laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיפורי היער הירוק

סיפורי היער הירוק (ביפנית: 山ねずみロッキーチャック; בתרגום מילולי לעברית: "רוקי צ'אק, עכבר ההרים") היא סדרת אנימה יפנית, המבוססת על סדרת ספרים שפורסמה בעשורים השני והשלישי של המאה ה-20 על ידי ת'ורנטון בורגס (Thornton W. Burgess), סופר ילדים אמריקאי. הסדרה שודרה ברשת הטלוויזיה היפנית "Fuji TV" בשנת 1973, החל ב-7 בינואר ועד 30 בדצמבר. הסדרה כוללת 52 פרקים, ועוסקת בהרפתקאותיהן של חיות היער השונות. מאוחר יותר שודרה הסדרה במדינות שונות מחוץ ליפן. בישראל נקלטה הסדרה בשנות השמונים בשידורי ערוץ המזרח התיכון, ומאוחר יותר שודרה בדיבוב לעברית בשידורי הניסיון של ערוץ 2. הסדרה דובבה על-ידי גיורא קנת, שדיבב את כל הדמויות הגבריות, ועל ידי דנה יחזקאלי, שדיבבה את כל הדמויות הנשיות. קורקור - עורבני כחול דובי - דב ג'ינג'י - שועל בונה - בונה סחף - לוטרה צוציק - סנאי קפיצי - ארנב סמורי - סמור קשישא - צפרדע סרח - בואש טלי וגילי - שפני סלעים קפי - קרפד צבי - צב נימי - נמיה תנחום - תן איכה - נברן צצצ - נחש "סיפורי היער הירוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סיפורי היער הירוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אשל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אשל – סוג עץ ממשפחת האשליים אשל הפרקים – מין של אשל אשל היאור – מין של אשל אשל מרובע – מין של אשל אשל הנגב – מין של אשל אשל (מאכל) – מותג של לבן המשווק על ידי תנובה, ושווק בעבר תחת שם זה גם על ידי מחלבות יטבתה אש"ל (ראשי תיבות של אכילה, שתיה, לינה) - תשלום שמקבל עובד לכיסוי הוצאות קיום שנגרמות לו עקב עבודתו אשל - האגודה לתכנון ולפיתוח שירותים למען הזקן בישראל אשל הנשיא – כפר נוער בדרום מדינת ישראל בית סוהר אשל – בית סוהר בסמוך לבאר שבע בית אשל – יישוב עברי בקרבת באר שבע שנחרב במהלך מלחמת העצמאות מלון אשל השומרון – בית מלון השוכן בכניסה המערבית לאריאל שבשומרון אישים: איציק אשל – זמר מזרחי אמיר אשל – מנכ"ל משרד הביטחון טייס בחיל האוויר, לשעבר ראש אגף התכנון ומפקד זרוע האויר בצה"ל אמיר אשל (קצין שריון) – מפקד חטיבה 600 בחיל השריון ארז אשל – פעיל חברתי ופוליטי ישראלי חנן אשל – היסטוריון וארכאולוג ישראלי בכיר יהושע אשל – מפקד שירות האוויר של ההגנה יעקב אשל – ממייסדי המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון יצחק אשל – תת-אלוף בצה"ל, מפקד אוגדה 560 נמרוד אשל – מנהיג שביתת הימאים, 1951 נתן אשל – ראש לשכתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו תמר אשל – דיפלומטית ואשת ציבור ישראלית השל בית אשל (פירושונים)
אה"מ רוונג' (1805)

אוניית-הוד-מלכותו "רוונג" (באנגלית: HMS Revenge) הייתה אונית קו בריטית מדרגה שלישית בעלת 74 תותחים, שהושקה ב-13 באפריל 1805 במספנת הצי בצ'טם. היא נבדלה מאחיותיה לסוג בכך שנשאה תותחי 24 ליטראות על הסיפון העליון במקום 12 ליטראות כמקובל. מיד עם כניסתה לשירות השתתפה האונייה בקרב טרפלגר (1805). היא הייתה חלק מן השייטת הבריטית-אוסטרית-טורקית שפעלה ב-1840 לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה וארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת העיר עכו ב-3 בנובמבר 1840. בשנת 1842 הוצאה מהשירות ובשנת 1849 נגרטה. Lavery, Brian (2003) The Ship of the Line - Volume 1: The development of the battlefleet 1650-1850. London, Conway Maritime Press. מדיה וקבצים בנושא אה"מ רוונג' בוויקישיתוף Mid-Victorian Royal Navy Vessel HMS Revenge in: Peter Davis, William Loney RN - Victorian Naval Surgeon ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זאב פול הרטל

