laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קוואזי-גביש הולמיום–מגנזיום–אבץ

קוואזי-גביש הולמיום–מגנזיום–אבץ (Ho–Mg–Zn) הוא קוואזי-גביש המורכב מסגסוגת של שלוש המתכות הולמיום, מגנזיום ואבץ, ובעל צורת תריסרון משוכלל, פאון משוכלל בעל 12 פאות. שלא כמו צורת הפיריטהדרון הדומה של כמה גבישים בעלי מערכת גבישית קובייתית כדוגמת פיריט, לקוואזי-גביש הזה יש פאות שהן מחומשים משוכללים אמיתיים. הגביש הוא חלק ממשפחת הגבישים R–Mg–Zn, כאשר R יכול להיות Y ,Gd ,Tb ,Dy ,Ho או Er. הם התגלו לראשונה ב-1994. אלו יוצרים קוואזי-גבישים בעלי נוסחה סטויכיומטרית של R 9 Mg 34 Zn 57 {\displaystyle {\ce {R_9Mg_34Zn_57}}} . מבחינה מגנטית, הם יוצרים זכוכית ספין בטמפרטורות קריוגניות. בעוד הגילוי הניסיוני של הקוואזי-גבישים החל כבר בשנות השמונים של המאה העשרים, האופי של הגרעין הבודד (אנ'), הגדול יחסית, של כמה קוואזי-גבישי Ho-Mg-Zn, הפך אותם לדרך פופולרית להמחיש את הרעיון. Canfield, Paul C.; Fisher, Ian R. (2001). "High-temperature solution growth of intermetallic single crystals and quasicrystals". Journal of Crystal Growth. Elsevier BV. 225 (2–4): 155–161. doi:10.1016/s0022-0248(01)00827-2. ISSN 0022-0248. Fisher, I.R; Islam, Z; Zarestky, J; Stassis, C; Kramer, M.J; Goldman, A.I; Canfield, P.C (2000). "Magnetic properties of icosahedral R–Mg–Zn quasicrystals (R=Y, Tb, Dy, Ho and Er)". Journal of Alloys and Compounds. Elsevier BV. 303–304: 223–227. doi:10.1016/s0925-8388(00)00635-6. ISSN 0925-8388. Tsai, A. P.; Niikura, A.; Inoue, A.; Masumoto, T.; Nishida, Y.; Tsuda, K.; Tanaka, M. (1994). "Highly ordered structure of icosahedral quasicrystals in Zn-Mg-RE (RE ≡ rare earth metals) systems". Philosophical Magazine Letters. Informa UK Limited. 70 (3): 169–175. doi:10.1080/09500839408240971. ISSN 0950-0839. Daniel Oberhaus, Quasicrystals Are Nature’s Impossible Matter, Vice, ‏2015-05-03 (באנגלית) Aron Heller, Associated Press, Vindicated: Ridiculed Israeli scientist wins Nobel, San Diego Union-Tribune, ‏2011-10-05 (באנגלית אמריקאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
BMW i3

ב.מ.וו i3 היא מכונית חשמלית שיוצרה על ידי מותג BMW הגרמני בין השנים 2013 עד 2022. ה-i3 היה הרכב עם אפס פליטות הראשון של ב.מ.וו בייצור המוני והושק כחלק מתת-מותג הרכב החשמלי BMW i. מדובר בדגם B, האצ'בק עם גג גבוה עם מערכת הנעה חשמלית. הוא משתמש בהנעה אחורית באמצעות תיבת הילוכים חד-פעמית ומארז סוללות ליתיום-יון תת-רצפתי עם מנוע בנזין אופציונלי להרחבה. ה-i3, עוצבה על ידי ריצ'רד קים, היא בעלת חמש דלתות עם מודול נוסעים של פולימר מחוזק בסיבי פחמן קל במיוחד וחוזק גבוה, המוצמד לשלדת אלומיניום, סוללה, מערכת הנעה ומערכת הנעה. הגוף כולל שתי דלתות אחוריות עם צירים אחוריות. ה-i3 הופיעה לראשונה כקונספט בתערוכת הרכב הבינלאומית בגרמניה 2011, והייצור החל בספטמבר 2013 בלייפציג. היא מדורגת במקום השלישי מבין המכוניות החשמליות שנמכרו ברחבי העולם מ-2014 עד 2016. מכירותיה העולמיות הסתכמו ב-250,000 יחידות עד סוף 2022. גרמניה הייתה השוק הגדול ביותר שלה עם יותר מ-47,500 יחידות שנמסרו עד דצמבר 2021, ואחריה ארצות הברית עם למעלה מ-45,000. ה-i3 זכתה בשני פרסי מכונית השנה העולמית, שנבחרה כמכונית הירוקה בעולם לשנת 2014 וכעיצוב הרכב העולמי של השנה לשנת 2014. ה-i3 קיבלה פרס זהב בעיצוב מוצר iF, וזכה במכונית השנה