אבוטילון

אַבּוּטִילוֹן (שם מדעי: .Abutilon Mill) הוא סוג גדול של צמחים עשבוניים, שיחים ועצים קטנים ממשפחת החלמיתיים. הסוג כולל 178 מינים, ותפוצתו רחבה בכל האזורים הטרופיים ולעיתים הסובטרופיים של אמריקה, אפריקה, אסיה ואוסטרליה, ובאופן כללי מיניו מעדיפים מקומות חמים. בישראל גדלים חמישה מיני בר של אבוטילון, הנפוץ שבהם הוא אבוטילון תאופרסטוס שהוא צמח עשבוני חד-שנתי, גר בישראל ממוצא טרופי, השאר הם שיחים נדירים שמאכלסים מדרונות, מצוקים ואדיות ונאות מדבר באזורים החמים ומעדיפים בתי גידול לחים יחסית. הם נצפים בעיקר באזור בקעת ים המלח. מיני סוג זה מאופיינים בשעירותם, בגביעון החסר ובפרי מסוג מפרדת המורכבת מפרודות הערוכות מסביב לעמוד מרכזי, כל פרודה בעלת 2 קשוות ומכילה זרע אחד או שלושה. העלים משוננים ודמויי לב בבסיסם. הפרח צהוב או בעל גוון דומה. בעבר שויכו בטעות מספר מינים לסוג אבוטילון. לפי שיטת המיון העדכנית נפוצים שני מיני תרבות: אבוטילון גדול-עלים (Abutilon grandifolium), אבוטילון כלאיים (Abutilon × hybridum Voss).  השיח המטפס אבוטילון דו-גוני (Abutilon megapotamicum), והשיח או העץ אבוטילון מצויר (Abutilon pictum), שנחשבו בעבר כשייכים למיני אבוטילון, משויכים מאז 2012 לסוג קליאנת׳ה (Callianthe), שמונה 50 מינים ותפוצתם ממקסיקו ודרום אמריקה הטרופית. אין ספק שיש צורך לעדכן את המגדירים בהתאם לשיטת המיון החדשה אשר העבירה מינים מסוימים לסוג קליאנת'ה. מקור שם הצמח בשם הערבי "אבו טילון" (ابو طيلون), אשר ניתן לצמח זה (או לצמח דומה לו) על ידי אבן סינא ומשם התגלגל ללטינית. השם "אבוטילון" ניתן לראשונה לסוג במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בעמ' 8, סעיף 2. צמחים בסוג אבוטילון כוללים עשבים חד-שנתיים או רב-שנתיים לרוב, בני שיח, שיחים ולעיתים רחוקות עצים קטנים. גובהם נע בין כ-0.5 ל-3 מטרים. חלקי הצמח מכוסים שערות כוכביות (שערה רב-תאית המסתעפת לצדדים מבסיסה), הדוקות ומפושקות. הגבעולים (הענפים) על פי רוב זקופים, לעיתים משתרע ומזדקף גדל לרוחב על הקרקע וכלפי מעלה. הלוואים נשירים (נושרים במהרה). העלים פשוטים, מסורגים (עלה אחד בכל מפרק) על פי רוב הם סדורים באופן לולייני (ספירלי) לאורך הגבעול. העלים בדרך כלל בעלי פטוטרת, ובעלי עורקים מאוצבעים (כעין כף יד) היוצאים מבסיס העלה. העלים דמויי לב בבסיסם. שפת העלה משוננת או חרוקה. העלים דמויי לב בבסיסם. הפרחים צהובים (בישראל), דו-מיניים, נכונים, וצומחים לרוב יחידים, בזוגות או בקבוצות מחיקי העלים או לעיתים רחוקות בתפרחות כמעט בראשי ענפים (אמיריים). הפרחים גדולים בולטים לעין. הגביעון שמתחת הגביע חסר (מאפיין ייחודי למיני אבוטילון). הגביע בעל צינור דמויי פעמון או גביע ו-5 אונות מופרדים, ונושקים האחד לשני. הגביע משתייר, אך לרוב אינו מתפרה, מתנפח או עוטף את הפרי. הכותרת דמויי פעמון או גביע בעלת 5 עלים מאוחים בתחתיתם, חופפים האחד את השני, מעורים בבסיסם עם צינור האבקנים. הצופנים (שערות בלוטיות של צוף) מצויים בצדם הפנימי ובסמוך לבסיס של עלי הגביע ועלי הכותרת. האבקנים מרובים, זיריהם מאוחים בחלקם התחתון לצינור (המכונה צינור האבקנים) ומתפצלים בחלקם העליון, בלוע הפרח. המאבקים דמוי כליה ובעלי לשכה אחת הנפתחת בראשה. השחלה עילית, בעלת 5 או הרבה עלי שחלה מאוחים והיא מרובת מגורות. בכל מגורה 3 ביציות לעיתים רחוקות 6. השיליה חיקית. עמוד השחלה (עשוי מעמודי שחלה מאוחים) מזדקף מתוך צינור האבקנים והוא מחולק בקצהו לצלקות מרובות שמספרן כמספר עלי השחלה. הפרי הוא מפרדת מעוגלת או חצי כדורית עם עד 20 פרודות, כל אחד מכיל מספר זרעים. הפרי הוא מפרדת שרוחבה לפחות 10 מ"מ. הפרודות ערכות בדור ונפרדות מציר המצעית ונפתחות לאורכן בשני קשוות. ראש הפרודה מעוגל או קטום (למשל, אביטלון לביד) או חד או מחודד או בעלת מקור ארוך. בכל פרודה 1 עד 3 זרעים. הזרעים דמוי כליה, מעוטי אֶנְדּוֹסְפֵּרְם ועל פי רוב שעירים מעט או לעיתים רחוקות קירחים. בישראל גדלים בר 5 מינים. אַבּוּטִילוֹן הַשִּׂיחַ (Abutilon fruticosum) - שיח קטן ונדיר שתפוצתו סודאנית, המאפיין את ואדיות המדבר המזרחיים של ארץ ישראל כדוגמת מדבר יהודה, הערבה ומצוקי ים המלח כולל עין גדי. פרחיו צהובים ופריחתו באביב מסוף דצמבר ועד תחילת יוני. אַבּוּטִילוֹן לָבִיד (Abutilon pannosum) - שיח בן קיימא ונדיר, שגדל בירדן ולא בישראל, רק מצידו השני של ים המלח, במקומות לחים ומושקים במדבריות. תפוצתו הכללית טרופית והוא גדל גם בדרום עיראק בדרום איראן באפגניסטן ובהודו. השיח גבוה מעל 2 מ', מכוסה בשערות בלוטיות צמריות וקצרות. הטרף לפעמים בעל אונות, קודקודו מאורך ועם רשת עורקים בולטת. הפרי היא מפרדת עם שוליים מעוגלים ובעל פרודות רבות שנפרדות וניתקות בנקל. ראש הפרודה קטום או מעוגל (בשונה ממינים אחרים שראשם חד או מחודד או בעל מקור או מלען). מין זה דומה לאבוטילון קהה. אַבּוּטִילוֹן קֵהֶה (Abutilon hirtum) - שיח קטן נדיר ובסכנה, מצוי בנאת עין גדי נדיר באזור יריחו-פצאל, קומראן ומצדה. בית גידולו בשולי מעיינות, שדות ומטעים מושקים, צידי דרכים, ותעלות, במקומות חמים ולחים ברום נמוך. פרחיו צהובים ופריחתו כל השנה. הצמח שעיר כולו, זקוף למדי, גובהו 50 עד 150 ס"מ. הענפים מסועפים. הפטוטרת ארוכה. העלים, ביציים-רחבים, מעוגלים (אינם מפורצים) דמויי לב רחב, קודקודו מחודד במקצת או בעלי פיטם, אורכם 1.6 ס"מ או יותר וקוטרם 5 עד 10 ס"מ; מכוסים בשערות בלוטיות לא מסועפות ולא נעימות למגע יד. הפרח צהוב, נפתח רק אחר הצהריים ואז הוא נראה כגלגל או שבשבת, קוטרו 2 עד 3 ס"מ. הפרי הוא מפרדת עם שוליים זוויתיים בעלת פרודות רבות דקות וצפופות. אַבּוּטִילוֹן הָדִּי (Abutilon indicum) - אבוטילון הודי הוא צמח עשבוני חד-שנתי או בן שיח נדיר ובסכנה שגדל במקומות לחים ומושקים במדבריות. עלי הכותרת מפורצים, אורכם 1.2 ס"מ או פחות מזה. העלים ביציים ומחודדים ארוכות בקודקודם אבוטילון תֵּאוֹפְרַסְטוּס (.Abutilon theophrasti Medik) - צמח עשבוני