laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנר ולנסיה

אנר רמברטו ולנסיה לאסטרה (בספרדית: Enner Remberto Valencia Lastra; נולד ב-4 בנובמבר 1989 בסן לורנסו שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת החלוץ באינטרנסיונל ובנבחרת אקוודור. ולנסיה הגיע לגואיאקיל על מנת לשחק באמלק בשנת 2008 אולם לא קיבל הזדמנות לשחק עד שנת 2010. במשך שלוש עונות קבוצתו סיימה במקום השני בליגת העל האקוודורית. בעונת 2013 אמלק הצליחה לזכות באליפות ראשונה לאחר 11 שנים. במשך ארבע העונות במדי אמלק, ולנסיה לא הבקיע הרבה שערים. בינואר 2014 הוא עבר לקבוצת פצ'וקה מליגת העל המקסיקנית. בחצי השני של העונה, קלוסורה 2014, הצליחה פצ'וקה להגיע למקום השני כאשר ולנסיה היה הכובש הטוב של העונה עם 12 שערים. ולנסיה שותף בנבחרת אקוודור עד גיל 22 במהלך המשחקים הפאן-אמריקאיים 2011 ולאחריהן הוא עבר לשחק בנבחרת הבוגרת של אקוודור. את משחקו הראשון ערך בינואר 2012. בתחילה הוא שיחק כשחקן כנף אולם בעקבות מותו של כריסטיאן בניטס ב-2013 הוא עבר לשחק כחלוץ חוד. את שערו הראשון בנבחרת הבקיע בנובמבר 2013. הוא זומן לסגל נבחרתו לטורניר מונדיאל 2014 והבקיע שערים נוספים במשחקי ההכנה של נבחרתו. במונדיאל 2014 כבש שלושה שערים, שהיו כל השערים שנכבשו לזכות נבחרתו בטורניר זה. בעקבות הופעותיו המוצלחות בגביע העולם החלה התעניינות בוולנסיה מצד קבוצות גדולות באירופה. ב-16 ביולי 2014 ולנסיה חתם בווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג על חוזה לחמש שנים, תמורת סכום העברה של 12 מיליון לירות שטרלינג. ב-31 באוגוסט הושאל לאברטון לעונה אחת. ב-13 ביולי 2017 חתם בטיגרס המקסיקנית. ב-28 באוגוסט 2020 חתם בפנרבחצ'ה הטורקית, אליה עבר בהעברה חופשית. ב-12 ביוני 2023 חתם באינטרנסיונל מהליגה הברזילאית. ולנסיה נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר מונדיאל 2022. ב־20 בנובמבר, במשחק הפתיחה של הטורניר כבש צמד בניצחון 2–0 על קטר, במשחק השני הוא הבקיע לזכות נבחרתו את השער בשוויון 1–1 מול הולנד, אולם הפסד לסנגל 1–2 במשחק השלישי הביא להדחתה מהטורניר. נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר קופה אמריקה 2024. אמלק אליפות אקוודור: 2013 אישיים מלך השערים של גביע סודאמריקנה: 2013 נעל הזהב של ליגת העל המקסיקנית: 2014 (קלאוסורה) מדיה וקבצים בנושא אנר ולנסיה בוויקישיתוף אנר ולנסיה, ברשת החברתית פייסבוק אנר ולנסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנר ולנסיה, ברשת החברתית אינסטגרם אנר ולנסיה, באתר Transfermarkt אנר ולנסיה, באתר Soccerway אנר ולנסיה, באתר BDFutbol אנר ולנסיה, באתר WorldFootball.net אנר ולנסיה, באתר National Football Teams אנר ולנסיה, באתר FootballDatabase.eu אנר ולנסיה, באתר ESPN מיכאל יוכין‏, הכוכב של ולנסיה: על אנר ולנסיה, הסקורר של אקוודור, באתר וואלה, 21 ביוני 2014 West Ham sign Ecuador striker Enner Valencia in £12m deal, באתר BBC Enner Valencia resmen Fenerbahçe'de, NTVSpor.net (בטורקית) Aquí están los 26 jugadores elegidos por el DT Gustavo Alfaro para jugar la Copa Mundial FIFA, estamos listos para hacer historia באתר הרשמי של נבחרת אקוודור, 14 בנובמבר 2022 (בספרדית) Selección de Ecuador convocó sus 26 jugadores para la Copa América 2024 באתר El Comercio, ‏ 29 במאי 2024 (בספרדית)
צ'יפולטי

