laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סגן נשיא הודו

סגן נשיא הודו היא המשרה השנייה בחשיבותה בממשל ההודי, והיא מעוגנת בחוקת הודו. סגן נשיא הודו מכהן כראש הרג'יה סבהה, והוא מחליף את הנשיא במקרה שנמנע מהנשיא למלא את תפקידו עד לקיומן של בחירות חדשות. במקרה שאין סגן נשיא מכהן, נשיא בית המשפט העליון של הודו ממלא את מקום הנשיא. הבחירות למשרת סגן הנשיא והבחירות למשרת הנשיא אינן חופפות, ומתקיימות במועדים נפרדים. על סגן נשיא הודו נאסר בחוקה להחזיק במשרה פוליטית נוספת, מטעם ממשלת הודו, הפרלמנט ההודי או ממשלות מדינות הודו. הנוהל המסורתי הוא שהמתמודדים לתפקיד מתפטרים מכהונות אחרות לפני התמודדותם, אך אין דרישה חוקית כזו. על נשיא הודו וסגן נשיא הודו נאסר להיות חברים במפלגה פוליטית, אך בפועל הנשיאים וסגניהם נבחרים על פי גוש פוליטי. המשרה הוקמה בעקבות הפיכת הודו לרפובליקה עם כניסת חוקת הודו ב-26 ביולי 1950 וביטול משרת המושל הכללי של הודו והחלפתו בנשיא הודו, אך הבחירות הראשונות למשרה נערכו רק לאחר השלמת הקמת הלוק סבהה, שהבחירות הראשונות אליו נמשכו מאוקטובר 1951 עד פברואר 1952. ב-12 במאי 1952 נערכו הבחירות הראשונות למשרה, וב-13 במאי הושבע סרוופלי רדהקרישנן כסגן נשיא הודו הראשון. ששה מסגני נשיא הודו נבחרו לשמש כנשיאי הודו, בהם שלושת סגני הנשיאים הראשונים (סרוופלי רדהקרישנן, זקיר חוסיין וורהגירי ונקטה גירי) ושלושה נוספים בשנות השמונים והתשעים (רמזוואמי ונקטרמן, שנקר דיאל שרמה וק. ר. נאראיאנאן). סגן הנשיא הנוכחי הוא ג'גדיפ דהנקר, שמכהן בתפקיד מ-11 באוגוסט 2012. מדיה וקבצים בנושא סגן נשיא הודו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סגן נשיא הודו (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של סגן נשיא הודו (בהינדי) פ. ר קומרסוואמי, הודו: דמוקרטיה בחברה משוסעת, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 58
אנתוני סקרמוצ'י

