laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תקרית לטיסיה

תקרית לטיסיה (Leticia), המכונה גם מלחמת קולומביה-פרו, התרחשה בין ה-1 בספטמבר 1932 ל-24 במאי 1933, בין קולומביה ופרו על שטח ביער האמזונס. הסכסוך הסתיים בהסכם בין קולומביה לפרו על חלוקת השטח. על אף שמדובר באזור מיוער, לקולומביה יש בו ערך אסטרטגי כיוון שהוא נקודת היציאה היחידה שלה לאמזונאס, וכיוצא מזה לדרום האוקיינוס האטלנטי. במהלך המאה ה-19 בנו הפרואנים את נמל לטיסיה, אך זה הועבר ב-1922 לקולומביה במסגרת הסכם. הסכסוך היה תוצאה של חוסר סיפוק מהסכם סלומון-לוזאנו והטלת מכסים כבדים על סוכר. המלחמה החלה בהתקוממות פנימית בפרו, והשתלטות אזרחית על העיר איקיטוס בצפון המדינה. בתחילת האירועים ממשלת פרו ניסתה להכחיש קשר להשתלטות, אך עקב דעת הקהל החליטה לתמוך בפעולה, כך שב-1 בספטמבר 1932 שלח הנשיא לואיס מיגל סנצ'ז שתי יחידות של הצבא הפרואני ללטיסיה וטרפסה, שתי התיישבויות הממוקמות באזור האמזונס דרומית לקולומביה של אותם ימים. פעולות אלו זכו להתעלמות מסוימת מצד ממשלת קולומביה באותו זמן. רק ב-17 בספטמבר של אותה שנה החליטה הממשלה הקולומביאנית להתייחס לאירועים. הצבא הפרואני שכבר היה ממוקם מצד שתי הגדות של נהר פוטומיו מנע מאוניות מסחר קולומביאניות מעבר ללטיסיה, וגרם להתעוררות פטריוטית בקולומביה וקריאות להילחם באויב הפרואני. ב-19 בספטמבר דיווח העיתון אל-טיימפו על כך שקיבל מעל 10,000 מכתבים הקוראים למלחמה והחזרת השליטה בלטיסיה. באותו יום צעדו אלפי סטודנטים קולומביאניים ברחובות בוגוטה כשהם קוראים קריאות נגד פרו ובעד התנגדות. הנשיא סנצ'ז האמין שלקולומביה לא הייתה היכולת להגן על עצמה בשל מחסור בדרכים, בחיל-ים ראוי, ובשל נוכחות צבאית דלה באזור האמזונס. רק בדצמבר 1932 הגיע הגנרל אלפרדו וסקז קובו לנהר האמזון עם צי של אוניות אירופאיות ישנות. רק בתוך 90 יום הצליחה קולומביה לארגן תגובה צבאית הולמת לפלישה הפרואנית. המתקפה הראשונה של קולומביה כוונה נגד העיר טרפקה, אך זו נכבשה ללא קרב כיוון שהפרואנים לא הציבו בה כוחות. יום לפני כן, ב-14 בפברואר 1933, ניסה חיל האוויר הפרואני להפציץ את הצי הקולומביאני, אך המטוסים החמיצו את המטרות. מכיוון שפרו סבלה מאירועים פנימיים בלימה, ומהתנקשות בנשיא המדינה, השתנה המצב כך שהנשיא החדש ציווה על החיילים הפרואניים לעזוב את לטיסיה. באותו יום ניתק נשיא קולומביה, אנריקה אוליה, לחלוטין את היחסים עם פרו וציווה על התקפת לטיסיה. ב-30 באפריל 1933 נורה נשיא פרו סנצ'ז, ומחליפו, אוסקר בנאוידס, נפגש עם ראש המפלגה הקולומביאנית הליברלית, אלפונסו לופז פומרחו, כדי להגיע איתו להסכם שימסור את לטיסיה לידי חבר הלאומים. הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה בה חיילים ענדו את סמל חבר הלאומים ותיפקדו ככוח שמירת שלום בינלאומי. קולומביה ופרו נפגשו בריו דה ז'ניירו כדי לחתום על הסכם שלום. בפרוטוקול ריו, פרו ציינה כי "אנו מבכים את האירועים שהתרחשו בספטמבר 1932. ספציפית אלו שפגעו ביחסינו עם קולומביה." הסכם סלומון-לוזאנו נחתם מחדש. מדיה וקבצים בנושא תקרית לטיסיה בוויקישיתוף
חומעה

