laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האיחוד הדתי הבלתי-מפלגתי

האיחוד הדתי הבלתי-מפלגתי הייתה רשימה שהתמודדה בבחירות לאספת הנבחרים הרביעית בשנת 1944. האיחוד הורכב בעיקר מאנשים המקורבים לאגודת ישראל אשר התנגדו לקו של פרישה מכנסת ישראל ובקשו להשתתף בבחירות לאספת הנבחרים, אך לא רצו לחבור למזרחי הציונית. לקראת הבחירות לאספת הנבחרים הרביעית הוקמה רשימת האיחוד הדתי הבלתי מפלגתי שטענה שיש צורך למנוע השתלטות המפלגות החילוניות על כנסת ישראל ועל כן יש צורך ברשימה בלתי מפלגתית שתוציא את היהודים הדתיים הבלתי-מפלגתיים מאדישותם. במיוחד ציינו ראשי האיחוד את הצורך להאבק עבור החינוך הדתי והתמיכה של כנסת ישראל בחינוך זה. בתעמולתם כתבו אנשי האיחוד שהם: "אנשים בלתי תלויים במובן חומרי ... הם לא יוכרחו לתת יד למפירי ברית התורה". בראש הרשימה עמד הרב מרדכי שמואל קרול מכפר חסידים. אנשי המזרחי יצאו כנגד רשימת האיחוד בה ראו מתחרה קרובה ומיותרת, וקראו לאנשיה להאבק על טוהר המידות מבפנים. בבחירות ב-1 באוגוסט 1944 קבלו נציגי האיחוד שלושה מנדטים. נוסף על הרב קרול נבחרו לאספת הנבחרים פנחס רפופורט ואפרים זלמן שחור. לאחר פטירת הרב קרול בשנת 1945 הצטרף לאספה עו"ד נפתלי קירש. בין ראשי האיחוד היו ישראל ליבר, הבעלים של בית חרושת ליבר ואברהם יהודה גולדראט. בין התומכים באיחוד היה הרב ראובן כץ, רבה של פתח תקווה. בשנת 1945 יצאו אנשי האיחוד בהכרזה על הקמת קרן מאוחדת לחינוך תורני. בשנים 1945-1946 התמודד האיחוד בבחירות מקומיות ביישובים שונים, בין השאר בהרצליה ומגדיאל. בשנת 1947 התמודד האיחוד ברמת גן ברשימה משותפת עם המזרחי ופועלי אגודת ישראל. באפריל 1948 השתתף נציג האיחוד בסימפוזיון על איחוד הרשימות הדתיות. לקראת הבחירות לאספה המכוננת האיחוד יצא אל הפועל בחזית הדתית המאוחדת. ראו: הוגשו רשימות המועמדים למועצת מגדיאל, הצופה, 7 בפברואר 1946 ד.ש. קוסובסקי שחור, איחוד דתי בלתי מפלגתי, הצופה, 27 ביוני 1944 אבי רות, דוגמה להראת המוסר הציבורי, הצופה, 28 ביולי 1944; המשך הרב מ.ש. קרול ז"ל, הצופה, 27 במאי 1945 בעקבות הימים, הצופה, 26 ביוני 1944 מרדכי הורנשטיין, משהו ליהודי סתם, הצופה, 30 ביולי 1944 משה אביגדור עמיאל, שלוש שהן אחת, הצופה, 28 ביולי 1944 רשימת צירי אסיפת הנבחרים הרביעית, הצופה, 23 באוגוסט 1944 ר' ישראל ליבר, הצופה, 23 ביוני 1954 דוד תדהר (עורך), "אברהם יהודה גולדראט", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יג (1963), עמ' 4296 הגאון רבי ראובן כ"ץ שליט"א, קול סיני, תשכ"ג, עמ' 237, באתר היברובוקס קרן החנוך התורני בא"י, הצופה, 22 ביוני 1945 יונה שטנצל, הקרן המאוחדת לחינוך התורני, הצופה, 2 ביולי 1945 הנאמנות הדתית של האיחוד בהרצליה, הצופה, 21 ביוני 1945 הדתיות ואי המפלגתיות, הצופה, 22 ביוני 1945 רשימות מועמדים למועצת מגדיאל, דבר, 5 בפברואר 1946 עובדות מדברות בעדן, הצופה, 24 באפריל 1947 סימפוזיון על איחוד היהדות הדתית, הצופה, 11 באפריל 1948 היהדות הדתית נקראת לאיחוד, הצופה, 11 בנובמבר 1948
רוני בליץ

