laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לאיקו

לַאִיקוֹ (נכתב גם לאייקו או לייקו, ביוונית: λαϊκό) הוא סגנון מוזיקלי יווני שנוצר בשנות ה-50 של המאה ה-20 מסגנון הרבטיקו באזורים העירוניים של יוון. זהו אחד מסגנונות המוזיקה המאפיינים את תרבות העם היווני. סגנון הלאיקו מוכר בדמיון שלו למוזיקה מזרחית. משמעות המונח "לאיקו" ביוונית היא "עממי", "של העם". כדי לתאר סגנון מוזיקלי זה ביוונית, נוהגים להשתמש בביטוי המלא "לאיקו טרגוד'י" (λαϊκό τραγούδι), שתרגומו הוא "שיר עממי". לעיתים סגנון זה נקרא גם "לאיקה" (נכתב גם "לאייקה" או "לייקה", ביוונית: λαϊκά) מלשון הרבים ביוונית "לאיקה טרגוד'יה" (λαϊκά τραγούδια), כלומר "שירים עממיים". עד לשנות ה-30 של המאה ה-20 כללה המוזיקה היוונית שני סגנונות: ה"דמוטיקה", שהוא הסגנון הכפרי עממי, וה"אלפרו", שנחשב לסגנון ה"קל" ושהושפע מהמוזיקה האמריקאית של אותה תקופה. בשנים אלה הפך סגנון הרבטיקו למסחרי ופתח הזדמנות להיווצרות הסגנון החדש, לאיקו. הלאיקו התפתח מסגנון הרבטיקו בשנות ה-50, כאשר הבוזוקי, כמו בסגנון הרבטיקו, היווה את כלי הנגינה העיקרי שלו. בהתפתחותו שילב הלאיקו מקצבים ערביים, טורקיים והודיים והפך לסגנון מוזיקלי קצבי ושמח, לעומת הרבטיקו האיטי והנוגה. דבר זה התאפשר לאחר שבשנת 1953 המוזיקאי מנוליס חיוטיס הוסיף שני זוגות מיתרים לבוזוקי. גם התכנים של שירי הלאיקו השתנו. נושאים כמו שימוש בסמים, אלכוהוליזם וסבלות החיים, שהיו אופייניים לרבטיקו פינו את מקומם לנושאים רומנטיים. נושא העוני נותר נושא מרכזי בשירי לאיקו אך נראה כדבר שניתן להתגבר עליו, ולא כעול כפי שמתארים שירי הרבטיקו. בניגוד לרבטיקו, שהיה משויך לשכבות הסוציואקונומיות החלשות ביוון, הלאיקו התחבב על כל שכבות האוכלוסייה היוונית. העם היווני שהיה שרוי בעוני עד לסוף שנות ה-40 עקב מלחמת העולם השנייה ומלחמת האזרחים ביוון, החל לצאת מהעוני ולצרוך מוזיקה. חברות תקליטים הפיצו את מוזיקת הלאיקו ושירי לאיקו הושמעו בתחנות רדיו ונוגנו בטברנות. בעקבות הפופולריות של סגנון הלאיקו מלחיני "מוזיקה קלה" כמו מיכאליס סוגיול וניקוס גונאריס הוסיפו את הבוזוקי, שעד כה היה בזוי על ידי השכבות הסוציואקונומיות הגבוהות, ללחניהם. הם שילבו אותו עם אלמנטים של מקצבי רבטיקו כגון "זבקיקו" ו"חסאפיקו". מלחיני רבטיקו כמו וסיליס ציצאניס ויורגוס מיצאקיס אימצו אופי יותר קליט בכתיבת לחניהם. בשנות ה-60 נוצרו בלאיקו זרמים שונים. מלחינים גדולים כמו מיקיס תאודוראקיס ומאנוס חג'ידאקיס יצרו סגנון אמנותי בלאיקו והביאו אותו לתודעה העולמית. סוגים שונים של לאיקו הפכו לעיניין שבשגרה במועדוני לילה, בהם כיכבו זמרי לאיקו כמו סטליוס קזנג'ידיס וסטראטוס דיוניסיו. בשנות ה-60 וה-70 נעשו נושאי חברה ופוליטיקה פופולריים גם הם בשירי לאיקו, כמו בשיריו של יורגוס דאלארס. בשנות ה-80 הושפע הלאיקו מסגנונות מערביים כמו השאנסון הצרפתי ותרבות הזמרים-היוצרים האירופאים. בהמשך, ההשפעה המערבית על הלאיקו גדלה וסגנונות כמו פופ, רוק ודאנס שולבו בלאיקו ויצרו זרם חדש המכונה "לאיקו-פופ", "לאיקו עכשווי" או "לאיקו מודרני". סגנון הלאיקו המודרני נבדל מהסגנון הקלאסי ומאופיין בשימוש באמצעים מוזיקליים מודרניים כמו מגברים וסינתיסייזרים, ובכלי נגינה אלקטרוניים כמו קלידים וגיטרה חשמלית. הלאיקו המודרני נחשב לסגנון מוזיקלי עיקרי ביוון. תרבות המוזיקה היוונית המסורתית של מועדוני הלילה ממשיכה גם בימינו כשזמרי לאיקו רבים ומפורסמים מופיעים בהם. Laika songs in Greece (באנגלית) Greek Roots (באנגלית) Athens NightLife - The "Bouzoukia" (באנגלית) Laika or Laiko tragoudi (באנגלית) Laïko & Laïka (באנגלית) Greek Music (באנגלית) Urban Folk songs (באנגלית)
