laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אורלנדו מוסקרה

אורלנדו מוסקרה (בספרדית: Orlando Mosquera; נולד ב-25 בדצמבר 1994 בפנמה סיטי שבפנמה) הוא כדורגלן פנמי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אל פאייח מליגת העל הסעודית ובנבחרת פנמה. מוסקרה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ספורטינג סן מיגליטו מליגת העל הפנמית. הוא ערך 70 הופעות ליגה במדי המועדון, ואף הבקיע שער בדקה ה-90 בתיקו 2-2 נגד טאורו במסגרת המחזור ה-17 בליגה לעונת 2015/2016. ב-1 בינואר 2017 חתם בטאורו, גם היא מליגת העל הפנמית, במדיה ערך 78 הופעות ליגה. ב-20 בינואר 2020 חתם בבולוספור מליגת המשנה הטורקית. בסך הכול ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-29 ביולי 2021 חתם באולווייס רדי מליגת העל הבוליביאנית. הוא ערך 19 הופעות ליגה במדי המועדון עד לתום עונת 2021, וסיים עם קבוצתו במקום השני בליגה. ב-10 במרץ 2022 חתם בקראבובו מליגת העל הוונצואלית. הוא ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-21 בפברואר 2023 חתם במונגס מליגת העל הוונצואלית. ב-5 בספטמבר 2023 חתם במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית. לאחר ההחתמה קיבל את המקום בהרכב על חשבונו של רועי משפתי, שפתח את העונה כשוער ראשון. בחודש ינואר, לאחר תשעה משחקים בליגה וארבעה משחקים במסגרת בקונפרס ליג, קיבל משפתי שוב את המקום בהרכב ומוסקרה שב לעמדת השוער השני עד לסיום העונה. מוסקרה היה חלק מסגל נבחרת פנמה בטורנירים גביע הזהב 2017 וגביע הזהב 2019, אך לא שיחק בטורנירים אלו. ב-13 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 0–1 לנבחרת יפן במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל הנבחרת גם בטורניר גביע הזהב 2021, אך גם בו לא נטל חלק. בטורניר גביע הזהב 2023 שימש מוסקרה כשוער הראשון של נבחרת פנמה, ולקח חלק בכל ששת משחקי נבחרתו, החל משלב הבתים ועד לגמר הטורניר, בו הפסידה נבחרת פנמה לנבחרת מקסיקו בתוצאה 0–1. ספורטינג סן מיגליטו אליפות פנמה (1): 2012/2013 קלאוסורה טאורו אליפות פנמה (3): 2016/2017 קלאוסורה, 2018/2019 אפרטורה, 2019 אפרטורה מכבי תל אביב אליפות: 2023/2024 אורלנדו מוסקרה, באתר Transfermarkt אורלנדו מוסקרה, באתר Soccerway אורלנדו מוסקרה, באתר BDFutbol אורלנדו מוסקרה, באתר WorldFootball.net אורלנדו מוסקרה, באתר National Football Teams אורלנדו מוסקרה, באתר FootballDatabase.eu אורלנדו מוסקרה, באתר ESPN Orlando 'Kuty' Mosquera:"La cuarentena en Turquía ha sido regular", באתר RPC TV, ‏27 באפריל 2020 (בספרדית) ¡»KUTY» MOSQUERA FIGURA CLAVE PARA LOGRAR OBJETIVO DE SU CLUB!, באתר JM Deportes,‏ 19 ביולי 2020 (בספרדית) Mosquera, la muralla de Always que se enfoca en el "campeonato", באתר Sport Bolivia, ‏ 29 ביולי 2021 (בספרדית) ORLANDO MOSQUERA IMPONE SU COMPETITIVIDAD EN EL CARABOBO, באתר Liga Futve, ‏10 במרץ 2022 (בספרדית) אורלנדו מוסקרה חתם במכבי, באתר מכבי תל אביב, ‏5 בספטמבר 2023 ynet ספורט, מוסקרה שלח מסר לרובי קין: "רוצה לשחק יותר", באתר ynet, 25 במרץ 2024
היצירה (עיתון צרפתי)

