laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוסף אבו לבן

יוסף אבו לאבן (בערבית: يوسف أبو لبن; נולד ב-26 במאי 1992) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ. יוסף, הוא אחיינו של כדורגלן העבר רמי אבו לבן. אבו לאבן הוא ערבי-ישראלי יליד באר שבע. החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל באר שבע, ובעונת 2011/2012 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון כחלק מהתוכנית של מאמן הקבוצה דאז ניר קלינגר לטפח שחקנים ממחלקת הנוער. ב-30 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–1 נגד בית"ר ירושלים. ב-17 בספטמבר 2011, במשחקו השני, כבר פתח בהרכב ואף כבש את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 1–3 להפועל רמת השרון. בסך הכל ערך 15 הופעות ליגה בעונה זו, אך בחלקה השני חזר לשחק בקבוצת הנוער, ובעונה שלאחר מכן שותף רק בשני משחקי גביע הטוטו. ב-22 בינואר 2014 הושאל להפועל רמת השרון עד לסיום העונה. שישה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 4–0 על מכבי אום אל-פחם במסגרת גביע המדינה, בו צמד שערים. ב-19 באפריל 2014 הבקיע שלושער ראשון בקריירה, בניצחון 4–1 על מכבי פתח תקווה. בתום העונה ירדה רמת השרון לליגה הלאומית ואבו לאבן שב לבאר שבע. בתחילת עונת 2014/2015 שימש כשחקן מחליף בבאר שבע, ובינואר 2015 חתם בבני סכנין עד לתום העונה. באוגוסט 2015 חתם אבו לאבן בקבוצת הפועל רעננה, אך במדיה ערך שתי הופעות בלבד בליגת העל, ובינואר 2016 הושאל להפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית. בעונת 2016/2017 שיחק בהפועל בני לוד בליגה הלאומית. ב-20 ביולי 2017 חתם בשמשון כפר קאסם מליגה ב', ובמדיה כבש 26 שערים בעונתו הראשונה בקבוצה והעפיל עמה לליגה א'. ב-11 באוקטובר 2018 חתם בשמשון בני טייבה, וכעבור חודשיים חתם בעירוני אור יהודה, עמה עלה לליגה א'. ב-16 ביוני 2019 אבו לאבן חתם במ.ס. דימונה מליגה ב'. יוסף אבו לבן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יוסף אבו לבן, באתר Transfermarkt יוסף אבו לבן, באתר Soccerway רז אמיר, ‏אבו לאבן חתם ברמה"ש, בן שבת לא הגיע לאימון, באתר ONE‏, 22 בינואר 2014 שלמה וייס‏, בני סכנין: יוסף אבו לאבן חתם עד תום העונה, עשוי להיות בסגל להפועל חיפה, באתר וואלה, 29 בינואר 2015 זאב גולדשמיט, הפועל רעננה רכשה את אבו לאבן, באתר ynet, 18 באוגוסט 2015 אבו לאבן הושאל לראשל"צ, שי רביבו חתם בשעריים, באתר ONE‏, 20 בינואר 2016 אוהד רון, יוסף אבו לאבן סגר בשמשון כפר קאסם, באתר גולר, 20 ביולי 2017 אוהד רון, יוסף אבו לאבן חתם בבני טייבה, באתר גולר, 11 באוקטובר 2018 ניסים קמחי, דימונה התחילה לעבוד: יוסף אבו לבן חתם בקבוצה, באתר דאבל פס, 16 ביוני 2019
אקטובה

אקטובה (בקזחית: ‏Aqtöbe/Ақтөбе‏Ⓘ‏, מילולית: "הגבעה הלבנה"; ברוסית: Актобе, עד 1999 נקראה אקטיובינסק - Актюбинск) היא עיר במערב קזחסטן ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר ממוקמת על גדות נהר אילק (אנ'), כ-1,000 ק"מ דרום-מערבית לבירה אסטנה. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023 מתגוררים בעיר 559,911 בני אדם והיא העיר הרביעית בגודלה בקזחסטן (אחרי אלמטי, אסטנה ושימקנט). העיר הוקמה בשנת 1869 על ידי כוחות הצבא הרוסי בהתחלה כמבצר. לאחר הקמת המבצר החלו משפחות ממוצא סלאבי להגר לאזור בו נבנה המבצר וקמו שכונות רבות בסביבתו, ובשנת 1891 המבצר הוכרז כעיר. עד מהרה התפתחה אקטובה והוקמו בה מוסדות רבים כמו: כנסיות, מסגדים, מרפאות, בתי ספר, בית קולנוע, תחנת רכבת ועוד. ב-21 בינואר 1918 נכבשה העיר על ידי הצבא האדום. לאחר שקזחסטן קיבלה עצמאות בשנת 1991, הפכה אקטובה לעיר מרכזית לקליטת מהגרים קזחים שחזרו לשורשיהם. ב-17 במאי 2011 אירע בעיר פיגוע הטרור הראשון בתולדות קזחסטן, כאשר מחבל מתאבד פוצץ עצמו במטה של מנגנון הביטחון הלאומי המקומי. אתר האינטרנט הרשמי של אקטובה (בקזחית וברוסית) אקטובה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Kazakhstan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייטור מונרוי רואדה