שוליים (טיפוגרפיה)

בטיפוגרפיה השוליים הם החלק הריק שנהוג להשאיר בין גוף הטקסט לבין קצה גיליון הנייר. השוליים מקיפים את הטקסט מארבעת צדדיו (וכשהטקסט מחולק לטורים גם בין הטורים) והם ריקים בדרך כלל. לעיתים מופעים בשוליים העליונים כותרות קבועות, מספור עמודים או הערות שוליים. בעבר היה נהוג לעטר שולי כתבי יד באיורים. השולים עשויים גם לשמש את קוראי הספר לכתיבת הערות שלהם על תוכן הספר ('גיליונות'). הטקסט בדרך כלל מיושר לצד ימין או שמאל, ולצידו שוליים. דבר זה נועד להקל על מציאת תחילתה של שורה. שימוש נוסף של השוליים הנהוג אצל אנשים רבים הוא רישום הערות בכתב יד לצידו של הטקסט. השוליים נועדו גם לצורכי אסתטיקה, ולכן שטחם גדל בפרופורציה לגודל הדף, למרות שהצרכים הפונקציונליים כמו מקום לרישום הערות לא גדלים בהתאם. ברירת המחדל של שוליים במעבד התמלילים הנפוץ Microsoft Word, הייתה עד גרסת (Word 11.0 (Office 2003, אינץ' אחד (2.54 ס"מ) לשוליים העליונים והתחתונים, ו-1.25 אינץ' (3.17 ס"מ) לשוליים הימניים והשמאליים. החל משנת 2007 בגרסת (Word 12.0 (Office 2007, ברירת המחדל של כל שולי הדף עומדת על אינץ' אחד (2.54 ס"מ), כפי שהעיר פייר דה פרמה בשולי הספר אריתמטיקה: "גיליתי הוכחה נפלאה למשפט זה, אך שוליים אלו צרים מלהכילה". ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פ.צ. סיון

פ.צ. סיון (בצרפתית: FC Sion) הוא מועדון כדורגל שווייצרי מהעיר סיון המשחק בליגת המשנה השווייצרית. המועדון נוסד בשנת 1909 ומגרשו הביתי הוא סטאד טורבילון, המכיל 14,283 מקומות. המועדון זכה בשתי אליפויות והגיע 13 פעמים לגמר הגביע השווייצרי, בו זכה בכל אחת מהפעמים, האחרונה בשנת 2015. בעונת 1996/1997 זכתה הקבוצה בדאבל היחיד בתולדותיה. אליפויות (2): 1991/1992, 1996/1997 הגביע השווייצרי (13): 1965, 1974, 1980, 1982, 1986, 1991, 1995, 1996, 1997, 2006, 2009, 2011, 2015 מדיה וקבצים בנושא פ.צ. סיון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פ.צ. סיון (בצרפתית ובגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של פ.צ. סיון פ.צ. סיון, ברשת החברתית פייסבוק פ.צ. סיון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פ.צ. סיון, ברשת החברתית אינסטגרם פ.צ. סיון, ברשת החברתית טיקטוק פ.צ. סיון, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חומצה אקרילית

חומצה אקרילית היא חומצה קרבוקסילית בעלת המבנה CH2=CH-COOH. חומצה אקרילית היא נוזל שקוף בעל ריח אופייני, מסיס במים, בכהלים ובאתר. זוהי החומצה הקרבוקסילית הבלתי רוויה (מכילה קשר כפול) הפשוטה ביותר: קבוצת ויניל הקשורה לקבוצה קרבוקסילית. חומצה אקרילית מיוצרת בתהליך חמצון של פרופן: C H 2 = C H − C H 3 + 1.5 O 2 ⇒ C H 2 = C H − C O O H + H 2 O {\displaystyle CH_{2}=CH-CH_{3}+1.5O_{2}\Rightarrow CH_{2}=CH-COOH+H_{2}O} . משתמשים בחומצה אקרילית ובאסטרים שלה כמונומרים בתעשיית הפלסטיק. חומצה אקרילית היא חומר מגרה ומאכל לעור ולדרכי הנשימה. מגע בעין עלול לגרום פגיעה חמורה, LD50 של חומצה אקרילית: 340 מ"ג לק"ג (נמדד בחולדות בבליעה). מדיה וקבצים בנושא חומצה אקרילית בוויקישיתוף גיליון בטיחות חומרים: Acrylic Acid MSDS ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחצ'יבאן (עיר)

