מאיר שלו

מאיר שלו (29 ביולי 1948 – 11 באפריל 2023) היה סופר, עיתונאי, מחזאי ופובליציסט ישראלי, כתב רומנים מהווי ארץ ישראל וספרי ילדים, ובעל טור שבועי בעיתון "ידיעות אחרונות". ספריו זכו להצלחה גדולה, תורגמו לכעשרים שפות, והוא נחשב לאחד הסופרים הישראלים הנקראים ביותר. מאיר שלו נולד במושב נהלל למשורר, המורה והסופר הירושלמי יצחק שלו, ולבתיה לבית בן-ברק מנהלל שהייתה מורה. בגיל צעיר עבר עם משפחתו לארבע שנים לקיבוץ גינוסר וב-1952 השתקעה המשפחה ב"שיכון קריית משה" שבשכונת קריית משה בירושלים, שם גדל, מלבד שנתיים נוספות בנהלל בשנים 1957–1958. למד בבית הספר התיכון שליד האוניברסיטה העברית. באוגוסט 1966 התגייס לצה"ל ושירת בסיירת גולני. במלחמת ששת הימים השתתף בקרב תל פאחר. בנובמבר 1967 נפצע במלחמת ההתשה בבקעת הירדן מארבעה כדורים מאש כוחותינו. דמותו של שלו מופיעה לרגע בספרו "עשו", כחברו של בנימין, בחור צולע עם משקפיים, המתרועע עם רומי. ב-1969 התפרסם שירו האנטי-מלחמתי "על דעת הנערים". אחרי שירותו בצה"ל סיים לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה בהאוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום לימודיו החל שלו לעבוד בטלוויזיה הישראלית. בשנת 1975 היה עוזר מפיק ועורך משנה. הוא היה שותף בחיבור החידות של תוכנית "מחפשים את המטמון", ובשנת 1977 היה בצוות השעשועון "שלוש יוצא אחד", ועוזר עורך של התוכנית "עלי כותרת", בה גם הופיע בפינה שהביאה אירועים מצחיקים מרחבי העולם, ובהמשך בפינה סאטירית. בשנת 1978 הצטרף לצוות של השעשועון "תשע בריבוע". שלו גם הגיש פינת ביקורת עיתונות בטלוויזיה, ובשנת 1980 הגיש פינת לשון בשם "חטף פתח". בשנת 1979-1980 הנחה יחד עם זאב ענר שעשועון לנוער בנושא היסטוריה בשם "שאלה של זמן". הנחה את התכנית "ארץ אהבתי" שהפיקה עוגניה שמחוני, והנחה גם את התוכנית "שעה טובה" ששודרה בליל שבת בערוץ הראשון. ב-1988 יצא רומן הביכורים "רומן רוסי" ואחריו פרסם שלו עוד שמונה רומנים, ספרי עיון שונים וספרי ילדים. החל משנות השמונים פרסם טור עיתונאי קבוע בימי שישי, שהופיע בתחילה ב"הארץ", ולאחר מספר שנים, החל משנת 1991, ב"המוסף לשבת" ב"ידיעות אחרונות". הספרים הראשונים שפרסם היו "משכב לצים" ב-1982, אסופה של חרוזים ארוטיים-הומוריסטים, ו"תנ"ך עכשיו" ב-1985, שהיה אסופה של מאמרים פרשניים ברוח אקטואלית והיתולית על סיפורי המקרא. הרומנים של שלו הם סיפורי אהבה שעוסקים בהוויה הישראלית והמשפחתית, מתמקדים בעיקר בראשית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל, שואבים רבות מן המקורות ומחוברים לנוף, לטבע ולהיסטוריה של הארץ. ברבים מספריו משתקפים סיפורים מתולדות משפחתו, ושזורים בהם נופי ילדותו בירושלים ובנהלל. הרומן הראשון "רומן רוסי" יצא לאור בשנת 1988 וזכה להצלחה גדולה. הסיפור מתרחש במקום שהוא מעין גלגול בדיוני של נהלל. המספר הוא נכדו של אחד ממייסדי המקום, והוא מגולל את סיפור ההתיישבות של אנשי העלייה השנייה והשלישית במעין "אוסף של אנקדוטות רבות-דמיון" שיש בהן תמהיל של מציאות ופנטזיה כאחד. ב"עשו" שיצא בשנת 1991, מספר שלו את קורותיה של משפחת אופים ישראלית במהלך שלושה