laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כמה יוסי

"כמה יוסי" הוא השיר הראשון מתוך אלבום הסולו השני של ברי סחרוף "סימנים של חולשה" שיצא בשנת 1993. השיר נכתב על ידי סחרוף והולחן על ידו בשיתוף עם המוזיקאי רע מוכיח. השיר עוסק בתקופת ילדותו של סחרוף בבת ים. במרכז השיר עומדת חוויית התבגרות בשכונה ישראלית קולטת עלייה. השיר פורש את חוויית ההתבגרות באמצעות שלל המאפיינים של התקופה והזמן כפי שהם מצטיירים במסע הזיכרונות של סחרוף. בשורות הראשונות של השיר מתייחס סחרוף לשכונת רמת יוסף בבת ים, שנקראה על שמו של יושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק ("לשכונה ההיא קראו על שם יו"ר הכנסת"). לשכונה זו עבר סחרוף עם הוריו בהיותו בן 3 וחצי, מעיר הולדתו איזמיר שבטורקיה. הבתים הבאים מתארים את החיים בשכונה שבה גרו אנשים משלל עדות ("רומנים, מרוקאים, פולנים התערבבו בחולות"). השורה "הרבה מלפפון חמוץ, הרבה לחם עם חלבה" לא באה לבטא אוכל האופייני לעדה מסוימת, אלא לשם הדגשת מעמד חברתי כלכלי מסוים. בצד תיאור החיים בשכונה, מציין סחרוף בעקיפין את תקופת הזמן עליה נכתב השיר באמצעות המשפט "במצעד הפזמונים השנתי ראשונה דליילה". "Delilah" הוא שירו של הזמר הבריטי טום ג'ונס, שיצא בסוף שנת 1967, וזכה במקום הראשון במצעד הפזמונים השנתי של גלי צה"ל ב־1968. בפזמון השיר, "כמה חול - כמה יוסי, היה טוב - היה יוסי", מרמז סחרוף על בת ים, העיר שהייתה מוקפת חולות. קיימות השערות לפיהן צמד המילים "כמה יוסי", הוא שיבוש שהחל עוד בזמן הקלטת השיר למילים "כמה יופי". תיאור ילדותו של סחרוף ממשיך עם האזכור של הצגה יומית בקולנוע שבה "טרזן מנצח את מצ'יסטה". בשכונת רמת יוסף פעל בית קולנוע שנקרא אף הוא "רמת יוסף". מצ'יסטה היה דמות קולנועית בדיונית, שהופיעה בעשרות סרטים, של אדם כל-יכול המבצע מעללים שבן אנוש רגיל אינו מסוגל להם. בהמשך מציין סחרוף כי "לשלמה יש גיטרה בצבע לבן", ובכך הוא מתייחס למוזיקאי ולגיטריסט שלמה מזרחי, שנחשב לאחד ממקורות ההשראה שלו. בהמשך השיר מופיעה הפיסקה: "ואהובה נתנה את כל מה שהיה לה" - אהובה היא אהובה עוזרי, כוכבת הזמר המזרחי. בהמשך השיר מציין סחרוף כי "פאני היל מיד ליד ליד.. גשם של גוגואים". "פאני היל" (אנ') הוא ספר ארוטי, שיצא לאור באנגליה בשנת 1749 ונאסר לפרסום עד שנת 1960. תרגומו לעברית זכה בשנות ה-60 לפופולריות רבה בקרב בני הנוער שהעבירו אותו זה לזה ("מיד ליד ליד"). המשך השורה עומד בניגוד מסוים לחלקה הראשון בעל הרמיזות המיניות, שכן מצוין בה משחק הגוגואים "הילדותי", שאף הוא היה פופולרי מאוד בתקופת ילדותו של סחרוף. "בור יהודי ובור ערבי", אותם מציין סחרוף, הם סוגים שונים של משחק הגוגואים. בסוף השיר מדבר סחרוף על "עניינים" אותם מחפשים צעירים בעיר הגדולה ("בעיר הגדולה בשישי שבת מחפשים עניינים"). שורה זו יכולה להתפרש הן כרצון להכיר בחורות והן כשם קוד להתפרעות, העיר היא תל אביב. לשיר בוצעו גרסאות כיסוי על ידי אמנים רבים, כגון תיסלם, מה קשור וביצועים של ברי סחרוף עם רמי פורטיס, בלקן ביט בוקס, אהוד בנאי, ארקדי דוכין, שרון רוטר ולוס כפרוס. סרטון השיר "כמה יוסי" באתר יוטיוב מילות השיר "כמה יוסי" באתר שירונט כמה יוסי, באתר אקו"ם ביצוע מוקלט של השיר בצירוף מילות השיר באתר הספרייה הלאומית דויד פרץ, ניתוח השיר 'כמה יוסי', באתר "תרבות•il" בועז כהן, ‏ברי סחרוף, נסיך הרוק הישראלי הנצחי, חוגג 60, באתר מעריב אונליין, 6 ביולי 2017
