laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שחייה באולימפיאדת לונדון (1908)

אולימפיאדת לונדון (1908) נערכה בלונדון, בריטניה. תחרויות השחייה נערכו בין ה-13 ביולי 1908 ל-25 ביולי 1908. 6 משחקים לגברים נערכו במשחקים אלו, בהשתתפות 100 משתתפים מ-14 מדינות. התחרויות התקיימו לראשונה בבריכה של 100 מטר שנבנתה במיוחד, בתוך האצטדיון האולימפי שבו נערכו תחרויות האתלטיקה. שחיינים מקנדה ומפינלנד השתתפו לראשונה בתחרויות השחייה. יוז'ף מונק ואימרה זכר היהודים שחו ברביעיית השליחים מהונגריה וזכו במדליית כסף. הנרי טיילור (בריטניה בריטניה) היה לשחיין המצטיין במשחקים לאחר שזכה ב-3 מדליות זהב. מדיה וקבצים בנושא שחייה באולימפיאדת לונדון בוויקישיתוף שחייה באולימפיאדת לונדון (1908), באתר סימוכין ספורט אולימפי
אפולו 5

אפולו 5 הייתה הטיסה הבלתי מאוישת הראשונה של "מודול הירח של אפולו", המודול שהנחית מאוחר יותר אסטרונאוטים על פני הירח. אפולו 5 שוגר בשנת 1968 באמצעות טיל מסוג סטורן IB. מטרתה של משימת אפולו 5, הייתה בדיקת תקינותו של מודול הירח בתנאי חלל, במיוחד תקינותם של מערכת המנועים להמראה ונחיתה ויכולת ההתנתקות של שלבי ההמראה והנחיתה בשלב בו סיימו את תפקידם. מנוע הנחיתה, היה המנוע הרקטי הראשון שהופעל בחלל באמצעות מצערת. במהלך המשימה נערך גם ניסוי "אש בחור" (Fire in the Hole – המאויר ב"סמל המשימה"), בו הובער שלב ההמראה של המנוע, כשהוא עדיין מחובר לשלב הנחיתה. הדבר נועד לדמות ביטול של הנחיתה על פני הירח עוד בטרם השלמתה. ההכנות למשימת החלל אפולו 5, התאפיינו באיחורים רבים, הגורם העיקרי לכך היה בעיות ועיכובים שונים בהכנת "מודול הירח" לשיגור. בין היתר, במהלך בדיקות העמידות בלחץ, התפוצצו חלונות מודול הירח (LM-1) שהיו עשויות זכוכית אקרילית, בשל כך הוחלפו החלונות בלוחות אלומיניום אטום. טיל השיגור של אפולו 5 היה הסטורן IB, טיל קטן מסטורן V, אבל כזה שביכולתו לשגר את החללית למסלול סביב כדור הארץ. כדי לזרז את השיגור, הוחלט שלא לצרף את הרגליות של מודול הירח. כמו כן בהיעדר אנשי צוות, לא הותקנה מערכת מילוט. כתוצאה מכך היה גובהו של הטיל הטעון 55 מטר במקום גובה 69 מטר בחלליות אפולו אחרות. ב-22 בינואר המריאה אפולו 5, זמן קצר לפני השקיעה. טיל הסטורן IB פעל באופן מושלם והכניס את השלב השני ואת רכב הנחיתה על הירח (LM) למסלול של 167×222 ק"מ. לאחר שתי הקפות, אמור היה המחשב להפעיל את מנוע הנחיתה, אך בשל תקלת תכנות, נאלץ צוות הבקרה הקרקעי לעבור לתוכנית אלטרנטיבית, והפעיל את המנוע ידנית פעמיים כדי להביא את החללית למסלול המתוכנן. לאחר מכן בוצע בהצלחה הניסוי "אש בחור". לאחר 11 שעות ו-10 דקות הסתיים הניסוי. השלבים היו ממוקמים במסלול נמוך מספיק עד כדי לגרום להם לצנוח באטיות ולהיכנס חזרה לאטמוספירת כדור הארץ, והשליטה על שני השלבים הושבתה. שלב ההמראה (1968-007A), נכנס לאטמוספירה כעבור יומיים (24 בינואר) ונשרף מהחיכוך האטמוספירי, שלב הנחיתה (1968-007B) נכנס לאטמוספירה כעבור 20 יום (12 בפברואר) ונפל לאוקיינוס השקט. למרות התקלה בתכנות של מנוע הנחיתה, הוגדרה המשימה על ידי נאס"א כמוצלחת, בכך שניסתה בהצלחה את מערכות מודול הירח (LM). בשל כך בוטלה התוכנית לשלוח חללית בלתי מאוישת נוספת (LM-2) ונסללה הדרך לשיגור חללית מאוישת (LM-3) באפולו 9. מדיה וקבצים בנושא אפולו 5 בוויקישיתוף אפולו 5 באתר נאס"א
ויטה טביליסי