דורות, שניתן גם ליחס אותה למעין פרודיה של סיפורי האבות והאמהות מספר בראשית. במרכז הספר מתוארת מערכת היחסים המורכבת בין המספר, עשו, לבין אחיו יעקב. על אף הטרגיות של מרכיבי הסיפור (מחלות קשות, שכול, יחסים עכורים בקרב המשפחה, בן שגלה מארצו) מצליח שלו לשעשע את הקוראים בדרך הסיפור, שבה הוא משלב בדיות, ציטטות, הרמזים ספרותיים ושעשועי לשון. מחוץ לספר "בביתו במדבר" מעוגנים גם שאר הרומנים בסיפורים על הוויות החיים של כפר בעמק יזרעאל, במהלך שישים שנות קיומו, החל מהקמתו בשנות העשרים של המאה העשרים. הספר "הדבר היה ככה" מתבסס על חוויותיו האוטוביוגרפיות של מאיר שלו בשנות ילדותו במושב נהלל, כשהגיבורה הראשית שבו היא סבתו עזת הנפש וחולת הניקיון, בעוד שגיבור המשנה הוא שואב האבק שנשלח אליה מאמריקה, והוא ספון ללא שימוש בחדרה. הציר העלילתי המשותף לרוב הרומנים הוא סיפור המשפחה לצד הסיפור הציוני. נפרשת פה "כמין סאגה ארץ-ישראלית על פני עשרות שנים, ותולדות 'הארץ' - ובמיוחד פרשת ההתיישבות העובדת בה נשקפות ממנו בראי עקום" בסגנון ריאליזם פנטסטי לצד תיאורים מפורטים ובקיאים מאוד של נוף ישראלי מובהק ודמויות, מגיש שלו סיפור שהוא שילוב של מיתוסים מצד אחד ובקיאות גדולה בפרטי העבודה והמעשה מצד שני. רצף העלילה איננו ליניארי, והוא נע קדימה ואחורה לסירוגין, עד שהוא מתקבל בפני הקורא בשלמותו. התכונה הבולטת מאוד לאורך כל כתביו של שלו הוא ההומור שמתבל את סיפוריו לא רק בחן, אלא באפשרות לעמוד בכל התלאות והאירועים, שלעיתים הם קשים מאוד - המתרחשים ברומנים שלו. שלו ידוע בתחקיר היסודי שנהג לערוך לקראת כתיבת כל אחד מספריו, במסגרתו בחן היטב את המלאכות שבהן עוסקים גיבוריו, ובמילותיו שלו: גם תיאור אפיית הלחם ב'עשו' וסיתות האבנים ב'בביתו במדבר' מבוססים על פגישות עם בעלי מקצוע ועל ההקפדה המשונה שלי לא לעשות מה שהם עושים, אלא רק להתבונן ולרשום רשימות. מעולם לא שילחתי יונה, לא סיתתי אבן, לא אפיתי כיכר לחם ולא קניתי ומכרתי פרות לבשר. — בריאיון לחיה הופמן, ידיעות אחרונות, 3 במרץ 2006 כמה מספרי הילדים שלו עובדו לתיאטרון. אחד מהם: "הגשם של סבא אהרן" המבוסס על סיפור שסיפר לו סבו, עובד ב-2017 להצגת ילדים, במסגרת פסטיבל חיפה להצגות ילדים. ההצגה זכתה במקום ראשון במסגרת הפסטיבל. הרומן שלו "יונה ונער" עובד להצגת תיאטרון בתיאטרון גשר, ובוים על ידי יבגני אריה. הרומן "כימים אחדים" הוצג בעיבודים שונים בישראל ברוסיה ובארצות הברית. ההצגה "כימים אחדים", המבוססת על ספרו, הוצגה בתיאטרון הקאמרי. בספריו העיוניים הוא חשף את מקורות ההשפעה של כתיבתו, החל מהסופרים והספרים שאהב, דרך עולם התנ"ך, אליו הוא קשור לא מעט בעקבות אביו, יצחק שלו, שהיה מורה וסגן לחתן-התנ"ך העולמי למבוגרים וכלה באהבתו הגדולה לעולם הטבע והנוף הארץ-ישראלי, ממנה ניתן להתרשם מכל ספריו, ובעיקר מספרו "גינת בר". חצי שנה לאחר מותו, יצא לאור ספר הילדים האחרון שלו: "נֶכֶד קָרָטֶה וְסַבָּא סְנוֹקֶרֶת", העוסק בקשר שבין סב ונכדו. שלו נחשב לאחד הדוברים הבולטים של השמאל הציוני. והיה מבקר קשה של הימין הישראלי והממסד הדתי. בנאום אשר נשא בטקס שבו האוניברסיטה העברית העניקה לו ד"ר לשם כבוד ביוני 2019 אמר את הדברים הבאים: קשה להיות בית משפט עליון בירושלים, עיר שחוקי המדינה משעממים אותה, וחברי כנסת בורים שפועלים בה זוממים לחוקק בה ולהשליט ממנה את מה שהם מכנים "משפט התורה"...