laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אגם מונו

אגם מונו (באנגלית: Mono Lake ) הוא אגם מלוח הממוקם במזרח מדינת קליפורניה, ארצות הברית, סמוך לגבול עם נבדה. האגם נחשב לאחד האגמים העתיקים ביותר בצפון אמריקה, וגילו מוערך בכ-760,000 שנה. הוא ממוקם באגן סגור, ללא מוצא לים, מה שמביא את המים שנכנסים אליו להתאדות ולהשאיר אחריהם ריכוז גבוה של מלחים ומינרלים. תהליך זה הפך את מונו לייק לאחד האגמים המלוחים ביותר. אגם מונו שוכן באזור הרי סיירה נבדה, מצפון-מזרח לפארק הלאומי יוסמיטי, בגובה של כ-1,945 מטרים מעל פני הים. שטחו של האגם משתנה בהתאם לעונות השנה ולכמות הגשמים, אך הוא נפרס על פני כ-180 קמ"ר בממוצע. האגם ניזון בעיקר מנחלים הזורמים מהרי סיירה נבדה, כשהגדולים שבהם הם נהר אוון (Owen) ונהר מונו. למונו לייק אין יציאה טבעית, ולכן המלחים והמינרלים המובאים אליו מצטברים באגם לאורך אלפי שנים, מה שגורם למליחות גבוהה מאוד של המים. ריכוז המינרלים באגם יוצר צורות גאולוגיות מיוחדות כגון "מגדלי טופה" (Tufa Towers) — עמודי גיר טבעיים שנוצרים בעקבות תגובה כימית בין המים העשירים במינרלים לבין מי התהום. המליחות הגבוהה של אגם מונו יוצרת סביבה ייחודית המאפשרת מערכת אקולוגית יוצאת דופן. אמנם אין דגים באגם בשל תנאי המים הקשים, אך הוא משמש בית גידול לחסילוני מלח (Artemia monica) ולטפילאים (Alkali Fly), שהם מקורות מזון חשובים עבור מינים רבים של עופות נודדים, ביניהם שחפים ומינים שונים של חופמאים. האגם מהווה תחנה חשובה במסלול הנדידה של עופות רבים, מה שהופך אותו לאזור בעל חשיבות אקולוגית רבה עבור שמירת המגוון הביולוגי של מערכות אקולוגיות של עופות נודדים בצפון אמריקה. במהלך המאה ה-20 חלה ירידה משמעותית במפלס המים של אגם מונו בשל הטיית המים מהנחלים המזינים את האגם - לצורכי אספקת מים לעיר לוס אנג'לס. הירידה במפלס המים גרמה לחשיפה של קרקעית האגם ולעלייה נוספת במליחות המים, מה שאיים על המערכת האקולוגית הייחודית של האגם. בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, בעקבות פעולות של ארגוני סביבה, נפתח מאבק משפטי נגד מדיניות הטיית המים. בשנת 1994, בית המשפט בקליפורניה פסק כי יש להפסיק את שאיבת המים המופרזת ולאפשר את שיקום האגם. מאז, ננקטו צעדים להעלאת מפלס המים, והאגם החל להתאושש בהדרגה. האגם מנוהל כיום כחלק משמורת טבע, והוא מהווה כיום אטרקציה תיירותית פופולרית, בעיקר בזכות הנוף הייחודי והמערכת האקולוגית המגוונת שלו. לאגם וועדה ייחודית, האחראית עליו. מדיה וקבצים בנושא אגם מונו בוויקישיתוף • האתר הרשמי של אגם מונו • אגם מונו - שמורת הטבע המדינתית, באתר מדינת קליפורניה איפה נמצאים מגדלי טופה הטבעיים?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה Alkali Flies, Mono Lake (באנגלית אמריקאית) Welcome To Mono Lake, Mono Lake (באנגלית אמריקאית)
לארי קראון

לארי קראון (באנגלית: Larry Crowne) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2011, בבימויו ובכיכובו של טום הנקס, לצידה של ג'וליה רוברטס על פי התסריט של הנקס בשיתוף עם ניה ורדלוס. הסרט עוסק בשינויים שהחיים עוברים בעקבות משברים כלכליים ואישיים, ומתמקד באדם שנאלץ לשנות את מסלול חייו בגיל מאוחר יחסית. הסרט מספר את סיפורו של לארי קראון (טום הנקס), איש שעבד שנים רבות בחברת קמעונאות גדולה, אך מפוטר לאחר שהחברה מחליטה לצמצם בכוח העבודה מכיוון שלא היה בעל השכלה אקדמית. בעקבות זאת, לארי מחליט להירשם לקולג' מקומי וללמוד מחדש. במהלך לימודיו, הוא פוגש את מרסדס טיינוט (ג'וליה רוברטס), מרצה לאנגלית שמתמודדת עם בעיות אישיות ומקצועיות. הסרט עוקב אחרי