חומעה (שם מדעי: Rumex; שמות נרדפים: Acetosa Mill., Acetosella (Meisn.)) הוא סוג של צמחים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים במשפחת הארכוביתיים. הסוג מונה 190 עד 200 מינים, הנפוצים ברחבי העולם באזורים בעלי אקלים ממוזג, מתוכם 14 מינים הנפוצים בישראל. מינים רבים עשירים בחומצה אוקסלית, לכן, צריכה מרובה על ידי בני אדם ובעלי חיים עלולה לגרום לתופעות לוואי. המינים החד-שנתיים של החומעה הם בעלי פרחים דו-מיניים. המין המוכר ביותר, חומעה מצויה (R. acetosa), אינו נפוץ בר בישראל, אולם מגדלים אותו כירק לסלט או להכנת מרק, וניתן לרכוש אותו בשווקים. השורש חמ"ע קיים בארמית כמקביל של שורש חמ"צ בעברית, וזה אולי מקור השם.[דרוש מקור] חומעת האווירון חומעת החוף (R. maritimus) חומעת החורש (R. cassius) חומעת הפקעת (R. tuberosus) חומעה ורודה (R. cyprius): צמח אלרגני חומעה יפה (R. pulcher): צמח אלרגני חומעה מגובבת (R. conglomeratus) חומעה מגוידת (R. pictus): צמח אלרגני חומעה מסולסלת (R. crispus): צמח מרפא, רעיל במידה נמוכה. חומעה משולחפת (R. vesicarius): צמח אלרגני חומעה משוננת (R. dentatus): צמח אלרגני חומעת נפאל (R. nepalensis) חומעה עטויה (R. occultans) חומעת ראש-הסוס (R. bucephalophorus) מדיה וקבצים בנושא חומעה בוויקישיתוף חומעה, באתר ITIS (באנגלית) חומעה, באתר NCBI (באנגלית) חומעה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חומעה, באתר Tropicos (באנגלית) חומעה, באתר GBIF (באנגלית) חומעה, באתר IPNI (באנגלית) חומעה באתר "צמחיית ישראל ברשת" מין זה הוא אלרגני לפי הספרות הבוטנית ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'רי E5

צ'רי E5 (באנגלית: Chery E5) היא מכונית משפחתית המוגדרת כמכונית קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית צ'רי (שם מלא: "Chery Automobile Co., Ltd", בסינית: 奇瑞汽车股份有限公司) אשר יוצרה בסין בין השנים 2011–2016. בנוסף, יוצר דגם "צ'רי E5" באיראן. 4 דלתות 5 נוסעים מנוע הנעה קדמית מכל דלק - 50 ליטר צמיגים: 195/55R15 רדיו + CD (2 רמקולים בדגם 1.5 קוד דגם: "A7151AH**BP0010") (4 רמקולים בדגם 1.5 קוד דגם: "A7151AH**BP0001") צבעים: שחור, לבן, אפור, כסוף, זהב (בסין) "צ'רי E5" "צ'רי E5" "צ'רי E5" "צ'רי E5" "צ'רי E5" "צ'רי E5" צ'רי E3 צ'רי A11 צ'רי A15 צ'רי V5 צ'רי QQ6 מדיה וקבצים בנושא צ'רי E5 בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא צ'רי E5 בוויקישיתוף צ'רי E5, סרטון באתר יוטיוב אתר היצרנית chery chery.cn "צ'רי E5" - מפרט אבזור "צ'רי E5" - מפרט טכני "צ'רי E5" - מפרט
בלוויל (פירושונים)

בצרפתית: Belleville; מילולית: "עיר יפה" האם התכוונתם ל... בלוויל – שכונה בפריז פארק בלוויל – פארק בשכונה בלוויל (אונטריו) – עיר באונטריו, קנדה בלוויל (אילינוי) – עיר באילינוי, ארצות הברית
מונקר ונקיר

מונקר ונכיר (ערבית: منكر ونكير. תעתיק מדויק: מֻנְכַּר וְנַכִּיר) הם שני מלאכים המוזכרים בתאולוגיה האסלאמית, אשר תפקידם לבחון את המת בעת כניסתו לקבר. משמעות שמותם היא "זה שסולדים ממנו" ו"זה שסולד". המלאכים הללו מתוארים כישויות בעלות עיניים שחורות ומבט קר, בעלי כתפיים רחבות, ואשר אוחזים בידיהם פטיש גדול וכבד. כאשר על פי המסורת האסלאמית, כאשר צמד המלאכים הללו מדבר, שלהבות של אש ניתזות מפיותיהם. על פי האמונה האסלאמית, לאחר שבן אדם נפטר, הנשמה שלו עוברת לשלב מעבר, אשר נמצא בקרבת הקבר שלו (גם אם האדם לא נקבר, הנשמה עדיין, כך לפי המסורת, שוכנת באדמה בקרבת מקום הפטירה). לאחר שהקבורה והלוויה מסתיימות, צמד המלאכים מגיע אל המת ושואלים אותו שלוש שאלות: "מי האלוהים שלך? מהי הדת שלך? מה אמונתך בנוגע למוחמד?". האדם המאמין אמור להשיב שהאלוהים שלו הוא אללה, שהדת שלו היא האסלאם, ושמוחמד הוא הנביא שלו. אם אכן זאת הייתה התשובה, אז האדם יבלה בנעימים, עד ליום תחיית המתים, בו הוא יכנס לגן העדן. אם האדם לא ענה נכון על שלוש השאלות הללו, מנוחתו לא תהיה נעימה, והוא יסבול בקבר עד ליום תחיית המתים, בו הוא יכנס לגיהנום. topic/Nakir מונקר ונקיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Sense Islam (2016-12-06), 3 Questions From Angels Munkar And Nakir- Watch This Before You Sleep, נבדק ב-2018-09-17 LoveAllah328 (2012-11-21), The Grave Exam (MUNKAR and NAKIR) - by Sheikh Feiz Muhammad, נבדק ב-2018-09-17 "Munkar and Nakir". WikiShia (באנגלית). נבדק ב-2018-09-17. Authentic Descriptions of Munkar and Nakeer - islamqa.info, islamqa.info (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מונקר ונקיר".
צ'רי A15

