laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כדור דיסקו

כדור דיסקו או כדור מראות הוא אביזר תאורה המורכב מכדור המסתובב באמצעות מנוע חשמלי אליו מוצמדות מראות. שמו נובע מהעובדה שהשימוש בו נפוץ במועדוני-לילה ובדיסקוטקים. על פני השטח של כדור הדיסקו מודבק מספר רב של מראות דומות. אור המכוון אל כדור הדיסקו מוחזר לכיוונים שונים. בדרך כלל מותקן הכדור על בסיס מסתובב, והדבר יוצר אפקט של נקודות אור הנעות בחלל בו מופעל הכדור. כדורים מצופי מראות הופיעו לראשונה במועדוני-לילה בשנות ה-20, עוד לפני שהתפתח ז'אנר הדיסקו. דוגמה לדגם מוקדם של כדור כזה ניתן לראות בסצנת מועדון-הלילה בסרט האילם הגרמני משנת 1927 Berlin: Die Sinfonie der Großstadt ("ברלין: הסימפוניה לעיר הגדולה"). בשנות ה-70 היה מקובל להשתמש בכדורי המראות כמתקנים נלווים למוזיקת הדיסקו, ומכאן השם "כדור דיסקו". עם סוף המאה ה-20, השם "כדור דיסקו" השתרש כשם המתאר את האביזר. דוגמה לשימוש בצורת כדור הדיסקו כאלמנט אדריכלי היא קומת התצפית של מגדל הטלוויזיה של ברלין (הפרנזיטורם), שבנויה בצורה של כדור דיסקו. מדיה וקבצים בנושא כדור דיסקו בוויקישיתוף
דלק גרעיני

דלק גרעיני הוא חומר שאפשר לנצלו להפקת אנרגיה גרעינית, בין אם בביקוע גרעיני, או בהיתוך גרעיני. כל הכורים השימושיים כיום הם כורי ביקוע, והדלק בו נעשה שימוש בדרך כלל הוא דלק אורניום מועשר קלות (SEU- Slightly Enriched Uranium) לרמות של כ-3-4% העשרה. מוטות דלק לכור גרעיני ראשון שנבנה באוניברסיטת שיקגו נבנו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בהנחיית מוריס כהן. כיום, הדלק הגרעיני בכורים מגיע בדרך כלל בצורה של מוטות. מוט הדלק עשוי מתכת (בדרך כלל זירקוניום, בגלל בליעת הנייטרונים הנמוכה שלו). בתוך המוט נמצאות "גלולות" תאי דלק קרמיות, העשויות תחמוצת האורניום בהעשרה נמוכה מעורב עם חומרים שונים לצורך שיפור התכונות שלו. בכורים בעלי יעוד שונה, צורת מוטות הדלק עשויות להיות שונות. ישנם כורים בהם מוטות הדלק מגיעים בצורה של כדורים הבנויים ממספר קליפות, כורים בהם מוטות הדלק מגיע בצורה של לבני מתכת ועוד צורות שונות. מוטות הדלק מוכנסים לליבת הכור שבתוכה זורמים מים. החומר ה"כבד" שבדלק (כלומר היסודות הבקיעים) מתבקע, ובתהליך הביקוע נפלטים נייטרונים וחום. הנייטרונים הנפלטים בביקוע משמשים לצורך המשך תגובת השרשרת, והחום מועבר על ידי מעטפת המתכת של הדלק למים שבליבה. המים המחוממים משמשים לצורך ייצור קיטור באופן ישיר או דרך מחליף חום, והקיטור משמש לצורך הנעת טורבינה שמפיקה כח שמשמש בדרך כלל להנעה (אניות) או ייצור חשמל. תחנת כוח גרעינית כלי תחבורה (בעיקר צבאיים-אסטרטגיים) כתוצאה מהביקוע, נוצרים בתוך הדלק מוצרי ביקוע לא יציבים וקרינתיים במיוחד. לכן, בגמר השימוש, מועבר הדלק הגרעיני לתקופה של מספר שנים לבריכות קירור, ואחר כך למפעלי עיבוד ואחסון מיוחדים. כיום מנוצל רק חלק קטן מפוטנציאל הביקוע של הדלק הגרעיני. מוערך כי בעתיד ניתן יהיה למחזר את הדלק המשומש ולהשתמש בו לצורך תדלוק מחדש של כורים.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא דלק גרעיני בוויקישיתוף דלקים גרעיניים, דף שער בספרייה הלאומית ערך מילוני בנושא דלק גרעיני, בוויקימילון ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית

החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית (באנגלית: The American Society of Clinical Oncology או ASCO) היא מוסד ללא כוונת רווח שנוסד בשנת 1964. מטרתה לפעול למניעת תחלואה בסרטן ולהבטיח טיפול מיטבי לכל חולי הסרטן. הארגון מאגד מעל עשרים נותני שירות רפואי ובהם רופאים אונקולוגים, רדיו אונקולוגים וכירורגים אונקולוגים בנוסף לאנשי מקצוע בעלי עניין באונקולוגיה קלינית, כגון עובדי סיעוד. כארגון הרפואי המוביל בעולם בתחום האונקולוגיה הקלינית עוסק ה-ASCO בפעילויות אלה: קידום הכשרת אונקולוגים ובעלי תפקידים אחרים מתחום האונקולוגיה, על ידי מתן חסות לסדנאות, קורסים מקצועיים וכנסים בינלאומיים. שתדלנות פוליטית במטרה לקדם את הטיפול בחולי סרטן. תמיכה במערך הניסויים הקליניים. תמיכה במחקר תרגומי (translational research), דהיינו מחקר מעבדתי שמשמעותו המדעית יכולה להיות מתורגמת למשמעות רפואית. ה-ASCO מוציא לאור את כתב עת The Journal of Clinical Oncology, כתב עת מוביל בתחום הטיפול בחולי הסרטן (בעל אימפקט פקטור של 11.81 לשנת 2005). כתב העת מתפרסם אחת לעשרה ימים ומשמש במה קבועה לפרסום מחקרים קליניים גדולים (שלב 2 ושלב 3) המשמשים בסיס לשינוי אופן הטיפול בחולי סרטן. החברה האמריקנית לסרטן אתר האינטרנט הרשמי של החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית (באנגלית) החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית, ברשת החברתית LinkedIn JCO אתר The Journal of Clinical Oncology- כתב העת לאונקולוגיה קלינית ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניסוי טיפת הזפת

ניסוי טיפת הזפת הוא ניסוי מדעי לטווח ארוך, המיועד למדוד את קצב הזרימה של פיסת זפת לאורך שנים רבות. מדובר ב-Pitch, סוג זפת שהוא שם כללי למספר נוזלים צמיגיים ביותר, הנראים מוצקים, כאשר הנפוץ ביותר הוא ביטומן. זפת מסוג זה זורמת בטמפרטורת החדר, אם כי באיטיות רבה, ולבסוף יוצרת טיפות. הגרסה המפורסמת ביותר של הניסוי הותקנה בשנת 1927 על ידי פרופסור תומאס פרנל (1881–1948) באוניברסיטת קווינסלנד בבריזביין, אוסטרליה. כוונתו הייתה להדגים לסטודנטים את העובדה כי כמה חומרים הנראים מוצקים הם למעשה נוזלים בעלי צמיגות גבוהה מאוד. פרנל שם דגימת זפת בתוך משפך אטום, והניח לו להתקבע במשך שלוש שנים. ב-1930 שבר את האטם בתחתית המשפך, והזפת החלה לזרום. מאז, נכון לשנת 2014, נפלו תשע טיפות, בממוצע אחת בכל תשע שנים וקצת. הטיפה השמינית נפלה ב-28 בנובמבר 2000 והטיפה התשיעית ניתקה מהמשפך בזמן טיפול במתקן ב-24 באפריל 2014. עורכי הניסוי חישבו ומצאו כי צמיגותה של הזפת בניסוי גדולה פי 100 מיליארד מצמיגות המים. הניסוי מתועד בספר השיאים של גינס כניסוי המעבדה הפעיל הוותיק ביותר בעולם, ונראה שיש במשפך מספיק זפת כדי שהניסוי יימשך עוד מאה שנים לפחות. קיימים שני מתקנים מדעיים ותיקים יותר, שעון בברלי והפעמון החשמלי של אוקספורד, אך ניסויים אלה הופסקו לתקופות קצרות במהלך השנים. הניסוי לא בוצע במקור בתנאים אטמוספיריים מבוקרים, ולכן הצמיגות הייתה יכולה להשתנות לאורך השנה, עם שינויי הטמפרטורה. זמן מסוים לאחר נפילת הטיפה השביעית ב-1988, הותקן מיזוג אוויר בחדר בו נערך הניסוי. יציבות הטמפרטורה האריכה את זמן הנפילה של הטיפות הבאות. באוקטובר 2005, ג'ון מיינסטון ותומס פרנל המנוח זכו בפרס איג נובל בפיזיקה, פרודיה של פרסי נובל, עבור ניסוי טיפת הזפת. מיינסטון עצמו מת ב-23 באוגוסט 2013 בעקבות שבץ. למרות העובדה שהניסוי מנוטר כעת בעזרת מצלמת רשת, בעיות טכניות מנעו את תיעוד נפילת הטיפה השמינית. הטיפה התשיעית נגעה בטיפה השמינית ב-17 באפריל 2014, אבל היא עדיין הייתה מחוברת למשפך. ב-24 באפריל 2014 