laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קולאשי

קולאשי (בגאורגית: კულაში) היא עיירה קטנה בנפת סמטרדיה שבמחוז אימרתי במערב גאורגיה. העיירה ממוקמת 5 קילומטר צפונית לסמטרדיה, ואוכלוסייתה מנתה בשנת 2014 כ-1,702 איש. בכפר היו: מפעל אריגה, ציוד לייצור מוצרי בדולח, ומתפרות, שאינן מתפקדות כיום. העיירה מופיעה לראשונה ברשומות כפייף של משפחת מיכאלדזה. בשנת 1961 היא קיבלה מעמד של עיירה (דבה). ערך מורחב – יהדות קולאשי יהדות קולאשי היא במקורה אוכלוסייה יהודית מעורבת של יהודים שהגיעו מיהודי אחלציחה, יהודי לאילשי, יהודי בנדזה, יהודי סוג'ונה ואחרים, שהגיעו לקולאשי משנת 1865, לאחר ביטול האריסות בגאורגיה. בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים עזבו את העיירה מעל לכ-10,000 איש מיהודי גאורגיה, שהיוו את רוב תושבי היישוב, ועלו לישראל. ערב המהפכה היו בכפר שבעה בתי כנסת. בראשית 1953 פעלו בו ארבעה בתי כנסת בלבד. מדיה וקבצים בנושא קולאשי בוויקישיתוף רוואז גצ'צ'ילדזה (1995), גאורגיה החדשה, עמ' 94, ISBN 0890967032, (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בגאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאורגי לנגמק

גאורגי אריכוביץ' לנגמק (ברוסית: Георгий Эрихович Лангемак;‏ 26 ביוני 1898 - 11 בינואר 1938) היה מדען טילים סובייטי. נולד בעיר סטרובילסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית וכיום באוקראינה) לאב ממוצא גרמני ולאם ממוצא שווייצרי. בשנת 1908 עברה המשפחה לעיר יליזבתגרד, שם סיים גאורגי את לימודיו בבית הספר התיכון. בשנת 1916 גויס לצבא ונשלח ללימודים בבית הספר לקציני הצי בסנקט-פטרבורג. בפברואר 1917 סיים את לימודיו והוסמך לקצונה. לנגמק שירת ביחידת תותחי החוף של הצי הבלטי. באביב 1918, לאחר שרוסיה יצאה מהמלחמה בעקבות חוזה ברסט-ליטובסק, עזב לנגמק את השירות וחזר ליליזבתגרד. הוא נרשם ללימודי הנדסה באוניברסיטת אודסה, אך לא הספיק ללמוד, כי גויס לצבא האדום. לאחר גיוסו מונה לפקד על אחת מסוללות של תותחי חוף בעיר קרונשטאדט. במהלך מרד קרונשטאדט נעצר ונכלא לנגמק על ידי המורדים, כי לא הסכים לקחת חלק פעיל במרד. הוא שוחרר מהכלא על ידי חיילי הצבא האדום לאחר דיכוי המרד. לאחר המלחמה נשאר לשרת בשירות קבע. בשנת 1923 התקבל ללימודים באקדמיה הטכנית של הצבא האדום, אותם סיים בשנת 1928. החל משנת 1928 עבד לנגמק ב"מעבדת דינמיקת הגזים" הסובייטית (Soviet Gas Dynamics Laboratory) לצידם של מדעני טילים סובייטיים בולטים אחרים. יחדיו פיתחו המדענים משגרי טילים המבוססים על דלק ללא עשן. קבוצה זו מוזגה מאוחר יותר עם ארגון אחר שעסק בתכנון טילים ובייצורם ויחדיו הפכו ל"מכון המחקר להנעה סילונית" ולנגמק היה לסגן מנהל המכון. בשנת 1936 השלימו חוקרי המכון את המפרט הטכני לטיל-דאון (rocket-glider). בשנים 1929 עד 1933 השתתף יחד עם עמיתו סרגיי קורוליוב בתכנונו של משגר הרקטות קטיושה, בו נעשה שימוש רב במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1937, במהלך הטיהורים הגדולים, פוטר לנגמק מתפקידו והושם במאסר יחד עם מנהל המכון, איוואן קליימיונוב ומתכנן המנועים ולנטין גלושקו על בסיס האשמות כוזבות. לנגמק וקליימנוב עברו מסכת עינויים והוצאו להורג לאחר משפט מדומה. שמו של לנגמק הונצח בקריאת מכתש לנגמק שעל פני הירח על שמו. מדיה וקבצים בנושא גאורגי לנגמק בוויקישיתוף 8 ביולי לפי הלוח הגרגוריאני
