laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נפילה חופשית

נפילה חופשית היא מצב בו גוף נמצא בהשפעת כוח הכובד בלבד. בפועל, לא קיימת בכדור הארץ נפילה חופשית "אמיתית" מכיוון שבמהלך הנפילה, בשל החיכוך באוויר, נוצר כוח גרר נגדי לכוח הכובד, ההולך וגדל עם המהירות, והוא מקטין את תאוצת הנפילה יחסית לנפילה חופשית "אמיתית" עד הגעת הגוף למהירות סופית וקבועה הנקראת גם "מהירות טרמינלית". גם תנועה כלפי מעלה או תנועה בצורה פרבולית היא נפילה חופשית משום שהכוח היחיד הפועל על הגוף הנע הוא כוח הכובד. ואילו מה שמקנה לתנועה את צורתה הוא המהירות ההתחלתית שבה נע הגוף. תנועה פרבולית שכזאת נקראת "תנועה בליסטית", כך שלפעמים השם "נפילה חופשית" מיוחס לנפילה בלבד - כלומר: גוף המתחיל במנוחה ונעזב ליפול תחת השפעת הכבידה בלבד. גם התנועה בה הירח מקיף את כדור הארץ היא נפילה חופשית, אף על פי שהירח לא "נופל" (כלומר: מתקרב) אל כדור הארץ. הסיבה לכך היא שכח הכבידה מאונך לכיוון תנועת הירח, כך שכוח הכובד משנה רק את כיוון המהירות ולא את גודלה ובכך הירח נע בתנועה מעגלית סביב כדור הארץ, כאשר הכוח הצנטריפטלי הוא כוח הכבידה. גלילאו גליליי היה הראשון שטען כי המהירות בעת שזורקים גוף כלפי מעלה הולכת ופוחתת בקצב קבוע, בדיוק באותו הקצב שבו היא גדלה כאשר הגוף נופל. מה שמשנה את המהירות הוא בעצם הכוח שפועל על הגוף, אותו זיהה אחר כך אייזק ניוטון ככוח הכובד. עד גלילאו נהוג היה לחשוב, כי לכל חומר יש "מצב טבעי", לדוגמה: המצב הטבעי של כדור הוא לנוע מטה כלפי כדור הארץ, או של הכוכבים לנוע בצורה מעגלית. גישה זו נתמכה על ידי אריסטו. תאוצת הנפילה החופשית איננה תלויה במסת הגוף הנופל אלא רק בעוצמת שדה הכבידה. תוצאה זו ידועה בשם "עקרון השקילות החלש" ועליה התבסס מאוחר יותר אלברט איינשטיין כאשר ניסח את "עקרון השקילות החזק" שהוא הבסיס לתורת היחסות הכללית. בכדור הארץ, תאוצת הנפילה החופשית מסומנת g והיא שווה בקירוב ל־9.81 מטר לשנייה בריבוע. ערכו המדויק של g משתנה ממקום למקום בהתאם לגובה מעל פני הים ולמיקום על פני כדור הארץ. ישנן שתי סיבות עיקריות להבדלים ב-g במקומות שונים על פני כדור הארץ: לפי חוק הכבידה, כוח המשיכה בין שני גופים תלוי במסות שני הגופים וביחס הפוך (בריבוע) למרחק ביניהם. אם נמצאים על הר לעומת עמק למשל, הרי שהמרחק ממרכז כדור הארץ גדול יותר (ולפי חוק הכבידה, זה המרחק הקובע) אך ישנה יותר מסה. בחישובים ניתן להוכיח (על ידי חוק גאוס) כי ה-g גדל במקרה כזה. משום שכדור הארץ מסתובב סביב עצמו, ישנה השפעה של הסיבוב הזה המשנה באופן מקומי את תאוצת כדור הארץ. גוף הנע בתנועה מעגלית שואף לעוף החוצה מהסיבוב (כוח מדומה הנקרא "כוח צנטריפוגלי") בהתאם למהירות הגוף בתנועה המעגלית. קרוב לקו המשווה, כוח זה חזק ומקטין את ה-g ואילו קרוב לקטבים, כוח זה חלש בהרבה וכמעט אינו משפיע. שני האסטרונאוטים, שנחתו על הירח בטיסת אפולו 15, הדגימו לעיני מיליוני צופים על כדור-הארץ שזמן הנפילה אינו תלוי במסה. הם הטילו בו זמנית פטיש ונוצה על קרקע הירח והראו בבירור ששני הגופים נפלו בו זמנית על קרקעית הירח חסרת האטמוספירה. כבידה תאוצת הכובד בליסטיקה תנועה מעגלית תורת היחסות הכללית מדיה וקבצים בנושא נפילה חופשית בוויקישיתוף ניסוי "נפילה חופשית" שנערך במיכל ואקום רחב ממדים, סרטון באתר יוטיוב World First - Skydiver Luke Aikins Jumps 25000 Feet Into Net With No Parachute, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:21) נפילה חופשית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אפולו 15 – הטלת פטיש ונוצה בירח, סרטון באתר יוטיוב
ספורט לאומי

