אחראי על אכיפת הריבונות הדנית בתחומי איי פארו. ב-5 בספטמבר 1951 רוכזו כל הכוחות הדנים באזור איי פארו תחת "המחוז הצבאי פארו" (Færøernes Marinedistrikt). ב-1 ביוני 1961 שונה שם הכוח ל"פיקוד איי פארו". מטה הפיקוד נקבע בתחנה הימית בטורסהאבן. ב-2 ביולי 2002 הועבר המטה למיורקאדלור, והתחנה בטורסהאבן הועברה לממשלת איי פארו. ב-31 באוקטובר 2012 אוחד הפיקוד יחד עם פיקוד גרינלנד ליצירת הפיקוד הארקטי. פיקוד איי פארו באתר העוסק בהיסטוריה של הצי הדני
כולנו מתים

כולנו מתים (בקוריאנית: 지금 우리 학교는, באנגלית: All of Us Are Dead) היא סדרת דרמה, מתח ומדע בדיוני דרום קוריאנית המשודרת בנטפליקס החל מ-28 בינואר 2022. ב-6 ביוני 2022 חודשה הסדרה לעונה שנייה. לאחר ניסוי מדעי כושל, בית ספר תיכון מקומי מוצף בזומבים, והתלמידים הלכודים נאבקים כדי לשרוד. ללא מזון ומים, וניתוק תקשורת על ידי הממשלה, הם חייבים להשתמש בציוד מסביב לבית הספר כדי להגן על עצמם בעיצומו של שדה קרב, אחרת הם יהפכו לחלק מהנגועים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. נאם און-ג'ו (פארק ג'י-הו) - תלמידה בכיתה 2–5, היא שכנה וחברת ילדות של צ'ונג-סאן. לי צ'ונג-סאן (יון צ'אן-יונג) - תלמיד כיתה 2–5, שכן וחבר ילדות של און-ג'ו. צ'וי נאם-רה (צ'ו אי-היון) - נשיא כיתה 2–5. לי סו-היוק (לומון) - המכונה "בר-סו", תלמיד כיתה 2–5, עבריין לשעבר. יון גווי-נאם (יו אין-סו) - עבריין בית ספר, תלמיד כיתה 1–2 והאנטגוניסט הראשי בסדרה. יאנג דה-סו (לים ג'אה-היוק) - תלמיד כיתה 2–5 וחברו הטוב ביותר של וו-ג'ין. Seo Hyo-ryung (קים בו-יון) - תלמיד מתבודד מכיתה 2–5. מדיה וקבצים בנושא כולנו מתים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כולנו מתים "כולנו מתים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כולנו מתים", באתר נטפליקס "כולנו מתים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "כולנו מתים", באתר Metacritic (באנגלית) "כולנו מתים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאנטס-מונז'ואיק

סאנטס-מונז'ואיק (בספרדית: Sants-Montjuïc) הוא אחד מעשרת מחוזות ברצלונה הממוקם בקצה הדרומי של העיר. המחוז נקרא גם מחוז מס' 3. המחוז הוא הגדול ביותר בברצלונה - הוא משתרע על פני 22.94 קמ"ר, אשר הם מעל למחמישית משטחה הכולל של העיר ברצלונה. נכון למפקד האוכלוסין של 2005 מנתה אוכלוסיית המחוז 177,636 תושבים. זהו המחוז השלישי בגודל אוכלוסייתו. המחוז גובל במחוזות לס קורטס, אישמפלה, סיוטט וליה, ובעיריות לה'הוספיטאלט דה לוברגאט, ואל פראט דה לוברהגאט. מזרקת הקסם של מונז'ואיק המוזיאון הלאומי לאמנות של קטלוניה תכנון עירוני של ברצלונה אתר האינטרנט הרשמי של סאנטס-מונז'ואיק ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רות (מכתש)