רוק קלאסי

הרוק הקלאסי (אנגלית: Classic Rock) הוא הזרם המרכזי של הרוק, אשר ממנו התפצלו שאר סגנונות הרוק. אם נדמה את מוזיקת הרוק לעץ, אז הרי שהרוק הקלאסי הוא החלק התחתון של הגזע, בעוד שאר סוגי הרוק הם ענפים. מקורו של הרוק הקלאסי הוא ברוק'נרול בארצות הברית ובאנגליה בשנות השישים. הרוק הקלאסי אינו סגנון אחיד. המעברים מרוק'נרול לרוק קלאסי בשנות השישים ומרוק קלאסי לרוק כבד בשנות השבעים הדרגתיים, על כן, הגבולות בין סגנונות אלה הם דקים וסובייקטיביים, אך קיימים. למרות זאת, ניתן לעמוד על כמה מאפיינים ברורים, המאחדים את כל להקות הרוק הקלאסיות: כל להקות הרוק הקלאסיות מבססות את המוזיקה שלהן על הרוק'נרול, תוך בקיאות בטכניקת הנגינה בגיטרה חשמלית של הבלוז. עם זאת, להקות הרוק אינן מסתפקות בניגון פשוט של מקצבי רוק'נרול, אלא מפתחות את המוזיקה לכיוונים יותר מלודיים וכבדים. בעוד הרוק'נרול מולחן לפי תבנית מדויקת, הרוק נחשב למוזיקה ש"באה מהלב", על כן הוא מגוון יותר. הרולינג סטונז קווין האמהות והאבות הביטלס דייר סטרייטס החיות המי ניל יאנג העיטים דיפ פרפל לד זפלין הביץ' בויז הדלתות סטטוס קוו פינק פלויד גרייטפול דד
מסיבת עיתונאים

מסיבת עיתונאים היא אירוע מדיה יזום, בו מעבירים מידע לציבור באמצעות כלי תקשורת ועיתונאים, שמוזמנים לאירוע, ולרוב מורשים להציג שאלות למשתתפים. במסיבת עיתונאים, יוזם הגורם המעוניין - כינוס של עיתונאים, ובו הוא מעביר להם את המידע ועונה לשאלותיהם בדרך כלל. הגורם היוזם יכול להיות מהתחום הפוליטי, המסחרי, או מכל תחום בו יכול להיות לציבור עניין במידע הנמסר. העיתונאים המשתתפים מסקרים בכלי התקשורת בו הם מועסקים, את התחום הנקשר לנושא האירוע. כך למשל באירוע ביטחוני יעביר גורם מהצבא מידע, והעיתונאים יהיו הכתבים לענייני צבא וביטחון. במסיבת עיתונאים עם בואו של כוכב קולנוע לארץ, ישתתפו הכתבים מתחום הבידור והפנאי. וכך הלאה. מסיבת העיתונאים הרגילה נחלקת לשני חלקים: בחלק הראשון, מוסר הגורם היוזם את עיקרי דבריו, ובדרך כלל בחלק השני הוא עונה לשאלות העיתונאים. לעיתים קרובות נוסף לאירוע גם חלק נפרד בו מועבר המידע בשפה נוספת, בדרך כלל אנגלית, אם מדובר במידע המעניין גם עיתונאי חוץ. באירועים מוכנים היטב, יהיו גם עזרים טכניים כמו מצגות או סרטונים. מסיבת עיתונאים הוא אירוע מקובל בכל העולם, והאופן בו הוא מתקיים בישראל זהה לכל מקום בו ישנם כלי תקשורת וגורמים המעבירים מידע. מסיבות העיתונאים הזוכות לסיקור תקשורתי רחב, הן אלו המתקיימות על רקע עניין חדשותי. היוזם הוא שר, חבר כנסת, נושא מישרה ציבורית וכדומה, ועל הפקת האירוע מופקד דובר מקצועי מטעמו. נושא חשוב העומד על סדר היום, בכל תחום, מהווה אטרקציה לעיתונאים המגיעים לקבל את המידע ולהעבירו לציבור. ברבות השנים הפכו מסיבות העיתונאים חלק בלתי נפרד מעבודתו של יחצ"ן, המבקש להעביר לציבור מידע על ארגון או חברה אותם הוא מייצג. מטבע הדברים, חלק ממסיבות עיתונאים כאלה לא תמיד מגיעות אפילו לידיעת הציבור, אלא אם כן השכיל היחצ"ן להעביר מידע אטרקטיבי אשר יעניין את הציבור – פיתוח חדשני של מוצר, פעילות יוצאת דופן של