laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאול שטיינר

פאול שטיינר (בגרמנית: Paul Steiner, נולד ב-27 בינואר 1957 בואלדברון שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק לאורך מרבית הקריירה בפ.צ. קלן בעמדת הבלם. שטיינר נכלל בסגל נבחרת גרמניה המערבית שזכתה במונדיאל 1990, אך לא שותף בו. שטיינר החל את קריירת הבוגרים בשנת 1975 בוולדהוף מנהיים, ששיחקה אז במחוז הדרומי של הבונדסליגה השנייה, שהייתה מחולקת אז לשני מחוזות. שטיינר היה שחקן הרכב קבוע בוולדהוף מנהיים, ושיחק במועדון ארבע עונות, בהן צבר 144 הופעות ליגה והבקיע 16 שערים. לאחר עונת 1978/79, בה התמודדה וולדהוף מנהיים בתחתית וניצלה מירידה, עבר שטיינר לדיסבורג מהבונדסליגה, שם שיחק שתי עונות, ושיתף פעולה בהגנה עם ברנרד דיץ. בקיץ 1981 עבר שטיינר לפ.צ. קלן, והיה חלק חשוב בעשור מוצלח במיוחד בתולדות המועדון, כאשר בחמש עונות סיים עם המועדון לפחות במקום השלישי בבונדסליגה, אך לא זכה באליפות. בעונת 1982/83 זכה שטיינר עם קלן בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על היריבה העירונית פורטונה קלן, במשחק בו שטיינר שיחק 90 דקות. בעונת 1985/86 היה שטיינר חלק מהצלחתה של קלן בגביע אופ"א, שם הגיעה הקבוצה עד לגמר, בו הפסידה הקבוצה במפגש כפול לריאל מדריד בתוצאה המצטברת 5-3. בעונת 1990/91 הגיע שטיינר עם פ.צ. קלן לגמר הגביע הגרמני, בו הפסידה הקבוצה לורדר ברמן בבעיטות הכרעה, אך לא שותף בגמר זה. בתום עונה זו, בה כמעט שלא שיחק, לאחר שבכל העונות הקודמות היה שחקן הרכב קבוע, פרש שטיינר מכדורגל לאחר עשר עונות רצופות בפ.צ. קלן, בהן צבר 291 הופעות ליגה והבקיע 20 שערים. שטיינר ערך את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה המערבית בגיל 33, במשחק ידידות מול נבחרת דנמרק במאי 1990, והיה לאחד השחקנים המבוגרים ביותר שערכו בכורה במדים הלאומיים של גרמניה המערבית. זו הייתה הופעתו היחידה של שטיינר בנבחרת הבוגרת. שטיינר זומן לסגל הגרמני למונדיאל 1990, בו זכתה גרמניה המערבית לאחר ניצחון 1-0 במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה, אך לא שותף ולו לדקה אחת. זימונו של שטיינר לסגל מונדיאל 1990 נחשב להפתעה, מאחר שמאמן הנבחרת פרנץ בקנבאואר העדיף במשחקים הקודמים את הולגר פאך מבאייר אורדינגן כמחליפו של קלאוס אאוגנטלר בנבחרת. שטיינר צוטט בתוכנית טוק שואו בגרמניה אומר ש"הומוסקסואלים רכים מדי בשביל לשחק כדורגל". עם פ.צ. קלן: הגביע הגרמני: 1982/83 עם נבחרת גרמניה: מונדיאל 1990 פאול שטיינר, באתר Transfermarkt פאול שטיינר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) פאול שטיינר, באתר WorldFootball.net פאול שטיינר, באתר National Football Teams פאול שטיינר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אנדרו ריי

