laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פובליוס קלאודיוס פולכר

פובליוס קלאודיוס פולכּר (לטינית: Publius Claudius Pulcher) היה מצביא רומאי ובן למשפחת הקלאודיים. הוא היה בנו של המדינאי הרומאי המפורסם אפיוס קלאודיוס קאודקס, והראשון לבית האב של הקלאודיים שקיבל את הכינוי (cognomen) פולכר שפירושו 'נאה'. שימש כאיידיל קורולי ב-253 לפנה"ס, ובשנת 249 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית הראשונה, נבחר לקונסול יחד עם לוקיוס יוניוס פולוס (Lucius Iunius Pullus). אותה שעה היו הצבא והרומי עסוקים בהטלת מצור על ליליבאיום, עיר הנמל החשובה ביותר של הקרתגים במערב סיציליה. בעקבות כישלון קודמיו לפרוץ את חומות העיר, החליט פולכר להפסיק את פעולות המצור ולכבוש את דרפאנה, אחרון הבסיסים הימיים הקרתגיים באי. בקרב הימי שהתחולל סמוך לעיר הוכה הצי הרומי בפיקודו על ידי אדרבעל ואוניות הקרתגים. קיקרו כותב, כי התבוסה בקרב נגרמה בגלל הזלזול באותות המבשרים (auspicia). לפני היציאה היה נהוג להשתמש במנחשים, כדי לשאול בעצתם של האלים כיצד יעלה הקרב. פולכר, לדבריו, "לעג לאלים בדרך הלצה, וכאשר האפרוחים אשר שוחררו מן הכלוב לא אכלו את מזונם, ציווה להטביעם במים, באומרו שישתו אם אינם רוצים לאכול." סווטוניוס מוסיף על כך ומספר, כי גם אחותו של פובליוס "הועמדה למשפט בפני העם - דבר שלא אירע עוד לאישה - בעוון שפגעה בכבודו; כי בשעה שמרכבתה התקדמה ונסעה אך בקושי בתוך ההמון הצפוף, קראה בקול קבל-עם ואמרה: 'הלוואי ואחי פולכר היה קם מקברו, מפסיד מחדש את הצי ומפחית על ידי כך מן ההמון הרומאי!' ". כשנתבקש על ידי הסנאט למנות דיקטטור לצורך ניהול הבחירות לקונסולים חדשים, מאחר שהוא ועמיתו נמצאו בסיקיליה ולא יכלו לשוב לרומא כדי לנהל את הבחירות בעצמם, מינה את מרקוס קלאודיוס גליקיה (Marcus Claudius Glicia), עבד משוחרר ששירת אותו כפקיד ושליח; המינוי נפסל לאלתר, ובמקומו מונה אולוס אטיליוס קלטינוס. פולכר עמד למשפט העם בשל כישלונו הצבאי ובשל חילול הקודש וקנס כבד הושת עליו. עניין זה אינו מופיע אצל פוליביוס, אלא רק אצל סופרים מאוחרים לו, וכפי הנראה הוא המצאה מאוחרת שבאה לתרץ את הכישלון הרומי. מרקוס טוליוס קיקרו. על טבע האלים. תרגמה מרומית והוסיפה הערות ומפתח אביבה קציר. רמת-גן, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1992. סויטוניוס. שנים-עשר הקיסרים. תרגם מרומית ד"ר אלכסנדר שור. תל אביב, הוצאת מסדה, 1959. פוליביוס, היסטוריות דיודורוס סיקולוס, ביבליותקה היסטוריקה ליוויוס, תולדות רומא (מאז יסוד העיר) Walbank, F.W., A Historical Commentary on Polybius. Oxford, Oxford University Press, 1957. s.v. "Claudius" (13) in: Smith, W. (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867. Digitized copy in: Perseus. קיקרו, על טבע האלים, ספר שני, 7 (בתרגום אביבה קציר). סווטוניוס, טיבריוס, 2 (בתרגום א' שור). Livius, ep. 19 Walbank, p. 113.
גיא הלוי