ארגון, מעשה של אדם שטרם נשמע כמוהו וכיוצא בזה. בקורסים ליחסי ציבור, נלמדות טכניקות שנועדו ליצור מסיבת עיתונאים כזו שתועיל לגורם שיזם אותה ותעביר את המסרים שרצה להעביר בדרך היעילה ביותר. בעבר, מסיבות עיתונאים נעשו בעיקר במקומות שהיו סביבתם הקרובה של עיתונאים ואנשי תקשורת, כמו בית סוקולוב בתל אביב, או בית אגרון בירושלים. עם השנים הפך השימוש באירוע לעניין נפוץ, וקיומו הועבר גם למקומות הנוחים לגורמים היוזמים – כמו לשכותיהם של שרים, משרדי חברות או אולמות מסחריים. במקרים חריגים במיוחד, מתקיימות "מסיבות עיתונאים" מאולתרות. כך למשל במקום התרחשותו של פיגוע המוני, יכנס מפקד המשטרה האחראי את העיתונאים במקום, ויעביר להם את המידע על ההתרחשויות. הודעה לעיתונות תכנון מסיבת עיתונאים מתוך אתר הארגון אג'נדה. מסיבת עיתונאים – מוסד מיותר בלוג "חורים ברשת". עמירם ברקת, נאום ההגנה של קצב: התקפה חריפה על התקשורת, המשטרה והפרקליטות, באתר הארץ, 24 בינואר 2007 - מסיבת עיתונאים של הנשיא קצב מסיבת עיתונאים של חברה פרטית מסיבת עיתונאים שנתית בהשתתפות גולדה מאיר, יוסף שפרינצק, משה שרת ותזמורת צה"ל. יומני כרמל אוקטובר 1949 (התחלה 4:24)
קידמה ופיתוח

קידמה ופיתוח הייתה מפלגת מיעוטים ששימשה כמפלגת לוויין של מפא"י והמערך. המפלגה נבחרה לראשונה לכנסת הרביעית וזכתה לשני מנדטים. עקב קשריה למפא"י (כמו כל המפלגות הערביות באותם הימים), נכללה המפלגה בקואליציה, אך לא הייתה חברה בממשלה התשיעית. בכנסת החמישית והשישית שמרה המפלגה על כוחה, ונכללה שוב בקואליציה אך לא בממשלה. בכנסת השביעית הצטרפה לראשונה המפלגה לממשלה, עם מינויו של ג'בר מועדי לסגן שר התקשורת. בכנסת השמינית הצטרפה המפלגה למערך ומועדי מונה שוב לסגן שר התקשורת. לאחר מכן מונה לסגן שר החקלאות ובתפקיד זה כיהן במשך יתרת כהונת הממשלה. ביוני 1976 נפרדה המפלגה מהמערך, ובמרץ 1977 התאחדה עם הרשימה הערבית לבדואים ולכפריים והקימה את הרשימה הערבית המאוחדת. סיעת קידמה ופיתוח בכנסת השמינית, באתר הכנסת
רשימה ערבית לבדואים וכפריים

רשימה ערבית לבדואים וכפריים הייתה מפלגה שייצגה את הבדואים בישראל. ב-1973 החליטו מנהגי הבדואים בישראל להקים רשימה עצמית לקראת הבחירות לכנסת השמינית, שתפעל כמפלגת לווין של המערך. חמאד אבו רביעה נבחר לעומד בראש הרשימה. הרשימה זכתה בבחירות במנדט אחד ואבו רביעה היה לבדואי הראשון שנבחר כחבר כנסת. אבו רביעה גר בעת שנבחר בבית אבן סמוך לתל מלחתה, לבית ולאזור כולו לא היה קווי טלפון, ולא כבישים סוללים. בעקבות דרישה של מזכירות הכנסת הותקן טלפון בביתו, בנובמבר 1974. ב-10 במרץ 1974 הצביעה בעד הקמתה של ממשלת ישראל השש עשרה, לאחר שהצטרף למערך (ב-26 בפברואר 1974), וכעבור שלושה חודשים גם עבור ממשלת ישראל השבע עשרה (ממשלת יצחק רבין הראשונה). בעקבות הפקעת אדמות, פרש מהמערך, יחד עם סיעת קידמה ופיתוח ב-8 ביוני 1976, והם הקימו את הרשימה הערבית המאוחדת, בה היו שלושה חברים, חמאד אבו רביעה עצמו, סיף-אלדין אל-זועבי וג'בר מועדי. בבחירות לכנסת התשיעית, במאי 1977, זכתה הרשימה הערבית המאוחדת רק במנדט אחד והוחלט לקיים רוטציה על מנת לאפשר לכל שלושת הנציגים לכהן בכנסת. אבו רביעה נכנס לכנסת במקומו של סיף-אלדין אל-זועבי, שהתפטר לאחר שתי שנות כהונה בכנסת, באפריל 