רוני בליץ (נולד ב-22 בינואר 1959) הוא שחקן ומדבב ישראלי. בליץ הוא בוגר בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי. במהלך השנים שיחק בסרטים וסדרות טלוויזיה רבות. בשנת 1984 שיחק במחזה "הערב אימפרוביזציה". בשנת 1987 שיחק בסרט הקולנוע "אהבה צעירה", סרט שביעי בסדרת הסרטים של אסקימו לימון. בשנת 1989 גילם את דמותו של "שרמן" בסרט "אבא גנוב 2", בשנת 1990 לוהק לסרט הטלוויזיה "כתר בראש", שהוקרן בערוץ הראשון, לסרטו של גדעון גנני "אש צולבת", ולסרט הקולנוע "נשיקה במצ"ח", בו גילם את דמותו של "בליץ". באותה שנה דיבב בסדרת האנימציה "אבירי האור הקסום". בשנת 1991 השתתף בסדרת הטלוויזיה "סיפורים לשעת לילה מאוחרת", בפרק "התאונה", לצדה של מיכל זוארץ. באותה שנה שיחק בסדרת הטלוויזיה של הערוץ הראשון "חמישייה על הגג". בשנת 1994 שיחק בסדרת המתח של הערוץ "רצח בים המלח". בין השנים 1996-1995 גילם את דמותו של "יוסף בחבושי", בסדרת הפשע "תמונות יפואיות". בשנת 1997 שיחק בעונה הרביעית של אופרת הסבון "רמת אביב גימל", ששודרה בערוץ 2 בטלעד, וכן שיחק במחזה "הלילה השנים עשר", שהוצג בתיאטרון הקאמרי. בשנת 1998 שיחק במחזה "שידוכים", שהוצג אף הוא בקאמרי. בשנת 1999 שיחק בסרט הקולנוע "החברים של יאנה". בשנת 2006 דיבב את דמותו של "וינסטון" בסרט האנימציה ""גארפילד 2". ב-2010 דיבב את דמותו של "ברני ראבל" בסדרת האנימציה "משפחת קדמוני". בשנים 2011 ו-2013 שיחק את דמותו של "מר לרנר", בסדרה "חסמבה דור 3". בשנת 2012 שיחק בסדרה הישראלית "החממה" וגם בסרט הקולנוע "אנחנו לא לבד". בשנת 2013 שיחק בעונה הראשונה בתפקיד אורח בסדרה הקומית "שנות ה-80", פרי עטם של מני ושלום אסייג ששודרה בערוץ 2. שיחק בתפקיד מנהיג תנועת המערך בעיר טירת הכרמל. איש מושחת. ב-2014 שיחק בסרט "טוביאנסקי בבימויו של ריקי שלח. בשנת 2015 השתתף במופע "שכונה" בתור הסקאוטר של ברצלונה שהגיע לבחון את לירון. כמו כן, הוא שיחק בתיאטרון גשר במחזות "יאקיש ופופצ'ה" ו"רומן בעבודה". הוא שיחק בתיאטרון הקאמרי במחזות "מידה כנגד מידה", "כולם רוצים לחיות" ו"רולטה צרפתית". בתיאטרון הבימה שיחק במחזות "הדיבוק", "הבחורים בדלת ממול", "הנפש הטובה מסצ'ואן", "ביקור הגברת הזקנה" (בשיתוף עם הקאמרי), "החייל האמיץ שווייק" ובמחזה "סירנו". בתיאטרון בית ליסין שיחק במחזה "הזוג המוזר". בתיאטרון באר שבע לקח חלק במחזות "אילוף הסוררת", "עקרונות הכתיבה", "קומדיה של טעויות", "הביצה", "קיץ ועשן" ו"נוכלים ואוהבים". בתיאטרון הספרייה הוא שיחק במחזות "כאילו חלום", "התור", "מלכודת", "מלקולם הקטן ומלחמת בסריסים", "בודדה באפלה" ו"הלוויה חורפית". הוא שיחק במחזה "ברנשים וחתיכות" שהוצג בתיאטרון חיפה. בתיאטרון לילדים ולנוער הוא שיחק במחזות "חנה סנש" ו"אודיסינדבר". בתיאטרון המסחרי שיחק במחזמר "טרזן וג'יין". ב-2016 החל לשחק במחזה "פרוספרו בירושלים" בתיאטרון תמונע מאת ובבימויו של יוסי יזרעאלי. באותה שנה שיחק בסרט "שבוע יום" של אסף פולונסקי. ב-2018 שיחק בעונות הראשונה, השלישית, והרביעית של הסדרה "קופה ראשית" שמשודרת בכאן 11. בתפקיד יששכר שקדי (שקדיסלבסקי) מנכ"ל רשת הסופרמרקטים "שפע יששכר". בשנת 2020 התחיל לעבוד בבית הספר הדמוקרטי "טבע הדברים" בנס ציונה בתור מורה לתיאטרון ופסיכולוגיה. מדיה וקבצים בנושא רוני בליץ בוויקישיתוף רוני בליץ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רוני בליץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוני בליץ, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי רוני בליץ, בארכיון הבימה
לילה טרטיקוב