גיא הלוי (נולד ב-22 באוגוסט 1972, י"ח באלול תשל"ב) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה במילואים. שימש כסגן מפקד עוצבת הגליל, מפקד חטיבת עציוני ומפקד גדוד 12. נולד וגדל בקיבוץ בארות יצחק. התגייס לצה"ל ושובץ בפלחה"ן גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. בגמר הקורס חזר לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בגדוד 51, והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 13. לאחר מכן מונה לסגן מפקד יחידת דובדבן. בשנת 2004 הועלה לדרגת סא"ל, ומונה למפקד גדוד 12, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, ובמהלך מלחמת לבנון השנייה, לאחר המלחמה סיים את תפקידו. בהמשך מונה לקצין אג"ם של עוצבת געש בין השנים 2006–2007. לאחר מכן מונה למפקד בא"ח גולני, ושימש בתפקיד בשנים 2007–2008. לאחר לימודים, מונה לסגן מפקד חטיבת גולני בין השנים 2009–2010. בשנת 2010 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עציוני, ובמקביל מונה בשנת 2012 למפקד בא"פ אליקים, בתפקידיו אלו שימש עד שנת 2013. בהמשך שימש כסגן מפקד עוצבת הגליל בין השנים 2013–2015. לאחר מכן השתחרר מצה"ל בשנת 2016. לאחר שחרורו מונה למנהל הקהילה בקיבוץ אפק שבו הוא חבר. רעות פרקש, "אלמנט ההפתעה של המילואימניק נעלם", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 15 ביולי 2011. גילי כהן, לוחמי גבעתי מתאמנים על כניסה ל"בוץ הלבנוני", באתר הארץ, 8 ביוני 2012. אביחי בקר, אייזן פטון, הארץ, ‏ 10 בספטמבר 1999, כפי שהועלה באתר פרש. פליקס פריש, הכומתות החומות כובשות את פיקוד מרכז, באתר ynet, 17 ביולי 2003. רעות פרקש, "אלמנט ההפתעה של המילואימניק נעלם", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 15 ביולי 2011. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עדית קידר

עדית קידר (נולדה ב-22 במאי 1967) היא דיקנית הפקולטה להנדסת חשמל ומחשבים בטכניון. היא מדענית מחשב ופרופסור מן המניין בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. קידר עוסקת בתחום מדעי המחשב ומתמקדת בעיקר בנושאי אלגוריתמים ומערכות מבוזרות ועיבוד מקבילי. בנוסף היא ממלאת את תפקיד ראש מעבדת NSSL בטכניון וחברה בוועדה המארגנת של הכנס הבינלאומי בנושא מחשוב מבוזר DISC. עדית קידר נולדה ב-22 במאי 1967. בשנת 1985 התנדבה לשנת שירות בצופים, בהמשך התגייסה לצה"ל, מילאה תפקידי תכנות וראש צוות והשתחררה קצינה, לאחר כ-4 שנים. בשנת 1992 סיימה קידר תואר ראשון במדעי המחשב ומתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן המשיכה לתואר שני במדעי המחשב, גם כן באוניברסיטה העברית, אותו סיימה בשנת 1994. את הדוקטורט במדעי המחשב ביצעה באוניברסיטה העברית בהנחיית פרופ' דני דולב והשלימה אותו ב-1998. את לימודי הפוסט דוקטורט ביצעה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס-MIT. קידר החלה את דרכה כמרצה ועוזרת מחקר בפקולטה למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בשנת 1992. באוקטובר 1998 המשיכה לתפקיד עמית מחקר במעבדת MIT למדעי המחשב אשר ממוקמת במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנת 2002 הצטרפה לסגל הטכניון כמרצה זוטרה בפקולטה להנדסת חשמל. ב-2007 קודמה לתואר פרופסור חבר בפקולטה, וב-2012 לפרופסור מן המניין. תחום המחקר של פרופ' קידר הוא עיבוד מקבילי וחישוב מבוזר. כלומר, היכולת של מחשב לבצע עיבוד במספר ליבות במקביל או חלוקת משימת חישוב בין מספר מחשבים במקביל תוך שמירה על קשר בין החלקים השונים. העבודה בתחום זה שמה דגש על עמידות לכשלים (Fault tolerance), מדרגיות והתמודדות עם תופעות דינמיות שונות. בתחום החישוב המבוזר קידר עוסקת בנושאי אחסון דינמי מבוזר עבור מרכזי מחשוב גדולים, מערכות דינמיות מבוזרות, אחסון ענן, חישה דחוסה (Compressed sensing) מבוזרת, שכפול ותיאום בין מערכות מבוזרות ועוד. בתחום העיבוד המקבילי התמקדה במבני נתונים מקביליים, מעבדים רבי ליבות, זיכרון טרנזקציוני ועוד. כמו כן, הייתה בין החלוצים בנושא אתחול (reconfiguration) דינאמי של שירותי אחסון אשר לא היה מפותח כלל כשהחלה את מחקרה בנושא. בנוסף לעבודה האקדמאית, מילאה קידר מספר משמעותי של תפקידים בחברות שונות בתעשייה. היא עבדה כיועצת מחקר במיקרוסופט, יועצת ל-BBN Technologies וכן יועצת ובהמשך חברת הנהלה בקמינריו (Kaminario), תפקיד אשר היא ממלאת עד היום (נכון ל-2014). פרופסור קידר פרסמה יותר מ-130 מאמרים שונים העוסקים בתחומי המחקר שלה החל משנת 1994 אשר צוטטו למעלה מ-3900 פעם. ערך h-index שלה הוא 23. היא אף זכתה בפרס SPAA למאמר הטוב ביותר על מאמרה בנושא ארכיטקטורת מעבדים מרובי ליבות בשנת 2008. כמו כן, משנת 2012, היא עורכת חברה בפורום IEEE לארכיטקטורות מחשבים (CAL) אשר מתפרסם בגרסתו המודפסת פעמיים בשנה. בנוסף היא מתנדבת כעורכת טור בעלון ACM SIGACT המפרסם חדשות בתחום המחשוב המבוזר. פרס מטעם הקרן הלאומית למדע, 1999-2001 פרס ינאי למצוינות בחינוך אקדמאית, 2013 פרס SPAA למאמר הטוב ביותר, 2008. מדיה וקבצים בנושא עדית קידר בוויקישיתוף עדית קידר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה עדית קידר, באתר dblp אתר האינטרנט האישי של פרופ' עדית קידר. רשימת המאמרים המלאה. אתר הפקולטה להנדסת חשמל בטכניון אתר מעבדת NSSL בטכניון אתר הכנס DISC אתר מעבדת MIT למדעי המחשב הצהרת המחקר של עדית קידר, 2 ביוני 2012 אתר החברה kaminario חישוב הh-index מאז שנת 2009. אם מסתכלים על כל שנות עבודתה מקבלים את הערך 34 עמוד google scholar על עדית קידר מאמר בנושא CMP עליו זכתה בפרס SPAA אתר הפורום CAL אתר העלון ACM SIGACT
איתי יהודאי