רות הוא מכתש פגיעה בכוכב נוגה. למכתש, בהתבסס על נתונים שסיפקה חללית מגלן, קוטר מוערך של 18.5 קילומטרים (11.5 מיל) בעומק (נמדד כרדיוס פלנטרי מקומי בקילומטרים) של 6,051.365 קילומטרים (3,760.144 מיל). תמונות של פני השטח שלו (במקרה זה, מתוך הגשושית מגלן שמיפתה את נוגה בין 1989 ל-1994) היו חייבות להתקבל באמצעות מכ"ם, בשל האטמוספירה הצפופה של כוכב הלכת. Shaber, Gaerald G.; Kirk, Randolph L.; Strom, Robert G. (1996). "Data Base of Impact Crates on Venus Based on Analysis of Magellan Radar Images and Altimetry Data" (PDF). U.S. Department of the Interior and U.S. Geological Survey. p. 20. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רות (מכתש)".
רות מאת'ס

רות מת'ס (באנגלית: Ruthie Matthes; נולדה ב-11 בנובמבר 1965) היא רוכבת אופניים מקצוענית אמריקאית שזכתה בגביע העולם באופני הרים ב-1991. היא גם רוכבת כביש, לאחר שסיימה פעמיים במקום השני במרוץ קטעים של אתגר הנשים. רות היא אחת מסדרה של רוכבים מקצועיים, שהתחילו ברכיבה על אופניים דרך סדרת מרוצי האופניים של Red Zinger Mini Classics בקולורדו. בשנת 2000, היא התחרתה באולימפיאדת סידני, שם היא הגיעה למקום העשירי בקרוס קאנטרי. זו הייתה ההופעה האולימפית הראשונה והאחרונה שלה. היא השיגה את הצלחתה הבינלאומית הגדולה ביותר במהלך אליפות העולם באופני הרים 1991 בשנת 1991, כאשר זכתה באליפות העולם בשטחי שטח. בשנת 1996, באליפות העולם באופני הרים 1996, היא זכתה במדליית כסף, והפסידה רק לקנדית אליסון סידור. בנוסף, באליפות עולם MTB 1990 1990, אליפות עולם MTB 1992 1992 ואליפות עולם MTB 1993 בשנת 1993 היא זכתה במדליות ארד בקרוס קאנטרי. בעונת 1992 היא ניצחה בדירוג הקרוס קאנטרי בגביע העולם באופני הרים, וב-1993 היא סיימה במקום השני. מאת'ס זכתה גם במדליית כסף ברכיבת כביש באליפות העולם ברכיבת כביש 1990 ב-1990. בנוסף, היא אלופת המדינה ברכיבת כביש ב-1990, וזכתה במדליית ארד שנה לאחר מכן. היא גם הגיעה למקום השלישי באליפות ארצות הברית ברכיבת קרוס קאנטרי 1998. רות מאת'ס, באתר olympedia.org רות מאת'ס, באתר Cycling Archives ‏Ruthie Matthes at Cycling Archives ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רות מאת'ס".
פאבל קרושבאנו

פאבל קרושבאנו (ברומנית: Pavel Crușeveanu וברוסית: Павел Александрович Крушеван‏; 27 בינואר 1860 - 18 ביוני 1909) היה עיתונאי, פובליציסט, עורך עיתונים ופוליטיקאי רוסי ממוצא רומני, הראשון שפרסם את הזיוף הנודע של הפרוטוקולים של זקני ציון, תומך נלהב של הצאר, אנטישמי וקיצוני ימני, משתף פעולה עם המשטרה הפוליטית באימפריה הרוסית, משתתף פעיל בהמאות השחורות. פרסומיו השקריים על עלילת דם בדויה היו הרקע לפרעות קישינב ב-1903. מדיה וקבצים בנושא פאבל קרושבאנו בוויקישיתוף
וינטון

