laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Dress

"Dress" (בעברית: "שִׂמלָה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השישי, Reputation. השיר יצא לאור ב-10 בנובמבר 2017, בסמוך לצאת האלבום עצמו, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס. השיר נכתב והופק על ידי טיילור סוויפט וג'ק אנטונוף, תוך שהיא הייתה המפיקה בפועל שלו. השיר תואר כשיר "המיני ביותר שטיילור סוויפט הוציאה, תוך שהוא מאופיין כבלדה שקטה בה היא מתארת את החשקים והרצונות שלה מבן הזוג שלה ואיך היא רוצה שהוא יתנהג אליה. פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-62 מיליון השמעות. הביקורות שהופנו כלפי השיר מטעם מבקרי המוזיקה היו חיוביות ברובן. באתר פיצ'פורק נכתב השיר הוא "מעין החזרה של סוויפט לאספקט הרומנטי; אספקט שהיא לא עסקה בו מאז צאת אלבום האולפן הרביעי שלה, Red". ב-Medium נכתב כי "מדובר באחד מהשירים הטובים ביותר באלבום. המילים של השיר נוקבות ורציניות". באתר המוזיקה abitofpopmusic כתבו "או לה לה טיילור! זה כנראה השיר הסקסי ביותר שהיא הוציאה אי פעם והיא עשתה את זה טוב. "קניתי רק את השמלה הזו כדי שתוכל להוריד אותה", היא שרה בטון גס. שיתוף הפעולה הזה עם אנטונוף נמצא לא רחוק מהדואט שלה עם זאין מאליק. ייתכן והשיר הזה יהפוך ללהיט!". סיבוב ההופעות של סוויפט, The Eras Tour, החל במרץ 2023 ובכל מופע סוויפט ביצעה שני שירי הפתעה. שירי הפתעה אלו מבוצעים במהלך מיני סט אקוסטי ואינם חוזרים על עצמם לאורך סיבוב ההופעות, למעט במקרה של טעויות במהלך הופעות. סוויפט הביעה את כוונתה לנגן שירים שונים בכל ערב כדי לספק חוויות ייחודיות למעריצים. "Dress" בוצע באצטדיון SoFi באינגלווד ב-7 באוגוסט 2023 יחד עם השיר "Exile". סרטון השיר "Dress" באתר יוטיוב Release group “reputation” by Taylor Swift - MusicBrainz, musicbrainz.org reputation, נבדק ב-2020-07-24 reputation - Taylor Swift | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-07-24 Taylor Swift – Dress (באנגלית), נבדק ב-2020-07-29 reputation, נבדק ב-2020-07-29 Taylor Swift: Reputation, Pitchfork (באנגלית) Vu Huy Chu-Le, Taylor Swift’s reputation: Revisited | Track-by-Track Review, Medium, ‏2019-05-14 (באנגלית) michielvmusic, Album Review: Taylor Swift – reputation (track by track), A Bit Of Pop Music, ‏2017-11-10 (באנגלית) Taylor Swift's 100 album tracks – ranked, The Independent, ‏2020-07-23 (באנגלית) Rob Sheffield, Rob Sheffield, All 129 of Taylor Swift's Songs, Ranked by Rob Sheffield, Rolling Stone, ‏2021-10-26 (באנגלית אמריקאית) Samantha Wieder, Ryan Schocket, Here Are All Taylor Swift’s Songs— From Debut To Evermore — Ranked, BuzzFeed (באנגלית) All 214 Songs Jack Antonoff Has Produced, Ranked From Worst to Best, Consequence, ‏2021-08-26 (באנגלית אמריקאית) Every Taylor Swift song ranked in order of greatness, NME | Music, Film, TV, Gaming & Pop Culture News, ‏2020-09-08 (באנגלית בריטית) All 158 Taylor Swift Songs, Ranked, pastemagazine.com, ‏2020-02-05 (באנגלית) Nate Jones, All 179 Taylor Swift Songs, Ranked, Vulture, ‏2021-01-11 (באנגלית אמריקאית) Ashley Iasimone, All the Surprise Songs Taylor Swift Has Performed on The Eras Tour (So Far), Billboard, ‏2024-07-14 (באנגלית אמריקאית)
יחסי אוסטרליה–אזרבייג'ן

