laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
י"ב בשבט

י"ב בשבט הוא היום השנים-עשר בחודש החמישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השנים-עשר בחודש האחד עשר למניין החודשים מניסן. על פי הלוח העברי הקבוע, ברוב השנים, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ב שבט היא פרשת בשלח. אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה או כסדרה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות הכז, השא או השג) פרשת בר המצווה היא פרשת יתרו. ה'תרפ"ה – נפתח הטכניון בחיפה. ה'תש"ג – התנגדות חמושה ראשונה לאקציה בגטו ורשה. ה'תש"ג – ראשית חיסולו של גטו הורדנה בידי הנאצים. ה'תשכ"א – נוסד תיאטרון חיפה. ה'תשנ"ז – העיתונאית איילה חסון חושפת בערוץ הראשון את פרשת בר-און חברון. ה'תר"ך – יצחק ליב גולדברג, נדבן ופעיל ציוני ליטאי, ממייסדי חברת הכשרת הישוב וגואל אדמות הר הצופים. (נפטר בט"ו באלול ה'תרצ"ה) ה'תרל"ט – פנחס רוטנברג, ממנהיגי היישוב העברי וחלוץ התעשייה המודרנית בארץ ישראל, מייסד חברת החשמל. (נפטר בי"ד בטבת ה'תש"ב) ה'תרע"א – ישראל גלילי, ראש המטה הארצי של "ההגנה" ושר בממשלת ישראל. (נפטר בשבט ה'תשמ"ו) ה'תרצ"א – ידידיה בארי, פעיל אצ"ל וחבר הכנסת מטעם הליכוד. (נפטר בתמוז ה'תשס"ד) ה'תשט"ו – מיקי רוזנטל, חבר הכנסת ועיתונאי ועורך ישראלי. ה'תשכ"ז – שי צ'רקה, מאייר וקומיקסאי ישראלי. ה'תשכ"ט – עודד רביבי, ראש המועצה המקומית אפרת. ה'תשל"ט – אביעד קיסוס, שדרן רדיו, מנחה טלוויזיה, עיתונאי ופובליציסט ישראלי ה'שצ"א – רבי חיים כפוסי, פוסק הלכה ומגדולי חכמי מצרים במאות השש עשרה והשבע עשרה. ה'תש"ה – אבא ברדיצ'ב, מצנחני היישוב הוצא להורג בידי הנאצים. (נולד בה'תר"ף) ה'תשל"ט – דניס גאבור, פיזיקאי יהודי-הונגרי ממציא ההולוגרפיה. (נולד בה'תר"ס) ה'תשמ"א – הרב יהושע פישל זקס, רב ואיש חינוך מאנשי היישוב הישן בירושלים (נולד בה'תרנ"ח). ה'תשס"ו – הרב שבתי אטון, משגיח בישיבת פורת יוסף, מייסד ישיבת "ראשית חכמה" והעומד בראשה וחבר מועצת חכמי התורה. (נולד בכ"ב בתשרי ה'תרפ"ו) תשפ"ג – שבח וייס - יו"ר הכנסת ושגריר ישראל בפולין. י"א בשבט – י"ג בשבט שבט
י"ג בשבט

י"ג בשבט הוא היום השלושה עשר בחודש החמישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלושה עשר בחודש האחד עשר למניין החודשים מניסן. על פי הלוח העברי הקבוע, ברוב השנים, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ג שבט היא פרשת בשלח. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי פרשת בר המצווה היא פרשת יתרו. ה'תרפ"ז – נוסד כפר הנוער בן שמן ה'תש"ה – השואה: הצבא האדום משחרר את מחנות ההשמדה אושוויץ ובירקנאו שבפולין מידי הנאצים (במחנות אלה נרצחו בין 1.1 ל-1.5 מיליון איש, רובם יהודים) ה'תשי"א – החל מבצע ייבוש החולה שנועד להוסיף שטחי חקלאות ה'תשס"א – אריאל שרון זוכה בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה ה'תשס"ג – מעבורת החלל קולומביה משוגרת לטיסה STS-107 – טיסתה האחרונה. בטיסה זו נספה האסטרונאוט הישראלי אילן רמון ה'תי"ח – רבי שמשון ורטהיימר, רב, מדינאי ונדבן, מנהיג יהדות וינה ויהודי החצר של קיסר האימפריה הרומית הקדושה. רב ראשי למדינות בוהמיה, מוראביה והונגריה ולקהילות נוספות. (נפטר בי"ז באב ה'תפ"ד) ה'תרנ"ג – יצחק מאיר לוין, יו"ר אגודת ישראל ושר הסעד הראשון של ישראל (נפטר ה'תשל"א) ה'תרס"א – יאשה חפץ, כנר יהודי (נפטר ה'תשמ"ח) ה'תרס"ח – מרדכי אולמרט, חבר הכנסת ואביו של אהוד אולמרט (נפטר ה'תשנ"ח) ה'תש"ב – נסים זווילי, חבר הכנסת מטעם המערך ה'תשי"ט – דורון