laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מידה משותפת

במתמטיקה, קיומה של מידה משותפת היא תכונה המאפשרת להשוות בין שני קטעים, שני מספרים או שני מבנים מופשטים (כמו חבורות או מודולים). קיומה של מידה משותפת בין הקטעים a {\displaystyle a} ו- b {\displaystyle b} פירושו שקיים קטע z {\displaystyle z} (ממשי), כך שגם a {\displaystyle a} וגם b {\displaystyle b} ניתנים להרכבה ממספר שלם של עותקים של z {\displaystyle z} . במילים אחרות, היחס בין אורכי הקטעים הוא מספר רציונלי. המונח מופיע לראשונה בספר "יסודות" של אוקלידס. באופן דומה, שני מספרים ממשיים הם בעלי מידה משותפת אם היחס ביניהם הוא רציונלי. הקטעים a {\displaystyle a} ו- b {\displaystyle b} הם בעלי מידה משותפת (כקטעים) אם ורק אם האורכים שלהם בעלי מידה משותפת (כמספרים). לשאלת המידה המשותפת חשיבות מסוימת עבור פונקציות מחזוריות: אם a {\displaystyle a} ו- b {\displaystyle b} הם מחזורים של אותה פונקציה, אז ניתן להסביר את שניהם באמצעות מחזור אחד, קטן יותר, בדיוק כאשר הם בעלי מידה משותפת. קיומם של מספרים אי רציונליים מוכיח כי ישנם קטעים חסרי מידה משותפת. למשל, במשולש ישר-זווית ושווה-שוקיים, אין מידה משותפת לניצב וליתר, משום שלפי משפט פיתגורס היחס ביניהם הוא 2 {\displaystyle {\sqrt {2}}} , ומספר זה אינו רציונלי. בתורת החבורות, לשתי תת חבורות G 1 , G 2 {\displaystyle G_{1},G_{2}} של חבורה G {\displaystyle G} יש מידה משותפת (באנגלית: commensurable) אם לחיתוך G 1 ∩ G 2 {\displaystyle G_{1}\cap G_{2}} יש אינדקס סופי בכל אחת מהן. זוהי הכללה של המושג המקביל למספרים ממשיים, משום שהמספרים a {\displaystyle a} ו- b {\displaystyle b} הם בעלי מידה משותפת אם ורק אם תת-החבורות { n a : n ∈ Z } {\displaystyle \{na:n\in \mathbb {Z} \}} ו- { n b : n ∈ Z } {\displaystyle \{nb:n\in \mathbb {Z} \}} של שדה המספרים הממשיים (כחבורה חיבורית) הן בעלות מידה משותפת. מקיומה של מידה משותפת נובע שהחבורות הן דמוי-איזומורפיות (יש להן תת-חבורות מאינדקס סופי שהן איזומורפיות זו לזו), אבל באופן כללי ההפך אינו נכון. לחבורות נוצרות סופית בעלות מדה משותפת יש גרפי קיילי קוואזי-איזומטריים (אבל יש חבורות קוואזי-איזומטריות שאינן בעלות מדה משותפת). ראו קוואזי-איזומטריה של חבורות להשלכות של תכונה זו. הגדרה דומה תקפה עבור תת-מודולים: M 1 , M 2 {\displaystyle M_{1},M_{2}} הם בעלי מידה משותפת אם לחיתוך M 1 ∩ M 2 {\displaystyle M_{1}\cap M_{2}} יש אינדקס סופי בכל אחד מהם. למשל, אם R הוא חוג דדקינד, אז כל שני תת-מודולים מדרגה מקסימלית של המודול החופשי R n {\displaystyle R^{n}} הם בעלי מידה משותפת. שני מרחבים טופולוגיים, בעלי אותו מרחב כיסוי אוניברסלי, הם בעלי מידה משותפת אם יש להם מרחב כיסוי משותף, בעל אינדקס סופי מעל כל אחד מהם. אם החבורה G {\displaystyle G} פועלת על מרחב פשוט קשר X {\displaystyle X} , ו- G 1 , G 2 {\displaystyle G_{1},G_{2}} הן תת-חבורות, אז מרחבי המנה X / G 1 {\displaystyle X/G_{1}} ו- X / G 2 {\displaystyle X/G_{2}} בעלי מידה משותפת אם ורק אם G 1 {\displaystyle G_{1}} בעלת מידה משותפת עם תת-חבורה צמודה ל- G 2 {\displaystyle G_{2}} . בהקשרים גאומטריים, נקראת לפעמים תכונה זו "מידה משותפת", אף-על-פי שהיא חלשה יותר מקיום מידה משותפת במובן הקודם בין תת-החבורות.
אלפא 15 HP