אייטור מונרוי רואדה (נולד ב-17 באוקטובר 1987; ידוע גם בכינוי אייטור) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי באזוקואזה. אייטור התחיל את הקריירה שלו באלקלה. בגיל 18 הצטרף לאתלטיקו מדריד ושיחק בקבוצות ג' וב' ששיחקו בליגה השלישית בספרד. בשנת 2009 הצטרף ללוגרונייס. בעונתו הראשונה החמיץ את רוב המשחקים בשל פציעה. בקיץ 2011 עזב לראשונה את ספרד וחתם בצילאו פיאטרה ניאמץ הרומנית. כבר בעונתו הראשונה הפך לשחק מפתח ורשם 28 הופעות. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד קונקורדיה קיאז'נה בו גם נבחר לאיש המשחק. ב-1 בינואר 2014 חתם בקלוז' נפוקה תמורת 40 אלף אירו. במהלך עונת 2014/2015 חתם בשריף טירספול המולדבית עימה זכה בגביע המולדובי. ב-31 באוגוסט 2015 הצטרף למכבי פתח תקווה, בה שיחק במשך שתי עונות. הוא ערך 52 הופעות ליגה במדי הקבוצה. ב-12 בינואר 2018 חתם בדינמו בוקרשט עד לסוף העונה. ב-13 ביוני 2018 חתם בדונראה קלראש הרומנית. בקיץ 2019 אייטור חתם בג'משדפור מהסופר ליג ההודית. בינואר 2022 חזר לאלקלה. מדיה וקבצים בנושא אייטור מונרוי רואדה בוויקישיתוף אייטור מונרוי רואדה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אייטור מונרוי רואדה, באתר Transfermarkt אייטור מונרוי רואדה, באתר Soccerway אייטור מונרוי רואדה, באתר BDFutbol אייטור מונרוי רואדה, באתר WorldFootball.net אייטור מונרוי רואדה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אייטור מונרוי רואדה".
מרמוסט מצוי

מרמוסט מצוי (שם מדעי: Callithrix jacchus) הוא מין של מרמוסט שהוא קוף רחב אף בעל גוף קטן ביותר וציצית שיער מסביב לאוזניים. המרמוסטיים חיים ביערות העד של אמריקה הדרומית במזרח ברזיל במדינות: פיאאוי, פאראיבה, סיארה, ריו גראנדה דו נורטה, פרנמבוקו, אלגואס ובאהיה. אלו בין הקופים הקטנים ביותר בעולם ואורכם אינו עולה על 188 מ"מ כשהנקבות מגיעות ל-185 מ"מ. הזכרים שוקלים 250 גרם והנקבות 236 גרם. הפרווה היא אפורה עם כתמים אפורים וצהובים, האוזניים שחורות, הראש שחור והזנב הארוך מפוספס בשחור-אפור. הם בעלי אצבעות זריזות וידיים ארוכות איתם הם מטפסים. קופים אלו הם טפסנים מיומנים וחיים במרומי עצי הג'ונגלים בהם הם חיים. הם יכולים לחיות גם ביערות נשירים יותר וכן ביערות מוצפים ואף בסוואנות, אך מעדיפים לחיות בעומק היער. הם פלשו גם לדרומה של ברזיל ולארגנטינה שם הם גורמים לנזק אקולוגי ודחיקה של מיני חיות אחרים. הם אוכלי כל ומזונם העיקרי הוא מוהל עצים, שהם מוצצים מצמחים וגם חרקים קטנים שהם חוטפים מבין העלים והענפים ביער. מדיה וקבצים בנושא מרמוסט מצוי בוויקישיתוף מרמוסט מצוי, באתר ITIS (באנגלית) מרמוסט מצוי, באתר NCBI (באנגלית) מרמוסט מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מרמוסט מצוי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מרמוסט מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מרמוסט מצוי, באתר GBIF (באנגלית) מרמוסט מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
טפיר קבומני