אנדרו ריי (באנגלית: Andrew Ray;‏ 31 במאי 1939 - 20 באוגוסט 2003) היה שחקן אנגלי שהיה מוכר במיוחד כשחקן ילד. ריי נולד בשם אנדרו אולדן (ריי היה שם הבמה של אביו) בסאותגייט שבמידלסקס (צפון לונדון). אביו היה טד ריי (אנ') קומיקאי שהיה מפורסם מהופעותיו ברדיו ואמו דורותי סיביל. חייו השתנו כשהיה בן עשר ולוהק לסרט "The Mudlark", סרט בהפקת פוקס המאה ה-20 ובכיכובם של אלק גינס ואיירין דון. הוא גילם דמות של ילד רחוב שבסופו של דבר פוגש את המלכה ויקטוריה. הסרט נבחר ב-1950 לבקשת בית המלוכה (אנ') והזניק את ריי למעמד של ילד-כוכב. בשנים הבאות הופיע במספר רב של סרטים בהם "הבלון הצהוב" (1953), "Escapade" (מ-1955), "Woman in a Dressing Gown" (מ-1957), "The Young and the Guilty" (מ-1958), "Serious Charge" (מ-1959) עם קליף ריצ'רד, "Twice Round the Daffodils" (מ-1962), ו-"The System" (מ-1964). ב-1974 גילם את הרברט פוקט בסרט "תקוות גדולות" על פי ספרו של צ'ארלס דיקנס לצדו של מייקל יורק. ב-1980 שיחק בסרט "Rough Cut", ב-1981 הופיע בסרט "הבונקר", ב-1984 בסרט הביוגרפי "האפיפיור יוחנן פאולוס השני" וב-1988 שיחק בסרט "פריז של לילה". בתיאטרון שיחק ריי במחזה "Flowering Cherry" יחד עם סר רלף ריצ'רדסון וסיליה ג'ונסון, והופיע בברודוויי במחזה "A Taste of Honey" לצדן של אנג'לה לאנסברי וג'ואן פלורייט. אחרי תקופה חלשה בשנות העשרים שלו הופיע ריי במשך השנים בתפקידים רבים בקולנוע, בתיאטרון ובטלוויזיה. בין השאר גילם את דמותו של הפיזיקאי קלאוס פוקס ואת המלך ג'ורג' השישי במחזה "Crown Matrimonial" על הבמה ועל מסכי הטלוויזיה. הוא נחל הצלחה רבה בגילום דמותו של ג'ורג' השישי, עד כדי כך שלוהק לשחק באותו תפקיד (אם כי בדמות הנסיך אלברט, דוכס יורק) בסדרת הטלוויזיה "אדוארד וגברת סימפסון" (1978). בטלוויזיה שיחק ריי בשני פרקים בסדרה "Tales of the Unexpected" והופיע בדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים". עוד השתתף בסדרה הבלשית "המפקח מורס" ובסדרת הדרמה "Peak Practice". ריי היה חבר ב-Equity איגוד השחקנים הבריטי (אנ') ושימש כחבר מועצה של האיגוד. בגיל 19 התחתן עם השחקנית ילידת רודזיה סוזן בורנט (אנ'). לבני הזוג נולדו שני ילדים. אנדרו ריי נפטר ב-2003 בגיל 64 מהתקף לב. אחיו, רובין ריי, שהיה איש רדיו וטלוויזיה ידוע נפטר ב-1998 גם הוא בגיל 64. מדיה וקבצים בנושא אנדרו ריי בוויקישיתוף אנדרו ריי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדרו ריי, באתר AllMovie (באנגלית) אנדרו ריי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר רשמי לזכרו של אנדרו ריי אנדרו ריי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Andrew Ray". BFI. אורכב מ-המקור ב-2015-09-24. נבדק ב-2016-06-16. "Daily Express". andrewray.org.uk. Dennis Barker. "Obituary: Andrew Ray". the Guardian. "Andrew Ray - Movies and Filmography - AllMovie". AllMovie. "Susan Olden". the Guardian. The Broadway League. "Andrew Ray - IBDB: The official source for Broadway Information IBDB: The official source for Broadway Information". ibdb.com. Tom Vallance Obituary: Andrew Ray, The Independent, 26 August 2003 Andrew Ray's obituary on the British Equity website. Accessed January 1, 2008. Andrew Ray (Obituary), The Telegraph, 23 August 2003 "Obituary: Robin Ray". The Independent.
פיתון מפוספס

הסוג פיתון מפוספס הוא סוג של נחשים ממשפחת הפיתוניים הנפוצים בצפונה של אוסטרליה. בסוג זה ישנם 2 מינים. אלו נחשים גדולים המגיעים לאורך של יותר מ-2 מטרים והם מפוספסים בצבעים כהים וגופם כתום-צהבהב עם בטן לבנה. הם פעילי לילות בעיקר ומצויים באזורים יבשים באוסטרליה. הם הורגים את טרפם באמצעות חניקה וגם על ידי מחיצתו על קירות המאורה בה הוא נמצא. מדיה וקבצים בנושא פיתון מפוספס בוויקישיתוף פיתון מפוספס, באתר ITIS (באנגלית) פיתון מפוספס, באתר NCBI (באנגלית) פיתון מפוספס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיתון מפוספס, באתר GBIF (באנגלית)
מקום בצמרת (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מקום בצמרת (רומן) – רומן מאת ג'ון בראיין מקום בצמרת – סרט קולנוע על פי הרומן בכיכובם של לורנס הארווי וסימון סיניורה מקום בצמרת (סרט, 2012) – סרט טלוויזיה על פי הרומן מקום בצמרת (תוכנית רדיו) – מצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'
פיתון מנומר