צ'יפולטי (בספרדית: Cipolletti) היא עיר בפרובינציית ריו נגרו בארגנטינה. העיר היא השלישית בגודל אוכלוסייתה בפרובינציה, וגרים בה קרוב ל-80,000 תושבים (נכון ל-2010). העיר שוכנת על הגדה המזרחית של נהר נאוקן, מול העיר נאוקן ובקרבת העיר חנרל רוקה, מרחק קצר לפני שהוא מתחבר עם נהר לימאי ויחדיו הם יוצרים את נהר ריו נגרו. במקום בו נמצאת צ'יפולטי נוסד ב-1881 מבצר בשם קונפלואנסיה על ידי קולונל לורנסו וינטר, כחלק ממבצע כיבוש המדבר. בסוף המאה ה-19 האזור התפתח בגלל בניית מסילה לאזור שאפשרה הגירה מוגברת, ובגלל עבודתו של המהנדס האיטלקי צ'זארה צ'יפולטי, שנקרא לאזור לאחר שהנהרות באזור עלו על גדותיהם וגרמו לשיטפונות. הודות לעבודתו של צ'יפולטי נוצרה מערכת השקיה שאפשרה את התפתחות החקלאות באזור. ב-3 באוקטובר 1903 ייסד הגנרל מנואל פרנאנדס אורו את העיר. תחילה הוא קרא לה "קולוניה לוסינדה", על שם אשתו לוסינדה, אולם ב-1909 שונה שמה של העיר לצ'יפולטי, כהוקרה על עבודתו של המהנדס. כמו במרבית אזור נהר ריו נגרו, הכלכלה המקומית מסתמכת על גידול פירות, כמו תפוחים ואגסים, וכן מוצרים מגידולים אלו, כמו סיידר תפוחים. בנוסף, הכלכלה מסתמכת על תעשייה ותיירות. מדיה וקבצים בנושא צ'יפולטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'יפולטי (בספרדית)
חן אטיאס

חן אטיאס (נולד ב-26 באוקטובר 1989) הוא קריין ישראלי. שימש עורך חדשות, שדרן ומגיש בחדשות 10 ובאקו 99 FM. חן אטיאס החל את דרכו בעולם התקשורת הישראלית בשנת 2007, כשגויס לגלי צה"ל. עם סיום קורס העיתונאים של תחנת הרדיו הצבאית, שובץ במחלקת הקריינים. במהלך שירותו בתחנה, בין השנים 2007–2010, ערך והגיש שורה של תוכניות בידור, תרבות ופנאי, בהן "שישי חם" לצד גל בן חיים, "פק"לילה" לצד דור מוסקל, "העולם מצחיק אז צוחקים", "גל עברי ירוק", "ארבע אחרי הצהריים", והגיש פינות קבועות בתוכניות "תוכניות לשבת" בהגשת ליעד מודריק ואסף ליברמן ו"תוכנית מילוט" בהגשת גורי אלפי ועינב גלילי. אטיאס הגיש מהדורות ויומני חדשות בתחנה ואף ערך והגיש פינות ספורט בתוכנית "חמש בערב" עם ירון וילנסקי. שידר בגלגלצ ספיישלים מוזיקליים וברצועות המוזיקה "סוף שבוע רגוע", "מסיבה בגלגלצ". מצטיין מפקד גלי צה"ל לשנת 2010. עם שחרורו מצה"ל, החל לעבוד בחדשות 10, בתפקיד עורך ומגיש מבזקי הרדיו המשודרים בתחנות הרדיו האזוריות. בשנת 2011 החל לשמש כעורך ומגיש מבזקי החדשות בערוץ. שימש קריין בתוכנית "המעגל עם דן שילון" ששודרה בערוץ 2 וכן בסדרת התעודה המדעית "עולמות בלתי נראים" מבית ה-BBC, כאשר שודרה בטלוויזיה החינוכית. במקביל לעבודתו בערוץ 10, שידר אטיאס מדי שבוע בתחנת הרדיו אקו 99 FM את התוכנית "אקו-דרייב", בתחילה שימש כמחליף של המגיש גיל אנגלשטיין בימי חמישי בלבד, ולאחר מכן כמגיש הראשי לאורך כל ימות השבוע. ב-21 באוגוסט 2015, הגיש את המבזק האחרון שלו בחדשות 10. במקביל, עזב גם את תפקידו כמגיש בתחנת הרדיו "אקו 99 FM", לטובת חברת הייעוץ הכלכלי והאסטרטגי "TASC". כחצי שנה לאחר מכן, בין פברואר 2016 ל-13 בפברואר 2017, חזר ל"אקו 99 FM" בה הגיש רצועת מוזיקה תחת השם "eco music" המשודרת מדי ערב בין השעות 17:00-20:00. אטיאס ממשיך לעבוד כקריין פרסומות וסרטים דוקומנטריים, לצד הנחיית אירועים וטקסים. קולו של אטיאס משמש גם לקריינות עבור חברות "קוקה קולה" ו"פרטנר", וכן עבור מוקדי השירות של סניפי קופת החולים לאומית (לצד גיליה שטרן ומיכל כוכבי). אטיאס משמש ככרוז התחנות של רכבת ישראל (בזמן הנסיעה ברכבת). אטיאס בוגרר לימודי כלכלה באוניברסיטת תל אביב. ניהל את מחלקת הסושיאל של חברת "WIX" ומשנת 2021 משמש יועץ אנליטי בחברת "גוגל".[דרושה הבהרה] אטיאס מתגורר בתל אביב עם בת זוגו. מדיה וקבצים בנושא חן אטיאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חן אטיאס חן אטיאס, ברשת החברתית פייסבוק חן אטיאס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דוד אברהם, חדש על המסך: סבב מינויים בחדשות 10, באתר nana10‏, 3 באוקטובר 2011 פק"לילה, באתר www.ishim.co.il mynet קמפיין: מצילים את הברית עם דראכטן - מרכז, באתר web.archive.org, ‏2009-08-28 דוד אברהם, חדש על המסך: סבב מינויים בחדשות 10, באתר nana10‏, 3 באוקטובר 2011 מיה מנע‏, עד כאן המבזק, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2015 מרבית הרצועות של התחנה מתכנות "eco music" מאז שנת 2015 - ע"ע אקו 99 FM ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שגרן

