laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוד טיילור

רודני סטארט טיילור (באנגלית: Rodney Sturt Taylor;‏ 11 בינואר 1930 – 7 בינואר 2015) היה שחקן אוסטרלי ששיחק בלמעלה מ-50 סרטים עלילתיים. טיילור נולד בפרוור של סידני לאב שהיה קבלן בניין ולאם שהייתה סופרת ילדים. הוא החל לקחת שיעורי אמנות בתיכון והמשיך אותם בקולג'. הוא החליט להפוך לשחקן לאחר שראה את לורנס אוליבייה משחק במחזה "ריצ'רד השלישי" באולד ויק. את הופעת הבכורה שלו בסרט העלילתי ערך בסרט האוסטרלי של לי רובינסון (אנ'), "מלך ים האלמוגים (אנ')" (1954). עד מהרה החל לשחק בסרטי טלוויזיה, וגילם כמה דמויות שונות בסדרה "סטודיו 57 (אנ')". הוא התחיל לצבור פופולריות לאחר שכיכב ב"מכונת הזמן" (1960). מאוחר יותר הוא כיכב בסרט ההנפשה "על כלבים וגנבים" (1961). באחד מתפקידיו המפורסמים ביותר הוא גילם את מיץ' ברנר בסרט "הציפורים" (1963), בבימויו של אלפרד היצ'קוק. עד סוף שנות ה-90 החל טיילור לפרוש בהדרגה ממשחק. תפקידו הקולנועי האחרון היה בסרטו של קוונטין טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד" (2009). מדיה וקבצים בנושא רוד טיילור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוד טיילור רוד טיילור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רוד טיילור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוד טיילור, באתר AllMovie (באנגלית) רוד טיילור, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) רוד טיילור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Ruggedly Masculine: Rod Taylor in “The Birds”, Classiq, ‏30 בספטמבר 2020
גאורגי אטנסוב (מלחין)

גאורגי גאורגייב אטנסוב (בבולגרית: Георги Георгиев Атанасов;‏ 6 במאי 1882 – 17 בנובמבר 1931) היה מלחין בולגרי, אשר נמנה עם בולטי מלחיני האופרה של בולגריה המודרנית. אטנסוב נולד בפלובדיב. הוא יצא ללימודי מוזיקה בבוקרשט, בין 1901–1903 למד הלחנה אצל פייטרו מסקאני ב"קונסרבטוריון על שם רוסיני" בפזארו (אנ'), וזכה לדיפלומת מאסטרו. אטנסוב השתמש בכינוי מאסטרו כהקדמה לשמו לאורך הקריירה שלו. לאחר תום לימודיו, שב לסופיה וניצח על מספר תזמורות ומקהלות צבאיות. בתקופת מלחמת העולם הראשונה ערך אטנסוב סדרת קונצרטים ברחבי בולגריה, אשר הכנסותיהם היו קודש לבתי חולים, בתי יתומים ולמשפחות פצועים. בקונצרטים אלו שיתף אטנסוב את מקהלת צדיקוב בניצוחו של משה צדיקוב, וחלק מהקונצרטים היו בחסות אלאונורה מרויס-קוסטריץ, מלכת בולגריה. בין השנים 1922–1923 כיהן כמנצח הראשי של האופרה והבלט הלאומיים בסופיה. לאורך הקריירה כתב שבע אופרות. אטנסוב סבל מסוכרת ומצבו החמיר. הוא יצא לטיפולים רפואיים באיטליה ושם הלך לעולמו. הוא נקבר באיטליה, וב-1937 הועברו עצמותיו לקבורה בבית הקברות המרכזי שבעיר. רכס אטנסוב באנטארקטיקה נקרא על שמו. מדיה וקבצים בנושא גאורגי אטנסוב בוויקישיתוף גאורגי אטנסוב, באתר Discogs (באנגלית) גאורגי אטנסוב, באתר ucis.pitt.edu (באנגלית). מוני שלום, יובל למקהלת מ.צדיקוב, בתוך: א.חן ציון, מוני שלום (עורכים), ליובלה של מקהלת הפועלים על שם משה צדיקוב, המחלקה לתרבות של ההסתדרות הכללית, הוצאת אחדות, 1959, עמודים 18, 36–38. גאורגי אטנסוב, באתר opera.stanford.edu (באנגלית).
מדליות במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024)

במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024) חולקו 1,707 מדליות ב-549 תחרויות ספורט ב-22 ענפי ספורט שונים. עיצוב המדליות נעשה במרכז עיצוב תכשיטים יוקרתי שומה Chaumet שבפריז. המדליות הוצגו לציבור ב-8 בפברואר 2024. במרכז החלק הקדמי של המדליה צורת משושה עשוי ברזל שנלקח מקורות של מגדל אייפל. בצד האחורי - מראהו של מגדל אייפל לצופה שעומד מתחת למגדל במרכזו, ומביט למעלה לכיוון הקומה הראשונה של המגדל. מסביב מופיעות מילים שכתובות בכתב ברייל. המדליות שוקלות 455–529 גרמים, בקוטר של 85 מילימטר, ובעובי של 9.2 מילימטר. מדליית הזהב עשויה 98.8% מהמתכת כסף, ורק 1.13% זהב. מדליית הארד עשויה מנחושת, אבץ ובדיל.   מדינה מארחת (צרפת) מדליות באולימפיאדת פריז (2024) מספר המדליות הפיזיות שהוכנו גדול הרבה יותר, כי כאשר נבחרת זוכה - כל אחד מהספורטאים בנבחרת מקבל מדליה פיזית, אבל בטבלת המדליות נרשמת מדליה אחת טבלת המדליות הכללית, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות באופני כביש, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות באופני מסלול, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות באתלטיקה, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בבדמינטון, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בבוצ'ה, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בג'ודו, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בהרמת כוח, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בחתירה, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בטאקוונדו, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בטניס, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בטניס שולחן, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בטריאתלון, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בירי תחרותי, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בכדורגל לעיוורים, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בכדורסל, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בכדורעף, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בכדורשער, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בסיף, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בקאנו/קיאק, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בקשתות, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות ברוגבי, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות ברכיבה, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024 טבלת המדליות בשחייה, מתוך אתר המשחקים הפאראלימפיים פריז 2024
9 (אלבום של כרקוקלי)

9 הוא אלבום האולפן השני של הצמד המוזיקלי הישראלי כרקוקלי. הוא יצא לאור ב-21 בנובמבר 2019 בהוצאה עצמית תחת חברת ההפצה D-Music. האחיות כרקוקלי, טלי ולירון, מבצעות מוזיקת פופ נשי קליל, בדומה לצמדי אחיות קודמות בז'אנר כמו האחיות יוספי והאחיות פיק. הן התגלו לראשונה בעונה הראשונה של הריאליטי "אקס פקטור ישראל" בשנת 2013. האלבום נקרא כנראה על שם השיר "תשע נשמות" שמופיע בו ועל סמך העובדה כי הוא כולל 9 רצועות. נושאי השירים באלבום עוסקים במאניה-דיפרסיה של נעורים, המתאפיינים בהתמקדות עצמית ובמאבקים פנימיים, ובנושאים שמעניינים את הקהל הצעיר, כמו אינסטגרם, סטורי ויחסים בין-אישיים. האלבום נוצר בשיתוף עם המפיק המוזיקלי סתיו בגר. בביקורת אלבום שפורסמה בגלובס על ידי תימורה לסינגר, האלבום 9 מאופיין כמוזיקה קצבית, קליטה ומרקידה אך לא פורצת את גבולות הז'אנר או פונה לקהלים מבוגרים יותר. בנוסף צוין כי קהל היעד העיקרי של האלבום מורכב מבני גילן של האחיות, והוא פחות מתאים לגילאים מבוגרים יותר. המוזיקה באלבום מוגדרת כמונוטונית עם לחנים דלים, מה שמקשה על הרחבת קהל היעד. בביקורת אלבום שפורסמה במעריב על ידי דודי פטימר, נכתב כי בניגוד לאלבומן הראשון, "מי אם לא את", האלבום הנוכחי מתאפיין במעטפת מוזיקלית הדוקה, מורכבת ופרועה יותר, עם וייב מרענן. בנוסף נכתב כי הטקסטים נחשבים לרדודים, אך הלחנים הקליטים מעוררים סקרנות להאזנה לאלבום. כל השירים הופקו על ידי סתיו בגר. כל השירים נכתבו על ידי לירון כרקוקלי, סתיו בגר וטלי כרקוקלי, אלא אם צוין אחרת. האלבום 9 באתר ספוטיפיי תימורה לסינגר, ‏"9" של האחיות כרקוקלי: מרקיד וקולי, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2019 דודי פטימר, ‏אחיות מעשיות: "כרקוקלי" מציגות טקסטים רדודים ולחנים קליטים, באתר מעריב אונליין, 1 בדצמבר 2019
השופט דרד (סרט, 1995)