פיתון מנומר (שם מדעי: Antaresia maculosa) הוא מין של נחש ממשפחת הפיתוניים החי בצפון אוסטרליה ובפפואה ניו גיני. פיתון זה הוא אחד מהקטנים שבבני המשפחה. אורכו 100–140 ס"מ. הוא בעל גוף כהה עם רצועות בהירות ומוכתמות על גופו, מהם קיבל את שמו. הראש חשוף יחסית והזנב קצר ומעוגל בקצה. הפיתונים חיים במגוון בתי גידול, אך מעדיפים בעיקר אזורי סלעים חשופים, צוקים ומערות. הם ניזונים מיונקים ועופות קטנים ויודעים לתפוס עטלפים המעופפים בפתחי המערות בהם הם חיים. בשבי הם ניזונים בעיקר על חולדות ועכברים. מדיה וקבצים בנושא פיתון מנומר בוויקישיתוף פיתון מנומר, באתר ITIS (באנגלית) פיתון מנומר, באתר NCBI (באנגלית) פיתון מנומר, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פיתון מנומר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיתון מנומר, באתר GBIF (באנגלית) פיתון מנומר באתר הרשימה האדומה של IUCN
פיתון צ'ילדרן

פיתון צ'ילדרן (שם מדעי: Antaresia childreni) הוא מין של נחש ממשפחת הפיתוניים החי בצפון אוסטרליה ובכמה איים בקרבתה. הנחש קרוי ע"ש החוקר ג'ורג' צ'ילדרן (John George Children). אורכו של נחש זה הוא 1-1.5 מ' והוא בעל גוף בהיר עם שקשים מעט מפוספסים ומבריקים. הראש גדול ומעוגל, השפתיים צהובות, הלשון ורודה והעיניים ירוקות. הפיתון נמצא רוב זמנו על הקרקע אך גם יטפס על עצים או ישחה בעת הצורך. הוא חי ביערות הגשם הצפוניים של אוסטרליה. הוא יוצא לפעילות בלילות ומחפש טרף קטן כמו יונקים קטנים, עופות וזוחלים אחרים. הוא יכול לבלוע טרף הגדול מראשו והורג אותו על ידי כריכת גופו סביב הטרף עד למותו. הוא מגיע למערות מסוימות כדי לתפוס עטלפי חרקים שיוצאים ממנה ואז תופס אותם. הפיתון הוא חיית מחמד נפוצה וקלה לגידול ברחבי העולם. אוכל חולדה מדיה וקבצים בנושא פיתון צ'ילדרן בוויקישיתוף פיתון צ'ילדרן, באתר ITIS (באנגלית) פיתון צ'ילדרן, באתר NCBI (באנגלית) פיתון צ'ילדרן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיתון צ'ילדרן, באתר GBIF (באנגלית) פיתון צ'ילדרן באתר הרשימה האדומה של IUCN
מאטיס

האם התכוונתם ל... אנרי מאטיס – צייר צרפתי ג'וני מאטיס – זמר אמריקאי ג'יימס מאטיס – גנרל אמריקאי מטיס
מרחק של מטר

מרחק של מטר הוא האלבום השני של להקת "ג'נגו", שיצא ב-1998 על ידי חברת הד ארצי. שירי האלבום נכתבו על ידי ג'נגו, מלבד "רוצחת האהבה", קטע אינסטרומנטלי שהולחן על ידי כל חברי הלהקה. באלבום ניתן למצוא את השירים המצליחים ביותר של הלהקה: הסינגלים "לילה", "כמו פעם" ו"כשתבוא השעה". היי (4:05) לילה (4:07) כמו פעם (2:48) אתה חייב למות (2:42) לא מצליח לחשוב על כלום (4:00) רוצחת האהבה (1:03) אני לא מוכן (3:50) זז לאט (4:27) מיקי (3:19) לך לישון (3:09) סדק בלב (4:32) מרחק של מטר (3:04) אם אתה רוצה (2:11) כשתבוא השעה (2:51) ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יפיע מלך לכיש