האם התכוונתם ל... ג'וליאן שגרן – קומיקאי ישראלי רולנדה שגרן – קומיקאית ישראלית, אשתו של ג'וליאן שגרן תסמונת שגרן – מחלה אוטואימונית
ברנרד

בֶּרְנַרְד אנִיסִיו קלדיירה דוּארטה (בפורטוגזית: Bernard Anício Caldeira Duarte; נולד ב-8 בספטמבר 1992 בבלו הוריזונטה), הידוע בקיצור כברנרד, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בפנאתייאקוס. ברנרד התחיל לשחק ב-2006 בקבוצת הנוער של אתלטיקו מיניירו. עם זאת, עקב גובהו הנמוך יחסית הוא שוחרר פעמיים מהקבוצה. ב-2010 הוא הושאל לקבוצת דמוקרטה לשנה אחת. לאחר שהיה המבקיע המצטיין בדמוקרטה (14 שערים ב-16 משחקים בלבד) הוא חזר לשחק בקבוצה הבוגרת של אתלטיקו מיניירו. ב-2013 הוא נמכר לקבוצת שחטאר דונצק מאוקראינה. ב-9 באוגוסט 2018 חתם באברטון מהפרמייר ליג לארבע שנים. ברנרד זומן לנבחרת ברזיל על ידי המאמן מאנו מנזס לקראת הסופרקלאסיקו דה לאס אמריקס ב-2012, צמד משחקי כדורגל מדי שנה בין נבחרת ברזיל ונבחרת ארגנטינה. ב-21 בנובמבר 2012, במשחק השני של הסופרקלאסיקו, ברנרד רשם את הופעת הבכורה שלו. ב-2014 הוא נכלל בסגל נבחרת ברזיל למונדיאל 2014. אתלטיקו מיניירו אליפות מינאס ז'ראיס: 2012, 2013 גביע ליברטדורס: 2013 שחטאר דונצק אליפות אוקראינה: 2013/2014, 2016/2017, 2017/2018 הגביע האוקראיני:2015/2016, 2016/2017, 2017/2018 נבחרת ברזיל סופרקלאסיקו דה לאס אמריקס: 2012 גביע הקונפדרציות: 2013 מדיה וקבצים בנושא ברנרד בוויקישיתוף ברנרד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברנרד, ברשת החברתית אינסטגרם ברנרד, באתר Transfermarkt ברנרד, באתר Soccerway ברנרד, באתר BDFutbol ברנרד, באתר WorldFootball.net ברנרד, באתר National Football Teams ברנרד, באתר FootballDatabase.eu
פלאח מוסטפא בכיר

פלאח מוסטפא בַּכִּיר (באנגלית: Falah Mustafa Bakir) הוא פוליטיקאי כורדי שכיהן כשר החוץ של הממשלה האזורית של כורדיסטן בין שנים 2004–2019. בכיר מחזיק בתואר ראשון באנגלית וספרות מאוניברסיטת מוסול, במאסטר במדעי הפיתוח מאוניברסיטת באת' (הנמצאת בבאת', שבדרום-מערב אנגליה) וכן השלים לימודי "ניהול בכיר" בבית הספר ללימודי ממשל על שם קנדי (John F. Kennedy School of Government) שבאוניברסיטת הרווארד. בכיר שירת ב-1996–1999 כקצין יחסי חוץ של המפלגה הדמוקרטית הכורדיסטנית, ב-1999 מונה לסגן שר החקלאות, תפקיד בו החזיק עד 2002, עת מונה ליועץ בכיר לראש הממשלה נצ'ירוואן בארזאני עד 2004. הוא היה קצין תיאום ויועץ צבאי ל-CPA (ראשי תיבות: Coalition Provisional Authority) וכן לכוח הבינלאומי המוצב בארביל משנת 2004. ב-2004 מונה בכיר לשר החוץ של ממשלת המפלגה הדמוקרטית הכורדיסטנית שבכורדיסטן, שחולקה בין המפלגה הדמוקרטית הכורדיסטנית לאיחוד הפטריוטי של כורדיסטן מאז 1996. עם הקמת הממשלה הכורדית המשותפת ב-2006, הקים בכיר את המחלקה הכורדית ליחסי חוץ וכיהן כשר החוץ שלה. מאז נבחר כל שנה מחדש לתפקיד ברציפות עד ל-2019. במהלך כהונתו התרחבו הקשרים הדיפלומטיים של כורדיסטן העיראקית עם ממשלות שכנות ועם ארגונים ברחבי העולם. בכּיר הוא מרצה אורח באוניברסיטת סלאח א-דין (בכורדית: Zankoy Selaheddîn-hewler) שבארביל. בכיר נשוי ואב לארבעה ילדים. הם מתגוררים בארביל שבכורדיסטן העיראקית. מוסטפא ברזאני פשמרגה מדיה וקבצים בנושא פלאח מוסטפא בכיר בוויקישיתוף דף הבית של בכּיר, באתר הממשלה האזורית הכורדית.