1979. אתר האינטרנט הרשמי של רשימה ערבית לבדואים וכפריים סיעת רשימה ערבית לבדואים וכפריים בכנסת השמינית, באתר הכנסת יוסף וקסמן, השייחים הבדואים יתמודדו בבחירות ברשימה עצמאית, מעריב, 3 באוגוסט 1973 משולם עד, שייך אבו רביע מועמד בדווי ראשון לכנסת, דבר, 26 באוגוסט 1973 אדי סופר, שייח אבו־רביע: בדווי ראשון בכנסת, מעריב, 8 בינואר 1974 ג'ונתן ברודר, הח"כ הבדווי ערך "חפלה" ל־2000 קרואים, מעריב, 15 במרץ 1974 אבישי אמיר, טלפון מותקן בביתו של ח"כ בהשקעה של רבע מיליון, מעריב, 27 בנובמבר 1974 יהושע ביצור, אחרי פולמוס חריף בן 11 שעות אושרה הממשלה ברוב של 62 16 הצביעו בעד 46 * נגד 9 * נמנעו בתוכם 4 מהקואליציה, מעריב, 11 במרץ 1974 אין מדובר ברשימה הערבית המאוחדת (רע"ם) (שהוקמה לקראת הכנסת ה-14) אלא בסיעה קודמת בשם זה. בדוויי הנגב דוחים הצעות הממשלה להסדר הקרקעות, דבר, 9 באוגוסט 1976 תגובות נרגזות במערך על פרישתם של הח"כים הערביים, מעריב, 1 ביוני 1976 שתי רשימות ערביות יופיעו יחדיו בבחירות, מעריב, 2 במרץ 1977 השייך הבדווי אבו-רביע הושבע כח"כ, דבר, 4 באפריל 1979
המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית

המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית (באנגלית: National Museum of American History) הוא מוזיאון הממוקם במול בוושינגטון בירת ארצות הברית, אחד ממוזאוני הסמית'סוניאן. המוזיאון נפתח בשנת 1964 כ"מוזיאון להיסטוריה וטכנולוגיה", ושינה את שמו ואת ייעודו לשם הנוכחי בשנת 1980. במוזיאון שלוש קומות תצוגה ושתי קומות משרדים. בקומות הקרקע נמצאות מסעדת המוזיאון וחנויותיו. בקומה הראשונה נמצאת התערוכה העיקרית של המוזיאון "אמריקה בתנועה" - המציגה את התפתחות התחבורה בארצות הברית מאז 1876 ועד ימינו. התערוכה מציגה מספר רב של מכוניות ואמצעי תנועה אחרים. בקומה זו נמצאת גם תערוכת "עזרי הטלוויזיה" - המציגה אביזרים מתוכניות טלוויזיה רבות כגון המטבח של ג'וליה צ'ילד והכיסאות של ארצ'י באנקר ואידית מן הסדרה הכל נשאר במשפחה. בקומה השנייה מוצגים בגדי נשות הנשיאים שנלבשו בטקסי השבעת הנשיא החל משמלתה של מרתה וושינגטון וכלה בשמלתה של הילרי קלינטון. כמו כן מוצג בקומה זו דגל המשמר הגדול (בו 15 כוכבים - מספר מדינות ארצות הברית באותה עת) שהתנוסס על מצודת מקהנרי במלחמת 1812, ועליו נכתב השיר "הדגל זרוע הכוכבים". דגל זה התנוסס במקור באולם הראשי של המוזיאון, אך הועבר לקומה זו על מנת להגן עליו. במקומו מתנוסס באולם הראשי של המוזיאון הדגל אשר עטף את הפנטגון לאחר פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001. בקומה השלישית נמצאת תערוכת "העול הנפלא" המתארת את נשיאי ארצות הברית, וכן תערוכת "תרבות ההמונים" המציגה בין השאר את נעלי האודם שלבשה ג'ודי גרלנד בסרט הקוסם מארץ עוץ. מדיה וקבצים בנושא המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית (באנגלית) המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית, ברשת החברתית אינסטגרם המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית, סרטונים בערוץ היוטיוב המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית, הבלוג הרשמי המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית, באתר פינטרסט ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייס

אייס הוא התעתיק העברי למילים באנגלית Ace (קרי אֵיְיס, במשמעות אָס (הקלף)) ו-Ice (קרי אָיְיס, כלומר קֶרַח). האם התכוונתם ל... Ace‏ – אס (קלף), כינויו של אחד מקלפי המשחק, הנחשב בדרך כלל לבעל הערך הגבוה ביותר, ובהשאלה כינוי לאדם, פעולה או יכולת מעולות אייס (רשת שיווק) – רשת שיווק למוצרי "עשה זאת בעצמך" אייס (סדרה מצוירת) (Get Ace) – סדרת טלוויזיה מונפשת אוסטרלית לילדים המשודרת בישראל בערוץ זום טאטא אס (Tata Ace) – טנדר קטן מתוצרת טאטא מוטורס המיוצר בהודו משנת 2005 Ace‏ – מונח מיושן לקווארק ספורט אייס (טניס) – חבטת הגשה עליה השחקן היריב לא הצליח להגיב, ראו הגשה ללא מענה (טניס) לאס וגאס אייסז (Las Vegas Aces) – קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בליגת ה-WNBA צבא אייס (טייס קרב) – אלוף הפלות, כינוי לטייס קרב שהפיל לפחות חמישה מטוסים גליל ACE – רובה סער ישראלי, גרסה מודרנית של רובה הסער גליל רובה צלפים ACE – רובה צלפים חצי-אוטומטי ישראלי המבוסס על גליל ACE אישים שזה כינוים אייס – מרטין קנט (יליד 1967), גיטריסט להקת הרוק הבריטית סקאנק אנאנסי קנדיס פארקר (ילידת 1986) – כדורסלנית אמריקאית המשחקת בקבוצת לאס וגאס אייסז The Ace in the Pack (האס שבחפיסה) – אלוף הסנוקר האנגלי ג'אד טראמפ (יליד 1989) אייס אוסטין (יליד 1997) – שם הבמה של המתאבק האמריקאי אוסטין ג'יימס היילי דמויות בשם/כינוי זה אייס – דמותו המצוירת של בסיסט להקת ה"גורילז", ראו גורילז#חברי הלהקה המצוירים (במקור דמות ב"בנות הפאוור פאף") אייס ונטורה (אנ') – הפרוטגוניסט בזיכיון הסרטים "אייס ונטורה" בגילומו של ג'ים קארי סאם "אייס" רות'סטין (Sam "Ace" Rothstein) – הפרוטגוניסט בסרט האמריקאי "קזינו" משנת 1995 בגילומו של רוברט דה נירו, ראו קזינו (סרט) אייס רימר (Ace Rimmer) – דמות בסדרת הטלוויזיה הבריטית "ננס אדום", ראו ננס אדום (סדרת טלוויזיה)#דמויות ראשיות אייס קופר ("הקוסם") – גיבור סדרת ההנפשה הצרפתית "הקוסם" ששודרה בשנים 1997–1999, ראו הקוסם (סדרת אנימציה)#דמויות ראשיות אייס – דמות בסדרת ההנפשה האמריקאית לילדים דינוטרקס, ראו דינוטרקס#דמויות אייס – דמות של טייסת בסדרה ההנפשה הקנדית לילדים "מפרץ ההרפתקאות", ראו מפרץ ההרפתקאות#דמויות אחרות ACE (פירושונים) – לראשי התיבות ACE ולקיצורים Ace ו-ace אס (פירושונים) אייס (אתר אינטרנט) (ice) – אתר חדשות ישראלי אישים אייס-טי (יליד 1958) – שם הבמה של טרייסי מארו, מוזיקאי ושחקן אמריקאי אייס קיוב (יליד 1969) – שם הבמה של או'שאה ג'קסון האב, ראפר, שחקן, במאי ומפיק קולנוע אמריקאי ונילה אייס (יליד 1967) – שם הבמה של רוברט מתיו ואן וינקל, ראפר, שחקן, מפיק מוזיקלי ומנחה טלוויזיה אמריקאי ראו גם אייסמן (פירושונים)#אישים ICE (פירושונים) – לראשי התיבות ICE ול-Ice ככינוי קרח (פירושונים) איסלנד – מדינת אי בצפון האוקיינוס האטלנטי ראו Ace (name)‎ בוויקיפדיה באנגלית
הרשימה הערבית המאוחדת (הכנסת השמינית)