יָפִיעַ היה מלך לכיש הכנענית נמנה עם חמשת מלכי האמורי שהביס יהושע בן נון כשנחלץ לעזרתם של תושבי העיר גבעון בני בריתו, כפי שכתוב: "וַיִּשְׁלַח אֲדֹנִי צֶדֶק מֶלֶךְ יְרוּשָׁלַ‍ִם אֶל הוֹהָם מֶלֶךְ חֶבְרוֹן וְאֶל פִּרְאָם מֶלֶךְ יַרְמוּת וְאֶל יָפִיעַ מֶלֶךְ לָכִישׁ וְאֶל דְּבִיר מֶלֶךְ עֶגְלוֹן לֵאמֹר. עֲלוּ אֵלַי וְעִזְרֻנִי וְנַכֶּה אֶת גִּבְעוֹן..."(ספר יהושע, פרק י', פסוקים ג'–ה'). ערך מורחב – מלחמת מלכי הדרום לפי המסופר בספר יהושע, עלה יפיע עם יתר מלכי האמורי על העיר גבעון, בה חנה ונלחם בתושבים המקומיים שכרתו ברית עם עם ישראל המתכוונים לכבוש את כנען כדי למנוע את השמדתם, לאחר התערבות הצבא הישראלי שעלה מן הגלגל בהנהגת יהושע חולל ה' נס לשבטי ישראל כאשר הכה את מלכי האמורי וצבאותיהם במפולת ברד של אבנים מן השמים שלפי המתואר במקרא הרגו יותר חיילים כנעניים מאשר הרגו בני ישראל בחרב, לאחר המפלה האדירה שכללה את נס שמש בגבעון דום יפיע ברח ביחד עם 4 מלכי האמורי הנותרים אל בית חורון, משם אל עזקה ולבסוף למקדה בה הם התחבאו מהעברים במערה. בהוראת יהושע בני ישראל אטמו את המערה בעזרת גלילת אבנים על פתחה, והציבו על המשמר חיילים מבני ישראל לוודא שאין יוצא ממנה בזמן ששאר הצבא יצא למרדף אחר צבאות כנעניים שנמלטו לעריהם ובמטרה לכבוש ערים אלו. לאחר סיום המערכה הזו, חזרו הלוחמים אל המערה במקדה, יהושע ציווה להוציא את יפיע ואת שאר המלכים האמורים אליו, הוא קרא לקצינים הבכירים שלו להניח את רגליהם על צוואר המלכים האמורים המובסים, ולאחר הוראה לבני ישראל כי כך ייעשו לכל אויב הנלחם בהם, חיסל יהושע את יפיע ואת 4 עמיתיו המלכים והורה לבני ישראל לתלות את גופותיהם על עצים סמוכים עד הערב, טרם הזריחה ציווה יהושע להוריד את גופותיהם של המלכים המובסים (ובהם יפיע) ולזרוק אותם אל תוך המערה בה התחבאו, ולאטום אותה שוב באבנים גדולות שנשארו במקום "עד עצם היום הזה" - בעצם אמירה של סיפור אטיולוגי שמתאר את המצב בשטח בעת כתיבת הסיפור. יש המשערים כי שמו של המלך מבטא את האמונה שהאל יופיע וימזל מזלו של האדם הנושא את שמו. בשפה האוגריתית ישנו דמיון לשם יפעבעל. גרשון גליל, עולם התנ"ך: יהושע, תל אביב, דודזון-עתי, 1996, עמ' 96.
יפיע (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יפיע – מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל יפיע (יישוב עתיק) – יישוב בארץ ישראל שהתקיים בתקופת הברונזה המאוחרת, ויישוב יהודי בתקופות הבית השני, המשנה והתלמוד יפיע מלך לכיש – מלך לכיש הכנענית
הוהם מלך חברון

על פי סיפורי התנ"ך, הוֹהָם היה מלך חברון הכנענית נמנה עם חמשת מלכי האמורי שהביס יהושע בן נון כשנחלץ לעזרתם של תושבי העיר גבעון בני בריתו, כפי שכתוב: "וַיִּשְׁלַח אֲדֹנִי צֶדֶק מֶלֶךְ יְרוּשָׁלַ‍ִם אֶל הוֹהָם מֶלֶךְ חֶבְרוֹן וְאֶל פִּרְאָם מֶלֶךְ יַרְמוּת וְאֶל יָפִיעַ מֶלֶךְ לָכִישׁ וְאֶל דְּבִיר מֶלֶךְ עֶגְלוֹן לֵאמֹר. עֲלוּ אֵלַי וְעִזְרֻנִי וְנַכֶּה אֶת גִּבְעוֹן..."(ספר יהושע, פרק י', פסוקים ג'–ה'). לפי המסופר בספר יהושע, עלה הוֹהָם עם יתר מלכי האמורי על העיר גבעון, בה חנה ונלחם בתושבים המקומיים שכרתו ברית עם עם ישראל המתכוונים לכבוש את כנען כדי למנוע את השמדתם, לאחר התערבות הצבא הישראלי שעלה מן הגלגל בהנהגת יהושע חולל הקב"ה נס לשבטי ישראל כאשר הכה את מלכי האמורי וצבאותיהם במפולת ברד של אבנים מן השמים שלפי המתואר במקרא הרגו יותר חיילים כנעניים מאשר הרגו בני ישראל בחרב, לאחר המפלה האדירה שכללה את נס שמש בגבעון דום הוֹהָם בורח ביחד עם 4 מלכי האמורי הנותרים אל בית חורון, משם אל עזקה ולבסוף נסים הם למקדה בה הם מתחבאים מהעברים במערה. בהוראת יהושע בני ישראל אטמו את המערה בעזרת גלילת אבנים על פתחה, והציבו על המשמר חיילים מבני ישראל לוודא שאין יוצא ממנה בזמן ששאר הצבא יצא למרדף אחר צבאות כנעניים שנמלטו לעריהם ובמטרה לכבוש ערים אלו. לאחר סיום המערכה הזו, חזרו הלוחמים אל המערה במקדה, יהושע ציווה להוציא את הוֹהָם ואת שאר המלכים האמורים אליו, הוא קרא לקצינים הבכירים שלו להניח את רגליהם על צוואר המלכים האמורים המובסים, ולאחר הוראה לבני ישראל כי כך ייעשו לכל אויב הנלחם בהם, חיסל יהושע את הוֹהָם ואת 4 עמיתיו המלכים והורה לבני ישראל לתלות את גופותיהם על עצים סמוכים עד הערב, טרם הזריחה ציווה יהושע להוריד את גופותיהם של המלכים המובסים (ובהם הוהם) ולזרוק אותם אל תוך המערה בה התחבאו, ולאטום אותה שוב באבנים גדולות שנשארו במקום "עד עצם היום הזה" - בעצם אמירה של סיפור אטיולוגי שמתאר את המצב בשטח בעת כתיבת הסיפור.
דביר מלך עגלון