אנתוני סקרמוּצ'י (באנגלית: Anthony Scaramucci; נולד ב-6 בינואר 1964), הידוע גם בכינויו המוּץ' (The Mooch) הוא איש עסקים אמריקאי. סקרמוצ'י נולד בלונג איילנד, בן להורים בני מהגרים מאיטליה. ב-1986 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת טאפטס וב-1989 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת הרווארד. בשנים 1989–1996 עבד בחברת גולדמן זקס, תחילה במחלקת הנדל"ן של חטיבת המימון התאגידי, לאחר מכן כיהן כסגן נשיא בחטיבת ניהול העושר האישי. לאחר שעזב את גולדמן זקס הקים עם שותף קרן גידור פרטית בשם "אוסקר", שנמכרה לבית השקעות "Neuberger Berman" ב-2001 וב-2003 נמכרה עם בית ההשקעות לחברת ליהמן ברדרס. סקרמוצ'י עזב את ליהמן ברדרס ב-2005 והקים את בית ההשקעות "SkyBridge Capital". ב-2009 ייסד את כנס המשקיעים השנתי "SALT", המתקיים בלאס וגאס מדי שנה. ב-2014 רכש את הזכויות לתוכנית הטלוויזיה של רשת PBS‏ "Wall Street Week", ושימש כמגיש התוכנית, שב-2016 החלה להיות משודרת ברשת פוקס. בינואר 2017 מכר את חלקו ב-SkyBridge Capital תמורת כ-200 מיליון דולר. הוא מחברם של שלושה ספרים בתחומי ההשקעות: Goodbye Gordon Gekko: How to Find Your Fortune Without Losing Your Soul, יצא לאור ב-2010 The Little Book of Hedge Funds: What You Need to Know About Hedge Funds but the Managers Won't Tell You, יצא לאור ב-2012 Hopping Over the Rabbit Hole: How Entrepreneurs Turn Failure Into Success, יצא לאור ב-2016 שימש יועץ לסרט הקולנוע "וול סטריט 2: הכסף מדבר". במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008 גייס כספים לקמפיין של ברק אובמה. ב-2012 תמך במיט רומני. ב-21 ביולי 2017 הוכרז על מינויו לתפקיד מנהל התקשורת בממשלו של דונלד טראמפ. בעקבות ההכרזה התפטר דובר הבית הלבן שון ספייסר מתפקידו. ב-27 ביולי פורסמו ציטוטים משיחת טלפון שניהל סקרמוצ'י יום קודם עם עיתונאי המגזין ניו יורקר, ראיין ליזה. בשיחה מאשים סקרמוצ'י את ראש הסגל ריינס פריבס בהדלפות ומכנה אותו "סכיזופרן ופרנואיד". יומיים לאחר מכן נאלץ פריבס לעזוב את תפקידו לטובת ג'ון קלי. באותה שיחה השתלח סקרמוצ'י בביטוי מיני גס גם בסטיב באנון, היועץ האסטרטגי לנשיא. שעות לאחר השבעתו של קלי כראש הסגל, הודיע הבית הלבן כי סקרמוצ'י יעזוב את תפקידו. במקומו מונתה הופ היקס. בשנת 2019 השתתף בגרסה האמריקאית של תוכנית המציאות "האח הגדול", בעונה השנייה של גרסת ה-VIP, שם הפך למודח הראשון, רק לאחר מכן התברר כי היה דייר שתול של ההפקה. סקרמוצ'י הוא אב לחמישה ילדים. שלושה ילדים מנישואיו הראשונים לליסה מירנדה, ממנה נפרד לאחר 23 שנות נישואין בשנת 2011, ושני ילדים מנישואיו השניים לדידרה בול, ממנה נפרד בתחילת 2017. בנם השני נולד זמן קצר לאחר ההודעה על מינויו של סקרמוצ'י לתפקיד מנהל התקשורת ביולי 2017. מדיה וקבצים בנושא אנתוני סקרמוצ'י בוויקישיתוף אנתוני סקרמוצ'י, ברשת החברתית פייסבוק אנתוני סקרמוצ'י, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנתוני סקרמוצ'י, ברשת החברתית אינסטגרם אנתוני סקרמוצ'י, ברשת החברתית LinkedIn אנתוני סקרמוצ'י, ברשת החברתית Goodreads יוסף ישראל, בן המהגרים שהפך ליד ימינו של טראמפ: מי אתה אנתוני סקרמוצ'י?, באתר חדשות עשר, 29 ביוני 2017 קרן צוריאל הררי, המוץ' מגיע לבית הלבן: הפיננסייר שמבשר על עידן חדש, באתר כלכליסט, 26 בינואר 2017 אורי פסובסקי, מה עושה אנתוני סקרמוצ'י, האיש הכי סוער שעף מממשל טראמפ, בירושלים?, באתר כלכליסט, 23 בנובמבר 2017 Meet Anthony Scaramucci, Mitt's Man on Wall Street, דיילי ביסט, 30 באוגוסט 2012 "Statement from the Press Secretary". whitehouse.gov (באנגלית). 2017-07-31. נבדק ב-2017-07-31.
אנדריי גוסין