צ'רי A15 (באנגלית: Chery A15) היא מכונית משפחתית המוגדרת כמכונית קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית צ'רי (שם מלא: "Chery Automobile Co., Ltd", בסינית: 奇瑞汽车股份有限公司) אשר יוצרה בסין בין השנים 2003–2010. בנוסף דגם ה-"צ'רי A15" יוצר באוקראינה על ידי "ZAZ" (אנ') וברוסיה על ידי יצרן הרכב הרוסי "Avtotor" (אנ') ויצרן הרכב "TagAZ" (אנ') (בין השנים 2006–2008). 4 דלתות 5 נוסעים מנוע בנזין תמסורת ידנית נפח מכל דלק – 60 ליטר "צ'רי A15" (צולם בסוריה) "צ'רי A15" דגם 168 "צ'רי A15" (צולם בבגדאד) "צ'רי A15" צ'רי E3 צ'רי V5 צ'רי QQ6 צ'רי אריזו M7 מדיה וקבצים בנושא צ'רי A15 בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא צ'רי A15 בוויקישיתוף צ'רי A15, סרטון באתר יוטיוב צ'רי A15, סרטון באתר יוטיוב אתר היצרנית chery chery.cn "צ'רי A15" - מפרט car.info/en-se/chery/a15 "צ'רי A15" theparking.eu/used-cars/chery-a15
איירבוס A310

איירבוס A310 הוא פיתוחו של מטוס האיירבוס A300, שהיה המטוס הראשון מתוצרת איירבוס. נועד לשמש בעיקר בנתיבי הטיסה לטווחים הבינוניים באירופה. בגלל היותו מיושן, רוב חברות התעופה מוציאות אותו משירות, כדי להחליפו באיירבוס A330 וכדומה. עדיין יש חברות תעופה שמשתמשות בו כגון פדקס אקספרס. בעל גוף קצר אך רחב יותר מה-A300 וכנפיים חדשות לגמרי עם אברוני קצה כנף. קיבולת הנוסעים קטנה יותר, אך הטווח שלו גדול יותר (9,500 קילומטר), מה שאפשר לו לבצע טיסות טרנס אטלנטיות בחברות תעופה שונות. טייסים אשר מטיסים את האיירבוס A300 יכולים להטיס את ה-A310 לאחר הכשרה קצרה בת יום אחד. ההודעה הרשמית על כוונתה של איירבוס לייצר את המטוס הייתה בשנת 1978. טיסתו הראשונה הייתה ב-3 באפריל 1982. המטוס הראשון נכנס לשירות בשנת 1984 על ידי חברת סוויסאייר. A310-200- הדגם העיקרי. טס לטווחים של עד כ-8000 ק"מ ונושא כ-180 נוסעים. מונע על ידי מנועי טורבו מניפה מתוצרת פראט אנד וויטני או ג'נרל אלקטריק. משייט עד לגובה של 37,000 רגל במהירות של כ-900 קמ"ש. A310-300- נמסר לראשונה בשנת 1985 והוא הדגם הארוך ביותר של ה-A310. נושא כמות גדולה יותר של נוסעים לטווח ארוך יותר. A310-200F- דגם מטען של ה-A310. נכון לספטמבר 2015 היו 12 תאונות אובדן גוף בהן היו מעורבים מטוסי A310 עם סך של 825 הרוגים; ו-9 חטיפות עם סך של חמישה הרוגים. ב-23 במרץ 1994 התרסק אירבוס A310-300 בטיסת אארופלוט 593 להונג קונג ממוסקבה. כל 75 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו. הסיבה - ילד בן 15 אשר ישב בכיסא הקברניט וכתוצאה מכך גרם לשרשרת אירועים הרת אסון. ב-31 במרץ 1995: טיסת טארום 371, מטוס A310-324 הנושא 49 נוסעים ו-11 אנשי צוות, התרסק במרחק של כ-3 קילומטר מנמל התעופה הבינלאומי אוטופני, בבוקרשט רומניה. ההתרסקות התרחשה כיוון שתוך כדי המראה המצערת במנוע הימני, הוחזרה אוטומטית לאחור, ללא בלימתה הידנית בידי הטייסים, כיוון שהקברניט באותה עת לקה בליבו ותשומת הלב של הקצין הראשון הייתה נתונה לו. נוצר חוסר איזון בין המנועים, המטוס סטה ממסלולו, צלל ב-80 מעלות, במהירות של כ-600 קמ"ש לקרקע והתפוצץ בקרקע בכדור אש. כל 60 האנשים שהיו על הסיפון נהרגו. ב-30 ביוני 2009 התרסק אירבוס A310 של חברת ימנייה בטיסה מצנעא, בירת תימן, למורוני, בירת קומורו. על סיפון המטוס היו 153 נוסעים ואנשי צוות. באותו יום נמצאו מספר גופות וחלקי מטוס באזור המשוער של ההתרסקות, בין החלקים גם תא הטייס נמצא. בהתרסקות זו נמצאה ניצולה אחת בת 14 מצרפת ב-1 ביולי. באותו היום נמצאה גם הקופסה השחורה של טיסה IY626. אירבוס A310 באתר אירבוס
ממינגן