איתי יהודאי הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, שירת כמפקד מפקדת כוחות אוויר מיוחדים בחיל האוויר, כמפקד עוצבת חצי האש וכמפקד יחידת שלדג. עם גיוסו לצה"ל התנדב ליחידת שלדג. עבר יהודאי מסלול הכשרה כלוחם. עם תום המסלול יצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב ליחידת שלדג כמפקד צוות לוחמים. השלים מספר תפקידי פיקוד ביחידה. בשנת 2003 מונה למפקד היחידה. פיקד על היחידה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה ובמלחמת לבנון השנייה, בין היתר במבצע חד וחלק. בשנת 2007 מונה למפקד עוצבת חצי האש ולמדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים עד ינואר 2010. בין השנים 2010–2013 שירת כמפקד מפקדת כוחות אוויר מיוחדים. בסיום התפקיד פרש מצה"ל. שחר הלווינג, הקורס לאמנויות לחימה(הקישור אינו פעיל), ביטאון ביבשה, גיליון 10, יוני 2009, באתר זרוע היבשה. איתם אלמדון והדס לבב, "חד וחלק": מפקד "שלדג" מדבר על הכל, אתר חיל האוויר, ‏ 26 באוגוסט 2018 יואב לימור, בעומק האויב: המבצעים הסודיים של יחידת שלדג במלחמת לבנון השנייה נחשפים, באתר ישראל היום, ‏ 9 ביולי 2021 חיילי יחידת עמרי שרון: להשעות אותו, באתר ערוץ 7, 3 בנובמבר 2005. עמוס הראל, קצינים ב"שלדג": הרס הבתים ברצועה אינו מוסרי, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2004. יואב לימור ואלון בן דוד, מקום שלישי: שלדג, באתר ynet, 14 בפברואר 2008. עמיר רפפורט, "אש על כוחותינו: כך הכשלנו את עצמנו במלחמת לבנון השנייה", הוצאת ספרית מעריב, 2007, עמודים 221-223. שחר הלווינג, הקורס לאמנויות לחימה, ביטאון ביבשה, גיליון 10, יוני 2009, באתר זרוע היבשה. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דייוויד קופרפילד (סרט, 1969)

