גל פרידמן

גל פרידמן (נולד ב-16 בספטמבר 1975) הוא גולש רוח עבר ישראלי אשר התחרה על גלשן מסוג "מיסטרל". הוא אלוף אולימפי (אתונה 2004), אלוף עולם (2002) ופעמיים סגן אלוף אירופה. פרידמן הוא הספורטאי הישראלי הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית ובשתי מדליות אולימפיות אישיות בסך הכל. בנוסף הוביל כמאמן את תום ראובני לזכייה במדליית זהב אולימפית במסגרת משחקי פריז 2024. גל פרידמן נולד בחדרה לאורי ודגנית פרידמן, וגדל בפרדס חנה-כרכור. פרידמן החל להתאמן בגלישת רוח במועדון השיט בשדות ים כאשר היה בן 9, בעקבות אביו שהיה מראשוני הגולשים בארץ. בגיל 13 התחיל להשתתף בתחרויות בינלאומיות ובגיל 16 הצטרף לנבחרת ישראל, שם התאמן בהדרכתו של גור שטיינברג. את שירותו הצבאי העביר פרידמן כספורטאי מצטיין. בשנת 1989, כאשר היה בן 13, פרידמן התחרה באליפות העולם לנוער (עד גיל 19) שנערכה במונטריאול וזכה במדליית כסף בשנת 1994 הוא השתתף לראשונה באליפות אירופה לבוגרים וסיים במקום ה-19 הכללי.[דרוש מקור] כמו כן הוא השתתף לראשונה באליפות העולם לבוגרים בתחרות שנערכה בעיירה גימלי שבקנדה וסיים במקום ה-35. פרידמן הפך לגולש המוביל של ישראל כאשר דגם הגלשן הוחלף בשנת 1993 מדגם "לכנר", בו הצטיין עמית ענבר, לדגם "מיסטרל". מבנה גופו הצנום יחסית העניק לו יתרון בדגם החדש. במרץ 1995, פרידמן זכה במדליה הראשונה שלו בטורנירים בינלאומיים כאשר זכה במדליית זהב באליפות אס"א הבינלאומית בגלישת רוח שנערכה באילת. באותה השנה הוא זכה במדליית כסף באליפות אירופה שנערכה בחופי האי וייט. שנה לאחר מכן הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם שנערכה בבת גלים, חיפה. הודות להישגיו אלה הוא נבחר לייצג את ישראל באולימפיאדת אטלנטה 1996, בה זכה במדליית הארד והפך לגולש הישראלי הראשון שזוכה במדליה אולימפית והספורטאי היחיד במשלחת הישראלית שזכה במדליה באולימפיאדה זו. בשיוט הראשון פרידמן חצה את קו הסיום במקום הראשון ואת השיוטים הבאים הוא המשיך לסיים במקומות הראשונים. בשיוט השישי הוא שוב ניצח, אבל סיים תשיעי בלבד בשיוט השביעי, מה שערער את מעמדו ואת הסיכוי שלו לסיים בשלישייה הראשונה. בימי התחרויות האחרונים הרוח חדלה מלנשוב באתר השיט בסוואנה ובסופו של דבר נערכו בתחרות תשעה שיוטים בלבד, במקום 11 כמתוכנן. בשיוט הלפני אחרון פרידמן סיים במקום הרביעי בזמן שקקלמנאקיס היווני סיים במקום הראשון ולמעשה הבטיח את הזהב. בשיוט התשיעי והאחרון פרידמן סיים במקום הראשון, אך לרוע מזלו קרלוס אספינולה הארגנטיני סיים אחריו במקום השני והבטיח את מדליית הכסף, מה שהותיר את פרידמן בשקלול כל השיוטים עם מדליית הארד. בטקס הנעילה של המשחקים, פרידמן נבחר להיות נושא הדגל של המשלחת. בשנת 