פינית

פינית (Suomen kieli ‏– IPA: ‏[ˈsuo̯mi]‏Ⓘ‏) היא שפה פינו-אוגרית המשתייכת למשפחת השפות האוּרַאלִיוֹת. זוהי שפתה הרשמית של פינלנד, לצד השוודית. היא מדוברת בפי כ-6 מיליון איש, הכוללים כמעט את כל תושבי פינלנד, וכמה עשרות אלפים במדינות השכנות (שוודיה, נורווגיה, רוסיה ואסטוניה), וכן בקנדה ובארצות הברית. זוהי שפת האם של כ-93% מתושבי פינלנד; שאר תושבי המדינה, אשר שוודית וסאמי (לאפית) הן שפות האם שלהם, לרוב דוברים פינית כשפה שנייה. השפות הקרובות ביותר לפינית הן קַרֶלִית (מדוברת ברפובליקת קַרֶלִיָה שברוסיה), אסטונית, חמש השפות, הנפוצות פחות, המדוברות במחוז סנקט פטרבורג (ברוסיה) והשפה הלִיווִית (מדוברת בצפון-מערב לטביה ובדרום-מערב אסטוניה). תשע השפות האלו מהוות את הענף הבלטו-פיני במשפחת השפות האוּרַאלִיוֹת. ענף זה, ביחד עם שפת סאמי (לאפּית), מהווה את קבוצת השפות הפינו-לאפּית. קרובה רחוקה של הפינית היא ההונגרית. שפה זו, ביחד עם פינית, השפות הפינו-לאפיות ושפות נוספות (38 בסך הכול, רובן ככולן מדוברות ברוסיה) מהוות את משפחת השפות האוּרַאלִיוֹת. בפינית שמונה תנועות ו-18 דיפתונגים המורכבים מצרופיהן. פינית נחשבת לשפה קשה יחסית ללימוד, בשל התכונות הבאות: חוקי דקדוק מורכבים (15 יחסות, למשל); נטייה למילים ארוכות במיוחד, עקב הוספת סופיות בסופי מילים; אוצר מילים ייחודי, עקב מיעוט השפות הקרובות לפינית; נטייה לשימוש במונחים פיניים עבור מילים "בינלאומיות" המשותפות לשפות רבות אחרות, כגון טלפון, דיסקט, אימייל; חיבור מספר מילים ליצירת מילה אחת. אותיות מסוימות, כגון b ,x ו-c, כמעט ואינן קיימות בפינית. רוב שמות העצם מסתיימים בתנועה בצורתם הבסיסית. במקרה של חדירת מילים משפות אחרות, הן נוטות להשתנות ולהתאים את עצמן לכללים אלו. לדוגמה, המילה "בנק" הפכה בפינית ל-Pankki. הספר המקיף ביותר לדקדוק השפה, "איסו סואומן קיאליופי", פורסם בשנת 2004. בפינית יש 15 יחסות. הן מחולקות לארבע קבוצות שונות. להלן ההטיה של המילה poika, "ילד" יחסה זו מציינת את המילה "מתוך", כלומר מהחלק הפנימי של משהו. לדוגמה "הרעש הגיע מתוך הבית" יחסה זו מציינת את המילית "מ"משהו. למשל "הרעש הגיע "מ"הילד" בפינית, בדומה לשפות טורקיות ושפות אורליות אחרות, יש הרמוניית תנועות. קיימות 3 קבוצות של תנועות, וכל מילה חייבת להשתייך לאחת משתיהן, כשהקבוצה השלישית היא קבוצה נייטרלית. להלן הקבוצות: בפינית, בדומה לטורקית, כאשר מוסיפים יחסות לשמות עצם או הטיות לפעלים, לפעמים העיצורים מתחלפים. לדוגמה: העיצור p הופך ל-v. לדוגמה, המילה leipä (לחם) ברבים תהיה leivät (לחמים) ולא leipät להלן טבלה של החלפת העיצורים בפינית, המחולקים לארבע קבוצות: השייכות בפינית מורכבת מהוספת סיומות שייכות למילה, בדומה להונגרית וטורקית. להלן הטיית השייכות של המילה kirja ספר בפינית יש שלוש קבוצות של פעלים, ולכל קבוצה יש מספר סיומות שונות לפעלים. שמות הפועל מוטים באותה צורה כמו היחסות של שם העצם. אלה הסיומות של הפעלים בפינית: הפעלים הבסיסיים שנגמרים ב-a לדוגמה, puhua (לדבר) הפעלים מסוג E (סוג 2) שמוסיפים להם taa. tää, essa, essä, en לדוגמה yrittää (לנסות) הפעלים מסוג MA (סוג 3) שמוסיפים להם massa\ä masta\ä ma\än malla\ä matt\ä ma\än לדוגמה ymmärtää (להבין) בפינית יש ארבעה זמנים. כל הטיה של פועל בכל זמן מתחלקת לחיוב ושלילה. קיים זמן אחד של הווה, ושלושה זמני עבר, אבל זמן עתיד לא ממש קיים. להלן הזמנים: הווה אימפרפקטום – (פעולה שהתחילה ולא הסתיימה) פרפקט – פעולה שהתחילה והסתיימה (כמו באנגלית have בפועל) עבר מושלם (פלופרקט) – מציין פעולה שהתחילה, אבל פעולה אחרת קדמה לה (כמו had באנגלית) בפינית יש ארבעה מודוסים: מצב חיווי (אינדיקטיבי) – מצב המציין עובדות מצב