הדרך שבה לארי משתקם, מוצא חברים חדשים ומתחיל מחדש את חייו. טום הנקס בתפקיד לארי קראון ג'וליה רוברטס בתפקיד מרסדס טיינוט בריאן קרנסטון בתפקיד דין, בעלה של מרסדס גוגו אמבתה-רו בתפקיד טליה, סטודנטית צעירה שעוזרת ללארי להשתלב בחיים החדשים סדריק דה אנטרטיינר בתפקיד למאר, שכנו של לארי הסרט קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים. רבים ציינו לחיוב את הכימיה בין טום הנקס וג'וליה רוברטס ואת הרעיון של התחלות חדשות בגיל מאוחר, אך חלק מהמבקרים מתחו ביקורת על התסריט הפשטני ועל חוסר המורכבות בדרמה. הסרט הצליח מסחרית בקופות, אך לא נחשב להצלחה גדולה. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 37% על סמך 171 ביקורות. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון של 41 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות מעורבות. אתר האינטרנט הרשמי של לארי קראון "לארי קראון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לארי קראון", באתר נטפליקס "לארי קראון", באתר AllMovie (באנגלית) "לארי קראון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לארי קראון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "לארי קראון", באתר Metacritic (באנגלית) "לארי קראון", באתר אידיבי "לארי קראון", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "לארי קראון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מדיה וקבצים בנושא לארי קראון בוויקישיתוף
דרכו של קרליטו

דרכו של קרליטו (באנגלית: Carlito's Way) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 1993, בבימויו של בריאן דה פלמה על פי תסריט של דייוויד קופ ובכיכובם של אל פצ'ינו ושון פן. הסרט מבוסס על שני רומנים מאת השופט אדווין טורס: Carlito's Way ו-After Hours. הסרט מתמקד בסיפורו של קרליטו בריגנטה, עבריין לשעבר שמנסה להתרחק מעולם הפשע אחרי שחרורו מהכלא, אך מוצא את עצמו נמשך חזרה לחיים המסוכנים. זהו שיתוף הפעולה הסרט השני בין פאצ'ינו לדה פלמה, אחרי פני צלקת. הסרט יצא לאקרנים ב-12 בנובמבר 1993 על ידי סרטי יוניברסל. בתחילה הוא זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים ולתוצאות פושרות בקופות, אם כי קבלת הפנים הכללית לסרט השתפרה בשנים שלאחר מכן מאז יציאתו לאקרנים. גם פן וגם מילר קיבלו מועמדויות לגלובוס הזהב על הופעותיהם. פריקוול בשם Carlito's Way: Rise to Power, המבוסס על הרומן הראשון, שוחרר ישירות לווידאו ב-2005. לאחר שחרורו מהכלא בעקבות מאמצי עורך דינו הססגוני, דייב קליינפילד (שון פן), קרליטו בריגנטה (אל פצ'ינו) נחוש להימלט מחיי הפשע ולהתחיל מחדש. הוא מחליט לעבוד במועדון לילה על מנת לחסוך כסף ולהגשים את חלומו לפתוח עסק לגיטימי באיים הקריביים. למרות רצונו לשנות את דרכיו, קרליטו נמשך חזרה לעולם הפשע על ידי אויבים ישנים ועורך דינו שמסתבך עם המאפיה. הסרט מציג את ניסיונותיו של קרליטו להתרחק מחיי הפשע, את אהבתו לאישה בשם גייל (פנלופה אן מילר), ואת מאבקו להישאר נאמן לדרכיו החדשות מול לחצים גוברים. אל פצ'ינו בתפקיד קרליטו בריגנטה שון פן בתפקיד דייב קליינפילד, עורך דינו של קרליטו פנלופה אן מילר בתפקיד גייל, חברתו של קרליטו לואיס גוזמן בתפקיד פאצ'אנגו ג'ון לגוויזאמו בתפקיד בני בלנקו מהברונקס, עבריין צעיר שמעריץ את קרליטו דרכו של קרליטו זכה לשבחים רבים מצד המבקרים, במיוחד בזכות הופעתו החזקה של אל פצ'ינו והבימוי המרתק של בריאן דה פלמה. הסרט משלב אלמנטים של דרמה, מתח ואקשן, ומספק הצצה לעולמם של עבריינים לשעבר המנסים לשנות את גורלם. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 81% מצד המבקרים, מה שמעיד על ביקורות חיוביות ברובן. ב-Metacritic, הסרט זכה לציון של 65 מתוך 100, המשקף ביקורות מעורבות עד חיוביות. "דרכו של קרליטו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דרכו של קרליטו", באתר נטפליקס "דרכו של קרליטו", באתר AllMovie (באנגלית) "דרכו של קרליטו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דרכו של קרליטו", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "דרכו של קרליטו", באתר Metacritic (באנגלית) "דרכו של קרליטו", באתר אידיבי "דרכו של קרליטו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מקס הלוחם בדרכים

מקס הלוחם בדרכים (באנגלית: Mad Max 2, ידוע גם כ-"Mad Max 2: The Road Warrior") הוא סרט פעולה מדע בדיוני משנת 1981, בבימויו של ג'ורג' מילר. זהו הסרט השני בסדרת מקס הזועם, בכיכובו של מל גיבסון בתפקיד מקס רוקטנסקי. הסרט מתרחש בעולם פוסט-אפוקליפטי, שבו אנרכיה שולטת והנפט הפך למשאב היקר ביותר. הסרט נחשב לקלאסיקת אקשן שהשפיעה רבות על סרטי ז'אנר זה. הסרט יצא לאקרנים באוסטרליה ב-24 בדצמבר 1981 וזכה לשבחי ביקורת נרחבים, עם שבחים מיוחדים להופעתו של גיבסון, הפרטיטורה המוזיקלית, הצילום, קטעי הפעולה, עיצוב התלבושות והשימוש החסוך בדיאלוג. זה גם זכה להצלחה קופתית, והאסתטיקה הפוסט-אפוקליפטית והפאנקית של הסרט עזרה לפופולריות של הז'אנר בכתיבה קולנועית ובדיונית. בטקס פרסי שבתאי ה-10, הסרט זכה בסרט הבינלאומי הטוב ביותר והיה מועמד לחמישה פרסים נוספים: הבמאי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר עבור גיבסון, שחקן המשנה הטוב ביותר עבור ברוס ספנס, הכתיבה הטובה ביותר והתלבושות הטובות ביותר עבור נורמה מוריסו. מקס הזועם 2 זוכה לשבחים רבים כאחד מסרטי האקשן הגדולים בכל הזמנים ואחד מסרטי ההמשך הגדולים ביותר שנעשו אי פעם, ומועדוני מעריצים של הסרט והפעילויות בנושא "לוחם דרכים" נמשכות אל המאה ה-21. הסרט מתרחש לאחר קריסת החברה בעקבות מחסור במשאבים ואנרגיה. מקס רוקטנסקי (מל גיבסון), לוחם בודד המשוטט במדבריות אוסטרליה, מוצא את עצמו נמשך לתוך קרב על דלק, בין קבוצת אנשים המנסים לשרוד בעיירה מבודדת, לבין כנופיות אכזריות המנסות לשדוד אותם. מקס נחלץ לעזרת האנשים בעיירה, ומסייע להם להגן על מאגר הדלק היקר שלהם מפני תוקפים אלימים, המונהגים על ידי לוחם אכזרי בשם "המושל". מל גיבסון בתפקיד מקס רוקטנסקי ברוס ספנס בתפקיד טייס הג'ירו, אדם משונה שחובר למקס ורנון וולס בתפקיד ווייז, אחד מחברי הכנופיות מייקל פרסטון בתפקיד פפגאלו, מנהיג קבוצת השורדים קייל נילסן בתפקיד הלוחם הנער "מקס הלוחם בדרכים" זכה לביקורות חיוביות מאוד עם צאתו. המבקרים שיבחו את סצנות האקשן המרהיבות, הכוריאוגרפיה של הקרבות והבימוי הייחודי של ג'ורג' מילר. הסרט נחשב לאחת היצירות המשפיעות ביותר בז'אנר הפוסט-אפוקליפטי, והוא השפיע רבות על סגנון הסרטים בז'אנר זה. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון גבוה של 94% מצד המבקרים על סמך 62 ביקורות. ב-Metacritic, זכה הסרט לציון של 77 מתוך 100, המבוסס על ביקורות חיוביות מצד המבקרים. "מקס הלוחם בדרכים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מקס הלוחם בדרכים", באתר נטפליקס "מקס הלוחם בדרכים", באתר AllMovie (באנגלית) "מקס הלוחם בדרכים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מקס הלוחם בדרכים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מקס הלוחם בדרכים", באתר Metacritic (באנגלית) "מקס הלוחם בדרכים", באתר אידיבי "מקס הלוחם בדרכים", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "מקס הלוחם בדרכים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מדיה וקבצים בנושא מקס הלוחם בדרכים בוויקישיתוף