אלפא 15 HP (באיטלקית: Alfa 15 HP) היא מכונית משפחתית בסגנון מכונית עידן פליז בתצורת טורפדו - קבריולה, אשר יוצרה על ידי חברת אלפא רומאו האיטלקית (בשנת 1911 חברת "אלפא רומיאו" הייתה קרויה "A.L.F.A.") אשר יוצרה בין השנים 1911–1913. סך הכול יוצרו 100 יחידות. דגם פתוח לחלוטין 4 מושבים נפרדים 4 גלגלים סימטריים מערכת היגוי - מימין הצתה -מגנטו מנוע בנזין מנוע קדמי - אנכי אורכי, בלוק ראשי קבוע ברזל יצוק מנוע הנעה אחורית מאייד יחיד בלמים: קדמיים - בלמי תוף מכניים, אחוריים - אין מיתלים - חזית: סרן קשיח, קפיץ עלים אליפטיים חצי-אליפטיים. אחורי: קפיץ עלים רבעוניים וחצי אליפטיים 2 גלגלים רזרביים - מאחור מחיר היחידה באיטליה (1911-1913) עמד על 9,500 לירה איטלקית "אלפא 15 HP" "אלפא 15 HP" - מבט לתא הנהג "אלפא 15 HP" "אלפא 15 HP" אלפא רומיאו מדיה וקבצים בנושא אלפא 15 HP בוויקישיתוף אלפא 15 HP, סרטון באתר יוטיוב "אלפא 15 HP" traumautoarchiv.de/html/4723 דגם "אלפא 15 HP" museoalfaromeo.com/en-us/collezione/Pages/A-L-F-A--15-HP-Corsa "אלפא 15 HP" - תמונה flickr.com/photos/dgk_88/41866040202
צב פינטה ענק

צב פינטה ענק (שם מדעי: Chelonoidis nigra abingdonii) הוא תת-מין נכחד של זוחל מהמין צב גלאפגוס שחי באי הקטן פינטה, אחד מאיי גלאפגוס. כמה חוקרים רואים בו מין נפרד. לצבים אלה שריון מגודל בצורת אוכף, בצורה המאפשרת התרוממות של הצוואר הארוך של הצב עד לצמרות עצים קטנים או קקטוסים. הצב ניזון מעשבים, פרחים ופירות של קקטוסים ושותה כמויות מים, אך לאחר מכן יכול לשרוד כמה חודשים מבלי לאכול או לשתות. הצב יכול לנוח 16 שעות ביום. הצבים התרבו בינואר עד מאי ונעו לעבר מושבות הקינון ביוני עד לנובמבר. צבי ענק אלה תוארו כבר ב-1877 בידי החוקר הגרמני אלברט גינטר (Albert Günther), מדגימות שהגיעו ללונדון. לאחר ציד כבד שהתרחש במאה ה-19 וכן הבאת מינים פולשים לאיים, הצבים נעלמו מהנוף והייתה הנחה שצבים אלה נכחדו לגמרי מהעולם. אך ב-1971 נמצא פרט בודד שלא נכחד - פרט שקיבל את השם ג'ורג' הבודד, והיה האחרון מבני תת-מינו עד שמת בגיל 100 בשנת 2012. ניסיונות להרביע אותו במינים אחרים לא צלחו. בשנת 2020 נתגלו שלושים פריטים של צבים הנושאים את הגנים של תת-מין זה באי איסבלה. מדיה וקבצים בנושא צב פינטה ענק בוויקישיתוף צב פינטה ענק, באתר ITIS (באנגלית) צב פינטה ענק, באתר NCBI (באנגלית) צב פינטה ענק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צב פינטה ענק, באתר GBIF (באנגלית) צב פינטה ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
פודוקנמיס צהוב-נקודות