ויטה טביליסי (בגאורגית: თბილისის ვიტა) הייתה קבוצת כדורסל מקצוענית מהעיר טביליסי, ששיחקה בליגת העל הגאורגית וביורוקאפ. הקבוצה הוקמה בשנת 1992 על ידי איש העסקים הגאורגי טמור דטיקשוילי ונקראה על שם הבנק שבבעלותו. החלה לשחק באותה שנה בליגת העל הגאורגית, שהוקמה במקביל. הקבוצה זכתה ב-7 אליפויות, מתוכן 6 רצופות. בשנה השנייה להיווסדה, זכתה הקבוצה באליפות הראשונה שלה. בשנת 1999, החלו במועדון בעיות כלכליות והקבוצה שינתה את שמה לגאוטסל בעקבות ספונסר חדש. כמו כן, המועדון השתתף במוקדמות היורוליג בעונות 1994/1995 ו'1995/1996 (הפסדים לברוצ'ני ריגה ולז'לגיריס קובנה בהתאמה). בשני המקרים ללא הצלחה. בעונת 1996/1997 השתתפה בגביע האירופי ולא עברה את שלב הבתים. בסיום עונת 2007/2008, לאחר שסיימה במקום הרביעי והגיעה לחצי גמר הפלייאוף, התפרקה הקבוצה סופית. בשנת 2015 הקבוצה הוקמה מחדש והתקבלה לליגה המאוחדת של VTB. הליגה הגאורגית: אליפות (7): 1992/93, 1993/94, 1994/95, 1995/96, 1996/97, 1997/98, 2004/05 אתר האינטרנט הרשמי של ויטה טביליסי דף הקבוצה באתר היורוקאפ ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אטלס-אייבל

האטלס-אייבל (באנגלית: Atlas-Able) היה משגר לוויינים מסדרת טילי האטלס ושהיה אמו לשמש לשיגור מספר גשושיות פיוניר אל הירח. מחמשת הטילים שנבנו שני טילים כשלו בבדיקות סטטיות ושלושה טילים ששוגרו נכשלו בהבאת הלוויין למסלולו. האטלס-אייבל היה משגר בעל שלוש וחצי שלבים. השלב וחצי הראשונים היה נגזרת של טילי האטלס הקודמים. השלב השני היה שלב אייבל והשלב השלישי היה אלטאיר. האטלס-אייבל הראשון השתמש באטלס C כשלב ראשון אבל התפוצץ במהלך בדיקה סטטית. שאר הטילים השתמשו באטלס D כשלב ראשון. שיגורי הטיל שוגרו ב-LC-12 וב-LC-14 מנמל החלל קייפ קנוורל. טיל אחד תוכנן להיות משוגר מה-LC-13 אבל התפוצץ גם הוא במהלך בדיקה סטטית. מדיה וקבצים בנושא אטלס-אייבל בוויקישיתוף על סדרת טילי האטלס (באנגלית) Encyclopedia Astronautica Atlas Able (באנגלית)
אטלס-אג'ינה

האטלס-אג'ינה (באנגלית: Atlas-Agena) היה משגר לוויינים מסדרת טילי האטלס ששוגר 119 פעם למסלול סביב כדור הארץ בין 1960 ל-1978. היה זה משגר בעל שניים וחצי שלבים. השלב וחצי הראשונים היה נגזרת של טילי האטלס הקודמים. השלב השני היה שלב RM-81 אג'ינה. טילי אטלס D ששודרגו לLV-3 שימשו כשלב ראשון, ולאחר מכן האטלס SLV-3 (ונגזרותיו SLV-3A וB) שימש לשלב הראשון. האטלס-אג'ינה האחרון ששוגר השתמש בטיל אטלס E/F כשלב ראשון. הטילים שוגרו מ-LC-12 ו-LC-14 מנמל החלל קייפ קנוורל, ומ-LC-1 ו-2 מפוינט ארגואלו כיום SLC-3 ו-4 בבסיס חיל האוויר ונדנברג. ב-25 באוקטובר 1965 שלב האג'ינה ששוגר על גבי אטלס D, נכשל בשיגורו, וגרם לכך שהחללית הרובוטית בראש הטיל ושהייתה אמורה להתחבר עם החללית ג'מיני 6 המאוישת, לא יכלה להשלים את יעודה. בעקבות כך, החליטה נאס"א שהחללית ג'מיני 6 תיפגש ותרחף ליד החללית המאוישת הנוספת שריחפה בחלל באותה עת, ג'מיני 7, אך החלליות לא יבצעו עגינה מאחר שלא היה הציוד המתאים. מדיה וקבצים בנושא אטלס-אג'ינה בוויקישיתוף על סדרת טילי האטלס (באנגלית)
פייר אנרי

פייר אנרי (בצרפתית: Pierre Henry;‏ 9 בדצמבר 1927 בפריז – 5 ביולי 2017) היה מלחין צרפתי, הנחשב לחלוץ בסוגה מוזיקה קונקרטית של מוזיקה אלקטרונית. פייר אנרי החל לערוך ניסויים בגיל 15 בקולות שהפיק מחפצים שונים, והמיזוג של רעשים אל תוך מוזיקה קסם לו. הוא למד אצל נדיה בולאנז'ה, אוליבייה מסייאן ופליקס פאסרון בקונסרבטואר של פריז בשנים 1938 - 1948. משנת 1949 עד 1958 עבד אנרי באולפן ההקלטות האלקטרוני של רדיו צרפת (RTFׂ) שייסד פייר שפר בשנת 1943. במהלך תקופה זו כתב עם שפר את "סימפוניה לאדם