דְּבִיר היה מלך עגלון הכנענית נמנה עם חמשת מלכי האמורי שהביס יהושע בן נון כשנחלץ לעזרתם של תושבי העיר גבעון בני בריתו, כפי שכתוב: "וַיִּשְׁלַח אֲדֹנִי צֶדֶק מֶלֶךְ יְרוּשָׁלַ‍ִם אֶל הוֹהָם מֶלֶךְ חֶבְרוֹן וְאֶל פִּרְאָם מֶלֶךְ יַרְמוּת וְאֶל יָפִיעַ מֶלֶךְ לָכִישׁ וְאֶל דְּבִיר מֶלֶךְ עֶגְלוֹן לֵאמֹר. עֲלוּ אֵלַי וְעִזְרֻנִי וְנַכֶּה אֶת גִּבְעוֹן..."(ספר יהושע, פרק י', פסוקים ג'–ה'). לפי המסופר בספר יהושע, עלה דְּבִיר עם יתר מלכי האמורי על העיר גבעון, בה חנה ונלחם בתושבים המקומיים שכרתו ברית עם עם ישראל המתכוונים לכבוש את כנען כדי למנוע את השמדתם, לאחר התערבות צבא בני ישראל שעלה מן הגלגל בהנהגת יהושע חולל יהוה נס לשבטי ישראל כאשר הכה את מלכי האמורי וצבאותיהם במפולת ברד של אבנים מן השמים שלפי המתואר במקרא הרגו יותר חיילים כנעניים מאשר הרגו בני ישראל בחרב, לאחר המפלה האדירה שכללה את נס שמש בגבעון דום דביר בורח ביחד עם 4 מלכי האמורי הנותרים אל בית חורון, משם אל עזקה ולבסוף נסים הם למקדה בה הם מתחבאים מהעברים במערה. בהוראת יהושע בני ישראל אטמו את המערה בעזרת גלילת אבנים על פתחה, והציבו על המשמר חיילים מבני ישראל לוודא שאין יוצא ממנה בזמן ששאר הצבא יצא למרדף אחר צבאות כנעניים שנמלטו לעריהם ובמטרה לכבוש ערים אלו. לאחר סיום המערכה הזו, חזרו הלוחמים אל המערה במקדה, יהושע ציווה להוציא את דְּבִיר ואת שאר המלכים האמורים אליו, הוא קרא לקצינים הבכירים שלו להניח את רגליהם על צוואר המלכים האמורים המובסים, ולאחר הוראה לבני ישראל כי כך ייעשו לכל אויב הנלחם בהם, חיסל יהושע את דְּבִיר ואת 4 עמיתיו המלכים והורה לבני ישראל לתלות את גופותיהם על עצים סמוכים עד הערב, טרם הזריחה ציווה יהושע להוריד את גופותיהם של המלכים המובסים (ובהם דביר) ולזרוק אותם אל תוך המערה בה התחבאו, ולאטום אותה שוב באבנים גדולות שנשארו במקום "עד עצם היום הזה" - בעצם אמירה של סיפור אטיולוגי שמתאר את המצב בשטח בעת כתיבת הסיפור. שמו של דביר מלך עגלון הוא שם יחידאי במקרא. לדעת שמואל אחיטוב הופעת שם זה ומנגד אי הופעת שמה של העיר דביר בין ערי הברית מעוררת תהיות לגבי מטרת הסופר, ששינה את שם העיר לשמו של המלך, מלך עגלון. אחיטוב שמואל, משה גרינברג : מקרא לישראל: יהושע, ירושלים, מאגנס 1995, עמ' 1995, עמ' 159.
הפדרציה של רודזיה וניאסלנד