ספורט לאומי הוא משחק, תחרות או ענף ספורט המהווה מרכיב מרכזי בתרבות אומה. לרוב זהו ענף הספורט הפופולרי ביותר בקרב אזרחי אותה אומה. משחקים רבים משמשים כספורט לאומי דה פקטו, כמו כדורגל בברזיל ובייסבול בארצות הברית, בעוד שאחרים משמשים כספורט לאומי דה יורה, כמו לקרוס והוקי קרח בקנדה. מקור המשחק מטקות הוא בישראל עד שיש המכנים אותו הספורט הלאומי של ישראל, אך משחקים אותו גם בברזיל, איטליה ויוון. בשנת 1939 כתב זאב ז'בוטינסקי מאמר שבו סקר את הספורט הלאומי של אומות שונות והמליץ לאמץ את העלייה החופשית בתור הספורט הלאומי של הנוער היהודי. מרכז הספורט הלאומי - תל אביב הוא מתחם בשכונת הדר יוסף בתל אביב-יפו, הכולל מתקני ספורט רבים ומוכר גם בשמו "הבניין האולימפי". כינוס הפועל הוא אירוע ספורט לאומי ובינלאומי שהיה נערך אחת לארבע שנים בחסותו של נשיא מדינת ישראל. מדיה וקבצים בנושא ספורט לאומי בוויקישיתוף ספורט לאומי, מאמרו של ז'בוטינסקי מתוך הכתבה הצלת יהודים(הקישור אינו פעיל) באתר מכון ז'בוטינסקי בישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ים של דמעות (אלבום)

ים של דמעות הוא אלבומו השישי של הזמר זוהר ארגוב שיצא לאור באוגוסט 1985. זהו תקליטו הראשון של ארגוב שהופק על ידי אביגדור ומשה בן-מוש מחברת "בן-מוש הפקות", לאחר 4 שנים של עבודה משותפת עם ה"אחים ראובני", שהפיקו את ארבעת אלבומיו הראשונים. שיר הנושא של האלבום היה חידוש לשיר שבוצע במקור על ידי הזמרת אווה פרנסיס. האלבום הכיל חידושים נוספים של ארגוב לשירים שהתפרסמו בביצועם של אחרים: "צעיר בלב" של אריס סאן, מחרוזת משירי ג'ו עמר, "זה לא עובר" (במקור "להיות לבד") שבוצע על ידי מירי אלוני, ו"עמוק עמוק" ('שלכת') שהתפרסם בביצועו של אריק לביא. השיר "מלאך ושטן" נכתב במיוחד עבור ארגוב לפסטיבל "דרור – למנצח שיר מזמור תשל"ה" שנערך ב-1985. ארגוב דורג בפסטיבל במקום ה-8, כשבמקום הראשון זכה יריבו המקצועי חיים משה עם השיר "עד כלות הנשימה". בתקופת הקלטת האלבום, היה ארגוב מכור באופן חמור לסמים, דבר שמורגש בקולו. האלבום זכה להצלחה גדולה. באותה תקופה יצאה לאור קלטת עם קטעים מהופעתו בצרפת. בשנת 1990 יצא אלבום זה ביחד עם האלבום הבא של ארגוב "להיות אדם" בהוצאה מחודשת כאוסף כפול. עיבודים: מרסל לידג'י עיבודים לשירים: "ים של דמעות", ו"מלאך ושטן" - יגאל חרד קלידים - מרסל לידג'י בס - יוסי מנחם גיטרות - יהודה קיסר, ומשה בן-משה ('בן מוש') תופים - איקי לוי, ואורי חתוכה בוזוקי - 'אריס' נחום סקסופון (בשיר "בלילה") - אורי סעדה הוקלט באולפני "קיסר" 1985 טכנאי הקלטה ומיקסים - מוני ארנון מידע על האלבום ים של דמעות באתר MusicBrainz
הוצאת נגן

הוצאת "נֶגֶן" (Negen) היא הוצאת ספרי מוזיקה שנוסדה בתל אביב על ידי יצחק פְרוֹם ויואל שרייבר (1912–1988). פרום ושרייבר החלו את דרכם בעסקי המוזיקה בעיר כבעלי בית מסחר לתווים, כלי נגינה ותקליטים ברחוב אלנבי. בשנת 1948 ייסדו את הוצאת נגן. בהוצאה הופיעו עשרות ספרי תווים ליצירות קלאסיות לפסנתר וכן עשרות שירונים (עם מילים ותווים לזמרה, אקורדיון ופסנתר) של שירים פופולריים מהזמר העברי, בהם שירונים (או דפי שיר) רבים של להיט אחד במסגרת סדרת "שירי ישראל". לדברי חוקר הזמר העברי נתן שחר, סדרת להיטים זו הייתה בגדר חידוש. בחירת השירים נעשתה על פי מידת הפופולריות שלהם, שלדברי שרייבר, נקבעה על פי הביקוש שהיה להם בחנות. פרסומי ההוצאה בקטלוג הספרייה הלאומית (חיפוש: מו"ל: "נגן") שהיה גם חבר הנהלת אקו"ם ("אקו"ם" בע"מ, דבר, 15 בספטמבר 1950). Sophie Fetthauer, Musikverlage im "Dritten Reich" und im Exil, Hamburg: von Bockel Verlag, 2004, p. 396. נתן שחר, שיר שיר עלה-נא: תולדות הזמר העברי; עריכה: זהבה כנען ושמעון ריקלין, מושב בן שמן: מודן הוצאה לאור, תשס"ז. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה הלוי