זאב פול הרטל (Paul Hartal; נולד ב-1936) הוא צייר, משורר ופילוסוף, מייסד זרם "ליריקה קונספטואלית" באומנות. הרטל נולד בסגד, הונגריה, ניצול שואה, עלה לישראל בשנת 1957, סיים את הלימודים באוניברסיטה העברית בירושלים, השתתף במלחמת ששת הימים ועבר לקנדה בשנת 1973. בשנת 1986 הרטל השלים תואר Ph.D במסלול הוראה ואומנות באוניברסיטה בסן פרנסיסקו. ספריו בעברית כוללים את "רמת הגולן" (1967), ו"תולדות האדריכלות" (1972). להרטל למעלה מעשרים פרסומים באנגלית. נכון ל-2015 הרטל עובד על ספר שירי שואה (מספר שירים פורסמו באינטרנט), המבוסס על זכרונותיו וכן על מסמכים היסטוריים. הרטל עוסק בחיבור האמנות עם המדע וניתוח ההפריה ההדדית ביניהם. בשנת 1975 הוא פרסם את הספר A Manifesto onLyrical Conceptualism שמפרטת את הגישה שלו לאמנות. תיאורית ה"ליריקל קונספטואליזם" שלו תרמה להבנת ההיסטוריה של הרעיונות. היא מתמקדת ביסודות האוניברסליים של היצירתיות האנושית ומזהה את התפקיד המרכזי של האמנות ככלי חשוב בכל תחומי החיים. האתר הרשמי של זאב הרטל, (באנגלית) תגלית מסר אזוטרי במשולש פסקל. סקירת תולדות האדריכלות, (באנגלית) מתמטיקה ומציאות, מאמר מאת זאב הרטל, (באנגלית) ראיון עבור Poetic Mind, (באנגלית) קטלוג הגלריה הלאומית של קנדה, ‏נדלה 12 ינואר 2015. (באנגלית) איגוד הסופרים הקנדים - פרופיל., ‏נדלה 12 ינואר 2015. (באנגלית) Anne Frank Website - The Chestnut Tree The Nizkor Project Website - 'MEETING IN BELSEN '(הקישור אינו פעיל) Chabad.org Website - ' Irena Sendler' פסקא 20 - באתר PoeticMind.co.uk, ‏נדלה 12 ינואר 2015. (באנגלית)
עודד שרם