החליט אנדרו וייט, הממונה על תחזוק המתקן, להחליף את הספל בתחתית המתקן לפני שהטיפה התשיעית תתמזג לתוך 8 הטיפות הקודמות. כשהרים את כיסוי המתקן, בסיס העץ שלו התנדנד והטיפה התשיעית ניתקה ונפרדה מהמשפך. פירמידת הזמן מדיה וקבצים בנושא ניסוי טיפת הזפת בוויקישיתוף חישובי צמיגות בהתבסס על הניסוי (באנגלית) שידור חי של הניסוי (נצפה ב-28.6.2021) University of Qweensland Physics museum, Famous Pitch Drop Experiment דף על הניסוי באתר אוניברסיטת קווינסלנד, הכולל קישור למצלמת הרשת (באנגלית) "Pitch drop touches down – oh so gently". University of Queensland. נבדק ב-20 ביוני 2014. {{cite web}}: (עזרה) By Matt Cantor (18 באפריל 2014). "Big News in World's Longest Experiment, Drop of pitch falls after 13 years of waiting". newser. נבדק ב-20 אפר' 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Pitch Drop Experiment enters an exciting new era". University of Queensland. נבדק ב-20 אפר' 2014. {{cite news}}: (עזרה)
יצחק אבנון

יצחק אבנון (11 בנובמבר 1909 – 24 בספטמבר 1967) היה מורה ומחבר ספרי מדע ודעת לילדים ולנוער. יצחק אבנון (וסרשטיין) נולד בשנת 1909 בברנוב שבגליציה, למד בגימנסיה העברית בווילנה והיה חבר בתנועת "גורדוניה". בשנת 1938 עלה לארץ ישראל ולימד שנים רבות בבית הספר היסודי "ביאליק" בתל אביב. פרסם מאמרים בעיתוני ילדים, בעיקר ב"דבר לילדים". בשנות החמישים ערך את "מה טוב לדעת", דו-שבועון לענייני מדע לנוער. השתתף בחיבור ערכים באנציקלופדיה "מעיין". בשנים 1950–1952 יצאה לאור אנציקלופדיה מכלל, אותה חיבר בשיתוף עם מומחים בתחומים שונים, וזכתה להצלחה רבה. בשנת 1963 יצאה לאור מהדורה מורחבת שלה ובה 16 כרכים. כתב ספרים לילדים ולנוער על נושאים רבים ומגוונים: עיבודים לסיפורי התנ"ך, קורותיהם של מגלי ארצות וממציאים, סיפורי חייהם של אמנים גדולים, עיבודים לסיפורי ילדים ממיטב ספרות העולם, אגדות עמים, היסטוריה, גאוגרפיה ועוד. ספריו אלו זכו לפופולריות רבה בקרב הילדים והנוער. רשימה חלקית של ספריו של אבנון: "עולם הילד" (הוצאת כתבים, תל אביב, תשי"ב) "ערי עולם" (הוצאת כתבים, תל אביב, תשי"ד) "ספר המדע לנער" (הוצאת כתבים, תל אביב, תשי"ב) "אוצר המדע לבני הנעורים" (חלק מכרכי הסדרה שבהוצאת מ. מזרחי, 1966 - 1967) "עלילות ישראל" "חלוצי המדע", פרשת חייהם, לבטיהם ומפעליהם, הוצאת מסדה, תש"ז "גדולי עמי" "פלאי עולם" "מחוללי פלאים" "מבחר האגדה לילד" סדרת סיפורים לילדים ("סבא מספר" "אבא מספר", "אמא מספרת", "אמא מספרת עוד", "סבתא מספרת") "כל-בו ; ספר מדע לילד ולנער" הדובון לאלא "הטיסה למאדים", סיפור מדע בדיוני, הוצאת "מסדה", תש"ז. זאב גלילי, בין בריטניקה לנוער לאנציקלופדיה מכלל, באתר "היגיון בשיגעון" רשימת הפרסומים של יצחק אבנון, בקטלוג הספרייה הלאומית יצחק אבנון (1909-1967), דף שער בספרייה הלאומית יצחק אבנון, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
דון ולש (מאמן)