יחסי פפואה גינאה החדשה – צרפת

יחסי פפואה גינאה החדשה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה לבין הרפובליקה הצרפתית. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוסדו בשנת 1976. לצרפת יש שגרירות בפורט מורסבי אם כי לפפואה גינאה החדשה אין נציגות דיפלומטית בצרפת. שגרירות פפואה גינאה החדשה בבריסל אמונה גם על יחסי המדינה עם צרפת. ב-1768 נחת החוקר הצרפתי לואי אנטואן דה בוגונוויל במה שכיום היא פפואה גינאה החדשה, במסגרת מסעו בעולם. הוא נתן את שמו רק לאי ממזרח לגינאה החדשה. בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19 ניסה המרקיז דה רייז, אציל צרפתי, להקים מושבה צרפתית באירלנד החדשה בשם צרפת החדשה. הוא שלח ארבע משלחות לא מוצלחות אל האי, המפורסמת שבהן גרמה למותם של 123 מתיישבים. בשנת 1980 ונואטו, לשעבר "ההברידים החדשים" שהכריזה באותה שנה על עצמאות מצרפת, נעזרה לצורך כך בכוחות מפפואה גינאה החדשה. במהלך שנות ה-80 נותרה פפואה גינאה החדשה ביקורתית ועוינת כלפי צרפת בשל רצונה של צרפת לבצע ניסויים גרעיניים בדרום האוקיינוס השקט. פפואה גינאה החדשה שיתפה פעולה עם אוסטרליה וניו זילנד למען מחקר מדעי, אך התרחקה ממנו לאחר שהתקבלו התוצאות לפיהן סיכונים בריאותיים וסביבתיים מהניסויים הם זניחים. פפואה גינאה החדשה השתתפה בפסגת צרפת-אוקיאניה השנייה שנערכה בפריז ביוני 2006. ראש ממשלת המדינה גם ביקר בנומאה, בירת קלדוניה החדשה באפריל 2005 ו"הביע עניין בשיתוף פעולה עם הקהילה הצרפתית של קלדוניה החדשה". ממשלת צרפת תיארה את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות כ"מתקדם לאט", תוך שהיא ציינה ש"הסכם המסגרת שנכנס לתוקף ב-15 באוקטובר 2002, לא הביא לשיתוף פעולה משמעותי יותר בשלב זה". בחודש נובמבר 2007 מחוז אורו בפפואה גינאה החדשה נפגע מסופת הציקלון "גובה", וצרפת סיפקה סיוע הומניטרי למדינה בצורת תרופות, מוצרים לטיהור מים, מזון וביגוד לקורבנות וסיוע של הכוחות המזוינים של קלדוניה החדשה (FANC). היחסים הכלכליים בין שתי המדינות הם מזעריים. בשנת 2003 הייצוא הצרפתי לפפואה גינאה החדשה עמד על שווי של 2 מיליון אירו, והיווה 0.3% בלבד מהייבוא של המדינה. הכוחות המזוינים של קלדוניה החדשה (FANC) משתפים פעולה עם כוח ההגנה של פפואה גינאה החדשה באמצעות תרגילים משותפים. בחודש מאי 2005 נערך תרגיל משותף. תוכנית לשיתוף פעולה דו-צדדי בין כוחות ההגנה של פפואה גינאה החדשה וקלדוניה החדשה אושרה בנובמבר 2004, כשהיא מתמקדת באימונים לשמירת השלום. מדיה וקבצים בנושא יחסי פפואה גינאה החדשה – צרפת בוויקישיתוף פפואה גינאה החדשה, באתר משרד החוץ של צרפת "Papua New Guinea profile". BBC News (באנגלית בריטית). 