טפיר קבומני (שם מדעי: Tapirus kabomani) הוא מין נדיר ומסתורי של טפיר שהתגלה למדע בשנת 2013 והוא מפריט הפרסה החדש ביותר שהתגלה במשך למעלה מ-100 שנה. הוא נחשב לקרוב לטפיר ברזילאי החי ביערות הגשם הטרופיים כמותו. הוא מגיע למשקל 100 ק"ג והוא המין הקטן ביותר של טפיר היום. אורכו 130 ס"מ וגובה בכתפיים 90 ס"מ. הם בעלי עור כהה יותר מהטפיר הברזילאי וצבעם נוטה להיות חום כהה עד שחור עם רעמת צוואר מרשימה והרגליים קצרות הרבה יותר. הנקבות שוקלות יותר מהזכרים במקרים רבים. רוב הרגליהם של טפירים אלה לא ידועים, אך כנראה שהם חיים בבדידות או בזוגות יחידים ומלחכים צמחים שונים בלילה על קרקע היער. הם נפוצים בטבע בברזיל במדינות: אמזונאס, רונדוניה ומאטו גרוסו וייתכן שגם באמאפה, בקולומביה, בוליביה ובדרום גיאנה הצרפתית. מדיה וקבצים בנושא טפיר קבומני בוויקישיתוף טפיר קבומני, באתר ITIS (באנגלית) טפיר קבומני, באתר NCBI (באנגלית) טפיר קבומני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טפיר קבומני, באתר GBIF (באנגלית) טפיר קבומני באתר הזנב הארוך ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד אבן ביליה

דוד בן יום טוב אבן ביליה היה רב פילוסוף ומשורר בפורטוגל במחצית הראשונה של המאה ה-14. דוד אבן ביליה היה מחבר פורה ונשתמרו חיבורים שלו בשלל נושאים: ציורים (אסטרונומיה) כלל קטן (רפואה ואסטרונומיה) בריאות החיים (רפואה) - תרגום מלטינית כללי ההגיון (פילוסופיה) יסודות המשכיל (פילוסופיה יהודית) פירוש י"ג מדות (הלכה) דרך לעשות חרוזים (שירה) נחמיה אלוני, "דוד אבן-ביליה ויצירותיו", ארשת: ספר שנה של אגוד סופרים דתיים, ירושלים תש"ד, עמודים שעז-שפו. "על הפירושים האריסטוטליים למידות שהתורה נדרשת בהן" מאת אבירם רביצקי, אוניברסיטת בן-גוריון. רשימת מאמרים על דוד אבן ביליה באתר רמב"י קאופמן קוהלר ויצחק ברוידה, ‏"דוד בן יום טוב אבן ביליה", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) פירוש אפולוגטי של המידות: פירושו של רבי דוד בן יום טוב אבן ביליה – על דעתיו של אבן בליה מתוך "פילוסופיה יוונית וספרות הלכתית" כתב יד, יסודות המשכיל, פריס, מאה 14, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית דוד בן יום טוב אבן ביליה, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופים ובנושא פורטוגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביסקופיצה

ביסקופיצה (בפולנית: Biskupice; ביידיש: ביסקיוויץ) הוא כפר במחוז סווידניק שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. היישוב נוסד באמצע המאה ה-15 בידי הבישוף של קרקוב, והיה בבעלות הכנסייה. ליישוב ניתנו זכויות עיר, ואלה ניטלו ממנו בשנת 1870. התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא מאמצע המאה ה-18, אז נמנו במקום 16 משפחות יהודיות. טרם מלחמת העולם הראשונה התגוררו ביישוב כמה מאות יהודים. לאחר מאורעות מלחמת העולם הראשונה, עזבו את היישוב רבים מיהודיו. בינואר 1922 פרצה ביישוב שרפה, שכילתה את בתי היהודים במקום. משנת 1924 ועד מלחמת העולם השנייה כיהן כרב הקהילה צבי פרידלינג. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו ליישוב פליטים יהודים ממערב פולין ומקרקוב, ובמרץ 1941 הגיע מספר היהודים בכפר לכ-650. בשל תנאי הצפיפות והרעב הכבדים שהתפתחו במקום נפטרו כ-200 מיהודי היישוב. עד ראשית 1942 פעל ביישוב סניף של ארגון יס"ס. בינואר 1942 הוקם ביישוב גטו אליו הועברה האוכלוסייה היהודית, ובסוף מרץ 1942 גורשו כל יושבי הגטו למחנה השמדה, ככל הנראה מיידאנק. מדיה וקבצים בנושא ביסקופיצה בוויקישיתוף ביסקופיצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין ביסקופיצה (Biskupice), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "ביסקופיצה", באתר השטעטל הווירטואלי "ביסקופיצה", באתר JewishGen (באנגלית)
רכבת הזהב הנאצית

