laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מילאן מקסים

מילאן מקסים (בסלובקית: Milan Maxim;‏ נולד ב-13 באפריל 1956) הוא גנרל סלובקי בדימוס, אשר שימש כראש המטה הכללי הסלובקי בין 2014–2018. מקסים נולד במיכלובצה ב-13 באפריל 1956. בין 1975-1976 הוא למד בבית ספר לקצינים ולאחר מכן החל לשרת בצבא צ'כוסלובקיה. בשנים הבאות הוא שרת ברגימנט הטנקים ה-21, בתחילה כמפקד פלוגה ולאחר מכן כראש מטה הרגימנט. לאחר מכן הועבר לתפקיד מפקד רגימנט הטנקים ה-23. בין 1990-1995 שימש כמפקד רגימנט הרובאים הממונע ה-63. לאחר מכן שימש כמפקד הבריגדה הממוכנת ה-21. בין 1997-1998 הוא שימש כמפקד הבריגדה הממוכנת ה-2. בין 2001-2002 הוא שימש כראש אגף הלוגיסטיקה במטה הכללי. לאחר מכן שימש כמפקד כוחות ההדרכה והתמיכה הצבאיים עד 2004, אז מונה למפקד צבא היבשה הסלובקי. בין 2009–2014 הוא שימש כנספח הצבאי הסלובקי בפראג. ב-6 במאי 2014 הוא מונה לראש המטה הכללי הסלובקי. הוא סיים את הקדנציה שלו ב-7 במאי 2018 ופרש מהצבא. מדיה וקבצים בנושא מילאן מקסים בוויקישיתוף מילאן מקסים באתר נאט"ו מילאן מקסים באתר משרד ההגנה הסלובקי מילאן מקסים באתר מועדון הגנרלים של הרפובליקה הסלובקית
4400

4400 היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגות המדע בדיוני ומסתורין שעלתה לשידור ברשת The CW ב-25 באוקטובר 2021. היא פותחה על ידי אריאנה ג'קסון ומהווה ריבוט של הסדרה ה-4400 ששודרה בשנים 2007-2004 בערוץ USA. הסדרה מתמקדת בהופעתם מחדש של אלפי אנשים שנעלמו. במאי 2022 הסדרה בוטלה אחרי עונה אחת. 4400 בני אדם שנעלמו במהלך המאה האחרונה מופיעים לפתע מחדש בעיר האמריקאית דטרויט על האי בל אייל פארק (אנ') כשהם נראים כמו ביום שבו נעלמו ובלי זיכרונות לגבי מה שקרה להם. בריטני אדבומולה בתור שניס מורי. ג'וזף דייוויד-ג'ונס בתור ג'הארל מטאו. טי. אל. תומפסון בתור אנדרה דייוויס. ג'יי ליידימור בתור קלודט. דריק א. קינג בתור אייזיה "הכומר" ג'ונסטון. קיילה ג'ונסון בתור לאדונה לנדרי. קורי ג'קומה בתור לוגן. אמר ווטן בתור היידן. אוטם בסט בתור מילדרד בל. נלי אנדריבה, The 4400 Reboot Gets Straight-To-Series Order By The CW, דדליין "4400", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "4400", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "4400", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Selome Hailu (May 12, 2022). ‘4400’ Canceled After One Season at the CW. Variety. Retrieved May 14, 2022
בניאט טוריאנטס

בניאט טוריאנטס אימאס (נולד ב-31 בינואר 2002) הוא כדורגלן ספרדי המשחק כקשר בריאל סוסיאדד. טוריאנטס נולד בבאסאיין, חבל הבאסקים, והצטרף למחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד ב-2014 בגיל 12. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ג' בספטמבר 2019. בספטמבר 2019 חידש טוריאנטס את חוזהו עד 2025. בעונת 2020/2021 קודם לקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה בליגה הספרדית השנייה. באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשפתח בתיקו 0-0 נגד לוגו. בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בניצחון 0–1 על אלצ'ה. באוגוסט 2022 קודם טוריאנטס באופן קבוע לסגל הקבוצה הבוגרת. נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ספרד לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). מדיה וקבצים בנושא בניאט טוריאנטס בוויקישיתוף בניאט טוריאנטס, באתר Transfermarkt בניאט טוריאנטס, באתר Soccerway בניאט טוריאנטס, באתר BDFutbol בניאט טוריאנטס, באתר WorldFootball.net בניאט טוריאנטס, באתר FootballDatabase.eu בניאט טוריאנטס, באתר ESPN Renueva hasta 2025, realsociedad "Lista para el Torneo Olímpico Masculino de Fútbol באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, 10 ביולי 2024 (בספרדית)
לוקה פלגריני