הצוות המובחר

הצוות המובחר (באנגלית: The Right Stuff) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1983, בבימויו של פיליפ קאופמן, המבוסס על ספרו של טום וולף משנת 1979. הסרט עוסק בסיפור האמיתי של התפתחות תוכנית החלל האמריקאית, ובמיוחד טייסי ניסוי של צי ארצות הברית שהיו מעורבים במחקר אווירונאוטי ובתוכנית מרקורי של נאס"א בשנות ה-50 וה-60, שמטרתה הייתה לשלוח את האמריקנים הראשונים לחלל. הסרט חוקר את חייהם האישיים והמקצועיים של האסטרונאוטים הראשונים, תוך דגש על המאמצים הפיזיים והנפשיים שהם נאלצו להתמודד איתם. הסרט היה כישלון קופתי שהכניס כ-21 מיליון דולר מול תקציב של 27 מיליון דולר. למרות זאת, הוא זכה לשבחי ביקורת נרחבים, והיה מועמד לשמונה פרסי אוסקר בטקס האוסקר ה-56, מתוכם זכה בארבעה. הסרט זכה להצלחה גדולה בשוק הווידאו הביתי. בשנת 2013 נבחר הסרט לשימור במרשם הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס כ"משמעותי מבחינה תרבותית, היסטורית או אסתטית". הסרט דורג במקום ה-19 בסרטים מעוררי ההשראה של מכון הסרטים האמריקאי. הסרט מתחיל בשנות ה-50, כאשר טייסי ניסוי, בראשות צ'אק ייגר (בגילומו של סם שפרד), פורצים את מחסום הקול, וממשיך עד לשנות ה-60, אז בוחרת נאס"א שבעה טייסים לשמש כאסטרונאוטים בתוכנית מרקורי, בהם ג'ון גלן (אד האריס), גורדון קופר (דניס קווייד) ואלן שפרד (סקוט גלן). הסרט מציג את ההכנות הקשות שעוברים האסטרונאוטים ואת המאבק על המוניטין האישי והלאומי, כאשר ארצות הברית נמצאת במרוץ חלל מול ברית המועצות. אד האריס בתפקיד ג'ון גלן סם שפרד בתפקיד צ'אק ייגר סקוט גלן בתפקיד אלן שפרד דניס קווייד בתפקיד גורדון קופר ברברה הרשי בתפקיד גלניס ייגר לאנס הנריקסן בתפקיד וולטר שירה הבן פרד וורד בתפקיד וירג'יל גריסום הצוות המובחר זכה לשבחים רבים מצד המבקרים על בימויו, משחקו של צוות השחקנים, והצילום המרשים. הסרט הפך לקלאסיקה ונחשב לאחד הסרטים המצליחים ביותר שנעשו על תוכנית החלל האמריקאית. הוא זכה בארבעה פרסי אוסקר, כולל על העריכה והאפקטים הקוליים. באתר "Rotten Tomatoes" קיבל הסרט ציון של 96% על סמך 53 ביקורות, מה שמעיד על הערכה רחבה מצד המבקרים. ב-"Metacritic" קיבל הסרט ציון של 91 מתוך 100, המצביע על ביקורות חיוביות ביותר. "הצוות המובחר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הצוות המובחר", באתר AllMovie (באנגלית) "הצוות המובחר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הצוות המובחר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הצוות המובחר", באתר Metacritic (באנגלית) "הצוות המובחר", באתר אידיבי "הצוות המובחר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Library of Congress announces 2013 National Film Registry selections" (Press release). (אורכב 10.06.2016 בארכיון Wayback Machine) Washington Post, December 18, 2013. Retrieved: December 18, 2013.
טיים טאוור (רמת גן)

טיים טאוור הוא מגדל מגורים במתחם הבורסה ברמת גן, המגדל מתנשא לגובה של 135 מטרים ו-38 קומות, ולראשו אנטנה, בבניין יש 194 דירות, בחלוקה לדירות 2–7 חדרים ו-4 מעליות סה"כ. המגדל הוא המגדל השני בגובהו במתחם הבורסה המיועד למגורים לאחר מגדל המגורים אקסצ'יינג' והשלישי ברמת גן כולה למטרה זו בלבד, המגדל צמוד למגדל אמות אטריום. המגדל שוכן ברחוב המעיין, בסמוך למחלף ארלוזורוב, באזור המהווה את הגבול בין רמת גן לגבעתיים, מול המגדל שוכנים צמד מגדלי Beyond, המגדלים הגבוהים בישראל נכון לספטמבר 2024 וגם מגדל השחר. מגדל אמות אטריום
Achtung, die Kurve!