היצירה (בצרפתית: L'Œuvre) היה כתב עת צרפתי בעל אג'נדה שמאלית, במקור, שפעל במחצית הראשונה של המאה ה-20 . L'Œuvre נוסד כירחון ב-13 במאי 1904 על ידי גוסטב טרי (Gustave Téry), עורכו לשעבר של העיתון היומי Le Matin (אנ') יחד עם העיתונאי האנטישמי אורבן גוהייר (Urbain Gohier) (אנ'), מהמוציאים לאור של הפרוטוקולים של זקני ציון. ב-1910 הוא הפך לכתב עת שבועי, וב-1915 לעיתון יומי. טרי וגוהייר, פרסמו תכנים אנטישמיים ארסיים, כמו הקובץ "יהודים בתיאטרון" שהתפרסם ב-4 בינואר 1911. תפוצתו של העיתון גדלה עם השנים, בשנת 1915 הוא הופץ בכ-55,000 עותקים, ובשנת 1936 בכ-210,000 עותקים ובשנת 1939 הגיע לשיא תפוצתו עם כ-275,000 עותקים. ב-4 במאי 1939 פרסם מרסל דיאט, חבר במערכת היומון ומי שהיה שר האויריה לשעבר, את המאמר שהפך לסיסמה פייסנית - אנטי מלחמתית "מדוע למות עבור דנציג?", ובו טען שאין להלחם לצד פולין ונגד גרמניה הנאצית אם תחליט האחרונה לכבוש את דנציג. לעומת זאת, העיתון פרסם בקביעות גם מאמרים בגנות גרמניה הנאצית מאת הכותב ז'נב טאבוי (Geneviève Tabouis) ועוד. בין מלחמות העולם, L'Œuvre היה העיתון בין היחידים בעיתוני השמאל הפוליטי בצרפת שלא היה עיתון תלוי מפלגתי. תחת הכיבוש הנאצי בצרפת, ניהל את העיתון מרסל דיאט, והיומון היה לתומך נלהב באידאולוגיה הנאצית ובמשטר וישי. בינואר 1943 תפוצת העיתון הגיעה ל-131,000 עותקים. בעקבות תמיכת כתב העת בנאצים, ב-11 במאי 1946 סגרה הממשלה את העיתון. מדיה וקבצים בנושא היצירה בוויקישיתוף François Dubasque, "Les derniers combats d’un homme politique dépassé ?", dans Jean Hennessy (1874-1944) : Argent et réseaux au service d'une nouvelle république, Rennes, Presses universitaires de Rennes, 2008 (lire en ligne), chap.11. D’après les Archives de la Préfecture de police, citées par Pascal Ory, Les Collaborateurs 1940-1945, Seuil, coll. Points Histoire, 1976, p. 283. ערך זה הוא קצרמר בנושא עיתונים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "היצירה (עיתון צרפתי)".
חילברטו הרננדס

חילברטו הרננדס בולטרון (בספרדית: Gilberto Hernández Bultrón;‏ 26 ביוני 1997 – 3 בספטמבר 2023) היה כדורגלן פנמי ששיחק בעמדת הבלם. הוא שיחק בקבוצות אראבה אונידו, הררה ואינדפנדיינטה דה לה צ'וררה במסגרת ליגת העל הפנמית, וכן בנבחרת פנמה. הרננדס החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אראבה אונידו מליגת העל הפנמית. הוא ערך 60 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-4 בינואר 2022 חתם בהררה מליגת העל הפנמית. הוא ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-8 ביוני 2022 חתם באינדפנדיינטה דה לה צ'וררה מליגת העל הפנמית. הוא זכה עם המועדון באליפות הקלאוסורה של ליגת העל הפנמית בעונת 2022. בסך הכל ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון עד למותו, בהן הבקיע שבעה שערים. ב-12 במרץ 2023 ערך הרננדס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת גואטמלה במשחק ידידות. ב-23 במרץ ערך את הופעתו השנייה והאחרונה במדי הנבחרת, בהפסד 2-0 לנבחרת ארגנטינה, גם כן במשחק ידידות. ב-3 בספטמבר 2023 נרצח הרננדס ונפצעו חמישה בני אדם נוספים כאשר שני חמושים הגיעו במונית ופתחו באש ברחוב. אינדפנדיינטה דה לה צ'וררה אליפות פנמה (1): 2022 קלאוסורה חילברטו הרננדס, באתר Transfermarkt חילברטו הרננדס, באתר Soccerway חילברטו הרננדס, באתר WorldFootball.net חילברטו הרננדס, באתר National Football Teams חילברטו הרננדס, באתר FootballDatabase.eu חילברטו הרננדס, באתר ESPN LPF: CAI presenta a Aldair McKenzie y Gilberto Hernández como sus nuevos refuerzos באתר RPC TV, ‏ 8 ביוני 2022 (בספרדית) Asesinan al jugador de la Sele Gilberto Hernández. Fue en Colón באתר Crítica, ‏ 3 בספטמבר 2023 (בספרדית) Fallece en medio de una balacera en Colón el jugador del CAI Gilberto Hernández באתר La Prensa, ‏ 3 בספטמבר 2023 (בספרדית) Fiscalía y DIJ realizan allanamientos para localizar a implicados en el asesinato de Gilberto Hernández באתר La Estrella, ‏ 3 בספטמבר 2023 (בספרדית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חילברטו הרננדס".
