laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בנימין הרלינג

הרב שמואל בנימין הרלינג (כ"ד באדר ה'תרצ"ו 18 במרץ 1936 - כ' תשרי תשס"א 19 באוקטובר 2000) היה רב ומחנך ישראלי. נהרג בקרב במהלך פיגוע ירי שהתפתח בהר עיבל שליד שכם, לאחר שמחבלים פלסטינים פתחו באש על קבוצת מטיילים. שמואל בנימין הרלינג נולד לרחל ויהושע הרלינג באיצקן (אנ'), בבוקובינה שברומניה. באוקטובר 1941 גורש עם משפחתו ועוד כ־150 אלף יהודים לטרנסניסטריה, במה שכונה "צעדת המוות", שם שהו עד לשחרורם בידי הרוסים במרץ 1945. חוויה זו היא שגרמה לו לרצות להיות חייל קרבי בצבא העברי. בסוף שנת 1945 עלה לארץ ישראל עם הוריו, לאחר שקיבלו סרטיפיקט מידי הבריטים. המשפחה התיישבה בתל אביב, והוא נשלח ללמוד בבית הספר "מוריה" בתל אביב. כן היה חניך בתנועת בני עקיבא בשבט איתנים, שמדריכו היה הרב חיים דרוקמן, אשר התפרסם בכמות הרבנים ואישי הציבור שמבוגריו. בהמשך למד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה ולאחר מכן השתתף עם חברי גחל"ת (ראו בערך שבט איתנים) בייסוד והקמת ישיבת כרם ביבנה, ישיבת ההסדר הראשונה, לאחר מכן עלה לירושלים לישיבת מרכז הרב שם הוסמך לרבנות, והיווה ביחד עם חבריו לספסל הלימודים את דור התלמידים המשמעותי הראשון של הרב צבי יהודה הכהן קוק. במאי 1956 זכה בפרס לחידושי תורה בכתב של משרד הדתות. בגיל 22 התגייס לנח"ל המוצנח במסגרת שירות ההסדר שלו, שבו שימש קומונר בתנועת בני עקיבא ואף כיהן כר"מ בישיבת בני עקיבא בשדה יעקב. לאחר שהשתחרר מהצבא שימש מדריך בישיבת נתיב מאיר. לפני סוף לימודיו בישיבה התחתן עם ברכה, ונולדו להם שמונה ילדים. שימש 19 שנים כרב ומחנך בישיבת בני עקיבא בכפר הרא"ה, תחת הנהגתו של הרב משה צבי נריה, והיווה לתלמידיו דגם של רב וצנחן באמצע שנות השישים, דבר נדיר באותה תקופה. ואכן רבים מתלמידיו פנו לשירות צבאי קרבי, והיו מראשוני הדתיים בסיירות המובחרות, כמו סיירת שקד. לאחר ייסוד גוש אמונים והקמת ההתנחלויות עבר לגור בקדומים. שימש 19 שנים כראש בית המדרש הגבוה באלון מורה וכן במגוון תפקידי חינוך נוספים. בחוגי ישיבת מרכז הרב נחשב הרב הרלינג לדמות מופת ובעל הנהגות מיוחדות מבחינה דתית, וזכה בשל כך לכינוי "בנימין הצדיק". לאחר מותו קובצו סיפורי מופת עליו בספר זיכרון בשם "איש ימינך". בכ' בתשרי תשס"א (2000), שבוע אחרי נסיגת צה"ל מקבר יוסף, הצטרף לקבוצת מטיילים לסיור בהר עיבל לתצפית על שכם וקבר יוסף, לשם "שבועת אמונים ליוסף" כהגדרת הקבוצה. אחרי תפילה במקום הותקפו בירי על ידי ערבים ממחנה הפליטים עסכר. למרות גילו המתקדם נטל חלק בקרב יריות ממושך כנושא נשק, ביחד עם ארבעת החיילים המלווים מטעם חטיבת השומרון. בשלב מסוים הוא נפגע בלבו ונהרג במקום. נקבר בקדומים והוא בן 64. חתניו הם הרב מנחם בורשטין, העומד בראש מכון פוע"ה, והפובליציסט והחוקר יואב שורק. ב-8 באוגוסט 2019 נרצח בפיגוע נכדו, בן בתו, דביר שורק. יואב שורק (עורך), איש ימינך: חייו ודרכיו של הרב שמואל בנימין הרלינג - ליקוטי מעשים מתלמידיו, בני ביתו ומכריו, תשס"ג הספר השלם "איש ימינך" נמצא ברשת: https://web.archive.org/web/20070926235719/http://www.tsel.org/ravherling/ כי בא מועד - חייו ונפילתו של הרב בנימין הרלינג זצ"ל, סרט לזכרו. אתר ערוץ 7. דף לזכר בנימין הרלינג, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה אתר הישיבה בה לימד, אתר בית המדרש לתורה והוראה אלון מורה פליקס פריש ועלי ואקד, תחקיר צה"ל: המח"ט אישר הטיול בניגוד להוראות, באתר ynet, 20 באוקטובר 2000 פליקס פריש, נזיפה למח"ט שאישר את "טיול הדמים" בהר עיבל, באתר ynet, 4 בינואר 2001 שמואל בנימין הרלינג (1936-2000), דף שער בספרייה הלאומית כל הכתבות על הרב בנימין הרלינג, באתר ערוץ 7 היום חלוקת פרסים לתלמידי ישיבות מצטיינים, הצופה, 6 במאי 1956.