דונלד (דון) ולש (באנגלית: Donald (Don) Welsh;‏ 25 בפברואר 1911 - 2 בפברואר 1990) היה כדורגלן ומאמן אנגלי. ולש שיחק בקבוצת טורקי יונייטד ובקבוצת צ'רלטון אתלטיק, עמה זכה בגביע ההתאחדות בעונת 1946/1947 ובנבחרת אנגליה. בעונת 1939/1940 ולש שיחק במדי ליברפול במסגרת ידידותית כאשר הכדורגל הרשמי באנגליה הוקפא בשל מלחמת העולם השנייה. בתום קריירת המשחק שלו החל ולש בקריירת אימון בקבוצת ברייטון אנד הוב אלביון בנובמבר 1947 בגיל 36. קריירת האימון שלו לא החלה על הצד הטוב ביותר - ברייטון סיימה במקום האחרון בליגה השלישית (דרום) בעונת 1947/1948. בשתי העונות הבאות סיימה ברייטון במקומות ה-6 וה-8. בשנת 1951 עבר ולש לאמן את ליברפול לאחר החלטתו של ג'ורג' קיי לפרוש בשל בריאותו המידרדרת. ב-1954 הפך דון ולש למאמן הראשון של ליברפול מזה 50 שנים שתחת הדרכתו ירדה הקבוצה ליגה. למרבה האירוניה, הייתה זו היריבה העירונית אברטון שעלתה חזרה לליגה הבכירה באותה העונה. עונה זו הייתה המשכה הישיר של קודמתה, בה סיימה ליברפול במקום ה-17 בליגה וניצלה מירידה עם ניצחון דחוק על צ'לסי במחזור האחרון. לאחר עונה זו, נותרה ליברפול בליגת המשנה במשך 8 עונות נוספות. ליברפול כמעט וחזרה לליגה הבכירה בעונת 1955/1956, אך לוולש לא ניתנה הזדמנות נוספת והוא פוטר באותה השנה. עד היום נותר ולש מאמנה היחיד של ליברפול שפוטר על ידי המועדון. לאחר הקדנציה בליברפול ניהל ולש פונדק במערב המדינה, לפני שהאהבה הכדורגל משכה אותו בחזרה לחיי האימון, הפעם בבורנמות' בליגה השלישית החדשה, לקראת פתיחתה של עונת 1958/1959. לאחר שתי עונות בינוניות (מקומות 10 ו-12) ולש פוטר ב-1961 בעקבות רצף של תוצאות לא מספקות. ולש פנה לאמן את וייקומב וונדררס לתקופה קצרה בין יולי 1963 ונובמבר 1964 לפני שחזר למועדון בו זכה להצלחה כשחקן, צ'רלטון אתלטיק, כחבר בצוות הניהולי. ולש נפטר בשנת 1990 בגיל 78. דון ולש, באתר Transfermarkt דון ולש, באתר National Football Teams דון ולש, באתר FootballDatabase.eu פרופיל מאמן באתר אוהדים
Origin of Symmetry

Origin of Symmetry הוא אלבומה השני של להקת הרוק הבריטית מיוז. אולפני מאבריק, שהוציאו לאור בארצות הברית את אלבום הבכורה של מיוז - Showbiz, ביקשו מהלהקה להסיר את הקולות הגבוהים מהגרסה האמריקנית, כיוון שחששו כי אלו יפחיתו את מספר ההשמעות ברדיו. סירוב מיוז הוביל לסיום שיתוף הפעולה בין האולפנים ללהקה. בשל כך יצא האלבום לאור בארצות הברית ארבע שנים מאוחר מהמתוכנן. לשיר הראשון באלבום, "New Born", יצר ה-DJ פול אוקנפולד רמיקס שהופיע בפסקול הסרט "שם קוד: דג חרב". השיר העשירי, "Feeling Good", הוא גרסת כיסוי לשיר שביצעה במקור Cy Grant במחזמר "The Roar of the Greasepaint - The Smell of the Crowd" מ-1965 והוקלט על ידי נינה סימון באלבום Put a Spell on You. חברת נסטלה בחרה לשלב אותו בפרסומת לקפה, גם לאחר סירוב מפורש של מיוז. החברה נתבעה על ידי הלהקה, חויבה להסיר את השיר וכן לשלם 500,000 ליש"ט פיצויים, שנתרמו בהמשך על ידי הלהקה לארגון אוקספם (Oxfam). נסטלה החליפה לבסוף את השיר בחיקוי. גרסה של שיר זה הופיעה גם בפרסומת של חברת HOT הישראלית. בין כל אלבומיה של להקת מיוז, האלבום "Origin of Symmetry" הוא היחיד הכולל שיר בו השתתף דומיניק האוורד, מתופף הלהקה, גם בשירה (בשיר "Feeling Good"). האלבום שילב חדשנות מוזיקלית: דומיניק האוורד הרחיב את מערכת התופים הסטנדרטית בכמה כלים משלו, ומת'יו בלאמי השתמש בעוגב בשיר "Megalomania" בעל האופי האנטי-דתי. לאורך האלבום הבס הוא הכוח המניע, כשלרוב הגיטרה משמשת אך להוספת רובד נוסף ולא להובלת המלודיה. הדיסטורשן של הבס, לצד אפקטים נוספים, נותנים לו חשיבות רבה יותר ומאפשרים לגיטרה לסטות מהמנגינה הראשית ולנגן תווים גבוהים יותר. ויכוח סביב האלבום היה בשאלה האם היה צריך להחליף את השיר "Screenager" בשיר "Futurism" הכלול רק בגרסה היפנית, כיוון שהראשון לא נחשב כמתאים לסגנון האלבום. למעשה, הסיבה לכך שהשיר "Futurism" לא נכלל