ראובן פז

ראובן פז (1950- 24 בפברואר 2015) היה חוקר שב"כ, ומחלוצי חוקרי האסלאם הרדיקלי בעולם. פז נולד בחיפה ולמד בבית הספר הריאלי בעיר. לאחר שירותו הצבאי הצטרף ב-1971 לשירות הביטחון הכללי (שב"כ) שם עבד כדסקאי במרחב הצפון, ובין היתר חקר ב־1972 את פרשת אודי אדיב. למד מזרחנות וערבית באוניברסיטת חיפה, שם סיים את התואר הראשון ב-1974 ואת התואר השני ב-1989. ב-1982 היה ממייסדי יחידת המחקר של השב"כ, התמחה בחקר תנועת חמאס והתנועה האיסלאמית בישראל וראיין את בכירי התנועה שהיו כלואים בישראל, ביניהם שייח' אחמד יאסין, ובספטמבר 1988 היה הראשון שפרסם תרגום לעברית של אמנת החמאס. מטרת הראיונות הייתה לעמוד על האידאולוגיה ותהליכי העומק בארגון. היכרותו העמוקה עם תנועת חמאס שימשה לו כבסיס לעבודת הדוקטור שכתב עבור אוניברסיטת חיפה, שם גם שימש בין השנים 1989–1998 כמרצה בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון. במקביל שימש גם כחוקר אורח במרכז דיין של אוניברסיטת תל אביב. ב-1994 פרש פז משירותו בשב"כ והתמקד בקריירה האקדמית שלו כחוקר האסלאם הפונדמנטליסטי באוניברסיטת חיפה ובמכון לחקר מדיניות הטרור במרכז הבינתחומי הרצליה, ועמד בראשו בשנים 1997-2000. במהלך השנים הרצה בוועידות בינלאומיות, והעביר חוות דעת ותדרוכים במחלקות מחקר של ארגוני ביון, בהם מטה ה־CIA בלנגלי שבווירג'יניה, במועצה לביטחון לאומי בישראל, במוסד ובאמ"ן, וכעד מומחה ב-19 תיקים שעסקו בטרור בבתי משפט בארצות הברית. ב-2002 ייסד את PRISM (The Project for the Research of Islamist Movements), פרויקט מחקר במסגרת מכון גלוריה לחקר המזרח התיכון ויחסים בינלאומיים במרכז הבינתחומי הרצליה. פז היה נשוי לדניאלה ולהם שני ילדים משותפים. לאחר גירושיו היה בזוגיות במשך 15 שנה, עד מותו, עם הבמאית לינדה מישל. סבו היה סעדיה פז, מראשוני ארגון השומר. ראובן פז, באתר Academia.edu יוסי מלמן, ‏פיצוח הגרעין: סגן סבא"א מסביר מה ייחשב מבחינת ישראל להסכם טוב עם איראן, באתר מעריב אונליין, 28 בפברואר 2015 יוסי מלמן, השב"כ דרש שוויון. אז הוא דרש, באתר הארץ, 23 במאי 2004 אורן כהן, זהו החמ"ס, באתר חדשות, ‏7 באוקטובר 1988 Reuven Paz - Powerbase, powerbase.info ראומה שחור, "אולי תכנית רבין מכובדת, אבל אין פלשתינים שמוכנים לדבר איתו", באתר מעריב, ‏6 באפריל 1989 Dr. Reuven Paz Z"L, ICT (באנגלית אמריקאית)
יאיא פופאנה

יאיא פופאנה (בצרפתית: Yahia Fofana; נולד ב-21 באוגוסט 2000 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן איווארי-צרפתי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אנז'ה מליגת המשנה הצרפתית ובנבחרת חוף השנהב. פופאנה גדל במחלקות הנוער של אספרנסה פריז 19ème, רד סטאר ולה האבר. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצת המילואים של לה האבר. ב-13 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד לקלרמון פוט במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הליגה הצרפתית לעונת 2019/2020. ב-30 בינואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת המשנה הצרפתית, בתיקו 0-0 נגד שאמו ניור במסגרת המחזור ה-22 לעונת 2020/2021. הוא ערך 38 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-30 במאי 2022 חתם פופאנה על חוזה לארבע שנים באנז'ה מליגת העל הצרפתית. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על מונפלייה במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2022/2023. הוא ערך 11 הופעות ליגה בעונה זו, ובסיומה נשרה אנז'ה לליגת המשנה הצרפתית. פופאנה שיחק בנבחרת צרפת עד גיל 21. ב-9 בספטמבר 2023 ערך פופאנה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בניצחון 1-0 על נבחרת לסוטו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא יאיא פופאנה בוויקישיתוף יאיא פופאנה, ברשת החברתית אינסטגרם יאיא פופאנה, באתר Transfermarkt יאיא פופאנה, באתר Soccerway יאיא פופאנה, באתר BDFutbol יאיא פופאנה, באתר WorldFootball.net יאיא פופאנה, באתר National Football Teams יאיא פופאנה, באתר FootballDatabase.eu Angers sign goalkeeper Yahia Fofana from Le Havre באתר Get French Football News, ‏ 30 במאי 2022 (באנגלית) LA LISTE באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיווארית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
רוברט אליבקיאן

רוברט אליבקיאן (באנגלית: Robert Elibekyan ; נולד ב-21 באפריל 1941) הוא צייר ארמני. רוברט אליבקיאן נולד בטביליסי, גאורגיה. ב-1960 עבר לארמניה והתיישב בירוואן. 1960-1965 למד במכון לאמנויות ותיאטרון בירוואן. מאז 1970 אליבקיאן חבר באיגוד האמנים של ארמניה. במשך שנים רבות אליבקיאן מעורב בהצלחה בעיצוב במה בתיאטראות של ארמניה ומחוצה לה. במקביל הוא עבד כמעצב ומפיק של מספר סרטים שצולמו בסטודיו ארמן. אביו- וגרשק אליבקיאן, אמן מכובד של גאורגיה. אמו- פלורה אליבקיאן, אחיו - הנרי אליבקיאן, אמן. אחות- לואיזה אליבקיאן, אדריכלית. אשתו - מרי הייטאיין-אליבקיאן, מורה. ילדיו- ירוואנד אליבקיאן, רופא, וארג אליבקיאן, אמן. הציורים של אליבקיאן מוצגים במוזיאונים מפורסמים ובאוספים פרטיים כמו הגלריה הלאומית של ארמניה, המוזיאון לאמנות מודרנית של ירוואן, גלריית טרטיאקוב והמוזיאון לאמנויות המזרח במוסקבה, מוזיאון אלכס מנוגיאן בדטרויט, ארמון אליזה בפריז, הבית הלבן בוושינגטון, מוזיאון צימרלי בניו-ג'רזי, ועוד. התערוכות של אליבקיאן אורגנו והתקיימו לא רק בארמניה, מוסקבה, וילנה וערים אחרות של ברית המועצות לשעבר, אלא גם במרכזים הגדולים בעולם: גלריית סוליי, מונטריאול, גלריה ארטימה, גלריה קתרין גוארד, וגלריה קלוד בסארד, פריז. גלריה ל'אויל, בריסל. בגלריות באנטוורפן, בלוס אנג'לס, דטרויט ובבוסטון. 1977 - עובד אמנות מכובד של הרפובליקה של ארמניה, 1981 - פרס המדינה של הרפובליקה של ארמניה, 2001 - מדליית Movses Khorenats, 2008 - אמן העם של הרפובליקה של ארמניה. פנטומימה, 1982 אירן, 2009 מרי מדיה וקבצים בנושא רוברט אליבקיאן בוויקישיתוף Robert Elibekian, www.roslin.com Arame Art Gallery, Robert Elibekian Elibekians:Three Generations of Artists Vagharshag, Robert and Areg ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רוברט אליבקיאן".