Black Rainbows

"Black Rainbows" הוא אלבום הסולו הרביעי של הזמר הבריטי ברט אנדרסון. האלבום יצא ב-26 בספטמבר 2011. אלבומו הרביעי החזיר את אנדרסון לרוק אינדי, ומשקף את חזרתו להופיע עם להקת סווייד לאחר הפסקה ארוכה. האלבום הוא תוצר שני של שיתוף פעולה עם המוזיקאי לאו אברהמס (פלורנס אנד דה משין). מיד לאחר הוצאת האלבום, יצא אלבום הופעה כפול שהוקלט זמן קצר קודם לכן באולם קוקו שבלונדון. לאלבום נלוו שני קליפים לשירים Brittle Heart ו-Crash About To Happen, שצולמו שניהם על במה ומייצגים את עשייתו המוזיקלית של אנדרסון כיוצר העובד עם להקה. Unsung Brittle Heart Crash About to Happen I Count the Times The Exiles This Must Be Where It Ends Actors In the House of Numbers Thin Men Dancing Julian's Eyes Possession אתר האינטרנט הרשמי של Black Rainbows מידע על האלבום Black Rainbows באתר MusicBrainz מידע על האלבום Black Rainbows באתר AllMusic האלבום Black Rainbows באתר Discogs האלבום Black Rainbows באתר ספוטיפיי סקירת שירי האלבום מאת ברט אנדרסון באתר NME ביקורת האלבום באתר ה-BBC
התאהבות

התאהבות היא תחושה העולה באדם, החָפֵץ בקרבתו של אדם אחר, בדרך כלל מהמגדר שאליו הוא נמשך מינית, ומעוניין בקבלת יחס אוהב ממנו. זהו לרוב השלב הראשוני בהיווצרותו של קשר של אהבה רומנטית. התאהבות מאופיינת בסערת נפש, פרפרים בבטן, מחשבות בלתי פוסקות על האהוב, ותחושות של אופוריה, כאשר ההתאהבות נראית כמוליכה לעבר מערכת יחסים אוהבת, ומנגד, תחושות של דיכאון ודכדוך עמוקים, כאשר ההתאהבות נראית כעולה על שרטון. התאהבות נמשכת פרק זמן מוגבל, ולאחריה, גם אם נוצר קשר רומנטי יציב, היא מתחלפת ברגשות רגועים יותר, שמאפייניהם הם שלווה וביטחון. במחקר הפסיכולוגי מקובל לשימוש סולם האהבה הלוהטת (Passionate Love Scale) למדידת עוצמת רגשות במהלך התאהבות. סולם זה יפה גם למדידת רגשות בשלבים מאוחרים יותר של אהבה רומנטית, אולם בדרך כלל נשאלים מדרגים עצמם גבוה במיוחד בסולם זה, כאשר הם מצויים במהלך שלב ההתאהבות. כל פריט בסולם יכול לקבל דירוג מ-1 עד 9, לפי מידת נכונותו בעיני הנשאל. על פי סולם זה, מרכיבי ההתאהבות הם אובססיה, הדומה לא מעט לסיטואציה פתולוגית של טורדנות כפייתית, אידיאליזציה, רצון להכיר את השני ולהיחשף בפניו, משיכה מינית, רגשות שליליים כאשר הדברים לא הולכים כשורה, עוררות פיזית, תשוקה להדדיות, תשוקה לאיחוד ולשלמות, ניסיונות לאבחן את רגשות האחר, מתן סיוע לאחר וניסיון לשמור על קרבה פיזית. פריטי הסולם הם: מאז התחיל הקשר עם מושא אהבתי, רגשותיי הם כמו ברכבת הרים ארגיש נואשות, אם מושא אהבתי ינטוש אותי לעיתים, גופי רועד בהתרגשות למראה מושא אהבתי אני נהנה ללמוד את תנועותיו וזוויותיו של גוף מושא אהבתי אין ביכולתי לשלוט במחשבותיי. הן אובססיביות לגבי מושא אהבתי. ארגיש שמחה, אם אעשה דבר מה שיגרום שמחה למושא אהבתי אעדיף לשהות במחיצת מושא אהבתי יותר מאשר במחיצת כל אדם אחר אקנא, אם אחשוב שמושא אהבתי מתאהב באדם אחר איש לא יוכל לאהוב את מושא אהבתי כמוני יש בי תשוקה לדעת הכול על מושא אהבתי אני רוצה את מושא אהבתי מכל בחינה - פיזית, רגשית ונפשית אוהב את מושא אהבתי לנצח מבט עמוק לעיני מושא אהבתי גורם לי "להינמס" יש בי תיאבון בלתי נדלה לחיבה ממושא אהבתי עבורי, מושא אהבתי הוא הפרטנר הרומנטי המושלם גופי מגיב, כאשר מושא אהבתי נוגע בי יש לי תחושה של רוך כלפי מושא אהבתי מושא אהבתי יכול לגרום לי יותר שמחה מכל אדם אחר מושא אהבתי תמיד במחשבותיי אם אופרד ממושא אהבתי לתקופה ארוכה, ארגיש בדידות עמוקה לעיתים, קשה לי להתרכז בעבודתי, כי