בלבד", שהתפרסמה ב-1950; כן חיבר את המוזיקה הקונקרטית הראשונה שהופיעה בסרט מסחרי, הסרטון "Astrologie ou le miroir de la vie". בהמשך כתב אנרי מוזיקה לאין-ספור סרטים ובלטים. שנתיים לאחר שעזב את אולפן ההקלטות RTF ייסד אנרי, עם ז'אן בארונה, את האולפן האלקטרוני הפרטי הראשון בצרפת, אולפן אפסון-קאבאס. בין יצירותיו הנודעות ביותר של אנרי הבלט משנת 1967, Messe pour le temps présent, שנכתב בשיתוף פעולה עם מישל קולומביה ועם הכוראוגרף מוריס בז'אר, שעמו עבד על עוד כמה וכמה יצירות. המלחין כריסטופר טינג הושפע כל כך מ"פסיכה רוק" של אנרי בכתיבת הנושא לתוכנית ההנפשה הפופולרית שלו, "פוטוראמה", עד שהנושא איננו אלא וריאציה על המקור. 1950 Symphonie pour un homme seul (zusammen mit Pierre Schaeffer) 1951 Le microphone bien temperé Musique sans titre Concerto des ambiguities mit Klavier 1952 Erste Filmmusik in musique concrete für Jean Gremillons Film Astrologie 1953 Orphèe 53, Experimentaloper für die Donaueschinger Musiktage, erstes Bühnenstück in musique concrète (zusammen mit Pierre Schaeffer) 1955 Arcane (Ballett) 1956 Haut voltage (Ballett) 1959 Coexistence Investigations 1960 La noir a soixante 1962 Le voyage (Limelight Records) 1963 La Reine Verte (Ballett) 1967 Messe pour le temps présent (in Zusammenarbeit mit Michel Colombier) 1968 L’apocalypse de Jean (Die Offenbarung des Johannes|Apokalypse des Johannes) mit gesprochenen Text 1969 Ceremony zusammen mit der Pop-Band Spooky Tooth 1971 Vaslav Nijinsky|Nijinsky, clown de dieu (Ballett) 1973 Kyldex I (kybernetisches Ballett) 1975 Futuriste, zur Erinnerung an den italienischen Futuristen Luigi Russolo 1979 La Dixième Symphonie, Hommage an Ludwig van Beethoven 1986 La Dixième Symphonie De Beethoven 1990 Le livre des morts égyptien (Ägyptisches Totenbuch|Das ägyptische Totenbuch) 1997 Interieur/Exterrieur אתר האינטרנט הרשמי של פייר אנרי (בצרפתית) מדיה וקבצים בנושא פייר אנרי בוויקישיתוף פייר אנרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פייר אנרי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) פייר אנרי, באתר ספוטיפיי פייר אנרי, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט פייר אנרי, באתר AllMusic (באנגלית) פייר אנרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) פייר אנרי, באתר דיזר פייר אנרי, באתר Discogs (באנגלית) פייר אנרי, באתר Songkick (באנגלית) Discography of vinyl records. Live in Berlin 2008 פרנסיס דומון, הערך "פייר אנרי" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין דומון, שם
לימוזינה (תוכנית טלוויזיה)

"לימוזינה" הייתה תוכנית ראיונות בהגשת גיל ריבה ששודרה בערוץ ישראל 10 בין השנים 2002–2005. התוכנית עלתה לשידור עם עליית ערוץ 10, ושודרה בין השנים 2002 ו-2003, בשתי עונותיה הראשונות, בליווי הדוגמנית גלית גוטמן. בשנת 2005 החליט מנהל התוכן בערוץ, שי אביבי, להחזיר את התוכנית לעונה נוספת. בכל תוכנית מנהל ריבה שיחה, תוך כדי נסיעה בלימוזינה, עם מרואייניו, אושיות אקטואליות ומוכרות לציבור הרחב. במהלך הראיון מתווספים קטעי דיבור וטקסטים של ריבה ותגובות שונות של הנוגעים בדבר. התוכנית ידועה בסאטיריות, ציניות וסארקסטיות של המנחה בשאלותיו השונות. בתוכנית אחת קרא נועם פדרמן לגירוש ערבים, והועמד על כך לדין. נגזרו עליו עבודות