דייוויד קופרפילד (באנגלית: David Copperfield) הוא סרט טלוויזיה משנת 1969 שהופק על ידי קופרודוקציה בריטית-אמריקאית בבימויו של דלברט מאן, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. התסריט נכתב על ידי ג'ק פולמן, כותב סדרת הטלוויזיה "אני, קלאודיוס", עבור ה-BBC. הסרט צולם בבריטניה עבור חטיבת הטלוויזיה של פוקס המאה העשרים. חלק מצילומי החוץ נערכו בסאפוק. צילומי פנים נערכו ב"סוואן הוטל" שבסאות'וולד. בסרט מככבים רובין פיליפס בתפקיד הראשי ורלף ריצ'רדסון כמיקובר. בין השחקנים הידועים המופיעים בסרט נמנים ריצ'רד אטנבורו, לורנס אוליבייה, סוזן המפשייר, סיריל קיוזאק, ונדי הילר, אדית אוונס, מייקל רדגרייב ורון מודי. ריצ'רד אטנבורו - מר טונגאי סיריל קיוזאק - בארקיס אדית אוונס - דודה בטסי טרוטווד פמלה פרנקלין - דורה ספנלו סוזן המפשייר - אגנס ויקפילד ונדי הילר - גברת מיקובר רון מודי - אוריה היפ לורנס אוליבייה - מר קריקל רובין פיליפס - דייוויד קופרפילד מייקל רדגרייב - דן פגוטי רלף ריצ'רדסון - מר מיקובר אמלין ויליאמס - מר דיק שינייד קיוזאק - אמילי ג'יימס דונלד - מר מרדסטון ג'יימס הייטר - פורטר מגס ג'נקינס - קלרה פגוטי אנה מאסי - ג'יין מרדסטון אנדרו מק'קלק - חם פגוטי ניקולס פנל - תומאס טראדלס קורין רדגרייב - ג'יימס סטירפורת' ליאם רדמונד - מר קוויניון "דייוויד קופרפילד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דייוויד קופרפילד", באתר AllMovie (באנגלית) "דייוויד קופרפילד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דייוויד קופרפילד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט דייוויד קופרפילד להורדה מאתר ארכיון האינטרנט דורון רוזנבלום, הרומנטיקה הישנה והטובה, דבר, 15 במרץ 1971 "David Copperfield". Old City. 2004-11-08. אורכב מ-המקור ב-2013-10-14. נבדק ב-2014-05-28.
אליפות וימבלדון 1898

אליפות וימבלדון 1898 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-20 ביוני והסתיימה ב-28 ביוני. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים. התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-4 בתים. מנצח השלב הראשון עלה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1897 על התואר. לתחרות זו נרשמו 39 טניסאים. בנוסף לטניסאים הבריטיים השתתפו בתחרות טניסאים מאוסטרליה ושני טניסאים מארצות הברית. בגמר תחרות הגברים לורנס דוהרטי ניצח את הארולד מהוני (מנצח אליפות וימבלדון 1896). במשחק האליפות לורנס דוהרטי פגש את אחיו רג'ינלד (מנצח אליפות וימבלדון 1897) והפסיד ב-4 מערכות. כך רג'ינלד דוהרטי זכה בתואר השני ברציפות. בתחרות הנשים השתתפו 18 טניסאיות שחולקו לשני בתים. שרלוט קופר (אלופה בשנים 1895–1896) ניצחה בתחרות. מכיוון שאלופת שנת 1897 בלאנש בינגלי לא התייצבה, זכתה קופר באליפות תוך ניצחון טכני. בתחרות הזוגות השתתפו 13 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים דוהרטי, מנצחי אליפות וימבלדון 1897. הזוג, שכלל את הארולד ניסבט (בריטניה) וקלרנס הוברט (ארצות הברית), ניצח בתחרות בין הזוגות המתמודדים. במשחק על האליפות הם הפסידו לאחים דוהרטי ב-3 מערכות. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי גברים תוצאות משחקי זוגות תוצאות משחקי נשים
דן חפץ