מושא אהבתי במחשבותיי לדעת שלמושא אהבתי אכפת ממני גורם לי להרגיש שלמות אני רוצה שמושא אהבתי יכיר אותי - את מחשבותיי, את פחדיי ואת תקוותיי יש בי תשוקה עזה למצוא סימנים, המעידים על אהבתו של מושא אהבתי כלפיי אם מושא אהבתי יעבור תקופה קשה, אנטוש את עיסוקיי ואעשה הכול כדי לעזור לו במחיצת מושא אהבתי, עולות בי תחושות תוססות בנוכחות מושא אהבתי, עולה בי ערגה לגעת ולקבל מגע קיום ללא מושא אהבתי יהיה עגום וקודר יש בי משיכה עזה למושא אהבתי דיכאון עז פוקד אותי, כשדברים אינם הולכים כשורה עם מושא אהבתי קשרים בין-אישיים Hatfield, E. & Sprecher, S. (l986). Measuring passionate love in intimate relations, Journal of Adolescence, 9, pp. 383-4l0. א' האטפילד, אוניברסיטת הוואי
אברהם מתתיהו פרידמן

אברהם מתתיהו פרידמן (3 בדצמבר 1847 – 15 ביולי 1933), הידוע גם בכינוי "הצדיק משטפנשט" היה האדמו"ר השני מחסידות שטפנשט. אברהם מתתיהו פרידמן נולד ביום הראשון של חנוכה, כ"ה בכסלו תר"ח (3 בדצמבר 1847), למנחם נחום פרידמן, האדמו"ר הראשון משטפנשט. נקרא על שם סבו אברהם המלאך ומתתיהו החשמונאי. לאחר מות אביו, הוכתר בגיל 20. כאדמו"ר והנהיג את חסידות שטפנשט במשך 64 שנים. אברהם מתתיהו היה ידוע בתואר "הצדיק משטפנשט" ובכינוי הרומני "Marele Rabin din Stefanesti" (הרב הגדול משטפנשט). נחשב כקדוש, אליו פנו יהודים ושאינם להתייעצות ולקבלת ברכה. שמו נקשר באגדות על ניסים וריפוי חולים. אברהם מתתיהו היה נשוי בזיווג ראשון לבתו של הרב יחיאל רובין מקולבסוב (או יצחק רייך), בנו (או חתנו) של האדמו"ר אשר ישעיה רובין מרופשיץ, ובזיווג שני לשרה ציפורה, בתו של דודו יוסף מונזון (חתנו של ישראל מרוז'ין). מת בכ"א בתמוז תרצ"ג ללא ילדים. אחיינו, מנחם נחום פרידמן רב העיר איצקאן, שהיה אמור לרשת את מקומו, מת חודש לפניו. היה לו תלמידים בולטים, בהם חיים זנוויל אברמוביץ', האדמו"ר מריבניץ. חסידיו הקימו בית כנסת בצפת שפעל עד לשנת תשט"ו, כיום פועלים מוסדות שטפנשט לשימור המורשת. לאחר מותו, הוקמה על ידי הרב יוסף ברייאר "ישיבת בית אברהם" לזכרו, אשר פעלה עד השואה. קברו ברומניה שימש מוקד עליה לרגל עד שנעקר בשנת 1968 לישראל ונקבר מחדש בבית הקברות נחלת יצחק בגבעתיים. רחובות על שמו קיימים בשכונות רמת שלמה בירושלים, רמת בית שמש א' בבית שמש, קריית גת ואלעד. מדיה וקבצים בנושא קבר הרבי משטפנשט בוויקישיתוף מורשת שטפנשט - עיון מחודש, צחי הרשקוביץ רשמי ההילולה מתוך אתר קברי צדיקים האדמו"ר רבי אברהם מתתיהו פרידמן משטפנשט יעקב גלר, הצדיק של מחוז גוש דן, מקור ראשון, מוסף "שבת", 8 בדצמבר 2011, גיליון 748, דצמבר 2011 אתר מוסדות שטפנשט חסידות שטפנשט, דף שער בספרייה הלאומית ישראל שפיגל, "על הצדיקים" יצחק אלפסי, "טרקליני החסידות" (חלק א', עמוד 74) יצחק אלפסי, "אנציקלופדיה לחסידות- אישים" כרך א, הוצאת מוסד הרב קוק, 1986, 2000, 2004. יצחק אלפסי, "החסידות ברומניה", הוצאת "סגולה". ערך זה מבוסס ברובו על מחקרו של ד"ר יצחק אלפסי בספרו "טרקליני החסידות" (חלק א', עמוד 74) 19, (או 21). לפי הלוח הלועזי: אברהם היה בן 20 שנה פחות 5 ימים, ביום מות אביו. לפי הלוח העברי: היה בן 21 שנה פחות 22 ימים (החישוב כולל בתוכו שנים מעוברות). מנחם מנדל ברייאר, ‏הישיבות ברומניה, באתר "דעת", בתוך: מוסדות תורה באירופה בבנינם ובחורבנם, בעריכת שמואל ק. מירסקי, הוצאת עגן, ניו יורק, תשט"ז, 1956. 26 באוקטובר 1968 (ה' בחשון ה'תשכ"ט)
הפארק הלאומי לנסויס מרניינסס