אנדריי לאונידוביץ' גוסין (באוקראינית: Андрі́й Леоні́дович Гу́сін ) ‏ (29 בנובמבר 1972 - 14 בספטמבר 2014) היה כדורגלן ומאמן כדורגל אוקראיני ששיחק בעמדות הקשר בקבוצות שונות בליגת העל האוקראינית ובליגת העל הרוסית. שיחק במשך 13 שנים בנבחרת אוקראינה. לאחר פרישה ממשחק פעיל אימן קבוצות בליגה הרוסית. ב-14 בספטמבר 2014 גוסין נפצע אנושות בתאונת אופנוע בקייב, ומת מפצעיו כעבור כמה שעות. אנדריי גוסין נולד בעיר זלוטשוב במערב אוקראינה בתקופת ברית המועצות. שני הוריו היו ספורטאים : אביו כדורגלן ואמו עסקה באתלטיקה. למד חינוך גופני בעיר לבוב, בעת לימודיו החל לשחק בקבוצות חובבים. גוסין החל את הקריירה של כדורגלן מקצועי בשנת 1992, כאשר זומן לשחק בשורות מועדון הכדורגל קרפטי לבוב. לאחר עונה אחת - עבר לקבוצת הצמרת האוקראינית דינמו קייב. גוסין שיחק תחילה במסגרת קבוצת המילואים של דינמו ואף הושאל למשך שנה לקבוצת צסק"א קייב. בשנת 1996 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת שלדינמו במשחק ליגת העל האוקראינית. גוסין שיחק במדי דינמו קייב במשך 9 שנים והיה אחד הקשרים המוצלחים בליגה האוקראינית באותה תקופה. בשנת 2005 עזב את דינמו ועבר לשחק בליגה הרוסית. הוא שיחק שתי עונות בקבוצת קריליה סובייטוב סמרה והיה קפטן של הקבוצה. לאחר מכן עבר לסאטורן ראמנסקו, בה היה מאמן-שחקן. בתום עונה אחת עזב את סאטורן וחתם חוזה לשנתיים בקבוצת חימקי. בפועל לא שיחק בחימקי אפילו משחק ליגה אחד- הוא נאלץ לפרוש מהמשחק הפעיל עקב פציעה. בנבחרת הלאומית של אוקראינה שיחק גוסין מאז יוני 1993. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול קרואטיה (במשחקו הראשון הצליח להבקיע שער). הוא היה בסגל הנבחרת למונדיאל 2006. השתתף בכל מחמשת משחקי הנבחרת בתחרות. בסיום המונדיאל - פרש מהנבחרת. בשנת 2010 הצטרף גוסין לצוות המאמנים של קבוצת אנז'י מחצ'קלה מהליגה הרוסית. בהמשך אימן את קבוצת המילואים של דינמו קייב ואת קבוצת קריליה סובייטוב סמרה. אליפות אוקראינה : 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2004 הגביע האוקראיני: 1998, 1999, 2000, 2003 גביע חבר המדינות: 1996, 1997, 1998, 2002 אנדריי גוסין, באתר Transfermarkt אנדריי גוסין, באתר Soccerway אנדריי גוסין, באתר WorldFootball.net אנדריי גוסין, באתר National Football Teams אנדריי גוסין, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt אנדריי גוסין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) תדהמה באוקראינה: אנדריי גוסין נהרג בתאונה, באתר nrg‏, 14 בספטמבר 2014
אקסל פרסון-ברמסטורפ

אקסל אלריק פרסון-ברמסטורפ (בשוודית: Axel Alarik Pehrsson-Bramstorp, נולד: Axel Alarik Pehrsson;‏ 19 באוגוסט 1883 – 19 בפברואר 1954) היה פוליטיקאי שוודי שכיהן כראש ממשלת שוודיה כמה חודשים בשנת 1936. כחבר הריקסדאג (הפרלמנט השוודי) הוא היה ידוע בשם "אקסל פרסון מברמסטורפ", על שם חוותו, או בקיצור "ברמסטורפ". בשנת 1937 הוא הוסיף באופן רשמי את שם חוותו לשם משפחתו. אקסל פרסון היה בן למשפחת חוואים מהכפר אויה (Öja, כיום בתחומי העיר יסטד שבנפת יסטד) שבמחוז סקונה. מותו בטרם עת של אביו גרם לו לנשור מלימודיו בבית הספר ולאחר שמלאו לו 14 שנים הוא השלים את השכלתו במסגרת חינוך מבוגרים בבית חינוך עממי. החווה של משפחתו הייתה גדולה יחסית. עם נישואיו הוא רכש את חוות ברמסטורפ הסמוכה ומאוחר יותר הוא קיבל את הבעלות המלאה על החווה המשפחתית ורכש כמה חוות נוספות. פרסון היה פעיל בפוליטיקה המקומית והאזורית וב-1918 הוא נבחר להיות חבר הבית התחתון של הריקסדאג מטעם המפלגה הליברלית, אך ב-1921 הוא לא נבחר מחדש. הוא עבר אל מפלגת "ליגת החוואים" (Bondeförbundet) וב-1929 הוא נבחר שוב לבית התחתון מטעמה. מאז הוא כיהן כחבר הפרלמנט ברציפות עד 1949, כשהחל משנת 1934 הוא שימש כיושב ראש המפלגה. לאחר שממשלת הסוציאל-דמוקרטים בראשותו של פר אלבין הנסון הופלה על ידי רוב בפרלמנט באביב 1936 קיבל פרסון מנדט מהמלך גוסטב החמישי להקים ממשלת קואליציה לא-סוציאליסטית. משימה זו התגלתה כבלתי אפשרית ולזמן קצר כיהן פרסון כראש ממשלה של מפלגה אחת מיוני ועד ספטמבר 1936. מאחר שממשלה זו כיהנה רק במהלך הקיץ, היא זכתה לכינוי "ממשלת החופשה" (semesterregeringen). פרסון לקח על עצמו את תפקיד שר החקלאות. לאחר הבחירות לבית התחתון שנערכו בספטמבר הוא התפטר מתפקידו כראש הממשלה והמשיך לשמש כשר החקלאות בממשלה החדשה בראשותו של הנסון, שהתבססה על קואליציה של הסוציאל-דמוקרטים עם מפלגת החוואים. באותו תפקיד הוא שימש גם בממשלת הקואליציה הלאומית שהוקמה ב-1939 בראשותו של הנסון עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיהנה עד לתום המלחמה ב-1945. לאחר התפטרותו מממשלת הקואליציה הלאומית שימש פרסון-ברמסטורפ במספר תפקידים בארגונים חקלאיים שונים והמשיך לכהן כיושב ראש מפלגתו וכחבר הריקסדאג, עד שב-1949 הוא נאלץ לפרוש מסיבות בריאות. באותה שנה הוענק לו תואר אבירות מטעם "המסדר המלכותי של הסרפים" והוא חי את שארית חייו בחוותו. מדיה וקבצים בנושא אקסל פרסון-ברמסטורפ בוויקישיתוף Axel A Pehrsson-Bramstorp - Svenskt Biografiskt Lexikon - riksarkivet (בשוודית) אקסל פרסון-ברמסטורפ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ערן ראמי