לילה טרטיקוב (ברוסית: Ляля Третьяко́ва; באנגלית: Lila Tretikov; נולדה ב-25 בינואר 1978) היא אשת טכנולוגיה המתמחה בתוכנות אנטרפרייז ומנכ"לית קרן ויקימדיה לשעבר. טרטיקוב היגרה לארצות הברית בצעירותה, החלה לעבוד כמהנדסת בקליפורניה ב-1999, הקימה חברה, רכשה מספר פטנטים והייתה מנהלת מערכות המידע וסגנית ראש הנדסה ב-SugarCRM. טרטיקוב מונתה לתפקידה בקרן ויקימדיה במקומה של סו גרדנר, המנכ"לית היוצאת. טרטיקוב נולדה במוסקבה ב-25 בינואר 1978 לאב מתמטיקאי ואם יוצרת סרטים. היא למדה באוניברסיטת מוסקבה והיגרה לניו יורק בגיל 16. לאחר מכן למדה מדעי המחשב ואמנות באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה, עם מחקר בלמידה חישובית. ב-1999 החלה לעבוד כמהנדסת בסאן מיקרוסיסטמס, שם עבדה על שרת הג'אווה של Sun-Netscape Alliance. לאחר זמן קצר, הקימה את Grok Digital, חברת שיווק טכנולוגיות. לאחר מכן מונתה טרטיקוב למנהלת מערכות המידע ולסגנית ראש ההנדסה ב-SugarCRM‏. באותו זמן גם שימשה כיועצת לדירקטוריון של Zamurai Corporation. טרטיקוב זכתה בפרס "Stevie Awards" ברונזה, הניתן למנהלות הבכירות של השנה בקטגוריה של עסקי חומרה ותכנה, המעסיקים 11 עד 2500 עובדים. טרטיקוב מונתה למנכ"לית קרן ויקימדיה במאי 2014 במקומה של סו גרדנר. היא החלה את תפקידה ב-1 ביוני 2014. במאי הופיעה טרטיקוב ברשימת 100 הנשים המשפיעות בעולם של עיתון פורבס. ב-25 בפברואר 2016 הודיעה לחבר הנאמנים של קרן ויקימדיה על כוונתה לפרוש מתפקידה. נקבע שהיום האחרון בו תכהן בתפקיד מנכ"לית הקרן יהיה 31 במרץ באותה שנה. הוחלפה על ידי קתרין מאהר. מדיה וקבצים בנושא לילה טרטיקוב בוויקישיתוף לילה טרטיקוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לילה טרטיקוב, ברשת החברתית LinkedIn שחר סמוחה, ‏אחת שיודעת: התוכנית האסטרטגית של ויקיפדיה נחשפת, באתר גלובס, 12 ביוני 2015 CrunchBase ג'ון שוורץ, נשים דבקות יחד, חדרות לתחום ההייטק, באתר USA Today, ‏27 בנובמבר 2012 צוות TNM, לילה טרטיקוב מונתה למנכ"לית החדשה של קרן ויקימדיה פרופיל מנהלת: לילה טרטיקוב, באתר Bloomberg Businessweek 2012 Stevie Award Winners (ארכיון) Noam Cohen, ‏Open-Source Software Specialist Selected as Executive Director of Wikipedia, New York Times, May 1, 2014 Jeff Elder, Wikipedia’s New Chief: From Soviet Union to World’s Sixth-Largest Site, The Wall Street Journal, May 1, 2014 Jan-Bart de Vreede, Announcing our new Executive Director: Lila Tretikov, Wikimedia blog, ‏1 במאי 2014 Jan-Bart de Vreede, Chair, Wikimedia Board of Trustees, Please welcome Lila Tretikov, the Wikimedia Foundation's new ED 100 הנשים המשפיעות ביותר בעולם, מס' 99: לילה טרטיקוב, פורבס 2014 Message from Patricio Lorente, באתר מטא-ויקי, 25 בפברואר 2016 גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
גן העלייה השנייה

גן העלייה השנייה הוא גן ציבורי בגבעת קוזלובסקי שבגבעתיים. זהו אחד מהגנים הוותיקים בישראל. הגן, הקרוי על שם העלייה השנייה, תוכנן בשנת 1954 על ידי אדריכל הגנים ויקטור מאיר. הגן ממוקם בגובה של כ-80 מטר מעל פני הים, והוא הנקודה הגבוהה ביותר לאורך מישור החוף בין אשקלון לשיפולי הכרמל, עם תצפית לעבר גוש דן. גודלו של הגן כ-16 דונם, ויש בו עשרות עצים ותיקים, שיחים, פרחים ומדשאות. בגן שבילים המקיפים את הגן באורך כולל של כ-1,500 מטר, פינות ישיבה ובריכת נוי, בחלקו התחתון, המתמלאת בחורף על ידי נחל ומפל מים מלאכותי. עוד ישנם בו פינות של אבני כורכר, שני מרחבים עם מתקני שעשועים: לילדים ולפעוטות וגינת כלבים. לגן העלייה השנייה מאפיינים ייחודיים והוא מוגדר כגן לשימור. בתחילת 2013 נערך בו שיפוץ. בגן מתקיימים מופעי קיץ, הכוללים הופעות של אמנים, הקרנת סרטים וכדומה. בגן העלייה השנייה שוכן מצפה הכוכבים של גבעתיים, שהוקם בשלהי שנות ה-60 ונחנך בשנת 1968 על ידי עיריית גבעתיים והאגודה הישראלית לאסטרונומיה. המצפה זכה להכרה רשמית כמצפה כוכבים מדעי והוא היחיד מסוגו שגם פתוח לקהל הרחב. במקום מתקיימות מגוון פעילויות בתחום חקר החלל, ומתבצעים בו מחקרים בשיתוף עם מוסדות שונים בארץ ובעולם. מפל מים מלאכותי השיפולים הדרומיים של הגן פינה בגן מדיה וקבצים בנושא גן העלייה השנייה בוויקישיתוף "זה המקום" של אהוד בנאי - קטע מהסיפור "גן העלייה השנייה", באתר ynet, 6 באוגוסט 2012 אבי משה-סגל, גבעת קוזלובסקי של אהוד בנאי ושלי אורי ינץ‏, סיפור: לאן נעלם הגנן?, באתר וואלה, 29 באוקטובר 2010 החל שיפוץ גן העלייה השנייה הכולל שיקום השבילים ובריכת הנוי, באתר עיריית גבעתיים, 25 באפריל 2013. חנוכת מצפה הכוכבים גבעתיים, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
הפיג'מות במופע של דובל'ה