דן חפץ (נולד ב-1965 במושבה כנרת) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה במיל. פיקד בעבר על גדוד 12 (ברק), וחטיבת מנשה. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני והתקבל לפלנ"ט גולני. עבר הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. לאחר קורס קציני חי"ר שימש כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בגדוד 12. בהמשך שימש כקצין אג"ם של חטיבת גולני, מג"ד 17 ומפקד גדוד 12 (ברק) אותו הוביל בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון. לאחר מכן הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מנשה, בתקופת מבצע חומת מגן והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש כסגן מפקד עוצבת געש, וכרמ"ח שיתוף פעולה צבאי בין–לאומי באג"ת. למד במכללה הבין זרועית להגנה של הצבא הצרפתי בפריס, כיום עוסק בניהול פרויקטים גדולים בתחומי תשתיות ותחבורה, הקמת תחנות כוח ותשתיות רכבתיות. במסגרת התנדבותו בעמותת צהלה ייסד דן פרויקט ייחודי בכלא אופק לשיקום נוער עובר עברות אשר מטרתו לסייע לנערי הפרויקט לחזור למסלול הנורמטיבי של החיים, מתנדב בעמותת חטיבת גולני למען שימור והנחלת מורשת החטיבה . ג'לאל בנא ועמוס הראל, החיילים שהצטלמו ליד גופת הערבי הישראלי יועמדו לדין משמעתי, באתר הארץ, 23 בפברואר 2002. פליקס פריש ואילן מרסיאנו, חייל גולני נורה למוות במהלך לכידת מבוקש בג'נין, באתר ynet, 4 בספטמבר 2003. חדשות 2, ‏חברו של תא"ל בוכריס: "אין קשר בין אופק ועבירות מין", באתר ‏מאקו‏, 3 במרץ 2016. גיא זקהם, "זה בהחלט מעיק ומקשה, אבל זה המקצוע שבחרנו", במחנה, ‏ 15.02.2002, עמוד 10, "חפץ, ששירת בחטיבת גולני מיום גיוסו, שימש בשירותו הסדיר כלוחם בפלוגת הנ"ט של החטיבה, ואת מסלול הקצונה שלו עבר בגדוד 12, מתפקיד מפקד מחלקה ועד לתפקיד מג"ד". משה (צ'יקו) תמיר, "מלחמה ללא אות", הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005, עמודים 239-241. צה"ל פשט על מחנה הפליטים טול כרם; פלשתיני חמוש נהרג, באתר גלובס, 20 באוגוסט 2002. עמוס הראל, חייל גולני חיפה על כוחות; קליע חדר לכתפו שלא מוגנה ע"י האפוד - והרגו, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2003. אמיר בוחבוט, לא יושב על הגדר, באתר nrg‏, 17 במרץ 2007. "שיתוף הפעולה בין צה"ל לצבאות זרים מתחזק", דובר צה"ל, ‏ 16.02.2010.
לואיס מייה

לואיס מייה אספס (בספרדית: Luis Milla Aspas; נולד ב-12 במרץ 1966) הוא כדורגלן עבר ספרדי ומאמן כדורגל. ככדורגלן שיחק מייה בתפקיד הקשר האחורי ב-3 מועדוני כדורגל ספרדיים מצליחים: ברצלונה, ריאל מדריד וולנסיה וזכה בתארים עם שלושתן. לאחר פרישתו אימן במספר קבוצות, בתוכן 4 נבחרות הנוער של ספרד מהם שנתיים בנבחרת האולימפית איתה זכה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנת 2011 שהתקיימה בדנמרק. מייה, בוגר מחלקת הנוער של ברצלונה, שיחק משחק אחד בקבוצה הבוגרת בסוף עונת 1984/1985 ובו גם כבש את שער הבכורה שלו, ואת העונה הבאה פתח בברצלונה אתלטיק. לאחר שלוש עונות בקבוצת המשנה עבר מייה ב-1988 לשחק באופן קבוע בקבוצה הבכירה אותה אימן יוהאן קרויף. בברצלונה שיחק שתי עונות ובעקבות מחלוקת לגבי חידוש חוזהו עבר בהעברה חופשית לריאל מדריד ב-1990. בריאל מדריד צבר 165 הופעות עד שנת 1997, במהלכה עבר לוולנסיה ובה סיים את הקריירה בשנת 2001. בסך הכל צבר 299 הופעות בליגה הספרדית כשבמרביתן פתח בהרכב. בעונת 2006/2007 אימן את פוסול מהליגה השלישית בה רשם את אחת העונות המוצלחות בתולדות המועדון הצנוע. בתום העונה הזמין אותו מיכאל לאודרופ, לצידו שיחק מספר עונות בברצלונה ובריאל מדריד, לשמש כעוזרו באימון חטאפה ועונת 2007/2008 עברה עליו כשהוא בחטאפה. בסיומה מונה למאמן נבחרת הנוער של ספרד. באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת 2009 לא הצליח להוביל את קבוצתו למעבר של שלב הבתים. הקמפיין של 2010, שנערך בצרפת, היה מוצלח יותר והנבחרת הספרדית הגיעה למשחק גמר אך אז הפסידה לנבחרת המארחת. ב-2010 השתתפה נבחרתו גם במשחקי הים התיכון, והפעם זכתה בגביע כשהיא גוברת על איטליה בגמר 1-2. מייה אימן גם את נבחרת ספרד עד גיל 20 והשתתף איתה באליפות העולם עד גיל 20 של שנת 2009 שהתקיימה במצרים, בה הודחה הנבחרת הספרדית בשלב שמינית הגמר. ב-2010 עבר לאמן את נבחרת ספרד עד גיל 21. אף על פי שהנבחרת הספרדית סיימה רק שנייה במוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21, בהן אימן אותה חואן רמון לופס קארו, צמד ניצחונות על קרואטיה בשלב הפלייאוף העניקו לספרדים כרטיס לטורניר שהתקיים בדנמרק. בטורניר עצמו ניצחה ספרד בכל המשחקים מלבד אחד, נגד אנגליה שהסתיים בתיקו, וזכתה בגביע. לאחר שהנבחרת הספרדית נכשלה תחת מייה באולימפיאדת לונדון ב-2012, והודחה כשסיימה אחרונה בשלב הבתים, פוטר מייה מתפקידו. בפברואר 2013 מונה למאמן קבוצת אל-ג'זירה מאיחוד האמירויות הערביות, אך סיים את תפקידו בקבוצה עוד באותה השנה. ברצלונה אליפות ספרד: 1984/1985 גביע אופ"א: 1988/1989 גביע המלך הספרדי: 1989/1990 ריאל מדריד הסופר קאפ הספרדי: 1990, 1993 גביע המלך: 1992/1993 אליפות ספרד: 1994/1995, 1996/1997 ולנסיה גביע האינטרטוטו: 1998 גביע המלך: 1998/1999 הסופר קאפ הספרדי: 1999 תארים אישיים פרס דון בלון לפריצת העונה בליגה הספרדית: 1988/1989 נבחרת ספרד עד גיל 20 משחקי הים התיכון: 2009 נבחרת ספרד עד גיל 21 אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2011 מדיה וקבצים בנושא לואיס מייה בוויקישיתוף לואיס מייה, באתר Transfermarkt לואיס מייה, באתר BDFutbol לואיס מייה, באתר WorldFootball.net לואיס מייה, באתר National Football Teams לואיס מייה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
יצחק בר (קצין)