לוקה פלגריני (נולד ב-7 במרץ 1999) הוא כדורגלן איטלקי המשחק כמגן שמאלי עבור לאציו מהסרייה א' האיטלקית ובנבחרת איטליה. באפריל 2018 חתם פלגריני על חוזה מקצועי ראשון ברומא עד 2021. הוא הצטרף לקבוצה הבוגרת בעונת 2018/2019, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בספטמבר 2018 בניצחון 0–4 על פרוזינונה. בינואר 2019 הושאל פלגריני לקליארי עד סוף העונה. ביוני 2019 עבר פלגריני ליובנטוס תמורת 22 מיליון אירו, כאשר לאונרדו ספינאצולה עבר בכיוון ההפוך תמורת 29.5 מיליון אירו. באוגוסט 2019 הושאל בחזרה לקליארי לעונה אחת. בספטמבר 2020 הושאל לגנואה לעונה אחת. באוגוסט 2022 הושאל לאיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה לעונה אחת. בינואר 2023 הושאל פלגריני ללאציו עד סוף העונה עם אופציה לרכישה. באוגוסט 2023 חזר להשאלה בלאציו ל-2 עונות נוספות עם אופציה לרכישה קבועה. פלגריני שיחק בכל הנבחרות הצעירות של איטליה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בנובמבר 2020 בניצחון 0–4 על אסטוניה במשחק ידידות. מדיה וקבצים בנושא לוקה פלגריני בוויקישיתוף לוקה פלגריני, ברשת החברתית אינסטגרם לוקה פלגריני, באתר Transfermarkt לוקה פלגריני, באתר Soccerway לוקה פלגריני, באתר WorldFootball.net לוקה פלגריני, באתר National Football Teams לוקה פלגריני, באתר FootballDatabase.eu BENVENUTO IN BIANCONERO A LUCA PELLEGRINI!, juventus
הכיבוש המוסלמי של פרס

הכיבוש המוסלמי של פרס בוצע על ידי ח'ליפות ראשידון בין השנים 632 לספירה עד 651 לספירה והוא הוביל לנפילת האימפריה הסאסאנית וכמו כן גם לדעיכת הדת הזורואסטרית. עלייתם של המוסלמים בחצי האי ערב חפפה לחולשה פוליטית, חברתית, כלכלית וצבאית חסרת תקדים בפרס. בעוד שבעבר היא הייתה מעצמה עולמית גדולה, האימפריה הסאסאנית מיצתה את משאביה האנושיים והחומריים לאחר עשרות שנים של לוחמה נגד האימפריה הביזנטית. המתחים הפנימיים באימפריה הסאסאנית החמירו בעקבות הוצאתו להורג של המלך ח'וסרו השני בשנת 628. לאחר מלחמת האזרחים באימפריה הסאסאנית שהתקיימה בין השנים 628 עד 632(אנ'), לא הייתה לאימפריה הסאסאנית יותר שלטון מרכזי. בשנת 633 הכוחות המוסלמים ערבים החלו לתקוף לראשונה את האימפריה הסאסאנית כאשר כוחות בהנהגתו של ח'אלד בן אל-וליד פלשו לאזור מסופוטמיה, שהיה המרכז הפוליטי והכלכלי של האימפריה הסאסאנית. לאחר שח'אלד בחר לקחת במקום זאת חלק בהנהגת הלוחמים במסגרת הקרבות שנערכו באותה העת מול האימפריה הביזנטית באזור הלבנט, הלוחמים הערביים-מוסלמים איבדו לבסוף השליטה באזורים אותם הם כבשו במקור. הפלישה המוסלמית השנייה התקיימה במהלך שנת 636, תחת הנהגתו של סעד איבן אבי וואקאס, כאשר הניצחון בקרב אל-קאדסיה הוביל לכך שהאימפריה הסאסאנית חדלה לשלוט בכל האזורים שנמצאו ממערב לאזור בו נמצאת בימינו איראן. במשך שש השנים הבאות הרי זגרוס, אשר היוו מחסום טבעי, סימנו את הגבול בין ח'ליפות ראשידון והאימפריה הסאסאנית. בשנת 642 הורה עומר בן אל-ח'טאב, אשר באותה העת היה הח'ליף של המוסלמים, על פלישה בקנה מידה גדול לפרס אשר בוצעה על ידי כוחות הצבא של ח'ליפות ראשידון, ואשר הובילה לכיבוש מוחלט של האימפריה הסאסאנית עד שנת 651. בשנת 644, לפני סיפוחה המוחלט של פרס על ידי המוסלמים ערבים, נרצח עומר בן אל-ח'טאב על ידי אבו לולואה פירוז(אנ'), אשר היה בעל מלאכה פרסי שנלכד בקרב והובא לחצי האי ערב כעבד. עד שנת 651 רוב המרכזים העירוניים בתחומי האימפריה הסאסאנית לשעבר, למעט המחוזות לאורך הים הכספי (טבריסטן וטרנסאוקסיאנה), היו תחת שליטת הכוחות הערביים מוסלמים. יישובים רבים נלחמו נגד הפולשים. בערים רבות נערכו מעשי מרד כאשר מקומיים הצליחו להרוג את המושלים הערבים מוסלמים, או תקפו את החיילים הערבים מוסלמים. בסופו של דבר, תגבורת צבאית ערבית מוסלמית הצליחה לשים סוף להתקוממויות והדבר הוביל לשליטה אסלאמית מוחלטת. האיסלאמיזציה של איראן הייתה הדרגתית לאורך מאות שנים, כאשר חלק גדול מהאוכלוסייה המקומית מעולם לא המירה את הדת והיו מקרים רבים של שריפת כתבים זורואסטריים ושל הוצאות להורג של כמרים - במיוחד באזורים בהם הייתה התנגדות אלימה לפולשים. אף על פי כן הפרסים בחרו לשמר את תרבותם בין היתר על ידי המשך השימוש בשפה הפרסית כשפה הדומיננטית ובכך שהתרבות האיראנית המשיכה להיות התרבות הדומיננטית באזור זה. עד סוף תקופת ימי הביניים האסלאם הפכה לדת השלטת באיראן. היסטוריה של איראן מדיה וקבצים בנושא הכיבוש המוסלמי של פרס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולטרה מיאמי