הפיג'מות במופע של דובל'ה הייתה קומדיית מצבים לילדים וסדרת המשך לסדרה "הפיג'מות בקפה קר סול". שתי הסדרות האלו מבוססות על הסדרה "הפיג'מות". הפיג'מות קיבלו תוכנית אירוח בשם "המופע של דובל'ה", דובל'ה (קובי פרג') הוא המנחה של התוכנית והמנהל של אולפן הצילומים. דובל'ה מוצג כבן אדם עצבני ולא רגוע. עודד טרסוב (עודד פז): עובד במסעדה של מני פירה. התפקיד שלו הוא למצוא אורחים. אנה זק: החברה של עודד. דנה פרידר: עובדת באולפנים של דובל'ה בתור פקידה. מירב פלדמן: הצלמת באולפן שליד האולפן של דובל'ה. חברה באיגוד העיתונאים. יהודה לוי: בתפקיד אורח מארינה מקסימיליאן: בתפקיד אורח ליטל רוזנצוייג: בתפקיד אורח הפיג'מות הפיג'מות בקפה קר סול "הפיג'מות במופע של דובל'ה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
זמרי קאמרן

מקהלת "זמרי קאמרן" (32-24 זמרים) הוקמה ב-1976 על ידי המנצח אבנר איתי ורות שחר. ב-1980 השיקו במוזיאון תל אביב את "קול המקהלות" – סדרת מנויים מקהלתית-קאמרית, שכללה גם תוכניות א-קפלה באורך מלא. הסדרה כללה שישה קונצרטים, שבארבעה מהם הופיעו "זמרי קאמרן" עם איתי או מנצחים אורחים, ובנותרים התארחו מקהלות והרכבים קוליים מישראל ומחוצה לה. בעונה השנייה לקיומה של "קול המקהלות" הוכפלה המקהלה פי שישה והפכה לארצית: שתי סדרות בתל אביב ואחת בחיפה, ירושלים, כפר סבא ובאר שבע. הסדרה התקיימה במתכונת זו עד סמוך לפירוק "זמרי קאמרן" ב-1991. בנוסף לכך השתתפה המקהלה בהפקות תזמורתיות ומקהלתיות שונות עם תזמורות שונות. המנצח והמייסד אבנר איתי שימש כמנצח וכמנהל המוזיקלי של "זמרי קאמרן" במשך 13 שנים. תקליט שהקליטו "זמרי קאמרן" עם מבחר שירי עדות בעיבודים למקהלה יצא לאור בשנת 1981, וב-1988 הוזמנה המקהלה להקליט ולצלם תוכנית טלוויזיה בערוץ הראשון עם שירי ארץ ישראל. "זמרי קאמרן" הורכבה ברובה מבוגרי ותלמידי האקדמיות למוזיקה וסמינרים למורים למוזיקה ובשנות קיומה השתתפו בה זמרים חברי קיבוצים ומושבים מכל רחבי ישראל, שהתמחו בשירה מקהלתית וסולנית. מקהלת "זמרי קאמרן" ערכה 2 מסעות קונצרטים אל מחוץ לישראל: 1984 – לרומניה בהזמנת משרד התרבות הרומני. 1986 – לספרד ולגרמניה. יוטיוב, זמרי קאמרן בביצוע שירים עבריים, הערות והסברים מפי המנצח והאבובן אבנר איתי המכון למוזיקה ישראלית, אלבום מוזיקה ישראלית למקהלה עם זמרי קאמרן בניצוח אבנר איתי אבנר בהט על תקליט פיוטים ושירי עדות ישראל בביצוע זמרי קאמרן עם אבני איתי ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטיל

האם התכוונתם ל... סטיל (קומיקס) – דמות משנה בדיונית של גיבור-על סטי"ל – ספינת טילים דה-סטיל – תנועה אומנותית אישים: ברברה סטיל – שחקנית קולנוע בריטית ג'ושוע סטיל – DJ אנגלי ומפיק מוזיקלי דניאל סטיל – סופרת אמריקאית ויליאם גלדסטון סטיל – עיתונאי אמריקני, "אבי קרייטר לייק"
מיכאל הראשון