רכבת הזהב הנאצית הייתה, על פי המסופר, רכבת משוריינת גרמנית שנקברה בשלזיה התחתית ליד העיר ולבז'יך בינואר 1945 לקראת סוף מלחמת העולם השנייה. כיום שייך האזור לפולין. הרכבת הכילה זהב, יצירות אמנות, כלי נשק וחפצי ערך אחרים. על פי אגדה מקומית, הרכבת יצאה מורוצלב עמוסה בזהב ואוצרות אחרים. נכנסה למנהרה מתחת להרי הינשוף שהייתה חלק מפרויקט ענק ליד ולבז'יך ונקברה שם עם תכולה של 300 טונות של זהב, תכשיטים, כלי נשק, ויצירות אמנות. בעידן הקומוניסטי של פולין, ערך הצבא הפולני חיפושים נרחבים אחר הרכבת אך ללא תוצאות. באוגוסט 2015 פנו שני אנשים, פולני וגרמני, באמצעות עורך דין לרשויות הפולניות בטענה כי מצאו את הרכבת והם דורשים 10% מהרכוש כתמורה לגילוי מיקומה המדויק, לאחר זמן קצר, הודיע סגן שר התרבות הפולני כי בדיקת מכ"ם חודר קרקע אישרה בהסתברות של 99 אחוזים שרכבת של 100 מטר אורך נמצאה בתוך מנהרה בהרים. אולם בתחילת ספטמבר אמר נגיד הבנק של פולין כי "הדיווח על רכבת הזהב הנאצית הוא מתיחה, לא יותר". דיווח בפולין: נמצאה רכבת האוצרות הנאצית, באתר ynet, 20 באוגוסט 2015 לאחר 70 שנה: "רכבת האוצרות הנאצית" נמצאה בפולין, באתר וואלה, 29 באוגוסט 2015 נגיד הבנק של פולין: "הדיווח על רכבת הזהב הנאצית הוא מתיחה, לא יותר", באתר nana10‏, 2 בספטמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא פולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רכבת הזהב

האם התכוונתם ל... רכבת הזהב ההונגרית – רכבת שהופעלה על ידי הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה על מנת להעביר רכוש גזול שנשדד בעיקר מיהודי הונגריה, מהונגריה לברלין בשנת 1945. רכבת הזהב הנאצית – רכבת משוריינת גרמנית שנקברה בשלזיה התחתית ליד העיר ולבז'יך בינואר 1945 לקראת סוף מלחמת העולם השנייה.
פקארי ענק

פקארי ענק (שם מדעי: Pecari maximus) הוא מין חדש של פקארי, דמוי חזיר אמריקאי, החי באמריקה הדרומית. הוא התגלה בטבע בברזיל בשנת 2007, וידוע עליו מעט מאוד. הוא שייך לסוג פקארי וקרוב משפחתו של המין פקארי מגוון (הנקרא גם פקארי הצווארון). הוא נפוץ במרבית אמריקה המרכזית והדרומית. טווח המחיה שלו נע באזור יער האמזונאס, באזור הנהרות טפז'וס ומדיירה, בפארק הלאומי מאדידי וכן בצפון בוליביה. הוא חי בזוגות או בלהקות קטנות, בניגוד לשאר הפקאריים. אורכו הממוצע 37–120 ס"מ ומשקלו 40–50 ק"ג. יש לו רגליים גדולות וארוכות, אך פרוותו קצרה יותר וצבעה חיוור ובהיר יותר מקרובו. תכונותיו האחרות דומות לאלו של פקארי הצווארון. לא ידוע מה מצב השימור שלו בטבע, אך מעריכים שהציד והפגיעה בבתי הגידול משפיעים עליו. מדיה וקבצים בנושא פקארי ענק בוויקישיתוף פקארי ענק, באתר GBIF (באנגלית) פקארי בkaieteurnewsonline (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוזובסקי

רוזובסקי הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... ברוך לייב רוזובסקי (אנ') – מלחין וחזן יהודי-רוסי מירי רוזובסקי – סופרת, תסריטאית ועיתונאית ישראלית מרדכי רוזובסקי – פעיל ציוני בארגנטינה, על שמו "נאות מרדכי" נחום רוזובסקי (רו') – התובע הכללי של הצבא האדום שלמה רוזובסקי – מלחין ומוזיקולוג יהודי-רוסי שמואל רוזובסקי – ראש ישיבת פוניבז' שמעון רוזובסקי – רבה האחרון של איישישוק
אנדה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אנדה – מחזה ישראלי גזה אנדה – פסנתרן הונגרי מיכאל אנדה – סופר גרמני אנדה עמיר-פינקרפלד – משוררת וסופרת ישראלית אישים ששמם הפרטי הוא אנדה
MVP של היורוליג