הפארק הלאומי לנסויס מרניינסס (בפורטוגזית: Parque Nacional dos Lençóis Maranhenses) הוא פארק לאומי בצפון-מזרח מדינת מרניאו שבצפון-מזרח ברזיל, לחוף האוקיינוס האטלנטי. הפארק הוכרז ב-2 ביוני 1981, והוא משתרע על פני כ-1,550 קמ"ר. מרבית שטחו של הפארק מכוסה בדיונות, המפריעות להתפתחות צמחייה ברוב השטח, אף שכמויות המשקעים באזור יכולות היו לאפשר זאת. הדיונות, שחלקן מתנשא לגובה של כ-40 מ', הן גם שנתנו לפארק את שמו, שמשמעותו המילולית "המצעים המרניאואים". מי הגשמים מתנקזים ללגונות בין הדיונות, מה שיוצר נוף ייחודי. מרבית הדיונות ממוקמות צפונית-מערבית לנהר פרגוויסאס, ומקצתן מזרחית לו. באזור הנהר צמחייה רבה יותר ועולם חי עשיר, ולגדותיו גם מספר יישובים. עם יישובים אלה נמנים העיירה ברייריניאס (כ-260 ק"מ מזרחית לסאו לואיס), המהווה את נקודת המוצא העיקרית לביקור בפארק, וכן הכפר מנדקרו, בשפך הנהר, עליו חולש מגדלור שנבנה ב-1920 ומתנשא לגובה של 46 מ'. ב-2024 הפארק הוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. בשנת 2005 שימשו נופי הפארק רקע לסרט הקולנוע "בית החול", העוסק במשפחה המתיישבת באזור המבודד בשנת 1910. המגדלור במנדקרו מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי לנסויס מרניינסס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי לנסויס מרניינסס אתר הפארק הפארק הלאומי לנסויס מרניינסס באתר אונסק"ו (באנגלית) תמונות מהפארק הפארק הלאומי לנסויס מרניינסס באתר אונסק"ו (באנגלית)
אהרון אספיס

אהרון אַספּיס (22 באפריל 1934 – 15 בנובמבר 2021) היה מורה למתמטיקה ישראלי, ומחבר ספרי לימוד מתמטיים ידועים, שנלמדו בחטיבות הביניים ובתיכונים רבים בישראל בשנות ה-80 וה-90. אהרון אספיס נולד וגדל בשכונת נווה צדק (ברחוב רוקח פינת רחוב שלוש) בתל אביב, ארץ ישראל המנדטורית. הוא התחנך בבית ספר תחכמוני (שם היה חברו לכיתה של חיים טופול) ובתיכון המקצועי מונטיפיורי בעירו. הוא אהב מוזיקה, ספורט ושחייה, וניגן במפוחית. לאחר שירותו הצבאי, למד אספיס מתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן היה מורה למתמטיקה בתיכון עירוני ה' בתל אביב וכן בבתי ספר אקסטרניים, בהם אנקורי. בעת שהיה מורה החל לכתוב חוברות לימוד במתמטיקה, בעקבות תלונות של תלמידיו על כך שספרי הלימוד הקיימים אינם בנויים באופן לוגי, כאשר תרגילים קשים מופיעים בהתחלת הפרקים ולא בסיום. החוברות זכו לפופולריות, ולבסוף אספיס הפסיק ללמד והחל לפרסם ספרי לימוד. אספיס היה נשוי לזרחה והיה אב לארבע בנות. בתו הבכורה היא האמנית אורית אדר בכר. בשנת 1988 הואשם אספיס בהברחת 220 אלף דולרים לשווייץ, ועל כך קיבל מאסר בפועל ונקנס ב-250 אלף ש"ח. נפטר בגיל 87 לאחר מאבק במחלת הסרטן, ונטמן בבית העלמין "מנוחת עולם" בנתניה. ספריו של אספיס יצאו בהוצאה עצמית, ואופיינו בעיצוב כריכה אחיד שבמרכזו משולש שווה-צלעות העומד על בסיסו ובתוכו שם הספר. חידושו הגדול של אספיס היה שמלבד הסברים, שרטוטים ותרגילים, הכילו ספריו גם פתרונות לכל התרגילים, בשונה מהמקובל בספרי לימוד אחרים עד אז.[דרוש מקור] בהמשך נהג כך גם מחבר ספרי המתמטיקה בני גורן. אלגברה וסטטיסטיקה לתלמידי כתות ז' אלגברה לתלמידי כיתות ח' אלגברה לתלמידי כיתות ט'-י' אלגברה: סטטיסטיקה והסתברות לתלמידי כיתות י"א י"ב אלגברה 3 יחידות לימוד אלגברה סטטיסטיקה והסתברות: 4 יחידות לימוד סטטיסטיקה והסתברות לתלמידי בתי-ספר תיכוניים ונבחנים חיצוניים פונקציות וגרפים לתלמידי כתות ט' (1986) תכנון ליניארי (1989) חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי (3 ו-4 יח"ל) חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי לתלמידי בי"ס תיכוניים במגמות ריאלית-ביולוגית (4 ו-5 יחידות