2018-02-14. נבדק ב-2018-05-04. Ben Cahoon, Papua New Guinea, www.worldstatesmen.org Stephen Henningham, France and the South Pacific: A Contemporary History, University of Hawaii Press, 1992. (באנגלית) Stephen Henningham, France and the South Pacific: A Contemporary History, University of Hawaii Press, 1992. (באנגלית) France Diplomatie - MEAE, France Diplomatie :: Ministry for Europe and Foreign Affairs (באנגלית) France Diplomatie - MEAE, France Diplomatie :: Ministry for Europe and Foreign Affairs (באנגלית) NewsLibrary.com - newspaper archive, clipping service - newspapers and other news sources, nl.newsbank.com
פיודור צ'אלוב

פיודור ניקולאייביץ' צ'אלוב (ברוסית: Фёдор Николаевич Чалов; נולד ב-10 באפריל 1998, במוסקבה, רוסיה) הוא כדורגלן המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פאוק סלוניקי ובנבחרת רוסיה. צ'אלוב, יליד מוסקבה, הוא בוגר האקדמיה לכדורגל של צסק"א. ב-2015 שיחק בקבוצת הנוער של הקבוצה. ב-2015, במשחק של קבוצת הנוער נגד ספרטק הבקיע 5 שערים. הוא הופיע במדי הקבוצה הבוגרת לראשונה ב-21 בספטמבר 2016 במשחק החוץ בשלב 16 האחרונות בגביע הרוסי נגד "יניסיי" (1:2) — כשעלה כמחליף בדקה ה-76. ב-6 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל במשחק נגד אמקר פרם. ב-18 בנובמבר 2016 הופיע לראשונה בהרכב הפותח במשחק האליפות נגד "ארסנל". ב-22 נובמבר 2016 שיחק לראשונה בליגת האלופות במשחק נגד "באייר לברקוזן". ב-12 במאי 2017 במחזור ה-28 במשחק נגד ארסנל טולה הבקיע שני שערים. ב-12 באפריל 2018 במשחק רבע הגמר של הליגה אירופית הבקיע את שער הבכורה שלו באירופה, במשחק השויון נגד "ארסנל" הלונדונית (2:2). ב-6 במאי הבקיע את השלוש שער הראשון שלו בהרכב הקבוצה הבוגרת, בניצחון קבוצתו על ארסנל טולה, מחזור אחד לסיום העונה. את השלושער הראשון שלו הבקיע בניצחון קבוצתו על אורל במחזור הששי של ליגת העל הרוסית בכדורגל בתוצאה 4:0. ב-1 בפברואר 2022 הושאל לפ.צ. בזל עד לתום העונה. ב-1 באוגוסט 2024 חתם בפאוק סלוניקי. בנובמבר 2018 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת ועלה לראשונה במדי הנבחרת הלאומית במשחק מוקדמות יורו 2020 נגד בלגיה במרץ 2019. בנובמבר 2019 שיחק במדי נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21 וסייע לה יחד עם מגומד-שאפי סוליימאנוב להעפיל לאליפות אירופה 2021, לאחר שגברו על סרביה בתוצאה 2:0. אחיו הבכור דניאל הוא גם כדורגלן, משחק בירוסלבל בשורות "שיניק". הוא למד במוסקבה בבית הספר "מרכז החינוך 1847" כיום בית הספר להנדסה על שם פופוביץ'. נכון ל-25 במאי 2024 צסק"א מוסקבה הגביע הרוסי: 2022/23 הסופר קאפ הרוסי: 2018 הכדורגלן הצעיר הטוב ביותר של רוסיה: 2017 (פרס ארצי "החמישייה הראשונה") כדורגלן החודש בליגת העל הרוסית בכדורגל: אפריל-מאי 2018, אוקטובר 2018, מאי 2019 מלך השערים בליגה הרוסית: 2018/19 חלוץ העונה בליגה הרוסית: 2018/19 נבחרת העונה בליגה הרוסית: 2022/23 מלך הבישולים בליגה הרוסית: 2023/24 מדיה וקבצים בנושא פיודור צ'אלוב בוויקישיתוף פיודור צ'אלוב, ברשת החברתית אינסטגרם פיודור צ'אלוב, באתר Transfermarkt פיודור צ'אלוב, באתר Soccerway פיודור צ'אלוב, באתר National Football Teams פיודור צ'אלוב, באתר FootballDatabase.eu "F.Chalov". soccerway.com. Soccerway. נבדק ב-28 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