יצחק (איציק) בר (ביטון) (נולד בשנת 1971) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף המכהן כראש אגף לוט"ר ומרחב אזרחי במטה לביטחון לאומי. שימש ראש מטה פיקוד העורף, מפקד מחוז צפון בפיקוד העורף, קצין אג"ם של פיקוד העורף, סגן מפקד עוצבת הפלדה ומפקד חטיבת שומרון. בר התגייס לצה"ל בשנת 1990, התנדב לצנחנים ושובץ בסיירת צנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 101 ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת החוד בגדוד 101. לאחר מכן שירת כמפקד פלוגה בבה"ד 1. בהמשך מונה למפקד פלחה"ן צנחנים בין השנים 1997–1998, והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון. לאחר מכן שימש כמפקד מחזור האימון המתקדם בבא"ח צנחנים. בשנת 2003 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 101, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, בין היתר במבצע אישית לוחצת. ביוני 2005 סיים את תפקידו. בהמשך מונה למפקד בא"ח צנחנים בין השנים 2005–2007. לאחר מכן מונה לסגן מפקד חטיבת הצנחנים בין השנים 2007–2008. בשנת 2008 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שומרון. ב-27 באפריל 2010, החליט הרמטכ"ל, גבי אשכנזי, לנזוף בו, בעקבות כשלים שהובילו למותם של ארבעה פלסטינים בשני אירועים שונים בגזרתו. בתפקיד זה שירת עד 1 בספטמבר 2010. בסיום התפקיד יצא ללימודים. בשנת 2011 מונה לסגן מפקד עוצבת הפלדה, ושימש בתפקיד עד שנת 2013. בשנת 2013 מונה לקצין אג"ם של פיקוד העורף, תפקיד בו שירת עד שנת 2015. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ג (2015–2016). באוגוסט 2016 מונה למפקד מחוז צפון בפיקוד העורף, ושימש בתפקיד עד 4 בספטמבר 2019. ב-2 בספטמבר 2019 הועלה לדרגת תא"ל, ובהמשך החודש נכנס לתפקידו כראש מטה פיקוד העורף, ושימש בתפקיד בין היתר במהלך מגפת הקורונה ובמבצע שומר החומות, את תפקידו סיים ביוני 2022. בתפקידו הבא נקבע כי ימונה לסגן ראש המטה לביטחון לאומי. בר נשוי למיכל ואב לשלושה ילדים. אחיו הוא אל"ם במילואים ניר בר-און. מדיה וקבצים בנושא יצחק בר בוויקישיתוף אפרת וייס, מג"ד צנחנים: כך הרגנו את צמרת הטרור בשכם, באתר ynet, 27 ביוני 2004 יהושע בריינר‏, מתנחלים תקפו את רכבו של מפקד חטיבת שומרון, באתר וואלה, 9 בפברואר 2010 חנן גרינברג, מח"ט שומרון: אוכפים הקפאה, נלחמים בטרור, באתר ynet, 10 בדצמבר 2009 רועי שרון, מח"ט שומרון עזב בכעס פגישה בשבי שומרון, באתר nrg‏, 27 בדצמבר 2009 יונתן אוריך, מח"ט שומרון: "חל שיפור ביחסים עם מנגנוני הביטחון הפלסטינים", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 22 ביולי 2010 רועי שרון, מפקד הגזרה סירב להזמנת הרב הצבאי, באתר nrg‏, 16 באוקטובר 2009 שי לוי, ‏צה"ל הרס מבנה במתחם בית ספר כדורי: "הכי קרוב למציאות", באתר ‏מאקו‏, 24 באפריל 2019 חנן גרינווד, "אלפי ישראלים מפירים בידוד", באתר ישראל היום, 16 בספטמבר 2020 אביחי בקר, בניגוד לאווירת הנכאים הציבורית, הארץ, 13 במרץ 1998, כפי שהועלה באתר פרש אפרת וייס ושרון רופא-אופיר, מ"פ בצנחנים נהרג בפעילות מבצעית בשכם, באתר ynet, 30 במאי 2004 אפרת וייס, מג"ד צנחנים: כך הרגנו את צמרת הטרור בשכם, באתר ynet, 27 ביוני 2004 יהושע בריינר‏, מות ארבעת הפלסטינים: הערה פיקודית למח"ט, באתר וואלה, 27 באפריל 2010 קובי פינקלר, סבב מינויים חדשים בצה"ל, באתר ערוץ 7, 14 בינואר 2013 מירב בראל, מפקד מחוז הצפון מסכם תפקיד בשבוע מאתגר במיוחד, באתר צה"ל, 8 בספטמבר 2019 אמיר אורן‏, בעומדו מול ועדת חקירה, נתניהו יסביר מדוע גנז את המשרד לטיפול בקורונה, באתר וואלה, 19 ביולי 2020
אלכסנדרוב