הר הבית לא גבה אלא להיפך, הוא נעשה נמוך משהיה. מי שנוהרים אליו הם קנאים וקיצונים, ודבר ה’ שהם לומדים אינו חזון השלום אלא מלחמות דת והזיות משיחיות. במשך שנים רבות היה בעל טור ב"מוסף לשבת" של העיתון ידיעות אחרונות. בטור זה, שהיה כתוב בהומור ובעוקצנות, ביקר שלו את מדיניות הממשלה, בפרט בנושאי חינוך, טבע וסביבה, דת ומדינה. תשומת לב מיוחדת הקדיש שלו בטורו למצב החינוך והתרבות בישראל. דוגמה לכך היא הקטע הבא, מתוך הטור שפורסם ב-23 בספטמבר 2005: אקלימו של בית הספר, כולל האלימות, הוא המשך ישיר של האקלים הכללי, כולל האלימות, ובמדינת ישראל, בניגוד לחברה היהודית שהצמיחה והקימה אותה, אין החינוך, ההשכלה והידע מוערכים ונכספים כמו שפעם היו. סולם העדיפויות של הממשלה אחר, וגם מה שהתחיל כלגלוג על משכילים חיוורי פנים, נעשה סולם ערכים שבו ערוץ הילדים הוא ההכשרה האינטלקטואלית לקראת ערוץ 2. פרס ברנשטיין לשנת 1989 שנת 1989, פרס העיר ורונה ומועדון רומיאו ויוליה על "כימים אחדים" שנת 1989 פרס האגודה האנטומולוגית הישראלית פרס ראש הממשלה בישראל על רומן רוסי, (1989). פרס ברנר לשנת 2006‏ הפרס הלאומי לספרים יהודיים בארצות הברית על הספר יונה ונער, 2007 פרס פראט לשנת 2009 על מפעל חיים פרס פורטה סיבריה לשנת 2009 על ספר הילדים "מבול, נחש ושתי תיבות" פרס ניומן לספרות עברית לשנת 2011 דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשנת 2012 עיטור אביר מסדר האמנויות והספרות של צרפת, 2013 דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 2019 דוקטור לשם כבוד מטעם מכון ויצמן, 2020 רומן רוסי, הוצאת עם עובד (1988) עשו, הוצאת עם עובד (1991) כימים אחדים, הוצאת עם עובד (1994) בביתו במדבר, הוצאת עם עובד (1998) פונטנלה, הוצאת עם עובד (2002) יונה ונער, הוצאת עם עובד (2006) הדבר היה ככה, הוצאת עם עובד (2009) שתיים דובים, הוצאת עם עובד (2013) אל תספר לאחיך, הוצאת עם עובד (2022) תנ"ך עכשיו (1985) בעיקר על אהבה (1995) סוד אחיזת העיניים (1999) רֵאשית – פעמים ראשונות בתנ"ך (2008) גינת בר, הוצאת עם עובד (2017), עם רישומים מאת רפאלה שיר על אהבה ואחיזת עיניים, הוצאת עם עובד (2024). הילד חיים והמפלצת מירושלים (1982) גומות החן של זוהר (1987) אבא עושה בושות (1988) מיכאל והמפלצת מירושלים (1989) (מאייר: עמנואל לוצאטי) הכינה נחמה (1990) מבול, נחש ושתי תיבות (1993) (מאייר: עמנואל לוצאטי) איך האדם הקדמון המציא לגמרי במקרה את הקבאב הרומני (1993) הטרקטור בארגז החול (1995) הדודה מיכל (2000) רוני ונומי והדב יעקב (2004) אריה בלילות (2006) הגשם של סבא אהרן (2007) הצלחת שמתחת (2008) קרמר החתול ישן כל הזמן (2010) קרמר החתול יוצא אל היער (2012) וניל על המצח ותות על האף (2013) קרמר החתול לומד לשחות (2014) הקטר שרצה לנסוע לרומא (2015) פנדה יוצאת למרעה (2017) ככה זה כשאוהבים (2019) השן שהתנדנד לה הילד (2020) נכד קרטה וסבא סנוקרת (2023) משכב לצים (1982) אצלנו