אביטל, חבר הכנסת, קצין בצה"ל, מפקד סיירת מטכ"ל, מנהל בית הספרים הלאומי ומרצה ה'ת"ט – רבי מאיר די בוטון, פוסק וראש ישיבה בסלוניקי ובגאליפולי ובעל שו"ת מהר"ם די בוטון. ה'תל"ח – יוזפא שמש, שמש, שוחט וסופר קהילת וורמייזא, מתעד מנהגי הקהילה ומחבר ספר מעשה נסים. (נולד בי"ג באדר א' ה'שס"ד) ה'תקס"ח – רבי יעקב שמשון מזסלב, רב בזסלב, בנו של רבי פנחס מקוריץ (נולד ב-ה'תקל"ב) ה'תק"ע – רבי מרדכי מלכוביץ', ראש שושלת "לכוביץ'-קוברין-סלונים" (נולד ב-ה'תק"ב) ה'תרצ"ד – פריץ הבר, כימאי יהודי-גרמני, חתן פרס נובל לכימיה (נולד ב-ה'תרכ"ט) ה'תש"ה – הרב ישכר שלמה טייכטל, רב בפישטיאן שבסלובקיה, מחבר שו"ת "משנה שכיר" והספר אם הבנים שמחה, נספה בשואה (נולד ב-ה'תרמ"ה) ה'תשי"ט – הרב ד"ר יעקב נאכט היה רב ברומניה (נולד ה'תרל"ג) ה'תשי"ח – ריכרד קאופמן, אדריכל ומתכנן ערים ישראלי (נולד ב-ה'תרמ"ז) ה'תש"ך – ויקטור קלמפרר, בלשן ועיתונאי גרמני ממוצא יהודי (נולד ב-ה'תרמ"א) ה'תשל"ט – הרב ברוך סורוצקין, ראש ישיבת טלז בקליבלנד וחבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית (נולד ב-ה'תרע"ז) ה'תשמ"ז – דוד ורהפטיג, איש בית"ר ואסיר ציון (נולד ב-ה'תר"ע) ה'תשס"ג – שמעון גרידי, חבר הכנסת מטעם התאחדות התימנים בישראל (נולד ב-ה'תרע"ג) י"ב בשבט – י"ד בשבט שבט
י"ד בשבט

י"ד בשבט הוא היום הארבעה עשר בחודש החמישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום הארבעה עשר בחודש האחד עשר למניין החודשים מניסן. על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בי"ד שבט הוא במרבית השנים פרשת יתרו. אבל אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצוה היא פרשת בשלח. ה'תק"ף – גילוי אנטארקטיקה ה'תרצ"ח – חנוכת בית הכנסת כדורי בפורטו – מבנה בית הכנסת הגדול ביותר בחצי האי האיברי ה'תשכ"א – דוד בן-גוריון מתפטר מראשות הממשלה לאחר שלא קיבל את המלצת ועדת השבעה שחקרה את "העסק הביש" ה'תשמ"ו – חללית המחקר וויאג'ר 2 חולפת על פני כוכב הלכת אורנוס, עד עתה (2017) לא הגיעה לאורנוס משימת מחקר נוספת התרכ"ז – רבי אליעזר דוד גרינוולד, רב בצהלים ובסאטמר, מחבר הספר קרן לדוד, (נפטר ב-א' סיוון ה'תרפ"ח) ה'תרנ"ט – יופ וסטרויל, חסיד אומות העולם הולנדי (נרצח ב-ה'תש"ד) ה'תרפ"ג – נורמן מיילר, סופר אמריקאי ממוצא יהודי (נפטר ב-ה'תשס"ח) ה'תרצ"ה – גד יעקבי, שר וחבר הכנסת מטעם המערך, שגריר ישראל באו"ם (נפטר ב-ה'תשס"ז) ה'תש"א – אברהם הירשזון, שר האוצר וחבר הכנסת מטעם קדימה ה'תשי"א – יוסף הכט, רבה הראשי האשכנזי של אילת וחבר בבית דין רבני חב"ד ה'תשכ"ז – אילן ליבוביץ, חבר הכנסת מטעם שינוי ה'תשכ"ט – דנה אינטרנשיונל, זמרת ישראלית ה'תצ"ח – הוצא להורג יוזף זיסקינד אופנהיימר, "היהודי זיס", בנקאי יהודי ויהודי החצר בדוכסות וירטמברג ה'תקט"ז – רבי יעקב יהושע פאלק, מגדולי האחרונים ידוע בכינויו הפני יהושע (נולד ב-ה'תמ"א) ה'תרנ"ד – רבי יחיאל מאלכסנדר (דנציגר), האדמו"ר הראשון מאלכסנדר, ידוע בכינוי הרבי הזקן מאלכסנדר ה'תרע"ב – רבי יצחק אבוחצירא (הראשון), רב ומקובל ממשפחת אבוחצירא, בנו הצעיר של רבי יעקב אבוחצירא (נולד ב-ה'תר"ך) ה'תרע"ט – רוזה לוקסמבורג, מהפכנית יהודייה פולניה-גרמניה (נולדה ב-ה'תרל"א) ה'תשכ"ב – חכם יצחק נח, רב ואב בית דין של קהילות יהודיות בכורדיסטן, ורב מושב אלקוש שבגליל (נולד בא' בתמוז ה'תרמ"ח) ה'תשמ"ג – הרב אריה משה אליהו קפלן, רב אורתודוקסי יהודי-אמריקני שעסק בקשר בין מדיטציה ליהדות (נולד ב-ה'תרצ"ה) ה'תש"ס – מיכל ניב, שדרנית רדיו י"ג בשבט – ט"ו בשבט שבט כ-59.9% מכלל השנים. כ-40.1% מכלל השנים.