פסטיבל אולטרה מוזיקה (בראשי תיבות: UMF) הוא פסטיבל מוזיקה אלקטרונית שנתי שמתקיים במהלך חודש מרץ במיאמי, פלורידה, ארצות הברית. הפסטיבל נוסד בשנת 1999. הוא נערך לראשונה במיאמי ביץ'. באופן מסורתי הוא מתקיים בעיקר בפארק בייפרונט שבמרכז מיאמי. במקור היה זה פסטיבל בן יומיים מ-1998 עד 2006. מאז 2011, אולטרה מתקיים על פני שלושה ימים (שישי עד ראשון) במהלך חודש מרץ. ב-2011, הייתה בו שיא נוכחות, של 155,000 איש בבמה המרכזית של האולטרה. בשנת 2013, הפסטיבל התקיים בשני סופי שבוע רצופים כדי לחגוג את יום השנה ה-15 שלו, עם נוכחות משולבת של 330,000 איש. בשנת 2014, הפסטיבל חזר למתכונתו המקורית של סוף שבוע בודד, ומכר כרטיסים למכירה מוקדמת תוך פחות מחמש דקות. אולטרה מיאמי נחשב אחד הפסטיבלים הרווחיים בארצות הברית, ועל פי הערכות, מאז 2012, פסטיבל מיאמי "יצר כ-995 מיליון דולר של השפעה כלכלית", עם 168 מיליון דולר ב-2018 בלבד. מאז מהדורת 2019, מתנהלות ההופעות ב-3 במות ענק במקביל. במה מרכזית, במת Resistance, ובמה לאומנים מן הדרג השני. הפסטיבל בוטל ב-2020 וב-2021 עקב מגפת ה-COVID-19 אך התחדש ב-2022. לצד אירוע הדגל במיאמי, אולטרה הוליד סדרה גדולה יותר של זיכיונות בינלאומיים תחת המותג הגורף Ultra Worldwide, שכללו מיקומים כמו קרואטיה (אולטרה אירופה), דרום אפריקה, יפן, דרום קוריאה, סינגפור, מקסיקו, ברזיל, קולומביה ואחרות. אתר האינטרנט הרשמי של אולטרה מיאמי (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא אולטרה מיאמי בוויקישיתוף אולטרה מיאמי, ברשת החברתית פייסבוק אולטרה מיאמי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אולטרה מיאמי, ברשת החברתית אינסטגרם https://web.archive.org/web/20160919123145/http://depauliaonline.com/2011/04/04/miamis-ultra-music-festival-sets-record-attendance/ https://www.miaminewtimes.com/music/ultra-fest-generates-79-million-annually-for-miami-economy-can-edm-save-the-country-6469494 https://www.billboard.com/music/music-news/ultra-miami-2019-resistance-stage-lieup-8493939/ https://www.miamiherald.com/news/local/community/miami-dade/downtown-miami/article240878956.html https://edmidentity.com/2021/02/20/ultra-music-festival-cancelled-miami-2021-dates/ https://www.billboard.com/music/music-news/ultra-worldwide-announces-rio-de-janeiro-ultra-brazil-destination-6859540/ https://www.forbes.com/sites/darrenheitner/2013/04/13/ultra-music-festival-smashing-records-and-global-expansion/
Ž בגודל בינוני