בבריטניה 2014 ובסופרמיני הטובה ביותר לשנת 2014 בפרס מכונית השנה הראשונה בבריטניה. מדיה וקבצים בנושא BMW i3 בוויקישיתוף Jack Ewing (29 ביולי 2010). "Will Plug-In BMWs Turn Enthusiasts On?". The New York Times. נבדק ב-2 באוקטובר 2010. {{cite news}}: (עזרה) Shaun Bailey (13 בספטמבר 2011). "BMW i3 Concept – 2011 Frankfurt Auto Show". Road & Track. אורכב מ-המקור ב-7 באוקטובר 2011. נבדק ב-2 באוקטובר 2011. {{cite news}}: (עזרה) Benjamin Preston (29 ביולי 2013). "BMW Unveils i3 Electric Car". The New York Times. נבדק ב-29 ביולי 2013. {{cite news}}: (עזרה) Cobb, Jeff (26 בינואר 2017). "Tesla Model S Is World's Best-Selling Plug-in Car For Second Year in a Row". HybridCars.com. נבדק ב-26 בינואר 2017. {{cite news}}: (עזרה) See also detailed 2016 sales and cumulative global sales in the two graphs. "Statement and presentation by Dr. Norbert Reithofer, Chairman of the Board of Management of BMW AG, Annual Accounts Press Conference in Munich on 18 March 2015" (הודעה לעיתונות). Munich: BMW Group. 18 במרץ 2015. נבדק ב-21 במרץ 2015. {{cite press release}}: (עזרה) Cobb, Jeff (12 בינואר 2016). "Tesla Model S Was World's Best-Selling Plug-in Car in 2015". HybridCars.com. נבדק ב-23 בינואר 2016. {{cite news}}: (עזרה) The Tesla Model S was the top selling plug-in electric car in 2015 (50,366), followed by the Nissan Leaf (about 43,000), the Mitsubishi Outlander P-HEV (about 39,000), the BYD Qin (31,898) and the BMW i3 (24,057). Kane, Mark (2022-07-10). "BMW i3 Production Comes To An End: 250,000 Were Made". InsideEVs.com. נבדק ב-2023-08-09. Kane, Mark (7 בינואר 2022). "US: BMW i Sales Almost Stalled In Q4 Ahead Of i4 And iX Launch". InsideEVs.com. נבדק ב-20 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה) U.S. i3 sales totaled 1,476 units in 2021, and cumulative sales since inception totaled 45,098 units. Henry, Jim. "New York Auto Show: BMWi3 Is The 2014 World Green Car Of The Year". Forbes (באנגלית). נבדק ב-4 באוקטובר 2017. {{cite news}}: (עזרה)
ג'ורג' אולט

ג'ורג' אולט (באנגלית: George Ault; ‏ 11 באוקטובר 1891 - 30 בדצמבר 1948) היה צייר אמריקאי. הוא היה מחובר עם זרם הפרסיסיוניזם ואף שהושפע מהקוביזם והסוריאליזם, עבודתו המתמשכת ביותר היא בעלת אופי ריאליסטי. אולט נולד בקליבלנד, אוהיו, ארצות הברית, למשפחה עשירה ובילה את נעוריו בלונדון, אנגליה, שם למד בבית הספר סלייד לאמנות ובבית הספר לאמנות סנט ג'ון. בשובו לארצות הברית ב-1911, הוא בילה את שארית חייו בניו יורק ובניו ג'רזי. חייו האישיים מעתה ואילך היו בעייתיים. הוא הפך לאלכוהוליסט במהלך שנות ה-20, לאחר מות אמו במוסד לחולי נפש. כל אחד משלושת אחיו התאבד, שניים לאחר אובדן ההון המשפחתי במפולת הבורסה ב-1929. למרות שהוא הציג את יצירותיו בהצלחה מסוימת, בתחילת שנות ה-30 התנהגותו הנוירוטית והתבודדות הרחיקה אותו מעולם הגלריות.