laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיכאל החמישי קלפאטס, קיסר האימפריה הביזנטית

מיכאל החמישי קָלָפַאטֶס (ביוונית ביזנטית: Μιχαήλ Ε΄ Καλαφάτης;‏ 1015 – 24 באוגוסט 1042) היה קיסר האימפריה הביזנטית במשך ארבעה חודשים בין 1041–1042. אחיינו של מיכאל הרביעי, קיסר האימפריה הביזנטית ובנה המאומץ של זואי, קיסרית האימפריה הביזנטית שהייתה נצר לשושלת המקדונית והייתה בעלת הלגיטימציה השלטונית. מאבק השלטון בינו לבין הקיסרית זואי הוביל לנפילתו הסופית מהכתר. מיכאל היה בנה של מריה, אחותו של מיכאל הרביעי, קיסר האימפריה הביזנטית. אביו היה לאדמירל בשורות הצבא הביזנטי ובתקופת שלטונו של מיכאל הרביעי הנהיג משלחת צבאית לכיבוש כל סיציליה. טענתו של מיכאל הרביעי לכתר נבעה מרעייתו, זואי, קיסרית האימפריה הביזנטית, שהייתה, ביחד עם אחותה תאודורה, קיסרית האימפריה הביזנטית, היחידה שנותרה עם טענה לכתר האימפריה הביזנטית מטעם השושלת המקדונית השלטת. מכיוון שלזואי ומיכאל הרביעי לא היו כל ילדים, מיכאל הרביעי בחר באחיינו, מיכאל בן מריה, להיות ליורש. עם מותו של מיכאל הרביעי בשנת 1041 הוכתר מיכאל החמישי בתור קיסר האימפריה הביזנטית. תוך זמן קצר מאז ירש את הכתר נכנס לעימות עם הקיסרית זואי. הקיסר מיכאל החמישי גירש את הקיסרית זואי לגלות בתור נזירה בלילה שבין ה-18 ל-19 באפריל 1042. התמיכה האזרחית בזואי לעומת זאת, לא אפשרה מהלך שכזה והחל מרד עממי בבירה קונסטנטינופול שקרא להשיב את זואי למלוכה. ב-20 באפריל המורדים הכריזו על תאודורה, אחותה של זואי, בתור הקיסרית. מיכאל החמישי ניסה להתחמק מהבירה אך כשל. הוא עוור ונכלא אף על פי שביצע שבועות דתיות קודם לכן. לבסוף שבה זואי מגלותה ומשלה באימפריה לצד אחותה. מיכאל החמישי מת בארבעה חודשים לתוך מאסרו. מיכאל הרביעי, קיסר האימפריה הביזנטית זואי, קיסרית האימפריה הביזנטית תאודורה, קיסרית האימפריה הביזנטית (המאה ה-11) מדיה וקבצים בנושא מיכאל החמישי קלפאטס, קיסר האימפריה הביזנטית בוויקישיתוף מיכאל החמישי קלפאטס, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מיכאל החמישי קלפאטס, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר העולם ההלני (באנגלית) מיכאל החמישי קלפאטס, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פורד פומה (קרוסאובר)

פורד פומה (באנגלית: Ford Puma) היא קרוסאובר עירונית בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי פורד משנת 2019. היא הוצגה בשנת 2019, והגיעה לישראל בשנת 2021. הפומה כוללת מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.0 ליטרים המספק כ-125 כוחות סוס בין 6,000-4,500 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 10.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 187 קילומטרים לשעה. מלבד הגרסה הבסיסית, במהלך השנים יצרה החברה גרסה נוספת. הגרסה הנוספת היא, פורד פומה ST, גרסת הספורט לגרסה הבסיסית, הכוללת מנוע טורבו בנזין I3 צילנדרים בנפח 1.5 ליטרים המספק כ-200 כוחות סוס בין 2,500-3,500 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 6.7 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 220 קילומטרים לשעה. הפומה ST הוצגה בשנת 2020. החל משנת 2021, נמכרו כ-75 יחידות על פי נתוני קארזון. פורד פומה ראלי1 גרסת הספורט מבט אחורי מבט קידמי מדיה וקבצים בנושא פורד פומה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פורד פומה חזי גורן, פורד פומה במבחן דרכים, באתר פורטל הרכב גיר, 31 במרץ 2021 פורד פומה החדש נחשף - קרוסאובר עירוני חדש לפורד, באתר קארטיוב, ‏26 ביוני 2019 פורד פומה 2021 בישראל - מחיר החל מ-127,900 שקל, באתר קארטיוב, ‏11 בפברואר 2021 מפרט טכני מאת פורד, באתר קארטיוב ספורטיבי: 2021 פורד פומה ST נחשף, באתר קארטיוב, ‏24 בספטמבר 2020 פורד פומה, באתר קארזון
סמי כאנאן