האם התכוונתם ל... בובי וינטון – מוזיקאי אמריקאי ניקולס וינטון – יהודי בריטי שחילץ ילדים בתקופת השואה פרדריק פורטר וינטון – צייר פורטרטים אמריקאי וינטון (איווה) – עיר באיווה וינטון (קווינסלנד) – עיר באוסטרליה וינטון (קבוצה אתנית) – שבט ילידים מצפון קליפורניה וינסטון
אראל גרנות

אֶרְאֵל גרנות (נולד בי"ב בשבט, ה'תש"ל, 19 בינואר 1970) הוא פרופסור מן המניין לאלקטרואופטיקה וטכנולוגיות קוונטיות בפקולטה להנדסה באוניברסיטת אריאל בשומרון. גרנות נולד וגדל ברמת השרון. למד בהנדסאים תל אביב. במסגרת העתודה האקדמית, ב-1991 קיבל תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה, ב-1993 תואר שני בפיזיקה של מצב מוצק בהצטיינות יתרה. בשנת 2000 קיבל דוקטורט בהולכה קוונטית תחת הנחייתו של פרופסור מרק אזבל מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2000 השתחרר מצה"ל בדרגת סרן. עבד כחוקר במרכז למחקר גרעיני שורק במחלקה לאלקטרואופטיקה. ב-2002 החל לעבוד במכללת יהודה ושומרון בתור מרצה בכיר, היה מבין המקימים של המסלול לאלקטרואופטיקה. ב-2008 מונה לראש התוכנית לתואר שני, ב-2013 היה פרופסור אורח במכון קרלסרוהה לטכנולוגיה וב-2016 הפך לפרופסור מן המניין באוניברסיטת אריאל בשומרון. ב-2020 סייע בהקמת מסלול טכנולוגיות קוונטיות ועמד בראשו. אראל גרנות, "מבוא לחישוב נומרי", אוניברסיטת אריאל, 2013 אראל גרנות, "מבוא לעיבוד אותות דיגיטליים", אוניברסיטת אריאל, 2014 אראל גרנות, "פרקים באופטיקה יישומית", אוניברסיטת אריאל, 2017 גרנות חובב סלסה ואף היה שופט בתחרות בינלאומית. אראל גרנות, ברשת החברתית פייסבוק אראל גרנות, ברשת החברתית LinkedIn אראל גרנות, סרטונים בערוץ היוטיוב אראל גרנות, באתר ResearchGate אראל גרנות, באתר גוגל סקולר אראל גרנות, דף שער בספרייה הלאומית דף המרצה של אראל גרנות באתר אוניברסיטת אריאל בשומרון
התעויוט