Venice Cup

Venice Cup היא אליפות העולם לנבחרות נשים בברידג'. התחרות מאורגנת על ידי התאגדות הברידג' הבינלאומית, (WBF), ונערכת מדי שנתיים בכל שנה אי-זוגית. התחרות הראשונה של Venice Cup התקיימה בשנת 1974. מאז שנת 1985 היא מתקיימת בו זמנית עם Bermuda Bowl, אליפות העולם הפתוחה לנבחרות לאומיות. התחרות הראשונה נערכה בעיר ונציה באיטליה, והתחרות נקראת על שם העיר המארחת בפעם הראשונה. בתחרות האחרונה שנערכה במרקש בשנת 2023, זכתה נבחרת הנשים של ישראל, לראשונה בתולדותיה במקום הראשון. נבחרת אוסטריה זכתה באליפות העולם הראשונה לנבחרות לאומית בקטגוריות הפתוחה והנשים, שנערכה בשנת 1937 בבודפשט שבהונגריה. התחרוות התקיימה בו זמנית ביחד עם אליפות העולם הפתוחה לנבחרות. גם באליפות לנבחרות פתוחות זכתה נבחרת אוסטריה. ריקסי מרקוס, שאז נקראה בשם נעוריה ריקסי שרפשטיין, הייתה מהשחקניות הבולטות בנבחרת אוסטריה. ד"ר פאול שטרן, מייסד התאגדות הברידג' האוסטרית, היה זה שהוביל את הנבחרת האוסטרית לזכייה שלה. שטרן ומרקוס היו יהודים, שנמלטו מאוסטריה לבריטניה בגלל האנשלוס בשנת 1938. בשנת 1976 שיחקה ריקסי מרקוס במדי נבחרת הנשים של בריטניה, שהפסידה לנבחרת ארצות הברית בגמר ה-Venice Cup. חוץ מהאליפות בשנת 1978 התקימו תחרויות Venice Cup במקביל לתחרויוות Bermuda Bowl. עד שנת 1985 תדירות תחרויות Bermuda Bowl הייתה גבוהה מתדירות Venice Cup. המשמעות המעששית של מצב זה היא שהיו שנים שבהן התקיימה רק תחרות Bermuda Bowl. Bermuda Bowl 46th World Team C , WBF בעקבות מגפת הקורונה התקיימה בשנת 2022 44th World Team Championships , WBF 43nd World Team Championships , WBF 42nd World Team Championships , WBF 41nd World Team Championships , WBF 40th World Team Championships , WBF 39th World Team Championships , WBF 38th World Team Championships , WBF 37th World Team Championships , WBF 36th World Team Championships , WBF 35th World Team Championships , WBF 34th World Team Championships , WBF 33rd World Team Championships , WBF 32nd World Team Championships , WBF 31st World Team Championships , WBF 30th World Team Championships , WBF 29th World Team Championships , WBF 28th World Team Championships , WBF 27th World Team Championships , WBF 25th World Team Championships , WBF 24th World Team Championships , WBF 22nd World Team Championships , WBF 20th World Team Championships , WBF
יש דין ויש דיין (סרט)

יש דין ויש דיין (באנגלית: "About Judges and Judgments") הוא סרט דרמה-תקופתי ישראלי, מסוגת קולנוע חרדי משנת 2003, שביים והפיק יהודה גרובייס, המבוסס על אגדה חסידית אודות הבעל שם טוב. הסרט מתרכז בערך היהודי "יש דין ויש דיין". בנוסף, הסרט עוסק במושג ״גלגול נשמות״, בתהליך זה, ארבעה משחקני הסרט מבצעים תפקידים כפולים. עלילת הסרט מתרחשת בעיירה (שטעטל) מז'יבוז' בשטחי האיחוד הפולני-ליטאי, במאה ה-18. הבעל שם טוב, שולח ליער את תלמידו המגיד ממזריטש. המגיד, עד למעשה רצח של אדם חף מפשע ורץ לספר את עדותו לבעל שם טוב. אז הבעל שם חושף בפניו את השתלשלות האירועים. הסרט צולם לאחר תום צילומי הסרט הראשון בסדרת הסרטים ״הנקמה היהודית״ באוקראינה, עם צוות שחקנים זהה ברובו. צילומי הסרט נמשכו שלושה ימים בעיירה אוקראינית ובאולפני קולנוע (אולפני ״דווז׳נקו״, ״פירגובה״ ו״גרובייס״) באוקראינה וישראל, בשיטת מערך מרובה מצלמות. לאורך הסרט