פודוקנמיס צהוב-נקודות (שם מדעי: Podocnemis unifilis) הוא מין של צב מים גדול ממשפחת הפודוקנמיים החי באזורים הטרופיים של אמריקה הדרומית. הוא מצוי בטבע בסכנת הכחדה. צב זה הוא קרובו של הצב הענקי צב אראו והוא מגיע לאורך 45 ס"מ ושוקל עד 8 קילוגרם. הצב מאופיין בפניו השחורות, אך המנוקדות בנקודות צהובות ובשריונו הנמוך בצבע חום עד שחור והשוליים שלו בהירים ובעלי בליטות דוקרניות בקצוות. רוב הגוף אפור כהה. והרגליים קצרות אך מותאמות לשחייה. העיניים של הצב גדולות וצהובות והחוטם קצר, מופנה כלפי מעלה ובעל נחיריים רחבות מאוד העוזרות לצב לצלול לזמן ארוך ולנשום מתחת למים. כחבר בקבוצה צבים מצדדי-צוואר הצב אינו יכול להכניס את הצוואר והראש לתוך השריון אלא רק להטות אותם לצדו. הצב חי בטבע בביצות, נהרות ואגמים ברחבי אגן האמזונאס ונהר האורינוקו. כאשר הנהרות מציפים יערות גשם הם נכנסים גם אליהם. לעיתים קרובות הם נחים בשמש, לעיתים אחד על השני. מזונם כולל בעיקר עשבים שונים ופירות אך גם חסרי חוליות שונים, דגים קטנים ונבלות. הנקבות מטילות 4–35 ביצים בגדות הנהרות החוליים בעונה היבשה, אז אין סכנה שהם יישטפו בהצפות. הביצים בוקעות כעבור 66–160 יום והצעירים מגיחים מהר ונעים לעבר המים בטרם טורפים כמו חוטמננים ועופות דורסים יספיקו לטרוף אותם. במים הם יכולים להיטרף בידי קיימנים, לוטרות, נחשים, דגים גדולים וצפרדעים. מזונם כולל מזון צמחי בתוספת נבלות ורכיכות. הצבים נמצאים בסיכון עקב סחר בצבים לגידול בארצות הברית, שם יש חוות לגידול צבים כאלה. מצב שימורם בטבע הוא "פגיע" (VU). מדיה וקבצים בנושא פודוקנמיס צהוב-נקודות בוויקישיתוף פודוקנמיס צהוב-נקודות, באתר ITIS (באנגלית) פודוקנמיס צהוב-נקודות, באתר NCBI (באנגלית) פודוקנמיס צהוב-נקודות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פודוקנמיס צהוב-נקודות, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פודוקנמיס צהוב-נקודות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פודוקנמיס צהוב-נקודות, באתר GBIF (באנגלית) פודוקנמיס צהוב-נקודות באתר הרשימה האדומה של IUCN
1907 במוזיקה

ערך מורחב – 1907 27 במאי – נפתח מוזיאון בית באך  פרסום "סקיצה של אסתטיקה חדשה למוזיקה" מאת פרוצ'ו בוזוני פרדריק דיליוס – "Songs of Sunset" ו-"Brigg Fair" ארנסט פון דוהנאני – רביעיית מיתרים מס' 2 אופוס 15 אדוארד אלגר – "The Wand of Youth" ריינהולד גליאר – סימפוניה מס' 2 בדו מינור גוסטב הולסט – A Somerset Rhapsody סרגיי רחמנינוב – סימפוניה מס' 2 במי מינור סונאטה לפסנתר מס' 1 ברה מינור מקס רגר – שלישיית פסנתר במי מינור, אופוס 102 אוטורינו רספיגי – רביעיית מיתרים ברה מז'ור ניקולאי רימסקי-קורסקוב – "תרנגול הזהב" אלכסנדר סקריאבין – סונאטה לפסנתר מס' 5, אופוס 53 יוזף סוק – סימפוניה מס' 2 "אזראאל" ז'אן סיבליוס – סימפוניה מס' 3 בדו מז'ור, אופוס 52 חואקין טורינה – חמישייה לפסנתר, אופוס 1 פרנצ'סקו צ'ילאה – "גלוריה" פרדריק דיליוס – "A Village Romeo and Juliet", ברלין, 21 בפברואר ז'יל מאסנה – "ת'רז" שיגיונות זיגפלד – הפקה בברודוויי פרנץ להאר – הפקות של האופרטה "האלמנה העליזה" בלונדון ובברודוויי 29 באפריל – טינו רוסי, זמר ושחקן קולנוע צרפתי (נפטר ב-1983) 18 במאי – קליפורד קרזון, פסנתרן אנגלי (נפטר ב-1982) 26 ביולי – אנדרה גרטלר, כנר הונגרי (נפטר ב-1998) 8 באוגוסט – בני קרטר, מוזיקאי ג'אז אמריקאי (נפטר ב-2003) 25 בדצמבר – קאב קאלוויי, זמר, ומוביל הרכב ג'אז אמריקאי (נפטר ב-1994) 17 במרץ – ארנסטו קהלר, חלילן ומלחין איטלקי 3 באפריל – דזירה ארטו, זמרת סופרן בלגית 15 באוגוסט – יוזף יואכים, כנר, מלחין ומנצח 4 בספטמבר – אדוורד גריג, מלחין נורווגי 17 בספטמבר – איגנץ בריל, פסנתרן ומלחין אוסטרי מדיה וקבצים בנושא 1907 במוזיקה בוויקישיתוף
צב ראשתן מדגסקרי