הרשימה הערבית המאוחדת, מפלגה ערבית ישראלית שנוסדה במהלך הכנסת השמינית. המפלגה נוצרה במרץ 1977 כאיחוד בין המפלגות קידמה ופיתוח והרשימה הערבית לבדואים וכפריים. בה היו שלושה חברים, חמאד אבו רביעה, סיף-אלדין אל-זועבי וג'בר מועדי. בבחירות לכנסת התשיעית, במאי 1977, זכתה הרשימה הערבית המאוחדת רק במנדט אחד והוחלט לקיים רוטציה על מנת לאפשר לכל שלושת הנציגים לכהן בכנסת. תחילה כיהן סיף-אלדין אל-זועבי, אחר כך אבו רביעה נכנס לכנסת במקומו, לאחר שאל-זועבי התפטר באפריל 1979. במרץ 1980, דרש ג'בר מועדי מאבו רביעה להתפטר על מנת שיוכל להיכנס לכנסת במקומו, על פי הסכם הרוטציה. אבו רביעה סירב בטענה שעליו לטפל בחוק לפיצוי בעלי האדמות משבטו, ולא יוכל לעשות זאת אם יתפטר. נעשו ניסיונות לשכנעו להתפטר מתפקידו לאחר שלא התפטר, פנה מועדי לבית המשפט, אך תביעתו נדחתה מאחר שעל פי החוק התפטרות מהכנסת צריכה להיעשות מרצון חופשי, ובית המשפט לא יכול לאכוף הסכמי רוטציה. ב-12 בינואר 1981 נרצח אבו רביעה, בעת שישב במכוניתו בכניסה למלון הולילנד בירושלים. בניו של מועדי נתפסו והודו ברצח. למרות הרצח, נתמנה מועדי לכנסת, והמשיך לכהן בה עד לפיזורה כעבור כארבעה חודשים. בבחירות לכנסת העשירית קיבלה המפלגה 11,590 קולות, לא עברה את אחוז החסימה, ולא שבה עוד אל המפה הפוליטית. אתר האינטרנט הרשמי של הרשימה הערבית המאוחדת סיעת הרשימה הערבית המאוחדת בכנסת השמינית, באתר הכנסת אין מדובר ברשימה הערבית המאוחדת (רע"ם) (שהוקמה לקראת הכנסת ה-14) אלא בסיעה קודמת בשם זה. שתי רשימות ערביות יופיעו יחדיו בבחירות, מעריב, 2 במרץ 1977 השייך הבדווי אבו-רביע הושבע כח"כ, דבר, 4 באפריל 1979 מועדי דורש מאבו רביע לפנות את מקומו בכנסת, מעריב, 21 בינואר 1980 שלמה גבעון, "חיילים דרוזים באו לשכנעני שאפנה מקומי", מעריב, 28 באפריל 1980 שלמה גינוסר, האם כל רוטציה פסולה?, דבר, 16 בספטמבר 1980 זהר בלומנקרנץ, ברוך מאירי ויהושע ביצור, ב-4 כדורים בצווארו נרצח השייח אבו רביע בפתח מלון "הולילנד", מעריב, 13 בינואר 1981 בהודעתו במשטרה סייף מעדי מתאר בפרטי־פרטים איך רצח את אבו־רביע, דבר, 2 בדצמבר 1981 שלושת בניו של מועדי הואשמו ברצח ח"כ אבו רביע, דבר, 11 בפברואר 1981 רמי רוזן, אין חוק אצלנו שחזק מאלוהים, כותרת ראשית, 1 בפברואר 1984
טריבוניאנוס

טריבוניאנוס (ביוונית: Τριβωνιανός; בקירוב 485 – 542) היה משפטן בזמן שלטונו של הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון. הוא נחשב כמי שכתב את הקורפוס יוריס סיוויליס – הקוד המשוכתב של המשפט הרומי, אשר מהווה את הבסיס למשפט הקונטיננטלי, אחת משתי השיטות המשפטיות הנפוצות ביותר בעולם כיום. טריבוניאנוס נולד בפמפיליה בסביבות שנת 500. הוא נעשה עורך דין מצליח בקונסטנטינופול, ומונה על ידי יוסטיניאנוס ב-528 לאחד המפקחים שיועדו להכין את הקוד המשפטי הקיסרי החדש, הקורפוס יוריס סיוויליס, אשר פורסם בשנת 529. בשנת 530 הוא נעשה קוואיסטור והעורך הראשי של הפרשנויות על הקוד המשפטי הרומאי הישן. הגרסה המקוצרת של הקוד החדש, שנודעה בשם "דיגסטה", פורסמה ב-533. בשעה שעבד עליה, המשתתפים במהומות ניקה ב-532 קראו להדחתו בשל שחיתות. הוא הודח זמנית על ידי יוסטיניאנוס, עד שהמהומות דוכאו. ב-534 פורסם מלוא ה"קודקס יוסטיניאנוס", יחד עם אוסף חוקים של יוסטיניאנוס, ה"נובלות". בכתביו של פרוקופיוס מוזכרים חיי טריבוניאנוס. טריבוניאנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הגיית השם ביוונית: טריבוניאנוס, במלרע (ההטעמה בהברה האחרונה).