הפדרציה של רודזיה וניאסלנד (באנגלית: Federation of Rhodesia and Nyasaland) הידועה גם בשם הפדרציה המרכז אפריקאית (באנגלית: Central African Federation או בקיצור CAF) הייתה פדרציה עצמאית למחצה בחסות האימפריה הבריטית במרכזה של אפריקה הדרומית במשך כעשור בין השנים 1953 ו-1963. הפדרציה שכנה בתחומי זמביה, זימבבואה ומלאווי של ימינו. הפדרציה של רודזיה וניאסלנד הוקמה כאיחוד מדיני של שלוש מושבות קולוניאליות שהקימה בריטניה בדרומה של יבשת אפריקה במהלך ראשית המאה ה-20: רודזיה הצפונית, רודזיה הדרומית וניאסלנד. בין המטרות שעמדו בבסיס הקמת הפדרציה, עמד הניסיון הבריטי לייצב באפריקה גורם פרו-בריטי חזק כתגובה לעלייתה לשלטון של המפלגה הלאומית באיחוד דרום אפריקה בשנת 1948. כתוצאה מאי הסכמות פנימיות שונות, הפדרציה פורקה ליחידות הבסיס שלה בשלהי שנת 1963, חודשים ספורים לאחר שערכה בטקסים רבי רושם את חגיגות העשור להקמתה. בשנתיים שלאחר התפרקות הפדרציה, זכו כל המושבות המרכיבות אשר היו תחתיה לעצמאות. ברודזיה הצפונית הוקמה זמביה, ברודזיה הדרומית רודזיה ובניאסלנד הוקמה מלאווי. עיר הבירה של הפדרציה הייתה סולסברי, היא הארארה של ימינו. ערכים מורחבים – רודזיה הצפונית, רודזיה הדרומית, ניאסלנד פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. חיילי הסיירת המוסוות בטקס לכבוד סוף כהונתו של ראש הממשלה רוי וולנסקי ועל רקע עשור לייסוד הפדרציה, בשנת 1963 חיילי החי"ר הקל הרודזי בטקס לכבוד סוף כהונתו של ראש הממשלה רוי וולנסקי ועל רקע עשור לייסוד הפדרציה, בשנת 1963 פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. רודזיה (חבל ארץ) רודזיה הצפונית רודזיה הדרומית זימבבואה זמביה מלאווי מדיה וקבצים בנושא הפדרציה של רודזיה וניאסלנד בוויקישיתוף RHODESIANA - הארכיון הרודזי, ארכיון לתולדות של רודזיה חלון לרודזיה - היהלום של אפריקה, ארכיון להיסטוריה של רודזיה ולחיים ברודזיה הפדרציה של רודזיה וניאסלנד, באתר World Statesmen הפדרציה של רודזיה וניאסלנד, באתר Crw Flags הפדרציה של רודזיה וניאסלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רודזיה וניאסלנד, דף שער בספרייה הלאומית Wills, A.J. (1967). "Three Territories". An Introduction to the History of Central Africa (2nd ed.). Durban: Oxford University Press. p. Appendix IV. ISBN 0-620-06410-2. Retrieved 10 September 2012.
אלקורקון (כדורגל)