האם התכוונתם ל... מיכאל הראשון, צאר רוסיה – צאר רוסיה, 1596–1645 מיכאל הראשון, נסיך ולדימיר – נסיך ולדימיר, המאה ה-12 מיכאי הראשון, מלך רומניה – מלך רומניה, המאה ה-20 מיכאלי, מלך אימרתי – מלך ממלכת אימרתי בין השנים 1327–1329 מיכל הראשון – מלך פולין, המאה ה-17 מיכאל הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית – קיסר האימפריה הביזנטית בשנים 811–813 מיכאל הסורי (אנ') – פטריארך במאה ה-12 מיכאל (פירושונים)
ברוידא

האם התכוונתם ל... ברודא או ברוידא היא עיר בפומרניה ממנה מוצאה של משפחה יהודית-אשכנזית חשובה מקומות ברודא (גרמניה) – עיר במקלנבורג-מערב פומרניה, גרמניה. כיום חלק מהשטח העירוני של נויברנדנבורג ברודא (פולין) (אנ') – יישוב בפומרניה שבפולין בתי ברוידא – שכונה בירושלים אישים אברהם ברודא – רבן של פראג ופרנקפורט במאות ה-17 וה-18, מגדולי דורו משה ברודא – רב אשכנזי בכמה ערים, בנו של רבי אברהם אפרים ברוידא – מסאי, עורך ומתרגם ישראלי אריה ליב ברוידא – איש תנועת המוסר, ניהל את התלמוד תורה בקלם לאחר פטירת אחיו הסבא מקלם אריה ליב ברודא (לבוב) – פוסק הלכה בגליציה במאה ה-19 וראשית המאה ה-20, ורבה האחרון של הקהילה היהודית בלבוב חיים ברוידא – ראש עיריית רעננה יצחק דוד ברוידא – מזרחן, ערביסט וספרן יהודי מרדכי זאב ברוידא – רב, מחנך, עסקן ופעיל ציוני צבי הירש ברוידא – רבה של סלנט צבי הירש ברוידא – איש תנועת המוסר, ניהל את התלמוד תורה בקלם רבקה גוילי-ברוידא – מלחינה, פסנתרנית ומורה למוזיקה ישראלית שמחה זיסל ברוידא – ראש ישיבת חברון וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה שמחה זיסל זיו (ברוידא) – הסבא מקלם, מגדולי תלמידיו של רבי ישראל מסלנט ומראשי תנועת המוסר יעקב ברוידא – נדבן ציוני, מראשוני רחובות, תרם לבניית בתי ברוידא עזריאל מאיר ברודא, משפחת ברודא, ורשה, תרצ"ח, באתר היברובוקס
הדבקה

האם התכוונתם ל... הידבקות במחלה שימוש בדבק או בסרט דביק
נוביק

האם התכוונתם ל... איזבלה נוביק – מתמטיקאית אמריקאית, פרופסור באוניברסיטת וושינגטון אסתר וילנסקה (נולדה כאסתר נוביק) - פוליטיקאית ישראלית קומוניסטית יצחק נוביק – ממורשעי המחתרת היהודית, בנו של שמשון נוביק מאיר נוביק – איש שירותי הביטחון במסגרת "ההגנה", שירות הביטחון הכללי ומשטרת ישראל משה נוביק – חזן העיירה לנין נמרוד נוביק – היה יועצו המדיני של שמעון פרס נעמי נוביק – סופרת אמריקאית עזרא נוביק – איש מוסר חרדי-ליטאי עקיבא נוביק – עיתונאי ישראלי, בנו של יצחק נוביק שמשון נוביק – מורה לכימיה, מרצה וחוקר להוראת המדעים נוביקוב
זיקית (פירושונים)

האם התכוונתם ל... זיקיתיים – משפחה של לטאות בסדרת הקשקשאים זיקית (סוג) – סוג במשפחת הזיקיתיים זיקית ים-תיכונית – מין בסוג זיקית זיקית נאמאקה – מין בסוג זיקית זיקית תימנית – מין בסוג זיקית זיקית (קבוצת כוכבים) – קבוצת כוכבים זיקית (סיפור) – סיפור קצר מאת אנטון צ'כוב זיקית (הוצאה לאור) – הוצאת ספרים ישראלית זיקית (קומיקס) – דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן
איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים

איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים הן שתי קבוצות איים השוכנות בדרום האוקיינוס האטלנטי בקרבת דרום אמריקה ואיי פוקלנד. קבוצות האיים נמצאות בשליטתה המלאה של בריטניה, והן הוכרזו כטריטוריה נפרדת בשנת 1985. עד אז הן היו חלק מטריטוריית איי פוקלנד הסמוכה. כיום האיים מהווים טריטוריה בריטית שמעבר לים. אחת משתי קבוצות האיים מורכבת מהאי הגדול ג'ורג'יה הדרומית וממספר איים קטנים הסמוכים לו, ואילו הקבוצה השנייה כוללת 11 איים געשיים הקרויים איי סנדוויץ' הדרומיים. מבחינת המים הכלכליים שתי קבוצות האיים מהוות רצף בודד עם איי פוקלנד. כיום תושבי האיים הללו הם חיילים מצי הים של בריטניה ועוד כמה אנשים. האיים משמשים כבסיס של הצי הימי של בריטניה ובמקום מתגוררים רק חיילים המשרתים בבסיס. מספרם עומד על עשרות בודדות, והם כולם אזרחים בריטים. ערך מורחב – מלחמת פוקלנד האיים מאז גילויים היו מוקד למלחמות וקרבות על השליטה בהם. המדינה היחידה כיום אשר עדיין דורשת את הבעלות על האיים מבריטניה היא ארגנטינה. במלחמת פוקלנד בשנת 1982 נערכו גם קרבות במקום ולמשך תקופה קצרה הוחזקו איי סנדוויץ' הדרומיים, שהיו משנת 1976 תחת כיבוש ארגנטינה, עד אשר נכבשו במהלך המלחמה על ידי בריטניה. האי והאיים הקטנים שסביבו נצפה לראשונה בשנת 1675 על ידי אנתוני דה לה רושה, ספן מלונדון שקרא לאיים בשם "איי פיפס" על שמו של סמיואל פיפס, שהיה מזכיר האדמירליות הבריטית באותם הימים. בשנת 1775 התגלה מחדש האי והאיים הקטנים שמסביבו על ידי ג'יימס קוק שקרא תחילה לאיים "תגלית חסרת משמעות לחלוטין" ומאוחר יותר קרא להם "איי ג'ורג'יה" על שמו של המלך ג'ורג' השלישי. באי המרכזי הוקמה תחנה ששימשה את ציידי הלווייתנים באזור. משם יצא ארנסט שקלטון למסעותיו באנטארקטיקה, ולשם הוא חזר, יחד עם חמישה ספנים, על מנת להזעיק עזרה ולהציל את שאר 22 אנשיו שנותרו על אי הפיל. הוא הגיע לחוף הדרומי של האי על גבי סירה קטנה לאחר מסע בן 1,300 קילומטר, וחצה את רכס ההרים במרכז האי על מנת להגיע לנמל. שקלטון קבור בבית הקברות של היישוב גריטוויקן באי ג'ורג'יה הדרומית, לא רחוק מקברו של פרנק ויילד. הנמל שהורחב משמש עד היום את הצי הבריטי. ב-9 במאי 2018 הסתיים פרויקט רחב ממדים להשמדת האוכלוסייה הפולשת של חולדות ועכברים, שהגיעו לאי החל מן המאה ה-18 כנוסעים סמויים בספינות ציד הלווייתנים, וגרמו לנזק רב בקרב אוכלוסיית הציפורים המקומית. האי הוכרז כנקי ממכרסמים לאחר שהחל משנת 2016 לא נמצאו סימנים לנוכחות של מכרסמים. המבצע ארך 10 שנים ועלה כ-10 מיליון ליש"ט. שמונה מאיי סנדוויץ' הדרומיים נתגלו בשנת 1775 בידי ג'יימס קוק שקרא להם "ארץ סנדוויץ'" ("Sandwich Land") על שמו של ג'ון מונטגיו, הרוזן הרביעי מסנדוויץ'. המילה "דרומיים" נוספה מאוחר יותר כדי להבדילם מאיי סנדוויץ' המקוריים (כיום הוואי). שלושת האיים הצפוניים בקבוצת האיים נתגלו בשנת 1819 על ידי פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן. בין השנים 1976 ל-1982 ישבו במקום כוחות צבא ארגנטינאים אשר לא גורשו מהמקום על ידי צבא בריטניה עד למלחמת פוקלנד שבה נכבשו האיים סופית וסופחו רשמית לשטח בריטניה. אמיר גור, ‏הפלגה לאיי ג'ורג'יה הדרומית – ארץ הפינגווינים המלכותיים, באתר GoTravel גילי חסקין, טיול באי סאות' ג'ורג'יה, באתר של גילי חסקין, 6 באוקטובר 2013 אסף רייפלד, בדרך לקצה העולם: ג'ורג'יה הדרומית, באתר הספרייה של מט"ח South Georgia declared rodent-free! (אורכב 14.05.2018 בארכיון Wayback Machine), South Georgia Heritage Trust דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021 מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
ארז סלע