במערה (2022) צ'יטרה-גריבה - סיפורו של יון, הוצאת עם עובד (2008), מאת: דהאן גופל מוקרג'י בסוף שנות ה־90 הפיק יחד עם חברת המשחקים "סידי וורם"" משחקי מחשב לספריו "אבא עושה בושות" ו"הכינה נחמה", בשני המשחקים האלו מאיר שלו מקריין את הסיפור. ארכיונו האישי הכולל טיוטות של ספרים, התכתבויות עם מנהיגים, סופרים, ומכתבים מקוראים, הועבר ב-1 באוקטובר 2024 לספרייה הלאומית לוח זיכרון על "גב זרחן" מקום המוזכר בספרו "בביתו במדבר", שעוצב על ידי האדריכל אסף קשטן, ואשר הוסר ממקומו ביד עלומה עוד בטרם מלאה שנה לפטירתו. שלו היה נשוי לרינה שלו, ואב לבת, זהר ובן, מיכאל. הוא התגורר לסירוגין בשכונת קטמון הישנה בירושלים ובאלוני אבא שם טיפח בחצרו גינת-בר, עליה כתב בספרו "גינת בר" שיצא לאור ב-2017. היה ידוע בקרב בני משפחתו בכינוי "דסי", על שם נכדתו הדסה (דסי) שהחלימה ממחלת הסרטן. אחיו, ד"ר צור שלו, הוא היסטוריון של תקופת הרנסאנס, מרצה באוניברסיטת חיפה ולשעבר נווט בחיל האוויר. אחותו, רפאלה שיר, הייתה ציירת. שלו היה אחיינו של מרדכי שלו ובן דודם של הסופרת צרויה שלו, המתמטיקאי והסופר ענר שלו וחבר הכנסת רם בן ברק. נפטר ב-11 באפריל 2023, בגיל 74, לאחר מאבק של שלושה חודשים במחלת הסרטן. נטמן ב-14 באפריל 2023, בבית העלמין של נהלל. סמדר שיפמן, דברים שרואים מכאן - דויד גרוסמן, אורלי קסטל-בלום ומאיר שלו: מעבר למודרניזם?, הוצאת כרמל, 2007. (הספר בקטלוג ULI) אילת נגב, שיחות אינטימיות, הוצאת ידיעות אחרונות, 1995, הפרק "מאיר שלו - יעקב ועשָו", עמ' 375-367 (הספר בקטלוג ULI) גדי בלום וניר חפץ, תרבות ורוח - מאיר שלו,ישראל לאן - 18 שיחות עם האישים שמעצבים את פני המדינה, ידיעות אחרונות ספרי חמד, תל אביב, 2008, עמודים 174 - 199 (הספר בקטלוג ULI) מאיר שלו, רצח והתאבדות, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 382–386, הוצאת כרמל, 2017. (הספר בקטלוג ULI) הספרים של מאיר שלו באתר עם עובד מאיר שלו, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" מאיר שלו, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" מאיר שלו, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה" מאיר שלו, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית) רשימת הפרסומים של מאיר שלו, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של מאיר שלו, באתר "סימניה" מאיר שלו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ציטוטים של מאיר שלו, באתר "בין המירכאות" שירי לב-ארי, אני לא יכול לכתוב במקום אחר, באתר הארץ, 12 באפריל 2006 סבא בעננים, באתר הארץ, 28 במרץ 2007 שירי לב-ארי, עכבר העיר אונליין, הסיפור עובד, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2008 מיה סלע, עכבר העיר אונליין, לא רוצים לחנך: ריאיון עם מאיר שלו ויוסי אבולעפיה, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2010 סהר שלו, ‏בביתנו, במדבר, "כביש ארבעים", גיליון 125, ינואר 2012 יניב מגל, ‏מאיר שלו: אם המחאה לא תהיה פוליטית, מוטב שלא תתחדש, באתר גלובס, 8 במאי 2012 יניב מגל, "שיחות עם סופרים", פרק ראשון מתוך ספרו של משה גרנות ובו הוא