ערן ראמי (נולד ב-24 במרץ 1968) הוא חצוצרן ומנצח ישראלי. ערן ראמי נולד בישראל והתחיל את לימודי המוזיקה בנגינה בפסנתר בגיל 6 ובנגינה בחצוצרה בגיל 12. לאחר לימודיו בתיכון תלמה ילין, עשה את שירותו הצבאי בתזמורת חיל האוויר. אחרי השירות הצבאי יצא ללימודים בבית הספר הגבוה לאמנויות בברלין אצל פרופ' קונרדין גרוט (נגן בפילהרמונית של ברלין), שם השלים תואר ראשון. במהלך שהותו שם היה גם סטודנט באקדמיה ע"ש הרברט פון קאראיין, במסגרתה ניגן עם הפילהרמונית של ברלין במשך שנתיים. בשנים 1995–2002 שימש כחצוצרן ראשי בתזמורת הסימפונית ירושלים. החל מעונת 2005–2006 הוא חבר בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בנוסף מופיע גם כמנצח, בין השאר עם התזמורת הקאמרית הישראלית, וכסולן בקונצרטים קאמריים בישראל ומחוצה לה. כמו כן הוא מלמד באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. ערן ראמי, באתר התזמורת הפילהרמונית הישראלית מאחורי התווים - ערן ראמי, חצוצרן, באתר YouTube נעימת הנושא מתוך ״רשימת שינדלר״ בביצוע הפילהרמונית הישראלית, בניצוחו של ערן ראמי, בדף פייסבוק של התזמורת הפילהרמונית הישראלית לאנג עם הפילהרמונית, אופרה בירושלים, באתר הארץ, 5 במרץ 2007
מרק אנטואן אוליבייה