נחצ'יבאן (באזרית: Naxçıvan, בארמנית: Նախիջևան) היא בירת הרפובליקה האוטונומית של נחצ'יבאן. העיר שוכנת לגדת נהר נחצ'יבאן, ומרוחקת כ-450 קילומטרים מהבירה באקו. לעיר נמל תעופה ממנו ואליו יוצאות טיסות ליעדים באזרבייג'ן, איראן, טורקיה, ורוסיה. בעיר עובר קו הרכבת שארור-אורדובאד. קבוצת הקטרגל של העיר אראס נחצ'יבאן, משחקת בליגת העל האזרית, ובגביע אופ"א בקטרגל. מדיה וקבצים בנושא נחצ'יבאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נחצ'יבאן
ואקר אינסברוק (2002)

מועדון הכדורגל ואקר אינסברוק (בגרמנית: Fußballclub Wacker Innsbruck) הוא מועדון כדורגל אוסטרי, המשחק בעיר אינסברוק שבאוסטריה. המועדון משחק בליגה האוסטרית הראשונה. המועדון נוסד ב-2002 בשם ואקר טירול, המועדון החליף 2 קבוצות שפעלו בתקופות קודמות והתפרקו: ואקר אינסברוק שפעלה משנת 1915 עד שנת 1999 וטירול אינסברוק שפעלה משנת 1993 עד שנת 2002. בעונתו הראשונה 2002/2003 שיחק המועדון בליגה האוסטרית השלישית. בסוף העונה עלה לליגה האוסטרית השנייה. בעונת 2003/2004 הגיע לשלב שמינית גמר הגביע האוסטרי והפסיד לקבוצת גראצר א.ק.. בסוף העונה עלה לליגת העל האוסטרית. המועדון שיחק בליגת העל האוסטרית 4 עונות ברציפות, מעונת 2004/2005 ועד עונת 2007/2008. בעונת 2004/2005 הפסיד בסיבוב הראשון של הגביע לקבוצת ראפיד וינה. בעונת 2005/2006 הגיע לשלב שמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת אוסטריה וינה. בשנת 2007 המועדון שינה את שמו לווקר אינסברוק. בסוף עונת 2007/2008 ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק בליגה השנייה 2 עונות. בעונת 2009/2010 הגיע לשלב שמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת אוסטריה לוסטנאו ובסוף העונה עלה לליגת העל האוסטרית. המועדון שיחק בליגת העל האוסטרית 4 עונות ברציפות מעונת 2010/2011 ועד עונת 2013/2014. בעונות 2010/2011, 2011/2012 הגיע לשלב שמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצות אוסטריה וינה וגרודיג בהתאמה. בעונת 2012/2013 הגיע לשלב רבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת רד בול זלצבורג. בעונת 2013/2014 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע והפסיד לקבוצת פאשינג. בסוף העונה ירד לליגה האוסטרית השנייה. בעונת 2014/2015 הקבוצה הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת רד בול זלצבורג. צ'כיה תומאש אברהם אוסטריה דריו דקוביץ' אוסטריה פסקל גרינוולד אוסטריה אלכסנדר האוזר אוסטריה אנדראס הולצל סורינאם סמואל קוהג'ו אוסטריה יוליוס פרסטאלר אוסטריה מרסל שרטר אוסטריה אנדראס שרוט צ'כיה מרטין שביינואה מדיה וקבצים בנושא ואקר אינסברוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ואקר אינסברוק (בגרמנית) ואקר אינסברוק, ברשת החברתית פייסבוק פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
אסון הרכבת בלק-מגנטיק

אסון הרכבת בלק-מגנטיק אירע ב-6 ביולי 2013 כאשר רכבת משא בעלת 72 קרונות אשר הובילה נפט גולמי מדקוטה הצפונית, הדרדרה במורד המסילה ונשמטה בעת שעברה דרך העיירה לק-מגנטיק ( Lac-Mégantic) שבפרובינציית קוויבק בקנדה. ירידתה של הרכבת מן הפסים גרמה לדליפה של מיליוני ליטרים של נפט גולמי שהתלקח וגרם לסדרת פיצוצים ולשריפת ענק. 42 אנשים נהרגו, 5 נוספים נעדרים ונחשבים מתים, ו-30 מבנים בעיר ניזוקו. כ-2,000 בני אדם, שליש מאוכלוסיית לק-מגנטיק פונו מבתיהם. מחקירת התאונה עלה כי נהג הקטר הלך לישון במלון בעיירה ננטס והשאיר את הקטר עובד כדי שיספק אוויר דחוס לבלמים. בקטר פרצה שרפה וכבאים מקומיים כיבו אותה ואת הקטר. צוות תיקון ששלחה חברת הרכבות התניע את הקטר מחדש והשאיר אותו עובד. עקב תקלה, לחץ האוויר