מיכאיל מסחי

מיכֵאל מֶסחי (גאורגית: მიხეილ მესხი, רוסית: Михаил Месхи‏; 12 בינואר 1937 - 22 באפריל 1991) היה כדורגלן גאורגי בגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה); עמדתו הטבעית במגרש הייתה של חלוץ שמאלי קיצוני, אך הרבה לשחק גם כקשר. מיכאיל מסחי נולד בשנת 1937 בטביליסי; הוא למד לשחק בבית הספר לכדורגל מס' 35 של העיר. בשנים 1969-1954 מסחי שיחק בקבוצת דינמו טביליסי; ב-6 בספטמבר 1959 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק הניצחון נגד צ'כוסלובקיה (1:3); באותו משחק מסחי הבקיע את שערו הראשון בנבחרת. מסחי שיחק בנבחרת הסובייטית במשחק שמינית הגמר השני של אליפות אירופה הראשונה בכדורגל בשנת 1959 מול הונגריה, שהסתיים בתוצאה 0:1 לטובת ברית המועצות (לאותה אליפות לא נערכו מוקדמות, אלא קדמו משחקי שמינית ורבע גמר). בטורניר הגמר שנערך בצרפת בשנת 1960, מסחי הופיע במשחקי חצי הגמר והגמר וזכה עם הנבחרת באליפות אירופה. במוקדמות מונדיאל 1962 מסחי שיחק במדי נבחרת ברית המועצות בארבעה משחקים והבקיע שני שערים לזכותה; במונדיאל 1962 עצמו, הוא הופיע פעמיים בשלב הבתים: במשחק הניצחון (0:2) על יוגוסלביה ובמשחק התיקו (4:4) מול קולומביה; בנוסף הופיע גם במשחק ההפסד (2:1) לצ'ילה בחצי הגמר. בשנת 1964 מסחי זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות בכדורגל הראשונה של הקבוצה; בסך הכול, הוא שיחק ב-284 משחקים במדי הקבוצה והבקיע 54 שערים לזכותה. בשנת 1965 מסחי הופיע בארבעה מששת משחקיה של הנבחרת הסובייטית במוקדמות מונדיאל 1966 והבקיע שער אחד לזכותה. ב-20 באפריל של שנת 1966 מסחי ערך את משחקו האחרון במדי נבחרת ברית המועצות במשחק התיקו (2:2) נגד שווייץ; בסך הכול, הוא שיחק ב-35 משחקים במדי הנבחרת והבקיע ארבעה שערים לזכותה. בסוף קריירת המשחק שלו, מסחי שיחק בשנת 1970 בקבוצת לוקומוטיב טביליסי בארבעה משחקים; בשנים 1991-1969 הוא היה מאמן ומנהל של בית הספר לכדורגל "אוואזַה" בטביליסי. מסחי הוא בעל עיטור "אות הכבוד" של ברית המועצות. מיכאיל מסחי מת בשנת 1991 בטביליסי; על שמו נקרא האצטדיון לכדורגל של מועדון לוקומוטיב טביליסי; ב-19 בנובמבר של שנת 2014 בשטח האצטדיון נחנך פסלו של מסחי, שעשוי מברונזה וניצב על כן מגרניט (הוא פוסל על ידי הפסל הגאורגי גוֹגי שחווַצַבאיַה; העבודה מומנה על ידי התאחדות הכדורגל הגאורגית ועיריית טביליסי). נבחרת ברית המועצות אליפות אירופה בכדורגל: צרפת 1960 דינמו טביליסי אליפות ברית המועצות: 1964 ארבע מדליות ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות: 1959, 1962, 1967, 1969 אישיים נכלל שש פעמים ברשימת 11 המצטיינים של עונת האליפות בברית המועצות (1959, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965 (יחד עם לב יאשין ושלווה מטרוולי) מדיה וקבצים בנושא מיכאיל מסחי בוויקישיתוף מיכאיל מסחי, באתר Transfermarkt מיכאיל מסחי, באתר National Football Teams מיכאיל מסחי, באתר FootballDatabase.eu תמונות מיכאל מסחי, מאתר ההיסטוריה בתמונות של הספורט הגאורגי הביוגרפיה של מיכאל מסחי באתר הרשמי של נבחרת רוסיה בכדורגל (ברוסית) מיכאיל מסחי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
משה תקו