משוחח עם מאיר שלו על יצירתו הזמנה לזכייה בפרס פורטה סיבריה מאיר שלו, ‏יעקב, רחל ולאה: תמונות מחיי נישואין, הרצאה בסדרת ההרצאות "בכור המהפכה", 29 במאי 2007 מיה סלע, מאיר שלו יוצא לנקום, באתר הארץ, 5 ביולי 2013 יניב מגל, ‏הסופר מאיר שלו: "הציונות היום היא מדליה לשים על החזה", באתר גלובס, 6 בפברואר 2015 גילי איזיקוביץ, מאיר שלו עולה על הפסים הנכונים, באתר הארץ, 26 ביולי 2015 אלעד זרט, "אם נתניהו היה ראש הממשלה בקום המדינה, לא הייתה מדינה", באתר "ידיעות אחרונות", 1 במרץ 2017 יהודה שוחט, "כל הפוליטיקה של המזרח התיכון מבוססת על פייק היסטורי", באתר "ידיעות אחרונות", 7 ביוני 2017 דנה ויס, ‏בגיל 70: מאיר שלו מדבר, באתר ‏מאקו‏, 3 בפברואר 2018 גם את ז'בוטינסקי היו דוקרים היום. 29 ביולי 2020 מאיר שלו (1948-), דף שער בספרייה הלאומית מאיר שלו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאיר שלו, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מאיר שלו, באתר MusicBrainz (באנגלית) מאיר שלו, דף שער בספרייה הלאומית מאיר שלו, בלקסיקון הספרות העברית החדשה ראו גם בערכים העוסקים בספריו. מאיר שלו, מאיר שלו בחזרה לסיירת גולני, במחנה,‏ 1988 יעל דר, סבא שוב מגשים סיפורים, באתר הארץ, 17 באפריל 2007 צביה גרינפילד, כל מלך ממזר, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2008 קובי ניר, ‏צלחת מעופפת, באתר גלובס, 6 באוקטובר 2008 נוית בראל, מאיר שלו בשיעור תנ"ך מרתק, באתר nrg‏, 4 במרץ 2009 משה שפריר, על הפעמים הראשונות בתורה, חדשות מחלקה ראשונה‏, 15 במאי 2009 שמעון שלוש, "קריאה מעריכה ומנחה", על הספר "בעיקר על אהבה" באתר סימניה, 30 ביולי 2010 רותה קופפר, קרמר החתול ישן כל הזמן מאת מאיר שלו, הייתי ער ונמר, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2010. מאיר שלו: "יום יבוא וכולנו נצטרך תרגום לתנ"ך", באתר ynet, 7 ביוני 2011 דורית שילה, שיר קינה לעברית מאת מאיר שלו, באתר הארץ, 31 ביולי 2013 שירי לב-ארי, יון-דואר בהלם קרב, באתר הארץ, 7 באפריל 2008 דולי לוי, אפקטים קומיים כסוגלים (מאפיינים) סגנוניים בכתיבתו העיתונאית של מאיר שלו, הומור מקוון 3, ינואר 2014 זיוה שמיר, מאיר שלו, באתר מב"ע - מחקרים בספרות עברית רחל אליאור, על מאיר שלו ועל ספרו: גינת בר באתר ד"ר לאה מזור: על מקרא הוראה וחינוך, 15 ביוני 2023 נועם כהן, ‏הסופר מאיר שלו הלך לעולמו בגיל 74, באתר ‏מאקו‏, 11 באפריל 2023 דורית אסרף מזרחי, הסופר והפובליציסט מאיר שלו הלך לעולמו בגיל 74, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 11 באפריל 2023 מאיר שלו, "תנו לחיות בשפה הזאת, ואם אפשר, גם בארץ הזאת" | הטור האחרון של מאיר שלו, באתר ynet, 11 באפריל 2023 דנה ויס, ‏"אני רוצה להשמיד טיוטות ודברים שכתבתי ולא פרסמתי" | הריאיון האחרון של מאיר שלו ז"ל, באתר ‏מאקו‏, 12 באפריל 2023 גילי איזיקוביץ, חיים באר: מאיר שלו הבין הבנה עמוקה של ההוויה הישראלית, של האדם הישראלי, באתר הארץ, 11 באפריל 2023 רונן טל, מאיר שלו היה הישראליות עצמה, וסירב להתנצל על כך, באתר הארץ, 11 באפריל 2023 אביעד הכהן, המאהב הגדול: פרידה ממאיר שָׁלֵו, בבלוג "עונג שבת", 21 באפריל 2023 ליאור בן עמי, זה לא אותו העמק, באתר "ידיעות אחרונות", 15 באפריל 2023 ניצה בן־דב, עלילת נקמה מתוחכמת, סבלנית, מתוכננת, באתר הארץ, 19 באפריל 2023 כנרת רובינשטיין, על קרקע המציאות גדלות הבדיות הכי טובות, באתר "מעלה", יוני 2023 מור שני‏, פרס ברנר למאיר שלו ושפרה הורן, באתר וואלה, 5 ביוני 2006 מאיר שלו, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית) אבנר הולצמן, מאיר שלו, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" יעל דיין, "גינת בר": מאיר שלו בורא גן עדן פרטי, באתר הארץ, 29 במרץ 2017 במחנה, ‏איזה פריט צה"לי היה הכי משמעותי עבורכם?, באתר ‏מאקו‏, 26 בספטמבר 2011 מאיר שלו, "בחזרה לסיירת גולני", במחנה, 1988. לי-טל תייר, ששה ימים וזיכרון, ביטאון ביבשה גיליון 2, יוני 2007. תיאור תקרית הפציעה בקטע מתוך ראיון של מאיר שלו עם מיכה פרידמן ב"הארץ" ב-1992, אתר "מוקירים" (דף לזכר זאב דורי) מאיר שלו, "עשו", עם עובד, 1991, עמודים 362–363 מאיר שלו, על דעת הנערים, מעריב, 14 במרץ 1969 טדי פרויס, לא כלום אפילו לא עניבה, דבר, 14 באוגוסט 1975 נעמי גל, לחוף ירדן..., מעריב, 16 ביוני 1975 מי למה כמה, דבר, 5 באוגוסט 1977 רפאל הלפרין יתבע את ירון לונדון בגלל התכנית על שבירת אבנים, דבר, 12 ביוני 1977 מי שמתראיינת בשבת - אינה פטורה מגיוס, דבר, 11 ביולי 1978 כל בו טל, דבר, 27 באפריל 1978 דני בלטמן, המצחיקן שמדקדק את השפה, מעריב, 20 במרץ 1980 מאיר שלו, כמה עניינים - מבחר מטוריו של הסופר המוערך - מהראשון ב-1991 ועד האחרון שפורסם בטרם הלך לעולמו, באתר ynet, 14 באפריל 2023 יעל אינגל, הספר המביך שמאיר שלו ניסה להסתיר, באתר הספרנים, ‏4 ביולי 2023 על פערי דורות, הזדקנות ופרידה: חצי שנה לאחר מותו, ספרו האחרון של מאיר שלו יוצא לאור | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-09-29 מאיר שלו: "פרופסורים ודוקטורים – כל מה שמפחיד את הפוליטיקאים ואת המשטר הזה, כמו שהפחיד משטרים קודמים לו", ‏18 ביוני 2019 פרס פורטה סיבריה למאיר שלו, באתר nrg‏, 28 בינואר 2009 מיה סלע, הסופר מאיר שלו זכה בפרס ניומן לספרות עברית על מפעל חיים, באתר הארץ, 23 במאי 2011 יום בן-גוריון 2012 מיה סלע, חמישה אנשי ספרות ישראלים יקבלו עיטור מממשלת צרפת, באתר הארץ, 26 ביוני 2013 אורין מוריס, האם מאחורי מה שנראה כספר חלש של מאיר שלו מסתתר תרגיל מחשבתי נועז, באתר הארץ, 6 באפריל 2022 קרן דותן, החדש של מאיר שלו: בלי לפרק את הפצצה, באתר ישראל היום, 6 באפריל 2022 מאיר שלו, "יש שמייחסים לכתיבה אלוהיות מסוימת. אינני רואה שום דבר אלוהי בכתיבה", באתר ynet, 13 באפריל 2024 - פרק מהספר https://youtu.be/RX2WAfXImtk בביתו החדש, ידיעות אחרונות, אלעד זרט, 1 באוקטובר 2024 ארכיון מאיר שלו, בספרייה הלאומית אילנה קוריאל, תעלומה במדבר: הגב הסודי ושלט הזיכרון למאיר שלו שנגנב, באתר ynet, 14 באפריל 2024 גילי איזיקוביץ, מאיר שלו, מגדולי הספרות העברית, מת בגיל 74, באתר הארץ, 11 באפריל 2023 אורלי אלקלעי ושני נחשוני, הסופר מאיר שלו מובא למנוחות בבית העלמין בנהלל, באתר Kan 11 - תאגיד השידור הישראלי, ‏14-4-2023