סמי כאנאן (נולד ב-8 בינואר 1964 בביירות, לבנון) הוא פוליטיקאי שווייצרי, מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של שווייץ, שכיהן כראש עיריית ז'נבה. כאנאן היה חבר פעיל במפלגה הסוציאליסטית בז'נבה. כיהן כראש עיריית ז'נבה בשנים 1994–1998. הוא היה חבר מועצת העיר בעיר ז'נבה בשנים 1997 עד 2001. משנת 2001 עד 2005 כיהן במועצה הגדולה של קנטון ז'נבה. הוא נבחר מחדש לפרלמנט הקנטונלי בשנת 2005 אך ויתר על הישיבה שם. כחלק מהקמפיין לקראת הבחירות למועצה המנהלית של אפריל 2011, הוא הוצג כ"שמאל ללא מעוף" ובעל "רגישות ירוקה". הוא היה אז מנהל המחלקה ללכידות חברתית, נוער וספורט בעיר ז'נבה, ודיווח בפני השופט מנואל טורנאר (סוציאליסט), ונראה כיורשו הטבעי. נולד בביירות לאב ממוצא לבנוני ולאם מבזל. בעל תואר במדעי המדינה מאוניברסיטת ז'נבה. מדיה וקבצים בנושא סמי כאנאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמי כאנאן (בצרפתית) Télécharger la vCard, Sami Kanaan, www.geneve.ch (בצרפתית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סמי כאנאן". ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיכאל השישי סטרטיוטיכוס, קיסר האימפריה הביזנטית

מיכאל השישי בריגאס (ביוונית ביזנטית: Μιχαήλ ΣΤ' Βρίγγας;‏ ? – 1059) המכונה סטרטיוטיכוס ("הצבאי") היה קיסר האימפריה הביזנטית בין השנים 1056–1057. מיכאל השישי נבחר להיות ליורשה של תאודורה, קיסרית האימפריה הביזנטית, שהייתה הנצר האחרון לשושלת המקדונית אשר שלטה על האימפריה הביזנטית מזה מספר שנים. מיכאל השישי הודח במרד שהביא לעלייתו של איסאאקיוס הראשון קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית. מיכאל היה בן למשפחה של בירוקרטים שהיו מעורבים בממשל הביזנטי בקונסטנטינופול מזה זמן רב. מיכאל היה חלק מהחצר הקיסרית כאשר מונה ליורש העצר בידי תאודורה, קיסרית האימפריה הביזנטית בעוד הייתה על ערש דווי. לתאודורה לא היו ילדים, שכן חייה חיי דת ולכן במותה הגיעה השושלת המקדונית לסופה, לאחר ששלטה באימפריה הביזנטית מאז בסיליוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית במאה ה-9. מיכאל השישי הוכתר בשנת 1056 במותה של תאודורה ושלטונו הואפל בידי ההשפעה הרבה שאחז הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול על חצר המלוכה. בדומה למדיניות של קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית, מיכאל העשיר את האריסטוקרטיה בעוד שהזניח את המעמד של הצבא הביזנטי. המדיניות הובילה למרד באסיה הקטנה שהונהג בידי איסאאקיוס קומננוס, גנרל בצבא הביזנטי. לאור הכישלון של מיכאל השישי לארגן במהרה את צבאו נגד המרד, הקיסר שלח את המדינאי מיכאל פסלוס לנהל משא ומתן עם הנהגת המרד. בעוד התרחש המשא ומתן, מרד עממי בעד איסאאקיוס פרץ בתוך הבירה הביזנטית קונסטנטינופול. הפטריארך של העיר שכנע לבסוף את הקיסר מיכאל לוותר על כתרו ולהתחיל בחיים דתיים במנזר אורתודוקסי. לאחר ירידתו מהכתר הנהגת המרד הכתירה את איסאאקיוס הראשון קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית, שלטונו סימן את תחילת שלטון שושלת קומננוס. מיכאל הוכשר בתור נזיר אורתודוקסי ונפטר בשנת 1059. קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית תאודורה, קיסרית האימפריה הביזנטית (המאה ה-11) מיכאל החמישי קלפאטס, קיסר האימפריה הביזנטית מדיה וקבצים בנושא מיכאל השישי סטרטיוטיכוס, קיסר האימפריה הביזנטית בוויקישיתוף מיכאל השישי בריגנס, באתר אלומיני דומברטון מיכאל השישי בריגנס, באתר העולם ההלני מיכאל השישי סטרטיוטיכוס, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פונדסיון