יחסי הממלכה המאוחדת – פפואה גינאה החדשה

יחסי הממלכה המאוחדת–פפואה גינאה החדשה הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה לבין הממלכה המאוחדת. בשנת 1884 הקימה בריטניה את טריטוריית פפואה, אשר הועברה לשלטון אוסטרליה בשנת 1902. בשנת 1949 אוחדה הטריטוריה עם טריטוריית גינאה החדשה, אשר הוקמה בשנת 1919 כמנדט אוסטרלי על גינאה החדשה הגרמנית, אשר נכבשה במהלך מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1975 העניקה אוסטרליה עצמאות לכל החלק המזרחי אשר בשליטתה בשם פפואה ניו גינאה. כיום פפואה גינאה החדשה חברה בחבר העמים הבריטי, והמלכה אליזבת השנייה עומדת בראש המדינה, ובחוקת המדינה היא נקראת "ראש המדינה" ולא "המלכה". בריטניה מחזיקה בפפואה גינאה החדשה נציבות עליונה בפורט מורסבי, ואילו פפואה גינאה החדשה מחזיקה בבריטניה נציבות עליונה בלונדון. מדיה וקבצים בנושא יחסי הממלכה המאוחדת – פפואה גינאה החדשה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
יחסי גרמניה – פפואה גינאה החדשה

יחסי גרמניה-פפואה גינאה החדשה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה. בסוף שנות השבעים ובראשית שנות השמונים של המאה ה-19 השפיעו חוגי ימין לאומנים על הקנצלר הגרמני אוטו פון ביסמרק לפתוח במדיניות התפשטות קולוניאלית. אזור זה היה אחד היעדים של מצדדי ההתפשטות הקולוניאלית הגרמנית והוקמה חברה בשם "חברת גינאה החדשה הגרמנית" (Deutsche Neuguinea-Compagnie).ב-3 בנובמבר 1884 הונף הדגל הגרמני על השטח הצפון-מזרחי של גינאה החדשה ועל האיים הסובבים. החלק הדרום-מזרחי היה בשליטה בריטית (מאוחר יותר עם הקמת אוסטרליה ב-1901 הועבר לשלטונה של אוסטרליה) והחלק המערבי של האי היה בשליטה הולנדית. על פי חוזה בין גרמניה לספרד מ-1899 קנתה גרמניה את איי קרוליין ואת איי מריאנה הצפוניים (לא כולל גואם שהועברה שנה קודם מספרד לארצות הברית לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד). איים אלו סופחו לגינאה החדשה הגרמנית וב-1906 סופחו גם איי מרשל. כדי להגדיל את הרווחיות של המטעים שניטעו באי על ידי מתיישבים גרמנים הועסקו תושבים מקומיים, לעיתים בכפייה. בתקופות מסוימות הובאו לעבוד גם פועלים מסין מיפן וממיקרונזיה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נכבשו גינאה החדשה הגרמנית והאיים הסמוכים על ידי כוחות צבא אוסטרלים. יפן השתלטה על שאר האיים שהיו בשליטה גרמנית באוקיינוס השקט. פעולת הכיבוש הייתה כמעט ללא כל התנגדות וב-21 בספטמבר 1914 נכנע כל הכוח הצבאי הגרמני במושבה. בחוזה ורסאי ב-1919 לאחר המלחמה, איבדה גרמניה את כל מושבותיה וגינאה החדשה הגרמנית הפכה ל"טריטוריה של גינאה החדשה" (Territory of New Guinea) שהייתה שטח מנדט אוסטרלי מטעם חבר הלאומים עד 1949 (להוציא את תקופת הכיבוש היפני במהלך מלחמת העולם השנייה) ואז הפכה לחלק מ"הטריטוריה של פפואה וגינאה החדשה" שהפכה בסופו שלל דבר למדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה. גרמניה מחזיקה בפפואה גינאה החדשה קונסוליה בפורט מורסבי, ואילו פפואה גינאה החדשה מחזיקה בגרמניה קונסוליה בהמבורג. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה – פפואה גינאה החדשה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