הופיעו כ-100 ניצבים וביטים. הסרט יצא בגרסאות דיבוב בשפות אנגלית ("About Judges and Judgments", בהוצאת NIGUN MUSIC) וצרפתית. הסרט הוצג בתוכנית הטלוויזיה "חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי" (פרק 9: "ממלאים את החלל") כחלק מראיון עם גרובייס. קולנוע חרדי האחים גרובייס מבוסס על תקציר העלילה שהופיע על גבי עטיפת הסרט 6 שחקנים, 2 ביטים וכ-100 ניצבים יש דין ויש דיין (טריילר רשמי), קדימון הסרט בערוץ "יהודה גרובייס", באתר יוטיוב (אורך: 1:17), 9 באוגוסט 2010 רשימת הפרסומים של יש דין ויש דיין, בקטלוג הספרייה הלאומית יש דין ויש דיין, באתר גרינטק
יהודה קרשקש

יְהוּדָה קְרֶשְׂקֶשׂ (בקטלאנית: Jehuda Cresques‏; סביב 1350 במיורקה – סביב 1427 בסגרש) היה קרטוגרף יהודי של האסכולה הקטאלנית. הוא נחשב למורה ומתווך בין הקרטוגרפים הקטלאנים לבין האסכולה הפורטוגלית לקרטוגרפיה המתהווה בסגרש תחת אנריקה הספן. יהודה קרשקש נולד כבנו של קרטוגרף ידוע אחר של האסכולה הקטלאנית, אברהם קרשקש (בערך 1325–1387). בהנחיית אביו, היה יהודה קרשקש מעורב ביצירת האטלס הקטלאני (אנ') המפורסם, שהושלם ב-1375 (היום בספרייה הלאומית של צרפת). המאפיין המיוחד של ה"אטלס הקטלאני" היה שבנוסף לתרשימי ה"פורטולאני" הקטלאניים (תרשימים ימיים מפורטים, בעיקר של אזורי הים התיכון), שולבו לראשונה ממצאי מסעותיו של מרקו פולו. בשנים שלאחר מכן עבד יהודה קרשקש כקרטוגרף והשתכר היטב והפיק בין היתר מפות שונות. למלכי אראגון וצרפת. הוא נודע מעבר למיורקה כ"lo Juen buscoler" (יהודי המפה) או "el Judio de la brujelas" (יהודי המצפן). בשנת 1391, בממלכת אראגון, קרא הנזיר מיסיונר דומיניקני ויסנט פרר בדרשות פומביות להטביל את כל היהודים לנצרות. באיים הבלאריים לבדם מתו כ-300 יהודים בפרעות אלימות. יהודה קרשקש נאלץ להתנצר והחליף את שמו לח'ימה ריבס (Jaume Riba או Jacome Ribas). בשנת 1419 ייסד אנריקה הספן את מצפה הכוכבים המלכותי שלו בסגרש ובתחילת שנות ה-20 של המאה ה-15 זימן את יהודה קרשקש לסגרש, שנענה לזימון. רוב החוקרים מסכימים שהוא הפך לאבי האסכולה הקרטוגרפית של סגרש תחת השם מסטרה חיימה (חקומה) דה מאיורקה (Mestre Jaime (Jacomé) de Maiorca ). בשל התייחסות הפורטוגלים לידע הימי כסוד מדינה, לא שרדו מפות שצייר יהודה קרשקש בסגרש. Quadrado, in Boletin de la Real Academia de la Historia, xix.299, 309; Hamy, in Bulletin de Géographie, 1891, pp. 218–222; Meyer Kayserling, Christopher Columbus, pp. 5–8; Jacobs, Story of Geographical Discovery, pp. 60–62. Reparaz, Gonzalo de (1930) Mestre Jácome de Mallorca: Cartógrafo do Infante Coimbra (offprint from Biblias journal of the Faculty of Letters of Coimbra). Rey Pastor and García Camarero, La Cartografía Mallorquina, 1960, pp. 56–61. Riera i Sans, Jaume, "Jafudà Cresques, jueu de Mallorca", in Randa n. 5 (1977) 51-66. (English translation online) Riera i Sans, Jaume - Gabriel Llompart, "Jafudà Cresques i Samuel Corcós. Més documents sobre els jueus pintors de cartes de navegar (Mallorca, s. XIV)", in Bolletí de la Societat Arqueològica Lul·liana n. 40 (1984) 341-350. (English translation online) www.cresquesproject.net—Translation in English of the works of Riera i Sans and Gabriel Llompart on the Jewish Majorcan mapmakers of the Late Middle Ages. They include very complete biographies of Jafudà Cresques and his father Cresques Abraham. מדיה וקבצים בנושא יהודה קרשקש בוויקישיתוף The Cresques Project Richard Gottheil, Joseph Jacobs, CRESQUES LO JUHEU, Jewish Encyclopedia