ב-1937 עבר אולט לוודסטוק, ניו יורק עם לואיז ג'ונאס, שתהפוך לאשתו השנייה. בוודסטוק בני הזוג חיו בצימצום בקוטג' קטן שכור שלא היה בו חשמל או צנרת תקינה בהתאם להכנסתה של לואיז. אולט יצר כמה מהציורים הטובים ביותר שלו במהלך תקופה זו, אך התקשה למכור אותם. ב-1948, אולט התגלה מת חמישה ימים לאחר שטבע ב-30 בדצמבר, כאשר יצא לבד לטיול במזג אוויר סוער וחשוך. המוות נחשב כהתאבדות על ידי חוקר מקרי המוות. בימי חייו הוצגו עבודותיו בין היתר במוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית ובגלריה אדיסון לאמנות אמריקאית (באנדובר, מסצ'וסטס). אולט עבד בשמן, בצבעי מים ובעיפרון. לעיתים קרובות הוא משויך לציירים פרסיסיוניסטים כמו צ'ארלס שילר ורלסטון קרופורד, בגלל ייצוגיו הבלתי מעוטרים של אדריכלות ונופים אורבניים. עם זאת, ההיבטים האידאולוגיים שלהם והמודרניזם הבלתי מעורער אינם כל כך ניכרים ביצירתו. כך למשל, הוא התייחס פעם לגורדי שחקים כ"מצבות הקפיטליזם" והחשיב את העיר האמריקאית המתועשת "כתופת ללא האש". אולט צייר את מה שראה סביבו, מפשט במעט את הפרטים לצורות ומישורים שטוחים, ותיאר את הדפוסים הגאומטריים הבסיסיים של מבנים. במילותיה של אשתו, הציור עבורו היה אמצעי ל"יצירת סדר מתוך תוהו ובוהו." הוא היה צייר אנליטי ובסופו של דבר ריאליסט, אולט ידוע בתיאור המציאותי שלו של האור - במיוחד אור הירח ואור המנורות - שכן אותם צייר לעיתים קרובות בסצינות לילה. מציוריו המאוחרים, כגון ינואר, ירח מלא; לילה שחור; ליל אוגוסט. רוברטה סמית' מהניו יורק טיימס כתבה: ״התפאורה זהה בכל מקרה - פנס רחוב בודד, אותו עיקול בכביש, אותו אוסף של אסמים וסככות - אבל נראה מנקודות תצפית שונות. בהם, אולט זימן את שירת החושך בצורה בלתי נשכחת - הבדידות והמוזרות הבלתי נשכחים שהלילה מעניק לצורות ומקומות שפעם היו מוכרים להם״ בשנת 2011 ארגן מוזיאון האמנות האמריקאית של סמיתסוניאן תערוכה גדולה סביב עבודתו של אולט, שנדדה למוזיאון לאמנות של ג'ורג'יה . מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' אולט בוויקישיתוף Schwartz, Sanford (1990). Artists and Writers. New York: Yarrow Press Lubowsky, Susan (1988). George Ault. New York: Whitney Museum of American Art Lubowsky, Susan (1988). George Ault. New York: Whitney Museum of American Art p. 24-26 Schwartz, Sanford (1990). Artists and Writers. New York: Yarrow Press p.305 George Copeland Ault | Caldwell Gallery, www.caldwellgallery.com (באנגלית) Fryd, Vivien Green (2003). Art and the Crisis of Marriage: Edward Hopper and Georgia O'Keeffe. University of Chicago Press George Ault and 1940s America Schwartz, Sanford (1990). Artists and Writers. New York: Yarrow Press p.300 To Make a World: George Ault and 1940s America | Smithsonian American Art Museum, americanart.si.edu (באנגלית)
זהב פוספיד

זהב פוספיד הוא תרכובת אי-אורגנית בינארית המורכבת מזהב ומזרחן, שהנוסחה הכימית שלו היא AuP {\displaystyle {\ce {AuP}}} . ניתן להכין זהב פוספיד על ידי תגובה ישירה של זרחן וזהב ספוגי. ניתן להשיג אותו גם על ידי העברת פוספין לתמיסה של זהב(III) כלוריד באתר או אלכוהול: AuCl 3 + PH 3 ⟶ AuP + 3 HCl {\displaystyle {\ce {AuCl_3 +PH_3->AuP + 3HCl}}} זהב פוספיד מופיע בתור מסה אפורה, שהוא בר-התכה יותר מזהב טהור. American Elements, Gold Phosphide, American Elements (באנגלית) Louis, Henry (1894). A Handbook of Gold Milling (באנגלית). Macmillan. p. 40. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite book}}: (עזרה) Ramsay, William (1891). A System of Inorganic Chemistry (באנגלית). J. & A. Churchill. p. 557. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite book}}: (עזרה) Journal - Chemical Society, London (באנגלית). Chemical Society. 1885. p. 875. נבדק ב-18 במרץ 2024. {{cite book}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זהב פוספיד".