השופט דרד (באנגלית: Judge Dredd) הוא סרט פעולה-מדע בדיוני אמריקאי משנת 1995 המבוסס על קומיקס בעל אותו שם. הסרט בוים על ידי דני קאנון ומככב בו סילבסטר סטאלון בתור השופט דרד. הסרט צולם כולו באולפני שפרטון בבריטניה, והופץ על ידי Buena Vista Pictures ב-30 ביוני 1995. עלילת הסרט מתרחשת במאה ה-22 בעולם דיסטופי פוסט-אפוקליפטי בו, בעקבות אסון לא מוגדר אשר הפך חלק גדול מכדור הארץ לשממה בה לא ניתן לגור. בעקבות כך האנושות עברה לגור במגה ערים ענקיות רוויות פשע. על מנת לשמור על הסדר הוקם חיל "שופטים" אשר סמכויותיו משלבות את הסמכויות המסורתיות של השוטרים, השופטים, חבר המושבעים, והתליין. העלילה מתמקדת באחד מאותם קציני אכיפת החוק הבכירים אשר מכונה השופט דרד (מגולם על ידי סילבסטר סטאלונה) אשר הופלל ברצח שלא ביצע על ידי אחיו למחצה ריקו שזומם להשתלט על העיר מגה-סיטי אחת באמצעות צבא משובטים על-אנושיים. סילבסטר סטאלון בתפקיד השופט ג'וזף דרד ארמנד אסנטה בתפקיד ריקו דיאן ליין בתפקיד השופטת הרשי רוב שניידר בתפקיד הרמן "פרגי" פרגוסון יורגן פרוכנוב בתפקיד השופט גריפין מקס פון סידוב בתפקיד השופט העליון פארגו ג'ואנה מיילס בתפקיד השופטת מקגרודר ג'ואן צ'ן בתפקיד ד"ר אילזה היידן בלת'זר גטי בתפקיד הצוער נתן אולמאייר איאן דורי בתפקיד גייגר מיטשל ראיין בתפקיד ורטיס האמונד בראדלי לאוול בתפקיד השופט העליון האנטר סקוט וילסון בתפקיד פא אנג'ל כריסטופר אדמסון בתפקיד Mean Machine Angel יואן ברמנר בתפקיד ג'וניור אנג'ל פיל סמטון בתפקיד לינק אנג'ל בשנת 2012 יצא לשווקים סרט אתחול של השופט דרד בכיכובו של קארל אורבן, אשר נחשב בעיני רבים לנאמן יותר לקומיקס. מדיה וקבצים בנושא השופט דרד בוויקישיתוף "השופט דרד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "השופט דרד", באתר נטפליקס "השופט דרד", באתר AllMovie (באנגלית) "השופט דרד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "השופט דרד", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "השופט דרד", באתר אידיבי "השופט דרד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Archerd, Army (20 בספטמבר 1994). "'Dredd' shoot 'em up in Blighty". Variety. {{cite web}}: (עזרה)
ידיים על הלב

"ידיים על הלב" הוא אלבומו החמישי של יוגב גלוסמן, והשני שלו בשפה העברית. האלבום יצא לאור ב-24 ביוני 2024 תחת הוצאת חברת התקליטים נענע דיסק. יוגב גלוסמן, הידוע גם בשם iogi, הוא מולטי-אינסטרומנטליסט ומפיק מוזיקלי ישראלי. הוא הוציא שלושה אלבומים באנגלית ואלבום אחד בעברית, בעוד האלבום החדש שלו, "ידיים על הלב", הוא האלבום השני שלו בעברית. התהליך היצירתי של האלבום החל לאחר צאת האלבום הראשון בעברית, בחורף 2019. גלוסמן החל לכתוב את האלבום במהלך כמה לילות באמירים, וחלק גדול ממנו נוצר אז. העבודה על האלבום נמשכה לסירוגין בין פרויקטים אחרים, והוא הושלם באמצע 2023. לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל, גלוסמן חזר להאזין לאלבום ושינה חלק מהמילים וההפקה, הרגיש שהאלבום מדבר את ההווה שלו ואת הזמנים הקשים. גלוסמן מתאר את האלבום כאלבום הכי אינטימי שלו, שמדבר על הסביבה הקרובה שלו, האהבות והפחדים שלו. בקיץ 2024, גלוסמן יערוך סיבוב הופעות לציון צאת האלבום החדש, שבו הוא יחבר לראשונה בין יצירתו בעברית לזו שבאנגלית תחת השם iogi. האלבום ידיים על הלב באתר ספוטיפיי האלבום ידיים על הלב באתר טיידל nanadisc, ידיים על הלב – אלבום חדש ושני בעברית [...], באתר אינסטגרם, ‏24 ביוני 2024
3 (אלבום)