פרדיננד מריאן

פרדיננד מריאן (בגרמנית: Ferdinand Marian; ‏14 באוגוסט 1902 – 7 באוגוסט 1946) היה שחקן קולנוע אוסטרי. נולד בשם פרדיננד היינריך יוהאן השקובץ (Ferdinand Heinrich Johann Haschkowetz) בווינה בשנת 1902. אמו הייתה זמרת ואביו נגן. את שמו האמנותי נטל מאביו. בבגרותו למד משחק באוניברסיטת וינה. בשנת 1914 גויס לצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית ונשלח להילחם נגד איטליה[דרוש מקור]. לאחר מלחמת העולם הראשונה מריאן החל לשחק בתיאטרון העירוני של גראץ, מאוחר יותר שיחק בתיאטרון הקאמרי של מינכן וב"דויטשה תיאטר" בברלין. במקביל החל בשנת 1933 לשחק גם בקולנוע, בעיקר תפקידים של נבל. בשנת 1936 נישא בהמבורג לשחקנית מריה ביק. בשנת 1940, לאחר האנשלוס בין גרמניה ואוסטריה, בחר בו הבמאי הגרמני פייט הרלן להשתתף בסרט האנטישמי "היהודי זיס", שנועד להזהיר את העם הגרמני מפני היהודי המתבולל. מריאן ניסה לסרב, אך אולץ לשחק על ידי גבלס. הסרט היה לשובר קופות בגרמניה ומריאן המשיך לככב בסרטים גרמנים רבים. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא התיישב בברלין המערבית ונהרג בתאונת דרכים בשנת 1946. הוא נקבר בבית העלמין הצפוני של מינכן. מדיה וקבצים בנושא פרדיננד מריאן בוויקישיתוף פרדיננד מריאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרדיננד מריאן, באתר AllMovie (באנגלית) פרדיננד מריאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרדיננד מריאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יוליוס איסרליס

יוליוס איסרליס (באנגלית: Julius Isserlis; ברוסית: Ю́лий Давы́дович И́серлис, יולי דוידוביץ איסרליס;‏ 7 בנובמבר 1888 - 23 ביולי 1968) היה פסנתרן, מלחין ומורה בריטי, יהודי דובר רוסית יליד בסרביה נולד בקישינב, בירת בסרביה, אז באימפריה הרוסית, כיום ברפובליקת מולדובה. התחיל ללמוד נגינה בפסנתר מגיל 4. כשמלאו לו 7 שנים, מורו, קולזה, רשם אותו לקונסרבטוריון בקייב אצל ולדימיר פוחלסקי, אחד מתלמידיו של לשטיצקי. אחר כך, בגיל 12 המשיך ללמוד בקונסרבטוריון של מוסקבה עם מורים דגולים כמו סרגיי טאנייב ווסילי ספונוב, שהיה מורם של יוסף לוין, של מטנר ושל סקריאבין. בגיל 13 הופיע תחת ניצוחו של ספונוב, בקונצרט סימפוני פומבי לזכרו של אנטון רובינשטיין וביצע את "הפנטזיה הפולנית" של שופן. בשנת 1905 בתום לימודיו זכה במדליית הזהב של הקונסרבטוריון. אחרי שהשתלם בפריז אצל פול פיניו בשנים 1905–1907 יצא לסיורי הופעות בעולם עם תזמורת החברה הסימפונית הרוסית תחת שרביטו של וסילי ספונוב - בברלין, בפריז ובשווייץ. בשנים 1907–1908 הופיע בניו יורק, לפי הזמנתו של מודסט אלטשולר. החל משנת 1911 יוליוס איסרליס לימד במכללה למוזיקה באודסה. לאחר מכן התקבל כפרופסור במכללת החברה הפילהרמונית במוסקבה ולימד שם בשנים 1913–1918. תוכניות הקונצרטים של איסרליס כללו בעיקר יצירות מלחנים רוסים. הוא הצטיין במיוחד כמבצע יצירותיו של סקריאבין, מלחין שהכיר אישית בפריז בשנת 1907. הוא נחשב גם כפרשן מצוין של יצירותיהם של רחמנינוב ומטנר ושל העבודות המוקדמות של פרוקופייב. בלט גם כמבצע מקורי של המוזיקה הרומנטית (שומאן, ליסט) ושל האימפרסיוניסטים הצרפתים. הוא בעצמו הלחין קטעי פסנתר ברוח רומנטית. אחרי מהפכת אוקטובר העדיף לעזוב את רוסיה ובשנת 1922 עבר לווינה, שם עסק בהוראת אמנות הנגינה בפסנתר. עקב האנשלוס ב-1938 היגר ללונדון ועסק גם שם בעיקר בהוראה. פעילותו הוגבלה עקב לקייתו בעיוורון. עם תלמידיו נמנים רות גייגר מווינה, אוסקר מוראווץ, מצ'כיה-קנדה, וברנאר