גביע המדינה בכדורסל נשים 2022/2023

עונת 2022/23 בגביע המדינה בכדורסל נשים הייתה העונה ה-63 של המפעל השני בחשיבותו בכדורסל הנשים בישראל. בתחרות השתתפו עשר קבוצות ליגת העל. מכבי אשדוד זכתה בגביע לאחר ניצחון במשחק הגמר על מכבי חיפה. שש קבוצות העפילו אוטומטית לשלב רבע הגמר אליהן הצטרפו שתי המנצחות בסיבוב א'. שני משחקי סיבוב א' נערכו ב-8 וב-22 בדצמבר 2022. ארבעת משחקי רבע הגמר נערכו ב-29 בדצמבר 2022. שני חצאי הגמר נערכו ב-16 בינואר 2023. במשחק הגמר גברה מכבי אשדוד על מכבי חיפה לאחר הארכה (78-84) וזכתה בגביע המדינה בפעם החמישית. אשדוד מחזיקת גביע המדינה לנשים, 19 בינואר 2023, באתר ספסל בפעם החמישית: אשדוד מחזיקת גביע המדינה, באתר ערוץ הספורט, 19 בינואר 2023
זירקוניום מונופוספיד

זירקוניום מונופוספיד היא תרכובת אי-אורגנית בינארית המורכבת מזירקוניום ומזרחן, שהנוסחה הכימית שלה היא ZrP {\displaystyle {\ce {ZrP}}} . ניתן להכין זירקוניום מונופוספיד על ידי תגובה ישירה של אבקות זירקוניום עם זרחן אדום: 4 Zr + P 4 ⟶ 4 ZrP {\displaystyle {\ce {4Zr + P_4 -> 4ZrP}}} לצורת α של זירקוניום מונופוספיד יש מבנה גבישי של NaCl. המבנה בצורת β הוא הקסאגונלי. צורת ה-α היא מוליך-על אם מקורר מתחת ל-5K. American Elements, Zirconium Phosphide, American Elements (באנגלית) Irani, K. S.; Gingerich, K. A. (1 באוקטובר 1963). "Structural transformation of zirconium phosphide". Journal of Physics and Chemistry of Solids. 24 (10): 1153–1158. doi:10.1016/0022-3697(63)90231-2. ISSN 0022-3697. נבדק ב-7 במרץ 2024. {{cite journal}}: (עזרה) O'Bannon, Loran (6 בדצמבר 2012). Dictionary of Ceramic Science and Engineering (באנגלית). Springer Science & Business Media. p. 283. ISBN 978-1-4613-2655-7. נבדק ב-7 במרץ 2024. {{cite book}}: (עזרה) Li, Zhen; Chen, Ning; Wang, Jigang; Li, Peishen; Guo, Ming; Wang, Qiang; Li, Chunhong; Wang, Changzheng; Guo, Tao; Chen, Shaowei (12 באוקטובר 2017). "Efficient reduction of nitric oxide using zirconium phosphide powders synthesized by elemental combination method" (PDF). Scientific Reports. 7 (1). doi:10.1038/s41598-017-13616-5. {{cite journal}}: (עזרה) Swanson, Howard Eugene (1962). Standard X-ray Diffraction Powder Patterns: Data for 46 substances (באנגלית). National Bureau of Standards. p. 75. נבדק ב-7 במרץ 2024. {{cite book}}: (עזרה) Macintyre, Jane E. (23 ביולי 1992). Dictionary of Inorganic Compounds (באנגלית). CRC Press. p. 3769. ISBN 978-0-412-30120-9. נבדק ב-7 במרץ 2024. {{cite book}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זירקוניום מונופוספיד".