החצר האחורית 3 הוא אלבום האולפן השלישי של ההרכב הישראלי החצר האחורית. הוא יצא לאור ב-15 באוגוסט 2024 תחת הוצאת חברת התקליטים הפי"ל. יענקל'ה רוטבליט הוא פזמונאי ומשורר, חבר בהרכב המוזיקלי "החצר האחורית", לצד המוזיקאים תומר יוסף, איתמר ציגלר וגדי רונן. האלבום השלישי של ההרכב יצא לאחר הפסקה של שבע שנים והשירים שלו קיבלו משמעות מחודשת בעקבות המצב הפוליטי והביטחוני בארץ, במיוחד לאחר אירועי אוקטובר 2023. חברי הלהקה תיארו איך הופעותיהם הפכו לסשנים של תרפיה עבור הקהל, שיכול היה להביע את תחושותיו בעקבות השירים. ב-26 באוגוסט 2020, יצא הסינגל הראשון מתוך הפרויקט, "הפסיקו את המוזיקה", שנכתב בעקבות אירועי מחאת בלפור בירושלים. השיר מתאר את האירועים שקרו בחודשים שקדמו לצאתו, עם מסרים ציניים ואירוניים, כמו "הפסיקו את המוזיקה" ו-"המלך העירום רוכב על הנגיף". ב-3 בינואר 2021 יצא לאור הסינגל השני מתוך הפרויקט, "הצוללת התשיעית", שיר מחאה על פרשת הצוללות, אותה רוטבליט רואה כשחיתות הגדולה ביותר בתולדות מערכת הביטחון הישראלית. ב-19 באוגוסט יצא לאור הסינגל השלישי מתוך האלבום, "הכל כלול". בשיר יש התייחסות לאלימות פוליטית ולמצב חברתי קשה, עם שורות כמו "עד הרצח הפוליטי הבא" ו"הקריסה לא תהיה מפוארת, האימה הזיעה והדם". ב-28 ביולי 2024 יצא לאור הסינגל "תולה את הנעליים" שנכתב במקור כשיר אישי על ייאוש ופרישה מכדורגל, אך בעקבות האסון במג'דל שמס, בו נרצחו 12 ילדים, השיר קיבל משמעות קולקטיבית יותר. האלבום 3 באתר יוטיוב ליאור אוחנה, "את חיה במדינה מתפרקת, עם מספר קורבנות בלתי נתפס. אין פיס אנד לב", באתר ynet, 16 באוגוסט 2024 נעמי גונן הגיב, החצר האחורית - הפסיקו את המוסיקה, באתר yosmusic.com, ‏2020-08-27 שגיא בן נון‏, יענקל'ה רוטבליט: "בקרוב המונים יעזבו את ישראל. מה יש לעשות פה?", באתר וואלה, 3 בינואר 2021 אריאל פייגלין, יענקלה רוטבליט כותב קינה חדשה, באתר ערוץ 7, 20 באוגוסט 2021
פטלאבור: הסרט

פטלאבור: הסרט (ביפנית: 機動警察パトレイバー the Movie) הוא סרט מדע בדיוני מונפש יפני משנת 1989 בבימויו של מאמורו אישי. הסרט מבוסס על סדרת האנימה והמאנגה העתידנית "פטלאבור" (אנ'). זהו הסרט הראשון בסדרת סרטי פטלאבור. עלילת הסרט מתרחשת בעתיד הקרוב, בשנת 1999, בעיר טוקיו בה מבוצע פרויקט בינוי רחב היקף המכונה "פרויקט בבילון" אשר במסגרתו נבנים במפרץ טוקיו איים מלאכותיים באמצעות רובוטי ענק. בתחילת הסרט מתרחשות מספר תקריות בהן רובוטי הענק יוצאים מכלל שליטה, ונגרם נזק נרחב. צוות יחידת משטרת מטרופלין טוקיו בראשות קפטן קייצ'י גוטו, ואשר כולל את השוטרים נואה איזומי, אסומה שינוהארה ואיסאו אוטה, מתחילים לחקור את הסיבה לתקריות אלו. הם מגלים שרובוטי הענק מחוברים כולם למערכת הפעלה חדשה בשם HOS, אשר פותחה על ידי המתכנת האניגמטי אייצ'י הובה, אשר התאבד לאחרונה לפני שהצליח לשתול בקוד של מערכת ההפעלה וירוס אשר נועד לגרום להרס רב ברחבי טוקיו. אתר האינטרנט הרשמי של פטלאבור: הסרט (ביפנית) פטלאבור: הסרט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "פטלאבור: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פטלאבור: הסרט", באתר נטפליקס "פטלאבור: הסרט", באתר AllMovie (באנגלית) "פטלאבור: הסרט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פטלאבור: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Patlabor: The Movie (1989) ▶ KINO, KINO (ב־) Production I.G (WORK LIST (Details)), www.production-ig.com ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פטלאבור: הסרט".
איסט ביי ריי