בבלמים הלך וירד עד שהרכבת ניתקה ממקומה והחלה מתדרדרת במידרון לכיוון לק-מגנטיק, עד שנשמטה מהמסילה בעיירה. תאונה זו הייתה תאונת הרכבת החמורה ביותר בקנדה מאז 1864. כל התושבים שפונו מלבד 800 הורשו לחזור לבתיהם אחר הצהריים של היום השלישי; מדיה וקבצים בנושא אסון הרכבת בלק-מגנטיק בוויקישיתוף קנדה: הרוג ועשרות נעדרים בפיצוץ רכבת שהובילה נפט, באתר וואלה, 6 ביולי 2013 ועדת הבטיחות בתחבורה של קנדה: סיכום חקירת התאונה בלק-מגנטיק ערך זה הוא קצרמר בנושא קנדה ובנושא אסונות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארטיס גילמור

ארטיס גילמור (באנגלית: Artis Gilmore; נולד ב-21 בספטמבר 1949) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-ABA ובליגת ה-NBA. גילמור נולד בצ'יפלי, פלורידה, וגדל שם ובדותן, אלבמה, קהילה גדולה הנמצאת 35 קילומטרים מצפון לצ'יפלי. גילמור שיחק כדורסל בקולג' גרדנר-ווב ג'וניור קולג' לשנתיים ובאוניברסיטת ג'קסונוויל במשך שנתיים, מוביל את ג'קסונוויל לגמר ה-NCAA בשנת 1970, שבו הם הפסידו 80-69 ל- UCLA. במהלך השנים שבהן שיחק גילמור ב-NCAA בג'קסונוויל, הוא הפך לאחד מחמש שחקני כדורסל מכללות אי פעם שהגיעו לממוצע של לפחות 20 נקודות ו-20 ריבאונדים בקריירה. לאחר שעזב את המכללה, נבחר גילמור על ידי הקנטקי קולונלס בדראפט ה-ABA בשנת 1971, ועל ידי השיקגו בולס בדראפט ה-NBA בשנת 1971. גילמור החל את הקריירה המקצוענית שלו עם הקנטקי קולונלס מה-ABA בעונת 1971–1972. הוא היה כל כך דומיננטי כבר בתחילת הקריירה שהוא קיבל את תואר רוקי השנה פרס ואת ה-MVP של הליגה בעונה הראשונה שלו. במשך הקריירה שלו ב-ABA, גילמור הוביל ארבע פעמים את ה-ABA בממוצע ריבאונדים למשחק, פעמיים גם באחוזים מהשדה וגם במספר הבלוקים למשחק, ופעם אחת בעבירות. הוא נבחר במשך חמש עונות רצופות לחמישיית העונה של ה-ABA, וארבע פעמים לחמישיית ההגנה. הוא שיחק במשחק האולסטאר של ה-ABA במשך כל חמש השנים שהוא היה בליגה, וקיבל את תואר ה-MVP של משחק האולסטאר בשנת 1974. גילמור הוביל את הקנטקי קולונלס לאליפות ה-ABA בשנת 1975. ליגת ה-ABA הסתיימה לאחר עונת 1976, כאשר 4 קבוצות (דנוור נאגטס, אינדיאנה פייסרס, ניו יורק נטס, וסן אנטוניו ספרס) הצטרפו ל-NBA, והקבוצות שנותרו, כולל הקנטקי קולונלס, התפרקו. מכיוון שקבוצה שלו, הקנטקי קולונלס, התפרקה, גילמור נכנס לדראפט המיוחד בשנת 1976, והוא נבחר בבחירה הראשונה על ידי השיקגו בולס. גילמור לא השתמש באותו כוח כמו שהוא היה ב-ABA, ולאחר 4 בחירות למשחק האולסטאר בחמש עונות סולידיות בשיקגו, גילמור הועבר לסן אנטוניו ספרס בשנת 1983. גילמור נבחר פעמיים נוספות למשחק האולסטאר בזמן תקופתו בסן אנטוניו. הוא הצטרף מחדש לבולס לחלק מעונת 1988, לפני שסיים את הקריירה שלו ב-NBA עם הבוסטון סלטיקס בשנת 1988. גילמור שיחק את עונת 1988–1989 עם פורטיטודו בולוניה מהליגה האיטלקית, שם הוא השיג ממוצעים של 12.3 נקודות ו-11.0 ריבאונדים ונבחר לקבוצת האולסטאר האירופית. גילמור שיחק בסך הכל בשישה משחקי אולסטאר ב-NBA. הוא הוביל את ה-NBA באחוזים מהשדה בארבע עונות רצופות, כולל שיא קריירה של 67% בעונת 1980–1981 - האחוז השלישי בגובהו בהיסטוריה של ה-NBA. גילמור נבחר להיכל התהילה של הכדורסל על שם ג'יימס נייסמית' בשנת 2011. מדיה וקבצים בנושא ארטיס גילמור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארטיס גילמור פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA ארטיס גילמור באתר ה-NBA סטטיסטיקות ארטיס גילמור (אורכב 28.10.2014 בארכיון Wayback Machine) באתר ה-NBA