רבי משה בן חסדאי מתקוּ, מחכמי בוהמיה בשנות ד'תתק"פ (1220) בערך. מושבו היה בעיר תקוּ בבוהמיה, הנקראת כיום טאכוב (אנ'). באחרית ימיו חי בעיר וינר נוישטאדט הסמוכה לווינה, בה נפטר ונקבר. מתלמידיו נודע חכם אחד בשם רבי יונה בן שמואל מחכמי אשכנז. רבו היה רבי דוד בן קלונימוס ממינצבורג. חיבר ספרים רבים, בהם פירוש על סדרים זרעים וטהרות מן המשנה, הדומה לפירושי רבי שמשון משאנץ, ותוספות על הש"ס. קטעים מפירושים אלה הובאו בדברי ראשונים אחרים. הרמב"ן למשל, מזכירו בחידושיו למסכת גיטין (דף ז'). כמו כן משערים שכתב גם את הפירוש לתורת כהנים שנדפס בטעות על שם רבי שמשון משאנץ. חיבר גם פיוטים וסליחות, ואחת מהן, המתחילה במילים "אביוני מלך נאקת עמך", התפרסמה. כמו כן השיב תשובות רבות בהלכה שהובאו בספרי הראשונים. רבי משה תקו חיבר קונטרס גדול בשם כתב תמים שבו הוא משיג על תורת הפילוסופיה ובפרט על הפילוסופים היהודיים - כשכוונתו לבולטים שבהם כרב סעדיה גאון, רבי אברהם אבן עזרא, והרמב"ם - ומגדיר את דעות הסוברים כמותם כמינות. בספרו טען רבי משה תקו כי עם היות הבורא לא גשמי, לעיתים הוא מצמצם את עצמו ומופיע בצורה גשמית, והיכולת לעשות זאת היא עצמה מכח אינסופיותו. תפיסה זו של האלהות מוגדרת על ידי הרמב"ם כמינות;[דרושה הבהרה] אמנם הראב"ד חולק על הרמב"ם וכותב שגדולים וטובים מישראל טעו וסברו שכל ביטויי ההגשמה שבתנ"ך על איברים הנמצאים אצל הבורא, מתפרשים כפשוטם, ואף שזו טעות, אין זו מינות. למרות ההתנגדות הגדולה לתפיסה זו של ר' משה תקו, בעיקר על ידי תלמידיו של ר' יהודה החסיד ושל ר' אלעזר מוורמייזא וכן על ידי ר' אברהם בן עזריאל בעל "ערוגת הבושם", היא בוטאה בצורה מאוד מינורית, כנראה בגלל מעמדו ההלכתי.[דרוש מקור] נוסף לביקורתו של רבי משה תקו על הפילוסופים היהודים, הוא תקף גם את חסידי אשכנז שבדורו שבראשם בעבר עמדו רבי שמואל החסיד ורבי יהודה החסיד, וטען שדעותיהם הובאו מספרי הקראים. הוא תקף גם את שיר היחוד שנתחבר על ידי חכם מבית מדרשם של חסידי אשכנז, על תפיסת האלהות האימננטית שלו, הקרובה לפנאנתאיזם (מהסוג הראשון שפורט שם). העיקרון שהנחה את רבי משה תקו הוא עקרון הפשטות ושלילת החידושים. מחמת עיקרון זה סירב לקבל פירושים אפולוגטיים ליישוב קשיים תאולוגיים, והעדיף לפרש את פסוקי התנ"ך ואת מדרשי חז"ל כפשוטם, על אף הקושי שבביטויים האנתרופומורפיים; כך גם הסיק שהבורא שוכן בשמים ממעל ואינו אימננטי. דעתו הביקורתית כלפי פרק שירה הייתה שלדעתו אינו אלא זיוף פסבדוני. קונטרס זה לא שרד ברובו, והקטע ששרד נדפס לראשונה במאסף אוצר נחמד חלק ג'. מהדורת פקסימיליה של כתב יד פריז בצירוף מבוא ומפתחות יצאה לאור על ידי יוסף דן, הוצאת מרכז דינור, ירושלים תשמ"ד. מספר קטעים נוספים שרדו כציטוטים בספר "ערוגת הבושם" של ר' אברהם ב"ר עזריאל, מתלמידי רבי יהודה החסיד. אוצר הגדולים, חלק ז', עמ' קנ"ז-קנ"ט. הרב מנחם מנדל כשר, תורה שלמה חלק ט"ז, עמ' רפ"ח-שכ"א, ובפרט בפרק ד' ואילך (עמ' ש"ח-שכ"א). הרב יעקב קורצוויל, הגשמת האלוהות בישראל?, מעליות כ"ה, תשס"ה, עמ' 343–354. שמא פרידמן, צלם דמות ותבנית, סידרא, תשס"ז, בעיקר בעמ' 104. אפרים אלימלך אורבך, בעלי התוספות, מוסד ביאליק תשל"ו, עמ' 420–425. ספר כתב תמים במהדורת pdf, מתוך אתר ספרים(הקישור אינו פעיל) ספר כתב תמים משה בן חסדאי תקו, דף שער בספרייה הלאומית שו"ת מהר"י ברונא סימן כד. הרב אברהם שושנה, ספרא דבי רב מהדורת אופק, כרך ב(א) מבוא עמ' 13 משנה תורה לרמב"ם, הלכות תשובה, פרק ג', הלכה ז' השגות הראב"ד, שם.