הרמן קוך

הרמן קוך (בהולנדית: Herman Koch; נולד ב-5 בספטמבר 1953) הוא סופר, שחקן, עיתונאי וכותב מערכונים הולנדי. קוך, יליד ארנהם, התפרסם לראשונה כשחקן וכותב מערכונים בתוכנית הרדיו הסאטירית "בוראט", ששודרה בשנות השמונים, אך נודע במיוחד כאחד מיוצרי תוכנית הטלוויזיה הסאטירית הפופולרית "ייסקפט" (1990–2005), שבה גם שיחק. קוך פרסם את ספרו הראשון, אוסף סיפורים קצרים בשם "De voorbijganger" (עובר האורח) כבר בשנת 1985, אבל לתהילה בינלאומית כסופר זכה רק בשנת 2009, עם פרסום הרומן השישי שלו - "ארוחת הערב". קוך קיבל את ההשראה לכתיבת ספר זה ממקרה אמיתי שהתרחש בברצלונה בדצמבר 2005 ובו שלושה נערים בני טובים רצחו אישה חפה מפשע. הספר זכה בפרס ספרותי הולנדי חשוב עם צאתו, נמכר במיליוני עותקים ותורגם ל-21 שפות, כולל עברית. ב-2013 יצא סרט קולנוע הולנדי המתבסס על הספר. מאז "ארוחת הערב" פרסם קוך שלושה רומנים נוספים - "בית קיץ עם בריכה" (2011) "מר מ' היקר" (2014) ו"המעידה" (2016) וכן מקבץ טורים, אוסף סיפורים ונובלה בשם Makkelijk leven (חיים קלים), שנכתבה במיוחד לכבוד שבוע הספר ההולנדי של 2017. קוך נשוי לאמליה רודריגז ואב לפבלו, שנולד ב-1994. ארוחת הערב (2009) מהולנדית: ענבל זילברשטיין, הוצאת עברית וכתר, 2010. בית קיץ עם בריכה (2011) מהולנדית: ענבל זילברשטיין, הוצאת עברית וכתר, 2012. אודסה סטאר (2003), מהולנדית: ענבל זילברשטיין, הוצאת כתר, 2014. מר מ' היקר (2014), מהולנדית: ענבל זילברשטיין, הוצאת כתר, 2016. המעידה (2016), מהולנדית: אירית באומן, הוצאת תכלת, 2019. סרט עם סופיה (2021), מהולנדית: אירית באומן, הוצאת תכלת, 2022. מדיה וקבצים בנושא הרמן קוך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרמן קוך (באנגלית) הרמן קוך, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הרמן קוך, באתר AllMovie (באנגלית) הרמן קוך, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) הרמן קוך, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הרמן קוך, באתר MusicBrainz (באנגלית) הרמן קוך, באתר Discogs (באנגלית) שהם סמיט, "ארוחת הערב" מאת הרמן קוך | טרגדיה בחמש מנות, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2010 עמיחי שלו, ארוחה עם השטן, באתר ynet, 20 ביולי 2010 ענבל מלכה, "בית קיץ עם בריכה" של הרמן קוך: רופא לא כפרי, באתר הארץ, 2 במאי 2012 תלמה אדמון, הדוקטור נחשף: הרמן קוך בז לאדם הבוגר בספרו החדש, באתר nrg‏, 21 במרץ 2012 דוד רוזנטל‏, כוכב נופל: הרמן קוך מזייף בספרו החדש, "אודסה סטאר", באתר וואלה, 11 בנובמבר 2014 עמיחי שלו, "אודסה סטאר": גיבור רע מבית טוב, באתר ynet, 12 בנובמבר 2014 נטע הלפרין, להתענג על מה שיש לגנותו, באתר ישראל היום, 14 בנובמבר 2014 עופרה עופר אורן, "אודסה סטאר": כמה רוע צריך לבלוע?, בבלוג "סופרת ספרים", 26 בפברואר 2015 עמיחי שלו, הרמן קוך - בין סקרנות לבנאליות, באתר ynet, 10 באפריל 2016 גילי איזיקוביץ, הרמן קוך, גדול הסופרים ההולנדים כיום, מגלה איך מפרידים בין בורגנות לסיאוב, באתר הארץ, 10 במרץ 2019 הרמן קוך (1953-), דף שער בספרייה הלאומית
בקעת מן