ž-Ž בגודל בינוני היא אות המהווה הכלאה של אותיות רישיות ורגילות ("קטנות"), כנראה ייחודית בעיבוד אלפבית לטיני המשמש ברחבי העולם. היא הוצעה בתור האות ה-85 באלפבית הלטיני של השפה הצ'כית המודרנית, המונה 42 אותיות קטנות ו-42 אותיות רישיות, ובתוספת האות הבינונית החדשה Ž-ž (הסימן ž-Ž מייצג את הגופן, שעדיין אינו זמין בערכות הגופנים של Wiki). הסיבה להכנסת האות הנוספת ב-2021 הייתה בעיה אורתוגרפית ספציפית בשפה הצ'כית המודרנית בכללי השמות המתייחסים לקבוצות אנשים המציינות לאום (שנהוג בצ'כית לכתוב את שמן כך שיתחיל באות רישית) ולקבוצות דתיות (שנהוג לכתוב את שמן כך שיתחיל באות רגילה, קרי, "אות קטנה"). האות החדשה הייתה נחוצה כדי לתקן את האִיוּת למילה אחת בלבד – ז'יד (קרי, "יהודי"), כך שתייצג בו-זמנית הן את זהותם הלאומית והן את זהותם הדתית של היהודים. בעיית האיות הספציפית של המילה הצ'כית Ž-žid (קרי, "יהודי") הוזכרה כבר ב-1887. הדיון הציבורי על הצורך באות מתאימה, ה-"ž-Ž בגודל בינוני", התחיל בעבודה אקדמית בכירה, הופיע בכתבי עת אקדמיים, ובאתרים לעיצוב גרפי, ואף ברדיו הצ'כי ובאתר של תחנת הטלוויזיה של מוראביה. איות אלפבית לטיני יהדות לשון כנען צ'כית Nekvapil, J. (2008). Language cultivation in developed contexts. In B. Spolsky & F.M. Hult (eds), The Handbook of Educational Linguistics. Malden, Oxford, Carlton: Blackwell, 251-265. https://www.vydavatelstviupol.cz/cz/978-80-244-5779-6 Kdy jest psáti v češtině na počátku slov písmena veliká? / za účelem, aby pravopis ve příčině té byl ustálen, přesně stanoví Frant. Bačkovský. V Praze, 1887, p. 16 https://www.databazeknih.cz/zivotopis/frantisek-backovsky-125441 Zbyněk Tarant, West Bohemian University in Pilsen, "Poznámka k pravopisu a transkripci cizojazyčných pojmů", 2020, pp. 11-12 https://veda.fhs.cuni.cz/FHSVEDA-157-version1-habilitaciniu_prauce.pdf "How to write about Jews in Czech: The new letter “middle ž” as an avoidance strategy," by Jiří Nekvapil. In Sherman, T., Sloboda, M. & Vuković, P. (eds.) (2021). 7th International Language Management Symposium. Standardization as Language Management. Program and Abstracts. Zagreb, Prague: Faculty of Humanities and Social Sciences, University of Zagreb & Faculty of Arts, Charles University, Prague. Abstract on p. 28 http://languagemanagement.ff.cuni.cz/system/files/Book-of-abstracts-7thILMS-2021.pdf Zsófia Ludányi & Ágnes Domonkosi: "Kronika," Slovo a Slovensnost 83, 2022, 72 http://languagemanagement.ff.cuni.cz/system/files/documents/Ludanyi-Domonkosi_2022.pdf Zpráva: https://www.zurnal.upol.cz/nc/zprava/clanek/dejiny-zidu-v-ceskych-zemich-kniha-o-vnimani-zidovske-identity-v-cesku-i-typograficky-unikat/ /https://askdesigners.eu "Kniha se zajímavým typografickým prvkem," font - první grafický časopis, 15.9.2021 https://www.font.cz/pismo/kniha-se-zajimavym-typografickym-prvkem.html Zprávy o Středním ž-Ž v českém rozhlase https://regiony.rozhlas.cz/jak-deti-cvici-krav-maga-kdo-se-muze-modlit-na-chramove-hore-a-nove-dejiny-8599936 Letní čtení s Vydavatelstvím UP, TV Morava, 13.9.2022 https://www.tvmorava.cz/letni-cteni-s-vydavatelstvim-up-poznejte-osudy-zidovskych-komunit-v-typograficky-unikatni-knize/
יורמה פאנולה