לימוד) גאומטריה לחטיבות הביניים גאומטריה של המישור לתלמידי בתי-ספר תיכוניים וחטיבות הביניים – חלקים א', ב' ו-ג' גאומטריה, טריגונומטריה, סטראומטריה (הנדסת המרחב) מבחנים במתמטיקה במתכונת בחינות הבגרות לתלמידי בתי-ספר תיכוניים ונבחנים חיצוניים - 3 יחידות לימוד (1989) מתמטיקה לבגרות 4 יחידות לימוד הוראת המתמטיקה בישראל אתר האינטרנט הרשמי של אהרון אספיס רשימת הפרסומים של אהרון אספיס, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של אהרון אספיס, באתר "סימניה" פרטי עיתונות היסטוריים על אהרון אספיס באתר עיתונות יהודית היסטורית מת מחבר ספרי הלימוד במתמטיקה אהרון אספיס, באתר ‏מאקו‏, 17 בנובמבר 2021 עופר אדרת, אהרן אספיס, מחבר ספרי הלימוד במתמטיקה, מת בגיל 87, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2021 אהרון אספיס (1934-2021), דף שער בספרייה הלאומית קורין אלבז־אלוש, פרידה מ"מר מתמטיקה", באתר "ידיעות אחרונות", 17 בנובמבר 2021 יצחק בן-חורין, גאון בחשבון, מעריב, 4 במרץ 1988 דליה קרפל, אם כל האסונות, באתר הארץ, 23 באפריל 2003 מאסר וקנס של רבע מיליון ש"ח למבריח מט"ח לשוויץ, הארץ, 24 באוקטובר 1989 נועם (דבול) דביר, אהרון אספיס, מחבר ספרי המתמטיקה המיתולוגי, הלך לעולמו בגיל 87, באתר www.israelhayom.co.il
גבריאל וולה

גבריאל ווֹלֵה (Volé) הוא נגן קונטרבס ומורה ישראלי, נגן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. גבריאל וולה נולד בתל אביב. בראשית לימודיו המוזיקליים ניגן בפסנתר ובכינור, אך בגיל 13 הלך בעקבות אביו, לאו וולה, נגן קונטרבס בפילהרמונית הישראלית, והחל לנגן גם הוא בכלי זה. אחרי השירות הצבאי נסע להשתלם בארצות הברית, שם למד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה. מורו לקונטרבס היה רוג'ר סקוט, נגן הקונטרבס הראשון בתזמורת פילדלפיה. בתקופת לימודיו הופיע בקונצרטים כסולן וכחבר בהרכבים קאמריים בפילדלפיה, בבוסטון ובניו יורק וכן הופיע בפסטיבל טנגלווד. בשנת 1971 חזר לישראל והתקבל לשורות התזמורת הפילהרמונית, בעקבות סבו, הכנר יעקב סורוביץ מראשוני הפילהרמונית, ואביו, לאו וולה. משנת 1975 נמנה וולה עם סגל האקדמיה למוזיקה בתל אביב. בין תלמידיו אורית צלניקר, קונטרבס ראשון באנסמבל סולני תל אביב, ערן בורוביץ', שניגן באנסמבל ניקל ומאז 2008 חבר בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, ואהוד גרליך נגן בתזמורת הסימפונית חיפה ובתזמורת הסימפונית ירושלים, המופיע גם בהרכבי ג'אז, מוזיקה קלה ומוזיקה אתנית. לצד נגינתו בפילהרמונית מרבה וולה לנגן מוזיקה קאמרית ובמשך שמונה שנים השתתף בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון בכפר בלום. וולה נשוי, אב לשלושה ילדים, וסבא לשישה נכדים. מתגורר בתל אביב.[דרוש מקור] שיחה עם גבריאל וולה בתוכנית "עולים על הגל", רשת ב' של קול ישראל, 10 בדצמבר 2011 22:00-23:00 אתר התזמורת הפילהרמונית אתר התזמורת הפילהרמונית הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעקב סורוביץ

יעקב סוּרוֹביץ (סוּרוֹביץ'; Surowicz)‏ (13 בנובמבר 1888 – 3 במאי 1970) היה כנר יהודי פולני ואחר כך ישראלי, מראשוני התזמורת הפילהרמונית הישראלית. יעקב סורוביץ נולד בשנת 1888 בעיר ורשה שבפולין. למד בגימנסיה פולנית ובקונסרבטוריון של ורשה. בשנת 1910 זכה בפרס הראשון לכנרים בקונסרבטוריון. במשך 27 שנה, משנת 1909 ועד עלייתו לארץ ישראל בשנת 1936 ניגן בתזמורת הפילהרמונית של ורשה. בשנת 1928 קיבל מממשלת פולין עיטור כבוד על תרומתו למוזיקה במדינה, ובשנת 1930 הוענק לו צלב יוזף פילסודסקי. בשנת 1935 פנה אליו