בקעת מן (בערבית: مرج المن) היא בקעה באזור כתף החרמון ממערב לכביש העולה לאתר הסקי בחרמון. הבקעה היא פוליה (Polje), בקעה קרסטית שנוצרה מהתמזגותם של מספר בולענים. במרכזה בריכה מלאכותית – בריכת מן, שיש המייחסים את בנייתה ליטורים, המשמשת כיום להשקיית עדרי בקר של תושבי מג'דל שמס. בחורף היא מכוסה לפעמים בשכבת כפור העלולה להתבקע כשדורכים עליה. אורך הבקעה הוא 1,600 מטר, רוחבה עד 300 מטר וגובהה הממוצע 1,420 מטר מעל פני הים. מדריך ישראל; חרמון וגולן משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1978 מדיה וקבצים בנושא בקעת מן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'רמיין ג'ונס

ג'רמיין ג'וניור ג'ונס (באנגלית: Jermaine Junior Jones; נולד ב-3 בנובמבר 1981 בפרנקפורט) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הקשר. ג'ונס נולד בפרנקפורט לאב אפרו-אמריקאי שהיה חייל בצבא ארצות הברית שהוצב במערב גרמניה. כעבור כמה שנים המשפחה עברה לארצות הברית, אך הוריו התגרשו והוא חזר עם אמו לגרמניה. ג'ונס התחיל לשחק בקבוצת הנוער של בונמס, וב-1994 עבר לשחק בקבוצת הנוער של באד פילבל. ב-1995 הוא עבר לשחק בקבוצת הנוער של איינטרכט פרנקפורט. ב-1999 הוא עבר לקבוצת הבוגרים של איינטרכט פרנקפורט. ב-2004 הוא נמכר לבאייר לברקוזן. ב-2005 הוא הושאל לאיינטרכט פרנקפורט, וחזר אליה סופית בהמשך השנה. ב-2007 הוא נמכר לשאלקה 04. ב-2011 הוא הושאל לשנה אחת לבלקברן רוברס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ באנגליה. ב-2014 הוא נמכר לבשיקטש מליגת העל הטורקית. ב-24 באוגוסט 2014 חתם בקבוצה ניו אינגלנד רבולושן מה-MLS לשנה וחצי. ב-4 במרץ 2016 חתם בקולורדו ראפידס לעונה אחת. ב-18 בינואר 2017 חתם בלוס אנג'לס גלאקסי. ב-2001 ג'ונס הצטרף לנבחרת גרמניה עד גיל 21, שם שיחק עד 2003. ב-2008 הוא שיחק מספר משחקים בנבחרת גרמניה, אך לאחר שראה שהוא לא משותף בהרבה משחקים הוא החליט לעבור לנבחרת ארצות הברית ב-2009. ג'ונס היה אמור להיות בסגל נבחרת ארצות הברית למונדיאל 2010, אך לא הצליח להשתקם מפציעה בזמן. הוא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2014 בו הבקיע את שער השוויון נגד פורטוגל בתיקו 1-1. מדיה וקבצים בנושא ג'רמיין ג'ונס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'רמיין ג'ונס ג'רמיין ג'ונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'רמיין ג'ונס, ברשת החברתית אינסטגרם ג'רמיין ג'ונס, באתר Transfermarkt ג'רמיין ג'ונס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ג'רמיין ג'ונס, באתר Soccerway ג'רמיין ג'ונס, באתר BDFutbol ג'רמיין ג'ונס, באתר WorldFootball.net ג'רמיין ג'ונס, באתר National Football Teams ג'רמיין ג'ונס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
יצחק שלמה אונגר

הרב יצחק שלמה אונגר (י"ז באדר ב' תרפ"א, 27 במרץ 1921 - כ"ב בסיוון תשס"ד, 11 ביוני 2004) היה פוסק הלכה הונגרי, רבה הראשון של קהילת חוג חת"ם סופר ברח' הרב יהודה לייב מיימון בבני ברק, וראש ישיבת חוג חת"ם סופר-מחנה אברהם בבני ברק. נולד בעיירה בעלעד שבהונגריה לאברהם צבי ולחוה לאה אונגר. אביו היה רב ואב"ד קאפאוואר וחיבר את הספר מחנה אברהם. אמו הייתה בתו של ישי הכהן לוינשטיין. בשנת תרפ"ו עבר עם משפחתו לעיירה קאפאוואר, בשנת תרצ"ו גלה לעיירה פאפה, שם למד תורה מפי הרב יעקב יחזקיהו גרינוואלד בעל ה"ויגד יעקב". בשנת תרצ"ט חזר לבית אביו, עקב מחלת אביו. הרב אונגר עבר טלטולים רבים בזמן השואה בשנת תש"ד וביניהם שהה במחנה ברגן-בלזן, ביום כ"ב באייר ניצל מידי הנאצים, וציין יום זה מדי שנה כיום ההצלה