צב ראשתן מדגסקרי (שם מדעי: Erymnochelys madagascariensis) הוא מין צב ממשפחת הפודוקנמיים המצוי רק במערב מדגסקר והוא המין היחיד מסוגו. אוכלוסיית צב זה כמעט נכחדה לחלוטין עקב ציד ועקב שימוש לתרופות מסורתיות סיניות. איומים נוספים על הצב הם מלכודות דגים בעלות קרסים, רשתות חזקות וכן פיתוח קרקע הפוגע בנהרות. צב זה הוא אחד מ-25 מיני הצבים שבסכנת הכחדה חמורה, לפי הארגון "Turtle Conservation Funds"‏ (TFC). הצב מגיע לאורך 50 ס"מ והוא אחד מהגדולים שבבני משפחתו. הוא בעל שריון חום-ירקרק, לעיתים עם כיסוי אצות וגוף וראש מגודל בצבע אפור כהה עד ירקרק. הבטן כתומה והרגליים קצרות. הצב אינו יכול להכניס את הראש לשריון. הוא חי רק באגמים ונהרות איטיים באזור השפלות של מערב מדגסקר והצעירים מצויים במים רדודים מאוד, שם יש פחות טורפים. הצבים ניזונים מצמחייה מימית ופירות והצעירים ניזונים מיצורי מים קטנים. מדיה וקבצים בנושא צב ראשתן מדגסקרי בוויקישיתוף צב ראשתן מדגסקרי, באתר ITIS (באנגלית) צב ראשתן מדגסקרי, באתר NCBI (באנגלית) צב ראשתן מדגסקרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צב ראשתן מדגסקרי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) צב ראשתן מדגסקרי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צב ראשתן מדגסקרי, באתר GBIF (באנגלית) צב ראשתן מדגסקרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
צב ראשתני אמזוני

צב ראשתני אמזוני (שם מדעי: Peltocephalus dumerilianus) הוא מין צב ממשפחת הפודוקנמיים המצוי באגן האמזונאס באמריקה הדרומית והוא המין היחידי בסוגו. את שמו המדעי הוא קיבל על שם החוקר הצרפתי אנדרה דומריל (André Marie Constant Duméril‏; 1774 – 1860). הצב מזכיר במראהו את המין צב ראשתן מדגסקרי. תפוצתו בטבע היא במדינות: ברזיל (באמזונאס ובפארה), קולומביה, גינאה הצרפתית, ונצואלה, אקוודור ויכול להיות שגם בפרו. הצב חי באגמים ונהרות טרופיים כמו האמזונאס וביערות מוצפים. אורך הצב עד 44 ס"מ והוא בעל שריון גדול בו החלק הקדמי של השריון מוגבה מעט משאר השריון. הצבע אפור עד חום בהיר והגוף בהיר עם ראש גדול שחור בעל כתמים כתומים ורגליים קצרות המותאמות לשחייה. הוא ניזון הן מהחי והן מהצומח. מדיה וקבצים בנושא צב ראשתני אמזוני בוויקישיתוף צב ראשתני אמזוני, באתר ITIS (באנגלית) צב ראשתני אמזוני, באתר NCBI (באנגלית) צב ראשתני אמזוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צב ראשתני אמזוני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) צב ראשתני אמזוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צב ראשתני אמזוני, באתר GBIF (באנגלית) צב ראשתני אמזוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
פודוקנמיס

פּוֹדוֹקְנֵמִיס (שם מדעי: Podocnemis) הוא סוג של צבי מים ממשפחת הפודוקנמיים החיים באמריקה הדרומית וכוללים את מרבית המינים הקיימים מהמשפחה. צבים אלה יכולים להגיע עד לאורך 1.07 מ' ולשקול מעל 90 קילוגרם אצל המין צב אראו שהוא הגדול שבבני קבוצת צבים מצדדי-צוואר. צבים אלה מותאמים לחיים במים והם בעלי שריון נמוך ומקורה, לעיתים עם בליטות קוצניות בקצוות. הם מצויים רוב חייהם במים, אך עולים ליבשה להתחמם, לעיתים בחבורות. מינים אלה הם אוכלי כל הניזונים ממגוון צמחי מים ופירות נפולים, אך גם מחסרי חוליות ומנבלות. חלק מהמינים נמצאים בסכנת הכחדה בטבע וכמה מינים כבר נכחדו. Podocnemis erythrocephala צב אראו (Podocnemis expansa) פודוקנמיס נהר מגדלנה (Podocnemis lewyana) Podocnemis sextuberculata פודוקנמיס צהוב-נקודות (Podocnemis unifilis) Podocnemis vogli Podocnemis bassleri - נכחד Podocnemis medemi - נכחד Podocnemis pritchardi - נכחד מדיה וקבצים בנושא פודוקנמיס בוויקישיתוף פודוקנמיס, באתר ITIS (באנגלית) פודוקנמיס, באתר NCBI (באנגלית) פודוקנמיס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פודוקנמיס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פודוקנמיס, באתר GBIF (באנגלית)
רג'אה עאלם