שירות. "לימוזינה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לימוזינה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ביקורות נרי ליבנה, פוסט ניו ג'ורנליסט, באתר הארץ, 8 ביולי 2003 אהוד אשרי, סיפור עם בשר, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2005 אביב לביא, טראומה בלימוזינה, באתר הארץ, 5 בפברואר 2002 רוגל אלפר, כוהן במקדש הסלבריטאות, באתר הארץ, 30 בינואר 2002 רותה קופפר, רוכב על סוס טרויאני, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2005 אביעד גליקמן, פדרמן קרא לגרש ערבים ונידון לעבודות שירות, באתר ynet, 15 בספטמבר 2009 עפרה אידלמן, פעיל הימין הקיצוני, נועם פדרמן, הורשע בהסתה לגזענות ולטרור, באתר הארץ, 23 באפריל 2009
Rehab (שיר של איימי ויינהאוס)

Rehab (בעברית: גמילה) הוא שיר של הזמרת הבריטית איימי ויינהאוס. השיר יצא לאור ב-23 באוקטובר 2006, כסינגל הראשון מהאלבום השני של ויינהאוס, Back to Black. השיר נכתב על ידי ויינהאוס והופק על ידי מארק רונסון. מילות השיר הן אוטוביוגרפיות, ומספרות על התקופה בחייה של ויינהאוס, כאשר הייתה מכורה לסמים ולאלכוהול, וסירבה ללכת למכון הגמילה. "Rehab" הופק על ידי מארק רונסון ויצא כסינגל הראשון מהאלבום. השיר נכתב על סירובה של ויינהאוס להשתתף במרכז לגמילה מאלכוהול לאחר שצוות הניהול שלה עודד אותה ללכת. "שאלתי את אבא שלי אם הוא חושב שאני צריכה ללכת. הוא אמר שלא, אבל אני צריכה לנסות את זה. אז ניסיתי, במשך 15 דקות. נכנסתי, אמרתי 'שלום' והסברתי שאני שותה כי האהבה הרסה לי את מערכת היחסים. ואז יצאתי". — איימי ויינהאוס הקליפ בוים על ידי הבמאי פיל גריפין ושוחרר בספטמבר 2006. בקליפ רואים את להקתה של ויינהאוס מנגנת את המנגינה בזמן שוויינהאוס שרה את מילות השיר למצלמה. חברי הלהקה לבושים בגלימות בזמן הקליפ. הקליפ מתחיל כאשר ויינהאוס קמה מהמיטה והולכת לשירותים. בסצנה השנייה ויינהאוס נראית יושבת על כיסא במשרדו של פסיכיאטר, ככל הנראה מסבירה את עצמה לפסיכיאטר בלתי נראה. בניגוד למילים, הווידאו מסתיים בכך שוויינהאוס עדיין בגמילה, יושבת על מיטה בחדר לבן רעפים במחלקה קלינית עם הלהקה שלה סביבה. ב-31 במאי 2007, "Rehab" התבצע בהופעה חיה בתוכנית "Total Request Live", ולאחר מכן הגיע למקום הראשון ב־7 ביוני. הקליפ היה גם מועמד כקליפ השנה בטקס פרסי המוזיקה "VMA", אך הפסיד לקליפ לשיר "Umbrella" של הזמרת ריהאנה באירוח של הראפר ג'יי-זי. ביבשת אירופה השיר הגיע לשיא מצעדי המוזיקה בנורווגיה והונגריה, והגיע לעשרים העליונים במצעדים בצרפת, בלגיה, הולנד, ספרד, אוסטריה, שווייץ ופינלנד, ובממוצע הגיע למס' 23 במצעד "100 הסינגלים הלוהטים של אירופה". מידע על היצירה "Rehab" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Rehab" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Rehab" באתר Discogs סרטון השיר "Rehab" באתר יוטיוב The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית) FIMI - Certificazioni - FIMI, www.fimi.it (באיטלקית) "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-07-19. ultratop.be - ULTRATOP BELGIAN CHARTS, ultratop.be www.bpi.co.uk "Guld og platin i april". IFPI.dk (בדנית). 2008-05-01. נבדק ב-2018-07-19. nztop40 Promusicae - Productores de Música de España, promusicae.es (בספרדית) www.swisscharts.com
יושי