משה הלוי (גורביץ') (26 בפברואר 1895 – 26 בדצמבר 1974) היה במאי תיאטרון ישראלי, מייסד תיאטרון "האהל". נולד בשם משה וולפוביץ' גורביץ' בעיר מסטיסלאב שברוסיה (כיום בבלארוס). הלוי היה חבר תיאטרון "הבימה" במוסקבה עם היווסדו בשנת 1917. עלה לארץ בראשית שנות העשרים ובשנת 1925 ייסד את תיאטרון האהל שאת שמו בחר יחד עם חיים נחמן ביאליק, קיבץ קבוצה של 22 שחקנים צעירים וחסרי ניסיון והדריך אותם לעלייה לבמה, לקראת הופעתם הראשונה ב-22 במאי 1926 בהצגת "נשפי פרץ", ערב מערכונים לפי סיפורי י"ל פרץ, באולם גימנסיה הרצליה. בשנים 1932-1937 ביים את תהלוכת העדלאידע בתל אביב. בשנת 1954 הקים הלוי סטודיו תיאטרון בשם 'דוכן', שפעל בחסות בית ציוני אמריקה. משה הלוי היה במאי הבית של האהל ומנהלו. הלוי היה מחסידי שיטת סטניסלבסקי של במאי התיאטרון הרוסי קונסטנטין סרגייויץ' סטניסלבסקי, ששמה את הדגש על הבעה עזה של רגשות, וברוח זו ביים את הצגות האהל. בתקופת היישוב היה האהל, לצידה של הבימה, אחד מן התיאטרונים המובילים ביישוב. בתקופת המדינה הלך כוכבו של האהל ודעך, עד שנסגר סופית בשנות השישים. משה הלוי היה נשוי לחנה רובינא, והתגרש ממנה לפני עלייתו לארץ ישראל. בארץ נשא לאשה את לאה דגנית שחקנית האהל, ולהם בת, הזמרת אהלה הלוי, שהייתה אשתו הראשונה של שייקה אופיר. נקבר בבית העלמין קריית שאול. בתו הקימה על קברו מצבה בדמות אוהל (וכך עשתה גם על קבר אמה). בערים ראשון לציון ונתניה נקראו רחובות על שמו. בשנת 1980 קבעה עיריית תל אביב את הפרס השנתי העירוני לאמנות הבימה על שמו של משה הלוי. בתאריך 27 בדצמבר 2005 דאר ישראל הנפיק בול דאר לזכרו של הלוי הנושא את דיוקנו, שעוצב על ידי האמן משה פרג . על השובל: תצלום של סצנה מתוך המחזה "יעקב ורחל". דרכי עלי במות, תל אביב: מסדה ('ספריה לתיאטרון'), תשט"ו. 'הלוי (גורויץ'), משה', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 179. (הספר בקטלוג ULI) חיים שהם, 'ממוסקבה לארץ ישראל: בדרך ליצירת תרבות פועלית מקורית', במה 112 (תשמ"ח), 30–37. (על הלוי וראשיתו של תיאטרון "האהל") דוד תדהר (עורך), "משה הלוי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 953 משה הלוי (גורביץ'), בתוך: שמעון לב-ארי, מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי, באתר אוניברסיטת תל אביב משה הלוי: אחרי ארבעים שנה, דבר, 26 בפברואר 1965 אורי קיסרי, משה הלוי - אנדרטה וכספית, מעריב, 15 ביוני 1965 יום הולדת שלא נחוג, דבר, 5 ביולי 1970 מת משה הלוי, דבר, 27 בדצמבר 1974 מת הבמאי משה הלוי, מעריב, 27 בדצמבר 1974 הוקמה להקה חדשה, מעריב, 6 באפריל 1954 חיים נגיד, לאה דגנית: דיוקן עצמי, מעריב, 4 בדצמבר 1985. התאחדות בולאי ישראל, קטלוג בולי ישראל
מישל רול

מישל רול (בצרפתית: Michel Rolle‏; 21 באפריל 1652 – 8 בנובמבר 1719) היה מתמטיקאי צרפתי שנודע בעבור משפט רול. רול נולד בעיירה אמבר בצרפת ועבר לגור בפריז בשנת 1675. לאחר עשר שנים התקבל לאקדמיה הצרפתית למדעים והמשיך לעבוד במוסד בסיום לימודיו. הוא אף היה בין 20 החברים באקדמיה שקיבלו שכר. בנוסף רול קיבל פנסיה מהמדינאי ז'אן-בטיסט קולבר לאחר שפתר את אחת הבעיות של המתמטיקאי ז'אק אוזנאם. רול מתח ביקורת על החשבון האינפיניטסימלי, ולכן הגה את המשפט במונחים אלגבריים. הוא השתמש במשפט לראשונה בשנת 1690, ופרסם הוכחה בשנת 1691. המשפט נקרא על שמו במאה ה־19, לאחר שהעניין בו בקרב מתמטיקאים גדל, כי המשפט חיוני להוכחת משפט הערך הממוצע וקיום טור טיילור. כמו כן בשנת 1690, רול פרסם את הספר "Traité d'Algebre", שמהווה את התיאור הראשון של דירוג מטריצות שפורסם באירופה. רול נפטר בפריז בשנת 1719. מדיה וקבצים בנושא מישל רול בוויקישיתוף מישל רול, באתר MacTutor (באנגלית)
להיות אדם