הייתה הקושי לנגן אותו בהופעה חיה. ב-2006 בחרו קוראי המגזין המוזיקלי Q ב-"Origin of Symmetry" כאלבום ה-73 הטוב ביותר בכל הזמנים. מידע על האלבום Origin of Symmetry באתר MusicBrainz מידע על האלבום Origin of Symmetry באתר AllMusic האלבום Origin of Symmetry באתר Discogs האלבום Origin of Symmetry באתר ספוטיפיי האלבום Origin of Symmetry באתר דיזר האלבום Origin of Symmetry באתר Yandex.Music (ברוסית) האלבום Origin of Symmetry באתר אפל מיוזיק האלבום Origin of Symmetry באתר סאונדקלאוד האלבום Origin of Symmetry באתר טיידל
נתב (מקצוע)

נתב הוא אדם המסייע בניווט כלי שיט גדולים בכניסה לנמל וביציאה ממנו, ובמקרים מסוימים אף באזורי שרטונות ואזורים אחרים שבהם יש סכנות לתנועה הימית. את תפקיד הנתב בישראל ממלא רב חובל בדימוס המכיר את האזור היטב. התפקיד נחשב לנחשק משום שבדרך כלל משולמת בו משכורת גבוהה, ובניגוד לתפקיד רב חובל של אונייה, אינו מצריך היעדרות ממושכת מנמל הבית. עם זאת, מדובר בתפקיד מורכב, שיכולים לבצע רק ימאים בעלי ניסיון של עשרות שנים. מרבית הנמלים מחייבים שימוש בשירותיו של נתב לכל תנועה של כלי שיט מעל גודל מסוים אל תוך הנמל ואל מחוצה לו. מבחינת המשפט הימי, הנתב רק מייעץ לרב החובל של כלי השיט עליו הוא עולה, למרות שהאחרון הוא תמיד הסמכות העליונה ובעל האחריות היחיד לבטיחות כלי השיט. בפועל, הנתב מורה בדרך כלל ישירות לצוות הגשר כיצד לתמרן את כלי השיט. לרוב עולה הנתב לכלי השיט לפני כניסתו לנמל באמצעות "סירת נתב", כלי שיט ממונע שבאמצעותו מגיע הנתב לכלי השיט המנותב, אך במקומות מסוימים מקובל שימוש במסוק לצורך זה. לעיתים קרובות נדרש טיפוס של עשרות מטרים בסולם חבלים לצורך מעבר מסירת הנתב לסיפון כלי השיט הגדול, פעולה מסוכנת בכלל ופרט מכיוון שהדבר מתבצע גם בתנאי ים קשים, כל עוד לא הופסקה פעילות הנמל. הנתב מנווט את הספינה מתוך ניסיונו והיכרותו המעמיקה עם האזור שבו הוא פועל, ומסייע למנוע תאונות העלולות להיגרם מחוסר היכרות של צוות הספינה עם מכשולי הניווט במקום. לאוניות מטען גדולות דרוש מרחק של מספר קילומטרים כדי לעצור, וכל טעות של הצוות עלולה להסתיים בנזק עצום. לפיכך, לתפקיד הנתב חשיבות רבה לכניסה ויציאה בטוחה של כלי שיט מהנמל. הנתבים נדרשים להכיר גם מגוון כלי שיט ואת תצורות ההיגוי ומגבלות השליטה בהם. בישראל, כ-30 נתבים, שכל אחד מהם מבצע כ-1000 תמרוני אוניות מדי שנה. שי ניר, ‏יום במחלקת הים של נמל חיפה עם האנשים המעטים שיודעים להכניס אליו אניות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 28 בינואר 2020 שי ניר, ‏יום במחלקת הים של נמל חיפה עם האנשים המעטים שיודעים להכניס אליו אניות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 28 בינואר 2020
גרעין גלקטי פעיל

גרעין גלקטי פעיל (באנגלית: Active galactic nucleus; מוכר בראשי התיבות AGN) הוא אזור קטן במרכז של גלקסיה שמהווה מקור לפליטה חזקה של אנרגיה שלא ניתן לשייך אותה לקרינה רגילה של כוכבים. עוצמת הקרינה משתנה מגלקסיה אחת לשנייה, אך באופייה היא דומה לקרינה הנצפית בקווזרים. קיים רצף ברור של עוצמת קרינה מגלקסיות הפעילות בעוצמה חלשה ועד לעוצמות הנצפות בקווזרים רחוקים, ולכן מניחים שהקווזרים הם ליבות של גלקסיות פעילות. בין הגלקסיות הפעילות שנתגלו לראשונה היו NGC 1068 ו-NGC 4151, שהן קרובות יחסית לשביל החלב והפעילות במרכזן חזקה. המודל המקובל על רוב החוקרים כיום להסברת מקור הקרינה של גלקסיה פעילה הוא מודל המבוסס