ארז סלע (נולד בכ"ג בטבת ה'תשי"ז, 27 בדצמבר 1956) הוא מוציא לאור, מהדיר ועורך ספרים, היוזם והבעלים של מיזם "אוצר החכמה". נולד לצבי ואירנה סלע וגדל בקיבוץ מגידו שבעמק יזרעאל, חזר בתשובה בשנות העשרים לחייו, בתחילת דרכו התורנית למד בישיבת אור שמח ובכולל של ישיבת טשעבין. את תחילת עבודתו התורנית ספרותית התחיל בכתיבת הספר "ארזי הלבנון" על מסכת נזיר. בהמשך ערך את מסכת נדרים במסגרת מהדורת התלמוד הבבלי של הוצאת עוז והדר. סלע היה העורך הראשי של מסכת זבחים, במהדורת "זכר חנוך" של ש"ס וגשל. ובמקביל הוא עומד בראש מחלקת השוואת שינויי הנוסחאות של מהדורה זו. סלע כתב גם את הפירוש "אור יעקב" על מסכת נזיר, ועל מסכת כלאים שבתלמוד הירושלמי. בשנת 1996 פתח את הוצאת הספרים "אור החכמה" על שם ספר של אחד מאבותיו אורי פייבל בן אהרן מדובנקה, בהוצאה זו ההדיר ספרים רבים ובהם פני יהושע, חידושי הריטב"א על הש"ס, שב שמעתתא של הרב אריה לייב הלר. בנוסף הדפיסה ההוצאה מהדורות צילום של ספרי אספנות וספרי מקור ישנים, שלא נדפסו זמן רב. במסגרת שלוחה זו של ההוצאה, הודפסו: כתב יד מינכן 95, מהדורתו הראשונה של התלמוד הבבלי בשלמותו, דפוס ונציה של התלמוד, ר"פ-רפ"ג, ודקדוקי סופרים, וכן הסדרה תולדות חכמי ירושלים. בשנת 2003 השיקו סלע ורעייתו בשמת את פרויקט אוצר החכמה, ספרייה תורנית וירטואלית שבה יש כיום כמאה עשרים אלף ספרים. סלע גר בירושלים, נשוי לבשמת (בתו של גדעון אלטשולר) ולהם 8 ילדים. ארזי הלבנון, פירוש על תוספות למסכת נזיר, ירושלים תש"נ, באתר אוצר החכמה מכתבים בכמה ענינים במסכת נזיר, חלופת מכתבים בין רבי יעקב סטפנסקי ראש ישיבת תורה בתפארתה לבין רבי ארז סלע. בני ברק, תשע"ג, באתר אוצר החכמה דוד חרמש, "מצא אוצר", כפר חב"ד, גיליון 1223 (9 בפברואר 2007), עמ' 34–39. זאב גלילי, ארון הספרים היהודי בקופסא, כתבה וריאיון עם ארז סלע, ‏3 בדצמבר 2004 נחום אבניאל, המסך לא יחליף את הספר, מקור ראשון, מוסף "שבת", 9 ביוני 2011 ארז סלע (1957-), דף שער בספרייה הלאומית תלמוד בבלי. תשנ"ז. ירושלים, מסכת זבחים <זכר חנוך>, ירושלים תשנ"ז, באתר אוצר החכמה פני יהושע במהדורת "אור החכמה", באתר אוצר החכמה חידושי הריטב"א במהדורת "אור החכמה", באתר אוצר החכמה כתב יד מינכן במהדורת "אור החכמה", באתר אוצר החכמה תלמוד דפוס ונציה "אור החכמה", באתר אוצר החכמה דקדוקי סופרים, מהדורת צילום, "אור החכמה", באתר אוצר החכמה
מיטת שיזוף

מיטת שיזוף היא מתקן שפולט קרינת על-סגול, כדי ליצור שיזוף למטרות קוסמטיות. על פי רוב מיטות שיזוף עושות שימוש במנורות פלואורסצנטיות המתוכננות לפלוט קרינת על סגול בהרכב הדומה לזה של השמש. קרינת על-סגול היא קרינה אלקטרומגנטית בעלת אורך גל קצר מזה של אור נראה, אולם ארוך מזה של קרינת רנטגן רכה. קרינת UV בעוצמה חזקה גורמת לסוגים מסוימים של סרטן עור. קרינה זו מייננת מולקולות DNA בתאי עור, וגורמת ליצירת קשרים קוולנטיים בין בסיסי תימין סמוכים, מה שמוביל בסופו של דבר לעיוותים במבנה הסליל של ה-DNA, עיכוב בשכפול, פערים ב-DNA, ועוד. בעיות אלו עשויות לגרום למוטציות, שעלולות להוביל לגידול סרטני. סרטן עור הוא סוג של סרטן המתבטא בגידולים ממאירים על פני העור (התרבות בלתי מבוקרת של תאי עור). בין הגורמים העיקריים לסרטן עור הוא חשיפה לאור השמש - קרינת UV - ללא הגנה, בעיקר אצל אנשים בעלי עור בהיר. כהגנה מפני אור על-סגול, הגוף (בהתאם לסוג העור) משתזף כשהוא נחשף לכמויות קטנות של קרינה, על ידי שחרור של הפיגמנט החום מלנין. השיזוף עוזר לחסום חדירת קרני על-סגול ולמנוע נזק לרקמות עור רגישות ועמוקות יותר. שיזוף יתר עלול להביא לכוויות, אשר, בהתאם לחומרתן, עשויות להגיע לאדמומיות, כאבים, התקלפות העור ואף שלפוחיות. לשיזוף נזק מצטבר, המתבטא בהופעת "כתמי שמש" על העור ועליית הסיכוי לסרטן העור בעיקר אצל בעלי עור בהיר ונמשים. שמן שיזוף האגודה למלחמה בסרטן מזהירה את הציבור מפני שימוש במיטות שיזוף שי ניב, ‏משרד הבריאות: מיטות השיזוף מסוכנות כמו החשיפה לשמש, באתר גלובס, 3 באוגוסט 2010
ברייסי רייט

