אוטו אדם

אוטו אדם (מקודם קוהן - הגרסה ההונגרית-אוסטרית לכהן, בהונגרית: Ádám Ottó; קלוז', 17 באוקטובר 1928 – בודפשט, 9 באפריל 2010) היה במאי תיאטרון ובמאי קולנוע יהודי-הונגרי, מנהל תיאטרון, מרצה, זוכה פרס האמן המצטיין, פרס האמן הדגול, "פרס מארי יאסאי" (הפרס הגבוה בהונגריה לאמנות הבמה) ופרס קושוט (פרס המקביל בהונגריה לפרס ישראל), פרופסור אמריטוס. אוטו אדם נולד במשפחה יהודית שמרנית כבנם של דיולה קוהן ושל אירן יעקוּּבר בשם ז'יגמונד קוהן (כהן). בשנת 1944, הוא ומשפחתו גורשו למחנה הריכוז ברגן בלזן. אוטו הצליח לשרוד ולאחר שחזר להונגריה, למד פסיכולוגיה כסטודנט בפקולטה למדעי הרוח בקלוז'-נאפוקה. לאחר מכן עבר לאוניברסיטה ללימודי רפואה. כעבור שנתיים נסע לבודפשט והתקבל לאוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע. הוא סיים ב-1952 עם תואר בבימוי. בסיום לימודיו קיבל חוזה מתיאטרון מדאץ' (על שם הסופר ומחזאי אימרה מדאץ'). בשנת 1953 הפך לבמאי הראשי של התיאטרון הלאומי של סגד. משנת 1956 כיהן שוב כבמאי תיאטרון מאדץ', לימים הבמאי הראשי שלו ומ-1972 עד 1989, עד לפרישתו, היה מנכ"ל התיאטרון. הוא לימד באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע מאז 1959. משנת 1964 היה סגן הרקטור. משנים 2000 היה פרופסור אמריטוס. ב-8 בנובמבר 2012 נחשף לוח זיכרון בביתו דאז ברחוב גאלאמב 4 ברובע 5 בבודפשט. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי פרקשרט, שם נפרדו ממנו שחקנים ובמאים רבים. אשתו הייתה מאריה קלמאר. ילדיהם הם אגנש אדם (1952) וג'רג' אדם (1955), כלתו רחל אדם ונכדתו אסתר אדם. אוטו אדם ביטא את האידיאלים של ההומניזם הבורגני באמצעות ריאליזם לירי, פסיכולוגי. הוא ראה את הגילוי והטיפוח של מסורות דרמטיות הונגריות כמשימה החיונית שלו. הדרמות של הסופר ומחזאי (ורופא) לאסלו נמט מילאו תפקיד מרכזי ביצירתו. מספר הצגות הבכורה שלו הרשומות במאגר התיאטרון : 97 Shakespeare: Hamlet Othello (1971) Othello (1973) Szentivánéji álom Molière: Nők iskolája Don Juan Gorkij: Éjjeli menedékhely Vassza Zseleznova Kispolgárok (1954) Kispolgárok (1964) Kispolgárok (1984) Nyaralók Csehov: Cseresznyéskert Ványa bácsi Három nővér Sirály A medve Leánykérés Jubileum Gogol: A revizor Dürrenmatt: A nagy Romulus Miller: Pillantás a hídról Schiller: Ármány és szerelem Németh László: Mathiász panzió Széchenyi Bodnárné Petőfi Mezőberényben Az áruló Jókai: Holdkóros szerelmesek Bródy: A medikus Sütő András: Egy lócsiszár virágvasárnapja Csillag a máglyán Csiky: Mákvirágok Szomory: II. Lajos király Hermelin Vészi: Varjú doktor Kálmán: Csárdáskirálynő Mrożek: Ház a határon Görgey: Galopp a vérmezőn Gyurkovics: Fészekalja Háy Gyula: Isten, császár, paraszt Illyés Gyula: Sorsválasztók Móricz: Légy jó mindhalálig Szép Ernő: Patika Karinthy Ferenc: Hosszú weekend Pesten Budán Gellérthegyi álmok Molnár Ferenc: A doktor úr Üvegcipő Hubay: Ők tudják, mi a szerelem Felismerés és búcsú Zelk: Az ezernevű lány Fehér Klára: Furcsa éjszaka Brecht: A kaukázusi krétakör Koldusopera A szecsuáni jólélek G. B. Shaw: Pygmalion Sosem lehet tudni Tanner John házassága Az ördög cimborája Warrenné mestersége Olyan szép, hogy nem is lehet igaz Wilde: Bunbury Christie: Az egérfogó Simon: Mezítláb a parkban Verdi: Álarcosbál Dickens: Copperfield Dávid Tennessee Williams: Hosszú búcsú Hervé: Nebáncsvirág Goodrich-Hackett: Anna Frank naplója Harwood: Az öltöztető Leigh: La Mancha lovagja Gibson: Libikóka Szophoklész: Oidipus király Kerr: Mary, Mary Kornejcsuk: Ukrajna sztyeppéin Kron: Halott hölgy De Filippo: Vannak még kísértetek Hartog: Családi ágy Sebastian: Névtelen csillag Török Tamás: Dél keresztje Mesterházi Lajos: Üzenet Panova: Búcsú a fehér éjszakáktól Büchner: Danton halála Mérimée: A művésznő hintaja Menny és pokol Az asszony-ördög Jones-Shmith: Ez fantasztikus כוכב על המדורה (1979) הם יודעים מהי אהבה (1964) Csiribiri (1964) מים (1969) חברו של השטן (1973) חלומות בגבעת גלרט (1975) גליליי (1977) שני בויאי (1978) הם יודעים, מהי אהבה (1983) יוזף השני (1985) בברק (1986) משפט חבר מושבעים (1991) פרס מרי יאסאי (1954, 1960) פרס קושוט (1965) פרס האמן המצטיין (1970) פרס האמן הדגול (1979) צלב אמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1998) פרס מפעל חיים מיהאי טאנצ'יץ' (2008) אוטו אדם מת. Népszabadság Online, 10 באפריל 2010 אוטו אדם, המנכ"ל לשעבר של תיאטרון מאדץ', הלך לעולמו. Origo.hu, 9 באפריל 2010 כתבים על אוטו אדם באתר האינטרנט של תיאטרון מדאץ' Magyar színházművészeti lexikon. (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה. 1994) ISBN 963-05-6635-4 טמאש קולטאי : התיאטרון היפה של אוטו אדם: חוקר תיאטרון. מחקרים על התיאטרון ההונגרי של היום. בודפשט, 1978, הוצאת גונדולט. טמאש טאריאן : אוטו אדם (1928–2010). 2010 מאגר תיאטרון מדיה וקבצים בנושא אוטו אדם בוויקישיתוף אוטו אדם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוטו אדם באתר PORT.hu (בהונגרית) A hétórás vendég: Kerényi Imre (Heti TV, 2017.04.25) "Turán Róbert (BEN TURÁN, B. Turán)". turanrobert.hu. "Nánay István: A szépség és a harmónia elkötelezettje". szinhaz.net (בהונגרית). Fidelio/MTI (2012-11-08). "Emléktábla Ádám Ottó tiszteletére". Fidelio. אורכב מ-המקור ב-2014-01-14. "Ádám Ottó - Névpont.hu". Névpont.hu.