התעויוט הוא הרכב מוזיקלי, שהוקם בשנת 1991, כלהקתו של הזמר והיוצר אביב גפן ומלווה אותו לסירוגין באלבומיו ובהופעותיו. ההרכב קם תחת השם "חתולים בצנרת". נגני ההרכב השתנו עם השנים. שם הלהקה נבחר על ידי אביב גפן מתוך אמונה שהחיים רצופים טעויות שמתוות את חיי האדם. ההרכב הראשון של הלהקה כלל את אמיתי אשר כגיטריסט, אורן לץ כבסיסט, דני כץ כקלידן ועודד שחר כמתופף. בתקופת לימודיו בבית הספר רימון, גפן הכיר את עודד שחר (שניגן בהרכב ותיקי הבריגדה) ואת הקלידן שלומי קינן (שניגן בלהקת איזי והפתולוגים). אילן בן עמי (שגם למד ברימון) הכיר לגפן את אחיו, הגיטריסט הראל בן עמי. הראל בן עמי הכיר לגפן את הבסיסט, שלומי צידקי. גפן מתייחס לשחר, קינן, בן עמי וצידקי כגרעין של להקת התעויוט. בשנת 1994 הצטרף להרכב ערן מיטלמן כפסנתרן. בשנת 1999 הצטרף הקלידן דניאל סולומון. בשנת 2007 שלומי צידקי (ששינה את שמו לשלומי טל) הורשע בבעילת קטינה, במעשה סדום, בפגיעה בפרטיות ובהאזנת סתר, הוא הוחלף עם הבסיסט ספי אפרתי. אביב גפן הראל בן עמי (1991-2011) שלומי צדקי (1991-2006) שלומי קינן (1991-2020) עודד שחר (1991-2003) ערן מיטלמן (1994-1999-2007) דניאל סלומון (1999-2006) תומר צדקיהו (2004) ספי אפרתי (2007-2011) חברים נוספים אורן לץ (1991-1992) דני כץ (1991-1992) עומרי אגמון (2012) הדר גרין (2012) נועם חבקין (2021) זה רק אור הירח (1992) עכשיו מעונן (1993) שומקום (1995) המכתב (1996) ירח מלא – האוסף (1997) לילות לבנים (1999) זה רק אור הירח (2018) עכשיו מעונן (2018) שומקום (2023) המכתב (2024) לילות לבנים (2024) גיא אסיף, עמית שהם, הבננה העברית, חדשות, 31 במרץ 1991 אביב גפן, ילדי יום ראשון, התעויוט, עמוד 51–52, הוצאת זמורה ביתן, 2005 דף המידע על התעויוט, באתר בתאר פיזמונט ורד לוביץ', ה"תעויוט" של שלומי צדקי נגמרו בכלא, באתר ynet, 7 באוקטובר 2007 גלעד גרוסמן, הבסיסט מ"התעויוט" נשלח לכלא, באתר nrg‏, 7 באוקטובר 2007
נבחרת תימן בכדורגל

נבחרת תימן בכדורגל (בערבית: منتخب اليمن لكرة القدم) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של תימן. כאשר הייתה המדינה מפוצלת לצפון תימן ולדרום תימן התקיימו שתי נבחרות לאומיות עד לאיחוד בין המדינות בשנת 1990. לאחר האיחוד בין הנבחרות נחשבה הנבחרת הלאומית, כממשיכת דרכה של "נבחרת צפון תימן" ולא של "נבחרת דרום תימן" (כמו שנבחרת גרמניה נחשבת לממשיכת דרכה של נבחרת מערב גרמניה בכדורגל ולא של נבחרת מזרח גרמניה). נבחרת תימן (או נבחרת צפון תימן) מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל. נבחרת תימן העפילה לראשונה בתולדותיה לגביע אסיה שנערך בשנת 2019, אך הפסידה בכל משחקיה בטורניר. נבחרת דרום תימן העפילה בעבר לגביע אסיה 1976. הדירוג הנוכחי של נבחרת תימן ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-155 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,021.24 – עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 90 נמדד לראשונה באוגוסט 1993, והדירוג הנמוך ביותר 186 נמדד לראשונה בפברואר 2014. צפון תימן 1930 עד 1982 - לא נכנסה 1986 עד 1990 - לא העפילה תימן 1994 עד 2026 - לא העפילה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה 2010 - סיבוב ראשון 2012 - סיבוב ראשון 2014 - פרשה אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת תימן בכדורגל נדב יעקבי, הנס הגדול של תימן, באתר ynet, 12 בינואר 2019 דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
פיטר ברוק (נהג מרוצים)