רג'אה עאלם (בערבית: رجاء عالم) (נולדה ב-1970) היא סופרת סעודית. לעאלם יש תואר ראשון בספרות אנגלית, והיא מלמדת במרכז להכשרת גננות בג'דה, ערב הסעודית. היא סופרת זוכת פרסים, הכותבת בסגנון שהוא תערובת של המודרני עם תמות מסורתיות. עאלם פרסמה מספר מחזות, שלושה רומנים, ואוסף סיפורים קצרים, נהר אל-חיוואן (נהר החיות, 1994).  הסיפור הקצר שלה "One Thousand Braids and a Governess" תורגם לאנגלית ופורסם באנתולוגיה Voices of Change: short stories by Saudi Arabian women writers, בעריכת אבובאקר בגדר, אווה מ. היינריכסדורף, ודברה אקרס.  חלק מן העבודות שלה בערבית נאסרו לפרסום/מכירה. הכתיבה באנגלית הייתה החלטה משמעותית עבור עאלם. היא אמרה: "העובדה היא שבני עמי נסחפים הרחק מן התרבות שלהם, ורבים מהם כבר לא מבינים כלל על מה אני כותבת. אז אני מוצאת את עצמי מחפשת דרכים חדשות לתקשר, שפות אחרות, ואנגלית הייתה הראשונה שעלתה בדעתי...להציג את עצמך לעולם בשפה אחרת, זו דרך להשיל עכבות. כל הדברים שגרמו לי להרגיש בושה איבדו את אחיזתם המורבידית והפכו למקובלים. אף פעם לא קראתי את הספרים שלי בשפה הערבית; זה גורם לי להרגיש ערומה לגמרי. אך לקרוא אותם בשפה אחרת, זה גורם לי להרגיש שאני חיה, באופן פיוטי." עאלם נולדה וגדלה במכה, ומתגוררת בג'דה ובפריז. עאלם הוכרזה כזוכה משותפת בפרס בוקר הערבי לשנת 2011 עבור הרומן שלה The Doves' Necklace. היא חלקה את הפרס עם הסופר המרוקאי מוחמד אכארי. עאלם משתפת פעולה עם אחותה, שאדיה עאלם, שהיא אמנית חזותית, ביצירת עבודות מיצב. ביצירה In Negative No More ‏(2004), דמותן של האמניות משוקפת על וילון מוזהב, אשר מיוצר מנגטיבים של צילומים משפחתיים מתקופות שונות בחייהן, הארוגים יחד. העבודה הביוגרפית מתארת את מקומה של האמנית-האישה בחברה הערבית, כשהיא משילה מעליה דעות קדומות שליליות וסטריאוטיפים. ב-2011, השתיים ייצגו את ערב הסעודית בביתן הראשון שלה בביאנלה של ונציה, עם עבודתן The Black Arch, עבודה החוקרת את המשמעות של הצבע השחור מבחינה פיזית ונפשית בחייהן - מהצלליות השחורות של נשים סעודיות מכוסות בורקה, ועד הכיסוי השחור של הקעבה - צבע שהן מתארות כצובע את העיר מכה. ثقوب في الظهر (Thouqoub fi el-dahr) Beyrouth: Dar al Adab, 2006. רג'אה עאלם, באתר OCLC (באנגלית) ستر (Sitr) Beyrouth : Dar al Adab, 2006. רג'אה עאלם, באתר OCLC (באנגלית) الرقص على سن الشوكة (Al-raqs ala sinn al-shouka) Beyrouth: Dar al Adab, 2006. רג'אה עאלם, באתר OCLC (באנגלית) طريق الحرير (Tariq al-harir) Beyrouth : Dar al Adab, 2006. רג'אה עאלם, באתר OCLC (באנגלית) خاتم (Khatim) Beyrouth : Dar al-bayda, 2006. רג'אה עאלם, באתר OCLC (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא רג'אה עאלם בוויקישיתוף "Writing Arabian Style". אורכב מ-המקור ב-25 בינואר 2007. {{cite news}}: (עזרה) "9th International Literature Festival, Berlin". 2009. McDonough, Tom. "Raja Alem". BOMB Magazine Spring 2008. Top 10 Female Artists From The Middle East, C. A. Xuan Mai Ardia, Culture Trip, 12 January 2017 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רג'אה עאלם".
אליפות אירופה בכדוריד 2010