ממינגן (בגרמנית: Memmingen) היא עיר בשוואביה, בוואריה, גרמניה, המהווה את המרכז הכלכלי, החינוכי והמינהלי של אזור הדנובה-אילר. ממערב העיר מוקפת העיר בנהר האילר, שמסמן את גבול באדן-וירטמברג. בצפון, במזרח ובדרום מוקפת העיר במחוז אונטראלגוי. בעיר יש כ-42,000 תושבים, מה שהופך אותה לעיר החמישית בגודלה באזור השיפוט של אזור שוואביה. ההיסטוריה של העיר מתחילה כבר בתקופת האימפריה הרומית. העיר העתיקה של ממינגן המלאה בטירות וארמונות היא אחת הערים העתיקות השמורות ביותר בדרום גרמניה. העיר משמשת כמרכז ההובלה של שוואביה העליונה, מרכז שוואביה והאלגוי. עקב קרבתה לאזור האלגוי, נקראת ממינגן לעיתים קרובות "השער להאלגוי" (Tor zum Allgäu). לעיתים מכונה העיר "ממינגן - עיר של זכויות אדם", זאת בשל שנים עשר המאמרים שהיוו חלק מסדרה של דרישות האיכרים חברי הברית השוואבית, שנחשבו למסמך הראשון של זכויות האדם באירופה, ונכתבו בממינגן בשנת 1525. מדי ארבע שנים מתקיים ה-Wallensteinfestspiel, השחזור ההיסטורי הגדול ביותר באירופה עם כ-4,500 משתתפים, והוא מציין את הפלישה של אלברכט פון ולנשטיין בשנת 1630. מדיה וקבצים בנושא ממינגן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ממינגן (בגרמנית) קהילת יהודי ממינגן באתר בית התפוצות. ממינגן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ממינגן, ברשת החברתית אינסטגרם ממינגן, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עבודות פנימיות

עבודות פנימיות (באנגלית: inner workings) הוא סרט הנפשה קצר של חברת וולט דיסני. הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-16 ביוני 2016, לפני תחילת הסרט "מואנה" ובוים על ידי ליאו מטסאודה. בחודש אפריל 2016, הוכרז כי אולפני וולט דיסני פיתחו סרט קצר נוסף, שכותרתו עבודות פנימיות, על המאבק הפנימי במוח בין החצי הפרקטי וההגיוני של האדם לבין החצי המדמיין, החופשי שלו. ליאו מאטסודה, אמן סיפורים שהששתף בסרטים 6 גיבורים וראלף ההורס, ביים את הסרט, אשר שון לורי הפיק. לדברי מאטסודה, הסרט היה מבוסס באופן רופף על שכבות ביולוגיות שקופות שקרא מהאנציקלופדיה בריטניקה בתור ילד. הסרט הקצר משלב ציורים שנעשו בעבודת יד וטכנולוגיית CG, באמצעות אולפני ההנפשה של וולט דיסני עם התוכנה Meander, ששימשה בסרט הקצר שלהם Paperman. הסרט הקצר עוקב אחרי פעולותיו הפנימיות של פול, אדם שחי בשנות השמונים בקליפורניה. המוח של פול, הלב, הריאות, הבטן ואפילו שלפוחית השתן והכליות שלו מתעוררים ביום טיפוסי לעבודה. הלב מבטא תשוקות לנסות ארוחת בוקר גדולה מיוחדת בדחיפת הבטן של פול, משחק בחוף ומדידת זוג משקפי שמש חדשים בדוכן המנוהל על ידי מוכרת מושכת. עם זאת, המוח פשוט רוצה שפול יגיע לעבודה בזמן בשיעמום, על מנת למנוע סיכונים אפשריים כי המוח חושב שהכיף יהרוג את פול לאורך הדרך. המוח מסיר את השליטה של הלב, כדי שפול יוכל להגיע לעבודה בזמן. הוא ועשרות עובדים נוספים יושבים בשולחנות ומכניסים נתונים למחשבים שלהם, באותו קצב בדיוק. המוח מבחין בשגרה המשמימה של חייו של פול, ומבין שהמחזור הזה יוביל בסופו של דבר למותו כאדם עצוב, אומלל, בודד. במהלך ארוחת הצהריים, המוח נותן את השליטה של פול בחזרה אל הלב, אשר שולח אותו לקחת חלק בפעילויות שראה בדרכו למשרד. פול חוזר לעבודה אחר כך, שמח ומרוצה, ומתחיל לרקוד לקצב תוסס שמתפשט במהירות אל עמיתיו לעבודה ואפילו אל הבוסים הקשישים שלו. במהלך הכתוביות, פול חולם בהקיץ שהוא עושה פעילויות כיפיות אחרות עם הבוסים שלו לעבודה, מתחתן עם מוכרת משקפי שמש ומקים משפחה איתה. הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-16 ביוני 2016, לפני הסרט "מואנה". "עבודות פנימיות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עבודות פנימיות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עבודות פנימיות", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "עבודות פנימיות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דבלולן