תנאי (conditional) – מצב שבו הדובר מציב תנאי מצב פוטנציאלי – מצב שבו הדובר מדבר על מקרים שיכולים לקרות, אך לא בהכרח קורים מצב ציווי – מצב שבו הדובר מצווה דבר מה על אחרים להלן טבלת הפועל puhua (לדבר) בהווה: כינוי הגוף של הגוף הראשון והשני בדרך כלל מושמט, כי הוא כבר ידוע מראש לפי הסיומת של הפועל למשל במקום minä puhun מספיק להגיד puhun, ויהיה ברור לצד השני בשיחה, שאני מדבר/ת ולא מישהו אחר זמן העבר (אימפרפקטום) בדרך כלל נבנה באמצעות הוספת אות העבר i. הסיומות הן אותן סיומות כמו בהווה: puhun (אני מדבר/ת) puhuin (דיברתי) זמן הפרפקט והפלופרקט יורכבו בעזרת פועל העזר olla (להיות) ועם ההטייה של הפועל הבינוני olen puhunut (דיברתי) olet puhunut (דיברת) ההטיה היא אותה הטיה כמו בהווה. ליודעי האנגלית זה כמו I have spoken, you have spoken olin puhunut (דיברתי) olit puhunut (דיברת) ההטיה היא אותה הטיה כמו בהווה. ליודעי האנגלית זה כמו I had spoken, you had spoken ההסבר על השימוש בזמנים אלו מצוין למעלה בדף. לדוברי האנגלית ו\או הגרמנית, יהיה בדרך כלל יותר קל ללמוד ולהבין זמנים אלו. לפינים שפה מדוברת השונה במקצת מן הכתובה. השפה המדוברת אינה יכולה להיחשב כסלנג מאחר שהיא בשימוש קבוע בקרב האוכלוסייה כולה ונחשבת לתקנית. למעשה השימוש היחיד בשפה הרשמית נעשה בתוכניות טלוויזיה כגון חדשות, ובאירועים רשמיים. בכתב, הפינים משתמשים בדרך כלל בשפה הרשמית. ההבדל בין השפה הרשמית למדוברת מתאפיין בין היתר בנקודות הבאות: הטיה וקיצור של מספרים. לדוגמה, Yksi (אחד) הופך ל-Yks. שימוש בפאסיבי במקום שימוש בגוף ראשון רבים. לדוגמה, Menemme (אנחנו הולכים) הופך ל-Mennään (ניתן לתרגם זאת לאנגלית כ-One goes). קיצור מילות שייכות וקישור. לדוגמה, Minun (שלי) הופך ל-Mun בשפה המדוברת. קיצור סיומות. לדוגמה Maassa (בארץ) הופך ל-Maa's. גם מילים מסוימות משתנות, בדרך כלל באופן קל. דוגמה, Takaisin (חזרה) הופך ל-Takasin. בשפה המדוברת אין שימוש ב-Hän (הוא/היא) אלא ב-Se שבאנגלית ניתן לתרגמה כ-It. שפה מנומסת בניגוד לעמים רבים באירופה, הפינים ממעטים להשתמש בשפה המנומסת. השימוש בה נפוץ רק בפנייה לאח"מים ובאירועים רשמיים מאוד. בשפה המנומסת משתמשים בפינית בגוף שני ברבים, "אתם". מלחמת השפות הפינית מיקאל אגריקולה המוכר כ"אבי הפינית הכתובה" פינית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) להוציא מקרים נדירים, בהם נהגה כבשפה המקורית לא בקביעות סטנדרטית, האות מייצגת [d], אך ילידית הוא מבוטא כנ"ל; בניבים מערביים קיימת ההגייה [ɾ] להוציא ניבים בודדים, /f/ מוחלפת ל-[ʋ]; אף למילים שאולות מודרניות ישנן חלופות כתיבה בהן F מוחלפת ב-V‏, כגון Asvaltti (אספלט) ← Asfaltti נהגה ילידית בצרופים nk ו-ng ‏כצליל /ŋ/ - נו"ן במילה "אנגליה" - כשבצירוף השני (בלבד) נהגה ארוך יותר [ŋː] וללא ה-g הצירוף qu במילים זרות מוחלף לרוב ב-kv לאות זו ואריאציה נדירה š המופיעה במילים שאולות מודרניות כדי לייצג /ʃ/ אך לרוב נהגית [s]. לרוב מוחלפת האות בצירוף sh או אף ב-s רגילה מעשית, הצליל הנפוץ הוא [t̪] תחת [t] - כך גם הגיית האות d לעיל מופיע במילים ילידיות כואריאציה קדומה ל-V או בשמות פרטיים ומשפחתיים נדירים לאות זו ואריאציה נדירה ž המופיעה שלא בקביעות במילים שאולות ובשמות פרטיים כדי לייצג /ʒ/ אך ההגייה עשויה להשתנות. לרוב מוחלפת האות בצירוף zh 1 2 הכפלת התנועה הקודמת מובילה לתנועה קצרה, ולא לתנועה ארוכה או לדיפתונג סיומת זו תקפה להרמוניית התנועות, כלומר במקום a יכולה להיות גם ä במקרים אחרים הפועל הבינוני מציין את צורת הסביל של הפועל בהווה. לדוגמה- לדבר- מדובר בפינית אומרים בתרגום מילולי "הייתי מדובר" כשמתכוונים ל"דיברתי" בצורת הפרפקט והפלופרקט