אליפות אירופה בכדוריד 2010 היא אליפות אירופה התשיעית והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בנורווגיה בין ה-19 בינואר ל-31 בינואר 2010. המשחקי הגמר נערכו בווינה ב-Wiener Stadthalle שמכיל כ-16,150 מקומות. צרפת זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות הנבחרת. מפת הערים המארחות בנורווגיה   אינסברוק לינץ גראץ וינר נוישטאדט וינה המדינה המערכת (אוסטריה) והאלופה המכהנת (דנמרק) העפילו ישירות. יתר 14 נבחרות העפילו דרך המוקדמות. 16 קבוצות חולקו ל-4 בתים. שלוש נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשני בתים. בכל בית העפילו 2 קבוצות ומשחקי הפלייאוף. המשחקים נערכו בגראץ באולם Stadthalle Graz שמכיל 5,000 מקומות. המשחקים נערכו בלינץ באולם Intersport Arena שמכיל 6,000 מקומות. המשחקים נערכו באינסברוק באולם OlympiaWorld שמכיל 10,000 מקומות. המשחקים נערכו בווינר נוישטאדט באולם Arena Nova שמכיל 5,000 מקומות. המשחקים נערכו בווינה באולם Wiener Stadthalle שמכיל 11,000 מקומות. המשחקים נערכו באינסברוק באולם OlympiaWorld שמכיל 10,000 מקומות. נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה בבית ה' של המוקדמות. היא סיימה את הבית במקום החמישי ולא העפילה להמשך התחרות. מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה בכדוריד 2010 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בכדוריד 2010 מידע מאתר איגוד הכדוריד האירופי (אורכב 26.02.2011 בארכיון Wayback Machine) נתונים מאתר טודור66 פירוט משחקי המוקדמות
חכאי עטלף

חכאי עטלף (שם מדעי: Ogcocephalidae) הוא משפחת דגים מסדרת החכאים המצוידים בזרועות-סנפירים איתם הם צועדים על קרקעית הים. תפוצתם היא באוקיינוסים טרופיים וסוב-טרופיים, בעומק 200-3,000 מ'. כמה מינים מגיעים עד לעומק 4,000 מטרים ואחרים חיים במימי חופים או אף בשפכי נהרות. המין Ogcocephalus darwini חי במים הקרים של איי גלאפגוס. דגים אלה קיבלו את שמם על שם דמיונם לבטאים המכונים "עטלפי הים". הם בעלי סנפירי חזה רחבים מאוד המשמשים כגפיים וגוף עגלגל וקטן מאחוריהם. הראש ענקי ואילו הזנב והחלק האחורי קטנים מאוד. אורכם המרבי עד 50 ס"מ. החכאים ניזונים ממיני סרטנים, דגים אחרים ותולעים רב זיפיות באמצעות שימוש באורם המלאכותי, אף שה"חכה" אינה נמצאת בקצה המצח כמו רוב החכאים. משפחה חכאי עטלף (Ogcocephalidae) סוג Coelophrys - בו 7 מינים סוג Dibranchus - בו 14 מינים סוג Halicmetus - בו 3 מינים סוג Halieutaea - בו 9 מינים סוג Halieutichthys - בו 4 מינים סוג Halieutopsis - בו 9 מינים סוג Malthopsis - בו 13 מינים סוג Ogcocephalus - בו 13 מינים סוג Solocisquama - בו 3 מינים סוג Zalieutes - בו 2 מינים מדיה וקבצים בנושא חכאי עטלף בוויקישיתוף חכאי עטלף, באתר ITIS (באנגלית) חכאי עטלף, באתר NCBI (באנגלית) חכאי עטלף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חכאי עטלף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חכאי עטלף, באתר GBIF (באנגלית) חכאי עטלף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אליפות אירופה בכדוריד 2012

אליפות אירופה בכדוריד 2012 היא אליפות אירופה העשירית והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בנורווגיה בין ה-15 בינואר ל-29 בינואר 2012. המשחקי הגמר נערכו בבלגרד בבלגרד ארנה שמכיל כ-8,150 מקומות. דנמרק זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות הנבחרת. מפת הערים המארחות בסרביה   נובי סד ניש ורשאץ בלגרד המדינה המערכת (סרביה) והאלופה המכהנת (צרפת) העפילו ישירות. יתר 14 נבחרות העפילו דרך המוקדמות. 16 קבוצות חולקו ל-4 בתים. שלוש נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשני בתים. בכל בית העפילו 2 קבוצות ומשחקי הפלייאוף. המשחקים נערכו בבלגרד באולם בלגרד ארנה שמכיל כ-8,150 מקומות. המשחקים נערכו בניש באולם Čair Sports Center שמכיל כ-5,000 מקומות. המשחקים נערכו בנובי סד באולם SPENS שמכיל כ-11,500 מקומות. המשחקים נערכו בורשאץ באולם Millennium Centar שמכיל כ-5,000 מקומות. המשחקים נערכו בבלגרד באולם בלגרד ארנה שמכיל כ-8,150 מקומות. המשחקים נערכו בנובי סד באולם SPENS שמכיל כ-11,500 מקומות. נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה בבית ג' של המוקדמות. היא סיימה את הבית במקום הראשון והעפילה לשלב השני. בשלב השני היא סיימה אחרונה בבית ולא העפילה להמשך התחרות. מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה בכדוריד 2012 בוויקישיתוף מידע מאתר איגוד הכדוריד האירופי (אורכב 23.08.2018 בארכיון Wayback Machine) נתונים מאתר טודור66 פירוט משחקי המוקדמות
סולומון לב