הר ואט

הר ואט (באנגלית: Mount Watt) הוא הר הממוקם ברכס בארקר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 2,715 מטרים מעל פני הים, והוא ממוקם 6 קילומטרים צפונית מזרחית להר רוי. שמו של ההר ניתן לו על ידי המשלחת הדרומית של המשלחת האנטארקטית של פדרציית מועדוני מטפסי ההרים של ניו זילנד (New Zealand Federated Mountain Clubs Antarctic Expedition) שחקרה את האזור בין השנים 1962–1963. ההר נקרא על שם ב. ה. ואט (B.H. Watt), מזכיר המשלחת. הר ואט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר ואט באתר גאזט המידע האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מזג אוויר עדכני עבור הר ואט מידע גאוגרפי והיסטורי
אליצור "איתו" אשקלון

אליצור "איתו" אשקלון הייתה קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר אשקלון, שבשיאה שיחקה בליגה הלאומית, עד להתמזגותה אל תוך א.ס. אליצור אשקלון. שם הקבוצה קרוי על שמו של איתמר ("איתו") שרביט ז"ל, מי שהיה איש המשק של אליצור אשקלון במשך 18 שנה. הקבוצה הוקמה בעונת המשחקים 2015/16 על ידי ארגון האוהדים "הגל הכחול". הקבוצה החלה דרכה בליגה א' דרום, זאת לאחר שאוהדי הכדורסל וקברניטי העיר מאסו בדרך ניהולה של אליצור אשקלון אשר הוביל אותה בתוך שלוש עונות מליגת העל, לליגה א' ועד למחיקתה בשנת 2016. בעונתה הראשונה העפילה אליצור "איתו" אשקלון לליגה הארצית בכדורסל מחוז דרום היישר מהמקום הראשון, זאת לאחר מאבק ראש בראש מול הפועל מבועים/מרחבים בצמרת הליגה. באירוניה מסוימת, כבר בעונת הבכורה בליגה הארצית פגשה אליצור "איתו" אשקלון את "אליצור אשקלון" לדרבי מקומי בו ניצחה הקבוצה בצמד המשחקים. בתום אותה עונה נשארה הקבוצה בליגה הארצית, ואילו אליצור אשקלון נשרה אל ליגה א' ומייד לאחר מכן התפרקה. בעונתה השלישית 2017/18, סיימה הקבוצה את הליגה הסדירה במקום השני, אשר הקנה לה מקום בפלייאוף העליון בתחרות על העפלה לליגה הלאומית. בשלב חצי הגמר הדיחה הקבוצה את ה-3 בטבלה מכבי מעלה אדומים ובסדרת הגמר גברה 0–2 על מכבי פתח תקווה והעפילה לליגה הלאומית. בעונת הבכורה של הקבוצה בליגה הלאומית סיימה הקבוצה את העונה במקום השישי והעפילה למשחקי הפלייאוף בהם הודחה ברבע הגמר על ידי הפועל גליל עליון לאחר הפסד 1-2 בסדרת הטוב מ-3. בקיץ 2019 מינתה הקבוצה את רועי חגאי לתפקיד המאמן, בפברואר 2020 פיטרה הקבוצה את חגאי ובמקומו מונה מתן חרוש. בסיום עונת 2019/20 הייתה הקבוצה במקום ה-12 עם מאזן של שמונה ניצחונות ו-14 הפסידים. במאי 2020 מונה חנן הירשוביץ' למאמן הקבוצה במקומו של מתן חרוש. באפריל 2021 מונה אריק אלפסי למאמן הקבוצה במקומו של חנן הירשוביץ' לאחר שהקבוצה ספגה שלושה הפסדים רצופים וכאשר היא במקום הראשון בליגה. בסדרת רבע הגמר ניצחה הקבוצה 2–1 את מכבי עירוני רמת גן ובסדרת חצי הגמר הפסידה 2–3 לאליצור עירוני נתניה לאחר שהוליכה 2–0 במהלך הסדרה. לקראת עונת 2021/2022 מינתה הקבוצה את עמית תמיר למאמנה במקומו של אריק אלפסי. ב-16 בפברואר 2022 מינתה הקבוצה את יניב בורגר למאמנה לאחר התפטרותו של עמית תמיר. ב-8 ביולי 2022 אבי סוכר שב לאמן את הקבוצה. ב-7 במרץ 2023 מינתה הקבוצה את דוד אלהרר למאמנה במקומו של אבי סוכר. ב-6 ביולי 2023 מינתה הקבוצה את נחום סגל לעמוד על הקווים על חשבונו של דוד אלהרר. בעונת 2023/24 הוליכה הקבוצה את צמרת הליגה במשך רוב העונה, אך לקראת סיום הידרדרה למקום ה-8 עקב רצף הפסדים. בשלב הפלייאוף הפסידה למכבי רחובות והודחה. לקראת עונת 2024/25 פורסם כי הקבוצה עתידה להתאחד עם א.