על דיסקת ספיחה סביב חור שחור על-מסיבי, בדומה למודל הסברת הקווזרים. ההבדל בעוצמת הקרינה בין גלקסיה אחת לשנייה מוסבר בגודלו של החור השחור, כמות החומר סביבו, ופרמטרים נוספים. ככל שמשתכללות טכניקות התצפית מגלים פעילות גם בגלקסיות שנחשבו "שקטות", וכיום נחשבות רוב הגלקסיות הספירליות לגלקסיות פעילות ברמה כזו או אחרת. נצפו גם גלקסיות אליפטיות פעילות, אם כי בדרך כלל הן פולטות בעיקר קרינת רדיו. דיסקות ספיחה שמכילות כמות רבה של חומר גורמות לפליטת סילוני חומר במהירות גבוהה מאוד מהקטבים. סילונים אלו (אנ') מהווים מקור רב עוצמה לפליטה של קרינת רנטגן. בעבר, היו קוראים לגרעין הגלקטי הפעיל כגלקסיה אקטיבית כיוון שלא הבינו מה מקור התופעה, לאחר זמן מה הבינו כי המינוח גלקסיות אקטיביות לא התאים לתיאור הגרעין הגלקטי הפעיל מבחינת הפיזיקה שלו. גלקסיות אקטיביות הן גלקסיות בפני עצמן אשר בעלות גרעין גלקטי פעיל שפולט אנרגיה רבה, ולכן כאשר אומרים גלקסיה אקטיבית לא מתכוונים לגרעין גלקטי פעיל אלא לגלקסיה אשר בעלת גרעין אקטיבי פעיל בליבת הגלקסיה. מדיה וקבצים בנושא גרעין גלקטי פעיל בוויקישיתוף גרעין גלקטי פעיל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מריו לופז

מריו מייקל לופז הבן (באנגלית: Mario Michael Lopez, Jr.; נולד ב-10 באוקטובר 1973 בסן דייגו) הוא דוגמן, מנחה ושחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי. לופז החל את קריירת המשחק שלו בגיל 11, כשהשתתף בסדרת טלוויזיה של רשת ABC. הוא השתתף בעוד מספר סדרות וסרטים, לפני שפרץ לתודעה בסדרה "הצלצול הגואל" (1989). בסדרה זו גילם את דמותו של איי.סי סלייטר השרירן, שהתחרה על לבן של בנות כיתתו עם זאק מוריס (מארק פול גוסלאר), שהפך מאוחר יותר לחברו הטוב. לאחר ירידת הסדרה, בשנת 1993, המשיך לופז לגלם את דמותו של סלייטר בסדרת-בת "הצלצול הגואל: שנת קולג'", למשך עונה אחת. לאחר מכן החל להנחות שעשועונים בערוצים שונים, החל ב-ESPN וכלה ב-Animal Planet. במקביל, המשיך בקריירת המשחק שלו. הוא גילם את דמותו של גרג לוגניס בסרט ביוגרפי אודותיו, וכן שיחק בסרט הטלוויזיה של NBC "להרוג את מר גריפין" (1997) לצד מישל ויליאמס. השתתף בסדרת המשטרה פסיפיק בלו, בה גילם את דמותו של השוטר בובי קרוז (1998-2000). בשנת 2002 שיחק בסרט "המלך ריקי" לצד ג'ון סדה. בשנת 2006 השתתף במספר פרקים של אופרת הסבון "היפים והאמיצים", ושיחק בסרט "כל הטיסות בוטלו", וכן השתתף בכמה מעונות סדרת הדרמה "ניפ/טאק". במקביל, השתתף בגרסה האמריקאית של רוקדים עם כוכבים, והגיע עד לשלב הגמר בו סיים במקום השני. ב-2009 השתתף לופז באיחוד מיוחד של סדרת הטלוויזיה "הצלצול הגואל", במלאת 20 שנה לעליית התוכנית. ב-2008 שיחק לראשונה בתיאטרון, בהפקה מחודשת של "שורת המקהלה" בברודוויי, בה גילם את דמותו של הבמאי, זאק. ב-2012 החל להנחות את העונה השנייה של התוכנית "אקס פקטור" בגרסתה האמריקאית בשיתוף עם קלואי קרדשיאן. בעונה השלישית המשיך להנחות את התוכנית לבדו. לופז הנחה בשנים 2007, 2009 ו-2010 את תחרות מיס אמריקה וב-2007 הנחה את תחרות מיס תבל. בשנת 2014 שיחק בסרט הילדים "The Dog Who Saved Easter" לצדם של דין קיין וטיפאני ת'ורנטון. ב-2020 יצר את סדרת הסיטקום "אשלי גרסיה: גאונה מאוהבת" לשירות נטפליקס, בה הוא גם שיחק בתפקיד אורח. באותה השנה חזר על תפקידו של סלייטר בחידוש הסדרה "הצלצול הגואל". בשנת 2021 שיחק בסרט הטלוויזיה של ערוץ לייפטיים "Holiday in Santa Fe" לצדם של איימי גרסיה ואמרוד טוביה. בשנת 