מפלגת העם הלאומית (הודו)

מפלגת העם הלאומית (באנגלית: National People's Party; באסאמית: নেছনেল পিপলছ পাৰ্টি) היא מפלגה פוליטית בהודו שמרכזה בצפון-מזרח הודו. נכון למרץ 2024, המפלגה היא מפלגת השלטון במגהלאיה. מפלגת העם הלאומית הוקמה על ידי פ. א. סנגמה בינואר 2013. סנגמה, פוליטיקאי ותיק שהחל את דרכו בקונגרס הלאומי ההודי, פרש ממנה יחד עם שארד פאוור ב־1999 בעקבות התנגדותם לסוניה גנדי הלא־מקומית שהפכה למנהיגת המפלגה. סנגמה היה ממנהיגי מפלגת הקונגרס הלאומית, אך עם הזמן הפך פאוור למנהיג העיקרי של המפלגה בעוד סנגמה פרש ממנה ב־2004 בעקבות התחממות היחסים בין המפלגה לקונגרס הלאומי ההודי ושב אליה לאחר שנה. ב־2012 היה סנגמה מועמד הברית הדמוקרטית הלאומית לנשיאות הודו למרות שמפלגת הקונגרס הלאומית תמכה במועמד הקונגרס הלאומי ההודי פרנב מוקהרג'י, דבר שהביא לפרישתו הסופית מהמפלגה. ביוני 2015 שללה ועדת הבחירות של הודו את מעמד המפלגה של המפלגה בעקבות אי הצגת נתונים כספיים על הבחירות ללוק סבהה ב־2014. בבחירות לאספה המחוקקת של ביהר ב־2015 הצטרפה המפלגה לחזית שלישית שהייתה בהובלת מפלגת סמג'וואדי לצד מפלגת הקונגרס הלאומית ושלושה מפלגות אחרות, כשמועמדים מטעמם מפלגת העם הלאומית התמודדו על שלושה מושבים. המפלגה הייתה אחת מהמפלגות המקימות של הברית הדמוקרטית הצפון-מזרחית (אנ'), ברית־בת של של הברית הדמוקרטית הלאומית שבהובלת מפלגת העם ההודית בצפון-מזרח הודו, שהוקמה במאי 2016. בבחירות לאספה המחוקקת של מגהלאיה ב־2018 זכתה המפלגה ב־18 מושבים, כאשר ששה מפלגות נוספות מהברית הדמוקורטית הצפון־מזרחית זוכות ב־13 מושבים אשר נתנו למפלגה רוב באספה בת הששים חברים והיא הקימה ממשלה בראשות קונרד סנגמה. ביוני 2019 העניקה ועדת הבחירות של הודו מעמד של מפלגה לאומית למפלגה. בבחירות במגהלאיה ב־2023 הגדילה המפלגה את כוחה באספה המחוקקת ל־28 מושבים, והקימה ממשלת קואליציה נוספת במדינה. מדיה וקבצים בנושא מפלגת העם הלאומית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת העם הלאומית מפלגת העם הלאומית, ברשת החברתית פייסבוק מפלגת העם הלאומית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מפלגת העם הלאומית, ברשת החברתית אינסטגרם מפלגת העם הלאומית, סרטונים בערוץ היוטיוב PTI, Sangma launches National People's Party, forms alliance with NDA, India Today, ‏4 בינואר 2013 EC suspends National People's Party for not providing expenss, Live Mint, ‏17 ביוני 2015 Giridhar Jha, Bihar election: Pappu Yadav teams up with Mulayam Singh, India Today, ‏20 בספטמבר 2015 Gogoi, Tarun (2019). "North East Democratic Alliance (NEDA) and Political Change in Northeast India, Dialogue Quarterly". DIALOGUE. 20 (4): 117. First National Party from North-East, Drishti IAS, ‏08 Jun 2019 More support arrives for Conrad Sangma’s NPP to form government in Meghalaya, The Hindu, ‏5 במרץ 2023
מפלגת העם הלאומית

האם התכוונתם ל... מפלגת העם הלאומית הגרמנית מפלגת העם הלאומית (ג'מייקה) מפלגת העם הלאומית (הודו)
טרביום פוספיד