יושי (באנגלית: Yoshi, ביפנית: Yosshi ヨッシー) הוא דינוזאור בדיוני מסדרת משחקי הווידאו מריו של חברת נינטנדו, המשמש כסיידקיק של האחים מריו ולואיג'י. כמו כן, יושי מככב בסדרת משחקים הנושאת את שמו, וגם כדמות משנה במשחקי ספין-אוף לסדרת מריו, כמו Mario Party וMario Kart. שיגרו מיאמוטו, יוצר סדרת מריו, הסביר כי חברת נינטנדו רצתה בן לוויה למריו בצורת דינוזאור מאז "האחים סופר מריו" הראשון, אך הדבר לא התאפשר עקב מגבלות טכניות של קונסולת המשחקים Nintendo Entertainment System. במהלך פיתוח המשחק "האחים סופר מריו 3" הכין מיאמוטו מספר סקיצות, ביניהם תמונה של מריו רכוב על סוס. כאשר קונסולת סופר נינטנדו החזקה יותר יצאה לשוק, מיאמוטו הצליח להוציא לפועל את דמותו של יושי כאשר הוא נוסף לכותר ההמשך סופר מריו וורלד. יושי הוא אחת הדמויות המוכרות ביותר בסדרת מריו. הוא מככב גם בשלל מוצרים נלווים (מרצ'נדייז) ומשמש כנושא של מספר צעצועים, חולצות, בובות וכו'. יושי הופיע גם בשני מבצעים של האפי מקדונלד'ס (באנגלית: Happy McDonald's) כצעצוע המתווסף לארוחה שבה כיכבו רק מריו, דונקי קונג ויושי עצמו. כמו כן נוצרה על יושי סדרת משחקים נפרדת בהמשך. מאז שנת 1991 יושי יצא לאור עם משחקים משלו: יושי (1991, NES, נקרא גם "הביצה של יושי") העוגיות של יושי (1992, NES) הספארי של יושי (1993, SNES) האי של יושי (1995, SNES, נקרא גם "העולם של סופר מריו 2") הסיפור של יושי (1997, N64) הכבידה האוניברסלית של יושי (2004, GBA) יושי לגעת ולזוז (2005, DS) האי של יושי DS (2006, DS) האי החדש של יושי (2014, 3DS) העולם הצמרי של יושי (2015, Wii U) העולם היצירתי של יושי (2019, Switch) מדיה וקבצים בנושא יושי בוויקישיתוף
קיסר רוסיה

קיסר רוסיה או קיסרית רוסיה, במקרים שבהם כיהנה אישה (Императоръ Всероссійскій, Императрица Всероссійская) - הוא התואר הרשמי של המונרך, מנהיג רוסיה, אף שבאופן מסורתי העם המשיך לכנות את הקיסר בשם צאר, אף על פי שרשמית שם זה חדל להיות הכינוי למנהיג המדינה כבר ב-1721, עם הקמת האימפריה הרוסית. על פי סעיף 1 בחוקי היסוד של האימפריה הרוסית: הקיסר הוא השליט הרוסי בעל סמכות בלתי מוגבלת. מציית לכוח עליון לא מתוך פחד, כי אם מתוך המצפון שציווה האל. היותו בעל סמכות בלתי מוגבלת משמעותה כי הוא מבצע תפקידים ציבוריים במסגרת החוק ומחזיק בידיו את מושכות הצדק מבלי לדרוש תמורה. על פי זה האימפריה הרוסית הייתה מדינה חוקתית בעלת שלטון מלוכני מוגבל. התואר המלא של קיסר רוסיה, בתחילת המאה ה-20 היה: [שם הקיסר], הקיסר והשליט של כל רוסיה, צאר של מוסקבה, קייב, ולדימיר, נובגורוד, קאזאן, אסטרחן, פולין, סיביר, חצי האי קרים, גאורגיה, שליט של פסקוב, הנסיך הגדול של סמולנסק, ליטא, ווהלין, פודוליה, ופינלנד, נסיך אסטלנד, ליבוניה, קורלנד וזמגליה, סמוגיטיה, ביאליסטוק, קרליה, טבר, יוגוריה, פרם, ויאטקה, בולגריה וארצות אחרות, שליט ונסיך גדול של נובוגרוד התחתית, צ'רניגוב, ריאזן, פולוטסק, רוסטוב, ירוסלבל, בלו אוזרו, אודוריה, אובדוריה, קונדיה, ויטבסק וכל אזור הצפון, אדון ושליט בארצות איבריה, קרטליה, קברדיניה ובמחוזות ארמניה, שליט של הנסיכים הצ'רקסים, שליט טורקסטן, יורש נורווגי, דוכס שלזוויג-הולשטיין, שטורמרן, דיטמרשן ואולדנברג. התואר קיסר רוסיה נוצר על ידי פיוטר הגדול, ב-22 באוקטובר (2 בנובמבר) 1721. פרוסיה והולנד היו הראשונות להכיר בפיוטר הגדול בתוארו החדש, שוודיה הכירה ב-1723, טורקיה ב-1739, בריטניה ואוסטריה ב-1742, צרפת וספרד שלוש שנים אחר כך, ופולין ב-1764 והמדינה הרוסית החלה להיקרא האימפריה הרוסית. כל קיסרי רוסיה הם מבית רומנוב, כשהמונרך הראשון ממשפחה זו מונה ב-1613 והאחרון ב-1917. רשמית, הקיסר האחרון היה מיכאיל