1997, הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה במורסיה שבספרד. בשנת 1998 הוא זכה במדליית כסף באליפות אס"א הבינלאומית בגלישת רוח שנערכה באילת ושנה לאחר מכן זכה באותה התחרות במדליית הזהב. למרות הישגיו אלה פרידמן הפסיד את המקום במשלחת הישראלית לאולימפיאדת סידני 2000 לעמית ענבר. בעקבות כישלונו להיכנס לסגל האולימפי, פרש לתקופה של כשנתיים, שבמהלכן התרכז ברכיבה על אופני הרים. פרידמן חזר להתחרות בגלישה במרץ 2001, וכבר באותה השנה זכה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה במרסיי וסיים במקום הרביעי באליפות העולם. באליפות העולם בשנת 2002 שנערכה בפאטאיה שבתאילנד, פרידמן זכה במדליית הזהב לאחר שהוביל לאורך רוב התחרות והפך לישראלי הראשון שזוכה בתואר אלוף העולם בתחום גלישת הרוח בענף השיט. כבר בשיוט הלפני אחרון פרידמן הבטיח את מדליית הזהב כאשר סיים במקום הראשון ופתח פער מיריביו, בשיוט ה-11 והאחרון הוא סיים במקום ה-16 אולם לדירוג זה לא היה כל משמעות. באותה השנה זכה פרידמן גם במדליית כסף באליפות אירופה שנערכה בנויזידלרזה. בשנת 2003 הוא זכה במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בקדיס לאחר שסיים את התחרות עם 57 נקודות שליליות, ארבע יותר מהמקום השני. באולימפיאדת אתונה 2004, גל פרידמן זכה במדליית הזהב הראשונה של ישראל במשחקים האולימפיים בתחרות בדגם מסטרל לגברים (אנ') ובכך הפך לספורטאי הישראלי הראשון שהוכתר כאלוף אולימפי ולספורטאי הישראלי הראשון שזוכה בשתי מדליות אולימפיות. גל היה הגולש היחיד בתחרות שסיים בעשירייה הראשונה בכל אחד מהשיוטים. בשיוטים הראשונים פרידמן סיים בצמרת ואף ניצח את השיוט החמישי והשמיני, יציבות זו הבטיחה לו מעשית מדליה כבר בשיוט הלפני אחרון. לקראת השיוט האחרון פרידמן דורג במקום השני במרחק 3 נקודות מהמקום הראשון של יריבו הברזילאי ריקארדו סנטוס. כדי לזכות במדליית הזהב פרידמן היה צריך לסיים את השיוט האחרון בפער של שלושה מקומות מהברזילאי ולסיים לפני היווני ניקוס קקלמנאקיס. בשיוט ה-11 והאחרון פרידמן סיים במקום השני, הרחק לפני הברזילאי שסיים במקום השבעה עשר והיווני שסיים במקום העשירי, וכך זכה במדליית הזהב. בטקס הענקת המדליות נכחו שרת החינוך והספורט, לימור לבנת, השופט הישראלי בתחרות אהרון בוצר וחבר הוועד האולימפי הבינלאומי אלכס גלעדי שהעניק לגל את המדליה. בתחילת יוני 2005 נגנבה כספת מבית הוריו של פרידמן, ובה המדליות בהן זכה. מספר ימים לאחר מכן נמצאה מדליית הזהב על ידי ילדה בת 7 מפוריידיס בעת שטיילה עם משפחתה ביער עופר. מדליית הארד מאטלנטה 1996 לא נמצאה. לאחר הישגו באולימפיאדת אתונה, נכנס פרידמן ל"סגל היהלום" של ישראל כחלק מההכנות לאולימפיאדת בייג'ינג 2008 אולם הוא לא הצליח להסתגל לדגם החדש של "ניל פרייד" שנכנס