ה-MVP של היורוליג (באנגלית: Euroleague MVP) הוא פרס שנתי המוענק לשחקן המצטיין של העונה הסדירה בליגת היורוליג, החל מעונת 2004/2005. בחירת השחקן המצטיין נעשית על ידי הצבעה של חברי תקשורת, המהווה 75% משקלול הקולות, והצבעה מקוונת של האוהדים המהווה את ה-25% הנותרים. הפרס מוענק על הצטיינות לאורך העונה הסדירה כולה, כולל שלב הבתים, שלב ה"טופ 16" ומשחקי ההצלבה. על הצטיינות במשחקי ה"פיינל פור" ניתן פרס ה-MVP של פיינל פור היורוליג. באופן בלתי-רשמי, ההצלחה הקבוצתית של המועמדים לפרס משפיעה רבות על שיקולי המצביעים. נכון לשנת 2018, כל הזוכים בפרס הובילו את קבוצתם לפחות עד שלב חצי גמר היורוליג. אנתוני פארקר, הזוכה בשנתיים הראשונות לחלוקת הפרס, הוא השחקן היחיד שזכה בתואר יותר מפעם אחת. כמו כן, פארקר האמריקאי הוא הזוכה היחיד שאינו אירופאי. לוקה דונצ'יץ', אשר זכה בפרס בעונת 2017/2018 בהיותו בן 19, הוא הזוכה הצעיר ביותר. בין עונות 2000/01 ו-2003/04, העניקה ליגת היורוליג פרסים שונים למצטיין שלב הבתים (Regular Season MVP award) ולמצטיין שלב 16 הגדולות (Top 16 MVP award). התארים ניתנו לשחקן בעל מדד היעילות (PIR) הגבוה ביותר בכל שלב, בניגוד לפרס ה-MVP הנוכחי הנקבע על פי הצבעה. בעונת 2004/05 הוחלט לאחד את שני הפרסים לתואר אחד שיוענק למצטיין של כל העונה הסדירה, למעט הפיינל פור, וכך הושק פרס ה-MVP של היורוליג. בסופרוליג נמניה בייליצה מוכרז כזוכה הפרס לעונת 2014/15, באתר היורוליג לוקה דונצ'יץ' נבחר ל-MVP של העונה ביורוליג, באתר וואלה, 20 במאי 2018 בעונת 2019/2020 לא הוענק הפרס.
TMT

TMT (ראשי תיבות של Thirty Meter Telescope) הוא מצפה אסטרונומי עם טלסקופ גדול מסוג טלסקופים גדולים במיוחד (ELT) (אנ'), אשר הפך למוקד מחלוקת באשר למיקומו המתוכנן במאונה קיאה שבהוואי. פרויקט ELT תוכנן כבר באמצע שנות ה־80. בשנת 2000 שקלו אסטרונומים את האפשרות של טלסקופ עם מראות איסוף אור בעל קוטר הגדול מ־20 מטרים. הטכנולוגיה הדרושה לבניית מראה הגדולה מ־8.4 מטרים לא קיימת; לחלופין, נשקלה האפשרות של ריבוי מראות "קטנות" היוצרות את המראה הגדולה. האקדמיה האמריקאית הלאומית למדעים המליצה על טלסקופ של 30 מטרים מכיוון שהוא משרת את האינטרסים של ארצות הברית, וכן הומלץ לסיים את בנייתו תוך עשור. באוניברסיטת קליפורניה וב־Caltech החלו לפתח את המודל שיהפוך בסופו של דבר ל־TMT עם תכנון של 492 מראות עם עצמה הגדולה פי 9 מטלסקופ קק. לאור הייחודיות של הטלסקופ הוא אמור לאפשר מחקרים שאין דרך לבצע אותם עם המכשור הקיים בעולם כיום. הוא מתוכנן לפעול באורכי הגל 0.31 עד 28 מיקרומטר (כמעט אולטרה סגול עד אמצע תחום אינפרא אדום). המקום עליו הוא מתוכנן להיבנות מקודש לילידים ההוואיים ומחאות מתוקשרות גרמו בסוף 2014 לעצירה זמנית יזומה בפיתוח. הפיתוח היה אמור להתחדש ביוני 2015 אולם נדחה שוב על ידי התגברות המחאות בכל פעם. נכון לשנת 2018, בית המשפט בהוואי ביטל את הרישיון וליזמים אין את המימון הדרוש. אם העניין יגיע לפתרונו, הרי שבניית הטלסקופ תסתיים בשנת 2029. מצפה קק - זוג טלסקופים בקוטר 10 מטרים כל אחד, הוואי הטלסקופ הבינוקולארי הגדול - טלסקופ אופטי המורכב משתי מראות בקוטר 8.4 מטרים כל אחת, אריזונה הטלסקופ הגדול באיים הקנריים (אנ') - טלסקופ אופטי עם מראה בקוטר של כ־10 מטרים הטלסקופ הגדול מאוד - מערך טלסקופים אופטיים המורכב מ־4 טלסקופים ראשיים בקוטר 8.4 מטרים כל אחד ו־4 טלסקופי עזר בקוטר 1.8 מטר כל אחד, צ'ילה הטלסקופ הגדול בדרום אפריקה (אנ') - טלסקופ אופטי עם מראה בקוטר של כ־10.4 מטרים הטלסקופ הגדול במיוחד - טלסקופ עתידי בקוטר 39 מטר, הנבנה בסמוך לאתר מצפה הכוכבים פרנאל, צ'ילה טלסקופ מגלן הענק - טלסקופ עתידי בקוטר 24.5 מטר, הנבנה באתר מצפה הכוכבים לאס קמפאנס, צ'ילה מדיה וקבצים בנושא TMT בוויקישיתוף טלסקופ שלושים מטר (TMT) - מדע לעומת תרבות?, סרטון באתר יוטיוב, 13 ביולי 2018 (באנגלית) מדוע טלסקופ שלושים מטר זה הפך למחלוקת מסיבית?, סרטון באתר יוטיוב, 5 באוקטובר 2019 (באנגלית) דניס אוברבי, הניו יורק טיימס, גדול מאוד, יקר מאוד: המרוץ לבניית טלסקופ הענק הבא, באתר הארץ, 14 ביוני 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל ובנושא הוואי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנסטסיה מקייב