להיות אדם הוא האלבום השביעי של הזמר זוהר ארגוב, אשר הוקלט ויצא לאור בספטמבר 1986. בזמן ההקלטות, עקב התמכרותו הקשה לסמים, ארגוב היה שר משפט או שניים, עוצר, ורק לאחר זמן מה היה ממשיך להקליט משפט נוסף. לבקשתו של ארגוב לא צולמה תמונה שלו על עטיפת האלבום, אלא צויר פורטרט שלו על ידי רשם הפורטרטים משה פאיאנס. השיר "אבי" נכתב והולחן על ידי אביהו מדינה לזכרו של אביו של חברם המשותף בצלאל מזרחי, שהיה בזמנו הבעלים של מלון "גני שולמית" באילת. עיבודים - יגאל חרד קלידים - דריו מלכי, רביב גזית גיטרה בס - יוסי מנחם גיטרה קצב - שמוליק בודגוב תופים וכלי הקשה - איקי לוי גיטרה סולו - משה בן משה ('בן-מוש'), יהודה קיסר כלי קשת - רביעיית נגנים מתוך הפילהרמונית כינור - סלים נדף קולות רקע - מזי כהן, פנינה בריק, חני בודגוב הוקלט באולפני "קיסר" 1986 טכנאי הקלטה ומיקסים - מוני ארנון, יהודה קיסר, דודי רוזנטל, ישי בן-צור, וראובן מנשרוב מידע על האלבום להיות אדם באתר MusicBrainz דויד פרץ, על השיר 'להיות אדם', באתר "תרבות•il"
מסדר ההצטיינות (מצרים)

מסדר ההצטיינות הוא עיטור ומסדר אבירות של הרפובליקה הערבית של מצרים. המסדר הוקם בשנת 1953 על ידי המלך פארוק הראשון תקופה קצרה לפני פירוק המלוכה וביסוס הרפובליקה הערבית של מצרים, אך עם זאת המסדר המשיך להתקיים תחת הרפובליקה החדשה. מסדר זה הוא השני בדרגתו אחרי מסדר הנילוס הוותיק. עיטור המסדר הוא מדליה בצורת כוכב בעל עשרה קודקודים. במרכז הכוכב עיגול עם שמו של המסדר וסביבו עיטור בצורת טבעת או צורה מחומשת ומעוטרת (תלוי בדרגת העיטור). הכוכב תלוי על סרט ומחובר לאבזם בצורת סמל מצרים שהוא עיט מוזהב עם הכיתוב "רפובליקת מצרים הערבית" בבסיסו, סמל זה מעוטר בטבעת עלי אלון. סרט העיטור מורכב מחמישה פסים אנכיים בצבעי דגל מצרים (אדום, לבן ושחור), במרכז הסרט פס אדום עבה שבאגפיו שני פסים דקים יותר בצבע לבן ובדפנות הסרט שני פסים דקים בצבע שחור. תצורה זו של סרט העיטור מיוצגת גם באות העיטור. ‏אביר הצלב הגדול ‏אביר קצין גדול ‏מפקד ‏קצין ‏אביר מדיה וקבצים בנושא מסדר ההצטיינות בוויקישיתוף גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים רשמיים.
מוחתסב

בעולם האסלאמי תפקיד המֻחְתַסִבּ (בערבית: محتسب) הוא לפקח על הסדר הציבורי בעיר. תפקיד זה התקיים בעיקר באימפריה המוסלמית של ימי הביניים, והוא נודע בשם זה החל מהמאה ה-10 לספירת הנוצרים. המוחתסב מקבל את מינויו מטעם הקאדי, כפי שקובעת השריעה, ותחתיו עובדים מפקחים נוספים המסדירים את מגוון ההיבטים של החיים הציבוריים. לתפקיד המוחתסב מתמנה רק אדם מוסלמי, ומכאן ניתן לראות שהקאדי ראה בתפקיד זה לא רק תפקיד מנהלי – אלא גם דתי. תפקידי המוחתסב כוללים: פיקוח על בריאות הציבור, ובכלל זה איכותם של מקורות המים, שחיטת הבהמות והמלחת הבשר. המוחתסב אף ערך ביקורות במרחצאות, מסעדות ומאפיות כדי לוודא שהם מקפידים על היגיינה מספקת. פיקוח על השווקים ועל הסוחרים, ובכלל זה פיקוח על מחירים ועל אמינותן של מידות ומשקלות המשמשות את המוכרים. השבעת רופאים ופיקוח על המרפאות והרפואה. בתקופה העבאסית התרחבו סמכויותיו, מכיוון שרוב האוכלסייה באימפריה הייתה כבר מוסלמית. הוא פיקח על קיום אורח חיים אסלאמי תקין, לדוגמה התנהגות נאותה בין גברים ונשים, שאנשים יגיעו בזמן לתפילות במסגדים, אכיפת איסור לקיחת ריבית ושתיית יין בפומבי (אשר אסורים באסלאם) ושהאנשים שאינם מוסלמים יקבלו את המגבלות עליהם. כפי שניתן לראות, אחריותו של המוחתסב מקיפה את כל תחומי החיים. דוגמה לכך היא התקנה (שמקורה בסביליה במאה ה-12) המחייבת פועלים להפסיק עבודות רועשות בזמן התפילות. המוחתסב – כתבה בכתב העת להיסטוריה וגאוגרפיה של העולם המוסלמי מטעם חברת הנפט עראמקו הסעודית מוחתסב, דף שער בספרייה הלאומית
Magic Mouse