לשימוש בשנת 2005. בשנת 2006 הוא סיים במקום ה-32 באליפות אירופה ובמקום ה-19 באליפות העולם. בינואר 2007 הוא זכה בתחרות 'New Year International Regatta' שנערכה בלימסול שבקפריסין, אך בהמשך השנה סיים רק במקום ה-34 באליפות העולם שנערכה בקשקאיש. באליפות העולם בשנת 2008 שנערכה באוקלנד, הוא סיים במקום ה-29 והפסיד את המקום במשלחת הישראלית לאולימפיאדת בייג'ינג 2008 לשחר צוברי. בשנת 2008 פרש מגלישה מקצועית והפך למאמן באיגוד השייט ובין היתר אימן את נמרוד משיח, שתחת הדרכתו זכה בשלוש מדליות רצופות באליפות העולם. במאי 2013, הוחלט באיגוד השייט ליצור נבחרת עם מאמן אחד במקום מאמן אישי לכל גולש כפי שהיה עד אז. פרידמן כבר מונה למאמן הלאומי של נבחרת גלישת הרוח, אך הגולשים סירבו להחליף את מאמניהם האישיים במאמן יחיד ולבסוף מינויו של פרידמן בוטל. בשנת 2019 מכר פרידמן את הגלשן עמו זכה במדליית הזהב באולימפיאדת אתונה 2004 לתנועת מכבי, אשר מציגה את הגלשן במוזיאון הספורט היהודי העולמי שבכפר המכביה. באוקטובר 2021, מונה פרידמן על ידי איגוד השייט למאמן הראשי של נבחרת הגברים בגלישת רוח לקראת הקמפיין האולימפי לפריז 2024. באולימפיאדה הוא הוביל את תום ראובני לזכייה במדליית זהב והפך לישראלי הראשון שזוכה במדליית זהב אולימפית גם בתור ספורטאי וגם מוביל חניך לזהב אולימפי כמאמן. בשנת 2005 התחתן פרידמן עם מיכל פלג, בת שדות ים, שהייתה חברתו במשך עשר שנים. הם מתגוררים בקיבוץ שדות ים ולהם שתי בנות ושני בנים. פרידמן הוא חובב צילום ובשנת 2017 החל לעבוד כצלם חתונות. בין היתר באותה השנה הוא התמנה לצלם הבית של קבוצת הכדורסל מכבי חיפה. פרידמן הוא טבעוני. כשנשאל מדוע בחר בטבעונות, השיב "רק אחרי שהבנתי איזה סבל אנחנו גורמים לחיות בשביל שיהיה לנו טעים, אז נמנעתי לגמרי. לפני זה, פשוט רק הרגשתי שזה לא עושה לי טוב באימונים לאכול והרגשתי כבד עם בשר". בשנת 2005, לאור הישגיו, הוא נכנס להיכל התהילה של הספורטאים היהודים (יד לאיש הספורט היהודי). בסדרת האנימציה איש משפחה בעונה 12 פרק 10 הוזכר פרידמן כאחד משלושה ספורטאים יהודים גדולים. בתוכנית המערכונים הסאטירית אנחנו במפה, נשאלו אנשי ספורט על גל פרידמן במערכון שנקרא "אגדות מהעבר". גל פרידמן, ברשת החברתית פייסבוק גל פרידמן, ברשת החברתית אינסטגרם גל פרידמן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי גל פרידמן, באתר olympedia.org גל פרידמן, באתר Sailing.org גל פרידמן, באתר הוועד האולימפי בישראל פרופיל, סטטיסטיקות ותוצאות בתחרויות באתר איגוד השיט הבינלאומי שחר בן הלוי, הגל השקט, באתר ynet, 25 באוגוסט 2004 ערן נבון, "ביום שאתה פורש אתה מקבל בעיטה", 7 בספטמבר 2012, ישראל היום ערן נבון, הגל החדש, באתר ישראל היום, 15 באפריל 2016 נגה