השני, קיסר רוסיה שוויתר על כסאו ב-3 במרץ 1917 לאחר שניקולאי השני וויתר על כסאו יום קודם והתואר קיסר רוסיה בוטל, אך כמה מבני משפחת רומנוב המשיכו לטעון לכתר הקיסרות, כך למשל קיריל ולדימירוביץ' מינה עצמו לקיסר רוסיה כולה ב-1924, אך תואר זה לא הוכר על ידי שאר בני המשפחה. שנים לאחר מכן בנו של קיריל, ולדימיר קירילוביץ' הוכרז כקיסר רוסיה, אך גם הוא לא הוכר על ידי המשפחה וכיום לאחר מותו ב-1992, ישנם שני צאצאים מבית רומנוב הטוענים לכתר: מריה ולדימירובנה רומנובה, המשתמשת מאז 1992 בתואר "הוד רוממותה הדוכסית הגדולה מריה ולדימירובנה רומנובה" וניקולאי רומנוביץ' רומנוב, הטוען אף הוא לכתר ומכנה עצמו בתואר "ניקולאי רומנוביץ', נסיך רוסיה". ב-1 בספטמבר 1917, ממשלת המעבר הרוסית הכריזה על רוסיה כרפובליקה. פיוטר הראשון "הגדול", אחיו (1725-1721) יקתרינה הראשונה, אשתו (1727-1725) פיוטר השני, נכדו של פיוטר הראשון (1730-1727) הקיסרית אנה, בתו של איוואן החמישי (1740-1730) איוואן השישי, קרוב רחוק של אנה (1741-1740) יליזבטה, בתו של פיוטר הראשון (1762-1741) פיוטר השלישי, אחיינה (1762) יקטרינה השנייה "הגדולה", אשתו (1796-1762) פאבל הראשון (1801-1796) אלכסנדר הראשון "המנצח" (1825-1801) ניקולאי הראשון, אחיו (1855-1825) אלכסנדר השני "המשחרר" (1881-1855) אלכסנדר השלישי "עושה השלום" (1894-1881) ניקולאי השני (1894 - 2 במרץ 1917 לפי הלוח היוליאני), נחשב לקיסר האחרון של שושלת רומנוב. מיכאיל השני, אחיו (2 במרץ - 3 במרץ 1917 לפי הלוח היוליאני) צאר מדיה וקבצים בנושא קיסר רוסיה בוויקישיתוף
תא כתום

תא כתום, "תא סטודנטים נגד ההתנתקות", היה ארגון סטודנטים ימני שנטל חלק בפעילויות המחאה נגד תוכנית ההתנתקות. הארגון הוקם על ידי קבוצת פעילים בראשותם של אריאל גלבוע ורונן שובל, מהאוניברסיטה העברית, בתחילת שנת הלימודים תשס"ה (2004). הארגון מנה כ-4,000 סטודנטים, בכ-50 מוסדות לימוד אקדמיים. חבריו נטלו חלק בפעילויות המחאה נגד תוכנית ההתנתקות, בשיתוף פעולה עם מועצת יש"ע. לפני תוכנית ההתנתקות: שביתת רעב בת 12 ימים מול משרד ראש הממשלה, שהופסקה בהתערבות נשיא המדינה, משה קצב. "ליל הגשרים הכתומים": תליית שלטים ב-50 גשרים מרכזים מאילת ועד מטולה, נגד תוכנית ההתנתקות. שם הפעילות היה פרפרזה על ליל הגשרים. "תל אביב כתומה" - חלוקה של למעלה מ-80,000 סרטים כתומים על מכוניות ברחבי העיר תל אביב. הפגנה של כ-2,000 סטודנטים נגד תוכנית ההתנתקות מול אוניברסיטת ת"א. הפגנה נוספת של 800 סטודנטים מול אוניברסיטת בר-אילן והענקת "תעודת עניות" לראש הממשלה. ארגון אוהלי מחאה נודדים. השתתפות ב"צעדת ההתחברות" בכפר מימון ביולי 2005. ארגון "גרעיני חיזוק" ביישובים מורג שבגוש קטיף וחומש שבצפון השומרון, שסייעו לתושבים לפני ההתנתקות. לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות חדל הארגון לפעול. בסוף שנת 2006 רונן שובל הקים יחד עם ארז תדמור את תנועת "אם תרצו". מורן זליקוביץ', רוצה להנהיג סטודנטים? לא מטעם "תא כתום", באתר ynet, 2 ביוני 2006 מורן זליקוביץ', מאות סטודנטים הפכו את ת"א לכתומה, באתר ynet, 12 ביוני 2006 מבזק, 'תא כתום' יוצא בחלוקת גלויות הסברה לתושבי תל אביב, באתר ערוץ 7, 9 במרץ 2006 קליפ תא-כתום ביישוב חומש בעת הגירוש, סרטון באתר יוטיוב מירב לוי, תושבי תל אביב התעוררו לעיר כתומה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 ביוני 2005 חגית ריטרמן, מצטיינים במדעי המדינה, באתר ערוץ 7. רוני סופר, תמונת מצב: הרוב יבכו, ויתפנו בשקט, באתר ynet, 13 באוגוסט 2005.