Magic Mouse (בתרגום חופשי לעברית: עכבר הקסם) הוא עכבר מחשב רב-מגע המיוצר ונמכר על ידי חברת אפל. העכבר, שהופץ החל מ-20 באוקטובר 2009, היה עכבר המחשב הראשון אשר איפשר שימוש במחוות כדוגמת החלקה וגלילה על פני המשטח העליון של העכבר, לאינטראקציה עם מחשבים שולחניים. המכשיר מקושר למחשב דרך טכנולוגיית הבלוטות' ודרושות שתי סוללות מסוג AA להפעילו. המכשיר תוכנן לעבוד רק במחשבי מקינטוש, אך ניתן להפעילו במחשבים המריצים גם את מערכת ההפעלה Windows באמצעות התקנת דרייבר מיוחד של בלוטות' ודרייבר של העכבר. בעזרת המחוות שבעכבר, ניתן לבצע פעולות רבות, כגון: לחיצה לחיצה על שני הכפתורים גלילה ב-360 מעלות הגדלת המסך הקטנת המסך החלקה באצבע או בשתי האצבעות כתוצאה מהמחווה שבוצעה, כך גם צג המחשב ישתנה. לדוגמה, כאשר המשתמש יגלוש בדפדפן Safari ויבצע החלקה על פני העכבר, המערכת תעבור בין הכרטיסיות הפתוחות. כמו כן, ניתן להוסיף לעכבר מחוות מותאמות אישית בעזרת תוכנות צד שלישי. מדיה וקבצים בנושא Magic Mouse בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Magic Mouse "Add More Gestures to Magic Mouse" באתר YouTube.
יניב זייד

יניב זייד (נולד ב-10 באוקטובר 1977) הוא ד"ר למשפטים, עורך דין, חוקר, כלכלן, סופר ומרצה בנושאי אמנות השכנוע, רטוריקה, מכירות, פרזנטציות ודיבור בפני קהל. זייד נולד בחיפה. למד בבית הספר הריאלי העברי בחיפה. התקבל לקורס טיס בחיל האוויר, וכעבור שנה וחצי עבר לשרת כקצין פיקוח טיסה. למד לתואר ראשון במשפטים וכלכלה ולתואר שני ושלישי במשפטים. במהלך לימודי המשפטים באוניברסיטת חיפה שימש כיו"ר מועדון ה"דיבייט" באוניברסיטה, וייצג את ישראל בתחרויות ארציות ובינלאומיות במסגרת נבחרת הדיבייט. בשנת 2003 הגיע למקום השלישי באליפות העולם לנואמים יחידים. בשנת 2003 הוסמך כעורך דין והקים את חברת "אמנות השכנוע". עבודת הדוקטורט שלו, בהנחייתה של פרופ' שולמית אלמוג עסקה ב"רטוריקה במשפט בעידן של שינויים טכנולוגיים". זייד כתב חמישה ספרי הדרכה בעברית בנושא שכנוע ודיבור בפני קהל ושלושה ספרים באנגלית, כמו כן גם ספר אחד במנדרינית. בנוסף כתב גם ספר ילדים אחד. ספריו באנגלית תורגמו ומופצים במדינות בעולם, הוא מרצה ויועץ לחברות וארגונים. לדבר בפני קהל, הוצאת כתר, 2004 לדבר בפני לקוח, הוצאת כתר, 2006 לעשות כסף באינטרנט (עם אסף צור), פוקוס, 2008 שכנעת אותי, הוצאת מדיה 10, 2013 שכנעת אותי שוב, הוצאת מדיה 10, 2015 אבא אומר בוקר טוב, נועם אומר לילה טוב, הוצאת מדיה 10, 2015 Persuade and Influence any Audience, 2013 The Jewish Persuasion, 2016 Creative marketing : how to Sell more, Get High Prices, and Develop Your Business to Success, 2019 מדיה וקבצים בנושא יניב זייד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יניב זייד ד"ר שכנוע - יניב זייד, ברשת החברתית פייסבוק ערוץ היוטיוב של יניב זייד יניב זייד, דף שער בספרייה הלאומית אוהד מקסימוב, עצה מהאיש הזה וכולם יעשו מה שאתם רוצים, באתר nrg, ‏, 31 ביולי 2015
ניק זאנו