האם התכוונתם ל... אישים: אלכסנדר אלכסנדרוב – מלחין סובייטי, מלחין ההמנון של ברית המועצות. אנטולי אלכסנדרוב – פיזיקאי סובייטי בוריס אלכסנדרוב – מלחין ומנצח סובייטי גריגורי אלכסנדרוב – שחקן ובמאי קולנוע סובייטי שמואל אלכסנדרוב – הוגה דעות אוטודידקט ציוני דתי שנספה בשואה ערים: אלכסנדר לודז' (מכונה אלכסנדרוב) – עיר בפולין ליד לודז', מקום מושבה של חסידות אלכסנדר אלכסנדרוב – עיירה שנמצאת בנפת אלכסנדרובסקי (אנ') בסובייקט ולדימיר, רוסיה
אגאסיהורן

אגסיהורן (בגרמנית: Agassizhorn) הוא הר באלפים הברניים המתנשא לגובה 3,946 מטר. הוא ממוקם על הגבול שבין הקנטונים ברן וואלה צפונית מזרחית לפסגה הגבוהה ביותר ברכס, הפינסטרארהורן (Finsteraarhorn). ההר נקרא על שם המדען והגאולוג יליד שווייץ לואי אגאסי, הידוע גם בשל מחקריו הגזעניים. בשנת 2007, לציון 200 שנה להולדתו, הוצע לשנות את שם ההר ל"הר עבדי קונגו", על שם העבדים שצילם אגאסי בדרום קרוליינה כדי להוכיח את נחיתותם הגזעית. מדיה וקבצים בנושא אגאסיהורן בוויקישיתוף אגאסיהורן במאונט ויקי (אורכב 24.07.2011 בארכיון Wayback Machine) אגאסיהורן ב Hikr דחיית ההצעה
טורנטהורן

טורנטהורן (Torrenthorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 2,998 מטר מעל פני הים, מעל העיירה לויקרבאד ומדרום להר המג'ינגהורן (Majinghorn) בקנטון ואלה שבשווייץ. שתי מעליות גונדולה ורכבל כיסאות עולים אל ההר מהעיירה לויקרבאד, עד גובה 2,610 מטר, שם ממוקם אתר הסקי טורנט בו ניתן לגלוש בחורף ב-17 מסלולי סקי באורך כולל של 50 קילומטרים. פעילויות ספורט ונופש מתקיימות באתר גם בחודשי הקיץ. מדיה וקבצים בנושא טורנטהורן בוויקישיתוף טורנטהורן באתר Hikr מפות ומסלולים בהר טורנטהורן ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של שווייץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יגאל שרון