פינסונו (Bernard Pinsonneault) הבריטי, מומחה במוזיקה של המלחין הרוסי ניקולאי מטנר. בנו, גאורג (ג'ורג') איסרליס (נ' 1917) -הוא גם כן פסנתרן, נכדו, סטיבן איסרליס, הוא צ'לן ידוע שהקליט בין השאר בלדה פרי יצירתו של סבו. נכדותיו הן הכנרת הבריטית יוליה איסרליס, והוויולנית אנט איסרליס, מייסדת תזמורת עידן האורות מבריטניה (The Orchestra of the Age of Enlightenment), וסולנית הקאפלה הבארוקית "הסולנים הבארוקים האנגלים" מיסודו של סר ג'ון אליוט גרדינר. נפטר בשנת 1968 בלונדון. אגדה אופוס 6 Märchen. Fairy Tale, Op. 6. Universal-Edition. Pl. № 8844. ריקוד רוסי אופ. 7 Russischer Tanz, Op. 7. Universal-Edition. Pl. № 9467, 1930. שלושה קטעים לפסנתר אופ. 8 -רגע מוזיקלי, הרהורים, מעוף הסנונית. Drei Klavierstücke, Op. 8: a. Moment Musical, b. Méditation, c. Le Vol d’une Hirondelle. Universal-Edition. Pl. № 9963, 1930. טוקטה בקוארטות. פלרוד אקזוטי, אופוס 10. Toccata in Quarten. Prélude Exotique, Op. 10. Universal-Edition. Pl. № 8618, 1931. 24 פרלודים אופוס 11 מאת סקריאבין, חברת דלתא, בריטניה' 1963 24 Skriabin - Preludes, op. 11, Delta DEL 12022, לזכרו של יוליוס איסרליס, לבקשת ססיליה הלן נורתקוט, החברה הפילהרמונית המלכותית הבריטית מעניקה החל משנת 1980 את מלגת יוליוס איסרליס למוזיקאים מוכשרים (Julius Isserlis Schoolarship). יוליוס איסרליס, באתר AllMusic (באנגלית) יוליוס איסרליס, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוליוס איסרליס, באתר Discogs (באנגלית) יצירות יוליוס איסרליס בבית ההוצאה יוניברסל(הקישור אינו פעיל) קורות חיים יוליוס איסרליס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מלגת יוליוס איסרליס
סובנארקום

הסובנארקום (ברוסית : СовНарКом - ראשי תיבות של Совет народных комиссаров, "סובייט נרודניך קומיסרוב" – מועצת הקומיסרים העממיים) היה הרשות המבצעת (בדומה לממשלה) של המשטר הסובייטי לאחר מהפכת אוקטובר. יושב הראש הראשון של הסובנארקום היה ולדימיר איליץ' לנין. החוקה הסובייטית משנת 1918 ייסדה את הסובנארקום בכפיפות לקונגרס הסובייטים (המועצות) כ"אחראי על הניהול הכללי של ענייני המדינה". החוקה אפשרה לסובנארקום להתקין תקנות בעלות תוקף של חוק בעת שהקונגרס לא היה מתכנס, אז היה הקונגרס מאשר תקנות אלו בדיעבד. בתקופת 1917–1922 הוקם בכל רפובליקה סובייטית סובנארקום של הרפובליקה שהיה הגוף הביצועי העליון. עם הקמת ברית המועצות הוקם סובנארקום של ברית המועצות ובראשו הועמד ולדימיר איליץ' לנין. לכל רפובליקה שהייתה חלק מברית המועצות היה סובנארקום משלה. בהתאם לחוקת ברית המועצות משנת 1924 היו משרדים כלל-ארציים ומשרדים מאוחדים. לכל משרד כלל-ארצי ברפובליקות היו מיופי כוח. לעומת זאת, במקביל למשרד מאוחד היה בכל רפובליקה משרד משלה. משרדים כלל-ארציים משרד החוץ משרד לענייני צבא וצי משרד לסחר חוץ משרד התחבורה משרד הדואר משרדים מאוחדים המועצה העליונה למשק משרד המזון משרד העבודה משרד האוצר משרד הבקורת משרדים ברמת הרפובליקה משרד החקלאות משרד הפנים משרד המשפטים משרד החינוך משרד הבריאות במשך שנים הוקמו משרדים חדשים, וחלק מהמשרדים הוותיקים פוצלו בהתאם לצרכים המדיניים והכלכליים. במרץ שנת 1946 שינה הגוף את שמו ל"סובמין" ("סובייט מיניסטרוב", מועצת השרים), כשיוסיף סטלין בראשו. משנה זו חברי הגוף נקראו "מיניסטרים" ולא "קומיסרי העם". מדיה וקבצים בנושא סובנארקום בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.