איגוד הספורט אלקורקון (בספרדית: Agrupación Deportiva Alcorcón, או בקיצור: AD Alcorcón) היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר אלקורקון שבמדריד. הקבוצה נוסדה ב-20 ביולי 1971, ומשחקת בליגה הספרדית השנייה. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון הסנטו דומינגו שבאלקורקון, המכיל 5,100 מושבים. בסוף עונת 2010/2009 הקבוצה עלתה מהליגה השלישית לליגה הספרדית השנייה, לראשונה בתולדותיה. לאלקורקון ישנה קבוצת מילואים, הנקראת אלקורקון ב', המשחקת בליגה הרביעית. בראש הקבוצה עומד איש העסקים הבלגי רולנד דושאטל, העומד בראשן של סטנדרד לייז' וצ'רלטון. את 30 שנותיה הראשונות העבירה הקבוצה בין הליגה הרביעית והליגה של מחוז מדריד (חמישית ברמתה בספרד). בתום עונת 2000/1999 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה השלישית, שם התייצבה במשך 10 שנים רצופות. עונת 2010/2009 הפכה לגדולה בהיסטורית המועדון עד כה. בתאריך 27 באוקטובר 2009 שיחקה אלקורקון מול ריאל מדריד במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע המלך. המשחק הסתיים בתוצאה המפתיעה 0–4 לאלקורקון, במשחק שזכה בספרד לכינוי "אלקורקונאסו", בשל ההפתעה הגדולה הן בגלל התוצאה והן בגלל זהות היריבה. בתאריך 10 בנובמבר הפסידה אלקורקון באצטדיון סנטיאגו ברנבאו לריאל מדריד בתוצאה 0–1, אך תוצאה זו הספיקה לאלקורקון להעפיל לשלב שמינית הגמר של הגביע. בשלב זה סיימה את דרכה אלקורקון לאחר הדחה מול קבוצת ראסינג סנטאנדר. בתום העונה העפילה אלקורקון לראשונה בתולדותיה לליגה השנייה, לאחר שסיימה ראשונה בביתה בליגה הסדירה. בפלייאוף אמנם הפסידה לגרנדה, אך בשל היותה ראש בית קיבלה הזדמנות נוספת בפלייאוף. בסיבוב השני הדיחה הקבוצה את פונטוודרה ובשלב האחרון ניצחה את אונטיניינט והעפילה לליגה השנייה. מאז עלתה, המיקום הנמוך ביותר אליו הגיעה הוא 11, ובכל עונה מתמודדת על העלייה לפלייאוף העלייה לליגה הבכירה. בעונתה השנייה, עונת 2012/2011, סיימה רביעית בטבלה ואף העפילה לגמר לאחר שעברה את קבוצת הרקולס, אך הודחה בידי ריאל ואיאדוליד שעלתה על חשבונה לליגה הראשונה. הקבוצה חזרה למעמד הפלייאוף בעונה שלאחר מכן, אך הפסידה כבר בחצי הגמר בידי ז'ירונה. את עונת 2016/2015 סיימה במקום השביעי, שלא הספיק עבור משחקי הפלייאוף, לאחר שסיימה בשוויון נקודות עם אוסאסונה וריאל סרגוסה. בעונת 2016 לאימון הקבוצה הגיע חוליו ולאסקס הוא הצליח להשאיר אותה בליגה ואף היגע לרבע הגמר של הגביע הספרדי בכדורגל, לראשונה בתולדות המועדון. בסיום עונת 2021/2022 נשרה לליגה השלישית, אולם חזרה לליגת המשנה לאחר עונה אחת. מדיה וקבצים בנושא אלקורקון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלקורקון (בספרדית) אלקורקון, ברשת החברתית פייסבוק אלקורקון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלקורקון, ברשת החברתית אינסטגרם אלקורקון, ברשת החברתית טיקטוק אלקורקון, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net "Información" (בספרדית). אלקורקון. נבדק ב-26 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
כוכבא

האם התכוונתם ל... אורי כוכבא – אמן וארכיונאי ישראלי אלעזר כוכבא – זואולוג ומייסד המכללה האקדמית תל אביב-יפו נועה כוכבא – דוגמנית וקונדיטורית ישראלית; מלכת היופי של ישראל לשנת 2021. בר כוכבא (פירושונים) כאוכבא (לבנון)
מספר אטומי