תיאטרון מינאק

תיאטרון מינאק (באנגלית: Minack Theatre) הוא תיאטרון פתוח, הממוקם על צוק תלול בחוף הים של מחוז קורנוול שבדרום מערב בריטניה. התיאטרון, בעל 750 מקומות ישיבה, צופה אל נוף דרמטי ומשקיף אל האוקיינוס האטלנטי. מאז נפתח בשנת 1931 וברציפות משנת 1951 הועלו בתיאטרון מאות הצגות ומופעים מבריטניה ומחוץ לה במגוון של ז'אנרים, בעונה הנמשכת מחודש מאי ועד לסוף חודש ספטמבר (סיורים בתיאטרון מתקיימים בכל ימות השנה). בשנת 2012 צפו במופעים בתיאטרון 80 אלף איש ו-100 אלף סיירו בו. התיאטרון נוסד על ידי רוונה קייד (Rowena Cade‏, 1893–1983), מעצבת תלבושות, שהיגרה לקורנוול לאחר מלחמת העולם הראשונה וגרה בקרבת הצוק שעליו הוקם התיאטרון. היא ייסדה אותו כשחיפשה אתר מתאים להעלאת המחזה הסערה מאת שייקספיר בהפקת להקת תיאטרון מקומית. הצלחת ההפקה באתר דרבנה אותה לפתח אותו. מראשית שנות השלושים ועד לאמצע שנות החמישים (למעט בשנות מלחמת העולם השנייה, שבהן נאסר השימוש באתר) נבנה התיאטרון בעבודת כפיים בלבד על ידה ועל ידי עוזרים ספורים עמה. בשנת 1976 העבירה קייד את ניהול התיאטרון לידי קרן פרטית שנוסדה לשם כך. מאז היווסדו של התיאטרון ניתן דגש על העלאת מחזות שייקספיריים בו. מאז 2004 מועלים בו מופעים במסגרת פסטיבל הפרומס. בשנת 2007 צוינו 75 שנים לייסוד התיאטרון בהפקה חדשה של המחזה "הסערה". בשנת 1998 ניטע גן על פני הצוק וסביב התיאטרון. מדיה וקבצים בנושא תיאטרון מינאק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון מינאק תיאטרון מינאק, ברשת החברתית פייסבוק ערוץ ה-YouTube של התיאטרון
מישהו שומע אותי

מישהו שומע אותי הוא אלבום האוסף של להקת הרוק הישראלית "איפה הילד?", אשר יצא לאור בשנת 1998 כחלק מתהליך הפירוק של הלהקה שלווה בהופעת פרידה. האלבום כולל שני תקליטורים, בראשון מביניהם יש 18 שירים מארבעת אלבומי הלהקה, ובשני יש שמונה שירים שלא פורסמו עד אז, חלקם בהופעות חיות. לשמיעת האלבום המלא(הקישור אינו פעיל) ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיליפ רוזנאו

פיליפ רוזנאו (Rosenau; נולד ב-31 באוגוסט 1946) הוא מתמטיקאי ומשורר ישראלי, פרופסור אמריטוס למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. רוזנאו נולד בשווייבודז'יצה שבפולין. ב-1957 עלה לישראל עם משפחתו בעקבות אנטישמיות. למד לתואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. הדוקטורט שלו, שכותרתו Multiplikation und Skalarprodukt im Dualraum von C*-Algebren עוסק באנליזה פונקציונלית, ונעשה באוניברסיטה הטכנית בבראונשווייג בהנחייתם של גרהרד יאנסן והאנס-יואכים קובלסקי. החל מ-1994 הוא פרופסור מן המניין למתמטיקה בבית הספר למדעי המתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. הוא גילה את הקומפקטון (Compacton) - מחלקה של גלים קומפקטיים. רוזנאו כותב ומפרסם שירה מאז שנות השמונים. שיריו פורסמו בכתבי-העת "פרוזה", מאזנים, עתון 77, עלי שיח, נתיב, מטען, קשת החדשה ואחרים, וגם במוספי ספרות של העיתונות היומית. ב-2002 יצרה הבמאית הפולניה אגניישקה ארנולד (אנ') סרט תיעודי בן שעה 'סיפורו של מתמטיקאי פולני' המספר את קורותיו. רוזנאו מתגורר בתל אביב, אב לשניים. אשתו, ד"ר שרה רוזנאו, היא מרצה בכירה לחינוך בבית ברל. קו השבר, תל אביב: תמוז, 2000 מחשבות טעונות טיפוח, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2001 ספני השפל: שירים, 1991–2007, ציורים ורישומים: אורי ליפשיץ, תל אביב: קשב לשירה, 2008 לבוא חשבון, תל אביב: קשב לשירה, 2010 מוקדם מדי החל להיות מאוחר, תל אביב: קשב לשירה, 