ס אשקלון. אליצור "איתו" אשקלון, ברשת החברתית פייסבוק עמוד הקבוצה (אורכב 04.05.2018 בארכיון Wayback Machine), באתר איגוד הכדורסל אליצור איתו אשקלון, באתר ספסל אלירן כהן, "איתו" אשקלון בלאומית!, סיכום משחקי גמר פלייאוף ארצית, 6 במאי 2018 שגיא הרשקו, נשארו עם המחמאות: אליצור 'איתו' הודחה, סיכום עונה לאיתו אשקלון, 16 באפריל 2019 אליצור 'איתו' אשקלון: רועי חגאי חתם כמאמן, רות'בארט הרכש הראשון כפיר אדר, ‏רועי חגאי פוטר מאשקלון, מתן חרוש יחליף אותו, באתר ONE‏, 21 בפברואר 2020 “המטרה – ליגת העל”: ראיון ראשון עם המאמן החדש של אליצור איתו אור שקדי‏, אליצור אשקלון: אריק אלפסי מונה במקומו של חנן הירשוביץ, באתר וואלה, 26 באפריל 2021 ליגה לאומית: עמית תמיר חתם באשקלון, דניאל דנינו בעפולה פרסום ראשון: נחתם האיחוד בכדורסל בין אליצור איתו וא.ס. אשקלון
קולנוע אורה (חיפה)

קולנוע אורה הוא מבנה קולנוע ברחוב הרצל בשכונת הדר הכרמל בחיפה, שהיה פעיל בשנים 1935–1940, ומשנת 1947 עד 1990. קולנוע אורה הוקם על ידי מועצת פועלי חיפה בשיתוף שבתי לוי ושותפים נוספים על אדמה של הקרן הקיימת. הקרקע הוקצתה באוקטובר 1933, והתוכנית נדונה בוועדה לבנין ערים בינואר 1934. הקולנוע נחנך במספר אירועים במחצית השנייה של דצמבר 1935. האולם של הקולנוע כלל 700 מקומות ישיבה ועוד מעל 400 מקומות ביציע. המבנה תוכנן על ידי אוסקר קאופמן ואויגן שטולצר. הבנייה נעשתה כולה על טהרת העבודה העברית. בדצמבר 1940 מחו גורמים דתיים בחיפה על חילול שבת בקולנוע. בנובמבר 1941 נפגע בשריפה גדולה. בסוף נובמבר 1947, שש שנים אחרי הדליקה, נפתח הקולנוע מחדש לאחר ששופץ. מבנה הקולנוע היה מפואר מאוד בפנים ומרשים בחוץ והיה אחד מסמלי העיר חיפה. בנוסף להקרנת סרטים, שימש האולם לכינוסים של ההסתדרות, בהם שביתות וחגיגות 1 במאי. בנוסף התקיימו בקולנוע אירועים שונים, בהם חידון התנ"ך של מחוז חיפה, בשנת 1958. בשנת 1986 הוחל בהקרנת סרטים באולם בלילות שבת. הקולנוע נסגר בשנת 1990 וניצב נטוש במשך זמן רב. בשנת 2002 נמכר המבנה ואושרה הסבתו למרכז מסחרי. מדיה וקבצים בנושא קולנוע אורה בוויקישיתוף מפת חיפה, 1954 בהוצאת מחלקת המדידות, עם סימון מיקום בית הקולנוע (מס' 167 במפתח), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור המוסדות התרבותיים והציבוריים בשכונה, דואר היום, 31 באוקטובר 1933 ישיבת הועדה לבנין ערם בחיפה, דבר, 19 בינואר 1934 פתיחת התיאטרון אורה, דבר, 25 בדצמבר 1935 היום פתיחת התיאטרון החדש "אורה", הַבֹּקֶר, 23 בדצמבר 1935 דרישה נמרצת לתוספת חילולי השבת בחיפה, הצופה, 26 בדצמבר 1940 דליקה גדולה בקולנוע אורה בחיפה, המשקיף, 25 בנובמבר 1941 75000 לא"י הושקעו בקולנע אורה בחיפה