יחסי אוסטרליה–אזרבייג'ן הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין חבר העמים של אוסטרליה. ב-26 בדצמבר 1991 הכירה אוסטרליה בעצמאותה של אזרבייג'ן. יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-19 ביוני 1992. בשנת 2012 חגגו שתי המדינות 20 שנה של יחסים דו-צדדיים. קיימת קבוצת עבודה בנושא היחסים הבין-פרלמנטריים בין אזרבייג'ן ואוסטרליה במילי מג'ליס של אזרבייג'ן. קבוצת עבודה זו הוקמה ב-13 בדצמבר 2005 בשם "קבוצת עבודה אזרבייג'ן–אוסטרליה בנושא יחסים בין-פרלמנטריים" ובראשה עמד אממברדי איסמאילוב. במהלך מפקד האוכלוסין האוסטרלי ב-2011, 450 איש אמרו שיש להם אבות קדומים מאזרבייג'ן. עם זאת, ההערכה היא כי ישנם יותר אזרים החיים באוסטרליה. בשנת 2014 ייצאה אוסטרליה 9.24 מיליון דולר לאזרבייג'ן, כאשר החמאה מהווה את הנתח הגדול ביותר של 6.38 מיליון דולר. אזרבייג'ן ייצאה סחורות בשווי 85.04 מיליון דולר באותה תקופה, בעיקר נפט לא מעובד. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטרליה–אזרבייג'ן בוויקישיתוף יחסי אוסטרליה–אזרבייג'ן, ברשת החברתית פייסבוק Azərbaycan Respublikası ilə diplomatik əlaqələr qurmuş dövlətlərin siyahısı. mfa.gov.az (באזרית) "Azərbaycan Respublikası Milli Məclisinin parlamentlərarası əlaqələr üzrə işçi qruplarının rəhbərlərinin seçilməsi haqqında" Azərbaycan Respublikası Milli Məclisinin 4 mart 2016-cı il tarixli, 161-VQR nömrəli Qərarı. e-qanun.az (באזרית) "Azərbaycan Respublikası Milli Məclisinin parlamentlərarası əlaqələr üzrə işçi qruplarının yaradılması haqqında" Azərbaycan Respublikası Milli Məclisinin 13 dekabr 2005-ci il tarixli, 21-IIIQR nömrəli Qərarı. e-qanun.az (באזרית)
Reputation Stadium Tour Surprise Song Playlist

Reputation Stadium Tour Surprise Song Playlist הוא אלבום אוסף של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, שיצא בפורמט של הזרמת מוזיקה בלבד. אלבום האוסף יצא לאור ב-30 בנובמבר 2018, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס. אורכו של האלבום הוא שלוש שעות והוא מכיל את מיטב שיריה של סוויפט. לאור ההצלחה חסרת התקדים של "Reputation Stadium Tour", הוציאה סוויפט את אלבום האוסף הזה. בשנת 2017 הוציאה סוויפט את האלבום המצליח Reputation, שהפך לאחד מהאלבומים המצליחים ביותר בכל הזמנים, כאשר נמכר בשבוע אחד בלמעלה מ-1.2 מיליון עותקים בארצות הברית בלבד, והיה לאחד מהאלבומים הבודדים בהיסטוריה שהצליחו לעשות זאת. בעולם, נמכר האלבום בלמעלה משני מיליון עותקים בשבוע צאתו, תוך שבין רגע הפך לאלבום הנמכר השני ביותר בשנת 2017 ולאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר של העשור השני של המאה ה-21. בהמשך, יצאה לסיבוב ההופעות העולמי "Reputation Stadium Tour", שגרף 345.7 מיליון דולר ונחשב לאחד מסיבובי ההופעות הרווחיים והמצליחים ביותר בכל הזמנים ולסיבוב ההופעות המצליח ביותר של אישה בשנת 2017. כמו כן, הפך לסיבוב ההופעות הרווחי ביותר בכל הזמנים מהכנסות שנצברו בארצות הברית ואמריקה הצפונית. מידע על האלבום Reputation Stadium Tour Surprise Song Playlist באתר MusicBrainz האלבום Reputation Stadium Tour Surprise Song Playlist באתר ספוטיפיי טיילור סוויפט, נייתן צ'פמן, מקס מרטין, שלבאק, דן האף, ג'ק אנטונוף, אוסקר יירס, דן וילסון, ג'ניפר נטלס, ג'וליאן ריימונד, כריסטיאן בוש, נואל זנקנלה, ראיין טדר, ג'יי ג'ויס Taylor Swift Shares Reputation Stadium Tour 'Surprise' Songs Playlist, Billboard, ‏2018-11-30 Pre-Orders for Taylor Swift's 'Reputation' Reach More Than 400,000 Units, Billboard, ‏2017-11-03 Taylor Swift Schools the Music Industry Once Again, While Streaming Services Wring Their Hands, Billboard, ‏2017-11-22 Billboard 200 Albums - Year-End, Billboard Taylor Swift Closes Reputation Stadium Tour with $345 Million, Billboard, ‏2018-12-06