ריימונד ג'ון "איסט ביי ריי" פפרל (באנגלית: Raymond John "East Bay Ray" Pepperell; נולד ב-17 בנובמבר 1958) הוא מוזיקאי אמריקאי וגיטריסט להקת הפאנק דד קנדיז. עבודת הגיטרה שלו הושפעה מג'אז ורוקבילי. לצד המילים הנבונות של ג'לו ביאפרה והסגנון הווקאלי הייחודי המבוסס על ויברטו, נגינתו של איסט ביי ריי הייתה אחד הגורמים המגדירים את המוזיקה של דד קנדיז, ובהרחבה, של "הגל השני" של הפאנק האמריקאי. הוא גם החבר היחיד שנשאר חבר קבוע בלהקה מאז הקמתה. ריימונד ג'ון פפרל נולד וגדל באזור מפרץ סן פרנסיסקו והושפע מוזיקלית משני הוריו, שארגנו פסטיבלי אמנות ומוזיקה מקומיים בשכונת הפרברים שלהם. לאביו היה אוסף של תקליטי ג'אז ובלוז משנות ה-30 וה-40, והוא היה לוקח אותו ואת אחיו להופעות של מאדי ווטרס, תזמורת קאונט בייסי ולייטנינג הופקינס. אמו הייתה מעריצה של הוויברז ופיט סיגר. הוריו, שהיו פעילים גם בתנועה לזכויות האזרח בשנות השישים, השפיעו עליו פוליטית. ריי סיים את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ותכנן להיות אדריכל, אך מצא את האדריכלות מגבילה מדי מבחינה אמנותית. בשלב זה, הוא כבר החל לכתוב ולנגן מוזיקה כשהבין שהוא לא יכול לחיות בלעדיה. לפני הדד קנדיז, איסט ביי ריי ניגן בגיטרה עם להקת רוקבילי/דו-וופ מאזור מפרץ סן פרנסיסקו, Cruis'n, והוציא סינגל אחד, "Vicky's Hickey", שנמכר בעיקר בהופעות שלהם. הדד קנדיז הייתה להקת פאנק רוק ייחודית. למרות שהם שמרו על המוזיקה שלהם לרוב רועשת, מהירה ואגרסיבית, הם זרקו פריחות אקלקטיות. ניסויים אלה כללו את נגינתו בגיטרה של איסט ביי ריי, שלקח השפעות כמו מוזיקה לסרטים (פסקול סרטי ריגול ומערבוני ספגטי של אניו מוריקונה), רוק גלישה אינסטרומנטלי (סגנונות הגיטרה של דיק דייל וג'ורג' טומסקו מ-The Fireballs), כמו גם המוזיקה הפסיכדלית של שנות ה-60 (במיוחד פינק פלויד המוקדמת) עם אפקטי ההד המסחריים שלו. בעזרתם של ג'לו ביאפרה וקלאוס פלוריד, איסט ביי ריי יצר סגנון וצליל גיטרה מובחנים ומניעים. בראיונות ציין איסט ביי ריי את נגינתו של סיד בארט באלבומה הראשון של פינק פלויד, The Piper at the Gates of Dawn, כמו גם את המוזיקה של אוהיו פליירס, ואת נגינת הגיטרה של סקוטי מור, איש הצד של אלביס פרסלי (עם ההד המסחרי שלו), כהשפעות. חיבתו של איסט ביי ריי למוזיקת מערבוני ספגטי באה לידי ביטוי בסינגל 7 אינץ' שהקליט בשנת 1984 בשם "Trouble in Town"/"Poison Heart". איסט ביי ריי היה מעורב בכל הקלטות האולפן של דד קנדיז וקיבל קרדיט על מיקס והפקת הסינגל הראשון של הלהקה, "California Über Alles"/"Man with the Dogs", האלבום הראשון של הלהקה Fresh Fruit for Rotting Vegetables עם אוליבר דיקיקו, המיני-אלבום In God We Trust, Inc. ו-"Holiday in Cambodia"/"Police Truck". ריי היה אחד המייסדים של אלטרנטיב טנטקלס, שהוקמה עבור הדד קנדיז ולאמנים אחרים, והיה שותף בה עד אמצע שנות ה-80. ריי הפיק שני תקליטורים של הקלטות חיות של Dead Kennedys, Mutiny on the Bay ו-Live at the Deaf Club. מדיה וקבצים בנושא איסט ביי ריי בוויקישיתוף איסט ביי ריי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איסט ביי ריי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איסט ביי ריי, באתר AllMusic (באנגלית) איסט ביי ריי, באתר MusicBrainz (באנגלית) איסט ביי ריי, באתר Discogs (באנגלית) איסט ביי ריי, באתר Songkick (באנגלית) "East Bay Ray"
מימי בלקנסקה