אנסטסיה מקייב או אנסטסיה יארוסלבנה (בערך 1023 עד 1074 או 1096) הייתה מלכת הונגריה כאשתו של אנדראש הראשון (נקרא גם אנדראש הלבן). היא הייתה בתם הבכורה של הנסיך הגדול יארוסלב הראשון, נסיך קייב, ושל אינגיגרד משוודיה, ואחותה הבכירה של אנה מקייב, המלכה הרעייה של אנרי הראשון, מלך צרפת. אין ידיעות מדויקות על הולדתה של אנסטסיה. בסביבות שנת 1039, נישאה אנסטסיה לדוכס אנדראש הראשון מהונגריה, אשר התיישב בקייב לאחר שאביו ואזול השתתף בהתנקשות כושלת באישטוון הראשון, מלך הונגריה. בשנת 1046, שב אנדראש להונגריה ועלה לכס המלוכה, לאחר שהביס את המלך פטר אורסאולו. אנסטסיה עקרה להונגריה בעקבות בעלה. ככל הנראה, הייתה זו היא ששכנעה אותו להקים לאורה בטיהאן עבור נזירים מתבודדים שבאו להונגריה מרוס של קייב. בשנת 1053 ילדה אנסטסיה בן בשם סולומון, לימים שאלאמון, מלך הונגריה. אולם הכרזתו של סולומון כיורש העצר גרמה לקרע בין אנדראש לבין אחיו הצעיר, הדוכס בלה, שהיה יורש העצר עד אז. בלה התמרד נגד אחיו בשנת 1060, ואנדראש שלח את אנסטסיה ואת ילדיהם (לסולומון הייתה אחות בכורה בשם אדלייד ואח צעיר בשם דוד) לחצרו של אדלברט מאוסטריה. אנדראש הובס ומת זמן קצר לאחר מכן, ובלה עלה לכס המלוכה כבלה הראשון, מלך הונגריה ב-6 בדצמבר 1060. אנסטסיה ביקשה את עזרתו של היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אחיה של יודית משוואביה, אשר אורסה לבנה של אנסטסיה, סולומון, בשנת 1058. משנכנס צבאו של היינריך להונגריה כדי לסייע לכוחות התומכים בסולומון נגד דודו, בלה, מת הלה (ב-11 בספטמבר 1063), ובניו נמלטו לפולין. סולומון הצעיר הוכתר למלך ב-27 בספטמבר 1063. לרגל ההכתרה העניקה אנסטסיה את מה שנחשבה לחרבו של אטילה ההוני לדוכס אוטו מנורדהיים (אוטו השני מבוואריה), שהנהיג את הצבא הגרמני שהביא לניצחון. בין השנים 1060 ל-1073 משל סולומון בממלכתו בשיתוף דודניו, בניו של בלה, אשר חזרו להונגריה וקיבלו את סמכותו. בשנת 1074 התמרדו שלושת האחים נגד סולומון, והביסו אותו בקרב ב-14 במרץ 1074. סולומון נמלט לגבול המערבי של הונגריה, שם הצליח להחזיק במחוזות מוסון ופוסון. אנסטסיה נמלטה יחד עם סולומון, אך נתגלעו ביניהם חילוקי דעות, והיא עקרה למנזר אדמונט באוסטריה, שם חיה כנזירה עד מותה. היא נקברה במנזר. מדיה וקבצים בנושא אנסטסיה מקייב בוויקישיתוף
צוקי אביב