אמברג

אמברג (באנגלית: Amberg; בניב גרמני: ambɛrk; ‏האזנה‏Ⓘ‏) היא עיר במדינת בוואריה, גרמניה. העיר ממוקמת באובר-פפאלץ (אנ'), בערך באמצע הדרך בין רגנסבורג וביירוית. בשנת 2013 התגוררו בעיר למעלה מ-41,000 איש. העיר הוזכרה לראשונה בשנת 1034, באותה תקופה בשם אמנברג. העיר הפכה למרכז סחר חשוב בימי הביניים המייצאת בעיקר עפרת ברזל ומוצרי ברזל. בשנת 1269, יחד עם במברג, הייתה העיר כפופה לשושלת בית ויטלסבאך ששלטה בבוואריה. בשנת 1329 האזור אימץ את השם פלטינה עילית. העיר כבר לא היה חלק מהדוכסות של בוואריה מבחינה פוליטית, אם כי במונחים גאוגרפיים היא נחשבה לבווארית והאזור היה חלק מהמעגל הבווארי בארגון החוגים הקיסריים. במאה ה-16 פנו שליטי הפלטינה העליונה לפרוטסטנטיות. העיירה פנתה ללותרניזם. בשנת 1628 הפכה אמברג לחלק מציבור בוחרי בוואריה. ב-24 באוגוסט 1796, במהלך מלחמות המהפכה הצרפתית, העיר וסביבותיה היו אזור של קרב גדול ובו 35,000 צרפתים, בפיקודו של ז'אן בפטיסט ג'ורדן, אשר נלחמו עם 40,000 אוסטרים בפיקודו של הארכידוכס קרל, דוכס טשן. הצרפתים ספגו הפסדים משמעותיים יותר בניצחון האוסטרי הזה. אמברג הייתה הבירה האזורית של הפלטינה העליונה עד 1810 עת הכוח הועבר לעיר הגדולה יותר, רגנסבורג. יהודים התיישבו באמברג לפני 1294, אז ניתן היה למצוא את התיעוד הראשון. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1298, מתו שלושה עשר מיהודי העיר במהלך פרעות רינדפלייש. אף על פי כן, בשנת 1347 קיבלו שש משפחות אישור להתיישב באמברג, ועשרים שנה לאחר מכן, בשנת 1367, נפתחה בה ישיבה, אף על פי שהקהילה היהודית גורשה מאמברג בשנת 1403. עם הגירוש, בית הכנסת המקומי סופח לכנסייה הסמוכה. 12 יהודים נותרו בעיר בשנת 1942. הניצולים המעטים מהשואה, חזרו לעיר לאחר 1945, ומחנה פליטים בשם אמברג - שנמצא בסמוך לעיר - אוכלסו בעיקר פליטים וניצולים יהודים. כתוצאה מעללית יהודים מברית המועצות לעיר, גדלה אוכלוסיית העיר עד לשנת 2003 לכ-275 איש. בעיר בית כנסת אחד. לעיר קבוצת כדורגל בשם פ.צ. אמברג. גרמניה Bad Bergzabern, גרמניה פולין Bystrzyca Kłodzka, פולין איטליה דזנזאנו דל גרדה, איטליה צרפת פריגו, צרפת יוון טריקלה, יוון צ'כיה Ústí nad Orlicí, צ'כיה מדיה וקבצים בנושא אמברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אמברג (בגרמנית) אמברג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמברג (אוברפלץ, גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית Amberg, www.jewishvirtuallibrary.org AMBERG - JewishEncyclopedia.com, jewishencyclopedia.com RG-02.03.12, Sylvia Lowe, the form for identity card to the former Jewish inmates of Nazi concentration camps.pdf | Los Angeles Museum of the Holocaust, lamoth.info Synagogues in Amberg - Shuls in Amberg - Jewish Temples in Amberg, www.mavensearch.com Jewish men gather in a communal sukka in the Amberg displaced person's camp. - Collections Search - United States Holocaust Memorial Museum, collections.ushmm.org
Up! Close and Personal