פונדסיון (בספרדית: Fundación) היא עיר במחוז מגדלנה שבקולומביה. הכלכלה של פונדסיון מבוססת בעיקר על גידול בעלי חיים לייצור בשר וחלב. נכון ל-2018, מתגוררים בעיר 90,514 תושבים. גובהה של העיר הוא 45 מטר מעל פני הים ושטחה הוא 922 קמ"ר. העיר התפרסמה עקב אירוע שהתרחש בה ב-18 במאי 2014, בו אוטובוס תלמידים עלה באש ו-32 התלמידים ששהו בו נשרפו. העיר שוכנת על מישור הצפה. מצפון לעיר שוכנת העיר ארקטאקה, ממזרח בוסקוניה, מדרום צ'יבולו וממערב פיג'אי. מדיה וקבצים בנושא פונדסיון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פונדסיון ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקולומביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
L3/33

קרו וולוס 33 (CV33) או L3/33 היה טנקט שנבנה במקור ב־1933 ושימש את הצבא האיטלקי לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה. התבסס על הטנקט הבריטי Carden Loyd (נבנה ברישיון על ידי איטליה כ-CV29). כלים רבים הותאמו מחדש כדי לעמוד במפרט L35 בשנת 1935. בשנת 1938 נקרא הטנקט "CV33" או "L3/33" ואילו CV35 הפך ל-"L3/35s". הטנקט תוכנן לצורך סיור, אבטחה ותמיכה בטנקים גדולים יותר. L33 המקורי הוביל צוות בן שני אנשים מוגן על ידי שריון 12 מ"מ וחמוש במקלע יחיד בקוטר 6.5 מ"מ. ה-L3/33 פעל בסין, ספרד, צרפת, הבלקן, צפון אפריקה, מזרח אפריקה האיטלקית, איטליה ורוסיה. בשנת 1935 החל פיתוח L3 נושא להביור "L3 Lf" (Lancia fiamme, באיטלקית), מבוסס על טנקט ה L3. קנה הלהביור החליף את אחד המקלעים, ודלק הלהביור הובל בקרון נגרר משוריין. גרסאות מאוחרות יותר הובילו את הדלק במיכל בצורת תיבה שהותקן מעל תא המנוע של ה- L3. משקל הרכב היה 3.2 טון, והקרון המשוריין נשא 500 ליטר של דלק. ללהבה היה טווח של 40 מטר, ישנם מקורות המדווחים על טווח של 100 מטר. הכלים הוצבו בצפון אפריקה, אין תיעוד שהשתתפו בלחימה. ה-L3 Lf פעל במלחמת איטליה-חבש השנייה, סין, ספרד, צרפת, רוסיה, הבלקן, צפון אפריקה האיטלקית ומזרח אפריקה האיטלקית. ישנם תמונות של טרקטור ארטילרי לא חמוש, בעל גג פתוח, המבוסס על ה-L3. בעל יכולת לגרירת נגרר וחלקי ארטילריה קלים, בהם הוביצר הרים 100 מ"מ. נראה כי הכלי לא נכנס לייצור. אוסטריה, 36 L3 מהקבוצה השנייה שיוצרה נמסרו ב-1935 אפגניסטן בולגריה 14 התקבלו ב-1942.ידועים כAnsaldo-Fiat ברפובליקה הסינית בדיוויזיה 200. מדינה החופשית של קוראטיה קיבלו 6 טנקטים איטלקים ב-1941 והצבא קיבל 10 מהונגריה ב-1942. הונגריה: הצבא ההונגרי המלכותי קיבל 30 כלים ב-1934.  עיראק איטליה ספרד אלבניה L3/33 מוצג באנדרטת המלחמה באוסטרליה בקנברה, אוסטרליה. מקובל כי כלי זה נתפס על ידי כוחות חבר העמים בצפון אפריקה ב-1940 או 1941. ישנה גרסה של נושא להבה המוצג במוזיאון הטנקים בבובינגטון. ישנו כלי בבסיס של 305 Corps בשדה התעופה Kandahar, באפגניסטן. כלי שהופעל על ידי סין הלאומנית לשעבר, נתפס על ידי הקומוניסטים בשנת 1949, מוצג במוזיאון הצבאי של המהפכה הסינית בבייג'ינג. אחת הדוגמאות שנתפסו על ידי הפרטיזנים היוגוסלביים במהלך מלחמת העולם השנייה מוצגת בתצוגה פתוחה של המוזיאון הצבאי בבלגרד בסרביה. מדיה וקבצים בנושא L3/33 בוויקישיתוף L3 / 33 (CV 33), L3 / 35 (CV 35) טנקים, בגרסת archive.org של wwiivehicles.com "Flame-Throwing Tank Practices For War" Popular Mechanics, August 1937 Forty 2006, p 73 CV-33 accession record The Tank Museum Vehicules a chenille Ansaldo Zaloga 2013, p. 33. Zaloga 2013, p. 10. Italian tankette arrives in Canberra ABC News. Retrieved 2015-08-25
Joytime