ArenaNet

ArenaNet היא חברת בת של חברת המשחקים NCsoft. החברה הוקמה באביב 2000, והיא נמצאת במדינת וושינגטון. לרוב החברה מכונה "Anet" או "A.net". ערך מורחב – Guild Wars Prophecies Guild Wars Prophecies הוא המשחק הראשון שיצא בסדרת המשחקים Guild Wars, וגם פיתוחה הראשון של החברה. הוא זכה להצחה רבה יותר מציפיות החברה, במיוחד מכיוון שהמשחק ללא תשלום חודשי. המשחק כונה פשוט "Guild Wars" שהוא יצא, אך בשביל להבדילו מהמשחק השני שיצא בסדרת המשחקים, הוא כונה בשמו המלא. Factions הוא המשחק השני בסדרת משחקי ה-Guild Wars של חברת ArenaNet. המשחק יצא ב-28 באפריל 2006, והביא עמו חידושים רבים ועולם חדש שניתן לשחק בו. כמו כן, למשחק עלילה נפרדת מעלילת המשחק המקורי, וניתן לראות בו שווה לחלקו הקודם, ולא כחבילת הרחבה. בעלי Factions שאין בבעולתם עותק של Prophecies יכולו לשחק רק במשחק זה. Nightfall הוא הכותר השלישי של ArenaNet של סדרת משחקי הרשת Guild Wars. המשחק הביא עמו חידוש עצום, ה'גיבורים' (Heroes). בנוסף, כמו קודמו, היה ניתן לשחק בשתי מקצועות חדשים וייחודיים למשחק. כש-ArenaNet החליטו שלא להמשיך להוציא קמפיינים למשחק, אלא להתחיל לעבוד על Guild Wars 2, הם הוציאו את Eye of the North כהרחבה למשחק שתקשר אותו למשחק ההמשך. כהרחבה, Eye of the North דורש שלשחקן כבר יהיה לפחות קמפיין אחד מהסדרה וכדי לשחק בה על השחקן ראשית להגיע לרמה 20 עם הדמות שלו. Guild Wars NCsoft אתר האינטרנט הרשמי של ArenaNet ArenaNet, ברשת החברתית פייסבוק ArenaNet, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ArenaNet, ברשת החברתית אינסטגרם האתר הרשמי של NCsoft
גיג הרבור

גיג הרבור (באנגלית: Gig Harbor) היא עיר קטנה במדינת וושינגטון בארצות הברית. העיר נמצאת כ־10 ק"מ מצפון לעיר טקומה, בצד הצפוני של גשר מצר טקומה. לפי נתוני מפקד האוכלוסין של ארצות הברית נכון לשנת 2009, יש בגיג הרבור כ-7,240 תושבים. גיג הרבור מוכרת כעיר נופית ומיוערת, והעירייה אוכפת תקנות בנייה מחמירות כדי למנוע את השמדת הטבע. לפי נתוני הממשלה המדינתית, העיר מדורגת בדרוג חברתי־כלכלי גבוה מאוד: מתוך 522 ערים בוושינגטון, גיג הרבור מדורגת מספר 49 בסולם העשירות. העיר גם מוכרת בשם "The Maritime City" (העיר הימית). גיג הרבור נקרא בשם על ידי קפטן צ'ארלז ווילקס, אשר שט אל מפרץ העיר כדי למצוא מקלט במשך סופת גשם חזקה. בשנת 1867, הרבה דייגים ועולים באו לאזור מצפון אירופה כדי להתיישב במקום. אחרי בניית גשר מצר טקומה בשנות ה-50, העיר התחילה לקלוט אנשים מסביבת טקומה ואוכלוסיית העיר גדלה למספר הנוכחי במשך השנים. העיר הוכרזה כעיר ב-12 יולי 1946. העיר נמצאת בחצי האי קִיטצֶפ, שהוא חלק מהחצי האי אולימפיק. העיר ממוקמת מסביב למפרץ הים. ביום בהיר, מעל גבעות האזור, אפשר לראות את הר ריינייר במזרח ובדרום וגם את הרי אולימפיים במערב. גשרי מצר טקומה מקשרים בין העיר לטקומה. לדרום העיר יש שדה־תעופה אזורי (Tacoma Narrows Airport) אך הוא מנוהל על ידי עיריית טקומה. אזור העיר מיוער וירוק מאוד. האקלים של האזור אפיני למערב מדינת וושינגטון: יש קיץ נעים, יבש, וחמים אך קצר. בסתיו, בחורף, ובאביב גשום מאוד אבל האוקיינוס השקט מונע קיצוניות בטמפרטורות. בגלל זה, לא יורד הרבה שלג בחורף וכמעט אין שרבים בקיץ. טווח הטמפרטורות הוא בין 15-30 מעלות־צלזיוס בקיץ, ובין 0-13 בחורף. כיום יש 7,240 תושבים בעיר, ובהם 94.2% לבנים, 0.6% אינדיאנים, 1.5% אסיאתים, 0.2% אוקיינים, 1.1% אפרו-אמריקאים, 3.0% היספנים, ו-0.5% מגזעים אחרים. 