יגאל שרון (נולד ב-4 ביולי 1959) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד גדוד 101 וכמפקד חטיבת יהודה. בנעוריו למד שרון בפנימיית הכפר הירוק שברמת השרון. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1977 במסגרת גרעין נח"ל, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים שרון עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה בגדוד. בהמשך לחם במלחמת לבנון הראשונה ושימש כמפקד פלוגה בחטיבה. בשנים 1986-1985 שימש כמפקד פלחה"ן צנחנים וכקצין אג"ם חטיבתי. בשנים 1991-1989 שימש כמפקד גדוד 101, והוביל אותו בלחימה בדרום לבנון. בתפקידו הבא שירת כסמח"ט הצנחנים. לאחר מכן שימש כסמח"ט חטיבת הבקעה ומשהודח מפקדה, אבי בורגר, פיקד עליה במשך כשנה. לאחר מכן שימש כמפקד חטיבת יהודה. בתום תפקידו בשנת 1999 פרש מצה"ל. שרון למד משפטים במרכז הבינתחומי הרצליה, הוסמך כעו"ד, ובשנים 2010-2007 שימש כמנכ"ל רשת ארומה אספרסו בר. שלומית לן, ‏קצין וג'נטלמן, באתר גלובס, 20 בדצמבר 2007. איתי רום, תנו לשרון לנצח, באתר nrg‏, 18 באפריל 2002. פליקס פריש, תא"ל גנץ לתיבון: אמרת דברים שאינם בסמכותך, באתר ynet, 3 באפריל 2001. בילי בסרגליק, החברים של בני, באתר "LOCAL רמת השרון", ‏ 10.02.2011. אביחי בקר, אלוף עצבות, באתר הארץ, 24 באפריל 2002. בילי בסרגליק, החברים של בני, באתר "LOCAL רמת השרון", ‏ 10.02.2011, יגאל שרון: "בני הוא בן כיתה שלי מהכפר. יחד למדנו בפנימייה. התגייסנו לגדוד הנח"ל המוצנח הוא כבן משק. שרתנו יחד בגדוד הנח"ל המוצנח ואחר כך החלפתי אותו בתפקיד מפקד יחידת החא"ן של הצנחנים (יחידת חבלה מוצנחת). בני שירת אחר כך כמח"ט חברון ובהמשך אני הייתי בתפקיד זה. היו לנו הרבה ממשקים בשרות הצבאי." רשימת מפקדי פלוגת ההנדסה החטיבתית של הצנחנים, באתר חטיבת הצנחנים. רשימת מפקדי גדוד 101 של הצנחנים, באתר "חטיבת הצנחנים". איתי רז, "המפצח", במחנה, ‏ 06.02.1998, עמודים 30-35. אביחי בקר, "דרך נועם", הארץ, ‏ 05.05.2000, כפי שהועלה באתר "פרש". אילנית חיות, ‏מנכ"ל רשת ארומה ישראל, יגאל שרון, פורש מתפקידו, באתר גלובס, 27 באפריל 2010. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריינולדס

ריינולדס (נהגה "רֶנוֹלְדְס") הוא שם משפחה אנגלי. האם התכוונתם ל... אוסבורן ריינולדס – פיזיקאי בריטי, על שמו מספר ריינולדס אלברט ריינולדס – מראשי ממשלת אירלנד בוץ' ריינולדס – אצן אמריקאי ברט ריינולדס – שחקן אמריקאי ג'יילן ריינולדס – כדורסלן אמריקאי דבי ריינולדס – שחקנית וזמרת אמריקאית לורטה ריינולדס – גנרלית בחיל הנחתים של ארצות הברית מרטין ריינולדס – אתלט בריטי ראיין ריינולדס – שחקן קנדי דוריס רנולדס – גאולוגית בריטית פאם ריינולדס
ז'אן פיליפ (שוטר)

ז'אן פיליפ (בצרפתית: Jean Phillipe; ‏1905 – 1943) היה שוטר צרפתי, חסיד אומות העולם. בתקופת כיבוש צרפת על ידי הגרמנים במלחמת העולם השנייה היה ז'אן פיליפ מפקד תחנת משטרה בעיר טולוז שבצרפת ובמקביל השתייך לאחת המחתרות הצרפתיות האנטי נאציות. בנצלו את תפקידו במשטרה הנפיק מסמכים מזויפים ליהודים וכך מנע את מעצרם. כמו כן סייע למחתרת היהודית של תנועת הצופים היהודיים בצרפת, "השישית", להבריח יהודים לשווייץ. בינואר 1943 נדרש פיליפ למסור לגרמנים רשימת שמות של יהודים שהיו בשטח השיפוט של תחנת המשטרה שלו. בתגובה לכך הוא התפטר, ובמכתב ההתפטרות שלו כינה את רודפי היהודים, בהם מושל משטר וישי פטן, "בוגדים". מיד עם התפטרותו ירד ז'אן למחתרת והמשיך בפעולות ההצלה. ב-28 בינואר 1943 נעצר על ידי הגסטפו. הוא נחקר, עונה והוצא להורג ב-1 במרץ 1943. ב-2 בינואר 1995 הוכר ז'אן פיליפ על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. על ז'אן פיליפ באתר יד ושם. ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.