שלו. בשנת תש"ו נישא בווינדסהיים לרחל בת יהודה לוי. בי"ט בכסלו תשנ"ג נפטרה עליו אשתו רחל, אז נשא בזיווג שני את אשתו מרת צארטל בתו של יהושע פאלק גרינבוים, שנפטרה בשנת תש"ע אחרי פטירתו. בשנת תש"ט התמנה לרבה של שכונת גבעת שאול בירושלים, ובט"ו בשבט שנת תשי"ז התמנה לרבה של קהילת חוג חת"ם סופר בבני ברק. נפטר בכ"ב בסיוון תשס"ד. בהלווייתו הוספד על ידי הרב שמואל הלוי ואזנר והרב נתן גשטטנר. הובא לקבורה בבית הקברות שומרי שבת. הרב אונגר לא השאיר אחריו בנים. ממלא מקומו ברבנות הקהילה הוא הרב יוסף מאיר אלטמן. בראש חודש אלול שנת תשכ"ב הקים את ישיבת חוג חתם סופר-מחנה אברהם, על שמו ולזכרו של אביו אשר חיבר את הספר "מחנה אברהם". תורת איש על התורה ודרשות (שלשה כרכים). זמירות שבת ליקוטי תורת איש. רשומים בשמך - סיפורים על גדולי הדורות תולדותיו בספר "תורת איש" חלק ג'. יצחק שלמה אונגר (1921-2004), דף שער בספרייה הלאומית דבורי גולובנציץ (26 באפריל 2018). "לא נורמלי". בתוך המשפחה (934): 32–36. {{cite journal}}: (עזרה)
אריק רות'

אריק ר. רות' (באנגלית: Eric R. Roth; נולד ב-22 במרץ 1945) הוא תסריטאי אמריקאי-יהודי, אשר זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר עבור כתיבתו לסרט המצליח "פורסט גאמפ", משנת 1994. כמו כן, רות' גם כתב במשותף תסריטים שהיו מועמדים לזכייה בפרס האוסקר: "המקור" משנת 1999, יחד עם מייקל מאן, "מינכן" משנת 2005, יחד עם טוני קושנר ועבור הבמאי סטיבן שפילברג, ו"הסיפור המופלא של בנג'מין באטן" משנת 2008, יחד עם דייוויד פינצ'ר. רות' נולד בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית לתוך משפחה יהודית. בנם של מרים, מורה, מנהלת סטודיו, ואשת רדיו ולאון רות', מורה באוניברסיטה ומפיק סרטים. הוא קיבל את תואר שני מבית הספר לקולנוע UCLA ותואר מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. 1974: The Nickel Ride 1979: The Concorde ... Airport '79 1987: Suspect 1992: The Heights 1994: פורסט גאמפ 1997: הדוור 1998: הלוחש לסוסים 1999: המקור 2001: עלי 2005: מינכן 2006: שומר המדינה 2007: לשחק עם המזל 2008: הסיפור המופלא של בנג'מין באטן 2011: קרוב להפליא ורועש להחריד 2013: בית הקלפים 2018: כוכב נולד 2021: חולית 2022: רוצחי פרח הירח 2024: כאן אריק רות', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריק רות', באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אריק רות', באתר AllMovie (באנגלית) אריק רות', באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אריק רות', באתר MusicBrainz (באנגלית) 2024 Writers Guild Awards: ‘The Holdovers,’ ‘American Fiction,’ ‘Succession’ Among Winners, The Hollywood Reporter, ‏2024-04-15 (באנגלית אמריקאית)
בית הכנסת חמדת ישראל

בית כנסת חמדת ישראל הוא בית כנסת בעיר איסטנבול שבטורקיה. ממוקם ברובע היידרפאשה במחוז קדיקוי בחלק האסייתי של העיר לא רחוק מתחנת הרכבת. הוא ניפתח לתפילה בערב ראש השנה של שנת 1899. שמו של בית הכנסת ניתן כאות הוקרה לסולטאן עבדול חמיד השני שאישר ואיפשר את הקמתו. בעקבות מחאתם של התושבים היוונים והארמנים שניסו למנוע את בניית בית הכנסת, הסולטאן אף שלח חיילים לאפשר את הבניה והפתיחה. המבנה הוא אחד מבתי התפילה היהודים העתיקים ביותר באיסטנבול. מבנה בית הכנסת הוא מלבני ופנים בית הכנסת מאורגן כבית כנסת ספרדי. ארון