עודד שרם (10 בדצמבר 1961 – 1 בספטמבר 2008) היה מתמטיקאי ישראלי שעסק בתורת השדות הקונפורמיים ובתורת ההסתברות, ונחשב לאחד החוקרים המובילים בעולם בתחומים אלה. שרם נולד בירושלים. את לימודיו האקדמיים במתמטיקה החל באוניברסיטה העברית בירושלים, שם סיים בשנת 1986 את לימודי תואר ראשון ובשנת 1987 את לימודי התואר השני, בהנחיית גיל קלעי. מיד אחר כך המשיך ללימודי תואר שלישי במתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון, שם כתב את עבודת הדוקטורט תחת הנחייתו של ויליאם ת'ורסטון. הוא סיים את לימודיו ב-1990. במשך שנתיים עבד שרם באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. בשנת 1992 הצטרף כחבר סגל קבוע במכון ויצמן למדע. ב-1999 עבר שרם לקבוצת התאוריה של מיקרוסופט מחקר ברדמונד שבמדינת וושינגטון, ושם גר עד למותו. אפיק מחקר מרכזי של שרם היה הקשר בין מודלים דיסקרטיים לבין הגבול הרציף שלהם, התברר כי במקרים רבים הוא אינווריאנטי לפעולות קונפורמיות באופן שהופך אותו ליריעה רימנית. התרומה הבולטת ביותר של שרם היא המצאת אבולוציית שרם-לוונר (SLE, ב-2000). זהו כלי טכני מתוחכם, שסלל את הדרך להוכחות מדויקות של השערות מתחום המכניקה הסטטיסטית על גבולות רציפים של מודלים דיסקרטיים, כגון הילוך אקראי ללא חיתוך ופרקולציה. שיטות SLE אפשרו לשרם להוכיח, לדוגמה, את התוצאות הבאות (עם ונדלין ורנר ו-Greg Lawler): לשפה החיצונית של תנועה בראונית סופית של חלקיק יחיד במישור, יש, בהסתברות 1, ממד האוסדורף 4/3. אם שומרים כל צלע של הגרף המתקבל מריצוף המישור במשושים, בהסתברות 1/2, אז הסיכוי לקיומו של מסלול המגיע מן הראשית למרחק R הוא   R − 5 / 48 + o ( 1 ) {\displaystyle \ R^{-5/48+o(1)}} . לאבולוציית שרם-לוונר יש השפעה מרחיקת לכת על התחום כולו, והיא זיכתה את שרם ואת התורמים האחרים לפיתוחה בפרסים רבים. הבולט מבין אלה הוא מדליית פילדס שקיבל ונדלין ורנר (2006), שהיה בין השותפים העיקריים של שרם במחקריו. שרם זכה, בין השאר, בפרס ארדש (1996), פרס סלם (2001), במענק קליי (2002), בפרס פואנקרה (2003), בפרס לואב (2003), בפרס פוליה (2006) וב-2008 בפרס אוסטרובסקי. יש הטוענים כי בזכות הישגיו המחקריים היה אף זוכה ללא ספק במדליית פילדס לשנת 2002, אלא שפרס זה מוענק רק למי שהוא מתחת לגיל 40 ואילו שרם היה באותה עת מבוגר מדי בשלושה שבועות. ב-2008 נבחר כחבר זר של האקדמיה המלכותית השוודית למדעים, בין הנימוקים לבחירתו צוין כי עבודתו בתחום תורת ההסתברות מייצגת את אחת ההתפתחויות המשמעותיות ביותר בתחום זה בשנים האחרונות. ב-1 בספטמבר 2008 נהרג שרם כשנפל אל מותו בתאונת טיפוס הרים, כשטיפס לבדו על הר במדינת וושינגטון שבארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא עודד שרם בוויקישיתוף עודד שרם, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה עודד שרם, באתר MacTutor (באנגלית) עודד שרם, באתר dblp רשימת פרסומיו המחקריים של עודד שרם על עבודת המוסמך של עודד שרם, בבלוג של גיל קלעי אורי דרומי, קול ייחודי במדע המתמטיקה, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2008 אבי בליזובסקי, עודד שרם היה אחד מגדולי המתמטיקאים התאורטיקנים בעולם, הידען, 16 בספטמבר 2008 Schramm and Smirnov Awarded 2001 Salem Prize Clay Mathematics Institute: Oded Schramm Henri Poincaré Prize of the IAMP Gregory F. Lawler, Oded Schramm and Wendelin Werner receive George Polya Prize in Boston Oded Schramm, 46, Mathematician, Is Dead, New York Times, September 10, 2008. New members elected to the Academy, The Royal Swedish Academy of Sciences, 15/2/2008. Accomplished Microsoft mathematician died in hiking accident, The Seatle Times, September 4, 2008.
האובליסק של סאו פאולו

האובליסק של סאו פאולו, המוכר גם בשם האובליסק של איביראפוארה (בפורטוגזית: Obelisco de São Paulo, Obelisco do Ibirapuera) הוא אנדרטת זיכרון בצורת אובליסק בעיר סאו פאולו שבברזיל. האובליסק הוא סמלה של המהפכה החוקתית בברזיל שאירעה בשנת 1932. האנדרטה, המתנשאת לגובה 72 מטרים, היא הגדולה ביותר בעיר סאו פאולו. בנייתה החלה בשנת 1947 והסתיימה ב-1970, אולם היא נחנכה ב-9 ביולי 1955, שנה לאחר חנוכת פארק איביראפוארה, שבשוליו היא ממוקמת. את האובליסק יצר הפסל האיטלקי-ברזילאי גלילאו אוגו אמנדאבילי (Emendabili), אשר מצא מקלט בברזיל בשנת 1923 בגיל 34 מפחד השלטון הפשיסטי. האובליסק עשוי שיש טרוורטינו. בבסיס האובליסק קבורות גופותיהם של ארבעת הסטודנטים שמותם הצית את נס המרד (מרטינס, מיראז'יה, דראוסיו וקמרגו, שראשי התיבות של שמותיהם, MMDC, היוו את שמה של תנועת המחאה) ושל 713 לוחמים נוספים. על האובליסק עצמו מופיעות סצנות תנ"כיות ואחרות מההיסטוריה של סאו פאולו, חלקן מסותתות ואחרות עשויות פסיפס. על ארבע פאותיו של האובליסק מופיעות מילות שירו של גיליירמי די אלמיידה (Almeida) לזכר מהפכני 1932. בבסיס האובליסק, בכניסה למקום התפילה והקבורה, נחקק ציטוט נוסף של אלמיידה: "חיו מעט על מנת למות היטב, מתו צעירים על מנת לחיות לעד". מדיה וקבצים בנושא האובליסק של סאו פאולו בוויקישיתוף הודעה של עיריית סאו פאולו על עבודות שיקום של האובליסק (2006) (בפורטוגזית) בפורטוגזית: Viveram pouco para morrer bem, morreram jovens para viver sempre
מורה הצדק