מרק אנטואן אוליבייה (בצרפתית: ‏Marc-Antoine Olivier‏Ⓘ‏; נולד ב-18 ביוני 1996) הוא שחיין צרפתי, בעל מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) בשחייה במים פתוחים במשחה ל-10 ק"מ ואלוף העולם (בודפשט 2017) בשחייה במים פתוחים במשחה ל-5 ק"מ. אוליבייה גדל במשפחה של שחיינים (אביו ואחיו) בעיירה דנן, במחוז נור בחבל או-דה-פראנס. הוא החל להתאמן בשחייה בגיל 7 ובגיל 15 החל להתאמן בשחייה במים פתוחים. כיום הוא שוחה בנרבון. באליפות העולם שנערכה בקאזאן שברוסיה ב-2015 סיים אוליביה במקום שישי במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:50:06.4 שעות, 12.4 שניות ממדליית זהב ו-5.7 שניות ממדליית ארד ובמקום 11 במשחה הקבוצתי ל-5 ק"מ בתוצאה של 56:50.9 דקות. נוסף לכך, הוא השתתף במשחה ל-25 ק"מ, אך לא סיים אותו. באליפות אירופה בשחייה במים פתוחים שנערכה בהורן, הולנד ביולי 2016 זכה אוליבייה במדליית ארד, במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:55:21.6 שעות, אחרי פרי וירטמן מהולנד (1:55:20.6 שעות) וג'ק ברנל מבריטניה (1:55:21.2 שעות). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה אוליבייה במדליית ארד בשחייה במים פתוחים במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:53:02.0 שעות, אחרי פרי וירטמן מהולנד (1:52:59.8 שעות) וספירידון יאניוטיס מיוון (1:52:59.8 שעות). זו ליג'ן מסין שדורג רביעי קבע תוצאה זהה לשלו. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכה אוליבייה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-5 ק"מ אישי בתוצאה של 54:31.4 דקות, לפני מריו סנזולו מאיטליה (54:32.1 דקות) וטימותי שטלוורת מבריטניה (54:42.1 דקות) ובמשחה ל-5 ק"מ קבוצתי ביחד עם אוסיאן קסיניול, לוגן פונטן ואורלי מולר בתוצאה של 54:05.9 דקות, לפני ארצות הברית (54:18.1 דקות) ואיטליה (54:31.0 שעות). מדליית ארד, במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:51:59.2 שעות, אחרי פרי וירטמן (1:51:58.5 שעות) וג'ורדן וילימובסקי מארצות הברית (1:51:58.6 שעות). באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכה אוליבייה במדליית כסף במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:47:56.1 שעות, אחרי פלוריאן ולברוק (1:47:55.9 שעות) ולפני רוב מופלס (1:47:57.4 שעות), שניהם מגרמניה. באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים אוליבייה במקום שישי במשחה מים פתוחים ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:50:23.0 שעות. מדיה וקבצים בנושא מרק אנטואן אוליבייה בוויקישיתוף מרק אנטואן אוליבייה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרק אנטואן אוליבייה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מרק אנטואן אוליבייה, באתר olympedia.org מרק אנטואן אוליבייה, באתר Swimrankings מרק אנטואן אוליבייה, באתר FINA (באנגלית) Braden Keith, Ferry Weertman Defends European 10k Title in Hoorn, באתר SwimSwam‏, July 10th, 2016 ‏ (באנגלית)
כובאר

כּוֹבָּאר (בערבית: كوبر, תעתיק מדויק: כובר) הוא כפר פלסטיני בהרי בנימין, בנפת רמאללה ואל-בירה, בין ההתנחלויות נווה צוף, נחליאל ועטרת, כ-13 קילומטר מצפון מערב לרמאללה. הכפר נמצא בגובה 670 מטר מעל פני הים. בשנת 1517 עבר הכפר, ככל ארץ ישראל, לשליטת האימפריה העות'מאנית. במפקד של שנת 1596 נמנו בכפר 31 משפחות, כולן מוסלמיות. בשנת 1863 ביקר בכפר ויקטור גרן וציין שבכפר גרים כ-600 תושבים ויש בו מסגד על שם שייח' אחמד. ברשימת יישובים משנת 1870 נמנו בכפר 220 גברים ב-48 בתים. במפקד האוכלוסין של שנת 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, נמנו בכפר 447 תושבים, שלושה מהם נוצרים והיתר מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל נמנו בכובאר 122 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 546 תושבים, כולם מוסלמים. ב-1945 נמנו בכפר 610 תושבים, כולם מוסלמים. הכפר השתרע על 9,678 דונם, מהם 33 דונם של שטח בנוי, והשאר אדמות חקלאיות. בעקבות הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות נכלל הכפר בשטח יהודה ושומרון שבשליטת ירדן. במלחמת ששת הימים, בשנת 1967, עבר הכפר, עם כל יהודה ושומרון, לשליטת ישראל. לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2007 התגוררו בכפר 3,456 תושבים. בהתאם להסכמי אוסלו, 5,324 דונם משטחי הכפר, ובהם כל אוכלוסיית הכפר, נמצאים בשטח B, ו-4,581 דונם משטחי הכפר, שהם שטחים חקלאיים ושטחים פתוחים, נמצאים בשטח C. בכפר פועלים שלושה בתי ספר וארבעה מסגדים. בסביבתו נמצאים אתרים ארכאולוגיים אחדים, שבהם נמצאו ממצאים החל מתקופת הברזל. מן הכפר יצאו 18 מחבלים שרצחו ישראלים, בהם מרואן ברגותי וכן מבצעי רצח בני משפחת סולומון בחלמיש ופיגוע הירי בגבעת אסף. בניסן תשפב נעצר בכפר מעאד חאמד, מחוליית המחבלים שרצחה את מלאכי רוזנפלד. הממלכה המאוחדת וולסול (אנ'), אנגליה, הממלכה המאוחדת מדיה וקבצים בנושא כובאר בוויקישיתוף Kobar Village Profile, Applied Research Institute - Jerusalem (ARIJ), 2012 (באנגלית) Victor Guérin, Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine, 1869, p. 36 J. B. Barron (editor), Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922, Table VII, Sub-district of Ramallah, p. 16 Mills, Census of Palestine, 1931, page 49 Village Statistics, 1945, p. 26 נדב שרגאי, כרוניקה של רצח: קן הטרור של הכפר כובאר, באתר ישראל היום, 9 בינואר 2019 אמיר בוחבוט, לירן לוי, מאיה הורודניצ'אנו ובועז אפרת‏, הותר לפרסום: נעצרו חברי החולייה שרצחה את רנה שנרב, באתר וואלה, 28 בספטמבר 2019
גבריהו