צוקי אביב היא שכונה בצפון-מערב תל אביב הכוללת את אזורי חן, גימל החדשה, מגדלי נאמן, מתחם בלו ומלון סי אנד סאן. בשכונה מתגוררים כ-3,000 נפש. הבניה במקום החלה במהלך שנות ה-80 והחלק העיקרי של בתי השכונה הוקם במהלך שנות ה-90. משנת 2005 ואילך נכנסה השכונה לתנופת בניה מואצת ונבנו בה שכונת גימל החדשה. גבולות השכונה: ממזרח - דרך נמיר, מדרום - רחוב צבי פרופס, ממערב - חוף הים ומצפון - רחוב יוניצ'מן. בלב השכונה נמצאת כאמור השכונה הוותיקה אזורי חן. אזורי חן היא שכונה קטנה. היא כוללת שמונה בניינים הניצבים בצורת ספירלה (602 יחידות דיור). שבעה מהבניינים נקראים על שם שבעת המינים (בית התמר, בית הרימון וכו') ואילו הבית השמיני שאף נבנה אחרון נקרא בית התפוז. בקדמת השכונה מול גן המייסדים מוצב הפסל הסביבתי בוסתן בתים שיצרה הפסלת ציונה שמשי. בלב השכונה הוותיקה (אזורי חן) קיים מרכז מסחרי קטן הכולל מסעדת ביסטרו, בית קפה, קיוסק, מסעדה יוונית, סניף של מכבי שרותי בריאות, בית מרקחת, מספרה, סופר מרקט וקאנטרי קלאב. בשכונת גימל החדשה קיים מרכז מסחרי נוסף, קטן יותר, הכולל סניף של רשת פארם וסניף של שרותי בריאות כללית. כיום ילדי השכונה לומדים בבתי ספר בשכונות הסמוכות: אביב - ברמת אביב החדשה, ארן - בשכונת תוכנית ל', ארזים - בנווה אביבים ונופי ים - בשכונת נופי ים. ב-2016 נפתח בשכונה בית ספר ממלכתי יסודי חדש - צוקי אביב - לכיתות א' עד ו'. בשעות אחר הצהריים משמש בית הספר כמרכז קהילתי. בית הספר כולל גם אשכול גנים ובו 5 כיתות גן. ב-2019 החלו העבודות להקמת מתחם WIX בצמוד למתחם בלו שבצפון השכונה, בסמוך למחלף גלילות המערבי, המתחם יכלול קומת מסחר ומגדל בגובה של כ-80 קומות. תל רקית תיכונט ע"ש אלתרמן מדיה וקבצים בנושא אזורי חן בוויקישיתוף נתונים סטטיסטיים על רבעים ושכונות בתל אביב-יפו (2012), באתר עיריית תל אביב-יפו תל אביב-יפו גילי מלניצקי, נפרצה מגבלת הגובה בצפון ת"א: מגדל של 80 קומות ייבנה בקמפוס Wix, באתר TheMarker‏, 2 בספטמבר 2020 סופי שולמן, שלוש ארוחות ביום ל-3,000 עובדים: הרכש החדש של WIX, באתר כלכליסט, 17 בנובמבר 2020
נוסחת אוילר (שברים משולבים)

בתאוריה האנליטית של שברים משולבים, נוסחת אוילר לשברים משולבים היא זהות מתמטית, הקושרת סכומים סופיים של מכפלות עם שברים משולבים מוכללים. הנוסחה מאפשרת להציג טורים אינסופיים מסוימים כשבר משולב. נוסחה זו היא הבסיס להוכחות מודרניות רבות של התכנסות של שברים משולבים. אוילר הציג את הזהות במקור כמניפולציה מתמטית המאפשרת להציג סכומים סופיים של מכפלות כשבר משולב סופי: a 0 + a 0 a 1 + a 0 a 1 a 2 + ⋯ + a 0 a 1 a 2 ⋯ a n = a 0 1 − a 1 1 + a 1 − a 2 1 + a 2 − ⋱ ⋱ + a n − 1 1 + a n − 1 − a n 1 + a n {\displaystyle a_{0}+a_{0}a_{1}+a_{0}a_{1}a_{2}+\cdots +a_{0}a_{1}a_{2}\cdots a_{n}={\cfrac {a_{0}}{1-{\cfrac {a_{1}}{1+a_{1}-{\cfrac {a_{2}}{1+a_{2}-{\cfrac {\ddots }{\ddots +{\cfrac {a_{n-1}}{1+a_{n-1}-{\cfrac {a_{n}}{1+a_{n}}}}}}}}}}}}}} קל להוכיח את הזהות באמצעות אינדוקציה על n {\displaystyle n} , ולפיכך הזהות ישימה בגבול; אם הביטוי באגף שמאל מורחב ומייצג טור אינסופי מתכנס, הביטוי באגף ימין ייצג שבר משולב אינסופי מתכנס. פונקציית האקספוננט ניתנת להצגה כפיתוח לטור אינסופי: e z = 1 + ∑ n = 1 ∞ z n n ! = 1 + ∑ n = 1 ∞ ( ∏ k = 1 n z k ) {\displaystyle e^{z}=1+\sum _{n\,=\,1}^{\infty }{\frac {z^{n}}{n!}}=1+\sum _{n\,=\,1}^{\infty }\left(\prod _{k\,=\,1}^{n}{\frac {z}{k}}\right)} היישום של זהות אוילר הוא מיידי: e z = 1 1 − z 1 + z − 1 2 z 1 + 1 2 z − 1 3 z 1 + 1 3 z − 1 4 z 1 + 1 4 z − ⋱ {\displaystyle e^{z}={\cfrac {1}{1-{\cfrac {z}{1+z-{\cfrac {{\frac {1}{2}}z}{1+{\frac {1}{2}}z-{\cfrac {{\frac {1}{3}}z}{1+{\frac {1}{3}}z-{\cfrac {{\frac {1}{4}}z}{1+{\frac {1}{4}}z-\ddots }}}}}}}}}}} שבר משולב זה שקול לשבר המשולב הבא: e z = 1 1 − z 1 + z − z 2 + z − 2 z 3 + z − 3 z ⋱ {\displaystyle e^{z}={\cfrac {1}{1-{\cfrac {z}{1+z-{\cfrac {z}{2+z-{\cfrac {2z}{3+z-{\cfrac {3z}{\ddots }}}}}}}}}}} מהצבת z = 1 {\displaystyle z=1} מתקבלת ההצגה המפורסמת של e כשבר משולב אינסופי שאינו מחזורי: e = 1 1 − 1 2 − 1 3 − 2 4 − 3 ⋱ = 2 + 1 1 + 1 2 + 2 3 + 3 4 + 4 ⋱ {\displaystyle e={\cfrac {1}{1-{\cfrac {1}{2-{\cfrac {1}{3-{\cfrac {2}{4-{\cfrac {3}{\ddots }}}}}}}}}}=2+{\cfrac {1}{1+{\cfrac {1}{2+{\cfrac {2}{3+{\cfrac {3}{4+{\cfrac {4}{\ddots }}}}}}}}}}}
הנס פון בזלר