Up! Close and Personal הוא אלבום ההופעה החיה הרביעי של זמרת הקאנטרי שאניה טוויין, אשר יצא ב-8 בנובמבר 2004 על ידי מרקורי נאשוויל. הוא בוים על ידי בת' מקארת'י מילר שביימה גם את אלבום ההופעה החיה הקודם של טוויין והופק על ידי מספר מפיקים שונים ביניהם מילר עצמה, דן בראון, קרול דונובן וכול. המופע צולם שנה קודם לכן בנאשוויל טנסי, מול קהל מצומצם של 300 איש מכיוון שטוויין רצתה שהמופע יהיה אינטימי ואף עשתה אותו באופן אקוסטי בסגנון בלו-גראס בליוויה של הזמרת אליסון קראוס. המופע שאב השראה מהמופע של אלביס פרסלי '68 Comeback Special כאשר הבמה והלבוש של טוויין במופע היו דומים לאלו של פרסלי. המופע שודר ברשת NBC קצת אחריי צילומו וגרף 9 מיליון צופים ובכך טוויין עקפה את כמות הצופים של עצמה במופע הקודם ששודר ובכך החזיקה במופע השני והשלישי שנצפו על ידי הכי הרבה צופים בתולדות הטלוויזיה האמריקאית. אך המופע יצא כ-DVD רק שנה לאחר שידורו זו בשל הרצון לקדם את אלבום הלהיטים שלה שיצא באותה תקופה. בעקבות כך האלבום יצא גם כמהדורה מורחבת של אלבום הלהיטים שלה כאשר המופעים של ה-DVD היו בגרסת אודיו. המופע זכה לביקורות מעורבות: חלק מהמבקרים החמיאו ליכולות הווקאליות של טוויין אך חלק אמרו כי אליסון קראוס האפילה על טוויין וגמרה לה להיבלע. האלבום זכה להצלחה בארצות הברית כאשר קיבל מעמד פלטינה על מכיורת של 100 אלף עותקים. "Up! Close and Personal", באתר AllMovie (באנגלית) דן בראון, קליף ברנסטיין, קרול דונובן, בת' מקארת'י מילר, פיטר מנסץ', מארק רייטר
מכירת נשק ישראלי לגרמניה המערבית (1959)

מכירת נשק ישראלי לגרמניה המערבית הייתה עסקה ב-1959 שבה מכרה ממשלת ישראל תת-מקלעים מסוג עוזי לגרמניה המערבית. בעסקה נמכרו גם רבע מיליון רימוני יד, שנועדו לספק את צורכי צבא גרמניה לתקופה של 10 שנים. משרד הביטחון הגרמני טען כי גרמניה קנתה נשק ישראלי כי הוא נשק טוב וזול יותר. העסקה אושרה בממשלת ישראל ברוב קולות, אך עם פרסומה, בסוף יוני 1959, באמצעי התקשורת בישראל, עורר העסקה פולמוס ציבורי, שכלל משבר בין מפלגות הקואליציה. מפלגות אחדות העבודה ומפ"ם היו נגד המכירה, בעוד מפא"י בהנהגת ראש הממשלה דוד בן-גוריון הייתה בעד המכירה. מפ"ם ואחדות העבודה חשבו שהתנגדות למהלך תגרום להגדלת כוחן הפוליטי, על חשבון מפא"י בהנהגת דוד בן-גוריון. ב-1 יולי 1959 החליטה הכנסת נגד ביטול העסקה עם גרמניה. עם זאת, שתיים ממפלגות הקואליציה, מפ"ם ואחדות העבודה, הצביעו בעד ביטול העסקה. על פי חבר הכנסת מטעם אחדות העבודה - פועלי ציון יגאל אלון ההתנגדות להצעה נבעה משלושה גורמים: ”חימוש חיילים גרמניים בנשק מתוצרת ישראלית הוא מתועב מבחינת הכבוד הלאומי, מבחינת הסנטימנט היהודי.” חינוך דור העתיד: ”מה פירוש הדבר מבחינה חינוכית לגבי הנוער שלנו? הנוער יחיה עכשיו בידיעה שאותם הנאצים שמספרים עליהם סיפורי זוועה בבית­ הספר (ומי יתן ויספרו יותר) הם קיבלו נשק; ויחסו של הנוער שלנו לנשק אינו יחס מיליטריסטי. הוא יחס של הדרת קודש כאל כלי מגן.” מבחינה מדינית, אמר: ”העולם כולו עדיין מחולק ­ולא רק על­פי מזרח ומערב ­ האם לחמש את גרמניה או לא? (...) ביקשנו מהגויים לא לשכוח, ואנחנו שכחנו תוך חמש שנים מאז.” עקב כך דרש בן-גוריון את התפטרות השרים ממפלגות אלה, ומשלא נענתה דרישתו הגיש את התפטרותו לנשיא המדינה יצחק בן-צבי ב-5 ביולי 1959. הממשלה הפכה לממשלת מעבר, וב־3 בנובמבר 1959 נערכו הבחירות לכנסת הרביעית, שבעקבותיהן הוקמה ממשלת ישראל התשיעית בדצמבר 1959. שי חזקני, קלון או הכרח בל-יגונה? עסקת הנשק הסודית ישראל-גרמניה, כתב העת "זמנים" של אוניברסיטת ת"א והאוניברסיטה הפתוחה, 2009 הישיבה השלושים ושמונה של הכנסת החמישית, עמודים 9-5, 29 נובמבר 1961 הישיבה השש ­מאות­ וששים ­ואחת של הכנסת השלישית "דר שפיגל:" גרמניה הזמינה נשק מישראל, דבר, 25 ביוני 1959 מ. שמריהו, גילויים על הדיון בממשלה ובועדת־החוץ, מעריב, 26 ביוני 1959 מ. שמריהו, הממשלה והכנסת ידונו בעסקת הנשק עם גרמניה, מעריב, 25 ביוני 1959 הכנסת אישרה את עסקת הנשק עם גרמניה, דבר, 2 ביולי 1959 ראש הממשלה הגיש התפטרותו, דבר, 6 ביולי 1959 דוד גלעדי, "לא אראה פני ארבעת השרים", מעריב, 6 ביולי 1959 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמרוד הוכנברג