עמית גלזר

עמית גלזר (נולד ב-30 במאי 2000) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בהפועל ירושלים מליגת העל, בהשאלה ממכבי תל אביב. גלזר נולד בתל אביב-יפו, לו אח-תאום כדורגלן תמיר גלזר, ואח גדול כדורגלן גם כן, דן גלזר. הם דודניו של הכדורגלן ושוער נבחרות ישראל, דניאל פרץ. התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-2019 עמית הושאל לבית"ר תל אביב בת ים עת שיחק בליגה הלאומית יחד עם תומר אלטמן, אחיו-התאום תמיר גלזר, והדודן שלהם, השוער דניאל פרץ, שם שיחק לאורך עונת 20–2019. בפברואר 2021 לאחר תקופה קצרה במכבי תל אביב, עמה רשם 3 הופעות בליגת העל, הושאל לקבוצת בני יהודה תל אביב, אך ירד איתה לאחר עונה אחת לליגה הלאומית. לאחר שנתיים בבני יהודה תל אביב, בעונת 23–2022 חזר עמית לליגת העל כשהושאל להפועל ירושלים, ובעונתו הראשונה במדי הפועל ירושלים רשם 20 הופעות, השתלב היטב ותרם רבות לעיבוי החלק ההגנתי של הקבוצה. בתחילת עונת 24–2023 הושאל בשנית להפועל ירושלים מליגת העל, ממועדונו מכבי תל אביב. ביוני 2024 סיים גלזר את השאלתו בהפועל ירושלים וחזר למכבי תל אביב. בעונת 2024-2025, הוארכה השאלתו בשנית, לעונה נוספת. גלזר ואחיו-התאום תמיר גלזר, שניהם שיחקו באותה עת בנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21. עמית גלזר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עמית גלזר, באתר Transfermarkt עמית גלזר, באתר Soccerway עמית גלזר, באתר WorldFootball.net עמית גלזר, באתר FootballDatabase.eu נדב צנציפר, עומד בפרץ: דניאל פרץ מרשים במכבי ת"א, באתר ynet, 25 בספטמבר 2021 רז אמיר, ‏מכבי תל אביב השאילה 16 שחקנים לבית"ר ת"א, באתר ONE‏, 6 באוגוסט 2019 עמית גלזר הצטרף לבני יהודה בהשאלה גיא בן זיו, חוזר לליגת העל: עמית גלזר חתם בהפועל ירושלים, באתר ynet, 27 ביוני 2022 עמית גלזר ימשיך עונה נוספת בהפועל ירושלים: "התאהבתי בקבוצה", באתר וואלה, 21 ביוני 2023
זירת הכדורעף דינמו

זירת הכדורעף דינמו (ברוסית: «Волейбольная арена «Динамо) הוא מתחם ספורט רב תכליתי במוסקבה, רוסיה. בניית הזירה החלה בסתיו 2015.עד ספטמבר 2017 הסתיימו יותר מ-90% מהעבודות המונוליטיות בשטח הזירה, הושלם מילוי הקומות של אולמות ההדרכה הקטנים והגדולים. באוקטובר 2019 הסתיימה בניית הארנה ל-3,500 צופים. השטח הכולל של מתחם הספורט הוא 23 אלף מ"ר. האולם המרכזי בגובה 22 מטר ימתאים לענפי ספורט שונים (כדורסל, אתלטיקה, התעמלות אומנותית, אמנויות לחימה). מדיה וקבצים בנושא זירת הכדורעף דינמו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זירת הכדורעף דינמו זירת הכדורעף דינמו, ברשת החברתית פייסבוק זירת הכדורעף דינמו, ברשת החברתית אינסטגרם זירת הכדורעף דינמו, ברשת החברתית אינסטגרם Недвижимость РИА Новости, "Галс-Девелопмент" достроил волейбольную арену для СК "Динамо" в Москве, Недвижимость РИА Новости, ‏20191011T1105 (ברוסית)
אליפות העולם בהתעמלות אומנותית 2023