סולומון לב (בגרמנית: Solomon Loeb; ‏29 ביוני 1828 – 12 בדצמבר 1903) היה בנקאי, איש עסקים ונדבן יהודי-אמריקאי יליד גרמניה. את תחילת הונו עשה ממסחר בטקסטיל, ובהמשך נעשה בנקאי כשיסד עם גיסו את בנק קוהן, לב ושות' (אנ'). סולומון לב נישא לפאני קוהן, אחותו של הבנקאי אברהם קוהן (אנ'). מאוחר יותר נישא בשנית לבטי גלנברג. בתו תרזה (1854–1933) נישאה לבנקאי והנדבן יעקב שיף שהצטרף ב-1875 לצוות הבנק של חמיו ומונה לעמוד בראש הבנק כעבור עשר שנים מהצטרפותו. בתם פרידה שיף (1876–1958) נישאה לפליקס ורבורג (ראו: משפחת ורבורג) מוריס לב (1863–1912) - כימאי. נישא לאידה קוהן, בתם של שמואל ורגינה קוהן, ואחייניתו של אברהם קוהן בתו גיטה (1865–1956) נישאה לבנקאי אייזיק ניוטון זליגמן (אנ') בתם מרגרט ולנטינה זליגמן נישאה לבנקאי סמואל אדולף לויסון, בנו של אדולף לויסון (אנ') ג'יימס לב (אנ') - בנקאי ונדבן בתו נינה לב (1870–1945) נישאה לבנקאי פאול ורבורג, אחיו של פליקס שנישא לאחייניתה בנם ג'יימס ורבורג (אנ') היה אף הוא בנקאי Birmingham, Stephen (1996). Our Crowd: The Great Jewish Families of New York. Syracuse University Press. ISBN 0815604114
לטאת לבה

לטאת לבה (שם מדעי: Microlophus) היא סוג של לטאות ממשפחת הטרופידוריים החיות באזורי אקלים טרופי באמריקה הדרומית. שבעה מינים מהסוג חיים באיי גלאפגוס שבאוקיינוס השקט. מינים אחרים מצויים ברחבי אקוודור, צ'ילה ופרו מחופים ויערות עד למורדות הרי האנדים. מקור שמם בפעילות חלקם על חופים געשיים המלאים בלבה קשיחה, דבר הנפוץ באיי גלאפגוס. אלו מיני לטאות קטנות וזריזות, בעלות צידיים צבעוניים המשמשים למשיכת בני זוג ולאיום על יריבים. ללטאות ראשים קטנים ורגליים ארוכות, והן מהירות ביותר. הן צדות חרקים כגון זבובים, לעיתים בשיתוף פעולה הדדי של חיות גדולות יותר כגון איגואנות ים או אריות ים, המושכים אליהם זבובים רבים. לטאת לבה גלאפגוס (Microlophus albemarlensis) - חיה באיי גלאפגוס Microlophus atacamensis Microlophus bivittatus - חיה באיי גלאפגוס Microlophus delanonis - חיה באיי גלאפגוס Microlophus duncanensis - חיה באיי גלאפגוס Microlophus grayii - חיה באיי גלאפגוס Microlophus habelii - חיה באיי גלאפגוס Microlophus heterolepis Microlophus koepckeorum Microlophus occipitalis Microlophus pacificus - חיה באיי גלאפגוס Microlophus peruvianus Microlophus quadrivittatus Microlophus stolzmanni Microlophus tarapacensis Microlophus theresiae Microlophus theresioides Microlophus thoracicus Microlophus tigris Microlophus yanezi מדיה וקבצים בנושא לטאת לבה בוויקישיתוף לטאת לבה, באתר ITIS (באנגלית) לטאת לבה, באתר NCBI (באנגלית) לטאת לבה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לטאת לבה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לטאת לבה, באתר GBIF (באנגלית)
האטצ'ר (טריצרטופס)