2024 ביצע הופעת אורח בסדרה הקומית "בנות לנצח" בשירות של נטפליקס; לאחר שעונותיה הקודמות שודרו בשירות הסטרימינג של Peacock. לופז היה נשוי לדוגמנית אלי לנדרי במשך שבועיים בשנת 2004. כנער היה מתאבק, וגם למד מחול ונגינה על תופים. אתר האינטרנט הרשמי של מריו לופז מריו לופז, ברשת החברתית פייסבוק מריו לופז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מריו לופז, ברשת החברתית אינסטגרם מריו לופז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מריו לופז, באתר AllMovie (באנגלית) מריו לופז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מריו לופז, באתר MusicBrainz (באנגלית)
סאני רולינס

תיאודור וולטר "סאני" רולינס (אנגלית: Theodore Walter "Sonny" Rollins ;‏ 7 בספטמבר 1930), נגן ג'אז אמריקאי, נחשב לאחד מנגני סקסופון הטנור המשפיעים ביותר בג'אז. רולינס החל את הקריירה המוזיקלית שלו כפסנתרן, בהמשך ניגן על סקסופון אלט, ובסופו של דבר, ב-1946, החל לנגן על סקסופון טנור וזה הפך לכלי הראשי שלו. בתחילת הקריירה שלו, ב-1949, ניגן עם ג'יי ג'יי ג'ונסון, פאטס נבארו, באבס גונזלס ובאד פאוול. יכולותיו המרשימות של רולינס נכנסו לתודעת עולם הג'אז כבר בראשית דרכו, ומ-1951 עבד עם ענקי הביבופ כמו מיילס דייוויס ות'לוניוס מונק. לאחר שלקח הפסקה קצרה מהמוזיקה, חזר רולינס לנגן ב-1955 והצטרף לחמישייה של מקס רואץ' וקליפורד בראון, גם לאחר מותו של בראון המשיך לנגן עם מקס רואץ'. מאז שעזב את החמישייה ניגן אך ורק כמוביל. סדרת האלבומים המצוינים שהקליט רולינס במהלך שנות ה-50 הפכה אותו לסקסופוניסט הטנור הדומיננטי ביותר בג'אז, לפחות עד עלייתו לתודעה של ג'ון קולטריין. לכן, החלטתו של רולינס לפרוש מקריירת המוזיקה שלו ב-1959 זעזעה את עולם הג'אז. שנתיים לאחר מכן, חזר לעסוק במוזיקה. במהלך שנות ה-60 נגינתו של רולינס הפכה חופשית הרבה יותר והוא הושפע מחידושים בג'אז, בעיקר אלו של קולטריין, בין השאר הוא הושפע מאורנט קולמן ואף הקליט עם הקורנטיסט שלו, דון צ'רי. רולינס היה דומיננטי בסצנה עד 1968, אז החליט לפרוש שוב. כשחזר לנגן ב-1971 נטה לנגן ג'אז פופולרי יותר ואף רית'ם אנד בלוז, אלבומיו בתקופה זו נחשבים למוצלחים פחות מהקלטותיו המוקדמות יותר. סאני רולינס ממשיך להקליט ולהופיע, כיום הוא מתמקד בסגנון הפוסט-בופ. בשנת 1981 יצא אלבומם המצליח של להקת האבנים המתגלגלות Tattoo You, שכלל שני שירים בהם התארח רולינס. מדיה וקבצים בנושא סאני רולינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאני רולינס (באנגלית) סאני רולינס, ברשת החברתית פייסבוק סאני רולינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סאני רולינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סאני רולינס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) סאני רולינס, באתר ספוטיפיי סאני רולינס, באתר Last.fm (באנגלית) סאני רולינס, באתר AllMusic (באנגלית) סאני רולינס, באתר MusicBrainz (באנגלית) סאני רולינס, באתר Discogs (באנגלית) סאני רולינס, באתר Songkick (באנגלית) סאני רולינס, באתר SecondHandSongs סאני רולינס, באתר בנדקמפ יאיר שפיגל, The SideMan - בלוג ג'אז, סקירה אודות האלבום The Bridge שסימן את חזרתו של רולינס לזירה. סאני רולינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שארל גונו