שנער-שויער, "תעודת בגרות לא מכינה לחיים. מספורט אפשר ללמוד הרבה יותר", באתר ynet, 4 באוקטובר 2016 אורן אהרוני, "חתונת הזהב", באתר ynet, 10 ביולי 2017 איתמר קציר, הסיפור מאחורי הזהב האולימפי הישראלי, באתר הארץ, 22 ביולי 2021 ערן נבון, הגל השני: גל פרידמן חוזר לים כמאמן נבחרת השיט - ומסמן מטרה, באתר ישראל היום, 3 בפברואר 2022 אסי ממן, ‏"קיבלתי הצעה של מאות אלפי דולרים על הזהב", באתר ONE‏, 26 באפריל 2023 גל פרידמן, גולש צעיר, באתר כאן ארכיון פרופיל וסטטיסטיקות באתר sports-reference.com גל פרידמן, באתר הספרייה היהודית המקוונת "תעודת בגרות לא מכינה לחיים. מספורט אפשר ללמוד הרבה יותר", באתר Xnet‏, 1 באוקטובר 2016 רותי רוסו, "סיפורו של אלוף: פרופיל של גל פרידמן", 26 באוגוסט 2004, nrg תוצאות אליפות העולם לנוער 1989, אתר איגוד השיט הבינלאומי בארבע עיניים עם גל פרידמן, 31 דצמבר 2013, 'מגזין אופניים' שחר בן הלוי, הגל השקט, באתר ynet, 24 באוגוסט 2004 הספורטאים הישראלים שהגיעו לפודיום, באתר ynet, 21 ביולי 2016 עוד מדליית ארד לגל פרידמן, באתר וואלה, 12 באוגוסט 2001 גל פרידמן - אלוף העולם בגלשני מיסטרל, באתר ynet, 15 בדצמבר 2002 שירות, ‏הגולש גל פרידמן זכה היום באליפות העולם במיסטרל, באתר גלובס, 15 בדצמבר 2002 מיסטרל: מדליית כסף לפרידמן באליפות אירופה, באתר ynet, 14 בספטמבר 2002 שייט: לי קורזיץ' אלופת העולם במיסטרל, באתר ynet, 21 בספטמבר 2003 ישראל על הגל, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2004 הספורטאים הישראלים שהגיעו לפודיום, באתר ynet, 21 ביולי 2016 ניר שועלי וסער הס, גל פרידמן הבטיח מדליה בגלשני המיסטרל, 23 באוגוסט 2004, nrg היסטריה בים: גל פרידמן זכה במדליית זהב היסטורית, באתר ynet, 25 באוגוסט 2004 גל פרידמן זכה במדליית הזהב, 25 באוגוסט 2004, nrg אורן אהרוני, 75 רגעי הספורט שכל ישראלי צריך להכיר: לימור לבנת נדחפת לפודיום של גל פרידמן באולימפיאדת אתונה, באתר ישראל היום, 16 באפריל 2023 דוד רטנר, ילדה בת 7 מפורדיס מצאה את מדליית הזהב של גל פרידמן, באתר TheMarker‏, 11 ביוני 2005 גל פרידמן מונה למאמן הלאומי בגלשנים, באתר ONE‏, 27 במאי 2013 יניב טוכמן‏, גל פרידמן: "מינו אותי למאמן הנבחרת. אבל אז באו הספורטאים ואמרו: לא מוכנים", באתר וואלה, 16 באוקטובר 2016 אסי ממן, ‏גל פרידמן מכר את הגלשן איתו זכה בזהב באתונה, באתר ONE‏, 30 במאי 2019 אורן אהרוני, גל פרידמן, שחר צוברי וגידי קליגר מונו למאמני נבחרות השייט, באתר ynet, 4 באוקטובר 2021 פתח מועדון יוקרתי: ההישג של גל פרידמן, באתר ערוץ הספורט, 3 באוגוסט 2024 אורן אהרוני, חתונת הזהב, באתר "ידיעות אחרונות", 9 ביולי 2017 איריס קול, ריאיון עם גל פרידמן על טבעונות, באתר רדיו ללא הפסקה.