נמרוד (נימו) הוכנברג (נולד ב-18 בנובמבר 1997) הוא שחקן ישראלי. נמרוד הוכנברג נולד וגדל בהרצליה בשכונת נוף ים. את שירותו הצבאי עשה בתיאטרון צה"ל. לאחר מכן, למד בבית הספר לקולנוע סם שפיגל בירושלים. תפקידו הראשון בקולנוע היה בשנת 2015 כשגילם את גבריאל בסרט "תפוחים מן המדבר". בספטמבר אותה שנה הגיע לאקרנים הסרט הקומי "פלאפל אטומי" בו שיחק גם כן. בשנה שלאחר מכן, גילם את דוד, תלמיד בבית הדרורים וחברו הטוב של מורי ואסתר מבית המחסה, בסדרת הנוער "החממה". בהמשך השנה גילם את ג'קי בסרט "מדינת הגמדים". ב-2017 השתתף בסרט הפרודי "מסע הטבעת". בהמשך אותה שנה יצא הסרט "סיפור אהבה ארץ ישראלי", בו שיחק בתפקיד אפרים. ב-2018 כיכב בסרט "מקוללים", לצד דניאל גד ועמית רהב. ב-2019 השתתף בסדרה "נחמה". באפריל אותה שנה החלו שידורי הסדרה "כבודו" שם גילם את דמותו של ביאליק. ב-2020 השתתף בסדרה האמריקאית "איש הניסים" של נטפליקס, שם גילם את דמותו של ישראל. בדצמבר של אותה שנה, עלתה הסדרה "אחד על אחד" בכאן 11, בה גילם את דמותו של דני. בשנים 2021–2023 גילם את דמותו של ניסן בשתי עונותיה של סדרת דרמת הפשע "השוטרים", בקשת 12. מדיה וקבצים בנושא נמרוד הוכנברג בוויקישיתוף נמרוד הוכנברג, ברשת החברתית אינסטגרם נמרוד הוכנברג, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נמרוד הוכנברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נמרוד הוכנברג, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי נמרוד הוכנברג, באתר ספר הקולנוע הישראלי ורד פוליאק, ‏נמרוד הוכנברג על הדמות של ניסן | השוטרים, באתר ‏מאקו‏, 23 בפברואר 2021 הדור החדש: נמרוד הוכנברג, שחקן הסרט "מקוללים" נמרוד הוכנברג בראיון ווטסאפ: "משאיר את כל האופציות פתוחות"
בייליצה (בלארוס)

בייליצה (בבלארוסית: Беліца; ברוסית: Белица; ביידיש: בעליצע) היא עיירה במחוז משנה לידא במחוז גרודנו בבלארוס, על גדות נהר הניימן. העיירה הייתה נחלת אצילים במשך מאות שנים עד חלוקת פולין השלישית (1795), אז סופחה לרוסיה. במלחמת העולם הראשונה החזיקו בה הגרמנים במשך שלוש שנים (1915–1918). בין מלחמות העולם הייתה בייליצה בשטח פולין העצמאית, בספטמבר 1939 סופחה לברית המועצות, ביוני 1941 נכבשה בידי הוורמאכט וב-1944 בידי הצבא האדום. עד מלחמת העולם השנייה התקיימה בעיירה קהילה יהודית במשך מאות שנים. ההתיישבות היהודית בבייליצה החלה במחצית השנייה של המאה ה-17, הקהילה גדלה במהירות והייתה לקהילה המשמעותית באזור. ברישומי מיסים של ועד מדינת ליטא מ-1720, נכתב שגובה המס ששילמה קהילת בייליצה, היה 600 זהובים גבוה יותר מהמס המקביל ששילמה קהילת נובוגרודק. יהודי העיירה התפרנסו כחוכרי יערות וסוחרי עץ, שהעסיקו יהודים רבים אחרים; סוחרי פרוות ועורות; יצרני יי"ש ועוד. במאה ה-18, בשל מלחמות, התדלדלה האוכלוסייה הכללית והיהודית במקום, אך חזרה לפרוח במאה ה-19. עם כניסתם לתוקף של חוקי מאי 1882, שאסרו על יישוב יהודים בכפרים, נוספו לעיירה תושבים יהודים רבים מכפרי הסביבה. מספר התושבים היהודים הגיע לשיא בסוף המאה, ועמד על כ-680 איש. גלי ההגירה בראשית המאה ה-20 ומלחמת העולם הראשונה, דלדלו את היישוב היהודי בבייליצה בצורה משמעותית. בין