מורה הצדק הוא הכינוי המופיע במגילות מדבר יהודה למנהיגה ומייסדה של כת קומראן, בסביבות 150 לפנה"ס. לא ידוע שמו או תפקידו המדויק, ורבו ההשערות על כך במחקר. החלק ממגילות קומראן הנקרא הודיות, מכיל בתוכו טקסטים המכונים "הודיות המורה", ובו מתוארים רגשותיו של הכותב המודה לאלוהים שהעניק לו חוכמה, ועל שהציל אותו מכוחות הרשע. היו שסברו שהכותב הוא מורה הצדק עצמו. יש שייחסו למורה הצדק גם טקסטים אחרים של הכת. במגילות נקרא אויבו של מורה הצדק "הכוהן הרשע", ורבים משערים כי מדובר באחד מהכהנים הגדולים של בית חשמונאי. איש זה רדף את מורה הצדק והגלה אותו. כך נאמר בפשר חבקוק: פשרו על הכוהן הרשע אשר רדף אחר מורה הצדק לבלעו בכעס חמתו אבית גלותו, ובקץ מועד מנוחת יום הכיפורים הופיע עליהם לבלעם ולכשילם ביום צום מנוחתם. כמו כן, מורה הצדק היה מסוכסך גם עם אדם נוסף המכונה "מטיף הכזב" או "איש הלצון". מספר חוקרים הניחו כי מדובר על מנהיג פרושי מאותה תקופה. לאחר מות מורה הצדק, יצאה הכת ל"ארץ הצפון" (דמשק), וכשחזרה משם נרדפה על ידי תלמידיו של "מטיף הכזב", המכונים "דורשי חלקות". על פי הנאמר באחת המגילות יש המשערים שלמורה הצדק קם ממשיך שנקרא "דורש התורה". על פי דוד פלוסר, מורה הצדק היה כהן עני (ככל הנראה המילה 'צדק' מרמזת לכהנים הצדוקים). ישנן הקבלות רבות בין התיאורים של מורה הצדק לבין תיאוריו של ישו. הקבלה זו הביאה את החוקר ג'ון אלגרו לטעון שחיי ישו המתוארים בברית החדשה אינם אלא השתקפות מעוותת של חייו האמיתיים של מורה הצדק. טענה קונטרוברסלית אחרת הייתה של חוקרת אוסטרלית בשם ברברה טירינג, שטענה שמורה הצדק היה יוחנן המטביל, ואילו אויבו הגדול, הכוהן הרשע, היה לא אחר מישו הנוצרי, כאשר שניהם היו מנהיגים בשתי כתות יריבות בקומראן. טענות אלו נשארו דחויות בידי הזרם המרכזי של חוקרי המגילות הגנוזות, כאשר עדיין לדעת רוב החוקרים זהותו של מורה הצדק לוטה בערפל. דוד פלוסר, כתות מדבר יהודה ותקופתן, אתר דעת יוסף דן, המגילות הגנוזות בפרספקטיווה חדשה, באתר הארץ, 20 באפריל 2003 ספריית קומראן(הקישור אינו פעיל), אתר היכל הספר אלי אשד, המגילות הגנוזות - 60 שנה, באתר אימגו
אה"מ בנבואו (1813)

אוניית הוד-מלכותו "בנבואו" (באנגלית: HMS Benbow) הייתה אונית קו בריטית מדרגה שלישית מסדרת ונגור (Vengeur), בעלת 74 תותחים. היא נקראה על שם אדמירל ג'ון בנבואו (1653-1702), והייתה הראשונה באוניות הצי המלכותי שנשאה שם זה. הספינה הושקה ב 3 בפברואר 1813 במספנות ברנט, רותרהיית, לונדון. בשנת 1840 הייתה חלק משייטת בריטית-אוסטרית-טורקית, שפעלה לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה וארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת העיר עכו ב-3 בנובמבר 1840. מ-1848 סיפקה שירותי נמל, בשנת 1854 שימשה כספינת כלא לשבויים רוסים ממלחמת קרים בנמל שירנס, בשנת 1859 הוסבה לגוות פחם, וב-1892 - לאחר 79 שנות שירות - נמכרה. שלוש שנים אחר כך נגרטה. Colledge, J. J. and Warlow, Ben (2006). Ships of the Royal Navy: the complete record of all fighting ships of the Royal Navy. London, Chatham (revised edition). Lavery, Brian (2003) The Ship of the Line - Volume 1: The development of the battlefleet 1650-1850. London, Conway Maritime Press. מדיה וקבצים בנושא אה"מ בנבואו בוויקישיתוף Mid-Victorian Royal Navy Vessel HMS Revenge in: Peter Davis, William Loney RN - Victorian Naval Surgeon
פומבדיתא