חד-שנתי, מין גר בארץ, שמוצאו ממרכז אסיה ועד סין ובאזורים הסובטרופיים. הוא נאסף בארץ רק מ-1942, מאז התפשט מאוד במקומות מושקים בקיץ, והפך שכיח עד שולט במקומות מסוימים. הוא נפוץ בשדות מעובדים ונחשב לעשב רע. חלק ממיני אבוטילון משמשים כצמחי גינה. פותחו מספר כלאיים וזנים. אבוטילונים יכולים להתרבות מזרעים או באמצעות ייחורים. בישראל גדלים שני מיני תרבות: אבוטילון גדול-עלים (Abutilon grandifolium), אבוטילון כלאיים (Abutilon × hybridum Voss). אבוטילון גדול-עלים צמח רב-שנתי גבוה, 90 עד 180 ס"מ שמוצאו מדרום אפריקה. השיח המטפס-נשען אבוטילון דו-גוני (Abutilon megapotamicum), והשיח או העץ אבוטילון מצויר (Abutilon pictum), שנחשבו בעבר כשייכים לסוג אבוטילון, משויכים מאז 2012 לסוג קליאנת׳ה (Callianthe), שכולל 50 מינים ותפוצתם ממקסיקו ודרום אמריקה הטרופית. פרי אבוטילון תאופרסטוס מפרדת של אבוטילון תאופרסטוס עלה של אבוטילון תאופרסטוס ישנם כ-177 מינים בסוג אבוטילון. עם המינים נכללים: Abutilon abutiloides (ז'אקווין) – אבטוליון שיחי הודי Abutilon albescens (מיקל) Abutilon asiaticum Abutilon auritum – חלמית הודו-אסיאתית Abutilon avicennae – חלמית צהובה Abutilon bedfordianum (הוקר) – חלמית בדפורד Abutilon berlandieri – חלמית ברלנד הודית Abutilon bidentatum Abutilon buchii Abutilon darwinii – חלמית דרווין Abutilon eremitopetalum אבוטילון השיח (Abutilon fruticosum)– מצוי בישראל בבקעת הירדן ומדבר יהודה Abutilon giganteum Abutilon grandiflorum Abutilon grandifolium Abutilon greveanum. Abutilon guineensel אבוטילון קהה (Abutilon hirtum)– נדיר מאוד בישראל, נצפה בבקעת ים המלח Abutilon hulseanum Abutilon hypoleucum Abutilon incanum אבוטילון הודי (Abutilon indicum)– בסכנת הכחדה בישראל, מספר פרטים נצפו בבקעת הירדן ובנגב הדרומי Abutilon insigne Abutilon julianael Abutilon lauraster Abutilon leonardi Abutilon leucopetalum Abutilon listeri Abutilon longicuspe Abutilon malacum Abutilon mauritianum Abutilon megapotamicum Abutilon menziesii Abutilon mollicomum Abutilon mollissimum Abutilon muticum Abutilon niveum Abutilon oxycarpum Abutilon palmeri אבוטילון לביד (Abutilon pannosum)– נדיר מאוד בישראל, נצפה בבקעת ים המלח Abutilon parishii Abutilon parvulum Abutilon pauciflorum Abutilon permolle אבוטילון מצויר (Abutilon pictum) Abutilon pitcairnense Abutilon purpurascens. Abutilon reflexum Abutilon ramiflorum Abutilon ranadei Abutilon reventum Abutilon sachetianum Abutilon sandwicense Abutilon sellowianum אבוטילון תאופרסטוס (מדיקוס) Abutilon thurberi Abutilon thyrsodendron. Abutilon trisulcatum Abutilon venosum. Abutilon virginianum. – חלמית איי וירג'ין Abutilon wrightii – חלמית רייט הודית Abutilon × hybridum (צמח הורה לא ידוע) Abutilon × milleri ‏(A. megapotamicum × A. pictum) Abutilon × suntense ‏(A. ochsenii × A. vitifolium) Bakeridesia integerrima (בשם A. chittendenii) Briquetia spicata (בשם A. spicatum) Corynabutilon ochsenii (בשם A. ochsenii) Corynabutilon vitifolium (בשם A. vitifolium) אבוטילון תאופרסטוס Abutilon incanum Abutilon menziesii Abutilon pictum זן האבוטילון 'קנטיש בל' Abutilon megapotamicum Abutilon indicum Abutilon grandifolium מדיה וקבצים בנושא אבוטילון בוויקישיתוף אבוטילון, באתר ITIS (באנגלית) אבוטילון, באתר NCBI (באנגלית) אבוטילון, באתר Tropicos (באנגלית) אבוטילון, באתר GBIF (באנגלית) אבוטילון, באתר IPNI (באנגלית) Abutilon Mill, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏6-2023 Abutilon Mill., WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏24-11-2023 Esteves, G. L.; Krapovickas, A. (2002). "New Species of Abutilon (Malvaceae) from Sao Paulo State, Brazil". Kew Bulletin. 57 (2): 479. doi:10.2307/4111131. JSTOR 4111131. Fryxell, Paul (בנובמבר 2002). "An Abutilon nomenclator (Malvaceae)" (PDF) (5): 79–118. {{cite journal}}: (עזרה); Cite journal requires |journal= (עזרה) Abutilon in Flora of China @ efloras.org, www.efloras.org אבוטילון, באתר צמחיית ישראל וסביבתה אבוטילון תיאופרסטוס, באתר Blue Ecosystems Callianthe Donnell, POWO plants of the World Online. Published on the Internet Porcher, Michel H. (2006). "Sorting plant names: Arabic index". Multilingual, Multiscript Plant Name Database. University of Melbourne. צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים, 1946, עמ' 8 Hildyard, A. (2001). Endangered Wildlife and Plants of the World. Marshall Cavendish. p. 22. ISBN 978-0-7614-7194-3. Abutilon, ucjeps.berkeley.edu מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 299-301 נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 427-9 אורי פרגמן-ספיר, פרחי עין גדי וחוף ים המלח, ירושלים: העמותה לעידוד וקידום שמירת הטבע במזרח התיכון, 2008, עמ' 1-2 Abutilon. "GRIN Species Records of Abutilon". Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture. אורכב מ-המקור ב-2015-09-24. נבדק ב-2010-12-05. Britton, N. L.; C. F. Millspaugh (1920). "Malvaceae". The Bahama Flora. The authors. p. 264. "Abutilon asiaticum in Global Plants". "Type of Abutilon avicennae Gaertn. [family MALVACEAE]". אבוטילון השיח – Abutilon fruticosum Guill. & Perr., באתר צמחיית ישראל וסביבתה אבוטילון קהה – Abutilon hirtum (Lam.) Sweet, באתר צמחיית ישראל וסביבתה אבוטילון הודי, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל אבוטילון לביד – Abutilon pannosum (Forst.f.) Schltdl., באתר צמחיית ישראל וסביבתה Britton & Millspaugh, p. 266