המונח "גונו" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו ג'ונו. שארל פרנסואה גונו (בצרפתית: Charles Gounod‏; 17 ביוני 1818 – 18 באוקטובר 1893) היה מלחין ומחבר אופרות צרפתי. גונו נולד בפריז. את הקריירה המוזיקלית החל שארל גונו בקונסרבטואר של פריז, וב-1839 במסגרת למודיו זכה ב"פרס רומא" היוקרתי (בזכות הקנטאטאה "פרנאן"). בין מוריו בקונסרבטואר היה ז'אן פרנסואה לסואר. לאחר שסיים את לימודיו החל לנגן בעוגב בכנסייה וחיבר במסגרת עיסוקו מוזיקה דתית. האופרה הראשונה שכתב ב-1851, "סאפו" - לבקשתה של הזמרת והדיווה פולין גארסיה-ויארדו, נכשלה כישלון חרוץ, אולם הוא לא התייאש והמשיך בכתיבת אופרות, עד שלאחר הרבה קשיים ושינויים זכתה "פאוסט" (על-פי היצירה הגדולה של גתה) להצלחה גדולה (הצגת הבכורה שלה הייתה במרץ 1859). בסך הכול כתב גונו שלוש עשרה אופרות, מהן זכו להצלחה בעיקר "פאוסט" ו"רומיאו ויוליה", שהוצגה לראשונה ב-1867. בשנות חייו האחרונות התרכז גונו בכתיבת מוזיקה כנסייתית, והיצירה החשובה מתקופה זאת היא אווה מריה. זו נעימה שהליווי שלה הוא הפרלוד הראשון מתוך הפסנתר המושווה של יוהאן סבסטיאן באך. בסוף חייו זכה לכבוד רב, שימש מנצח ליצירותיו והשתתף ביסוד "האגודה המוזיקלית של אלברט הול" בלונדון. גונו נפטר בפריז מדלקת קרום המוח; יצירתו האחרונה (בדומה למוצרט לפניו) הייתה "תפילת ההשכבה" והפכה לתפילת ההשכבה לו עצמו. האופרה המפורסמת שכתב גונו, "פאוסט", מבוססת על ספרו המפורסם של גתה, והיא מתארת את קורותיו של פילוסוף זקן המוכר את נשמתו לשטן כדי לחזור לימי נעוריו וכדי להתאהב שנית. בגרמנית נקראת אופרה זו "מרגריטה" כדי להבדילה מ"פאוסט" של גתה ככל האפשר שכן הגרמנים רואים באופרה זו פרודיה עלובה ליצירת הענק של גתה. האופרה (לאחר השינויים שחלו בה בשנת 1859) כוללת אריות נהדרות וקטעי מקהלה מרשימים כמו "מקהלת החיילים" (אשר מקורה באופרה אחרת של שארל גונו - "איוון האיום") אך גם קטעים תזמורתיים כמו "כרוח חרישית". מבין יצירותיו התזמורתיות של גונו: סימפוניה מס' 1 ברה מז'ור סימפוניה מס'2 במי במול מז'ור סימפוניה קטנה ל-9 כלי נשיפה מבין יצירותיו המקהלתיות של גונו: "הגאולה" "מוות וחיים" רקוויאם ורדה קוטלר ביצעה בתקליטור Mélodies londoniennes מיצירותיו של שארל גונו, התקליטור זיכה את קוטלר בשנת 2002 בפרס השנתי הצרפתי "ויקטואר דה לה מיוזיק קלאסיק" (Victoires de la musique classique)‏. מדיה וקבצים בנושא שארל גונו בוויקישיתוף שארל גונו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שארל גונו, באתר AllMovie (באנגלית) שארל גונו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שארל גונו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) שארל גונו, באתר ספוטיפיי שארל גונו, באתר Last.fm (באנגלית) שארל גונו, באתר AllMusic (באנגלית) שארל גונו, באתר MusicBrainz (באנגלית) שארל גונו, באתר Discogs (באנגלית) שארל גונו, באתר Songkick (באנגלית) שארל גונו, דף שער בספרייה הלאומית שארל גונו, באתר DNCI הוולס מתוך האופרה "פאוסט" של גונו בביצוע נגן האקורדיון שארל גונו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי שארל גונו בפרויקט גוטנברג (באנגלית) שארל גונו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) http://www.charles-gounod.com/disco/melodies.htm
כרכום (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כרכום – פרח, סוג במשפחת האירוסיים כרכום (יישוב) – יישוב קהילתי באזור הצפון הר כרכום – הר בנגב הדרומי, המזוהה בידי פרופ' עמנואל ענתי כהר סיני המקראי מוצב כרכום – מוצב צה"ל ברצועת הביטחון בדרום לבנון. כורכום