הנס הרטוויג פון בזלר (בגרמנית: Hans Hartwig von Beseler;‏ 27 באפריל 1850 – 20 בדצמבר 1921) היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס במלחמת העולם הראשונה. פון בזלר נולד בגרייפסוואלד ב-27 באפריל 1850 לגאורג פון בזלר שהיה פרופסור למשפטים באוניברסיטת גרייפסוואלד. בשנת 1868 התגייס פון בזלר לצבא הפרוסי, ולחם במלחמת פרוסיה צרפת. לאחר מכן מילא פון בזלר בצבא תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1903 מונה למפקד הדיוויזיה ה-6, ובשנת 1904 מונה למפקח הכללי על ביצורי גרמניה. בשנת 1910 פרש לביתו. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון בזלר למפקד קורפוס המילואים ה-3 שהיה חלק מהארמייה הראשונה ולחם בחזית המערבית. הקורפוס בפיקודו נטל חלק בקרבות מונס ולה קאטו, והשתתף במצור על אנטוורפן. לאחר כניעת אנטוורפן לחם עם הקורפוס שבפיקודו בקרב איפר הראשון במסגרת הארמייה הרביעית. באביב 1915 הועבר לחזית המזרחית יחד עם מקס פון גלוויץ, וניהל בהצלחה את המצור על נובוגאורגייבסק. ב-27 באוגוסט 1915 מונה למושל הצבאי של פולין, ובתפקידו זה נשאר עד סוף המלחמה. פון בזלר שניסה ליצור אהדה בקרב הפולנים למען מעצמות המרכז, הורה ששפת הלימוד באוניברסיטת ורשה תהיה פולנית, וכן נתן ידו לניהול המועצות המקומיות על ידי הפולנים המקומיים, אך נכשל במטרתו, משום שהעם הפולני ראה בניצחון מדינות ההסכמה את הדרך הטובה ביותר לעצמאות. ב-11 בנובמבר 1918 הותקף חיל המצב הגרמני בוורשה על ידי הלאומנים הפולנים ופורק מנשקו. פון בזלר הצליח לברוח כשהוא מחופש לגרמניה, והתגורר בפוטסדאם, שם התגורר כאדם שבור ומאוכזב עד מותו ב-20 בדצמבר 1921. הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה ממלכת פולין (1916–1918) מדיה וקבצים בנושא הנס פון בזלר בוויקישיתוף
שחקן ההגנה של היורוליג

שחקן ההגנה של היורוליג (באנגלית: Euroleague Best Defender) הוא פרס שנתי המוענק לשחקן ההגנה המצטיין של העונה הסדירה בליגת היורוליג, החל מעונת 2004/2005. בחירת שחקן ההגנה נעשית על ידי מאמני קבוצות היורוליג. הפרס מוענק על הצטיינות לאורך העונה הסדירה כולה, כולל שלב הבתים, שלב ה"טופ 16" ומשחקי ההצלבה. דימיטריס דיאמנטידיס (פנאתינייקוס) מוביל בפער ניכר את טבלת הזוכים, עם שש זכיות בתואר שחקן ההגנה. דימיטריס דיאמנטידיס זוכה בפרס בפעם השישית, באתר היורוליג בעונת 2019/2020 לא הוענק הפרס.