פּוּמְבֶּדִיתָּא הייתה עיר בבבל, על חופו המזרחי של הפרת, ליד מוצא תעלה גדולה שחיברה בינו ובין החידקל. פירוש השם בארמית "פומא בדיתא" לאמור "פי התעלה". העיר המודרנית פלוג'ה (الفلوجة) ניצבת על חורבותיה של העיר. יישוב יהודי גדול התקיים בפומבדיתא בתקופת התלמוד בזכות ישיבת פומבדיתא, שפעלה בעיר מהמאה ה-3 לספירה ועד למאה ה-11 לספירה. נתן אלתרמן עשה שימוש בשמה של העיר, בה התקיימה גלות-של-קבע, כגינוי ליהדות ארצות הברית המסרבת לעלות לארץ ישראל בשירו "ניו פומבדיתא". ערך מורחב – ישיבת פומבדיתא ישיבת פומבדיתא נוסדה אחרי חורבן נהרדעא בשנת 260. באותה התקופה ישיבת פומבדיתא הייתה המרכז היחיד של לימודי יהדות בבל (כיום עיראק). במאה ה-5, גרם גל של רדיפות נגד היהודים בפרס (באותה תקופה) לסגירה זמנית של הישיבה. רק בימי מלכותו של ח'וסרו השני (531–579) חודשו הקהילות היהודיות בבבל ובייחוד בפומבדיתא. בימי יורשו, נסגרה פעם נוספת ישיבת פומבדיתא כתוצאה מהתפרצויות נגד יהודים. במאה ה-7 נשבע מר יצחק מפומבדיתא אמונים לח'ליף עלי המנצח, וכך חודשו הישיבות בפומבדיתא ובסורא. מאותה תקופה כונו ראשי הישיבות "גאונים". אחרי מותו של רב האי בן דוד גאון בראשית המאה העשירית עברה הישיבה לבגדאד אך שמה נשאר "ישיבת פומבדיתא". חכמי ישיבות פומבדיתא נודעו בחריפות שכלם, ובנוסף נאמר עליהם שהם "משחילים פיל בקוף של מחט". ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנהידריד

אנהידריד (אנגלית: Anhydride) הוא תרכובת כימית המורכבת ממולקולה של חומצה (או משתי מולקולות מחוברות של חומצה), ממנה/מהן נטלו מולקולת מים אחת. ניתן להגדיר אנהידריד גם כתחמוצת של יסוד אל-מתכתי. פירוש המילה ביוונית הוא "נטול מים", ממנו גם נגזר המינוח העברי "אלמימה". כששתי מולקולות של חומצה גופרתית (H2SO4) מגיבות ביניהן, מתקבלת גופרית תלת-חמצנית (SO3), הנקראת גם אנהידריד גופרתי. זוהי, אם כן, תחמוצת של יסוד אל-מתכתי (גופרית), וכן שתי מולקולות חומצה (במקרה זה הן אינן מחוברות) מהן נטלו מולקולת מים. כששתי מולקולות של חומצה קרבוקסילית מגיבות ביניהן, הן מתחברות האחת לשנייה תוך פליטת מולקולת מים. לדוגמה, שתי מולקולות חומצה אתנואית (CH3COOH, חומצה אצטית, המרכיב העיקרי בחומץ) מגיבות ליצירת אנהידריד אצטי (או אצטט אנהידריד, אנהידריד אצטט, CH3O)2O)). יון פירופוספט P2O74− הוא אנהידריד המגיב באופן ספונטני עם מולקולת מים לקבלת שני יוני זרחה HPO42−. האנרגיה החופשית המשתחררת בתגובה, 31.8 קילוג'אול למול, משמשת במגוון עצום של תהליכים בביולוגיה של התא. מדיה וקבצים בנושא אנהידריד בוויקישיתוף אנהידריד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה ובנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקיי איירליינס

סקיי איירליינס (Sky Airlines) הייתה חברת תעופה טורקית שהתמחה בטיסות שכר ומרכזה שכן בנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה בדרום טורקיה. החברה טסה ל-50 יעדים באירופה. החברה נוסדה בסוף שנת 2000 והחלה בפעולה מסחרית ב-12 באפריל 2001. ב-5 ביוני 2013 הודיעה החברה על פשיטת רגל והפסיקה את פעילותה. החברה הפעילה טיסות בין נמל התעופה הבינלאומי של אנטליה לנמל התעופה בן-גוריון בתדירות משתנה לפי עונות התיירות. הטיסות הופעלו בכל סוגי המטוסים שברשות החברה. הטיסות הופסקו בגלל המשבר בין ישראל לטורקיה. בשנת 2013 חודשו הטיסות, עד לפשיטת הרגל בחברה. מדיה וקבצים בנושא סקיי איירליינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקיי איירליינס אודות צי החברה ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות תעופה ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחל בית עריף