Achtung, die Kurve!, הידוע גם בשם Curve Fever או Achtung, הוא משחק נחשים חופשי מרובה משתתפים עבור MS-DOS. המשחק תומך בשניים עד שמונה שחקנים בו זמנית. המשחק הוא גרסה של המשחק הצ'כי "Červi" ("תולעים") משנת 1993, השונה בכך שבקווים של הנחשים יש כעת חורים. המחברים של המשחק הם Filip Oščádal (ידוע גם בשם פרד ברוקר) ו-Kamil Doležal מצ'כיה שיצרו את המשחק הזה עבור Commodore Amiga. המשחק נכתב עבור המעבד Motorola 68000. במהלך השנים נכתבו גרסאות שונות למשחק, חלקן למשחק על מחשב בודד (כגון pune ו-Zatacka), וחלקן מאפשרות משחק ברשת (כגון Curve Fever ו-Curve Fever Pro). ישנן גם גרסאות קוד חופשי למשחק (כגון "achtungkurve.com" ו-"achtungkurve.net"). כל שחקן מתחיל ככנחש באורך נקודה במקום אקראי על המסך, נע במהירות קבועה, ומשאיר שובל במסלול בו הנחש שלו זחל. כל שחקן שולט על הנחש שלו על ידי שני כפתורים בלבד כדי לפנות שמאלה או ימינה. מהירות הפנייה מוגבלת כך שלא ייתכנו פניות חדות. כאשר שחקן מתנגש בשובל כלשהו של או בגבול מגרש המשחקים, השחקן מפסיד, והקו שהשאיר על המסך נשאר עד סוף המשחק. המשחק מסתיים כאשר כל השחקנים מלבד אחד התנגשו. בקיץ 2004 באוטרכט, הולנד, התקיים טורניר Achtung הראשון. הטורניר היה להצלחה גדולה וסלל את הדרך לטורנירים נוספים. באוקטובר 2007, התקיים טורניר שני בג'קרטה, אינדונזיה, מול קהל של כ-400 איש. בשנת 2012, התקיים טורניר עולמי של המשחק שבו יכלו שחקנים להשתתף בטורניר באופן מקוון. "Official history of Curve Fever | Hidden Monster Games". אורכב מ-המקור ב-2021-01-07. נבדק ב-2022-03-25. Zataka (אורכב 09.05.2017 בארכיון Wayback Machine) on sourceforge.net achtungkurve.com "simenheg/zatackax". GitHub. נבדק ב-13 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) achtungkurve.net "achtung die kurve 2". John Rush Art. נבדק ב-5 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Paumgarten, Mathias; Strauß, David. "Achtung die Kurve". STRAVID · Robuste Softwareentwicklung aus Salzburg. נבדק ב-5 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Maikkon wins the first worldwide tournament! | Achtung, die Kurve!". אורכב מ-המקור ב-2012-01-26. נבדק ב-2012-01-17.
י"א באלול

י"א באלול הוא היום האחד עשר בחודש השנים עשר בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום האחד עשר בחודש השישי למניין החודשים מניסן. י"א באלול לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגו". ה'תמ"ג – ניצחון צבא האיחוד הנוצרי בווינה בפיקודו של יאן סובייסקי על הצבא המוסלמי העות'מאני ה'תרס"ז – הקונגרס הציוני ה-8 ננעל, לאחר ששיטת הציונות הסינתטית של ד"ר חיים ויצמן מתקבלת. ה'תר"ף – נוסד גדוד העבודה על שם יוסף טרומפלדור ה'תשכ"ח – פיגוע בתחנה המרכזית בתל אביב, על ידי מחבלים שהניחו חומר נפץ, הרוג אחד וחמישים פצועים ה'תר"ם – יעקב משה טולידאנו, רב ושר הדתות בממשלת ישראל (נפטר ב-ה'תש"ך) ה'תרצ"ה – חיים טופול, שחקן ישראלי (נפטר ב-ה'תשפ"ג) ה'תש"ה – יאיר שמיר, פוליטיקאי ישראלי ה'תשי"ט – הרב אורי שרקי, רב והראש למחלקה הישראלית במכון מאיר, ראש ארגון 'ברית עולם - המרכז העולמי לבני נח', רב תנועת הנוער 'עזרא'. ה'תשכ"ד – עמרי שרון, פוליטיקאי ישראלי ה'תרי"א – רבי שלום יוסף פרידמן מסדיגורה (נולד ב-ה'תקע"ג) ה'תרמ"ג – רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה (הראשון) (נולד ב-ה'תק"ף) ה'תרצ"ג – ד"ר אברהם צפרוני, פילולוג, חוקר יהדות וספרות עתיקה, מתרגם, איש חינוך והעורך הראשון של כתב העת לשוננו לחקר הלשון העברית. (נולד ב-ה'תרמ"ג) ה'תשנ"ד – ישעיהו ליבוביץ, פילוסוף ומדען יהודי (נולד ב-ה'תרס"ג) י' באלול – י"ב באלול אלול