יורמה פאנולה (Jorma Panula; נולד ב-10 באוגוסט 1930) הוא מנצח, מלחין ומורה לניצוח פיני. פאנולה היה המנהל האמנותי והמנצח הראשי של הפילהרמונית של טורקו משנת 1963 עד 1965, של הפילהרמונית של הלסינקי מ-1965 עד 1972 ושל תזמורת ארתוס מ-1970 עד 1973. הוא מנצח אורח תדיר באופרה הלאומית של פינלנד. יורמה פאנולה כיהן כפרופסור לניצוח באקדמיה ע"ש יאן סיבליוס בהלסינקי משנת 1973 עד 1994 ובקולג' המלכותי למוזיקה בסטוקהולם ובאקדמיה הדנית למוזיקה בקופנהגן. ב-1997 זכה בפרס רולף שוק לאמנויות המוזיקה. השפעתו של פאנולה באמצעות ההוראה על עולם הניצוח הייתה עצומה. השראתו הייתה "היד הנעלמה" מאחורי רצף המנצחים המעולים שמוצאם בפינלנד. עם תלמידיו נמנים אסה-פקה סאלונן (כיום בלוס אנג'לס), מיקו פרנק (עכשיו בבלגיה ובאופרה הלאומית של פינלנד), סאקארי אוראמו (שהחליף את סיימון ראטל בברמינגהאם, אנגליה), יוקה-פקה סאראסטה ואוסמו ונסקה (כיום במינסוטה). עם תלמידיו בסטוקהולם נמנה גם המנצח הישראלי אריאל צוקרמן. פאנולה למד מוזיקה כנסייתית וניצוח באקדמיה ע"ש סיבליוס. מוריו היו לאו פונטק, דן דיקסון, אלברט וולף ופרנקו פרארה. מלבד הניצוח, חיבר מוזיקה שונה ומגוונת. האופרות שלו Jaako Ilkka ואופרת "הנהר" קבעו סוגה, שהוכתרה בשם "אופרת הגשמה" ("performance opera") בשל מיזוג של מוזיקה, אמנות חזותית ואמנות היום-יום. שאר יצירותיו של פאנולה כוללות מחזות מוזיקליים, מוזיקה כנסייתית, קונצ'רטו לכינור, קפריצ'יו ג'אז וקטעים רבים מספור של מוזיקה ווקאלית. כיום הוא מנצח אורח ופרופסור לקורסי ניצוח בכל רחבי העולם, כולל פריז, לונדון, אמסטרדם, מוסקבה, ניו יורק, טנגלווד, אספן, אוטווה, חיפה וסידני. מדיה וקבצים בנושא יורמה פאנולה בוויקישיתוף יורמה פאנולה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יורמה פאנולה, באתר ספוטיפיי יורמה פאנולה, באתר AllMusic (באנגלית) יורמה פאנולה, באתר MusicBrainz (באנגלית) יורמה פאנולה, באתר Discogs (באנגלית)
פסטיבל ADE

אירוע הריקוד של אמסטרדם (באנגלית: Amsterdam Dance Event או ADE) הוא כנס ופסטיבל למוזיקה אלקטרונית בן חמישה ימים המתקיים מדי שנה באמצע אוקטובר. האירוע, המאורגן על ידי The Amsterdam Dance Event Foundation, מציע תוכנית מלאה של כנסים והרצאות בשעות היום, ובשעות הלילה הופעות של אמני מוזיקה אלקטרונים מהבולטים בתחומם, בכלל זה למעלה מ-1,000 אירועים ו-2,500 אמנים במשך חמישה ימים ב-200 מועדונים ומקומות. האירוע הבולט ביותר הוא פסטיבל המוזיקה של אמסטרדם (AMF) ביוהאן קרויף ארנה במוצאי שבת. ADE מושך לעיר למעלה מ-400,000 אנשים מכל העולם, מה שהופך את אמסטרדם לאחת מערי המועדונים העמוסות בעולם. האירוע מתחיל ביום רביעי בכנסים בשעות היום ובתוכנית הפסטיבל הענפה (יום ולילה) ומסתיים ביום שני בבוקר. ADE החל ב-1996 ככנס בן שלושה ימים והשתתפו בו 300 נציגים עם הופעות של כשלושים תקליטנים. ADE פותח את שעריו גם למוזיקאים לא מקצועיים עם ADE Sound Lab, שם אמנים ומפיקים ששואפים לפרוץ בעולם המוזיקה, מוזמנים לפגוש כמה מהאמנים, התקליטנים והמפיקים הפופולריים והמבוקשים בעולם פנים אל פנים כדי לקבל חוות דעת של מומחים על עבודתם. היוזמה האחרונה של האירוע היא ADE by Day, שהחלה בשנת 2011 (אז נקראה: ADE Playground) כחלון ראווה טכנולוגי חדש, אך מאז 2012 כוללת כ-50 אירועים, הופעות הפתעה בשעות היום של תקליטנים מובילים, תערוכות אמנות והופעות, קווי מוצרים מיוחדים, הקרנות סרטים, כמו גם הנחות בחנויות ובברים. ב-2012 הוכרז גם ש-ADE תעבור באופן רשמי מאירוע של ארבעה ימים לחמישה ימים בגלל המספר ההולך וגדל במהירות של אירועי 'אחרי' ביום ראשון. ההרכב בשעות היום והלילה כולל למעלה מ-2,500 אמנים כמו גם מבחר של כישרונות מקומיים ובינלאומיים, שמנגנים בפני סך של יותר מ-400,000 מועדונים וחובבי מוזיקה באולמות בכל רחבי העיר. מדיה וקבצים בנושא פסטיבל ADE בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל ADE פסטיבל ADE, ברשת החברתית פייסבוק "The international Dance industry assembles in Amsterdam next week" ADE highlights | I amsterdam, web.archive.org, ‏2013-01-21 Amsterdam Dance Event | ADE | Amsterdam Life, www.local-life.com (באנגלית)
הנס טרופש