נַחַל בֵּית עָרִיף הוא נחל אכזב במרכזה של ישראל. תחילתו בגובה של 300 מטר מעל פני הים, סמוך לעופרים בשומרון, שם הוא מוכר גם בשם "ואדי אל-חרוב". הנחל זורם מערבה, חוצה את גדר ההפרדה בסמוך ליישוב רנתיס נכנס לתוך היישוב שוהם מדרום-מזרח, ולאחר מכן הוא חוצה את אזור מסלולי הטיסה בנמל התעופה בן-גוריון, ונשפך אל נחל יהוד מדרום לאור יהודה, בגובה של כ-30 מטר מעל פני הים. הנחל כיום הוא נחל אכזב וקיימת בו זרימת מים רק למשך זמן קצר אחרי ירידת גשמים משמעותיים בסביבתו. בחלק שבתחומי היישוב שוהם הוקמה טיילת לאורכו. בזמן מלחמת העולם הראשונה נסללה על ידי הצבא הבריטי לאורך הנחל מסילת ברזל צרה מתחנת הרכבת כפר ג'יניס עד אזור הכפר א-לובאן, ששימשה כקו אספקה לחזית. כיום נשארו לאורך הנחל שרידי גשרים המציינים את תוואי המסילה. במקום שבו חוצה המסילה המזרחית את הנחל, הוקם סכר לאגירת מי הנחל לשימוש קטרי הקיטור שנעו על המסילה. הסכר נהרס עם השנים ולאחר שיקום הגשר בשנים 2002–2003 לא נותר ממנו זכר. בחלקו המערבי של נחל בית עריף, סמוך ליישוב שוהם, נחפרו שרידי בית קברות מהתקופה הכלקוליתית (שנמשכה למן האלף ה-5 לפנה"ס ועד 3300 לפני הספירה בקירוב) ותקופת הברונזה הקדומה ושרידי יישוב מתקופת אלו. בין השאר שרידי ממגורה שרצפתה עשויה מאבני גוויל קטנות, שהונחו ישירות על האדמה. חלקה העליון של הממגורה נבנה באבני גוויל בינוניות, וביניהן חומר מליטה שנעשה כנראה מלבנים. הממגורה הכילה כמות גדולה של עצמות בעלי חיים וחרסים מהתקופה הכלקוליתית המאוחרת (התרבות הע'סולית), ובהם קערות, ופערורים. מחוץ לממגורה התגלתה אבן קלע סגלגלה, המתוארכת לתקופה הכלקוליתית הקדומה; היא מאפיינת את תרבות ואדי רבה, ומוכרת עין אל-ג'רבה, מתל כברי ומיריחו. בנוסף נחשף מצבור חרסים מהתקופה הכלקוליתית המאוחרת. גשר כביש 40 מעל נחל בית עריף, קרוב לצומת בדק זרימה בנחל בית עריף בעקבות גשם חזק, ברקע שוהם שרידי גשר רכבת באפיק הנחל בסמוך לשוהם גשר מעל נחל בית עריף, סמוך לכביש 444 ולשוהם תחנת הרכבת בית נבאלא מסילת הרכבת בנחל בית עריף מועצה לשימור אתרי מורשת (הקישור אינו פעיל) מדיה וקבצים בנושא נחל בית עריף בוויקישיתוף אורית סגל, ‏נחל בית עריף (מערב), באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 122, 17 במרץ 2010
השתקפות (אלבום)

השתקפות הוא האלבום השלישי של הלהקה הישראלית סינרגיה. האלבום מכיל 12 שירים, בהם הסינגלים "מתי את חוזרת", "תאמין" ,"טוב לי לבד" ו"בוער". שירים נוספים בולטים מהאלבום הם: "תאמין", שנכתב כהקדשה לילדים של חברי הלהקה רון הופמן, רועי גפן ועירון שבתאי, "לא הספקתי לומר", שנכתב לזכרו של צח לביא, בן דודו של רועי גפן, ו"הקרב האחרון", שנכתב כדי לתאר את רגעיו האחרונים של חייל בשטח הקרב.
דיואי