2012 מראה מעל נהר הזמן, הוצאת כתב, 2019 פיליפ רוזנאו, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פיליפ רוזנאו באתר אוניברסיטת תל אביב רשימת הפרסומים של פיליפ רוזנאו, בקטלוג הספרייה הלאומית פיליפ רוזנאו, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" פיליפ רוזנאו, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" יורם קניוק על פיליפ רוזנאו, למה התכוון המשורר, באתר ynet, 22 בפברואר 2011 אלי אשד, המתמטיקאי המשורר, אתר יקום תרבות, 4 בפברואר 2013 הספרים של פיליפ רוזנאו, באתר "סימניה" * פיליפ רוזנאו באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית באתר של נילי דגן פיליפ רוזנאו, שירים באתר הארץ | שלוש מלים - לישראל ויסלר (פוצ'ו); בנאדם, אל תקרא לי אחי; שירתי היא דג בסגנון יהודי (2021) | שיר קיץ לא טיפוסי; אפיטף; על החיים הקסומים (2021) | פואמה: פרולוג בשמים (2023) | שיר הלל לאזרח הַסָביר, אִם שִׁירָה הִיא כְּמוֹ, E=mc², וזה היופי בדבר, סְטירה פדגוגית (2024) | Rosenau, Philip (2005), "What is a compacton?", Notices of the American Mathematical Society: 738–739 חלקו 1255 תארים ותעודות למסיימי מחזור י"ג באוניברסיטת תל אביב, דבר, 29 ביוני 1970 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גלן רייס

גלן אנתוני רייס האב (באנגלית: .Glen Anthony Rice, Sr; נולד ב-28 במאי 1967) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד ובעמדת הקלע. אביו של הכדורסלן גלן רייס ג'וניור. רייס שיחק באוניברסיטת מישיגן במשך ארבע עונות (1985–1989), כאשר בשלוש מהן הוא פתח בחמישייה. הוא הפך למוביל הנקודות בכל הזמנים של האוניברסיטה עם 2442 נקודות. הוא הוביל את מישיגן לאליפות ה-NCAA בשנת 1989. רייס ממשיך להיות מדורג בין המובילים של מישיגן בכל הזמנים במספר קטגוריות סטטיסטיות, וביניהם: מקום ראשון בנקודות בקריירה (2442) מקום ראשון בנקודות בעונה אחת (949 בעונת 1988–1989) מקום ראשון במספר הזריקות שנקלעו בעונה אחת (363 בעונת 1988–1989) מקום ראשון במספר הזריקות שנלקחו בעונה אחת (629 בעונת 1988–1989) מקום ראשון באחוזים מהשלשה במשך עונה אחת (51.6% בעונת 1988–1989) מקום שני במספר הזריקות שנקלעו בקריירה (1002) מקום שני במספר הזריקות שנלקחו בקריירה (2078) מקום שני במספר השלשות שנקלעו בעונה אחת (99 בעונה 1988–1989) רייס היה צפוי להיבחר באמצע הסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA, אבל הוא נבחר מספר 4 בדראפט 1989 ב-NBA בשל ביצועי השיא שלו בטורניר אליפות המכללות בכדורסל. מיאמי היט, שהצטרפה ל-NBA יחד עם השארלוט הורנטס, היו אז בשנתם השנייה והיו צריכים עזרה התקפית לאחר שסיימו אחרונים ב-NBA בנקודות למשחק בעונת 1988–1989. רייס קלע רק 13.6 נקודות למשחק בעונת הרוקי שלו, אבל הוא השתפר ל-20 נק בחמש העונות הנותרות במיאמי, שכללו שתי הגעות לפלייאוף. רייס הפך לכוכב של ההיט והוביל את מיאמי לסדרת הפלייאוף הראשונה שלהם נגד השיקגו בולס. רייס היה השחקן הראשון ממיאמי שקלע 20+ נקודות בממוצע בעונה אחת (1991–1992). ההיט לא הצליחו לנצח סדרת פלייאוף בתקופתו של רייס, והפסידו סדרה קשה נגד האטלנטה הוקס, 3-2 לאטלנטה. רייס שיחק 1000 משחקים בין 1989–2004. רייס, שנבחר למשחק האולסטאר שלוש פעמים, הגיע לממוצעי קריירה של 18.3 נקודות ו-4.4 ריבאונדים ב-1,000 משחקים בעונה רגילה עם המיאמי היט, השארלוט הורנטס, הלוס אנג'לס לייקרס, הניו יורק ניקס, היוסטון רוקטס והלוס אנג'לס קליפרס. הוא סיים עם 18,336 נקודות בקריירה. רייס הגיע לשיאו כשחקן שארלוט