י"ב באלול

י"ב באלול הוא היום השנים-עשר בחודש השנים עשר בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השנים-עשר בחודש השישי למניין החודשים מניסן. י"ב באלול לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז". ה'תש"ה – השחיטה הראשונה בגרמניה אחר השואה, מבוצעת במחנה העקורים ברגן-בלזן על ידי הרב שלמה זאב צווייגענהאפט ה'תש"ם – הוקמה ההתנחלות כוכב השחר שבמזרח בנימין ה'תשמ"ג – הוקמה ההתנחלות סוסיא שבדרום הר חברון ה'תשס"ג – פיגוע התאבדות של החמאס בטרמפיאדה ליד בסיס צריפין (9 נרצחים) ה'תפ"ט – משה מנדלסון, הוגה דעות יהודי ואבי תנועת ההשכלה (נפטר ה'תקמ"ו) ה'תרמ"ב – סמואל גולדווין, מפיק סרטים (נפטר ב-ה'תשל"ד) ה'תרס"ח – עלי שכטמן, סופר יהודי, מחשובי סופרי היידיש (נפטר ב-ה'תשנ"ו) ה'תרע"ו – חיים לנדאו, חבר אצ"ל וחבר הכנסת מטעם תנועת החרות ה'תרפ"א – משה שמיר, סופר, מחזאי, פובליציסט, חבר הכנסת ואיש ציבור ישראלי (נפטר ה'תשס"ד) ה'תרצ"ח – הרב מרדכי שיינברגר, מקובל ומחבר ספרים תורניים רבים, ממנהיגי ציבור חסידות אשלג ה'תשט"ו – הרב יהודה גלעד, ראש ישיבת מעלה גלבוע, רב הקיבוץ לביא וחבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת מימד ה'תשל"ה – הרב חגי לונדין, ר"מ בישיבת אפיקי דעת שדרות, ממקימי ארגון קהלים, מרצה ליהדות, ראש בית המדרש בקריה האקדמית אונו, ומחבר ספרי ביאור לכתבי הראי"ה קוק וספרים נוספים. ה'תשס"א – יעל שלביה, דוגמנית ושחקנית ישראלית ה'ק"ב – רבי שמעון בן הרא"ש במגפה בטולדו ה'תקפ"ז – רבי שמחה בונים מפשיסחה (נולד בה'תקכ"ה) ה'תקפ"ח – רבי משה אליקים בריעה הופשטיין מקוזניץ. ה'תרכ"ה – רבי אלעזר שפירא מלנצהוט (נולד בה'תקס"ח) ה'תרמ"ה – הרב זאב נחום בורנשטיין, רבה של ביאלה. ה'תרפ"ז – הרב ישראל אבא ציטרון, רבה השני של פתח תקווה (נולד בה'תרמ"א). ה'תשס"ג – אדוארד טלר, פיזיקאי יהודי אמריקאי ממוצא הונגרי, "אבי פצצת המימן" (נולד ב-ה'תרס"ח) י"א באלול – י"ג באלול אלול "הפרדס" אוקטובר 1945 לנו המגל הוא החרב, כרך 2, עמ' 138-139
כריס ריאה

כריסטופר אנטון ריאה (נולד ב-4 במרץ 1951), אשר נודע בעיקר בשם כריס ריאה, הוא זמר-יוצר וגיטריסט מהעיר מידלסברו שבאנגליה. ריאה זכה להצלחה בינלאומית בסוף שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 עם הלהיטים "Fool (If You Think It's Over)",‏ "On the Beach" ו-"The Road to Hell". ריאה מכר לאורך השנים מעל ל-40 מיליון תקליטים ברחבי העולם. אלבום הבכורה של כריס ריאה "Whatever Happened to Benny Santini?" משנת 1978 זכה להצלחה רבה. האלבום כלל את הסינגל "Fool (If You Think It's Over)" אשר הפך ללהיט בארצות הברית, והגיע בשיא למקום ה-12 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר שהה גם שלושה שבועות בצמרת מצעד השירים העכשוויים למבוגרים, וריאה היה מועמד בשל הצלחת הסינגל לפרס גראמי בקטגוריית תגלית השנה לשנת 1978. על אף ההצלחה הגדולה בארצות הברית ריאה התקשה להצליח באותה התקופה בבריטניה. ההצלחה המסחרית של ריאה הייתה בשיא בשנות השמונים ושנות התשעים כאשר הוא הוציא לשווקים מספר אלבומים שזכו להצלחה ניכרת, בהם אלבומו "On the Beach" מ-1986, ואלבומו "The Road to Hell" מ-1989, אשר