דיואי וכן דואי הם תעתיקים אפשריים בעברית לשם Dewey. האם התכוונתם ל... אישים ג'ון דיואי (1859–1952) – היה פילוסוף, פסיכולוג ואיש חינוך אמריקאי ג'ורג' דיואי (1837–1917) – היה אדמירל הצי האמריקאי והיחיד שהחזיק בדרגה זו, שהיא הגבוהה ביותר בצי ארצות הברית ג'ורג' דיואי קלייד (1898 –1972) – היה פוליטיקאי אמריקאי, לשעבר מושל יוטה דיואי ברטלט (1919–1979) – היה פוליטיקאי אמריקאי, לשעבר מושל אוקלהומה מלוויל דיואי (1851–1931) – היה ספרן אמריקאי, ממציא שיטת דיואי למיון ספרים בספרייה תומאס דיואי (1902–1971) – היה פוליטיקאי אמריקאי, לשעבר מושל מדינת ניו יורק אחר שיטת דיואי – שיטת מיון ספרים בספרייה שהומצאה על ידי מלוויל דיואי הולך חזק: סיפורו של דיואי קוקס – סרט אמריקאי משנת 2007 דיואי או דואי – דמות מצוירת מבית וולט דיסני, ראו יואי, דואי ולואי
מיקרוסופט מחקר

מיקרוסופט מחקר (באנגלית: Microsoft Research, ר"ת MSR) היא חטיבה של תאגיד מיקרוסופט שנוסדה בשנת 1991 לשם מחקר במדעי המחשב. מיקרוסופט מחקר נחשבת כאחד ממרכזי המחקר המובילים בעולם, המעסיקה כמה מן החוקרים הבולטים ביותר בתחומם, בהם זוכי פרס טיורינג צ'ארלס אנטוני ריצ'רד הור (C.A.R. Hoare) ובאטלר למפסון (Butler W. Lampson), זוכה מדליית פילדס מייקל פרידמן (Michael H. Freedman), וחוקרים נודעים נוספים בתחומי מדעי המחשב, פיזיקה ומתמטיקה. המחקר בחטיבה מתחלק באופן כללי לתחומים הבאים: אלוגריתמים ותאוריה פיתוח חומרה אינטראקציית אדם-מחשב למידה חישובית, הסתגלות ואינטליגנציה מולטימדיה וגרפיקה חיפוש, איחזור מידע וניהול ידע אבטחת מידע וקריפטוגרפיה מחשבים וחברה הנדסת תוכנה מערכות, ארכיטקטורות, ניידות ורישות ביולוגיה חישובית ומערכתית אחת המטרות המוצהרות של מיקרוסופט מחקר היא "תמיכה במחקר ארוך-טווח בתחום מדעי המחשב, שאינו כבול למחזורי הייצור". מיקרוסופט מחקר מעניקה מדי שנה מלגות מחקר לתלמידים לתארים מתקדמים וכן לחברי סגל אקדמי, ומממנת את שהותם באחד ממרכזי המחקר של החטיבה. חטיבת מיקרוסופט מחקר מחזיקה במעבדות בערים שונות בעולם: "מיקרוסופט מחקר רדמונד" נוסדה במטה חברת מיקרוסופט, ברדמונד במדינת וושינגטון בשנת 1991. "מיקרוסופט מחקר קיימברידג'" נוסדה בשנת 1997 בקיימברידג' שבאנגליה, ומקיימת קשר הדוק עם אוניברסיטת קיימברידג'. "מיקרוסופט מחקר אסיה" נוסדה בבייג'ינג בשנת 1998. "מיקרוסופט מחקר בעמק הסיליקון" נוסדה בשנת 2001 ופועלת במאונטן ויו, קליפורניה. בשנת 2006 היא התמזגה עם מרכז המחקר של מיקרוסופט בסן פרנסיסקו. "מיקרוסופט מחקר הודו" נוסדה בשנת 2005 בבנגלור. "מרכז מיקרוסופט לפיתוח בקהיר" החל לפעול במצרים בשנת 2006. "מיקרוסופט מחקר יוון" נוסדה באתונה בשנת 2008. "מיקרוסופט מחקר פקיסטן" נוסדה בקראצ'י בשנת 2008. "מיקרוסופט מחקר ניו אינגלנד" נוסדה בקיימברידג', מסצ'וסטס בשנת 2008. "מיקרוסופט ישראל מחקר ופיתוח" נוסדה בהרצליה בשנת 2008. מדיה וקבצים בנושא מיקרוסופט מחקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיקרוסופט מחקר (באנגלית) מיקרוסופט מחקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Research Areas, Microsoft Research. A Centre of Excellence in Scientific Research is founded in Trento About Microsoft Research
דוד גורדון