Joytime הוא אלבום הבכורה של הדי ג'יי האמריקאי מרשמלו. האלבום יצא לאור ב-8 בינואר 2016, על ידי חברת התקליטים Joytime Collective. מתוך האלבום יצא סינגל. כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מ-טיידל. מרשמלו – שירה, הפקה, מיקסינג, הנדסת הקלטה עומאר לינקס – שירה מידע על האלבום Joytime באתר MusicBrainz מידע על האלבום Joytime באתר AllMusic האלבום Joytime באתר ספוטיפיי האלבום Joytime באתר דיזר האלבום Joytime באתר טיידל Joytime, genius (באנגלית) Joytime / Marshmello TIDAL, TIDAL (באנגלית) Joytime by Marshmello (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-03-03
Joytime II

Joytime II הוא אלבום האולפן השני של הדי ג'יי האמריקאי מרשמלו. האלבום יצא לאור ב-22 ביוני 2018, על ידי חברת התקליטים Joytime Collective. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים. כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מ-טיידל. מרשמלו – שירה, הפקה, מיקסינג, הנדסת הקלטה מידע על האלבום Joytime II באתר MusicBrainz האלבום Joytime II באתר Discogs האלבום Joytime II באתר ספוטיפיי האלבום Joytime II באתר דיזר האלבום Joytime II באתר טיידל Joytime, genius (באנגלית) Joytime II / Marshmello TIDAL, TIDAL (באנגלית) Joytime II by Marshmello (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-03-03
אקוילולמנה

אקוילולמנה (שם מדעי: Aquilolamna) הוא סוג של כריש נכחד הקרוב לכרישים מהסדרה דמויי עמלץ שהתקיים במימי הקרטיקון שלפני 93 מיליון שנה. הסוג תואר בשנת 2021 ובו מין אחד - Aquilolamna milarcae. המאובנים שלו התגלו בתצורת אגואה נוובה (אנ') שבסן לואיס פוטוסי במקסיקו. סוג כריש זה מכונה "כריש הנשר", עקב מבנה סנפירי החזה הרחבים שלו שהזכירו מיני בטאים. מבנה שיניו ומבנה הזנב שלו מרמז שהיה קרוב לכרישים האמיתיים ובעיקר לדמויי העמלץ כמו העמלץ הלבן. עם זאת הוא לא היה טורף אלא מסנן פלנקטון שהתקיים כנראה בדומה למנטה ענקית. מבנה הגוף הדומה נוצר כתוצאה מאבולוציה מתכנסת בעוד גודלו הגיע רק לאורך 166 סנטימטרים. חוקרים אחרים סוברים שהוא לא היה כריש אמיתי אלא דג סחוס חסר מקור. הכריש הקדום כנראה סינן פלנקטון לאורך המדף היבשתי של אמריקה הצפונית בימים הפתוחים ושם סינן פלנקטון לצד בטאים שונים וכן לצד מיני דגי גרם, כרישים נוספים וזוחלים ימיים טורפים. הוא נכחד לפני 66 מיליון שנה עם הכחדת הקרטיקון שגרמה להחמצת אוקיינוסים רחבה שגרמה לקריסת הפלנקטון, מה שגרם להכחדתו. מדיה וקבצים בנושא אקוילולמנה בוויקישיתוף אקוילולמנה, באתר GBIF (באנגלית) יונתן קפשוק, ‏מאובן של כריש בצורת נשר התגלה במקסיקו: "לא דומה לשום דבר שראינו", באתר ‏מאקו‏, 22 במרץ 2021
אזור נייטרלי

אזור נייטרלי (באנגלית: Neutral zone) הוא אזור שתוחם הגובל לפחות באחת המדינות שהסכימו להקים ביניהם שטח נייטרלי. האזורים שנחשבו או שנחשבים כאזור נייטרלי הם: האדמה הנייטרלית (אנ'): אזור שנוי במחלוקת בין טקסס הספרדית (אנ') לאדמת לואיזיאנה שנרכשה על ידי ארצות הברית, בין השנים 1806 עד 1821. מורסנט נייטרלי, אזור נייטרלי מהמאה ה-19 בין הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה (ואחר כך בלגיה) וממלכת פרוסיה (ואחר כך הקיסרות הגרמנית). בעידן הקולוניאלי, השטח הנייטרלי בין תאילנד להודו-סין הצרפתית, ברוחב 25 ק"מ (בערך 15.5 מייל) על הגדה המזרחית של המקונג, הונח לשליטת צרפת אך נותר רשמית בריבונות תאילנדית. האזור הנייטרלי בין עיראק וערב הסעודית האזור הנייטרלי בין כווית וערב הסעודית האזורים הנייטרליים בין מרוקו לסאוטה ומלייה אנטארקטיקה בית הממשלה של ועדת הפיוס לארץ ישראל בירושלים, שהיה קיים מרכז גישור לאחר מלחמת העצמאות האתר ההיסטורי של מאונט ורנון, ביתו של ג'ורג' וושינגטון, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית רצועת אדמה בין פורטס דו סרקו (אנ') במקאו לגונגביי (אנ') בסין. במקרים רבים, אזור נייטרלי הוא גם אזור מפורז. "Protecting Mount Vernon During the Civil War". אורכב מ-המקור ב-2016-09-09. נבדק ב-2017-04-28.
פיגוע הירי בקולורדו (2021)