הורנטס בעונת 1996–1997 כשהוא היה שלישי בליגה בנקודות, אחרי מייקל ג'ורדן וקארל מלון, עם ממוצע של 26.8 נקודות למשחק. רייס שיחק ב -55 משחקי הפלייאוף בקריירה, עם ממוצע של 16.1 נקודות ו -4.5 ריבאונדים. הוא בממוצע 16.3 נקודות בשלושה משחקי אולסטאר. רייס זכה בטבעת אליפות כשחקן הלוס אנג'לס לייקרס שזכתה באליפות ה-NBA בשנת 2000. מדיה וקבצים בנושא גלן רייס בוויקישיתוף גלן רייס, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN גלן רייס, באתר ה-NBA סטטיסטיקות גלן רייס (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר ה-NBA ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'נדלר פארסונס

צ'אנדלר פארסונס (באנגלית: Chandler Parsons; נולד ב-25 באוקטובר 1988) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד. פארסונס שיחק בתיכון "לייק הוואל" לצד האחים ניק ופט קלאת'ס, עימם הוביל פארסונס את מכללתו לפיינל פור של האליפות בשנים 2005–2006 ולזכייה באליפות בשנת 2007. פארסונס הסכים למלגת ספורטאי באוניברסיטת פלורידה בה שיחק פארסונס בקבוצת הגייטורס בין השנים 2007–2011. בשנתו הראשונה קלע פארסונס 8.1 נקודות וקלט 4.0 ריבאונדים בממוצע למשחק, אך הגייטורס לא העפילו לפלייאוף. בשנה הבאה קיבל פארסונס יותר דקות, ושיפר את ממוצעיו בנקודות, ריבאונדים ואסיסטים אך שוב קבוצתו לא העפילה לפלייאוף. בשנתו השלישית קלע פארסונס 14.1 נקודות למשחק, קלט 6.9 ריבאונדים ומסר 2.6 אסיסטים למשחק. הגייטורס הגיעו לפלייאוף ה-NCAA אך הפסידו בסיבוב הראשון לאוניברסיטת בריגהאם יאנג. בעונתו הרביעית והאחרונה הוביל פארסונס את קבוצתו לפלייאוף עם ממוצעים של 11.4 נקודות ו-7.8 ריבאונדים למשחק. באחד ממשחקי העונה ב-3 בינואר 2010, קלע פארסונס עם הבאזר ממרחק 75 רגל, סל שניצח במשחק. בפלייאוף ניצחו הגייטורס את אוניברסיטת סנטה ברברה, את UCLA ואת אוניברסיטת בריגהאם יאנג, אך הודחו על ידי אוניברסיטת באטלר. בדראפט ה-NBA‏ 2011 נבחר פארסונס בבחירה ה-38 על ידי יוסטון רוקטס. בזמן שביתת השחקנים ב-NBA בתחילת עונת הרוקי שלו שיחק פארסונס בשולה באסקט הצרפתית והעמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-2.3 חטיפות. בסיום השביתה חתם על חוזה עם הרוקטס, ולאורך העונה קלע במדיה 9.5 נקודות בממוצע למשחק. בסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. ב-3 במרץ 2013 קלע פארסונס שיא קריירה של 32 נקודות בניצחון 103–136 על דאלאס מאבריקס, כולל 12–13 מהשדה, מתוכם 6–7 מקו השלוש. את העונה סיים פארסונס עם ממוצע של 15.5 נקודות למשחק מתוך 76 משחקים בהם שיחק כ-36.3 דקות למשחק, והוא פתח בכולם. קבוצתו העפילה לפלייאוף והודחה בסיבוב הראשון על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר ב-6 משחקים. פארסונס שיחק בכל המשחקים וגם פתח בכולם, הוא העמיד ממוצע של 18.2 נקודות עם 40% מחוץ לקו השלוש בכ-39.7 דקות למשחק. ב-24 בינואר 2014 קלע 10 שלשות במחצית השנייה של משחק מול ממפיס גריזליס, ובכך קבע שיא NBA לשלשות במחצית. באותו משחק קבע גם שיא קריירה של 34 נקודות. לקראת עונת 2014/2015 חתם על חוזה ל-3 עונות בדאלאס מאבריקס, עבור כ-46 מיליון דולר. בתקופתו עם המאבריקס סבל ממספר פציעות בברכו הימנית, אשר הגבילו אותו להשתתף ב-128 מתוך 174 משחקי קבוצתו (כולל פלייאוף). בקיץ 2017 ניצל את "אופציית היציאה" מחוזהו עם המאבריקס, וחתם על חוזה ל-4 עונות בממפיס גריזליס, עבור כ-94 מיליון דולר. פציעות חוזרות בברכו הימנית הגבילו אותו ל-34 משחקים בלבד בעונתו הראשונה בממפיס, ול-36 משחקים בעונתו השנייה. ביולי 2019 