תאו ואן גוך (סוחר אמנות)

תאודורוס ואן גוך (Theodorus van Gogh; ‏1 במאי 1857 – 25 בינואר 1891) היה סוחר אמנות הולנדי. הוא היה אחיו הצעיר של הצייר וינסנט ואן גוך, ונודע בשל התמיכה הכספית והרגשית שהעניק לו. בנוסף היה דמות משפיעה בהבאת אמנות הולנדית וצרפתית בת תקופתו לידיעת הציבור הרחב. ואן גוך נולד בזונדרט, עיירה קטנה בהולנד, בנם של אנה קורנליה קרדבנטוס ותאודורוס פן חוך. לואן גוך היו חמישה אחים ואחיות ביניהם וינסנט ואן גוך, ממנו היה צעיר בארבע שנים, קורנליוס, ויל ואן גוך, אליזבת (ליס) ואנה. כשהיה כבן 16 החל לעבוד בסניף בריסל של חברת המסחר באמנות Goupil & Cie. בהמשך עבד בסניפי החברה בלונדון ובהאג ומ-1884 בסניף הראשי בפריז. בפריז הכיר את אנדריס בונחר (Andries Bonger) וב-1889 נשא לאשה את אחותו יוהנה. ב-1890 נולד בנם וינסנט וילם. באותה שנה מת אחיו וינסנט לאחר ששלח יד בנפשו. בעוד שתאו ואן גוך מוכר בעיקר בשל יחסיו עם אחיו והשפעתו עליו, הוא תרם גם תרומה משמעותית כסוחר אמנות. במידה רבה בזכותו התוודע הציבור הרחב לעבודותיהם של ציירים מזרם האימפרסיוניזם דוגמת קלוד מונה ואדגר דגה, שתאו שיכנע את מעסיקיו לקנות ולהציג את ציוריהם. תאו ואן גוך סבל ממחלה זיהומית ניוונית של מערכת העצבים המרכזית (Dementia paralytica). לאחר מות אחיו הידרדרה בריאותו במהירות. הוא התאשפז בבית חולים פסיכיאטרי בדן דולדר שליד העיר אוטרכט בהולנד באמצע נובמבר 1890. הוא מת שם שישה חודשים לאחר מות אחיו, בגיל 33. תאו ואן גוך נקבר באוטרכט. ב-1914, על פי בקשת אלמנתו יוהנה, הועברה גופתו לקבורה בצד קבר אחיו בעיירה אובר סור אואז (אנ') שבצרפת. הבמאי תאו ואן גוך היה נינו של תאו. הוא נרצח בהולנד בשנת 2004 בעקבות ביקורת שפרסם על האסלאם במסגרת עבודתו. תאו ואן גוך העריץ את אחיו וינסנט. הוא היה מהמעטים שהבינו את מצבו של וינסנט והוא היה מודאג ביחס למצבו הנפשי. הוא גם היה מהמעטים שעמם היה וינסנט מסוגל לשוחח בכנות. תאו תמך בדרכו האמנותית של אחיו במתן כסף ובסיוע רגשי רב. עיסוקו של תאו בסחר אמנות סייע לו לעוץ עצה לאחיו. במהלך תקופה בת כשנתיים (1886-‏1888) גרו האחים יחד במונמארטר שבפריז. בתקופה זו התוודע וינסנט בזכות אחיו אל הציירים פול גוגן, פול סזאן, אנרי טולוז לוטראק, אנרי רוסו, קאמי פיסארו וז'ורז' סרה. הייתה לתאו יד בהחלטת וינסנט ופול גוגן לעבור לגור בעיר ארל ב-1888. תאו סייע כספית לא רק לוינסנט אלא גם למעברו של גוגן מברטאן לארל. עזרתו של תאו סייעה לקיומו של שיתוף הפעולה האמנותי בין שני הציירים. התקשורת בין שני האחים לא הייתה קלה. הם החליפו מכתבים (המוקדם שבהם ב-1872, וביתר שאת מ-1881), כאשר תאו היה הכותב העיקרי. וינסנט לא הקפיד לשמור את מכתבי אחיו (שרדו רק 39 מהם, ורובם מהשנים 1888-‏1890), אך תאו שמר כל אחד מהם - 651 בסך הכל. על כן שרדו בעיקר תשובותיו של וינסנט לאחיו. מכתביו של תאו לווינסנט היו מלאים בדברי שבח ועידוד. וינסנט שלח לאחיו טיוטות של רעיונות לציור וכן דיווחים על חוויותיו בחיי היומיום, שתאו נהנה לקבל. במכתבים כלולים גם ויכוחים מרים בין האחים. מכתביו של וינסנט לתאו, שנכתבו החל בשנת 1874, הם אחד המקורות העיקריים לתולדות חיו, שכן הם הכילו לא רק תיאורים של ימיו - כמעין יומן - אלא גם תיאורים של מחשבותיו ותחושותיו. מעט ידוע על התקופה שבה גרו האחים יחד במונמארטר, שכן אז הם מיעטו להתכתב. לאחר מות שני האחים החליטה יוהנה ואן גוך לפרסם את ההתכתבות ביניהם ובעיקר בזכותה היא מוכרת כיום לציבור הרחב. היא הקדישה שנים רבות להכנתה לפרסום, שנעשה לראשונה ב-1914. ההתכתבות תופסת את עיקרו של הספר מכתבי וינסנט ואן גוך (אנ') ובו כ-820 מכתבים ששלח הצייר בימי חייו וכשמונים שקיבל. היחסים בין האחים היו נושא עיקרי בשני סרטי קולנוע - תאווה לחיים בבימויו של וינסנט מינלי ווינסנט ותאו (אנ') בבימויו של רוברט אלטמן. מדיה וקבצים בנושא תאו ואן גוך בוויקישיתוף על מכתבי וינסנט ואן גוך, באתר מוזיאון ואן גוך (באנגלית) תוכנית מוקלטת על מכתבי וינסנט ואן גוך, 1998, באתר Radio Nederlands (באנגלית) תאו ואן גוך, באתר "Find a Grave" (באנגלית) תאו ון גוך (1857-1891), דף שער בספרייה הלאומית