מימי מיכאילובה בָּלְקָנסְקָה (בבולגרית: Мими Михайлова Балканска;‏ 22 ביולי 1902 – 22 במאי 1984) הייתה פסנתרנית, שחקנית, וזמרת אופרה ואופרטה בולגרייה. במחצית הראשונה של שנות ה-30 של המאה ה-20 הייתה חברת מקהלת צדיקוב תחת משה צדיקוב. בלקנסקה נולדה ברוסה. בגיל צעיר התייתמה מאביה ומשפחתה היגרה לסופיה. היא למדה נגינת פסנתר ושירת אופרה בסופיה, והמשך המשיכה את לימודיה בווינה ובברלין. בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 התפרנסה מנגינת פסנתר בעת הקרנת סרטים אילמים בבתי קולנוע. בהמשך, נמנתה עם סגל הזמרות של "תיאטרון האופרה החופשי של סופיה" (בול'), ומאוחר יותר נמנתה עם מייסדי "התיאטרון המוזיקלי של סופיה" ובו הייתה סולנית ראשית בשורה ארוכה של מחזות זמר ואופרטות. מראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 ולמשך מספר שנים, נמנתה עם סולניות מקהלת צדיקוב תחת משה צדיקוב והשתתפה עמה בשורה ארוכה של קונצרטים ברחבי בולגריה וביוגוסלביה. בעשור זה צברה מעמד של דיווה בעולם התרבות הבולגרי. בשנים 1942–1946 נמנתה עם מייסדי וניהלה את "בית האופרטה" בסופיה, בשנים 1948–1963 עבדה בתיאטרון המוזיקלי של סופיה וכן השתתפה במספר סרטי קולנוע. הלכה לעולמה בסופיה לאחר ניתוח והיא בת 81 שנים, והובאה למנוחות בבית הקברות המרכזי בסופיה. רחוב בסופיה נושא את שמה. בית מגוריה בסופיה הוכרז אתר מורשת לאומית בולגרית, ומשמש כמוזיאון. Елиана Митова, Мими Балканска, царицата на оперетата ("מימי בלקנסקה מלכת האופרטה"), הוצאת וולקן 4, סופיה, 2002, ISBN 9789544880712 (בבולגרית) מדיה וקבצים בנושא מימי בלקנסקה בוויקישיתוף מימי בלקנסקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מימי בלקנסקה, באתר operastars.de (בבולגרית) אוגניאן סטמבולייב, מימי בלקנסקה היא עידן בתרבות האופרטות בבולגריה, באתר duma.bg (בבולגרית) מוני שלום, יובל למקהלת מ.צדיקוב, בתוך: א.חן ציון, מוני שלום (עורכים), ליובלה של מקהלת הפועלים על שם משה צדיקוב, המחלקה לתרבות של ההסתדרות הכללית, הוצאת אחדות, 1959, עמודים 18, 36–38. מימי בלקנסקה, באתר jenatadnes.com (בבולגרית)
עז (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עז הבר – מין בסוג יעל שבמשפחת הפריים הנחשב לאבי עז הבית עז הבית – תת-מין של עז הבר עז מתעלפת – זן של עז הבית אשר סובלת מהתקפי שיתוק וקשיון שרירים קצרים בעת התרגשות גדוד עֹז (77) – גדוד שריון ישראלי בחטיבה 7 עז 77 (ספר) – ספר על לחימת גדוד עֹז (77) במלחמת יום הכיפורים עז א-דין אל-קסאם – חכם דת מוסלמי סורי, מנושאי הדגל של הרדיקליזם הערבי-מוסלמי-פלסטיני בארץ ישראל בראשית המאה ה-20 גדודי עז א-דין אל-קסאם – הזרוע הצבאית של החמאס הנקראת על שמו של עז א-דין אל-קסאם שנת העז – שנה בלוח השנה הסיני עוז (פירושונים) ע"ז – עבודה זרה נקראת בלשון האחרונים בתור ע"ז.
Component video