מספר אטומי הוא מספר הפרוטונים הנמצאים בגרעין של אטום מסוים. מספר זה קובע את היסוד הכימי של האטום. לכל יסוד יש מספר אטומי מסוים, שונה מזה של כל יסוד אחר. כאשר האטום נייטרלי חשמלית (אינו יון), אופיו הכימי, להבדיל מאופיו הפיזיקלי של האטום, נקבע על ידי מספר זה. לעומת זאת, אופיו הפיזיקלי של האטום נקבע גם על ידי האיזוטופ שלו. כל יסוד עשוי להתקיים כאיזוטופים שונים, שלכל אחד מהם מספר אטומי זהה אך מספר מסה שונה. עם פיתוח הטבלה המחזורית של היסודות השתמשו הכימאים במספר האטומי לציון מקומו הסידורי של היסוד בטבלה. דמיטרי מנדלייב סידר בטבלה שלו את היסודות לפי דמיון בתכונות כימיות. בסדר זה רואים כמה אי-התאמות לסידורם לפי המשקל האטומי. כפי שניתן לראות בגרף משמאל, לדוגמה, משקלו האטומי של יוד (126.90447 u) הוא מעט נמוך מזה של טלוריום (127.6 u). זאת, על אף שהמספר האטומי של יוד גבוה ב-1 מזה של טלוריום (53 לעומת 52). אי ההתאמות הוסברו באופן מדעי במחקרו של הנרי מוזלי בשנת 1913, בו הוא גילה קשר ישיר בין אורך הגל של קרני X הנפלטים מיסוד המופגז בקרן אלקטרונים, לבין מקומו בטבלה המחזורית. בהמשך, במסגרת פיתוח פיזיקת החלקיקים, הבינו החוקרים שהמספר האטומי מתאים למטען החשמלי של גרעין האטום, אשר נובע אך ורק ממספר הפרוטונים שבו. מטען זה הוא הקובע את תכונותיהם הכימיות של יסודות, לא המשקל האטומי. ההבדל בין שני המספרים נובע מהימצאותם של נייטרונים בגרעין האטום. במקרה של היוד (53 פרוטונים) והטלוריום (52 פרוטונים), ההפרש בין מספר הפרוטונים קטן מההפרש בין מספר הנייטרונים בגרעין של טלוריום (76 באיזוטופ השכיח ביותר של טלוריום) לעומת היוד (74 באיזוטופ השכיח). לכן, המשקל האטומי של טלוריום גבוה יותר. הסמל הכימי של יסוד קובע חד-חד-ערכית את מספרו האטומי. אולם, לעיתים, כאשר מבקשים לציין את המטען החשמלי של האטום (למשל, ברישום תגובה כימית), המספר האטומי נכתב גם הוא, משמאל ולמטה לסימן היסוד. מספר המסה של האיזוטופ מסומן משמאל ולמעלה. למשל, האיזוטופ פחמן-12 עשוי להיות מסומן ‎126C . במשוואות, המספר האטומי מסומן לפעמים באות "Z". מספר מסה (A) – מספר הנוקליאונים (פרוטונים ונייטרונים) בגרעין של אטום מסוים; קובע את האיזוטופ של האטום. יחידת מסה אטומית מאוחדת (u) – יחידת מידה קבועה של מסה, השווה 1⁄12 מהמסה של אטום אחד של פחמן-12. מסה אטומית (ma) – מסה של אטום מסוים; משתנה עם שינוי האיזוטופ; ניתנת למדידה ביחידות u. משקל אטומי או מסה אטומית יחסית (Ar) – המסה הממוצעת של אטום אחד של יסוד מסוים, לאחר שקלול שכיחותם היחסית של האיזוטופים השונים של היסוד, שלכל אחד מהם מסה אטומית שונה. מסה מולקולרית (m) – מסה של מולקולה מסוימת; ניתנת למדידה ביחידות u. מסה מולרית (M) – מסה של כמות נתונה של חלקיקים מסוימים; נמדדת ביחידות g/mol. מספר אטומי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נבחרת השנה של אופ"א

נבחרת השנה של אופ"א (באנגלית: UEFA Team of the Year) הוא פרס שנתי בתחום הכדורגל המחולק על ידי אופ"א לנבחרת 11 הכדורגלנים והמאמן הטובים ביותר באותה השנה, בהתבסס על יכולתם הכוללת במסגרות המקומיות, האירופיות והבינלאומיות. הנבחרת נקבעת על ידי סקר באתר הרשמי של הארגון, והפרס מחולק בכל שנה החל משנת 2001. עד לשנת 2011, הרכיבו כתבי אתר אופ"א רשימה מצומצמת של שישים כדורגלנים ומאמנים שהצטיינו בתחרויות המקומיות, האירופיות והבינלאומיות באותה השנה. גולשי האתר יכלו לבחור מאמן ונבחרת בת 11 שחקנים (שוער, ארבעה מגנים, ארבעה קשרים ושני חלוצים) שלדעתם הצטיינו במיוחד באותה השנה. לאחר מכן, היו צריכים הגולשים לבחור את הקפטן לנבחרת שהרכיבו. בחירת המאמן בוטלה החל משנת 2011, והשיטה כולה השתנתה החל משנת 2012. הרשימה המקוצרת צומצמה לארבעים שחקנים (ארבעה שוערים, 12 מגנים, 12 קשרים ו-12 חלוצים). גולשי האתר היו צריכים לבחור תחילה את המערך המועדף עליהם (4-4-2, 3-5-2, 3-4-3, 4-3-3 או 5-3-2) ואז לבחור בשחקנים על פי המערך. לאחר חישוב התוצאות, נחשפת הנבחרת המנצחת בכל שנה באתר הרשמי של אופ"א. 11 שחקנים בעלי שלוש הופעות; 14 שחקנים בעלי שתי הופעות; 48 שחקנים בעלי הופעה בודדת שני מועדונים בעלי שלושה שחקנים; שני מועדונים בעלי שני שחקנים; עשרה מועדונים בעלי נציג אחד מדינה אחת בעלת שלושה שחקנים; שבע מדינות בעלות שני שחקנים; ארבע מדינות בעלות נציג אחד בנובמבר 2015 פרסמה אופ"א את נבחרת השנה האולטימטיבית, המורכבת מ-18 שחקנים (11 שחקני הרכב ושבעה מחליפים) עם מספר ההופעות הרב ביותר עד לאותו הזמן בנבחרות השנה מאז ייסוד המפעל ב-2001. שחקן השנה של אופ"א נבחרת השנה באתר הרשמי של אופ"א