טרביום פוספיד היא תרכובת אי-אורגנית המורכבת מטרביום ומזרחן, שהנוסחה הכימית שלה היא TbP {\displaystyle {\ce {TbP}}} . ניתן להשיג טרביום פוספיד על ידי תגובה של טרביום עם זרחן אדום ב-800–1000 מעלות צלזיוס: 4 Tb + P 4 ⟶ 4 TbP {\displaystyle {\ce {4Tb + P_4 -> 4TbP}}} ניתן להשיג את התרכובת גם על ידי תגובה של נתרן פוספיד וטרביום כלוריד נטול מים ב-700~800 מעלות צלזיוס. TbP עובר מעבר פאזה ב-40 GPa ממבנה NaCl למבנה CsCl. TbP יוצר גבישים במערכת קובית, בעלי חבורת סימטריות מרחבית מסוג Fm3m. התרכובת היא מוליך למחצה המשמשת ביישומי הספק גבוה, בתדר גבוה ובלייזר דיודות ופוטודיודות אחרות. American Elements, Terbium Phosphide, American Elements (באנגלית) Knorr, K.; Loidl, A.; Kjems, J. K.; Lüthi, B. (2 בדצמבר 1979). "Magnetic excitations in TbP". Journal of Magnetism and Magnetic Materials (באנגלית). 14 (2): 270–272. Bibcode:1979JMMM...14..270K. doi:10.1016/0304-8853(79)90136-7. ISSN 0304-8853. נבדק ב-9 בינואר 2022. {{cite journal}}: (עזרה) Rowley, Adrian T.; Parkin, Ivan P. (1 בינואר 1993). "Convenient synthesis of lanthanide and mixed lanthanide phosphides by solid-state routes involving sodium phosphide". Journal of Materials Chemistry (באנגלית). 3 (7): 689–692. doi:10.1039/JM9930300689. ISSN 1364-5501. נבדק ב-9 בינואר 2022. {{cite journal}}: (עזרה) Adachi, Takafumi; Shirotani, Ichimin; Hayashi, Junichi; Shimomura, Osamu (28 בדצמבר 1998). "Phase transitions of lanthanide monophosphides with NaCl-type structure at high pressures". Physics Letters A (באנגלית). 250 (4–6): 389–393. Bibcode:1998PhLA..250..389A. doi:10.1016/S0375-9601(98)00840-8. נבדק ב-9 בינואר 2022. {{cite journal}}: (עזרה) mp-645: TbP (Cubic, Fm-3m, 225), Materials Project
ח'רבת אום א-ריחאן

ח'רבת אום א-ריחאן (בערבית: خربة ام الريحان. בתעתיק לעברית: ח'רבת אם אלריחאן. בתרגום לעברית: חורבת אֵם הריחן) היא אתר ארכאולוגי של יישוב מתקופת המשנה והתלמוד. האתר נהרס על ידי פלסטינים במרץ 2024. האתר נמצא ליד הכפר הפלסטיני אום א-ריחאן. ח'רבת אום א-ריחאן היא אתר ארכאולוגי המצוי בשטח C, ליד היישוב הישראלי קציר והכפר הפלסטיני אום א-ריחאן. האתר מתוארך לתקופת המשנה והתלמוד, מהתקופה ההלניסטית, הביזנטית והרומית. על פי הממצאים האתר היה מן הגדולים באזור. ליד היישוב קציר. באתר נמצאו מבנים הבנויים מאבני גזית, מגדל שמירה, ומאוזוליאום. האתר נסקר לראשונה בידי הקרן לחקר ארץ ישראל בשנת 1882 ונמצאו בו שרידי מבנים בנויים אבני גזית מהוקצעות ומסותתות ומגדל שמירה. בשנת 1968 נסקר שוב במסגרת סקר הר מנשה. בסקר זה מתוארת חירבת אום א-ריחן כאתר שגודלו שלושים דונם, אשר השתמרו בו שרידי מבנים, מודגשת הבניה המסיבית ומבני מאוזוליאום הרוסים בקרבת האתר שבאחד מהם נראים שני סרקופגים. בשנת 1969 ערך הארכאולוג זאב ייבין חפירת הצלה בשני מבנים בשולי האתר. במסגרת זו נחפרו המאוזוליאום וכן מבנה קבורה גדול ומפואר. באתרים אלו נמצאה קרמיקה מהמאות השלישית הרביעית לספירה. במרץ 2024 כמה עשרות פלסטינים ניתצו את האתר הארכאולוגי, שיטחו אותו, ובנו מעליו מגרש חניה. המנהל האזרחי עצר חשודים בביצוע ההרס. הרס אתרי מורשת ישראלית אלישע בן קימון, פלסטינים ניפצו אתר מימי בית שני והפכו אותו למגרש חניה: "תעודת עניות לישראל", באתר ynet, 20 במרץ 2024 Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 64 אדם זרטל וניבי מרקם, סקר הר מנשה, כרך שלישי – מנחל עירון לנחל שכם, הוצאת אוניברסיטת חיפה ומשרד הביטחון, 2000 שמעון דר, יגאל טפר וזאב ספראי "אום ריחן": רעננה, הוצאת החברה להגנת הטבע והקיבוץ המאוחד - 1986 עמוד: 5 מוחקים את ההיסטוריה: פלסטינים עלו עם באגר על אתר מימי בית שני והפכו אותו למגרש חניה, באתר ערוץ 7, 20 במרץ 2024 דניאל סיריוטי, טרור ארכיאולוגי: פלסטינים הרסו אתר מימי בית שני והפכו אותו למגרש חניה, באתר חדשות מבזק לייב, ‏20 במרץ 2024