שנפתח היום מחדש, המשקיף, 27 בנובמבר 1947 נועם דביר, בתי הקולנוע בחיפה: מימי הזוהר בשנות ה-30 עד להתפוררות הבלתי נמנעת, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2011 בקר מרגיע - הפועלים נסערים, קול העם, 14 בפברואר 1962 עובדי המדינה, בחיפה, דבר, 2 ביולי 1973 תהלוכת נוער ואספת 1 במאי בחיפה, קול העם, 2 במאי 1956 הפגנת 1 במאי בחיפה, קול העם, 14 באפריל 1964 מחר - המבחנים המחוזיים במסגרת החידון התנ"כי, דבר, 16 ביולי 1958 ראובן בן צבי, גם הערב יוקרנו סרטים בחיפה, מעריב, 12 ביוני 1986 מיכל בן ארי, הצגה אחרונה, באתר ynet, 11 בינואר 2008 דוד שליט, ‏הקרב האחרון על בית-הקולנוע, באתר גלובס, 19 בספטמבר 2002
אהרן דוד פנקן

הרב ד"ר אהרן דוד פָּנְקֶן (אנגלית: Aaron D. Panken;‏ 19 במאי 1964 – 5 במאי 2018) היה נשיא ההיברו יוניון קולג' וממנהיגי היהדות הרפורמית בארצות הברית. פנקן נולד וגדל באפר וסט סייד של מנהטן, שם היה חבר בתנועת הנוער של האיחוד ליהדות רפורמית (NFTY). הוא סיים לימודי תואר בהנדסת חשמל באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ועבד זמן קצר בתכנון מחשוב רפואי במעבדה, אך החליט לפנות לקריירה בקהילה היהודית. בגיל 19 התקבל כמנהל מחוז בתנועת הנוער, וב-1986 החל לימודי רבנות בהיברו יוניון קולג' בירושלים. ב-1991 נסמך לרבנות והחל לכהן כעוזר לרב בבית הכנסת רודף שלום במנהטן ובבית הכנסת וסטצ'סטר, במקביל להשלמת דוקטורט במדעי היהדות באוניברסיטת ניו יורק, שנושאו היה שינויים הלכתיים בספרות הרבנית (2004). את הדוקטורט פרסם ב-2005 כספר בשם The Rhetoric of Innovation: Self-Conscious Legal Change in Rabbinic Literature ("הרטוריקה של החדשנות: שינוי הלכתי מודע בספרות הרבנית"). ב-1995 החל ללמד ספרות בית שני וספרות רבנית בהיברו יוניון קולג'. בנוסף, הרצה ולימד במוסדות רבים ברחבי העולם. הוא כיהן בוועדת האתיקה של איגוד הרבנים המתקדמים (CCAR (אנ')), בוועדה למינוי והצבת רבנים שם, במועצת החינוך ובתפקידים נוספים. ב-1996 מונה לדקאן הסטודנטים של ההיברו יוניון קולג', ב-1998 לדקאן הקמפוס בניו יורק, וב-2007 לסגן-נשיא ליוזמות אסטרטגיות. ב-1 בינואר 2014 מונה כמחליפו של הרב דוד אלינסון כנשיא ה-12 של ההיברו יוניון, מוסד שלו 4,000 בוגרים מכהנים בתפקידי רבנים, חזנים, מורים ועוד. הרב פנקן היה בעל רישיון טיסה, וב-5 במאי 2018 התרסק עם מטוסו הקל בניו יורק ונהרג. הותיר את אשתו, מליסה, ואת שני ילדיהם. Aaron D. Panken, The Rhetoric of Innovation: Self-Conscious Legal Change in Rabbinic Literature, Lanham, MD.: University Press of America (Studies in Judaism), 2005. הרב ד"ר הרן דוד פנקן באתר ההיברו יוניון קולג' הודעה על מותו באתר ההיברו יוניון קולג' לירון נגלר-כהן, נשיא ההיברו יוניון קולג' נהרג בהתרסקות מטוס, באתר ynet, 6 במאי 2018 Aaron Panken, a pilot who will head Reform rabbinical school, eyes horizon, JTA, August 1, 2013 Engineer of Innovation, Reform Judaism Magazine, Spring 2014 Matt Stevens, President of Jewish Seminary Killed in Plane Crash in Hudson Valley, הניו יורק טיימס, May 6, 2018
אינקובציה