האטצ'ר (Hatcher, מספר קטלוגי USNM 500000‏) הוא השם שניתן לשלד הטריצרטופס מהמין Triceratops horridus במוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע סמית'סוניאן בוושינגטון הבירה, ארצות הברית. שלד זה, שהורכב והוצג לראשונה ב-1905, היה השלד הראשון של הטריצרטופס בתצוגה מוזיאלית ואחד המאובנים הידועים ביותר של המוזיאון. בנוסף לשלד המוצג במוזיאון, יציקת ארד בצורת הגולגולת של האטצ'ר בגודל מלא, מוצבת מחוץ למוזיאון. האטצ'ר הורכב לראשונה ב-1905 מאוסף מאובנים של מספר פרטים של טריצרטופס שאסף הפלאונטולוג וצייד המאובנים ג'ון בל האטצ'ר, שעל שמו נקרא השלד. את השלד ניסו להרכיב לפי האיורים של עותניאל צ'ארלס מארש, מי שגילה, תיאר והגדיר לראשונה את הטריצרטופס. בעת הניסיון להרכיב את השלד נאלצו טכנאי המוזיאון להשתמש במאובנים ממספר פרטים (שלא היו באותו גודל) מאחר שלא נמצא שלד שלם של טריצרטופס. בעיה נוספת שהם נתקלו בה הייתה כאשר ניסו להציב את הרגליים הקדמיות בצורה זקופה לחלוטין, כמו באיור של מארש. הם גילו שהעצמות פשוט לא מסתדרות בצורה הזו ונאלצו להרכיב אותן כאשר הן נוטות החוצה בזווית, בתנוחה בה הרגליים הקדמיות מפוסקות ופרושות לצדדים (בתנוחה שיותר אופיינית ללטאות). בשנות ה-90 של המאה ה-20 התברר כי מצב השלד בכי רע ויש לנקוט בפעולות שימור דחופות. אוצר התצוגה החליט לנצל את ההזדמנות לסריקה דיגיטלית תלת-ממדית של השלד, הן כדי לאפשר הדפסה תלת-ממדית של העתקים שיחליפו מאובנים פגיעים או יתקנו חלקים פגומים בשלד והן בשביל לאפשר יצירת דגמים שבאמצעותם הפלאונטולוגים יחקרו את התנוחה ויכולת התנועה של הטריצרטופס. השלד פורק, נסרק והורכב מחדש. בשנת 2001 הוצב במוזיאון השלד המחודש אחרי פעולות שימור והחלפת המאובנים הפגיעים, הפגומים או השגויים בהעתקים מתוקנים שנוצרו על פי הסריקה הממוחשבת. לצידו הוצב דגם בקנה מידה 1:6 של השלד כפי שהיה בתנוחה המקורית מ-1905. ב-2014 נסגרה תצוגת המאובנים של המוזיאון לצורך שיפוצים ובנייה מחדש, והיא נפתחה לציבור ב-2019. בינתיים "האטצ'ר" הטריצרטופס ו"סטן" הטירנוזאורוס רקס מוצגים לקהל הרחב בתצוגה זמנית. בתצוגה החדשה ניצבת דיורמה של שלדים בה הטירנוזאורוס החדש של המוזיאון, סטן, טורף את הגווייה של האטצ'ר (שלא ברור אם מת בקרב או באופן טבעי). טריצרטופס ליין (טריצרטופס) יושי (טריצרטופס) ביג ג'ון (טריצרטופס) הורידוס (טריצרטופס) דו-קרב הדינוזאורים (מאובן) (Dueling Dinosaurs) מאובן מדיה וקבצים בנושא האטצ'ר בוויקישיתוף מידע על תצוגת הטריצרטופס 1 באתר המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע דרך ארכיון האינטרנט מידע על תצוגת הטריצרטופס 2 באתר המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע דרך ארכיון האינטרנט שחזור של שלד טריצרטופס הורידוס שלם על בסיס האטצ'ר, מאת סקוט הארטמן 2020 מידע על התצוגה ו מידע נוסף על הטריצרטופס האטצ'ר, באתר המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, המכון הסמיתסוני דרך ארכיון האינטרנט. Museums and the Triceratops Posture Problem – Part 2. מידע על התצוגה ו כתבה עליה, באתר המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, המכון הסמיתסוני. סט תמונות 1 ו סט תמונות 2 של העברת השלד המתוקן בעת חידוש אולם המאובנים, באתר המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, המכון הסמיתסוני, מאי 2014. Preview of "The Last American Dinosaurs: Discovering a Lost World", ערוץ היוטיוב הרשמי של המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, 2014