דבלולן (שם מדעי: Callaeas; באנגלית מכונה: Kōkako) הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת הדבלולניים החיים רק בניו זילנד. בסוג שני מינים, אחד מצוי על האי הצפוני ואחד על האי הדרומי. עופות אלו אנדמיים לניו זילנד, והם בעלי דלדל תחת מקורם. אצל המין הצפוני צבע הדבלול כחול, ואצל המין הדרומי הדבלול אדום. המקור שחור וקצר. במראם הם מזכירים מעט חוגלות, והם מעופפים חלשים כמותם היכולים כמעט רק לדאות עד ל-100 מטרים. הם יכולים להגיע לאורך 38 סנטימטרים ולמשקל 250 גרם, כשהמין הצפוני גדול יותר. מינים אלה די נדירים ומצויים בכמה יערות ממוזגים לאורך ניו זילנד, בעיקר של עצי Prumnopitys taxifolia ו-Dacrydium cupressinum הייחודיים לאיים. לתזונתם הם מתבססים בעיקר על עלים, שרכים, פירות, פרחים וחסרי חוליות. סוג דבלולן (Callaeas) מין דבלולן דרומי (Callaeas cinerea) - נדיר מאוד וייתכן שנכחד מין דבלולן צפוני (Callaeas wilsoni) מדיה וקבצים בנושא דבלולן בוויקישיתוף דבלולן, באתר ITIS (באנגלית) דבלולן, באתר NCBI (באנגלית) דבלולן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דבלולן, באתר GBIF (באנגלית)
יצחק נריה