הכנר ברוניסלב הוברמן בבקשה לארגן כנרים יהודים מן התזמורת הוורשאית למבחני נגינה לתזמורת שביקש להקים בארץ ישראל. וכך כתבה אידה איבקו, מזכירתו של הוברמן, לסורוביץ: ”אתה שואל אם גם נגנים ממדרגה ראשונה יכולים להציג את מועמדותם. שאלתך העלתה חיוך על שפתיו של מר הוברמן: תשובתו: לא "גם" אלא "אך ורק". הוא לא בא הנה לייסד עוד תזמורת. זו נועדה להיות אחת משתיים-שלוש התזמורות הטובות ביותר של אירופה”. לבסוף עלו לארץ ישראל והצטרפו לתזמורת כ-20 כנרים יוצאי פולין. יעקב סורוביץ עלה עמם והיה למפקח התזמורת הפילהרמונית הארץ-ישראלית, תפקיד שבו התמיד כל שנותיו בפילהרמונית, עד לפרישתו כעבור 25 שנה, ב-1961 (במקומו מונה היינריך חיים שיפר שהיה סגנו שנים רבות). עקב תפקידו כמפקח, הוא ניגן בקבוצת הכינור השני. יעקב סורוביץ נישא לאסתר זְלוֹטוֹבְּרוֹדָה והיה אב לשתי בנות ובן. משפחתו היא משפחת מוזיקאים ישראלית: בנו, מוריס סורוביץ, היה נגן בסון בפילהרמונית; חתנו, לאו ווֹלֵה, היה נגן קונטרבס בתזמורת הפילהרמונית, וכך גם נכדו, גבריאל וולה, המנגן בקונטרבס בשורות התזמורת הפילהרמונית הישראלית. סורוביץ נפטר בשנת 1970, בן 82 במותו. רעייתו אסתר נפטרה כעבור שלוש שנים, ב-1973, ונקברה לצדו בבית הקברות נחלת יצחק. אתר התזמורת הפילהרמונית הישראלית שיחת רדיו עם גבי וולה ברשת ב', קול ישראל, 10 בדצמבר 2011 "Surowicz, Jakob", in Who's who, Israel, 1952, p. 203. מיכאל אוהד, "התזמורת הבלתי מנוצחת", דבר, 19 בדצמבר 1958 שלמה שבא, סיפור התזמורת, מבוצע על־ידי חמישה מנגנים ומאזינה אחת: יעקב סורוביץ', דבר, 26 בדצמבר 1961 (זיכרונות) תאריך הפטירה המדויק על פי דף הנפטר באתר חברה קדישא תל אביב יפו והמחוז. מיכאל אוהד, "הפילהרמונית", עמ' 21.
לקט

האם התכוונתם ל... לקט ופרט – מונח הלכתי ציידים-לקטים – חברת נוודים אשר המערכת הכלכלית שלה מבוססת על איסוף מזון מצמחי בר, וכן ציד של בעלי חיים לקט ישראל – עמותה שמטרתה הצלת מזון עבור נזקקים בישראל יחיאל לקט – איש ציבור ישראלי אלבום אוסף (נקרא לעיתים גם "לקט") - אלבום שיכול לכלול שירים מצליחים שכבר יצאו לאור בעבר, שירים נדירים או שילוב של שניהם לקט - אסופה של כמה פריטים נבחרים לידי קובץ
משה אריה לייב שפירא

הרב משה אריה לייב שפירא (תרמ"ט, 1889 – י' בסיוון תשל"ב, 23 במאי 1972) היה ראש ישיבת תורת אמת בירושלים ורב ומו"ץ בשכונת בית ישראל בעיר. נולד בירושלים לרב מאיר בנימין וגינעשא, בת הרב חיים יוסף דוד אזולאי (מצאצאי החיד"א). בצעירותו למד בישיבת עץ חיים. בנערותו היה מראשוני תלמידי ישיבת תורת אמת שנוסדה אז בחברון. נמנה עם מלוויו של רבי יוסף יצחק שניאורסון מחב"ד בביקורו בארץ ישראל בשנת תרפ"ט (1929). בשנת תש"א (1941) התמנה לראש ישיבת תורת אמת בירושלים, ושימש בתפקידו שנים רבות. שימש גם כרב ומו"ץ בשכונת בית ישראל בעיר. היה מעורכי כתב העת התורני "אהל תורה", יחד עם הרב גרשון לפידות, הרב שמשון אהרן פולונסקי ועוד. בשנת תשי"ז זכה בפרס הרב קוק על ספרו "טבעות זהב". הרב שמואל אלעזר היילפרין, מילא את מקומו בראשות ישיבת תורת אמת וברבנות בשכונת בית ישראל בעיר. חתנו הרב שמעון יוז'וק חתנו פנחס יוסף רבינוביץ, בנו של הרב מנחם נחום רבינוביץ, מחבר הספר מחשבת נחום ואב"ד בחיפה. נכדו הרב יוסף ישר, רב העיר עכו. נימוקי מלב"ם – על מסכתות הש"ס טבעות זהב (חלק ראשון) – על ספר קצות החושן טבעות זהב (חלק שני) – על ספר קצות החושן גילוי וכיסוי בשיטת רבנו הזקן - מאמר מאת הרב אודות אדמו"ר הזקן. אנשים של צורה – מאמר לדמותו מאת תלמידו הרב שמואל אלעזר היילפרין (עמוד 16). תפילת חנה - סיפור מופת של הרב.