Component video היא אחת מהשיטות להעברת אות וידאו אנלוגי. אות הקומפוננט מכיל בנפרד את אות הבהירות (Y - luminance), ואת אותות הפרשי הצבעים (b-y), (r-y). בצורתו הבסיסית ביותר כולל האות בנפרד את שלושת צבעי היסוד: אדום, ירוק וכחול (RGB). לשם כך משתמשים בשלושה כבלים נפרדים, דבר המאפשר להעביר אותות וידאו באיכות גבוהה יותר מאות Composite video. אות זה נקרא כך מכיוון שהאות מופרד לרכיביו. שיטה זו משמשת להעברת את אות החוזי (וידאו) בלבד, ללא אות השמע (אודיו). מכיוון שהאות מורכב מחלקים בסיסיים יותר (צבעי היסוד), עיבודו בשיטה זו מדויק וטוב יותר ומאפשר לבצע כיוונים וכיולים בצורה מדויקת יותר. לדוגמה, הקטנת שיעור הצבע האדום באות המורכב. חסרונה העיקרי של שיטה זו היא עצם ההפרדה לשלושה כבלים, כלומר יש לפרוס 3 פריסות זהות (במקום אחת בשיטת Composite), וכן, כל מכשיר כזה דורש 3 מחברים. שיטה זו רווחת בתחום הווידאו המקצועי. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יונתן קלימי (מיני-אלבום)

"יונתן קלימי" הוא המיני-אלבום הראשון של המוזיקאי הישראלי יונתן קלימי. הוא יצא לאור ב-22 ביולי 2024 בהוצאה עצמית תחת חברת ההפצה D-Music. עדן בן זקן הייתה מהראשונות שגילתה את קלימי, והזמינה אותו לשיר בחתונתה. קלימי כתב ושר את השיר "החיים" בחתונה, שהפך להצלחה גדולה. לאחר הצלחת השיר, קלימי ותמר יהלומי הפכו למבוקשים על ידי אמנים רבים בישראל, כולל שרית חדד, איל גולן, עומר אדם ואחרים. קלימי ויהלומי כתבו להיטים רבים לאמנים אלו, וזכו להצלחה רבה בתעשיית המוזיקה הישראלית. בשנת 2020, קלימי התחיל לפתח את קריירת הסולו שלו, למרות הקשיים שמגפת הקורונה הביאה. ב-22 ביולי 2024 הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, הנושא את שמו, הכולל ארבעה שירים, וערך הופעות סולד אאוט. האלבום יונתן קלימי באתר ספוטיפיי האלבום יונתן קלימי באתר דיזר ליאור אוחנה, "עדן בן זקן הזמינה אותי לשיר לה בחופה. אחרי זה היא שרה את השיר שלי לביבי. נהייתה היסטריה", באתר ynet, 9 באוגוסט 2024
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) – מתח

תחרות מתח באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-5 באוגוסט 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. 67 מתעמלים מ-29 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) התחרו בתרגיל המתח בשלב המוקדמות. תחרות המתח התקיימה בפעם ה-26 במשחקים האולימפיים, והיא אחת מחמש תחרויות המכשירים הבודדים שהתקיימו בכל אולימפיאדה בה היו תחרויות על מכשירים בודדים (תחרויות התעמלות ללא תחרויות על מכשירים בודדים התקיימו ב-1900, ב-1908, ב-1912 וב-1920). 8 המתעמלים המובילים בשלב המוקדמות (עם מגבלה של 2 מתעמלים למדינה) התקדמו לשלב הגמר. תחרות הקפיצות התרחשה לאורך יומיים: שלב המוקדמות (עבור כל תחרויות ההתעמלות לגברים) התרחש ב-27 ביולי, ושלב הגמר התרחש ב-5 באוגוסט. ערך מורחב – התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) – מוקדמות גברים עתודה העתודה לגמר תרגיל הקרקע היו: יומין אבאדיני (איטליה) ג'ו פרייזר (בריטניה) פרד ריצ'רד (ארצות הברית) המתעמלים שינוסוקה אוקה ואנחל ברחס סיימו את התחרות עם תוצאה זהה. המנצח נקבע באמצעות שובר שוויון: ציון הביצוע של אוקה היה גבוה מציון הביצוע של ברחס, לכן אוקה זכה במדליית הזהב. המתעמלים טאנג צ'יה-האנג וג'אנג בוהנג גם הם סיימו את התחרות עם תוצאה זהה, אך ציון הביצוע שלהם היה זהה, ושניהם מוקמו במקום השלישי וקיבלו את מדליית הארד. התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) התעמלות במשחקים האולימפיים התעמלות מכשירים במשחקים האולימפיים Artistic Gymnastics Men's Horizontal Bar Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024 Men's Horizontal Bar - Final results, באתר אולימפיאדת פריז (2024), 5 באוגוסט 2024
אחרון לוחמי החלל