ניקולס סקוט "ניק" זאנו (באנגלית: Nicholas Scott "Nick" Zano; נולד ב-8 במרץ 1978) הוא שחקן אמריקאי. התפרסם תחילה בשל תפקידו בתור וינס בסיטקום "אחיות או לא להיות" (2006-03) ברשת The WB, ולאחר מכן בתפקידיו הראשיים בסדרות הטלוויזיה "שמחה אחת גדולה" ברשת NBC ו"דו"ח מיוחד" ברשת Fox; שתיהן מ-2015. הוא גילם גם את נתניאל "נייט" הייווד / סטיל (אנ') בסדרת גיבורי העל "אגדות המחר" (2022-16) ברשת The CW. זאנו נולד בעיירה נוטלי (אנ'), ניו ג'רזי שבארצות הברית. בילדותו הוא עבר עם משפחתו לפלורידה. במהלך לימודיו בתיכון וולינגטון (אנ') בוולינגטון (אנ'), וסט פאלם ביץ', פלורידה, היה פעיל במגמות הטלוויזיה והדרמה. במהלך שנותיו האחרונות בתיכון הפיק בשותפות עם חבריו קטע קומי שבועי אשר שודר בתחנת הטלוויזיה של בית הספר. לאחר סיום התיכון עבר זאנו להאנאובר שבפנסילבניה והשיג עבודה בפיתוח סרטים ופרויקטים טלוויזיוניים עבור חברת הפקות קטנה. במהלך אותה תקופה שימש כשותף פעיל בהפקת הספיישל הטלוויזיוני ליום האיידס העולמי בהנחייתו של לו דיאמונד פיליפס. לאחר מכן זאנו קיבל תפקיד בתור מנחה בערוץ MTV. בשנת 2003 קיבל תפקיד ראשי בסדרה "אחיות או לא להיות" וכיכב לצידן של ג'ני גארת' ואמנדה ביינס. הסדרה שודרה במשך ארבע עונות וירדה בשנת 2006 מהמסך. לאחר סיום הסדרה קיבל זאנו את תפקיד המנחה בסדרת ריאלטי חדשה של MTV. בשנת 2007 כיכב זאנו בסרט "My Sexiest Year" לצידם של פרנקי מוניז ואמבר ולטה. בשנת 2008 שיחק בסרט "אמריקן קולג'" של רשת MGM לצד השחקן דרייק בל. באותה שנה השתתף זאנו גם בסרט האימה "לעולם אל תשחקו עם זרים 2" ובסרט "הצ'יוואווה מבוורלי הילס". בשנת 2009 השתתף זאנו בסרט הרביעי בסדרת סרטי האימה "יעד סופי 4". באותה שנה הופיע בעונה הראשונה של הסיטקום "קוגר טאון" של רשת ABC בכיכובה של קורטני קוקס, וגילם את ג'וש. בשנת 2010 התארח בחידוש לסדרה "מלרוז פלייס" ובסדרת הנעורים "סודות ההתבגרות". בשנת 2011 התחיל זאנו לשחק בסיטקום "מרוששות" בתור ג'וני. ב-2012 קיבל זאנו תפקיד בעונה הרביעית של הסדרה "90210". החל מדצמבר 2012 מככב זאנו בעונתה השלישית של הסדרה הקומית "הכול לטובה" של רשת ABC. בשנת 2014 התארח בשני פרקים בסדרה הקומית "ממי". בשנת 2015 שיחק בסיטקום "שמחה אחת גדולה" שיצרה אלן דג'נרס לרשת NBC ושודרה למשך 6 פרקים סך הכול, וכיכב לצדו של וילמר ולדראמה.בסדרת הטלוויזיה "דו"ח מיוחד" בתפקיד ארתור ווטסון ברשת FOX. בשנת 2016 החל זאנו לגלם את נתניאל "נייט" הייווד / סטיל (אנ') בסדרת גיבורי-העל "אגדות המחר" של רשת The CW. זאנו הצטרף לצוות השחקנים בעונה השנייה ונשאר עד לסיומה של התכנית בתום עונתה השביעית. בשנת 2023 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הפעולה, מתודלקים. זאנו יצא במשך ארבע שנים עם השחקנית היילי דאף (אנ'), אחותה הגדולה של הילרי דאף. מ-2011 עד 2014, זאנו יצא עם השחקנית קאט דנינגס, שכיכבה לצדו בסדרה "מרוששות". משנת 2014 נמצא זאנו במערכת יחסים עם השחקנית והזמרת הקנדית לאה רנה קודמור (אנ'). ביולי 2016 היא ילדה את בנם הבכור. בתם השנייה נולדה ב-2018. ניק זאנו, ברשת החברתית פייסבוק ניק זאנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניק זאנו, ברשת החברתית אינסטגרם ניק זאנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ניק זאנו, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ניק זאנו, באתר AllMovie (באנגלית) ניק זאנו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ניק זאנו, באתר Metacritic (באנגלית) ניק זאנו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אליהו בעל שם מחלם