פיטר ברוק (באנגלית: Peter Brock;‏ 26 בפברואר 1945 – 8 בספטמבר 2006) היה נהג מרוצים אוסטרלי. הוא ניצח בתחרויות רבות באוסטרליה, במשך 40 שנים היה חלק מקבוצת הולדן. פיטר ברוק נולד בפרבר של מלבורן, ויקטוריה שבאוסטרליה. לאחר סיום הלימודים בשנת 1965 הוא התגייס לצבא אוסטרליה. בשנת 1969 הוא לראשונה השתתף במרוץ מכוניות. בשנת 1972 הוא לראשונה ניצח במרוץ "בטהרסט" ועד לשנת 1987 ניצח במרוץ זה עוד שמונה פעמים. בשנת 2003 לאחר הפסקה של מספר שנים הוא ניצח פעם נוספת בתחרות זו. פיטר ברוק השתתף שלוש פעמים במרוץ 24 השעות של לה מאן, בפעם הראשונה בשנת 1976. ב"לה מאן" ברוק היה נהג של מכוניות BMW ופורשה. אי הצלחתו במרוץ 1984 (שם הוא היה נהג משנה בצוות) גרמה לו אכזבה גדולה ולמעשה הוא לא חזר להתחרות מחוץ לאוסטרליה. ברוק נהרג בשנת 2001 תוך השתתפות במרוץ מכוניות במכונית Daytona Sportscar. במרוצת הקריירה ברוק ניצח ב-86 מרוצים באוסטרליה ומעל ל-200 פעמים היה בשלולת המהירים. בשנת 1978 ו-1980 הוא ניצח באליפות אוסטרליה. בניגוד לנהגי מרוצי מכוניות אוסטרלים אחרים, הוא לא השתתף בתחרויות רבות מחוץ לגבולות המדינה. בעקבות ההצלחה במסלול המרוצים, ברוק הוזמן להנחות מספר תוכניות טלוויזיה. על חייו צולמו מספר סרטי תעודה, הראשון בשנת 1997 The Legend. כהכרה להצלחותיו של פיטר ברוק, החל משנת 2006 מנצחי תחרות בטהרסט מקבלים Peter Brock Trophy. בשנת 2016 הוקרנה ברשת טלוויזיה אוסטרלית סדרת טלוויזיה Brock על חייו. בשנת 1980 הוא התקבל למסדר אוסטרליה ובהמשך קיבל מספר עיטורים נוספים. מדיה וקבצים בנושא פיטר ברוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיטר ברוק פיטר ברוק, באתר DriverDB לנהגי מרוצים פיטר ברוק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פיקוד גרינלנד

פיקוד גרינלנד (בדנית: Grønlands Kommando; בראשי תיבות: GLK) היה פיקוד של כוחות ההגנה הדניים אשר היה אחראי על אכיפת הריבונות הדנית בתחומי גרינלנד. לאחר מלחמת העולם השנייה הקים הצבא הדני בנוק את "המפקדה הימית של גרינלנד". ב-1 באוגוסט 1951 שונה שם הכוח ל"פיקוד גרינלנד" ומפקדתו עברה מנוק לכנגילינגואיט. פרט לאכיפת הריבונות הדנית בתחומי האי, במסגרת מספר אמנות בינלאומיות הפיקוד היה מחויב לפקח על כל פעולות החילוץ וההצלה בתחומי גרינלנד. ב-31 באוקטובר 2012 אוחד הפיקוד יחד עם פיקוד איי פארו ליצירת הפיקוד הארקטי. פיקוד גרינלנד באתר Store norske leksikon פיקוד גרינלנד באתר lex.dk
נח אנגלהרד