אחרון לוחמי החלל (באנגלית: The Last Starfighter) הוא סרט אמריקאי משנת 1984 בבימויו של ניק קאסל. הסרט יצא לאקרנים ב-18 ביולי 1984. זהו אחד מסרטי הקולנוע הראשונים אשר עשו שימוש נרחב בגרפיקה ממוחשבת, במיוחד עבור קרבות החלל וספינות החלל. הסרט, אשר הופק בתקציב של 15 מיליון דולרים, גרף כ-29 מיליון דולרים בקופות ברחבי העולם. הסרט מתמקד בהרפתקאותיו של הנער אלכס רוגן (מגולם על ידי לאנס גסט) אשר נוהג לבלות את זמנו הפנוי באולם משחקי הווידאו המקומי בו הוא מקפיד לשחק במשחק ארקייד בשם "לוחם החלל". לאחר שאלכס מצליח לזכות בניקוד הגבוה ביותר במשחק, מגיע אליו חייזר בשם קנטאורי אשר מגלה לו שמשחק הארקייד היה למעשה מבחן שנועד לאתר את הטייסים המיומנים ביותר על מנת לגייסם למלחמה בין-גלקטית אמיתית. אלכס מסרב בתחילה להצעה אך משנה את דעתו בהמשך כאשר הוא מבין שהמשמעות של הניקוד הגבוה שהוא השיג במשחק היא שהוא היחיד שמסוגל להגן על הגלקסיה. בעקבות כך אלכס מגויס לליגת הכוכבים על מנת להגן על הגלקסיה. לאנס גסט - בתפקיד אלכס רוגן רוברט פרסטון - בתפקיד קנטאורי דן או'הרליהי - בתפקיד גריג קתרין מרי סטיוארט - בתפקיד מגי גורדון נורמן סנואו - בתפקיד Xur קיי אי קוטר - בתפקיד אנדוראן   "אחרון לוחמי החלל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אחרון לוחמי החלל", באתר AllMovie (באנגלית) "אחרון לוחמי החלל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אחרון לוחמי החלל", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אחרון לוחמי החלל", באתר Metacritic (באנגלית) "אחרון לוחמי החלל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "ID 797 – History of Computer Graphics and Animation". design.osu.edu.
המצולות

המצולות (באנגלית: The Abyss) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 1989 שנכתב ובוים על ידי ג'יימס קמרון. בסרט מככבים אד האריס, מרי אליזבת מסטרנטוניו ומייקל בין. הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר וזכה בפרס האוסקר בקטגוריה האפקטים החזותיים הטובים ביותר. הסרט, אשר הופק בתקציב של כ-47 מיליון דולרים, גרף בסך הכל כ-90 מיליון דולרים ברחבי העולם. צוות עובדים באסדת נפט, בראשותו של וירג'יל "באד" בריגמן (אד האריס), מגויסים על ידי הצי האמריקני לסייע במשימה סודית ביותר - צוללת גרעינית אמריקנית טבעה באופן מסתורי והצוות נדרש לסייע לצי האמריקני להוציא מהמים את הצוללת. הצוות כולל בין היתר את אשתו הפרודה של באד, ד"ר לינדזי בריגמן (מרי אליזבת מסטרנטוניו). בעת שהם חוקרים את ההריסות של הצוללת במעמקי האוקיינוס הצוות מגלה צורת חיים חייזרית מסתורית ואינטליגנטית. הצוות מבין בהמשך שחייזרים שוכנים במעמקי האוקיינוס ושיש לחייזרים טכנולוגיות מתקדמות בהרבה מהטכנולוגיות האנושיות. אד האריס - בתפקיד וירג'יל "באד" בריגמן מרי אליזבת מסטרנטוניו - בתפקיד ד"ר לינדזי בריגמן מייקל ביהן - בתפקיד לוטננט חירם קופי ליאו בורמסטר - בתפקיד קאטפיש דה פריס טוד גראף - בתפקיד אלן "היפי" קארנס קימברלי סקוט - בתפקיד ליסה סטנדינג "המצולות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המצולות", באתר נטפליקס "המצולות", באתר AllMovie (באנגלית) "המצולות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המצולות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "המצולות", באתר Metacritic (באנגלית) "המצולות", באתר אידיבי "המצולות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) The Abyss (1989), web.archive.org, ‏2009-03-03