מוליבדן מונופוספיד

מוליבדן מונופוספיד היא תרכובת אי-אורגנית בינארית המורכבת ממוליבדן ומזרחן, שהנוסחה הכימית שלה היא MoP {\displaystyle {\ce {MoP}}} . ניתן להשיג מוליבדן מונופוספיד מאלקטרוליזה של מוליבדן הקסאמטאפוספט מותך: 4 Mo ( PO 3 ) 6 ⟶ 4 MoP + 10 P 2 O 5 + 9 O 2 {\displaystyle {\ce {4 Mo(PO3)6 -> 4 MoP + 10 P2O5 + 9 O2}}} ניתן להכין אותו גם מחימום של תערובת של מוליבדן וחומצה מטאפוספורית בכור היתוך פחמן: 2 Mo + 2 HPO 3 + 5 C ⟶ 2 MoP + 5 CO + H 2 O {\displaystyle {\ce {2 Mo + 2 HPO3 + 5 C -> 2 MoP + 5 CO + H2O}}} ידועות גם תגובות אחרות להכנת החומר. מוליבדן מונופוספיד נוצר כגבישים שחורים הקסאגונליים עם חבורת הסימטריות המרחבית P6m2. הוא אינו מסיס במים. מוליבדן מונופוספיד מתפרק כאשר מחומם באוויר: 4 MoP + 11 O 2 ⟶ 4 MoO 3 + 2 P 2 O 5 {\displaystyle {\ce {4 MoP + 11 O_2 -> 4 MoO_3 + 2 P_2O_5}}} ניתן להשתמש בתרכובת כזרז. American Elements, Molybdenum Phosphide, American Elements (באנגלית) Toxic Substances Control Act (TCSA) Chemical Substance Inventory: Cumulative Supplement to the Original Inventory. User Guide and Indices (באנגלית). U.S. Environment Protection Agency, Office of Toxic Substances. 1980. p. 14. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite book}}: (עזרה) Lide, David R. (29 ביוני 2004). CRC Handbook of Chemistry and Physics, 85th Edition (באנגלית). CRC Press. p. 4-70. ISBN 978-0-8493-0485-9. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite book}}: (עזרה) Conrad, Ulrich (1935). Die Elektrolyse von Molybdänsäure in Phosphatschmelzen (בגרמנית). Technische Hochschule zu Breslau. p. 13. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite book}}: (עזרה) Yao, Z. W.; Wang, Li; Dong, Haitao (3 באפריל 2009). "A new approach to the synthesis of molybdenum phosphide via internal oxidation and reduction route". Journal of Alloys and Compounds. 473 (1): L10–L12. doi:10.1016/j.jallcom.2008.05.048. ISSN 0925-8388. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite journal}}: (עזרה) Hui, Ge; Xingchen, Liu; Shanmin, Wang; Tao, Yang; Xiaodong, Wen (8 בפברואר 2017). Innovative Applications of Mo(W)-Based Catalysts in the Petroleum and Chemical Industry: Emerging Research and Opportunities: Emerging Research and Opportunities (באנגלית). IGI Global. p. 66. ISBN 978-1-5225-2275-1. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite book}}: (עזרה) mp-219: MoP (Hexagonal, P-6m2, 187), Materials Project Xiao, Peng; Sk, Mahasin Alam; Thia, Larissa; Ge, Xiaoming; Lim, Rern Jern; Wang, Jing-Yuan; Lim, Kok Hwa; Wang, Xin (18 ביולי 2014). "Molybdenum phosphide as an efficient electrocatalyst for the hydrogen evolution reaction". Energy & Environmental Science (באנגלית). 