רבי אליהו ב"ר אהרן יהודה בעל שם מחלם (1520 לערך - 1583) היה מקובל ורב קהילת חלם. נולד בעיר חלם לרבי אהרן יהודה שכיהן ברבנות הערים חלם, לובלין ובעלז בין השנים 1520–1542. בבחרותו למד בלובלין בישיבת המהרש"ל, ואף נסמך להוראה על ידו. המשיך בזמן כהונתו ברבנות בקשריו עם המהרש"ל שכבדו מאוד. כן עמד בקשר עם הב"ח, ואף עמד עמו במשא ומתן הלכתי. רבי אליהו נודע כבעל קבלה ובעל מופת, ואף נתפרסם בזכות הסיפור על יצירת גולם על פי ספר יצירה. מעשה הגולם מופיע כבר בכתב-יד מהמחצית הראשונה של המאה ה-17. גם החכם צבי שהיה בנה או נכדה של נינתו מביא עדות על יצירת אדם על ידי רבי אליהו. בנו של החכם צבי, רבי יעקב עמדין, כותב בשם אביו כי לאחר שהלך הגולם וגדל מאוד, נתיירא ר' אליהו שלא יחריב את העולם, וניתק את השם הקדוש שהיה דבוק במצחו. אלא שתוך כדי התעסקותו, הזיקו הגולם ועשה שריטה במצחו. בדבריהם דנים החכם צבי והיעב"ץ במעמדו ההלכתי של הגולם – לדוגמה, האם יוכל להצטרף למניין? שניהם מכריעים שלא יוכל להצטרף. ע"פ הכתוב בהערות מנחם ציון על ספר שם הגדולים בערך של רבי אליהו בעל שם מחלם היה תלמידו של מהר"ל מפראג מה שמסביר ומבסס יותר את המסורת של יצירת הגולם על ידו וכן על ידי המהר"ל. לפי גרסה עממית הגולם נוצר מחימר, ועמד בשוק וגרזן בידו, כל איכר שרצה להרע ליהודי הגולם הרגו. תפקיד הגולם היה גם לעבוד בבית המדרש ולעזור לרב ולרבנית. כשהתפרסם מעשה הגולם לפריץ לקח ר' אליהו את הגולם לעליית הגג של בית הכנסת, הוציא מפיו את שם המפורש והפכו שוב לחימר. באותה תקופה פעל בוורמייזא (גרמניה) רבי אליהו לואנץ, שנקרא אף הוא רבי אליהו בעל שם. עובדה זו יצרה בלבול רב, והיו שבטעות איחדו אותם לכדי אישיות אחת, אף שהיו אלו אנשים שונים שעסקו בענייני קבלה באותה תקופה, אך ללא קשר ביניהם. בספר הזכרונות לאדמו"ר הריי"צ מחב"ד, בפרק נה מגולל סיפור השתלשלות הקמת "מחנה הנסתרים" על ידי אליהו בן יוסף יוזפא בעל שם מוורמייזא - הוא רבי אליהו לואנץ. ככל הנראה נזכר שם כמי שאביו הוא ר' יוסף, מכיוון שסבו היה רבי יוסף לואנץ. ליקוט מכתבי רבי אליהו ורבי יואל בע"ש, תולדות אדם, זאלקווי ת"פ, באתר היברובוקס אברהם בריק, ספר יזכור לקהילת חלם, Image 62 משה דוד ציציק, מהר"ר אליהו בעל-שם מחעלם, מאסף "ישורון" חלק יז, ניסן תשס"ו, באתר היברובוקס אלי אשד, הגולם של אליהו מחלם, באתר יקום תרבות "אליה בעל שם מחלם", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) הגאון רבי אליהו בעל שם זצ"ל מחעלם, תפארת אבות, ויז'ניץ, באתר היברובוקס שו"ת מהרש"ל סי' מב, באתר היברובוקס שו"ת הב"ח החדשות סי' עז, באתר היברובוקס הגולם של אליהו מחלם שו"ת חכם צבי סימן צג, באתר היברובוקס שו"ת שאילת יעבץ סימן פב, באתר היברובוקס. מגלת ספר, עמוד 4, באתר היברובוקס ב. מ. ארליך, שני צדיקים בחלם. בתוך ספר הזיכרון לקהילת חלם, תל אביב תשמ"א. עמוד 210 ראו על כך מה שהביא הרב שלמה שפרכר במאמרו בקובץ ישורון מדברי ר' חיים מיכל ומדברי רח"נ דמביצר בספרו כלילת יופי בספר סדר הדורות, ה"א של"ג, כתב: הג"מ אליהו בעל שם אב"ד דק"ק חעלם בווירמז חיבר ספר אדרת אליהו פי' על הזוהר וכו'
תכלית תעודות סל