ב-22 במרץ 2021 אירוע ירי המוני בסופרמרקט קינג סופרס, בולדר, קולורדו, ארצות הברית. עשרה בני אדם נהרגו, כולל שוטר ממשטרת בולדר. היורה, אחמד אל-עליוי אל-עיסא, נפצע והועבר לבית החולים בבולדר. הירי החל מעט אחרי השעה 14:30 כאשר חמוש נכנס לסופרמרקט והחל לירות לעבר ציבור הקונים. משפחה שחיכתה בתור על מנת לקבל חיסון כנגד COVID-19 בבית המרקחת של הסופר ראתה את החמוש יורה באישה בקדמת התור, והסתתרה מפניו. חלק מהלקוחות והעובדים הגיעו למקום מבטחים דרך יציאה אחורית שבסופר. על פי גורם משטרתי בכיר, היורה השתמש ברובה בסגנון AR-15. בערך באותו זמן שהחל הירי, החלה משטרת בולדר לקבל דיווחים על אדם חשוד עם רובה וקולות ירי. אחד הקצינים הראשונים במקום היה השוטר אריק טלי, שנורה ונהרג על ידי העבריין. שוטרים אחרים הגיעו לאחר מספר רגעים וניהלו קרב יריות עם היורה בשעה 14:40 והיריות נמשכו עד השעה 15:21. בשעה 15:28 נלקח אל-עיסא למעצר. עדים במקום דיווחו ששמעו בין עשר לשלושים יריות. היורה אחמד אל-עליוי אל-עיסא, בן 21 מארבאדה, קולורדו, הואשם בעשרה סעיפי רצח בכוונה תחילה. אל-עיסא נתפס כשהוא עם פצעים מדממים ברגליים, והועבר לבית החולים בבולדר. יממה לאחר מכן הועבר אל-עיסא לכלא במחוז בולדר. אחיו הבכור של החשוד הצהיר כי לאל-עיסא יש היסטוריה של התנהגות פרנואידית, מופרעת ואנטי-חברתית. בשנת 2018 הוא הואשם בגין תקיפה והודה באשמה. הוא הואשם גם בגין חבטות באגרוף לחברו לכיתה, לאחר שהחבר לכיתה צחק על אל-עיסא והשתמש כלפיו בדיבורי גנאי בשבועות שקדמו לו. מדיה וקבצים בנושא פיגוע הירי בקולורדו בוויקישיתוף טבח בסופרמרקט בקולורדו: לפחות עשרה בני אדם נהרגו, באתר הארץ, 23 במרץ 2021 Veronica Rocha, Elise Hammond, Joshua Berlinger and Adam Renton CNN, Man says his family members hid inside a closet for an hour, CNN, ‏22 במרץ 2021 (באנגלית) DENNIS HUSPENI dennis.huspeni@gazette.com, Boulder shooting: Shooting scene live-streamer well known to cops, Colorado Springs Gazette (באנגלית) Veronica Rocha, Elise Hammond, Joshua Berlinger and Adam Renton CNN, Slain Boulder police officer Eric Talley was first to respond at the scene, says police chief, CNN, ‏22 במרץ 2021 (באנגלית) Boulder Shooting Update March 23, 8:30 a.m., www.boulderpdapp.com (באנגלית) ‘It was a truly horrifying experience’: Witnesses describe active shooter scene inside Boulder King Soopers, KMGH, ‏22 במרץ 2021 (באנגלית) Melissa Macaya, Mike Hayes, Meg Wagner, Melissa Mahtani, Veronica Rocha, Boulder shooting suspect charged with 10 counts of first-degree murder, CNN, ‏23 במרץ 2021 (באנגלית) Melissa Macaya, Mike Hayes, Meg Wagner, Melissa Mahtani, Veronica Rocha, Boulder police chief says suspect was shot in leg, no motive yet, CNN, ‏23 במרץ 2021 (באנגלית) Weill, Pilar Melendez,Justin Rohrlich,Emma Athena,Kelly (2021-03-23). "'Very Anti-Social': Suspect in Boulder Supermarket Massacre Was Paranoid, Brother Says". The Daily Beast (באנגלית). נבדק ב-2021-03-23.
טיסהטניה