7 (8): 2624–2629. doi:10.1039/C4EE00957F. hdl:10356/103094. ISSN 1754-5706. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite journal}}: (עזרה) Issues in Chemical Engineering and other Chemistry Specialties: 2011 Edition (באנגלית). ScholarlyEditions. 9 בינואר 2012. p. 560. ISBN 978-1-4649-6354-4. נבדק ב-8 במרץ 2024. {{cite book}}: (עזרה)
בלתי נשכח (סרט, 2024)

בלתי נשכח (באנגלית: Knox Goes Away) הוא מותחן פשע אמריקאי משנת 2023 בבימויו של מייקל קיטון. בסרט מככבים קיטון, ג'יימס מרסדן, מרשה גיי הארדן ואל פאצ'ינו. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-15 במרץ 2024, תחת הפצת אולפני Saban Films. ג'ון נוקס (קיטון), מתנקש מקצועי עם עבר צבאי ביחידה מובחרת, נחלץ לעזרת בנו שביצע פשע אלים. רגע לפני שה-FBI סוגרים על שניהם, הוגה נוקס תרגיל הונאה מבריק – משימה מטורפת אחת אחרונה… אבל האם הוא יצליח לפני שנהיה מאוחר מדי? מייקל קיטון- ג'ון נוקס אל פאצ'ינו-אקסבייר קריין מרשה גיי הארדן ג'יימס מרסדן- מיילס נוקס "בלתי נשכח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בלתי נשכח", באתר AllMovie (באנגלית) "בלתי נשכח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בלתי נשכח", באתר Metacritic (באנגלית) "בלתי נשכח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנסיס קריס

פרנסיס קריס, באנגלית: Francis Criss ,‏ (1901–1973) היה צייר אמריקאי. סגנונו של קריס מזוהה עם הפרסיסיוניסטים האמריקאים כמו צ'ארלס דמות׳ וחברו צ'ארלס שילר. היצירות הידועות ביותר הן משנות ה-30 וה-40, ומאופיינות בדימויים של הסביבה העירונית, כפסי רכבת תחתית מוגבהים, גורדי שחקים, רחובות וגשרים. קריס תיאר את הנושאים האלה בסגנון מופשט, נטול דמויות אנושיות, שהוביל אותו להיות מזוהה עם תנועת הפרסיסיוניזם. עם פרספקטיבות מעוותות ושילובים דמויי חלום. בדרך כלל נופי העיר צוירו ריקים ומרמזים גם על השפעת הסוריאליזם. בהמשך הקריירה הוא עשה תפנית לעבודה מסחרית יותר - כולל שער למגזין פורצ׳ן מנובמבר 1942. המסחריות הובילה לירידה במוניטין שלו כאמן. קריס מת ב-1973 בניו יורק. עבודתו נמצאת באוספים של מוזיאון ברוקלין מכון דטרויט לאמנויות, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, מוזיאון הסמיתסוניאן לאמנות אמריקאית, ומוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית. בשנת 2021 הוצג ציורו של קריס ״אלמה התופרת״ במאמר של מבקר האמנות סבסטיאן סמי בוושינגטון פוסט. הוא החשיב את הציור הזה כעבודתו הטובה ביותר של קריס. הציור נמצא באוסף המוזיאון לאמנות באטלנטה, ג'ורג'יה. מדיה וקבצים בנושא פרנסיס קריס בוויקישיתוף Brooklyn Museum, www.brooklynmuseum.org Waterfront | Detroit Institute of Arts Museum, dia.org (באנגלית) Words and Music of Two Hemispheres, philamuseum.org (באנגלית) Francis Criss | Smithsonian American Art Museum, americanart.si.edu (באנגלית) Francis Criss | Astor Place, whitney.org (באנגלית) Sebastian Smee, Francis Criss painted 'Alma Sewing' as a study of composure, and unruliness, Washington Post (באנגלית) "Alma Sewing"