הנס טרופש (7 באוקטובר 1889 - 8 באוקטובר 1935) היה כימאי שפיתח, יחד עם פרנץ פישר, את תהליך פישר-טרופש. טרופש נולד בבוהמיה, שבאותה תקופה הייתה חלק מאוסטריה-הונגריה וכיום היא חלק מצ'כיה. הוא למד באוניברסיטת קארל בפראג ובאוניברסיטה הטכנית הגרמנית בפראג מ-1907 עד 1913. הוא קיבל את הדוקטורט שלו על עבודתו עם הנס מאייר. בשנים 1916–1917 עבד עבד במפעל לצביעה במילהיים, ולאחר מכן במשך כמה חודשים במכון מקס פלאנק לחקר הפחם. מ-1917 עד 1920, טרופש עבד במזקקת זפת של חברת Rütgers בנידראו. הוא חזר למכון מקס פלאנק לחקר הפחם ב-1920, ונשאר שם עד 1928. במכון הוא עבד גם עם פרנץ פישר וגם עם אוטו רולן. בתקופה זו הוא המציא את תהליך פישר-טרופש. בשנת 1928, טרופה התמנה לפרופסור במכון החדש לחקר פחם בפראג. ב-1931 קיבל משרה בארצות הברית במעבדות של 'מוצרי נפט אוניברסליים' ובמכון הטכנולוגי לשריון בשיקגו. עקב מחלה קשה חזר טרופש לגרמניה ב-1935. הוא נפטר, זמן קצר לאחר חזרתו לגרמניה, בבית חולים בעיר אסן. מדיה וקבצים בנושא הנס טרופש בוויקישיתוף The return of a classic to fuel production, www.mpg.de (באנגלית)
ראבא

רָאבָּא (בערבית: رابا; יש הכותבים בעברית - רָבָּה) הוא כפר פלסטיני בנפת ג'נין, כ־19 ק"מ מדרום־מזרח לעיר ג'נין, בגובה של 540 מטר מעל פני הים, ומשקיף על בקעת הירדן. יש שלוש סברות למקור השם: סברה שמתייחסת למיקומו על גבעה או הר (בערבית: ربوة - רָבְּוָוה, או رابية - רָאבּיָה), מאחר שהוא הכפר הגבוה ביותר בנפת ג'נין. סברה השנייה מתייחסת לשם של קבר עתיק בכפר שנקרא "נָבִּי רוּבִּין" ועל פי המסורת זהו קברו של ראובן בנו של יעקב אבינו. סברה שמתייחסת אף לשם הקבר, אלא שעל פי המסורת המוסלמית, מדובר בקברו של שיח' בשם רוּבִּין שהיה מקורב לצלאח א-דין. שטח הכפר הוא כ־25,642 דונם, מתוכם כ־14,605 דונם בבעלות פרטית ועוד 11,037 אדמות מושע וחורש טבעי. הכפר גובל מצפון באל מוע'ייר, בג'לקמוס ובח'רבת אל-מוטילה. ממערב נמצאים האוניברסיטה הערבית-אמריקאית, א-זבאבדה ואל-כופייר. מדרום - הכפרים בעקאבה ובטובאס, וממזרח נמצאת בקעת הירדן. אוכלוסייתה נאמדה ב־415 נפש ב־1922, 870 נפש ב־1945, כ־1,000 נפש ב־1967, 1,600 נפש ב־1987, 2,267 נפש ב־1997, ובשנת 2007 - 3,124 תושבים. בכפר נמצא קבר הנקרא "נבי רובין" (ראה לעיל). מבנה מכוסה כיפה וסביבו קברים וחכן שרידי חורבה. מדרום נמצא גָ'בֶּל רָאבָּא ובשמו העברי "הר בֶּזֶק", המתנשא לגובה של 710 מטר מעל פני הים ומאפשר תצפית על צפון־מזרח השומרון, נחל בזק, הגלבוע, כפרי הסביבה ואף על הכרמל, הגולן והגליל העליון. מדיה וקבצים בנושא ראבא בוויקישיתוף זאב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת א"י, עם עובד, 1976, עמ' 7165 ראה זיהוי מקום בשם זהה מדרום לכביש המוביל מכביש 4 לקיבוץ פלמחים palestine - remembered, Raba עמוד ענן (מאיר רוטר, עמית הורן, רגבים שיראל)
נישאן ולופילאי