הועבר פארסונס בטרייד לאטלנטה הוקס, בתמורה לסולומון היל ומיילס פלאמלי. בפברואר 2020, לאחר חמישה משחקים בלבד, שוחרר מהקבוצה. בחודש ינואר 2022 הודיע על פרישה ממשחק פעיל. בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד מדיה וקבצים בנושא צ'נדלר פארסונס בוויקישיתוף צ'נדלר פארסונס, ברשת החברתית פייסבוק צ'נדלר פארסונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'נדלר פארסונס, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN סיכום המשחק בין יוסטון לממפיס, באתר ESPN,‏ 25 בינואר 2014 פארסונס מסכם על חוזה בדאלאס, באתר ESPN,‏ 14 ביולי 2014 אטלנטה מצרפת את פארסונס, באתר הקבוצה, 6 ביולי 2019 אטלנטה משחררת את פארסונס, באתר הקבוצה, 5 בפברואר 2020
ישיבת עץ חיים (בלגיה)

ישיבת עץ חיים היא ישיבה שפעלה בעבר בעיירה היידה (Heide) שבבלגיה, וכיום בווילרייק (Wilrijk). הישיבה משתייכת לקהילת מחזיקי הדת באנטוורפן, והיא הישיבה הגדולה היחידה של הקהילה. הישיבה הוקמה בסוף שנות ה-20 בעיירת הנופש היידה שמצפון לאנטוורפן. מייסדיה היו שתי משפחות יהודיות, מייזל ובוראק, שהיגרו מארגנטינה לאנטוורפן. התלמידים הגיעו מבלגיה וממדינות מערב אירופה – צרפת, אנגליה, גרמניה והולנד. ראש הישיבה היה הרב שרגא פייבל שפירא, חניך התלמוד תורה בקלם. הוא צירף לצוות הרבנים את הרב מרדכי פוגרמנסקי כר"מ ואת הרב יוסף ביגון כמשגיח. הישיבה שילבה לימוד בשיטה הליטאית, באווירה חסידית ובסגנון מערב אירופאי. מיקומה של הישיבה בעיירת נופש משך אליה מבקרים רבים, בעיקר מבלגיה והולנד, וכן רבנים וראשי ישיבות מליטא. הישיבה שכנה במספר מבנים שכורים. בשנת 1937 הונחה אבן הפינה לבניין הישיבה, אך בשל נסיבות התקופה שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה הבנייה לא יצאה אל הפועל. בשנת 1937, רבים מהתלמידים בני השכבה הבוגרת החלו ללמוד סיתות יהלומים במפעל ליד הישיבה. הרעיון היה שאחרי מספר שנות לימוד תורני יוכשרו הבחורים הוותיקים בתחום היהלומים, ולאחר מכן ישלבו לימודים ועבודה. בשנות קיומה של הישיבה בהיידה למדו בה כשלוש מאות תלמידים. חלק מבוגרי הישיבה נסעו ללמוד בישיבות ליטא, בעיקר בישיבות טלז ומיר. תלמידי הישיבה שנסעו למיר והיו בנים ליוצאי פולין שבו להיידה בטרם שהו שנתיים במיר הפולנית, מחשש שיחויבו בשירות צבאי. בשנת 1940, לאחר כיבוש בלגיה על ידי הנאצים, עברה הישיבה לאנטוורפן. הרב שפירא סירב לנטוש את בני ישיבתו, וטען כי זכות הישיבה תגן עליהם. בתחילת 1942 נרקמה עסקה חשאית להברחת ראש הישיבה ותלמידיה לצרפת, אולם כשהתוכנית הייתה אמורה לצאת אל הפועל התברר כי היא הייתה תרמית ומאחוריה עמדו סוכנים כפולים שעבדו עבור הגסטאפו. ראש הישיבה ועשרות תלמידיו נלקחו למחנה ההשמדה מיידאנק, שם נספו. לאחר המלחמה נפתחה הישיבה מחדש תחת אותו שם בכפר קפלן, ואחר כך עברה למקומה העכשווי בווילרייק שליד אנטוורפן. בראש הישיבה עמדו בין היתר הרב יצחק דוב קופלמן, הרב יהודה טרגר (בנו של אברהם טרגר וחתנו של הרב שלמה זלמן אוירבך) וכיום, ראש הישיבה הוא הרב חיים אריה שפיץ (בנו של רבי משה אב"ד ביסטריצה וחתנו של הרב חיד"א וייס). הרב אליעזר פרייפלד, שכיהן בעבר כראש הישיבה, מכהן כיום כר"מ הראשי. בעבר שימש בה כר"מ הרב יצחק טוביה וייס ואחד מראשי הישיבה היה הרב יהושע אטיק. זיכרון עץ חיים, "לציון שבעים ושמונה שנות הרבצת תורה", תשס"ו בין כותלי הישיבה, תשע"ב הרב דוד וויינגרטן, ישיבת "עץ החיים" דהיידע באתר דעת. ישיבת עץ חיים (אנטורפן), דף שער בספרייה הלאומית עדות – חורבן יהדות אירופה, רות ליכטנשטיין, הוצאה חרדית, עמ' 290.