1.79% מהתושבים משתי או יותר מוצאים. השכר הממוצע של השכירים הוא $63,182 (ממוצע ארצי: $42,350.95). הגיל הממוצע של התושבים הוא 38.7 שנה. 40.3% מהתושבים למדו במוסד להשכלה גבוהה. לרבים מתושבי גיג הרבור שמירת הטבע חשובה מאוד, והעירייה ייעדה הרבה אתרים כשמורות טבע וגנים עירוניים. במרכז העיר יש טיילת, חניון ובתי-מלון קטנים. העיר משמשת גם כשער כניסה להרים. רוב התיירות מתרחשת בקיץ ובחודשים שבהם מזג־האוויר לא גשום. הרבה מבקרים נמשכים לעיר לראות את גשר מצר טקומה החדש, אשר נפתח ביולי 2007. מדיה וקבצים בנושא גיג הרבור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיג הרבור (באנגלית) Gig Harbor Online Gig Harbor WA Info (אורכב 05.02.2007 בארכיון Wayback Machine) Gig Harbor - Peninsula Area Chamber of Commerce Gig Harbor Farmer's Market Tacoma Regional Convention and Visitor Bureau
אנזים הגבנה

אנזים הגבנה (באנגלית: Rennet, בעברית משנאית מְסוֹ) הוא אנזים אשר לצד תרביות חיידקים מהווה את הגורם העיקרי בתהליך יצירת גבינה. זוהי תערובת של מספר סוגי אנזימים ובכללם רנין(אנ') ופפסין אשר תפקידם להפריד את החלב למוצקים המכונים "גבן" ולנוזלים המכונים "מי גבינה". הגבן הוא חומר הגלם לייצור גבינות. למי הגבינה שימושים משניים בין היתר בהכנת גבינות ריקוטה. אנזים ההגבנה גם עוזר לשבור את הגבן למרקם חלק ואחיד התורם למרקם הגבינה ולטעמיה. אנזים הגבנה המופק מקיבתם הרביעית של מעלי גירה צעירים: עגלים, גדיים וטליים (כל היונקים נולדים כאשר בקיבתם אנזים הקרשה הפועל על חלב האם ומפריד אותו למוצקים ברי עיכול ולנוזלים המופרשים מן הגוף). השימוש באנזים הגבנה מוכר לאדם כבר אלפי שנים. למעשה, הגבינה הראשונה שנוצרה בעידן פרה היסטורי נולדה ככל הנראה ממפגש בין חלב לנאד עשוי מקיבה. כיום השימוש באנזים הגבנה מן החי נדיר ובשל עלויות ההפקה הגבוהות הוא משמש בעיקר לייצור גבינות מסורתיות. בשנת 1990 החלו להפיק את המקריש כימוזין במעבדה מבקטריות מהונדסות גנטית. מאחר שהפקתו עולה עשירית מהפקת אנזים הגבנה מסורתי מן החי הוא משמש כיום המקריש העיקרי בתעשיית הגבינות. צמחים רבים ניחנים בתכונות הקרשה. השימוש במיץ תאנים להכנת גבינות מוזכר כבר באיליאדה של הומרוס מהמאה השמינית לפנה"ס. המקריש הצמחי הנפוץ ביותר מופק מגדילן מצוי. זהו קוץ חד שנתי הגדל בר באזורים הים תיכוניים של אסיה ואירופה. צמחים נוספים בעלי תכונות הקרשה הם צלף, סרפד, חלמית, פירות חרוב לא בשלים ועוד. זהו מקריש המופק במעבדות מתרביות חיידקים בפטריות ובשמרים. במהלך הבחלת הגבינה אנזים ההגבנה גורם לפרוק החלבון בגבינה לאבני הבניין הבסיסיות שלו, חומצות אמינו. תהליך זה עוזר לשבור את הגבן למרקם חלק ואחיד ומשחרר תמציות טעם בתוך הגבינה. תוספת גדולה מידי עלולה ליצור גבינות קשות, יבשות ושבירות, בעלות טעם מריר, בעיקר כשרמת החומציות אינה מספקת. לכל אנזימי ההגבנה דרך פעולה זהה. חיתוך של מולקולת קפא-קזאין הנמצא במיצלת הקזאין בנק' 105–106 (105פנילאלנין, 106מתיונין) כך שמתקבלת מיצלה הידרופובית ושייר הידרופילי המופרש לתוך מי הגבינה. ביהדות ובאסלאם, חוקי הכשרות והחלאל אוסרים אכילת גבינה שיש בה אנזים הגבנה המופק מבעלי חיים טמאים או בעלי חיים שלא נשחטו כהלכה. האנזים מן החי כשלעצמו הוא פרווה (בטל בשישים). אם הוא מופק מבהמה טהורה שעברה שחיטה כשרה - כשר. בהמה שלא עברה שחיטה כשרה, דינה כנבלה ולכן האנזים המופק ממנה אינו כשר. שתי הדתות מקבלות אנזימי הגבנה ממקורות שאינם מן החי ובכלל זה אנזים המופק בהנדסה גנטית. העמדת גבינות בקיבת בהמה מוזכרת בחז"ל מספר פעמים, בעיקר בהקשר של שאלת כשרותן של גבינות אלה אם הן מועמדות בקיבת נבילה, בהמת גוי או בהמה טמאה. השימוש באנזים הגבנה צמחי מופיע ברמב"ם