היה לאלבומו המצליח ביותר והצליח להגיע לצמאת מצעד האלבומים הבריטי. ב-14 באוקטובר 2005 ריאה הוציא לשווקים את אלבום האולפן ה-21 שלו "Blue Guitars" אשר התמקד בהיסטוריה של מוזיקת הבלוז וכלל 11 תקליטורים עם 137 שירים, DVD אחד, וספר הכולל ציורים מאת כריס ריאה, תווים ומילים של שיריו. ריאה נשוי לג'ואן לסלי אלפורט משנת 1973 ואילך. לזוג שתי בנות, ג'וזפין וג'וליה. בשנת 1994 ריאה אובחן כחולה בסרטן הלבלב והוא נאלץ בעבר לעבור ניתוח מציל חיים להסרת הלבלב, כיס המרה וחלק מהכבד שלו. כתוצאה מהניתוח הזה ריאה פיתח סוכרת מסוג 1. כריס ריאה בשנת 1978 כריס ריאה בשנות ה-80 כריס ריאה מנגן בגיטרת הפנדר סטראטוקסטר שלו בהופעה בוורשה, 2012 אתר האינטרנט הרשמי של כריס ריאה מדיה וקבצים בנושא כריס ריאה בוויקישיתוף האתר הרשמי כריס ריאה, ברשת החברתית פייסבוק כריס ריאה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריס ריאה, ברשת החברתית אינסטגרם כריס ריאה, סרטונים בערוץ היוטיוב "כריס ריאה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Chris Rea". Apple Music. אורכב מ-המקור ב-17 בדצמבר 2020. נבדק ב-7 בנובמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Singer Chris Rea: 'Coping with not having a pancreas can be pretty awful'". The Belfast Telegraph. 28 בנובמבר 2014. נבדק ב-27 במרץ 2015. {{cite news}}: (עזרה) Georgina, Chanel (2021-12-22). "Chris Rea health: Driving Home for Christmas singer opens up on health HELL". Express.co.uk (באנגלית). נבדק ב-2022-03-18.
האשם בן עבדאללה, נסיך ירדן

האשם בן עבדאללה, נסיך ירדן (נולד ב-30 בינואר 2005) הוא הילד הצעיר והבן השני של מלך ירדן עבדאללה השני והמלכה ראניה. הוא השני בסדר הירושה לכתר הירדני, אחרי אחיו, חוסיין. האשם בן עבדאללה נולד ב-30 בינואר 2005 במרכז הרפואי המלך חוסיין, בעמאן, לעבדאללה השני, מלך ירדן ולראניה, מלכת ירדן. הוא חלק מהשושלת ההאשמית, ולפי הדיווחים, הוא צאצא ישיר מהדור ה-42 של מוחמד. הוא חולק את יום הולדתו עם אביו. הוא השני בתור לכס המלכות הירדני, אחרי אחיו הבכור, יורש העצר חוסיין. האשם למד באקדמיה המלכותית במידבא וסיים את לימודיו במאי 2023. הוא לומד באוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון די. סי.. ביוני 2023 הנסיך האשם ליווה את הוריו, המלך והמלכה, לביקור רשמי בספרד. הנסיך ביקר בעבר במצרים ובבחריין עם אביו. ב-14 באוגוסט 2023 הושבע הנסיך האשם לממלא מקום המלך בפעם הראשונה, לאחר שעבדאללה השני, מלך ירדן יצא למצרים כדי להשתתף בפסגה. ב-14 ביוני 2024 הושבע הנסיך האשם כעוצר למלך בפעם השנייה, בנוכחות הקבינט, כאשר עבדאללה השני, מלך ירדן יצא לאיטליה כדי להשתתף בפסגת ה-G7. "Prince Hashem bin Abdullah of Jordan Celebrates His Graduation". Harper's Bazaar Arabia. 25 במאי 2023. {{cite web}}: (עזרה) Royal, Tal (2023-09-24). "Images: Crown Prince Al Hussein and Princess Rajwa Visit Prince Hashem at University | Washington, DC | Fri Sep 22 2023". Monarch Ledger (באנגלית). נבדק ב-2023-12-17. "King meets Spain monarch in Madrid". Ammon News. 20 ביוני 2023. {{cite web}}: (עזרה) "For first time .. Prince Hashem sworn in as Regent". Ammon News. נבדק ב-2023-09-06. ציוץ של רועי קייס ברשת החברתית אקס (טוויטר), 15 באוגוסט 2023 "King departs for Italy to attend G7 Summit". en.royanews.tv (באנגלית). נבדק ב-2024-06-15.