תכלית תעודות סל בע"מ הייתה חברה לתעודות סל אשר הוקמה בשנת 2004, ונחשבה לגוף השני בגודלו בישראל בתחום תעודות הסל. החברה הייתה בשליטת "דש איפקס הולדינגס" שהחזיקה ב-59.9% ממניות החברה, ובבעלותה גם דש בית השקעות. יתר מניות החברה, 40.1% בסך הכל, הוחזקו ביידי קבוצת מייקל דייוויס (MDG) (בבעלות מייקל דייוויס), אשר התמחותה היא מסחר באופציות. ב-2012 נחתם מיזוג בין מיטב בית השקעות ובית ההשקעות דש אייפקס, מה שהפך את מיטב בית השקעות לבעלת השליטה בחברה עם השלמת המיזוג בשנת 2013. בשנת 1987 הקימה קבוצת דיסקונט את גוף ההשקעות 'תכלית בית השקעות' אשר עסק בין היתר במכירת מוצרים פיננסיים, בניהול תיקי השקעות ועוד. בשנת 2004 הוחלט להרחיב את פעילות בית ההשקעות גם לעולם תעודות הסל, מה שהביא להקמת תכלית תעודות סל, אשר עוסקת כיום בתחום זה בלבד. בשנת 2012 נאלץ בנק דיסקונט לישראל למכור את החברה לחברת דש בית השקעות לאחר שהמפקח על הבנקים הורה לו למכור את האחזקות שלו בחברה (20%) עד 2013. בשנת 2012 התמזגה אל תכלית תעודות סל חברת 'אינדקס תעודות סל'. באותה שנה, גייסה תכלית 2.45 מיליארד שקלים, והייתה למגייסת הגדולה ביותר בשוק תעודות הסל בישראל ב-2012. תכלית תעודות סל הייתה גם לחברה הראשונה בישראל שהנפיקה תעודת סל בתחום הביומד והטכנולוגיה בישראל - תעודת הסל 'תכלית ת"א ביומד', בחודש יולי 2012. בשנת 2012 קיבל הממונה על ההגבלים העסקיים החלטה כי הוא לא מאשר את איחוד תכלית תעודות סל עם מיטב תעודות סל, מה שהיה הופך את החברה המשולבת לגדולה ביותר בתחום בארץ. בשל כך נאלצה חברת דש מיטב למכור את חברת מיטב תעודות סל. ב-2021 הופיע ברישום החברות "פירוק מרצון" של החברה. החברה ניהלה ב-2013 מעל 130 תעודות שונות בישראל, בהיקף של מעל 20 מיליארד שקלים. בין המוצרים הפיננסיים המוצעים על ידי החברה: תעודות סל מניות ישראל תעודות סל מניות חו"ל תעודות סל אג"ח תעודות סל פיקדון תעודות סל סחורות תעודות סל מורכבות תעודות סל בחסר - שורט בראש החברה בזמן המיזוג עמדו דוד אללוף, מנכ"ל שותף ששימש בעבר כמנכ"ל קבוצת מייקל דייוויס ואיל סגל, מנכ"ל שותף ששימש בעבר כמנהל מחלקת ההשקעות בבנק דיסקונט לישראל וכן כמנכ"ל תכלית בית השקעות מתקופת המיזוג ועד 2019. קסם תעודות סל ומוצרי מדדים אתר האינטרנט הרשמי של תכלית תעודות סל תכלית תעודות סל מאתר הבורסה לניירות ערך רחלי בינדמן, דש אייפקס חוטפת למגדל את תכלית מבין הידיים, באתר כלכליסט, 30 ביוני 2010 רחלי בינדמן, הממונה על ההגבלים העסקיים דיויד גילה דחה מיזוג תעודות הסל של דש ומיטב, באתר כלכליסט, 14 בנובמבר 2012
מסדר אומיה

סדר אומיה (ערבית: وسام أمية الوطني) הוא העיטור הראשון בחשיבותו בסוריה. העיטור נוסד בשנת 1934, בתקופת המנדט הצרפתי, והוא נקרא על שם בית אומיה – שושלת ח'ליפים מוסלמית ששלטה בין השנים 661–750 ובירתה הייתה העיר דמשק (כיום בירת סוריה). העיטור ניתן בשלוש דרגות עבור "תרומה צבאית או אזרחית יוצאת דופן". העיטור מורכב מכוכב מעוטר בעל שמונה קודקודים המורכבים כל אחד משבע אליפסות מוארכות, בדרגה הראשונה אליפסות אלו כוללות בתוכן חתיכות מתכת מעוגלות בעוד שבדרגה השנייה והשלישית האליפסות ריקות. במרכז הכוכב ישנו עיגול המורכב מעיטור ערבסקה מוזהב על רקע שכבת אמייל ירוקה. במרכז העיגול ישנו כיתוב בערבית על רקע אמייל לבן. בגרסת הדרגה הראשונה, על בסיס עיטורי הערבסקה ישנם שלושה כוכבים בעלי חמישה קודקודים בצבע אדום. הצבעים המצויים בעיצוב העיטור הם צבעי דגל סוריה (ירוק, לבן ואדום) המזוהים כצבעי הלאומיות הכלל-ערבית. מדיה וקבצים בנושא מסדר אומיה בוויקישיתוף עמוד על עיטורים סורים באתר 'The Medal Hound'. תיאור העיטור באתר 'מדלס'. הח'ליפות המשיכה לשלוט בין השנים 756 - 1031 בספרד.