הרב יצחק נריה (נולד ב-1973) הוא רב ומחנך דתי לאומי. ראש ישיבת ההסדר 'תורה בציון', מייסד 'קרן אחד לאחד' והעומד בראשה וכן יו"ר ארגון השליחים "תורה מציון". ראש הישיבה התיכונית אור עציון לשעבר. יצחק נריה נולד בירושלים, קרוי על שם סביו (אבי-אמו) הרב יצחק אפשטיין, ממקימי הרבנות הצבאית ואב בית הדין הרבני בתל אביב-יפו. הוא בנו של הרב נחום נריה ונכדו של הרב משה צבי נריה – "אבי דור הכיפות הסרוגות" ומייסד ישיבות בני עקיבא. בימי ילדותו ונערותו היה שוהה ימים ושעות רבות במחיצתו של הרב נריה בכפר הרא"ה, ולימים סבו אף ביקש ממנו לשמש בתפקיד חינוכי בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. גדל ברובע היהודי בירושלים ולמד בבית ספר הממלכתי דתי אחינועם בעיר העתיקה בירושלים, למד בישיבה התיכונית שעלבים ובהמשך למד במשך שש שנים בישיבת ההסדר אור עציון בראשותו של הרב חיים דרוקמן, שם אף הוסמך לרבנות. לאחר תקופת לימודים בישיבה התגייס הרב נריה לצה"ל ושירת כלוחם בפלחי"ק חטיבה 769. לאחר גמר שירותו הצבאי, נתבקש על ידי הרב חיים דרוקמן לצאת לשליחות בקהילות יהודיות ברוסיה, במטרה ללמד יהדות ולעודד עלייה לארץ ישראל. הרב נריה נענה לבקשה ונסע עוד כרווק לשליחות חינוכית בדאגסטן שברוסיה. לאחר פרק לימודיו בישיבה נתמנה על ידי הרב חיים דרוקמן לר"מ בישיבה התיכונית אור עציון למשך שלוש שנים. לאחר מכן יצא לשליחות חינוכית במונטריאול שבקנדה, שם שימש כראש בית המדרש בבית הספר היהודי הגדול במונטריאול "Hebrew Academy", ואשתו לימדה בבית הספר היהודי ובקהילה. אחרי שלוש שנות שליחות שב ארצה ונתמנה כראש הישיבה התיכונית אור עציון, תפקיד שמילא שמונה שנים. לאחר תוכנית ההתנתקות, כאשר עברה קהילת נצר חזני מגוש קטיף למגורים בעין צורים, כיהן הרב יצחק נריה כרב קהילת נצר חזני במקביל להיותו ראש הישיבה התיכונית אור עציון. במלחמת חרבות ברזל מונה הרב נריה לרב גדוד יקפ 156, במסגרת זו פורסמה פסיקתו של הרב נריה באשר לקבורת רכבי הנפגעים שנשרפו על ידי המחבלים, פסיקה זו נבעה מהעובדה שממצאים הטעונים קבורה על פי ההלכה היהודית לא הוצאו במלואם ממאות כלי רכב שנמצאו באזורי האסון. פסיקה זו התקבלה לאחר סיור בשטח יחד עם הרבנים הראשיים לישראל. במהלך מלחמת חרבות ברזל פרסם הרב נריה פסקי הלכה יהודים העוסקים בטיפול בחללים בשבת ובטיפול על פי ההלכה בשבויי חמאס. בשנת 2008 ייסד הרב נריה את "תורה בציון", במטרה לקדם חינוך ופעילות תורנית בעיקר לציבור הדתי לאומי. תחילה ייסד הרב נריה את ישיבת ההסדר "תורה בציון" שבראשה הוא עומד, לאחריה את "קרן אחד לאחד" שמסייעת לאלפי משפחות נזקקות מהציונות הדתית ופועלת להכשיר דור מנהיגות חינוכית-תורנית עתידית, ובשנת 2018 ייסד בשיתוף עם הרב יוני לביא והרב חגי לונדין את ארגון "קהלים", שמקיים מאות הרצאות ותוכן יהודי מדי חודש בכל רחבי ישראל. כלל הפעילויות האלה מתקיימות תחת המסגרת של "תורה בציון" שבראשה עומד הרב נריה. בנוסף, משמש הרב נריה כיו"ר של "תורה מציון" ששולחת שליחים חינוכיים לקהילות יהודיות בתפוצות. הרב נריה נשוי לאהובה, אב לשמונה, וסב לשבעה ומתגורר במרכז שפירא. רבקי גולדפינגר, עניין אישי עם הרב יצחק נריה, באתר ערוץ 7, 7 בספטמבר 2018 חזקי ברוך, "היום הרבה יותר קשה להיות תלמיד חכם" - ריאיון עם הרב נריה, אתר ערוץ 7, ב' בניסן תשע"ח הרב יצחק נריה, הרב יצחק נריה: אני לא ״שתול״ חרדי, אתר כיפה, 11 בפברואר 2016 כל הכתבות על הרב יצחק נריה, באתר ערוץ 7
גן החיות של הונולולו

גן החיות של הונולולו (באנגלית: Honolulu Zoo) הוא גן חיות המצוי בהונולולו, בירת הוואי, ארצות הברית המצוי בתוך הפארק קפיאולאני (Kapiolani Park) וכולל יותר מ-42 דונם. הוא מנוהל בידי מחלקת השירותים של עיריית הונולולו ומצויים בו מעל 601,000 מבקרים בשנה. הגן הוקם לראשונה ב-1876 בידי מלכה של הוואי המלך Kalākaua עודד בנייה של פארק מפואר מוקף בביצות ובריכות, שלמורדות דאימונד הד בשביל אשתו. הפארק נפתח בשנת 1877 לציבור אך הכיל גם אוספים של עופות ושל סוסים ששויכו למלך ובקרנבלים שהתנהלו בפארק הובאו עוד ועוד חיות עד שנוצר הגן. רק בשנת 1896 העיר הונולולו השתלטה על הגן ועל הפארק, לראשונה תחת שליטת ארצות הברית. בגן ישנם חיות רבות לרבות פיל אפריקני (פיל אחד ב-1933 הרג את מטפלו ונורתה בידי המאבטחים), ג'ירפות, גמל דבשתיים, טורפים כמו אריות, אריות ים ודוב מלאי וכן מגוון של קופים, עופות שונים, כוח ענק ומיני תניניים. סך הכל ישנם 1,230 חיות בגן. בגן צולמו מספר סרטים למשל עולם היורה. בשנת 2016, פרש גן החיות מאיגוד גני החיות והאקווריומים (AZA) (אנ') בעקבות בעיות מימון. מדיה וקבצים בנושא גן החיות של הונולולו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גן החיות של הונולולו (באנגלית) גן החיות של הונולולו, ברשת החברתית פייסבוק גן החיות של הונולולו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גן החיות של הונולולו, ברשת החברתית אינסטגרם גן החיות של הונולולו, סרטונים בערוץ היוטיוב Wayback Machine, ‏2011-07-24 Zannes, Alexander (2016-03-22). "Honolulu Zoo denied re-accreditation over funding concerns". KHON (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-09-17.
טרייסי סקוגינס