האם התכוונתם ל... חיים גבריהו – פרופסור לתנ"ך גדי גבריהו – יו"ר תג מאיר, אחיינו של חיים גבריהו
ויליאם אש (שחקן)

ויליאם אש (באנגלית: William Ash; נולד ב-13 בינואר 1977) הוא שחקן בריטי. הוא מוכר מהופעותיו בסדרות הדרמה "Where the Heart Is" מהשנים 1997–1998, "לדפוק שעון" (2001–2002), "דרך ווטרלו" (2009–2011), ו"המנהרה" (2016). בקולנוע השתתף בסרטים "Mad About Mambo" משנת 2000, ו-"Hush" מ-2008. אש נולד בצ'דרטון קרוב לעיר אולדהאם. הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בסדרה "Making Out" בשנים 1989 עד 1991. אחר כך שיחק בתפקיד קבוע בסדרה "מקום בו נמצא הלב" של רשת ITV. בהמשך הופיע בסרט "Mad About Mambo", בסדרה "לדפוק שעון", בסדרה לילדים "Children's Ward", בסדרה "Lilies", בדרמה "Born to Run", בסדרה "Burn It", בסרט הטלוויזיה "כל אנשי המלך", בעיבוד מודרני למחזה השייקספירי "חלום ליל קיץ", בפרק בסדרה "דוקטור הו", במיני-סדרה "Conviction", בסרט האימה "Hush", בסדרה "דרך ווטרלו" ובסדרה "לגדול בלי בושה". ב-2006 גילם אש את הכדורגלן אלברט סקנלון ממנצ'סטר יונייטד בסדרה "Surviving Disasters" שעסקה באסון האווירי במינכן משנת 1958 שממנו היה סקנלון אחד הניצולים. בתיאטרון שיחק אש ב-2001 בהפקה של המחזה "Presence" בתיאטרון רויאל קורט, ובמחזה "How to Disappear Completely and Never Be Found" בתיאטראות שפילד. עוד הופיע במחזה "על עכברים ואנשים" בתיאטרון רויאל ליסאום באדינבורו. בדצמבר 2011 הופיע אש בתפקיד ראשי בדרמה הקומית של ה-BBC "לפלנד" בתפקיד ריי. הוא המשיך לגלם את התפקיד בסדרה "להיות איילין" שהיא המשך לסרט "לפלנד". ב-2013 כיכב בסדרת הדרמה-קומית "Great Night Out" בתפקיד בגסי. ב-2015 הופיע בדמות פרנק מלור בפרק בסדרת הפשע "Death in Paradise" של ה-BBC. בפברואר 2016 הופיע בסדרת הדרמה "Moving On". עוד ב-2016 שיחק בסדרה "פרנואיד" של ITV / נטפליקס. עוד הופיע אש בדמות BB בעונה השנייה של הסדרה "המנהרה". ב-2017 גילם אש את לייטון תומאס בסדרת הדרמה על רוצח סדרתי "לוך נס". ויליאם אש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריאיון עם ויליאם אש באתר ה-BBC ריאיון עם ויליאם אש על הסרט "Hush" באתר Digital Spy IMDb Presence by David Harrower, London, Faber and Faber, 2001, ISBN 9780571210596 >"BBC One commissions new six-part comedy series, Lapland". BBC. BBC Online. 4 באוקטובר 2012. נבדק ב-21 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Being Eileen". BBC. נבדק ב-29 בינואר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
ויליאם אש

האם התכוונתם ל... ויליאם אש (שחקן) – שחקן בריטי (נולד ב-1977) ויליאם אש (MP) (אנ')  – חבר פרלמנט מטעם דורצ'סטר  ויליאם אש (סופר) (אנ') – סופר בריטי יליד ארצות הברית (1917–2014) ויליאם ה. אש (אנ') – עבד לשעבר וחבר בית הנבחרים בוויריג'יניה (1859–1908)
אליפות ברזיל בכדורגל 1994