הקודש ממוקם בקיר המזרח ועשוי משיש לבן. התיבה ממוקמת במרכז בית הכנסת ופונה לכוון ארון הקודש. המתפללים יושבים מצפון ומדרום לתיבה ופונים למרכז בית הכנסת. לבית הכנסת שתי כניסות אחת בקיר הצפוני ואחת בקיר הדרומי. כדי לקבל אישור לבקר בבית הכנסת ולהשתתף בתפילות על המתפללים ליצור קשר עם הרבנות הראשית. יהדות טורקיה מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת חמדת ישראל בוויקישיתוף הרבנות הראשית של טורקיה עיתון שלום - העיתון היהודי העיקרי בטורקיה על בסיס הדמיון בצלילים בין המילה "חמדת" לשם "חמיד" Stanford J. Shaw, The Jews of the Ottoman Empire and the Turkish Republic, Macmillen Press LTD, 1991 ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ידותון

יְדוּתוּן הוא דמות מקראית, אבי משפחת משוררים מהלויים, הנושאת שם זה. שמו מוזכר בספר דברי הימים א', פרק ט', פסוק ט"ז וכן בפרק כ"ה, פסוק ג'. ידותון מוזכר שלישי לפי סדר משפחות המשוררים ”לִידוּתוּן – בְּנֵי יְדוּתוּן גְּדַלְיָהוּ וּצְרִי וִישַׁעְיָהוּ חֲשַׁבְיָהוּ וּמַתִּתְיָהוּ שִׁשָּׁה, עַל יְדֵי אֲבִיהֶם יְדוּתוּן בַּכִּנּוֹר, הַנִּבָּא, עַל-הֹדוֹת וְהַלֵּל לַה'”. השירה בספר דברי הימים נתפסה כהינבאות. ייתכן כי הנביאים נמנו עם אנשי הקודש במשכן ובבמות הפולחן וזאת בנוסף על תפקידם כמשוררים. ידותון מונה לתפקידו בבית ה' בימי דוד המלך יחד עם הימן, ואסף. עוד מסופר בספר דברי הימים שידותון היה "חוזה המלך". רש"י בפירושו לפסוק זה מסביר: ”חוזה המלך - כל אחד ואחד היה חוזה”. ששת בניו שימשו בראש משמרות הקודש כפי שקבע דוד המלך. צאצאי ידותון תיפקדו כמשוררים בימי בית שני בימיו של נחמיה. בכותרת שלושה מזמורי תהילים, מופיעה הכתובת המייחסת את המזמורים לידותון. חלק מהפרשנים, דוגמת האבן עזרא, סוברים שמזמור ל"ט בתהילים חובר על ידי ידותון. יש הטוענים כי דוד חיבר את המזמור ומסר אותו לידותון שינגנו. הסיבה לקושי בזיהוי המחבר נעוצה בכך שבכותרות המזמורים מופיע שם נוסף לידותון. לדעת אחרים, ידותון הוא מושג מוזיקלי אשר שימש בפולחן באותה עת. רש"י מפרש את השם ידותון כשם של כלי נגינה, על פי צירוף המילים: ” עַל-יְדוּתוּן”.: ” על ידותון - שם כלי שיר ומדרש אגדה על הדתות ועל הדינין הנגזרים על ישראל מאויביהם.” לעומת זה, בתחילת ספר תהילים כותב רש"י: ”וחלוקין על ידותון – יש אומרים: אדם היה, כמו שכתוב בדברי הימים, ויש אומרים: אין ידותון שבספר זה אלא על שם הדתות והדינים של גזירות שעברו עליו ועל ישראל.” במסכת בבא בתרא שבתלמוד הבבלי, מייחסים את כתבי דוד בין היתר לידותון: ”דוד כתב ספרו על ידי עשרה זקנים: על ידי אדם הראשון, על ידי מלכי-צדק, ועל ידי אברהם, ועל ידי משה, ועל ידי הימן ועל ידי ידותון, ועל ידי אסף, ועל ידי שלושה בני קורח”. ספר דברי הימים א', פרק כ"ה, פסוק א' שרה יפת, אמונות ודעות בספר דברי הימים ומקומן בעולם המחשבה המקראית, ירושלים, מוסד ביאליק, 1995, עמ' 394. בנימין אופנהיימר, הנבואה הקדומה בישראל, ירושלים, מאגנס, תשל"ג, עמ' 4. ספר דברי הימים ב', פרק ל"ה, פסוק ט"ו ספר דברי הימים א', פרק כ"ה, פסוק ט' ספר נחמיה, פרק י"א, פסוק י"ז ספר תהילים, פרק ל"ט, פסוק א'; פרק ס"ב, פסוק א'; פרק ע"ז, פסוק א' דוד כהן - צמח, עולם התנ"ך: תהילים כרך א', תל אביב, דודיזון עתי, 1995, עמ' 174-173. ספר תהילים, פרק ס"ב, פסוק א' רש"י על תהלים א' א' בבא בתרא, י"ד-ט"ו.