נח אנגלהרד (נולד ב-21 בינואר 1996) הוא משורר, מוזיקאי, מלחין שחקן ודוגמן ישראלי. אנגלהרד נולד בגבעתיים למשפחה דתית-ציונית, הבן הצעיר משישה ילדים, לאב גינקולוג ואמא מורה לפסנתר. בגיל 14 החליט לחזור בשאלה. בגיל שבע-עשרה פרש מבית הספר והחל ללמוד פילוסופיה באוניברסיטה הפתוחה. כשלוש שנים לאחר מכן השלים תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. אנגלהרד הוא חבר מערכת כתב העת "הבה להבא". בעבר שימש כמבקר הספרות של טיים אאוט תל אביב. מאז 2012 הוא מפרסם שירה בכתבי העת "הבה להבא", "הו!", "עירובין", "ננופואטיקה", ועוד. בשנת 2020 פורסם סיפורו הקצר "מיינדפולנס" במסגרת תחרות הסיפור הקצר של העיתון "הארץ" כסיפור מומלץ. בשנת 2018 ראה אור ספר שיריו הראשון "אורה נובה", בהוצאת "הבה לאור". אנגלהרד רכש השכלה מוזיקלית מגיל צעיר. בשנת 2013 ניגן יחד עם להקת טייגר לאב במופע הפותח ללהקת הפט שופ בויז בהיכל נוקיה בתל אביב. בשנת 2018 הקים פרויקט סולו בשם One Room Hotel, שלו כיום שני אלבומים שיצאו בהוצאה עצמאית. שנה לאחר מכן נבחר להיות המופע הפותח בטור של הלהקה Isolation Berlin (גר') ברחבי גרמניה. מאז הוא מופיע עם הרכב זה בברלין ובשאר רחבי אירופה. בשנת 2022, ללא רקע קודם במשחק, גילם אנגלהרד את דמותו של אביב גפן בסדרה "שנות הירח". נח אנגלהרד, ברשת החברתית אינסטגרם נח אנגלהרד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאי פלטי, נח אנגלהרד תוהה מה יאהבו חייזרים בעוד 20 אלף שנה, באתר הארץ, 2 באפריל 2018. יותם ראובני, "אורה נובה" של נח אנגלהרד: עד גיל 22 תגיע לכדור הארץ, באתר הארץ, 30 באפריל 2018 רז שכניק, תכירו את אביב גפן הצעיר, באתר "ידיעות אחרונות", 25 בפברואר 2020 מורן שריר, נח אנגלהרד: "לאביב גפן הגעתי במקרה כי אני לא שחקן. זה גיג נחמד עם כסף טוב", באתר הארץ, 16 במרץ 2022 איריס קול, ההפתעה של שנות הירח, ראיון של נח אנגלהרד לרדיו 103FM נח אנגלהרד, תחרות הסיפור הקצר של "הארץ" לשנת תש"ף | מיינדפולנס | סיפור מומלץ, באתר הארץ, 11 באפריל 2020 Just Another Jewish Guy, by One Room Hotel, One Room Hotel עמי פרידמן, "הם מבינים את המשחקיות שבדבר": כוכב "שנות הירח" על הסדרה והסינגל הראשון, באתר ישראל היום, ‏29.6.2022
אלישבע וייל