אליפות ברזיל בכדורגל 1994 הייתה הפעם ה-38 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב- 13 באוגוסט 1994 והסתיימו ב-19 בדצמבר 1994. בתחרות השתתפו 24 קבוצות. לאור צמצום משמעותי של הליגה, אף קבוצה לא העפילה לליגת משנה. בשלב ראשון הקבוצות אורגנו ב-4 בתים. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. בכל בית 4 קבוצות העפילו לשלב השני. מנצחת הבית זכתה בנקודה נוספת לקראת משחקי השלב השני. בשלב הבא הקבוצות אורגנו בשני בתים ונערך משחק בודד תחילה בין קבוצות הבית ואחר כך עם הקבוצות של הבית השני. בסופו של דבר נקבעו עולות לרבע הגמר, חצי הגמר והגמר. שש קבוצות אחרונות לאחר שלב הבתים המשיכו בפליי-אוף תחתון לקביעת שתי קבוצות שיירדו לליגת משנה. במהלך שלב הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תיקו. במהלך שלבי הגמר, במידה ומפגש כפול לא נתן הכרעה, הקבוצה עם הישג טוב יותר בשלב הקודם העפילה להמשך התחרות. פלמיירס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השמינית בתולדות המועדון והשנייה ברציפות. בסיום העונה נאוטיקו, ורמו ירדו לליגת משנה. לקראת העונה החדשה לליגה הבכירה עלו ז'ובנטודה וגויאס. טוליו, שחקנה של בוטפוגו ומרסיו אמורוזו, שחקנה של גוארני כבשו 19 שערים וזכו בתואר מלך השערים של האליפות. מרסיו אמורוזו, שחקנה של גוארני זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה. נתונים מאתר rsssf נתונים מאתר futpedia
לימן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לימן – מושב בגליל המערבי לימן (שיטת השקיה) – מערכת ללכידת מי שיטפונות הנוצרת מסוללת עפר מלאכותית הנבנית באפיק נחל אכזב לימן (גוף מים) – צורת נוף מימית סוזן לימן – אנדוקרינולוגית ופיזיולוגית אמריקאית לימן (עיר) (Lyman, Ukraine) - עיר באוקראינה. לימאן – מישור באזור אוברן בצרפת ליימן (פירושונים) להמן (פירושונים)
לימן (גוף מים)

לימן (ברוסית: Лиман) היא לגונה שנוצרה מהצפת עמק או שטח נמוך אחר בקרבת חוף, מקווה מים גדול יותר, או על גדת נהר. בדרך כלל הלימן מופרד מגוף המים האחר על ידי סף שנוצר מחול או סחף. עודפי המים של הלימן נשפכים לגוף המים האחר מעל הסף או דרך פתח צר בסף. הלימנים נחלקים לשני סוגים לפי מקור המים: לימנים מריטימים, שמקורם בים או באגם, ולימנים פלוביאלים, שמקורם בנהר או נחל. בדרך כלל מי הלימן הם מים מלוחים. מקור השם הוא בצורה הרוסית שניתנה למילה היוונית λιμένας, שמשמעותה נמל או מפרץ. מדיה וקבצים בנושא לימן בוויקישיתוף
אגם סנגוב

אגם סנגוב (ברומנית: Lacul Snagov), האגם הטבעי הגדול ביותר ברומניה, הוא לימן פלוביאלי שיצר נחל יאלומיצה ברומניה, במרחק של כשלושים קילומטרים מבוקרשט. שטח האגם הוא 5,75 קילומטרים רבועים, רוחבו הממוצע כ -250 מטר ועומקו המקסימלי 9 מטרים. צורת האגם מוארכת ומפותלת מאוד, עם 11 מפרצים עיקריים. מקור המים העיקרי של האגם הוא קבוצת מעיינות תת-קרקעיים. בתוך האגם יש אי, הנושא אותו שם ובו שוכן מנזר סנגוב. על חופי האגם משתרע יער סנגוב. המקום מהווה שמורת טבע. באגם, באי ועל שפת האגם יש תנועת מטיילים ושיט סירות. האגם עשיר בדגה מגוונת, בין היתר שפמנון מצוי, קרפיון מצוי, זאב נהרות צפוני וזנים נוספים של דגי מאכל. מסביב לאגם יש כמה כפרים, כולל כפר הנושא את השם סנגוב. izi.TRAVEL, Lacul Snagov
אליפות ברזיל בכדורגל 1995