אוסקר ואלדס

אוסקר אדוארדו ואלדס דאנקוארט (בספרדית: Oscar Eduardo Valdés Dancuart; נולד ב־3 באפריל 1949 בלימה) הוא ראש ממשלת פרו לשעבר. בשנים 1968–1972 למד ואלדס בבית ספר צבאי, ואחר כך שירת בצבא פרו. סיים את בית הספר הצבאי כמפקד תותחנים בשנת 1972. הוא מילא תפקידים בצבא משנת 1972 עד 1991 כמדריך בבית הספר הצבאי צ'ורילוס, בבית הספר הטכני של הצבא, ובבית הספר לתותחנים. ב 1991 פרש לגמלאות מהצבא בדרגת סגן אלוף. מ־28 ביולי 2011 כיהן ואלדס כשר הפנים. ב־11 בדצמבר 2011 מונה ואלדס לראש ממשלה והחליף בתפקיד את ראש הממשלה היוצא סלומון לרנר גיטיס. ב־23 ביולי 2012 סיים ואלדס את תפקידו. מדיה וקבצים בנושא אוסקר ואלדס בוויקישיתוף אוסקר ואלדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רויטרס‏, פרו: שר הפנים לשעבר מונה לתפקיד ראש הממשלה, באתר וואלה, 10 בדצמבר 2011. Óscar Valdés Dancuart: perfil del ministro del Interior, rpp.pe ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא פרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יהוא (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יהוא (שם פרטי) – למידע על משמעות השם וגיזרונו יהוא בן יהושפט בן נמשי – מלך ישראל יהוא בן חנני – נביא שניבא מימי בעשא ועד לימי אחאב ויהושפט יהוא (מחזה) – מחזה מאת גלעד עברון בבימוי חנן שניר, תיאטרון הבימה, תל אביב, 1992
אלקילציה

אלקילציה (בעברית: אִלְקוּל) היא תגובה כימית שבה עוברת קבוצה אלקילית ממולקולה אחת לאחרת. הקבוצה האלקילית יכולה לעבור כאלקיל שהוא קרבוקטיון, כרדיקל חופשי, כקרבואניון או כקרבן. מפני שהקבוצה האלקילית היא הקבוצה השכיחה ביותר בכימיה האורגנית, תגובות אלקילציה נפוצות ביותר. בזיקוק נפט, אלקילציה מכוונת בעיקר לתגובות של איזובוטאן ואלקנים על מנת לשדרגו. ברפואה, אלקילציה של DNA משמשת בכימותרפיה על מנת לגרום לנזק בבסיסי ה-DNA של תאים סרטניים. חומרי האלקילציה מחולקים על פי אפיונם הנוקלאופילי או האלקטרופילי. חומרי אלקילציה נוקלאופילים גורמים לתוצאות דומות הנגרמות על ידי יון אלקיל שלילי (קרבואניון). בין הדוגמאות הם שימוש של תרכובות שונות כגון תרכובת גריניאר ותרכובות אורגנומתכתיות שונות. חומרי אלקילציה אלקטרופילים גורמים לתוצאות דומות הנגרמות על ידי יון אלקיל חיובי (קרבוקטיון). בין הדוגמאות הם שימוש של אלקיל הלידים עם חומצת לואיס המשמשת כזרז לתגובת אלקילציה עם חומרים ארומטיים בתגובת פרידל-קראפטס. אלקיל הלידים יכולים להגיב ישירות עם אמינים כדי ליצור קשרי C-N. החומרים האלקטרופילים רעילים ביותר בדרך עקב יכולתם לגרום אלקילציה לDNA ויש ללבוש ציוד מגן רב על מנת להימנע מכל מגע איתם. מפני שהם רעילים, משתמשים בהם בכימותרפיה על מנת לייצר תרופות נגד סרטן, ובתעשייה הנשק משתמשים בהם כנשק כימי כגון גז חרדל. DNA שעבר אלקילציה לא יכול להיפתח ולהסגר בצורה נכונה, ולא נקרא על ידי אנזימים ולכן לרוב עובר תא עם DNA כזה תהליך של אפופטוזה. אולם, לפעמים במקרה של מוטציות עלול התא להתפתח כתא סרטני, ובכך תופעה זו מסבירה את הסיכויים הגדולים לסרטן לאחר חשיפה לגז החרדל. כוהלים ופנולים יכולים לעבור אלקילציה לקבלת אלקיל אתרים: R-OH + R'-X → R-O-R' + H-X את החומצה שנוצרת (H-X) ניתן להסיר על ידי בסיס או במקרה שהחומצה עלולה להזיק, ניתן לבצע דה-פרוטונציה (הוצאת פרוטון) והפיכתו לאלקוקסיד, ולאחר מכן הוספת השייר האלקילי. ישנה בעיה באלקילציה של אמינים. כאשר אמין עובר אלקילציה, הוא הופך ליותר