אליפות העולם בהתעמלות אומנותית לשנת 2023 נערכה בוולנסיה שבספרד מ-23 באוגוסט ועד 27 באוגוסט 2023. בתחרות התחרו 232 ספורטאיות מ-62 מדינות, האליפות היא אירוע מוקדמות לאולימפיאדת 2024 בפריז. נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית הגיעה למקום השני במאזן המדליות, לאחר שהנבחרת הקבוצתית זכתה בשתי מדליות זהב (בקרב רב ובתרגיל המשולב) ודריה אטמנוב זכתה במדליית ארד בקרב רב. מדיה וקבצים בנושא אליפות העולם בהתעמלות אומנותית 2023 בוויקישיתוף "FIG - Event Detail". www.gymnastics.sport. נבדק ב-2023-07-26. "When will your favourite Rhythmic gymnasts compete at Worlds? Check out the draw!". gymnastics.sport. נבדק ב-2023-07-26. לירן וינשטיין, ‏אלופות העולם הישראליות מסמנות את המטרה הבאה, באתר "סרוגים", 31 באוגוסט 2023 אתר האינטרנט הרשמי של אליפות העולם בהתעמלות אומנותית 2023
פרס גראמי לפזמונאי השנה, לא קלאסי

פרס הגראמי לפזמונאי השנה, לא קלאסי הוא פרס המוענק בטקס פרס גראמי, החל מהטקס ה-65 שנערך בפברואר 2023. הפרס מגיע לאחר השקת אגף מיוחד של פזמונאים ומלחינים באקדמיה, ש”מרומם, תומך ומצדד בשם כל הפזמונאים והמלחינים בתוך (...) התעשייה בכללותה”. לדברי יושב ראש האגף, אוון בוגרט, ”הפרס החדש הוא הוכחה לכך שמלחינים ופזמונאים מסוגלים כעת להגשים את החלום לקבל פרס שמוענק לאוסף של התפוקה השנתית של האמן ולהשפעה שיש לו מדי שנה על הנוף המוזיקלי בדרך בה טקס הגראמי מכבד מפיקים מאז 1975. אני חושב שהזמן לעשות את זה הוא עכשיו (...) אנשים בעולם הפזמונאות מבקשים את הפרס הזה כבר יותר מעשור (...) הגענו לרגע הנכון בזמן להפוך את החלום לאגף הזה למציאות וליצור אותו”. פזמונאים יכולים להגיע מכל תחום מוזיקלי, למעט קלאסי, שכן אותם מלחינים מוכרים בקטגוריית "ההלחנה הקלאסית העכשווית הטובה ביותר". החל משנת 2024, הקטגוריה היא חלק מששת הקטגוריות הכלליות וכל חברי האקדמיה יכולים להצביע בה. כדי להיות זכאי לפרס, פזמונאים ”חייבים לכתוב לפחות חמישה שירים שבהם הם זוכים לקרדיט ככותב השיר או ככותב שותף” וכי ”שירים שבהם הפזמונאי מקבל קרדיט גם כאמן ראשי או משתתף, מפיק או כל תפקיד אחר אינם זכאים לסף זכאות מינימלי”, הבחנה שנקבעה על מנת להבטיח שהפרס מוענק לפזמונאים ומונע מאמנים בעלי שם גדול שכותבים ומבצעים או מפיקים את רוב המוזיקה שלהם מלזכות שוב ושוב בקטגוריה. אם פזמונאי עומד בתנאי הסף, הוא רשאי להגיש עד ארבעה שירים נוספים שבהם הוא גם המבצע. לדברי אוון בוגרט, יושב ראש אגף הפזמונאים והמלחינים באקדמיית ההקלטות, ”הצלחנו למצוא את האיזון והזגנון הנכונים בין אנשים שהם פזמונאים מקצועיים, שמתעוררים כל יום וחושבים על יצירת שירים לאמנים, ולא רק יוצרים בכך עוד פרס למפיק או אמן שיזכה”. מועמדים פוטנציאליים יכולים להגיש עד תשעה שירים שהם כתבו לבדם או בשיתוף אחרים במהלך תקופת הזכאות של כל שנת גראמי, המוכיחים את המיומנות והכישרון שלהם. "Songwriters & Composers Wing | RecordingAcademy.com". www.recordingacademy.com. נבדק ב-2022-11-17. "Why The New Songwriter Of The Year GRAMMY Category Matters For The Music Industry And Creator Community". www.grammy.com. נבדק ב-2022-11-17. Paul Grein (13 ביוני 2023). "Here's Everything We Know About the 3 New Grammy Categories for 2024". Billboard. נבדק ב-14 ביוני 2023. {{cite journal}}: (עזרה) "THESE MAJOR ARTISTS MAY NOT BE ELIGIBLE FOR SONGWRITER OF THE YEAR — HERE'S WHY". www.grammy.com. נבדק ב-2022-11-21. "Meet The Nominees For Songwriter Of The Year, Non-Classical At The 2023 GRAMMYs". www.grammy.com. נבדק ב-2022-11-21. 2024 GRAMMY Nominations: See The Full Nominees List | GRAMMY.com, www.grammy.com