אליפות ברזיל בכדורגל 1995 הייתה הפעם ה-39 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב- 19 באוגוסט 1995 והסתיימו ב-17 בדצמבר 1995. בתחרות השתתפו 24 קבוצות. ז'ובנטודה וגויאס היו הקבוצות שהעפילה מליגת משנה. בשלב ראשון הקבוצות אורגנו ב-2 בתים. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. תחילה הקבוצות שיחקו עם קבוצות אחרות של אותו בית, ובהמשך עם הקבוצות של הבית השני. מנצחי הבתים והסגנים העפילו לשלב חצי הגמר. במהלך שלב הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו. במהלך שלבי הגמר, במידה ומפגש כפול לא נתן הכרעה, הקבוצה עם הישג טוב יותר בשלב הקודם העפילה להמשך התחרות. בוטפוגו זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השנייה בתולדות המועדון. בסיום העונה פאיסנדו ואוניון סאו ז'ואו ירדו לליגת משנה. לקראת העונה החדשה לליגה הבכירה עלו אתלטיקו פרנאאנסה וקוריטיבה. טוליו, שחקנה של בוטפוגו כבש 16 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות. זאת העונה השנייה ברציפות. ג'ובאני, שחקנה של סנטוס זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה. נתונים מאתר rsssf נתונים מאתר futpedia
אשלי טוויצ'ל

אשלי גרייס טוויצ'ל (באנגלית: Ashley Grace Twichell; נולדה ב-16 ביוני 1989) היא שחיינית אמריקאית, אלופת העולם (בודפשט 2017) בשחייה במים פתוחים במשחה ל-5 ק"מ. טוויצ'ל נולדה במחוז וסטצ'סטר, במדינת ניו יורק. היא למדה ושחתה באוניברסיטת דיוק. באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי שבסין ביולי 2011 זכתה טוויצ'ל בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ קבוצתי ביחד עם אנדרו גמל ושון ראיין בתוצאה של 57:00.6 דקות, לפני אוסטרליה (57:01.8 דקות) וגרמניה (57:44.2 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 1:00:40.2 שעות, אחרי סוואן אוברזון משווייץ (1:00:39.7 שעות) ואורלי מולר מצרפת (1:00:40.1 שעות). במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה, מקסיקו באוקטובר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:38.38 דקות. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) סיימה טוויצ'ל במקום עשירי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:37.34 דקות ובמקום 18 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:12.69 דקות ולא נכללה במשלחת האמריקאית לאולימפיאדה. באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2013 זכתה טוויצ'ל במדליית זהב בשחייה במים פתוחים ל-10 ק"מ בתוצאה של 2:05:00.9 שעות. באליפות העולם שנערכה בקאזאן שברוסיה ב-2015 סיימה טוויצ'ל במקום שישי במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 59:10.0 דקות, במקום תשיעי במשחה ל-25 ק"מ בתוצאה של 5:20:20.8 שעות ובמקום חמישי במשחה הקבוצתי ל-5 ק"מ בתוצאה של 55:50.6 דקות. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה טוויצ'ל במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:29.85 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 8:28.96 דקות ועלתה מהמקום השלישי ובמקום 11 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:11.17 דקות ולא נכללה במשלחת האמריקאית לאולימפיאדה. באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:11.95 דקות, אחרי ליה סמית' מארצות הברית (8:10.17 דקות) ולפני קיאה מלוורטון מאוסטרליה (8:16.51 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:05.27 דקות. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכתה טוויצ'ל בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 59:07.0 דקות, לפני אורלי מולר מצרפת (59:10.5 דקות) ואנה מרסלה קוניה מברזיל (59:11.4 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-5 ק"מ קבוצתי, ביחד עם ברנדן קייסי, היילי אנדרסון וג'ורדן וילימובסקי בתוצאה של 54:18.1 דקות, אחרי צרפת (54:05.9 דקות) ולפני איטליה (54:31.0 שעות). נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 2:00:41.3 שעות. אשלי טוויצ'ל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אשלי טוויצ'ל, ברשת החברתית אינסטגרם אשלי טוויצ'ל, באתר olympedia.org אשלי טוויצ'ל, באתר Swimrankings המבחנים האמריקאים לאוליפיאדת לונדון 2012, 800 מטר חופשי לנשים המבחנים האמריקאים לאוליפיאדת לונדון 2012, 400 מטר חופשי לנשים המבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, 800 מטר חופשי לנשים המבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, 400 מטר חופשי לנשים