רוזן פואטייה

רוזן פואטייה (בצרפתית: comté de Poitiers) הוא תואר אצולה שהוענק בצרפת החל מהמאה השביעית. בעל תואר זה שלט על הפרובינציה פואטון (כיום מחוזות ונדה, דה-סוור וויין) וישב בעיר פואטייה. החל מהמאה העשירית בעל תואר זה החזיק בתואר דוכס אקיטן אך המשיך לשבת בעיר פואטייה. אלינור, דוכסית אקוויטניה שהייתה גם רוזנת פואטייה, התחתנה עם מלך אנגליה הנרי השני וכדי למנוע מלחמות ירושה באנגליה נשלחו ילדיהם להיות רוזני פואטייה עד לקבלת תואר המלוכה בבריטניה. תואר זה הוחזק על ידי מלכי אנגליה עד המלך ג'ון שבעקבות הפסדו בקרב בובין ב-1214 ויתר על כל תביעותיו בצרפת. לאחר מכן תואר זה חולק ליורשי עצר של אצולת צרפת בתחילה לבית קאפה ולאחריה לבית ולואה. תואר זה הוחזק על ידי שארל השביעי עד שנת 1422 שבו הוכתר למלך צרפת, לאחריו הפסיקו לחלק תואר זה. ג'רין מטרווה (המאה השביעית) אנטיליוס (תחילת המאה השמינית) הטון מאקיטן (735–777) אבון מפואייה (778–811) ריקוון מנאנט (811–815) ג'ראר מאוברנין (815–???) ברנרד הראשון מפואטייה (???–825) אמנון מפואטייה (828–839) הודח בעקבות תמיכתו בפפין השני מאקיטן בניסיון לכבוש את פואטייה רנו מהרבוג' (839–840) ברנרד השני מפואטייה (840–844) אברויין (844–854 רמנולף הראשון מפואטייה (854–866) ברנרד השלישי מגוט (866–877) רמנולף השני מפואטייה (877–890) אבלז מנזר (890–892, 902–934) אדמר מאוגולם (892–902) גיום השלישי מפואטייה (934–963) גיום הרביעי מפואטייה (963–995) - בנו של גיום השלישי גיום החמישי מפואטייה (995–1030) - מכונה גם גיום הגדול, העמיד שלושה בנים שהיו רוזנים אחריו. גיום השישי מפואטייה (1030–1038) - בנו של גיום החמישי אודס מפואטייה (1038–1039) - בנו של גיום החמישי ואח למחצה של גיום השישי. גיום השביעי מפואטייה (1039–1058) - בנו של גיום החמישי. גיום השמיני מפואטייה (1058–1086) - אחיו של גיום השביעי. גיום התשיעי מפואטייה (1086–1126) - בנו של גיום השמיני. גיום העשירי מפואטייה (1126–1137) - בנו של גיום התשיעי. אלינור דוכסית אקיטן (1137–1204) - בתו הבכורה של גיום העשירי. התחתנה עם מלך צרפת ולאחר גירושיה עם מלך אנגליה. ריצ'רד לב הארי (1169–1196, 1198–1199) אוטו הרביעי (1196–1198) ג'ון, מלך אנגליה (1199–1214) אלפונס מפואטייה (1241–1271) - יורש העצר ואחיו של לואי התשיעי. פיליפ החמישי (1311–1316) - מונה למלך צרפת ב-1316. לואי הראשון מנאפולי (1350–1354) - בנו של ז'אן השני מלך צרפת, מונה לרוזן אנז'ו ובהמשך למלך סיציליה. שארל החמישי (1354–1364) - בנו של ז'אן השני מלך צרפת, מונה למלך צרפת תחתיו. ז'אן דוכס בארי (1364–1416) - ז'אן השני מלך צרפת, מונה לדוכס בארי. ז'אן מצרפת (1416–1417) - היה יורש העצר הצרפתי אך מת טרם מונה למלך. שארל השביעי (1417–1422) - מונה למלך צרפת. מדיה וקבצים בנושא רוזן פואטייה בוויקישיתוף
פריוויל (קנטקי)

פריוויל (באנגלית: Perryville) היא עיירה היסטורית במערב מחוז בויל שבקנטקי, ארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010 נאמדת אוכלוסייתה ב-751 נפש והעיירה עצמה שייכת לאזור הסטטיסטי המיקרופוליטני של דאנוויל. הבסיס לפריוויל המודרנית הייתה תחנת הארבסון (Harbeson's Station), מבצר על גדות נהר צ'אפלין שאוכלס במהלך שלבי הסיום של המהפכה האמריקנית. למבצר, שהוקם על ידי ג'יימס הארבסון (James Harbeson) וקבוצת מתיישבים מווירג'יניה, היה מיקום אסטרטגי בסמוך למעיין ולמערה. כאשר צצו בעיות עם אינדיאנים מקומיים, נמלטו המתיישבים מעבר למעיין ומצאו מקלט במערה, ששימשה כקו ההגנה