דוד גורדון (בכתיב יידי: גאָרדאָן; 28 במרץ 1831 – 21 במאי 1886) היה מתרגם, עיתונאי ועורך עברי איש ליטא, מראשוני תנועת "חיבת ציון". היה עורך עיתון "המגיד" במשך 30 שנה. דוד גורדון נולד ב-1831 בעיירה פודמרץ (ליד וילנה). ב-1841 עברה המשפחה לווילנה (בירת גוברניית וילנה שבתחום המושב של האימפריה הרוסית. כיום בירת ליטא) שם קיבל דוד חינוך מסורתי בישיבה, ובהמשך נחשף לערכי ההשכלה. ב-1850 נישא ועבר ללמד בעיירה סרהיי שבפלך סובאלק. ב-1855 נסע דוד לברמינגהאם ולסארי שבאנגליה שם עבד בהוראת העברית והגרמנית. לאחר סיום עבודתו באנגליה השתקע דוד בפרוסיה ושימש בין היתר עיתונאי בשבועון העברי "המגיד". בשנת 1858 נתמנה כעוזר לעורך העיתון, ובשנת 1880, עם פרישתו של אליעזר ליפמן זילברמן, התמנה לתפקיד העורך. גורדון היה הראשון בעיתונות העברית אשר קרא לחיבת ציון ולשיבת ציון, והגיב בהתלהבות להופעת ספריהם של הרב צבי הירש קלישר, הרב יהודה אלקלעי ומשה הס. בשנת 1863 פרסם מאמר גדול בשם "בשובה ובנחת תושעון". במאמר זה, קרא גורדון לתחייתנו הלאומית בארץ ישראל. ב-1869 פרסם את המאמר "דבר בעיתו" שעסק גם הוא בתחיה הציונית. בשנים 1879 עד 1881 הוציא שבועון בשם "מגיד משנה" שהוקדש למדע. בראשית שנות ה-80 של המאה ה-19 החל לפעול במסגרת "חיבת ציון", והשתתף בוועידת קטוביץ (1884). מתרגומיו: "ויכוח על האהבה" ("שיחות על האהבה") לדון יהודה אברבנאל, "ספר מסעי ישראל" ("מסעי בני ישראל") מאת הנוסע היהודי-מולדבי ישראל יוסף בנימין. בתו של דוד, ד"ר גרטרוד (גיטל) גורדון, נולדה בעיר ליק. עזרה לאביה תקופת מה בעריכת ה"מגיד" ולאחר מותו אף ניהלה אותו בשנים 1885 עד 1890. ב-1891 נסעה ללימודי רפואה בפריז אותם סיימה בהצטינות ב-1897 דוד גארדאן, ספר מלחמת החושך והאור: דבר הריב בין זעבאסטיאן ברונער, צורר היהודים ובין העברי איגנאץ קוראנדא, ליק: דפוס פעטצאלל, תרכ"א. דוד גארדאן, דרכי הרפואה, ליק: דפוס רודאלף זיעבערט, תר"ל. דוד גורדון: מבחר מאמריו / סדר בצירוף מבוא על ידי ג' קרסל, תל אביב: המחלקה לענייני הנער של הנהלת ההסתדרות הציונית ובהשתתפות קרן היסוד והקרן הקימת לישראל על ידי "מצפה", תש"ב. יוסף שלמון, "דוד גורדון ועיתון המגיד: חילופי עמדות ללאומיות היהודית 1860–1882", בתוך: עמנואל אטקס (עורך), הדת והחיים, תנועת ההשכלה היהודית במזרח אירופה, ירושלים: 1993, עמ' 405–424. גדעון קוץ, חדשות וקורות הימים,מחקרים בתולדות העיתונות והתקשורת היהודית. ירושלים: 2013, עמ' 36 - 70. מדיה וקבצים בנושא דוד גורדון בוויקישיתוף כתבי דוד גורדון בפרויקט בן-יהודה 'גורדון, דוד (דב־בר)', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 136-137 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1334-1335). הרמן רוזנטל, פיטר ויירניק, ‏"דוד בן דב בער גורדון", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) [ https://web.archive.org/web/20090109185919/http://www.jafi.org.il/education/100/hebrew/people/gordon.html דוד גורדון], באתר המחלקה לחינוך יהודי ציוני, הסוכנות היהודית מאמרו של פרופ' שלמון בגרסה אנגלית, Modern Judaism 17.2 ‏(1997),‏ 109–124 (באנגלית) דוד גורדון, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" חיים אורלן, עם זכרו של דוד גורדון, דבר, 27 במרץ 1942 גצל קרסל, העתונות העברית בת מאה, דבר, 15 במאי 1956 צמח צמריון, ה"מגיד" ודוד גורדון עורכו, חרות, 8 ביוני 1956, המשך דוד בן דב בר גארדאן (1831-1886), דף שער בספרייה הלאומית דוד גורדון, בלקסיקון הספרות העברית החדשה העלמה ד"ר גירטרוד גורדון, המגיד, 25 בפברואר 1897, המשך