מלחמות העולם התדרדר עוד יותר מצבם הכלכלי של יהודי בייליצה, עם הלאמת היערות, וחרמות של הפולנים המקומיים על מסחר עם יהודים ורכישת תוצרת שלהם. תקנות אחרות הצרו את צעדי יתר העסקים היהודים והביאו לסגירתם. ביוני 1941 כבשו הגרמנים את העיירה, ובשל עלילה שרפו את רוב בתי היהודים ומבני הציבור שלהם. ביולי עינו למוות את רב העיירה ורצחו ביריות בבית הקברות 36 יהודים נוספים. בנובמבר אותה שנה חולקו 600 היהודים שנותרו בבייליצה לגטאות: גטו לידא, גטו ז'טל וגטו שצ'וצ'ין. בעת כניסת הצבא האדום לבייליצה ביולי 1944, לא נותר בה ולו יהודי אחד. בין רבני בייליצה נודעו: רבי יוסף בעליצער - תלמידו של רבי חיים מוולוז'ין רבי ניסן רדינר רבי נח אורלנסקי - תלמידו של הרב הקודם, התפרסם כבעל מופת רבי יהודה ליב אורלנסקי - בנו הבכור של הרב הקודם רבי יוסף רודניק (1903–1933) רבי אהרן טייץ רבי שבתי פיין - בנו של רבי יהודה לייב פיין רבה של סלונים, רבה האחרון של בייליצה. נספה כאביו בשואה. בנו הוא הרב ראובן פיין. ל. לוש (עורך) פנקס בליצה - בעליצער פנקס, תל אביב תשכ"ח (לקריאה מקוונת) רחל גרוסבאום-פסטרנק, "בִּייֶלִיצָה", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 168–170. מדיה וקבצים בנושא בייליצה בוויקישיתוף "בייליצה (בלארוס)", באתר JewishGen (באנגלית) "בייליצה", באתר השטעטל הווירטואלי
בייליצה

האם התכוונתם ל... בייליצה – עיירה בבלארוס, בעבר במחוז נובוגרודק שבפולין אישים בייליצה הוא שם משפחה (קרואטית: Bjelica; סרבית: Бјелица; מונטנגרית: Бјелица): מילקו בייליצה – כדורסלן סרבי-מונטנגרי נמניה בייליצה – כדורסלן סרבי ננאד בייליצה – מאמן כדורגל וכדורגלן עבר קרואטי
בליצה

האם התכוונתם ל... בליצה (בולגריה) – עיירה במחוז בלגואבגרד בבולגריה בליצה (קרואטיה) – כפר ורשות מקומית במחוז מג'ימוריה בקרואטיה בליצה (נהר) – נהר בסרביה בליצה - השם היידי של הכפר בייליצה בבלארוס חצי האי בליצה – חצי אי באנטארקטיקה, קרוי על שם העיירה הבולגרית
יחסי אוסטריה–ארמניה

יחסי אוסטריה–ארמניה הם יחסי החוץ בין אוסטריה לארמניה. אוסטריה הכירה בעצמאות ארמניה ב-15 בינואר 1992 ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-24 בינואר 1992, זמן קצר לאחר קריסת ברית המועצות ועצמאותה מחדש של ארמניה. בשנת 2015 הכירה אוסטריה ברצח העם הארמני. נציג הקבע של ארמניה בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה ממוקם בווינה. בשנת 2012, ערך נשיא אוסטריה, היינץ פישר ביקור ממלכתי בארמניה, וביוני 2014 נשיא ארמניה, סרז' סרקזיאן ערך ביקור ממלכתי באוסטריה. זמן קצר לאחר קרב וינה בשנת 1683 מצאו כמה סוחרים ארמנים שוק חדש באימפריה הבסבורגית, והם שניהלו בתחילה את בתי הקפה בווינה. בשנת 1772 כבשה אוסטריה את גליציה ובוקובינה כחלק מחלוקת פולין, ובכך השתלטה על הריכוז הגדול ביותר של ארמנים באירופה. בתחילת המאה ה-19, הארמנים האוסטרים נהנו ממעמד מוכר רשמית כקהילה דתית אוטונומית. הקהילה הארמנית בווינה צמחה ללא הרף, כך שכבר בשנת 1896 נעשו המאמצים הראשונים להקמת קהילה ארמנית-אפוסטולית. בשנת 1912 הוקמה בווינה קפלה קטנה. מלחמת העולם הראשונה ותוצאותיה שינו את הקהילה הארמנית האוסטרית: אזור הארמנים בבוקובינה אבד במהלך המלחמה, אולם גל מהגרים הגיע לאוסטריה כתוצאה מרצח העם הארמני שביצעו הטורקים העות'מאנים בשנת 1915. כיום, כ-6,000 ארמנים חיים באוסטריה. אוסטריה מחזיקה בארמניה שגרירות בירוואן. ארמניה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטריה–ארמניה בוויקישיתוף יחסי אוסטריה–ארמניה באתר משרד החוץ האוסטרי אתר על יחסי מדינות
יום שני