נישאן ולופילאי (באנגלית: Nishan Velupillay; נולד ב-7 במאי 2001 במלבורן שבאוסטרליה) הוא כדורגלן אוסטרלי-סרי לנקי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מלבורן ויקטורי מליגת העל האוסטרלית. ולופילאי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת מלבורן ויקטורי מליגת העל האוסטרלית בשנת 2021. בשנת 2023 החל ולופילאי לשחק בנבחרת אוסטרליה עד גיל 23. ולופילאי נולד במלבורן שבאוסטרליה, והוא ממוצא סרי לנקי טמילי. נישאן ולופילאי, באתר Transfermarkt נישאן ולופילאי, באתר Soccerway נישאן ולופילאי, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נישאן ולופילאי".
הנס לאופולד מאייר

הנס לאופולד מאייר (31 במרץ 1871 - 28 בנובמבר 1942) היה כימאי יהודי אוסטרי. מאייר למד באוניברסיטת פרייברג לכרייה ולטכנולוגיה (אנ'), באוניברסיטת וינה לטכנולוגיה ובאוניברסיטת היידלברג. הוא סיים את הדוקטורט שלו ב-1894. הוא שימש כמרצה באוניברסיטת וינה לטכנולוגיה, וכפרופסור באוניברסיטת קארל בפראג. הוא היה חבר באקדמיה לאופולדינה. הוא קיבל את פרס ליבן ב-1905, שבע שנים לפני שאחיו הצעיר, סטפן מאייר, קיבל את הפרס ב-1913. הוא נהרג במחנה הריכוז טרזינשטט בסוף 1942. Hans Johannes Leopold Meyer, geni_family_tree, ‏1871-03-31
מירי דוידוביץ

מירי דוידוביץ (נולדה ב-1960) היא צלמת פרסום ואופנה החיה ויוצרת בתל אביב. עבודותיה הוצגו בגלריות ובמוזיאונים, ביניהם תערוכת היחיד "רוק בשחור: כסאח במועדוני שנות ה-80" - רטרוספקטיבה על תרבות המועדונים באותה תקופה, ופרויקט המתאר פליטים מאפריקה ועובדים זרים בדרום תל אביב. דוידוביץ נולדה בהונגריה וגדלה בתל אביב. היא למדה צילום במכללת הדסה, בירושלים ולאחר שנת לימודים נוספת בלונדון חזרה לארץ ופתחה סטודיו בתל אביב. דוידוביץ עובדת כצלמת פרסום ואופנה וכן מורה עצמאית לצילום. דוידוביץ חיה בתל אביב עם בעלה ושתי בנותיה. דוידוביץ החלה את דרכה בצילום עבור מגזיני אופנה ועיתונים מקומיים, עבור מעצבות ומותגי אופנה ועבור מסעות פרסום מסחריים. הדגש היה על אופנה ודיוקנאות. לאחר מכן המשיכה לפרסום. היא עבדה עם רבות מהחברות המובילות באופנה ובפרסום בישראל. בין לקוחותיה נמנים יקב תבור, גוטקס, עונות, שופרסל, הארץ, אהבה. דוידוביץ הייתה מהצלמות-נשים הבודדות בתחומה. 2023 מצב העלייה / בית האמנים, תל אביב 2017 העיר השחורה / קמפוס ביאליק רוגוזין, תל אביב בלם 2015, גלריה קולי עלמה. תל אביב 2015 רוק שחור, מוזיאון ארץ ישראל 2013 ממילא, מוזיאון ארץ ישראל, רמת אביב, תל אביב 2013 תת-זרמים, בית האמנים, תל אביב 2011 אחרי רחל, גלריה בינה, תל אביב 2010 שנות ה-80 שחור ולבן, ריף רף, תל אביב 2008 היפה והחיה, גלריה אנגל, תל אביב 1983 הגלריה הלבנה, תל אביב 2022 דמיון / בנק הפועלים 2021 עדות מקומית / מוזיאון ארץ ישראל, רמת אביב 2020 דיוקנה של אישה: נשות קוצ'ינטה מצטלמות / גורדון 26, תל אביב 2017 חמישים שנה / סלון יפו 2015 דמיון / בנק הפועלים לחם ושושנים / סדנאות אמנים 2012 עירום גברי /שפגאט, תל אביב תערוכת זוג - יפה מאוד / P8, יפו ליבוטייכן / פסטיבל צילום, יפו אחד מתוך אחד / בית הספר לאמנות מנשר, תל אביב 2011 שירה / גלריית מוסררה, ירושלים רוק אנד רול / בית האמנים, תל אביב מילים / גלריית אמנות P8, יפו 1994 אובייקט / מוזיאון לאמנות, הרצליה תיעוד זמני / מוזיאון תל אביב לאמנות 1989 לפי הזמנה / מוזיאון ישראל, ירושלים אתר האינטרנט הרשמי של מירי דוידוביץ (באנגלית) מירי דוידוביץ, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל אבי פיטשון, האם באמת היינו כל כך יפים באייטיז?, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2014 צילום: מירי דוידוביץ, יום ראשון בבוקר, דרום תל אביב, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2016 איתי יעקב, סרט צילום | הסיפורים מאחורי התמונות המסוגננות של מירי דוידוביץ, באתר ynet, 4 במאי 2022 שחר אטואן, אור בוקע מתוך החשכה, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2008 גל קרניאל, נהנית לקנות, נהנית לזרוק, באתר הארץ, 14 ביוני 2006 "New Spring". 17 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) מירי דוידוביץ, באתר מירי דוידוביץ "The Print House | Miri Davidovitz / Rock in Black / Eretz Israel Museum / 14.09.14 – 28.02.15". אסתר זנדברג, מה עולל שיגעון הגדלות לשכונת ממילא, באתר הארץ, 12 ביוני 2013 שחר אטואן, מירי דוידוביץ: מאלבר קאמי עד אלבר אלבז, באתר הארץ, 2 במרץ 2013 נעמה ריבה, לכל סל יש סיפור: נשות קולקטיב "קוצ'ינטה" מישירות מבט למצלמה, באתר הארץ, 17 ביוני 2020 דיוקנה של אישה: נשות קוצ'ינטה מצטלמות - מגזין פורטפוליו, באתר מגזין פורטפוליו, ‏16 ביוני 2020 נורית אסיאג, עכבר העיר, עירום נשי, יחסי אב ובן ואזורי תפר: תערוכות מומלצות לסוף השבוע, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2012
טוטי גומש