ישראל משה רוזנפלד

הרב ישראל משה רוזנפלד (נולד בי"א בטבת תשי"ג, 29 בדצמבר 1952) הוא האדמו"ר מדאראג (קרי: דוֹרוֹג). נולד בישראל לשמואל וחנה לאה רוזנפלד, ילידי הונגריה שעלו לישראל ב-1949. אביו היה חסיד בעלזא, ובעל משרד להנהלת חשבונות. אמו היא צאצאית של הרב שמואל פרנקל האדמו"ר מדאראג, מחבר הספר "אמרי שפר". לאחר נישואיו שימש ראש חבורה בישיבת טשיבין ואחר כך משגיח בישיבת מחנה אברהם-חוג חת"ם סופר בבני ברק, בראשות הרב יצחק שלמה אונגר. בשנות ה-90 פרש מהישיבה. כשלוש שנים לאחר שפרש מתפקידו בישיבת מחנה אברהם, הקים[דרושה הבהרה] חצר חסידית על שם הרב שמואל פרנקל, שכאמור הוא מצאצאיו, והוכתר על ידי דודו הרב משה ובר לאדמו"ר מדאראג. הקמת החצר, לוותה בביקורת מצד העולם החסידי מכמה סיבות עיקריות: האחת בעולם החסידי מקובל כי חסידות עוברת בירושה מאדמו"ר לבנו או במקרים מיוחדים לחתנו או לנכדו, נדיר שאדם פותח חסידות יש מאין. הסיבה השנייה והבולטת יותר היא כי רוב החסידים שהצטרפו אליה, היו חסידים צעירים שמשפחתם השתייכה לחסידות אחרת ובחסידויות המקוריות ובמשפחות הושמעה ביקורת רבה על נטישת החסידות וההצטרפות לחסידות חדשה. סיבה נוספת הייתה עקב העובדה שחסידיו הצעירים כולם, היו תלמידיו לשעבר מישיבת מחנה אברהם שבה כאמור היה משגיח ולא ראש הישיבה ומעריציו היו חלק נכבד מהתלמידים. תקופה קצרה אחרי שהם עזבו את הישיבה נאלץ הרב יצחק שלמה אונגר שהיה מהרבנים המוערכים לסגור את הישיבה בשברון לב. עם השנים שככה הביקורת. מרכז החסידות והישיבה ממוקמים ברחוב רבי יצחק נפחא בבני ברק. מוסדות החסידות כוללים תלמוד תורה, ישיבה קטנה, ישיבה גדולה, כוללים ומפעלי צדקה וחסד. "המכון להוצאת ספרים דאראג" מוציא לאור חוברות עם דברי התורה של האדמו"ר, המקובצות לשני ספרים מדי שנה. בנוסף מוציא המכון עלון שבועי בשם "ישקו העדרים" וכן חוברת ללימוד יומי של הלכות שמירת הלשון היוצאת מדי חודש. המכון הוציא לאור ספר בשם "רבינו הקדוש מדאראג" על האדמו"ר רבי שמואל פרנקל וכן הדפיס את ספרו "אמרי שפר" בשני כרכים. רבי שמואל פרנקל (ה' בניסן תקע"ה - ט"ו בחשוון תרמ"ב), תלמידו של רבי חיים מצאנז, כיהן כרב ואדמו"ר בקאמאד (הונגרית: Komádi) ובדאראג שבהונגריה. חיבר את הספר "אמרי שפר" על התורה. חתנו, רבי זאב ציטרון (תרי"ז - ט"ז בניסן תרפ"ז) מילא את מקומו ברבנות, ומשנת תרמ"ד שימש כרב וראש ישיבה בדאראג. חיבר את הספר אגדות מהרז"צ. לאדמו"ר שבעה ילדים. בנו, הרב צבי אשר, משפיע בחצר, חתן רבי שמואל צבי אלימלך רוזנפלד האדמו"ר מקרלין לעלוב. בנו, הרב אפרים פישל, חתן רבי אביגדור יוסף מאיר פולק האדמו"ר מבערגסאז בית שמש. חתנו, הרב יעקב אריה קוסטליץ, בן הרב נתנאל יצחק קוסטליץ אב"ד מחזיקי תורה אש קודש. חתנו, הרב מרדכי קליין, אב"ד וואשראהלי. חתנו, הרב ישראל פאנעט. בנו, הרב מרדכי אברהם, חתן הרב אהרן לייב מלוביצקי. בנו, הרב יהושע אהרן, חתן הרב עמרם גשטטנר גאב"ד אגודת ישראל, בן רבי נתן גשטטנר. מאיר הלחמי, תולדות החסידות בארץ ישראל, כרך 2, הוצאת ספריית בית אל[דרושה הבהרה] שלושה ימי התעלות במחיצת האדמו"ר מדאראג שליט"א, אתר טוג דארג בחברון: טיש במערת המכפלה, באתר כיכר השבת, 20 באפריל 2009 צאן קדשים בדאראג: הרבי חילק פעקלאך לילדים, באתר בחדרי חרדים, 6 באוקטובר 2015 אחרי חצי יובל: הרבי שהיה למשגיח והקים אימפריה נחשף לראשונה, באתר בחדרי חרדים, 17 באוקטובר 2019 יצחק אלפסי, החסידות, עמ' 215 הגה"ק רבי שמואל פרענקעל זצ"ל אב"ד דאראג משה ויסברג, תיעוד ענק: החתונה הגדולה בחצרות דאראג - אמשינוב, באתר כל רגע