נוקלאופילי. לכן, כאשר רכיב אלקילציה אלקטרופילי מגיב עם אמין ראשוני, הוא יעבור אלקילציה עד לקבלת אמין רבעוני, ולכן תגובה זו אינה תמיד רצויה. ערך מורחב – מתילציה מתילציה היא תגובת האלקילציה הנפוצה ביותר, אשר מעבירה קבוצת מתיל למולקולה אחרת. ההבדל העיקרי בין מתילציה לאלקילציה הוא שמתילציה מתייחסת להעברת קבוצת מתיל בעלת פחמן אחד בלבד, ואילו אלקילציה מתייחסת להעברת קבוצות ארוכות יותר. מתילציה נפוצה מאוד בתפקוד אנזימים המושפעים על ידי ויטמין B12, שבהם קבוצת המתיל נקשרת לקובלט. תרכובות אלקטרופיליות עלולות לבצע אלקילציה לנוקלאופילים רבים בגוף. רעילותם, היותם גורם מסרטן, ושימושם להריגת תאים סרטניים על ידי אלקילצית ה-DNA הן דוגמאות נפוצות. בתהליך זיקוק נפט רגיל, איזובוטאן עובר אלקילציה עם אלקנים קלים (בעיקר תערובת של פרופן ובוּטֶן) בנוכחות זרז חומצי, בדרך כלל חומצה גופרתית או חומצה הידרופלואורית. כימיה אורגנית אלקיל תגובה כימית science/alkylation-organic-chemistry אלקילציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אִלְקוּל במילון כימיה אורגנית (תשנ"ב), באתר האקדמיה ללשון העברית
דוד גרובי

דוד גרוּבִּי (בהונגרית: Gruby Dávid;‏ 20 באוגוסט 1810 – 14 בנובמבר 1898) היה רופא וחוקר יהודי-הונגרי, מאבות הפרזיטולוגיה הרפואית, ומחלוצי המיקרוביולוגיה והמיקולוגיה. גרובי נולד בכפר קיס-קר שבדרום הונגריה בשנת 1810. בגיל צעיר היגר בגפו לבודפשט, בתקווה להשביע את צמאונו לידע. בשל יהדותו, לא הורשה להירשם לבית הספר הקתולי, שהיה התיכון היחידי בעיר, ונאלץ להסתפק בעמידה מאחורי הדלת והאזנה בעת השיעורים, עד שאחד הכמרים שם לבו לעלם המסור והכניסו על דעת עצמו. לאחר שסיים את חוק לימודיו, עבר ללמוד רפואה באוניברסיטת וינה, הוכתר בתואר דוקטור לרפואה ואופתלמולוגיה בשנת 1839, והצטרף לצוות ההוראה עוד באותה השנה. פרסומיו החלו ליצור עניין, ולגרובי הצעיר הוצעה פרופסורה בפקולטה לרפואה – בתנאי שיוטבל לנצרות. גרובי סירב, ובתוך זמן קצר עזב את האוניברסיטה. נדודיו הביאוהו לאנגליה, וזמן קצר לאחר מכן לפריז, שם השתקע. בצרפת עסק במחקר ובהוראה פרטית. שמונה שנים לאחר הגירתו התאזרח, ושש שנים לאחר מכן הורשה לעסוק ברפואה בצרפת. בשלב זה זנח את עיסוקיו הרפואיים ופיתח עניין במטאורולוגיה. בין השאר, ייסד מצפה כוכבים, ששימש כעמדת תצפית במצור על פריז במלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870-71. בשנת 1890 הוכר פועלו והוא זכה באות לגיון הכבוד. גרובי נמצא מת במיטתו ב-14 בנובמבר 1898. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. כאשר גילה גרובי את הפטרייה האחראית למחלת היערת (Favos), הייתה זו הפעם הראשונה בה הוכח שפטרייה יכולה לגרום למחלה אנושית. מדיה וקבצים בנושא דוד גרובי בוויקישיתוף איזידור זינגר, פרדריק הנמן (Haneman), ‏"דוד גרובי", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ביוגרפיה של גרובי באתר Archives of Dermatology ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'באליה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ג'באליה – עיר בצפון רצועת עזה מחנה הפליטים ג'באליה – מחנה פליטים פלסטינים בצפון רצועת עזה שכונת ג'באליה ביפו - כיום, שכונת גבעת עלייה מסגד ג'באליה – מסגד בשכונת גבעת עליה ביפו
מרקוב

האם התכוונתם ל... אנדריי מרקוב – מתמטיקאי רוסי, על שמו שרשרת מרקוב, ואי-שוויון מרקוב. גאורגי מרקוב – מתנגד שלטון בולגרי גנצ'ו מרקוב – זמר אופרה ובמאי בולגרי