טוטה "אנטוניו" טוטי גומש (בפורטוגזית: Tote António "Toti" Gomes; נולד ב-16 בינואר 1999 בביסאו שבגינאה ביסאו) הוא כדורגלן פורטוגזי שמוצאו בגינאה ביסאו המשחק בעמדת הבלם בקבוצת וולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג ובנבחרת פורטוגל. גומש גדל במחלקות הנוער של פונטייניאס, GDS קשקאיש ואשטוריל. הוא ערך שלוש הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של אשטוריל במסגרת הליגה הפורטוגלית השנייה. ב-2 בספטמבר 2020 חתם גומש בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג, והושאל ישירות לגראסהופרס ציריך מליגת המשנה השווייצרית עד לתום עונת 2020/2021. הוא ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שני שערים במהלך תקופת ההשאלה, וסייע לגראסהופרס ציריך להעפיל לליגת העל השווייצרית, ובתום העונה הוארכה השאלתו בעונה נוספת. הוא ערך 16 הופעות ליגה והבקיע שער אחד במסגרת ליגת העל השווייצרית, וב-4 בינואר 2022 נקרא בחזרה לוולברהמפטון וונדררס, בשל יציאתו של רומן סאיס לגביע אפריקה לאומות. ב-15 בינואר 2022 ערך גומש את הופעת הבכורה שלו בוולברהמפטון וונדררס, בניצחון 1–3 על סאות'המפטון במסגרת המחזור ה-22 בפרמייר ליג לעונת 2021/2022. גומש יכול לייצג את נבחרות גינאה ביסאו ופורטוגל. ב-29 במאי 2023 זומן לראשונה לסגל נבחרת פורטוגל, לקראת משחקי מוקדמות יורו 2024 נגד נבחרות בוסניה והרצגובינה ואיסלנד. מדיה וקבצים בנושא טוטי גומש בוויקישיתוף טוטי גומש, באתר Transfermarkt טוטי גומש, באתר Soccerway טוטי גומש, באתר BDFutbol טוטי גומש, באתר WorldFootball.net טוטי גומש, באתר FootballDatabase.eu Comunicado – Toti Gomes באתר הרשמי של אשטוריל, 2 בספטמבר 2020 (בפורטוגזית) New signing heads out on loan באתר הרשמי של וולברהמפטון וונדררס, 4 בספטמבר 2020 (באנגלית) Gomes to remain out on loan באתר הרשמי של וולברהמפטון וונדררס, 29 ביוני 2021 (באנגלית) Gomes checks in at Compton באתר הרשמי של וולברהמפטון וונדררס, 4 בינואר 2022 (באנגלית) Roberto Martinez convoca para Bósnia e Islândia באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הפורטוגזית, 29 במאי 2023 (בפורטוגזית)