טיסהטניה (בהונגרית: Tiszatenyő) הוא כפר במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק בנפת טרקסנטמיקלוש. טיסהטניה ממוקם ממזרח לנהר הטיסה, בסביבה הקרובה של טרקסנטמיקלוש. מכיוון סולנוק ניתן לגשת אל הכפר בכמה דרכים: בכביש ירידה מהכביש הראשי 4 בטרקסנטמיקלוש בפניה מכביש 4629, או מכביש 442 מול מרכז מרטפי וכן ברכבת קו רכבות הונגריה (MÁV) מספר 120. עקבות של תרבויות קרש (Körös) ושל הטוון (Hatvan) נמצאו בסביבת היישוב, ובכך הוכח שהאזור היה מיושב עוד מימי קדם. היישוב (שהיה באותה תקופה למעשה רק אחוזה עם בתי משרתים) ומנזר מוזכרים לראשונה במקורות כתובים רק במאה ה-15. מאוחר יותר התפתח באזור יישוב של משקי בית מפוזרים. אחרים מאמינים כי יישוב העתיק אינו זהה לזה של ימינו, וגם לא יכול להיחשב כקודמו, מכיוון שהיישוב כיום הוא קיים כך רק במאה ה-20, למעשה רק בשנת 1950 הפך עצמאי. באותה תקופה שם היישוב התחלף מפוסטהטניה לטיסהטניה. האזור הכפרי הזה הפך לבלתי מאוכלס פעמיים: תחילה בתקופת הכיבוש הטורקי (מ-1526 עד 1676), ושנית במלחמת העצמאות של רקוצי. משנת 1703 נבזז היישוב מספר פעמים על ידי הסרבים. רק בשנת 1720 החל האכלוס מחדש באזור. האזור היה במשך זמן רב בבעלות משפחת אלמאשי ואחר כך בבעלות משפחת לדרר. ביישוב של היום (שרחובותיו, בתיו וחלקותיו מעוצבים באופן רגולרי), בתי מגורים הם ללא מרפסת, עם בניין עזר חוץ קטן וחצר קטנה. אלה המאפיינים של הבתים שנבנו בעבר. בית כפרי פסל אישטוואן הראשון, מלך הונגריה קופיאפה שאנדור לדרר (בהונגרית: Lederer Sándor; פשט, 15 באפריל 1854 – טיסהטניה, 3 באוקטובר 1924) היה סופר ואספן יצירות אמנות, מהנדס, בעל קרקעות יהודי-הונגרי ונפטר במקום באחוזתו. "היסטוריה קצרה של הכפר טיסהטניה". אורכב מ-המקור ב-2011-02-04. (בהונגרית) אתר האינטרנט הרשמי של טיסהטניה (בהונגרית) מדיה וקבצים בנושא טיסהטניה בוויקישיתוף טיסהטניה, באתר reisom.com
שלישיית ירושלים

שלישיית ירושלים היא שלישיית פסנתר, שחבריה הם רועי שילוח בכינור, אריאל טושינסקי בצ'לו וירון רוזנטל בפסנתר. שלישית ירושלים נוסדה בשנת 1989. היא מופיעה בקביעות בארצות הברית, אירופה, אוסטרליה, דרום אמריקה והמזרח הרחוק. חברי השלישייה מנגנים ומדריכים בפסטיבלים בינלאומיים שונים. הם הופיעו עם הכנרים אייזק שטרן, פנחס צוקרמן ושלמה מינץ ועברו השתלמויות אצל חיים טאוב, ברנרד גרינהאוס ומאריי פרחיה. חברי השלישייה זכו במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל ובתחרויות על שם קלרמונט, פאול בן-חיים ופרנסואה שפירא. רועי שילוח למד אצל חיים טאוב. הופעת הסולו הראשונה שלו הייתה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית כשהיה בן 12. הוא ניגן שוב כסולן עם הפילהרמונית הישראלית בסיור קונצרטים באירופה ובקנדה. כן הופיע עם התזמורת הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הסימפונית של לונדון ואחרות. הוא מרבה להופיע ברסיטלים ברחבי העולם. אריאל טושינסקי למד אצל מרסל ברגמן וצבי הראל בישראל, אצל אלדו פאריזוט באוניברסיטת ייל בארצות הברית במלגה מיוחדת ואצל ברנרד גרינהאוס. מופיע עם אמנים מובילים כגון אייזק שטרן ויפים ברונפמן. סולן עם תזמורות שונות בארץ ובעולם לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה, הוא מופיע בקביעות בפסטיבלים בינלאומיים שונים. ירון רוזנטל למד אצל בנימין אורן, פנינה זלצמן ומאריי פרחיה. הוא בוגר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב. ירון רוזנטל זכה בפרס הראשון בתחרות האמן הצעיר בירושלים בשנת 1993, במענק ליאונרד ברנשטיין מטעם פסטיבל טנגלווד בארצות הברית, במענק הממלכתי האיטלקי ועוד. פרס ראשון בתחרות מלבורן, אוסטרליה. מדליית זהב ופרס ראשון בתחרות אוסקה, יפן, למוזיקה קאמרית בשנת 1999. פרס שר המדע, התרבות והספורט על שם דניאל בנימיני בשנת 2001. פרס שרת התרבות והספורט, להרכב קאמרי קבוע, על שם בינימיני בשנת 2012 שלישיית ירושלים, ברשת החברתית פייסבוק שלישיית ירושלים, באתר ספוטיפיי שלישיית ירושלים, באתר AllMusic (באנגלית) שלישיית ירושלים, באתר Yandex.Music (ברוסית) שלישיית ירושלים, דף שער בספרייה הלאומית
אגודת האקלוט