טרייסי דאוון סקוגינס (באנגלית: Tracy Dawn Scoggins; נולדה ב-13 בנובמבר 1953) היא שחקנית אמריקאית. סקוגינס נולדה בגלבסטון שבטקסס כבת יחידה לאם שחקנית טניס ובוגרת לימודי משפטים ולאב עורך דין, בגיל תשע ניצחה בתחרות קפיצה למים ולאחר מכן זכתה במדליה בתחרות שחייה, בבית הספר התיכון הייתה מעודדת וספורטאית מצטיינת, ב-1970 החלה ללמוד באוניברסיטה, היא הייתה חברה בנבחרת ההתעמלות של האוניברסיטה וסיימה תואר בחינוך גופני, בנוסף היא הייתה במיונים לקראת אולימפיאדת סיאול (1988). התגלתה על ידי ג'ון קזבלנקס עבור סוכנות הדוגמנות עלית ועבדה כדוגמנית בניו יורק, בנוסף למדה משחק בHB Studio, תפקיד המשחק הראשון שלה היה בסדרה "הדיוקס קורעים את האזארד", לאחר מכן היא שיחקה בתפקידי אורח במספר סדרות טלוויזיה, ב-1985 היא קיבלה תפקיד בסדרת ההמשך של שושלת "משפחת קולבי". ב-1988 הנחתה לצד אלן ת'יק את תחרות מיס ארצות הברית ומיס תבל, מ-1993 ועד 1998 שיחקה את אליזבת' לוקלי בסדרה בבילון 5 ומ-1993 ועד 1997 גילמה את כתבת הרכילות קאט גרנט בלויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן. ב-2005 שיחקה בסרט "החותך" לצד צ'אק נוריס, והחלה לשחק בסדרת הדרמה הלהט"בית "מפרץ דנטה" ברשת Here TV, במשך שלוש עונות עד 2007 את דמותה של גרייס נאוויל. ב-2012 התארחה בסדרה "קאסל". מדיה וקבצים בנושא טרייסי סקוגינס בוויקישיתוף טרייסי סקוגינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טרייסי סקוגינס, באתר AllMovie (באנגלית) טרייסי סקוגינס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Tracy Scoggins : Official Website, www.tracyscoggins.com
הבחירות לראשות עיריית מוסקבה (2003)

הבחירות לראשות העיר מוסקבה 2003 נערכו ב-7 בדצמבר 2003, במקביל לבחירות לדומה הממלכתית. אלכסנדר קראסנוב (נולד ב-31 באוקטובר 1956, מוסקבה). בזמן הבחירות היה ראש המועצה של רובע פרסננסקי במוסקבה. היה מועמד עצמאי. הגיש את מועמדותו ב-13 באוקטובר 2003. אלכסנדר לבדב. נשיא "הבנק הרזרבי הלאומי". מועמד עצמאי, הגיש את מועמדותו ב-8 באוקטובר 2003, עמד בראש הסניף המוסקבאי של מפלגת "מולדת". ניקולאי ליפאנוב. מנכ"ל חברת "איגוד פרוגרס". יורי לוז'קוב. ראש העיר המכהן של מוסקבה. הגיש מועמדות ב-24 בספטמבר 2003. נתמך על ידי מפלגת השלטון "רוסיה המאוחדת". אלכסיי מיטרופאנוב. חבר פרלמנט. הגיש מועמדות ב-22 בספטמבר 2003 ונכלל ברשימה הפדרלית של המפלגה הליברל-דמוקרטית. לא השתתף בבחירות והסיר את מועמדותו בשל העובדה שהחליט לרוץ לדומה הממלכתית. הרמן סטרליגוב. איש עסקים רוסי, אחד המיליונרים הראשונים של רוסיה. הגיש מועמדות ב-12 בספטמבר 2003. בזמן הבחירות כיהן כסגן מנכ"ל קרן הצדקה האזורית למען האמהות "לא תרצח". איגור סמיקוב. איש ציבור ומדינאי. פעיל זכויות אדם. בזמן הבחירות — ראש המחלקה המשפטית של חברת "Delo". הגיש מועמדותו ב-1 באוקטובר 2003. אך לא השתתף לבסוף בבחירות והביע תמיכה בלוז'קוב. הבחירות לראש עיריית מוסקבה (1991) הבחירות לראש עיריית מוסקבה (1996) הבחירות לראש עיריית מוסקבה (1999) הבחירות לראש עיריית מוסקבה (2013) האתר הרשמי של ועדת הבחירות העירונית של מוסקבה תוצאות הבחירות באתר news.ru Сведения о проводящихся выборах и референдумах ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוצחות מבית טוב