יום שני הוא היום השני מצאת השבת. בחלק ממדינות אירופה ועל-פי תקן ISO-8601, זהו היום הראשון בשבוע. בכל מדינות אירופה ואמריקה זהו היום הראשון בשבוע העבודה. מקובל לקשר את יום שני עם הירח, ולכן הוא נקרא בשפות רבות "יום הירח". בשבוע העבודה של הכנסת, נהוג להצביע על הצעות אי אמון בממשלה ביום שני. ביהדות יום שני הוא היום בו נבראו השמיים לפי סיפור בריאת העולם בתנ"ך (ספר בראשית, פרק א', פסוקים ו'–ח'): וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים, יְהִי רָקִיעַ בְּתוֹךְ הַמָּיִם, וִיהִי מַבְדִּיל, בֵּין מַיִם לָמָיִם. וַיַּעַשׂ אֱלֹהִים, אֶת-הָרָקִיעַ, וַיַּבְדֵּל בֵּין הַמַּיִם אֲשֶׁר מִתַּחַת לָרָקִיעַ, וּבֵין הַמַּיִם אֲשֶׁר מֵעַל לָרָקִיעַ; וַיְהִי-כֵן. וַיִּקְרָא אֱלֹהִים לָרָקִיעַ, שָׁמָיִם; וַיְהִי-עֶרֶב וַיְהִי-בֹקֶר, יוֹם שֵׁנִי. — ספר בראשית, פרק א', פסוקים ו'–ח' בתפילת שחרית של יום שני נהוג לקרוא בתורה בפרשת השבוע, ולומר תוספות לתפילת התחנון, כמו גם ביום חמישי. בבודהיזם נחשב הירח כמסמל את השחרור ממעגל גלגולי החיים, ולכן כחיובי בסופו של דבר. באמונות עממיות שונות, בעיקר באירופה, הירח המקושר ליום שני הוא סמל הסכנה והמסתורין, ולפיכך יום שני הוא יום "חסר מזל". יום שני השחור יום שני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בארי מזור

בארי מזור (באנגלית: Barry Mazur; נולד ב-19 בדצמבר 1937) הוא יהודי-אמריקאי, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת הרווארד. בארי מזור נולד בניו יורק. למד בתיכון ברונקס למדעים. קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון בשנת 1959. בשנה זו הצטרף לסגל של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 1962 מונה למרצה בכיר, בשנת 1965 מונה לפרופסור חבר, ובשנת 1969 מונה לפרופסור מן המניין. עבודתו הראשונה הייתה בטופולוגיה גאומטרית. בהשפעת הגישה של אלכסנדר גרותנדיק לגאומטריה אלגברית, הוא עבר לעסוק בגאומטריה דיופנטית. תאוריית העיוות של מזור קשורה לעקומים אליפטיים. בשנת 1982 נבחר כחבר של האקדמיה הלאומית למדעים. קיבל את פרס ובלן בגאומטריה ואת פרס קול. הוא ידוע גם בשל ההיכרות בין האידיאל של אייזנשטיין לאלגברה מתקדמת. רעיון זה היה בסופו של דבר אחד מן השלבים המוצלחים בהוכחתו של אנדרו ויילס למשפט האחרון של פרמה. מזור וויילס עבדו יחד קודם על מאמרים חשובים על בעיית תאוריית איווסווה בתחום השדות הממשיים לחלוטין. מזור פיתח את תורת הדפורמציות של הצגות גלואה, המתארת באופן קטגורי את ההרמות של הצגות המוגדרות מעל שדה סופי של חבורות גלואה מסוימות, להצגות המוגדרות מעל חוג מקומי שלם ונותרי, שהשדה הסופי הוא שדה השאריות שלו. מזור היה עורך כתב העת Inventiones Mathematicae לו הוגש מאמרו של אנדרו ויילס לפתרון המשפט האחרון של פרמה, והוא זה שמינה את צוות הבדיקה בן שישה בודקים. בארי מזור הנחה למעלה מ-50 סטודנטים במהלך השנים, עם תלמידיו נמנים נועם אלקיס (כיום פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת הרווארד) והמתמטיקאי הישראלי רון ליבנה (כיום פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים). במאמר מנחה, "תורת המספרים כזבוב הבקר", מזור מתאר את תורת המספרים כתחום: מייצר, ללא מאמץ, בעיות רבות מספור שיש להן ריח תמים ומתוק, כפרחים מפתים; ועם זאת...תורת המספרים שורצת בחרקים, המחכים לנשוך את אוהבי הפרחים המפותים, אשר מרגע שננשכו, מקבלים השראה להמשיך במאמץ! — בארי מזור סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000. מדיה וקבצים בנושא בארי מזור בוויקישיתוף בארי מזור, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה בארי מזור, באתר MacTutor (באנגלית) בארי מזור, באתר dblp בארי מזור, באתר ResearchGate ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אוסטריה–גאורגיה