אגודת האקלוט (באנגלית: Hakluyt Society) היא הוצאה לאור בריטית, מוסד ללא כוונת רווח, המתמחה בהפקת מהדורות מדעיות של כתבי נוסעים ותיאורי תגליות גאוגרפיות ממקורות ראשוניים. מלבד עיסוקהּ בהוצאה לאור האגודה מקיימת ימי עיון בנושאי ההיסטוריה של המחקר הגאוגרפי, מפרסמת מאמרים בכתב העת המקוון שלה ודואגת למענקי מחקר. האגודה נוסדה ב-1846 בלונדון והיא נקראת על שמו של ריצ'רד האקלוט (1552–1616), אספן ועורך של תיאורי מסעות היסטוריים מעבר לים ותעודות המתייחסות אליהם. האגודה התגבשה בהנהגתו של הגאולוג רודריק מורצ'יסון מתוך ביקורת על החברה הגאוגרפית המלכותית שהסתמכה – לדעת מקימי האגודה – על חומרים בני הזמן לפתרון שאלות גאוגרפיות והתעלמה מתרומת מקורות היסטוריים. תחילה הוצע לקרוא לה "אגודת קולומבוס", אבל בחנוכתה הוסכם על שמו של ריצ'רד האקלוט (1552–1616), מי שעסק בתיעוד מסעות אך לא היה בעצמו מגלה ארצות, ובכך זוהה עם מטרות האגודה. בראשיתה של האגודה הוחלט על הפקת ספרי מסעות וחיבורים גאוגרפיים שקדמו לוויליאם דמפייר, כלומר לסוף המאה ה-17, ובעיקר מעידן התגליות, אך מאז 1908, בתום כהונתו של מורצ'יסון כנשיא החברה, הוחל בפרסום מקורות מהמאות הבאות. עד 2020 ראו אור בהפקת האגודה למעלה מ-200 פרסומים ב-350 כרכים, רובם תרגומים משפות זרות וכולם באנגלית. בשנתיים הראשונות להיווסדה קלטה האגודה 220 חברים. מספר חבריה גדל כשהצטרפו אליה מנויים מוסדיים ואלה מנו ב-1911 כמחצית ממספר חברי האגודה. תפוצת התדפיסים הראשונים הייתה מצומצמת, שכן הם נועדו רק לחברי האגודה תמורת דמי מנוי שנתיים. בין הכְּתבים שראו אור בהפקת האגודה נמנים אלה של המגלים קוסמס אינדיקופלאוסטס, ג'ובאני דה פיאן דל קרפינה, ויליאם מרוברוק, רשיד א-דין המדאני, פרנצ'סקו בלדוצ'י פרגולטי (אנ'), אבן בטוטה, ג'ובאני דה מריניולי, מא הואן (אנ'), ג'ון קבוט, כריסטופר קולומבוס, אפונסו דה אלבוקרקי, ואסקו דה גאמה, טומה פירס, ליאו אפריקנוס, פרנציסקו אלברש (אנ'), הרנאן קורטס, פרנסיס דרייק, אינקה גרסילאסו דה לה וגה, אולאוס מגנוס, יאן הויגן ואן לינשוטן (אנ'), ינס מונק (אנ'), בנטו דה גויס, אלברו דה מנדניה, הנרי הדסון, ויליאם באפין, וולטר ראלי, פדרו סרמיינטו דה גמבואה, פרנסואה פיראר דה לאוואל (אנ'), פייטרו דלה ואלה, רוי גונזלס דה קליבחו, זיגמונד פון הרברשטיין (גר'), סמיון דז'ניוב (אנ'), ברתלמי קארה (צר'), ג'ורג' ונקובר, ג'יימס קוק, ז'אן-פרנסואה לה פרוז, לואי אנטואן דה בוגנוויל, פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן, לודוויג לייכהרדט, ארתור יפסן (אנ') ואחרים. ב-2006 נוסד כתב העת של אגודת האקלוט (Journal of the Hakluyt Society) במתכונת מקוונת זמינה לכול. ידיעות שוטפות מופיעות בדף הפייסבוק של האגודה. לאגודת האקלוט הבריטית יש אגודת ידידים בארצות הברית שנוסדה ב-1996 בחסות אוניברסיטת בראון במלאת 150 שנה להקמת האגודה הבריטית. מטרותיה דומות לאלה של אגודת האֵם, אך היא מתרכזת בנושאים הנוגעים לאמריקות. מדיה וקבצים בנושא אגודת האקלוט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אגודת האקלוט אתר אגודת האקלוט רשימת הפרסומים של אגודת האקלוט ספרי אגודת האקלוט בארכיון האינטרנט ספרים בהוצאת אגודת האקלוט בקטלוג הספרייה הלאומית Dorothy Middleton, "The Early History of the Hakluyt Society 1847–1923", The Geographical Journal 152 (2), July 1986, pp. 217-224 כתב העת של אגודת האקלוט דף הפייסבוק של אגודת האקלוט American Friends of the Hakluyt Society ג'ון קרטר בראון (אנ') (1874–1797) היה האמריקני הראשון שהצטרף לאגודת האקלוט עוד ב-1846; אוניברסיטת בראון נקראת על שם אביו
קתרין פלון