רוצחות מבית טוב הוא סרט טלוויזיה דרמה תיעודית ישראלי העוסק ברצח מלה מלבסקי ששודר ב-16 בספטמבר 2018 בקשת 12. רוצחות מבית טוב עוקב אחר חקירת רצח מלה מלבסקי בידי אביבה גרנות וחוה יערי. הסרט התיעודי בנושא משלב ראיונות, צילומי והקלטות ארכיון ושחזור נרחב בידי שחקנים ושחקניות. כל זאת על מנת להמחיש את האירועים שהתרחשו בחדר החקירות ומחוצה לו. הביקורות על הסרט היו טובות ובמיוחד הקטעים המשוחזרים בסרט צוינו לטובה, קטעים אלה גם נחשבו כסיכון גדול. באחת הביקורות נכתב: "בדקות הראשונות הדוקו המומחז מרגיש מעט מעושה, אבל מה שמציל את הבחירה הזאת היא החפיפה בין ההקלטות והצילומים המקוריים והקטעים המומחזים, שמבהירים שהשחזור נעשה כמה שיותר קרוב למקור, כלומר כך הדברים קרו באמת. העריכה המדויקת והקצבית מחזיקה את הסיפור בתדר גבוה ולא מתפתה לקטעי ריאיון קלישאתיים או מרוחים" — סמדר שילוני, "רוצחות מבית טוב": חוה יערי עדיין מעניינת את הצופה, באתר ynet, 17 בספטמבר 2018 הסרט זכה ל-13.3% רייטינג והוביל את טבלת הרייטינג של אותו יום. רצח מלה מלבסקי צל של אמת גילי איזיקוביץ, "רוצחות מבית טוב": המציאות חזקה מהשחזור, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2018 נדב מנוחין‏, "רוצחות מבית טוב": הסרט שעשוי טוב - אך רחוק מלהפוך ליצירה משמעותית, באתר וואלה, 17 בספטמבר 2018 קיץ ברבנר, ‏"רוצחות מבית טוב": גל סרטי הדוקו-פשע מקריב את שיטת הפעולה הסודיות של המשטרה, באתר מעריב אונליין, 17 בספטמבר 2018
הבחירות לראשות עיריית מוסקבה (1999)

הבחירות לראשות עיריית מוסקבה 1999 נערכו ב-19 בדצמבר 1999 בעיר מוסקבה. על פי תוצאות הסיבוב הראשון עם 69,2% מהקולות זכו יורי לוז'קוב (לתפקיד ראש העיר) וואלרי שנצב (כסגן ראש העיר). הבחירות לראש עיריית מוסקבה (1996) הבחירות של ראש העיר של מוסקבה (2003) הבחירות של ראש העיר של מוסקבה (2013) החלטת ועדת הבחירות של מוסקבה באשר לתוצאות הבחירות, 22.12.1999. (קישור-כפול) סעיף 13. בחירות חברי הדומה הממלכתית, ראש העיר של מוסקבה ויועצים הרבעים (19 בדצמבר 1999) // בחירות במוסקבה: ניסיון של שתים עשרה שנים. בשנים 1989 ו-2000 // כתבת תסקיר (ברוסית) Московская городская избирательная комиссия. Решение Мосгоризбиркома от 22.12.1999 N 35/5 "О тексте сообщения Московской городской избирательной комиссии об итогах выборов Мэра и Вице - мэра Москвы по общегородскому избирательному округу". РЕШЕНИЕ МОСГОРИЗБИРКОМА ОТ 22.12.1999 N 35/5 О ТЕКСТЕ СООБЩЕНИЯ МОСКОВСКОЙ ГОРОДСКОЙ ИЗБИРАТЕЛЬНОЙ КОМИССИИ ОБ ИТОГАХ ВЫБОРОВ МЭРА И ВИЦЕ МЭРА МОСКВЫ ПО ОБЩЕГОРОДСКОМУ ИЗБИРАТ... Бузин А. Ю., Любарев А. Е. Количественные оценки фальсификаций на выборах // Преступление без наказания. Административные технологии федеральных выборов 2007-2008 годов. — Москва, 2008. — С. 222. — 284 с. ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רובין ויבר

רובין ויבר (באנגלית: Robin Weaver; נולדה באפריל 1970) היא שחקנית אנגלייה. ויבר נולדה בטדינגטון שבמידלסקס. היא ידועה מהופעותיה בתפקיד קלרה בסרט "מזמור חג המולד של החבובות", ובתפקיד פמלה קופר בסיטקום "קרועים" של ערוץ E4, ובסרטים באורך מלא שנעשו בעקבות הסדרה "קרועים - הסרט" ו"קרועים 2". עוד הופיעה בסרטוני פרסומת אחדים בטלוויזיה. רובין ויבר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Robin Weaver Genzlinger, Neil (25 בינואר 2010). "The Inbetweeners: Dreams of a Teenage Loser". The New York Times. נבדק ב-14 בינואר 2012. {{cite news}}: (עזרה)