הראשון של היישוב. זמן קצר לאחר מלחמת 1812, כשבמשך עשרות שנים הייתה במקום קהילה חקלאית משגשגת, תכננו שני תושבים מקומיים, ויליאם הול (William Hall) uאדוארד בולוק (Edward Bullock) להקים כפר לאורך גדות הנהר לא הרחק מהמקום בו עמד המבצר המקורי. הכפר נקרא על שמו של הקומודור אוליבר האזארד פרי, גיבור הקרב על ימת אירי. בסוף שנות ה-30 של המאה ה-19 נבנתה שורת מבנים לאורך הנהר שיצרה את הבסיס לכפר ועדיין ניצבת כיום בתור "רחוב המסחר". בשנים המוקדמות של המאה ה-19 החלה מערכת חינוך בסיסית להתפתח בעיירה הקטנה והוקמו מוסדות רבים להשכלה גבוהה, ברובם מכללות לנשים בלבד, ביניהם מכון יואינג, אקדמיית אלמווד, ומכללת הרמוניה. אחת מבוגרות המכללה, קארי ניישן (Carrie Nation), שהפכה למנהיגת התנועה הלאומית נגד צריכת אלכוהול במדינה, התגוררה בעיירה. לאחר ש"ניקתה" מספר מסבאות מקומיות, הפכה פריוויל לאחד המקומות הראשונים בארצות הברית בהן הונהגו חוקים מקומיים לריסון צריכת האלכוהול. ב-8 באוקטובר 1862 הפכו השדות מערבית לפריוויל לשדה קרב, במסגרת מלחמת האזרחים, שהביא לסיומה של פלישת הקונפדרציה לקנטקי, בראשות מפקדי צבא הקונפדרציה ברקסטון בראג ואדמונד קירבי סמית'. שטחו של שדה הקרב נשמר כפארק לאומי ומשמש כאחד מאתרי שיחזור קרבות מלחמת האזרחים, בכל שנה. ב-1961 צוינו פריוויל והשטחים המקיפים אותה כאבן דרך חשובה בתולדות ההיסטוריה האמריקנית. ב-1973 הוכנסה העיירה כולה, בשל תרומתו של הכפר להתיישבות, לרשימת האתרים ההיסטוריים הלאומיים של ארצות הברית. פריוויל ממוקמת בבלוגראס, במערב מחוז בוייל על שתי גדותיו של נהר צ'אפלין. דאנוויל, הגדולה בערי מחוז בויל, שוכנת מזרחית לה. העיירה שוכנת על צומת דרכים, בה נפגשים שני כבישים מהירים בין-מדינתיים: כביש מס' 68 וכביש מס' 150. על פי מכון הסקרים האמריקני, שטחה הכולל של העיר הוא 2.1 קמ"ר, כולו יבשה. מדיה וקבצים בנושא פריוויל בוויקישיתוף אתר משרד מזכירת מדינת קנטקי - לשכת המקרקעין מפה אינטראקטיבית של פריוויל וקנטקי פריוויל באתר City-Data.com United States Census Bureau על פי לשכת האוכלוסין האמריקנית, מאגד שטח זה את מחוזות בויל ולינקולן שבקנטקי, כאשר העיר המרכזית באזור היא דאנוויל Main Street Perryville - History Main Street Perryville Historic Perryville Kentucky "שחזור קרב פריוויל". Perryville Historic Battlefield. נבדק ב-2011-08-18.
אנרג'י רוסתווי

אנרג'י רוסתווי (בגאורגית: ენერჯი რუსთავი) היא קבוצת כדורסל גאורגית מהעיר רוסתווי. המשחקת בליגת העל הגאורגית. מועדון הכדורסל "רוסתווי" הוקם ב -12 בדצמבר 1991. בשנים 1991–2005 הקבוצה שיחקה תחת השם "אזוט רוסתווי". ומאז שנת 2005 תחת השם "אנרג'י רוסתווי". בעונה הראשונה בליגה סיימה במקום הרביעי. הקבוצה נחשבת לקבוצת צמרת מאז עונת 1997/98 וזכתה באליפויות וגביעי סופרקאפ של גאורגיה. הקבוצה השתתפה בגביע קוראץ' בעונות 1997/98, 1998/99, 1999/00. ובהמשך בגביע היורוצ'לנג' בעונות 2007/08, 2008/09 (נשרה במוקדמות). הליגה הגאורגית: אליפות (4): 2007, 2008, 2009, 2010 מקום שני: 1998, 1999, 2000, 2006 הגביע הגאורגי: גמר: 2003, 2013 חצי גמר: 2010 הסופרקאפ הגאורגי: זכייה (2): 2007, 2008 גמר: 2009 גאורגיה אנטולי בויסה גאורגיה גיאורגי גמקרלידזה יווןגאורגיה איראקלי ג'פרידזה ארצות הברית דומוניק טילפורד ארצות הברית בלטון ריברס קמרון סמואל לאמו איי בהאמה טלבה טוג'יאני סרביה ג'בו סטפנוב קמרון גיבו יאנצ'ו סרביה בויאן וקאדינוביץ' אוקראינה אולג שפונט אתר האינטרנט הרשמי של אנרג'י רוסתווי