אלישבע וייל (נולדה ב-26 באפריל 1996) היא שחקנית ויוצרת קולנוע וטלוויזיה ישראלית. וייל נולדה וגדלה בצפת בבית חרדי עם 11 אחים ואחיות, בגיל 13 היא חזרה בשאלה, ברחה מהבית וחיה שנתיים ברחוב. לאחר מכן נקלטה על ידי משפחת אומנה. וייל היא בוגרת המכינה בבית הספר למשחק של ניסן נתיב ב-2013 ובוגרת בית הספר למשחק מול מצלמה "טכניקה" מ־2016. בוגרת לימודי בימוי ובכתיבה במגמת קולנוע בבית הספר מנשר לאמנות 2021. וייל החלה את קריירת המשחק שלה בשנת 2015 בסרט "חופשת הקיץ" של הבמאי ניר סער, הסרט הוצג בפסטיבל קאן, פסטיבל הקולנע בירושלים ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה. בשנת 2019 השתתפה וייל בשני סרטים קצרים: "תענוגות" של הבמאי דור פאר, "פיתה לב" של הבמאי עומרי דקל קדוש ובסרט "קצפת ודובדבנים" של הבמאי גור בנטביץ׳. בשנת 2019 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "רק להיום" של ניר ברגמן. בשנת 2021 הופיעה וייל בתפקיד הראשי בסרט "הביקור" של הבמאית מיה קפלן. הסרט השתתף בפסטיבל קאן. באותה שנה שיחקה בסרט "מישהו יאהב מישהו" של הבמאית הדס בן ארויה. על משחקה בסרט זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בירושלים 2021. במרץ 2022 הופיעה וייל בסדרה "שנות הירח" של היוצר אביב גפן בדמותה של אחותו שירה גפן. ב-2024 הופיעה בסרט הקולנוע "דניאל אויערבאך" של הבמאי דוד וולך. כיום מחלקת את זמנה בין פריז לישראל. מדיה וקבצים בנושא אלישבע וייל בוויקישיתוף אלישבע וייל, ברשת החברתית פייסבוק אלישבע וייל, ברשת החברתית אינסטגרם אלישבע וייל, סרטונים בערוץ היוטיוב אלישבע וייל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אינה טוקר, "התקופה שלי כילדת רחוב הייתה התקופה הכי טובה בחיים שלי", באתר ynet, 16 בדצמבר 2021 ליטן לשינר, ‏נולדתי כדי להילחם: ראיון עם אלישבע וייל, כוכבת מישהו יאהב מישהו, באתר "סרט", 2 בינואר 2022 נועם כהן, ‏"הייתי מאוד הישרדותית ולא סמכתי על אף אחד - משהו השתחרר", באתר ‏מאקו‏, 29 במרץ 2022 אלישבע וייל | לוח הופעות 2024 | הזמנת כרטיסים - Tickchak LIVE - טיקצ'אק, באתר live.tickchak.co.il זוכי פסטיבל הקולנוע ירושלים 2021, באתר Jerusalem Film Festival אינה טוקר, "התקופה שלי כילדת רחוב הייתה התקופה הכי טובה בחיים שלי", באתר ynet, 16 בדצמבר 2021
גפן גנני

גפן גנני (23 ביולי 1987) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון ובמאית ישראלית. גנני, ילידת תל אביב, היא בתו של גדעון גנני, מייסד קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה. היא בוגרת תיכון עירוני ה' במגמת תיאטרון. בוגרת בית הספר לביטוי בימתי "הדרך". בשנת 2013 שיחקה גנני בתפקיד ראשי בסרט "סופעולם" בבימויה של רוני קידר. בשנת 2014 שיחקה בסרט "יונה" בבימויו של ניר ברגמן. בשנת 2016 כתבה וביימה את הסרט הקצר "מי שטוב לו", בשיתוף עם מורן רוזנבלט, אשר זכה לתמיכה של הפסטיבל הגאה TLV FEST וזכה בתואר הסרט העצמאי הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסטודנטים ה-18. הסרט הוצג בפסטיבלים שונים בעולם. בשנת 2017 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "תפקיד משנה" בבימויו של ניר גילת. במרץ 2022 החלה להופיע בסדרה שנות הירח של היוצר אביב גפן, בדמותה של איגי וקסמן. בשנת 2015 ייסדה גנני את קבוצת "אנסמבל טירסטיק". היא כתבה וביימה את המחזמר "טירסטיק – מחזמר על רצח". המחזמר הוצג בתיאטרון תמונע. ב-2023 כתבה וביימה את המחזה פוראבראלנצח. היצירה פותחה במסגרת התכנית "נקודת קצה". גנני חיה בתל אביב עם בת זוגה. מדיה וקבצים בנושא גפן גנני בוויקישיתוף גפן גנני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גפן גנני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גפן גנני Gefen Ganani, באתר web.archive.org, ‏2022-05-17 גפן גנני, באתר www.tmu-na.org.il 18, הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים גפן גנני – Israeli Dramatists Website, באתר dramaisrael.org מאי פלטי, לגפן גנני נמאס מקולנוע אז היא ביימה מחזמר אייטיזי על רצח בבית בושת, באתר הארץ, 8 בינואר 2019 TEARSTICK / טירסטיק - מחזמר על רצח, באתר www.tmu-na.org.il פוראֶבֵרלַנֵצח💘, באתר תיאטרון נוצר