קארל ברייסי רייט (באנגלית: Carl Bracey Wright; נולד ב-1 ביולי 1984) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע והרכז. גובהו הוא 1.91 מטרים. נולד בדה קולוני שבטקסס. בתיכון שיחק רייט לצדו של דרן ויליאמס. רייט בלט לצד ויליאמס והשתתף במשחק מקדונלד'ס אול אמריקן (אולסטאר התיכונים). עם סיום לימודיו הצטרף רייט לאוניברסיטת אינדיאנה, שהעפילה שנה קודם לכן לגמר המכללות. אחרי עונה ראשונה מצוינת (16.2 נק' ו-5 ריב' בממוצע למשחק) הגיעו שתי עונות חלשות יותר של המכללה כולה, במהלכן לא הצליחה אינדיאנה להעפיל לטורניר ה-NCAA. בעונתו השלישית והאחרונה בקולג' נבחר רייט לחמישיית ליגת הביג טן והוביל את הליגה בנקודות (18.3 נק' בממוצע למשחק). באותן שנים נמנה רייט גם על נבחרת ארצות הברית למשחקים הגלובליים ב-2002 ועל נבחרת העתודה של ארצות הברית לאליפות פיב"א אמריקה עד גיל 21 ב-2004. עם שתי הנבחרות זכה רייט במדליות זהב. ב-2005 החליט רייט לצאת לדראפט, ונבחר בסיבוב השני במקום ה-47 על ידי מינסוטה טימברוולבס. רייט הצליח לקבל חוזה בקבוצה, אך לאחר חודשיים בהם שותף בשלושה משחקים בלבד הוא הועבר לפלורידה פליים מליגת הפיתוח, הצטיין במדיה (22 נק', 4 ריב' ו-4 אס' בממוצע למשחק) וחזר לשבעה משחקים נוספים בטימברוולבס. בעונתו השנייה ב-NBA שותף רייט ב-19 משחקים. ב-2007/2008 חתם רייט באריס סלוניקי. בשנים הבאות עבר רייט בחובנטוד בדלונה הספרדית, במועדון הכדורסל אוסטנדה הבלגי, בסרגוסה הספרדית ופעמיים בצדביטה זאגרב (בה שיחק לצד דרווין קיצ'ן), וכן חזר לקדנציה נוספת בסלוניקי. עם צדביטה העפיל רייט לפיינל פור היורוקאפ ונבחר לחמישייה השנייה של המפעל ב-2010/2011. ב-2013 חתם בקרסניה קיריליה סמארה הרוסית, במדיה רשם 17 נק', 3 ריב' ו-2 אס' בממוצע למשחק. בינואר 2014 ניצל רייט סעיף המאפשר לו להשתחרר לקבוצת יורוקאפ וחתם בהפועל ירושלים עד לסיום העונה. לאחר עונה בהפועל ירושלים חתם רייט על חוזה חדש לשלוש שנים. בעונת 2014/2015 זכה עם ירושלים באליפות ליגת העל בכדורסל לראשונה בתולדותיה. ב-17 באוקטובר 2015 שוחרר מקבוצה, לאחר שניהל משא ומתן עם קבוצות אחרות. לבסוף חתם בפינאר קרשיאקה הטורקית. ב-3 באוגוסט 2016 חתם באסיבדם יוניברסיטסי מהליגה הטורקית השנייה. ב-12 ביולי 2017 חתם בבויוצ'קמצ'ה. מדיה וקבצים בנושא ברייסי רייט בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) אפרת עמורבן, ברייסי רייט: "המטרות: לשמור על האליפות ולפחות חצי גמר יורוקאפ", באתר ynet, 5 באוקטובר 2015 אפרת עמורבן, ברק חקלאי, ברייסי רייט: "לא רציתי להיות עבד, הרגשתי שסוטרים לי בפנים", באתר ynet, 21 באוקטובר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבנק המרכזי של מדינות מערב אפריקה

הבנק המרכזי של מדינות מערב אפריקה (בצרפתית: Banque Centrale des États de l’Afrique de l’Ouest, בראשי תיבות BCEAO), הוא בנק מרכזי המשרת את שמונה המדינות מתוך מדינות מערב אפריקה, המרכיבות את האיחוד הכלכלי והמוניטרי במערב אפריקה, ה-ECOWAS. המדינות החברות הן: בנין, בורקינה פסו, חוף השנהב, גינאה ביסאו, מאלי, ניז'ר, סנגל וטוגו. הבנק פעיל בפיתוח שירותים פיננסיים, המתאימים לאוכלוסיות חלשות, ולמקבלי משכורות נמוכות. מדיה וקבצים בנושא הבנק המרכזי של מדינות מערב אפריקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הבנק המרכזי של מדינות מערב אפריקה (בצרפתית ובאנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בנקים ובנושא אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.