קתרין פלון (בצרפתית: Catherine Flon) (?-1803≈), הייתה חייטת האיטית, פטריוטית וגיבורה לאומית. היא נחשבת לאחד מסמלי המהפכה האיטית ועצמאותה. היא נודעת לרוב על היותה תופרת דגל האיטי הראשון בשנת 1803. מאז היא מקבלת מקום חשוב בזיכרון המהפכה ההאיטית עד היום. קתרין פלון נולדה בתאריך לא ידוע בארצ'יי בסנט דומינג. הוריה סחרו בטקסטיל מצרפת. בבגרותה, היא נהייתה לתופרת עם בית מלאכה משלה, והיו לה כמה חניכות. היא הייתה בת הטיפוחים של ז'אן ז'אק דסאלין, קיסר האיטי. על פי המסורת ההאיטית, פלון תפרה את הדגל הראשון של המדינה ב־18 במאי 1803, ביום האחרון של קונגרס ארקאהיי. שם, מנהיג המהפכה, ז'אן ז'אק דסאלין הסנדק של פלון, גזר טריקולור צרפתי עם סכינו שלו, במטפורה להדגים את רצונו להתנתק מצרפת. הוא נתן את החלקים לפלון, שתפרה אותם בחזרה, תוך שהיא מחסירה את הרצועה הלבנה המרכזית. בהיותו דגל האיטי, צבעי הדגל החדש קיבלו משמעות חדשה: הפסים הכחולים והאדומים ייצגו איחוד בין אזרחי האיטי השחורים והמולאטים. היסטוריונים שחקרו נושא זה ציינו מגבלות מסוימות בגרסה הזו של יצירת הדגל. למשל, מקורות ראשוניים מהמהפכה הוכיחו כי המורדים השתמשו בדגלים כחולים-אדומים לפני ועידת ארקאהיי. כמו כן, ההאיטים הראשונים שהשתמשו בדגל הצבע הדו-צבעי פירשו וכיוונו לכך שהוא ייצג הרחבה של ערכי המהפכה הצרפתית, ולא דחייה שלהם; מהפכנים מוקדמים נלחמו לשמר את חוק האמנציפציה משנת 1794 במקום להשיג עצמאות. קתרין פלון נחשבת לאחת משלוש הגיבורות הסמליות ביותר של העצמאות האיטית, לצד ססיליה פטימן ודדי בזיל. מקום הולדתה של ארקאהיי מכונה היום "עיירת דגלים" והתאריך שבו נאמר שהכינה את הדגל הראשון, 18 במאי, הפך לחג לאומי. מלבד ששימשה כסמל המהפכה, פלון הפכה גם לדמות הערצה בקרב נשות האיטי. אירועים חברתיים ותנועות אקטיביסטיות בהנהגת נשים נקראו על שם הגיבורה המהפכנית. בפסטיבלים ובחגים לאומיים נשים צעירות מתלבשות בסגנון לבושה של פלון ומהפכניות אחרות, ומפנות את תשומת לבן לתפקידן של הנשים במהפכה ובתולדות האיטי כולה. תמונתה הוצגה בשטר האיטי בן 10 גורדים שהונפק בשנת 2000. כמו בטסי רוס האמריקאית. Henderson, H., ed. (2015). ""Haiti Flag and University Day"". Holidays, Festivals, and Celebrations of the World Dictionary. Detroit, MI: Omnigraphics, Inc. Girard, Philippe R. (2009-01-01). "Birth of a Nation: The Creation of the Haitian Flag and Haiti's French Revolutionary Heritage". Journal of Haitian Studies. 15 (1/2): 138, 141. JSTOR 41715156 Accilien, Cécile; Adams, Jessica; Méléance, Elmide, eds. (2006). Revolutionary Freedoms: A History of Survival, Strength and Imagination in Haiti. Coconut Creek, FL: Caribbean Studies Press. p. 91. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.