יחסי אוסטריה–גאורגיה הם יחסי החוץ בין אוסטריה לגאורגיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1992 וגאורגיה פתחה את שגרירותה בווינה בשנת 1996. אוסטריה מיוצגת בג'ורג'יה באמצעות שגריר שאינו תושב שממוקם בווינה, ובאמצעות קונסוליית כבוד בטביליסי. גאורגיה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה וקונסולית כבוד בגראץ. בסוף מלחמת העולם הראשונה הייתה האימפריה האוסטרו-הונגרית, יחד עם מעצמות המרכז האחרות, הקיסרות הגרמנית והאימפריה העות'מאנית, אחת המדינות הראשונות והיחידות שהכירו בעצמאותה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה ב-1918. השגריר הראשון היה גאורג פון און צו פרנקנשטיין. במהלך מלחמת מלחמת גאורגיה–רוסיה ב-2008, שרת החוץ האוסטרי אורסולה פלסניק האיץ "ברוסיה לכבד את שלמותה הטריטוריאלית של גאורגיה, בהתחשב בהחלטה של האו"ם." אוסטריה גם אמרה כי ההתערבות הצבאית של רוסיה בגאורגיה ערערה ברצינות את אמינותה כשותפה אמינה של המערב. ההסכמים הבילטרליים הבאים קיימים: הסכם בין גאורגיה לרפובליקה של אוסטריה על יחסי חוץ כלכליים דו צדדיים מזכר הבנות בין משרד הפנים של גאורגיה לבין משרד הפנים הפדרלי של אוסטריה הסכם תובלה אווירית בין הממשלה הפדרלית האוסטרית לבין ממשלת גאורגיה הסכם בין ממשלת גאורגיה לממשלת הרפובליקה של אוסטריה לקידום והגנה הדדית של השקעות הסכם בין ממשלת גאורגיה לממשלת הרפובליקה של אוסטריה להימנעות ממיסוי כפול פרוטוקול לתיקון להסכם התובלה האווירית של הממשלה הפדרלית האוסטרית וממשלת גאורגיה התרחשו ביקורים הבאים: 19–21 בינואר 2006; ביקור של שר החוץ הגאורגי גלה בז'ואשווילי בווינה בכנס הבינלאומי בנושא "אסטרטגיות אירופאיות לפיתוח דמוקרטיות במדינות פוסט סובייטיות" 22–26 בפברואר 2006; ביקור יו"ר הפרלמנט של גאורגיה נינו בורג'נדזה באוסטריה 26–29 במרץ 2006; ביקור עבודה של ראש ממשלת גאורגיה, זוראב נור'אידלי באוסטריה 4–5 במאי 2006; שר הפנים של גאורגיה ואנו מראבישווילי באוסטריה 27 באוקטובר 2006; ראש ממשלת גאורגיה, זורב נוגדיאלי, באוסטריה מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטריה–גאורגיה בוויקישיתוף "Embassy of Georgia to Austria". Ministry of Foreign Affairs. אורכב מ-המקור ב-2007-07-09. נבדק ב-2009-06-11. Anti-Bolshevik Bloc of Nations, ABN correspondence v. 16 (Press Bureau of the AntiBolshevik Bloc of Nations, 1965), 9. Seidl-Hohenveldern, Ignaz; Stephan Verosta (1996). Die völkerrechtliche Praxis der Donaumonarchie von 1859 bis 1918: eine Auswahl von Dokumenten (בגרמנית). Österreichische Akademie der Wissenschaften. pp. 79–81. ISBN 978-3-7001-2233-3. "Plassnik demands Russian ceasefire". Wiener Zeitung. 12 באוגוסט 2008. נבדק ב-2009-06-11. {{cite news}}: (עזרה) "Austrian minister says Russia no longer a reliable partner". Agence France-Presse. 23 באוגוסט 2008. אורכב מ-המקור ב-2008-09-04. נבדק ב-2009-06-11. Austrian Foreign Minister Ursula Plassnik said Saturday that Russia's military intervention in Georgia had seriously undermined its credibility as a reliable partner of the West. {{cite news}}: (עזרה) "Relations between Georgia and the Republic of Austria". Georgia. אורכב מ-המקור ב-2012-12-18. נבדק ב-2009-06-11.