המביא את דברי הגאונים האוסרים על אכילת גבינה שגיבן גוי באמצעות מיץ תאנים, אף על פי שלא שייך בה החשש שבגינו אסרו חז"ל גבינות גויים- שמא יעמידנה בקיבת נבילה. התוספות, לעומת זאת, העידו כי גאוני נרבונה התירו גבינות שייצר גוי באמצעות אנזים הגבנה צמחי. להוציא רנט מין החי, כל שאר סוגי הרנט מתאימים לצמחונים. מדיה וקבצים בנושא אנזים הגבנה בוויקישיתוף בראשית רבה, פרשה ד', פסקה ז' למשל משנה עבודה זרה ב ה, גמרא עבודה זרה לד ב- לה א משנה תורה לרמב"ם הלכות מאכלות אסורות ג יד תוספות על מסכת עבודה זרה דף לה עמ' ב ד"ה חדא קתני ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איראקלי לאבדזה

איראקלי לַאבּדזֶה (בגאורגית: ირაკლი ლაბაძე; נולד ב-9 ביוני 1981 בטביליסי, גאורגיה) טניסאי גאורגי מקצועני בעבר. בשיאו (2004), דורג במקום ה-42 בעולם. באליפות וימבלדון לנוער שנערכה בשנת 1998 הוא הגיע למשחק הגמר שבו הפסיד לרוג'ר פדרר משווייץ בשתי מערכות (6-4, 6-4). הוא זכה ב-1999 באליפות צרפת הפתוחה לזוגות. החל להשתתף בסבב המקצועני בשנת 1998, ובמהלך הקריירה זכה בפרסים מצטברים של מעל מיליון דולר. הוא זכה ב-9 טורנירי צ'לנג' של ATP (אנ'). שני הישגיו המשמעותיים היו העפלה לסיבוב הרביעי באליפות וימבלדון 2006 (בו הפסיד לרפאל נדאל שהגיע לגמר) והעפלה לחצי הגמר בטורניר באינדיאן וולס מאסטרס ב-2006. איראקלי לאבדזה, באתר olympedia.org איראקלי לאבדזה, באתר ה-ATP איראקלי לאבדזה, באתר ה-ITF איראקלי לאבדזה, באתר גביע דייוויס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנואל ניירה

מנואל אלחנדרו ניירה דיאז (בספרדית: Manuel Alejandro Neira Díaz; נולד ב-12 באוקטובר 1977) הוא כדורגלן עבר צ'יליאני ששיחק בעמדת החלוץ. ניירה החל את הקריירה כשחקן בקבוצת קולו-קולו, ובהמשך שיחק גם בלאס פאלמס הספרדית ובראסינג קלוב מארגנטינה. ניירה החליף קבוצות רבות ואת מירב הקריירה עשה בקבוצה הצ'יליאנית אוניון אספניולה. במקביל שיחק בנבחרת צ'ילה במונדיאל 1998, ובסך הכל רשם 13 הופעות בנבחרת עד שנת 2006, בהן כבש 2 שערים. בינואר 2007 חיפשה קבוצת הפועל תל אביב מחליף לחלוץ איוואן יוליץ' שלא התאקלם בקבוצה, וסיכמה עם ניירה, שהגיע לישראל וחתם בקבוצה. אולם כבר במשחקו השני במדי הקבוצה, במסגרת טורניר הערוץ הראשון הרוסי, נפצע ניירה בתחילת המשחק בעקבות תיקול מאחור של שחקן צסק"א מוסקבה, אלביר רהימיץ'. הפציעה כללה שני שברים בקרסולו, פציעה שמנעה ממנו לשחק עד סוף העונה, אז שוחרר מהפועל תל אביב מבלי ששיחק כלל בליגה הישראלית. ב-2007 חזר לקבוצתו הקודמת אוניון אספניולה, ולאחר מכן שיחק בקבוצות נוספות בצ'ילה ובאקוודור. ניירה נשוי לדוגמנית העל הצ'יליאנית פמלה דיאז. מדיה וקבצים בנושא מנואל ניירה בוויקישיתוף מנואל ניירה, באתר Transfermarkt מנואל ניירה, באתר Soccerway מנואל ניירה, באתר WorldFootball.net מנואל ניירה, באתר National Football Teams מנואל ניירה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחס איינשטיין

יחס איינשטיין הוא קשר שפרסם אלברט איינשטיין במאמר על אודות תנועה בראונית ב-1905. D = μ k B T {\displaystyle D={\mu \,k_{B}T}} . משוואה זו קושרת את   D {\displaystyle \ D} - קבוע הדיפוזיה,   μ {\displaystyle \ \mu } - המוביליות,   k B {\displaystyle \ k_{B}} - קבוע בולצמן ו-   T {\displaystyle \ T} הטמפרטורה המוחלטת (בקלווין). הניידות החשמלית   μ {\displaystyle \ \mu } היא היחס בין מהירות הסחיפה של חלקיקים לבין הכוח המופעל עליהם  : μ = v d F {\displaystyle \mu ={{v_{d}} \over {F}}} . כאשר משתמשים ביחס זה עבור מוליכות חשמלית, נהוג לחלק ב-   q {\displaystyle \ q} , המסמל מטען חשמלי של נושא מטען יחיד ולהגדיר את הניידות החשמלית כך:  : μ = v d E {\displaystyle \mu ={{v_{d}} \over {E}}} . כאן   E {\displaystyle \ E} הוא השדה החשמלי. כך מקבלים כי יחס איינשטיין הוא : D = μ k T q {\displaystyle D={{\mu \,kT} \over {q}}} . במוליך למחצה שצפיפות המצבים בו היא שרירותית, יחס איינשטיין הוא : D = μ p q d p d η {\displaystyle D={{\mu \,p} \over {q{{d\,p} \over {d\eta }}}}} η {\displaystyle \eta } הוא הפוטנציאל הכימי ו-   p {\displaystyle \ p} הוא מספר החלקיקים. דיפוזיה תנועה בראונית
מצודות צבאיות בלונדון

מתחת לעיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת נבנו מספר מצודות צבאיות תת-קרקעיות. מצודות אלה נבנו בתקופת מלחמת העולם השנייה ותקופת המלחמה הקרה עבור הצבא והצי הבריטי. כמו כן, מתחת לעיר לונדון מצויות מנהרות תקשורת רבות המקשרות בין בנייני הממשל השונים ומפקדות הצבא והצי הבריטי. מנהרות אלה אינן פתוחות לציבור ואין מידע מדויק בדבר מיקומן וקישוריהן למצודות הצבאיות התת-קרקעיות. המצודה הצבאית העיקרית במרכז לונדון היא פינדאר (באנגלית: PINDAR). מבנה בונקר תת-קרקעי זה מצוי מתחת לבניין משרד ההגנה בוייטהול. בנייתו של בונקר זה החלה עוד לפני תום המלחמה הקרה, והסתיימה בשנת 1994 בעלות של 126.3 מיליון ליש"ט. המבנה החל לפעול כמפקדה צבאית עוד קודם לסיום בנייתו, בשנת 1992. עלותו הגבוהה של בניית בונקר זה הביאה לדיון ציבור רחב בנחיצותו בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20. העליות הגבוהות נגרמו בשל הקשיים להכניס אל הבונקרים ציוד אלקטרוני משוכלל בשל קשיי גישה אל הבונקר המצויי בלב לונדון (באזור תיירותי) בין בנייני ממשל הבנויים בצפיפות. מטרת בונקר זה, לשמש כמפקדה לשעת חירום עבור משרד ההגנה הבריטי, וכמרכז קישור למפקדה הצבאית הראשית המצוייה בנורת'ווד. ככל הנראה בונקר זה מחובר במנהרה לבית ראש הממשלה ברחוב דאונינג מס' 10. בשנת 2003, הורשה צוות של ה-BBC לבקר במתקן ולצלם חלקים ממנו. מצודת מיניסטריון הצי (באנגלית: Admiralty Citadel) היא הידועה במצודות הצבאיות של לונדון, בשל מיקומה - במרכז אזור תיירות הומה, ובשל מראיה הבולט. המצודה ממוקמת מאחורי בניין מיניסטריון הצי, לצד חצר משמר הסוסים (Horse Guards Parade), ובסמוך לפארק סנט ג'יימס מול ארמון בקינגהאם. המצודה הוקמה בין השנים 1940–1941 כמרכז שליטה עבור הצי הבריטי, שנבנה כמקלט מפני הפצצות הלופטוופה במהלך הבליץ. תקרת המבנה העשויה בטון בעובי שישה מטרים, תוכננה לעמוד בפני הפצצות אלה. וינסטון צ'רצ'יל שנא את המבנה המכוער וכינה אותו "מפלצת ענקית המכבידה על חצר משמר הסוסים". שיחי קיסוס נשתלו על המבנה על מנת להסתיר את עמדות הירי הקבועות בקומתו העליונה. עמדות אלה נועדו לאפשר הגנה על אזור בנייני הממשל במקרה של פלישה גרמנית ללונדון. ערך מורחב – מוזיאון צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט חדרי הממשלה של הקבינט הם המצודה הצבאית היחידה בלונדון הפתוחה כיום לציבור. חדרים אלה, הממוקמים מתחת לבניין משרד האוצר הבריטי נבנו בשנת 1938 על מנת לשמש את ממשל בריטניה בתקופת מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה ננטשו החדרים, ובשנת 1984 נפתחו לציבור כמוזיאון. מוזיאון צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט לונדון התת-קרקעית תמונות של מצודת מיניסטריון הצי אתר מוזיאון צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט Timico - Unified communications provider to the business market "vast monstrosity which weighs upon the Horse Guards Parade".