אפקט החשיפה הבלעדי

אפקט החשיפה הבלעדי (Mere-exposure effect) הוא תופעה פסיכולוגית שבה אנשים נוטים לפתח חיבה או דחייה כלפי אובייקטים או אנשים רק משום שהם נחשפו אליהם באופן חוזר. בפסיכולוגיה חברתית, תופעה זו נקראת לעיתים גם "עקרון ההיכרות". האפקט הוכח במגוון תחומים, כולל מילים, סמלים סיניים, ציורים, תמונות של פרצופים, צורות גאומטריות וצלילים. מחקרים על משיכה בין-אישית מראים שככל שאדם נחשף לאדם אחר בתדירות גבוהה יותר, כך גדלים סיכוייו למצוא חן בעיניו. האפקט נמצא בשימוש בתחומים רבים, כמו פרסום, כלכלה והתנהגות צרכנית. המחקר מצביע על כך שהאפקט יכול לעורר חיבה גם ללא הכרה מודעת, ושהשפעתו ניכרת יותר כאשר מדובר בגירויים חדשים ולא מוכרים. החוקר הידוע ביותר שעסק באפקט החשיפה הבלעדי הוא רוברט זַ'יונְץ (Zajonc) שהבחין שהחשיפה הראשונית לגירוי חדש מעוררת תגובת פחד או הימנעות, אך עם החשיפות הבאות תגובת הפחד מתמעטת והעניין בגירוי גובר, עד שהאורגניזם מתחיל לפתח חיבה כלפי אותו גירוי. במהלך שנות ה-60, זַ'יונְץ ערך סדרת ניסויים במעבדה שהראו שחשיפה לגירוי מוכר גרמה למשתתפים לדרג אותו כחיובי יותר לעומת גירויים דומים שהם לא נחשפו אליהם קודם. הוא מצא תוצאות דומות גם לגבי חיבה ונעימות כלפי צורות גאומטריות, תמונות של הבעות פנים, מילים חסרות משמעות ודמויות סימבוליות. בשנת 1980, זַ'יונְץ הציע את השערת הקדימות הרגשית (Affective Primacy Hypothesis), שלפיה תגובות רגשיות, כמו חיבה, נוצרות עם מינימום קלט חושי, וללא תהליכים קוגניטיביים מקדימים. בניסוייו, הוא הציג למשתתפים גירויים חוזרים בפרקי זמן קצרים מספיק כך שלא יזהו אותם במודע, אך הם עדיין הראו העדפה כלפיהם. ניסוי נוסף השתמש בביצי תרנגולות שהושמעו להן צלילים טרם בקיעתן. לאחר הבקיעה, כל קבוצה של אפרוחים העדיפה את הצליל ששמעה לפני כן. ניסוי נוסף חשף משתתפים לדמויות סיניות וביקש מהם לדרג האם הן מייצגות קונוטציות חיוביות או שליליות. המשתתפים דירגו את הדמויות שראו בעבר באופן חיובי יותר. אפקט זה הופק גם כאשר הגירויים נחשפו לתקופות זמן קצרות מאוד שלא ניתן היה לתפוס אותם במודע. קילר אינסטינקט, איל ארד, משה גאון וארז יעקובי. 2018. עמוד 18-19 איל ארד, משה גאון וארז יעקובי, קילר אינסטינקט, ישראל: ידיעות ספרים, 2018, עמ' 18-19 נתי יפת, מומחה בפסיכולוגיה של מנהיגות: "כל האסים אצל נתניהו", באתר www.zman.co.il, ‏2020-04-17 Murphy, Sheila T.; Zajonc, R. B. (1993). "Affect, cognition, and awareness: Affective priming with optimal and suboptimal stimulus exposures". Journal of Personality and Social Psychology. 64 (5): 723–739. doi:10.1037/0022-3514.64.5.723. PMID 8505704. S2CID 16138330.