האם התכוונתם ל... דגירה הדגרה מלאכותית – ראו חקלאות עופות (אנ') תקופת דגירה – פרק הזמן שבין הידבקות בגורם זיהום להופעת סימניה של מחלה אינקובציה (פסיכולוגיה) – אחד משלבי היצירתיות אינקובציה של חלומות (אנ') עיבור (מיסטיקה) – השפעה חיצונית הפועלת על נפש האדם לזמן קצוב אינקובציה (טקס) – טקס דתי שבו ישנים במקום מקודש מתוך כוונה לחלום חלום בהשראה אלוהית או להירפא ממחלה אינקובטור
דמיטרי סיפיאגין

דמיטרי סרגייביץ' סיפיאגין (נולד ב-20 במרץ (8 במרץ) 1853, קייב — 2 בפברואר (15 בפברואר) 1902, סנקט פטרבורג) היה מדינאי רוסי, שר הפנים של רוסיה בשנים 1899–1902. נכדו של הגנרל נ. מ. סיפיאגין, אשר התפרסם במהלך המלחמה הפטריוטית של שנת 1812. מוצאו ממשפחת האצולה סיפיאגין. אביו סרגיי סיפיאגין (1826–1856) נפטר בגיל מאוד צעיר בפרוץ מגפת הטיפוס באודסה. אמו — דריה פרופירייבנה, קרסובסקאיה טרם נישואיה (1835–1877), הייתה נשואה בשנית לנסיך וסילי ואסילייביץ' מצ'רסקי (1830–1880). אחותו אלכסנדרה (1854–1928) הייתה נשואה לאדמירל פ. ו. דובאסוב. הוא סיים את לימודיו בתחום המשפטי באוניברסיטת סנקט פטרבורג (1876). מאז 1878 נבחר שוב ושוב לשופט בבית המשפט השלום של מחוז וולוקולאמסק; ב-1893 — מונה לשר רכוש המדינה, מ-1 בינואר 1894 — כיהן כסגן שר הפנים. ב-20 באוקטובר 1899 מונה למנהל משרד ולבסוף ב-26 בפברואר 1900 התמנה לתפקיד שר הפנים, האחראי על כוחות השיטור והכיבוי. בתקופת כהונתו הנהיג צעדי ענישה מחמירים כנגד הפועלים, החקלאים והסטודנטים שנחשדו כחברים בתנועה המהפכנית, הוא הנהיג את מדיניות הרוסיפיקציה בפינלנד. שר הפנים דמיטרי סיפיאגין נרצח ב-2 באפריל (15 באפריל) 1902, בשעה 13:00. התנועה המהפכנית דנה אותו ל"גזר דין מוות", שבוצע על ידי המתנקש המהפכן סטפן בלמאשב, חבר הארגון הלוחם של הס"ר, הסוציאליסטים-המהפכנים, שהגיע למבנה מועצת המדינה במדי קצין, עם חבילה לכאורה מן הדוכס הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ' עבור סיפיאגין. כאשר סיפיאגין לקח את החבילה לידו, בלמאשב ירה חמש יריות שהביאו למות השר. בספרו של יוסף קרוק, "תחת דגלן של שלוש מהפכות" (1968), מוזכר הרצח כמקרה שני לרצח פוליטי שביצעו "טירוריסטים" כהגדרתו, וכפי שמקובל היה לכנות פעילות זו בתקופה ההיא (הראשון היה רצח שר החינוך בוגוליפוב בידי הסטודנט פטר קארפוביץ' בפברואר 1901). על פי מידע שהגיע לידיו של קרוק, בלמאשב (קרוק מאיית את שמו: 'בלאמאשוב'), אמר במשפטו כי "שינוי יחסו של המשטר אל הסטודנטים אפשרי רק עם שינוי המשטר החברתי כולו. לפיכך חייבים הסטודנטים לשאוף להשמדת המשטר הבורגני המונארכיסטי הנוכחי". מפלגתו הכריזה: "את העיתונות הם החניקו, את האוניברסיטאות הפכו לקסרקטינים של חיילים ושוטרים. הם מדכאים יהודים, פולנים, סינים וכל שאר אומות. בכל מקום שורקים המגלבים ומנצנצות החרבות השלופות. פועלים בלתי מזוינים נורים ברחובות". סיפיאגין נקבר בבית הקברות טיחווין שבתחומי מנזר אלכסנדר נייבסקי בסנקט פטרבורג. מדיה וקבצים בנושא דמיטרי סיפיאגין בוויקישיתוף דמיטרי סיפיאגין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דמיטרי סיפיאגין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות, תל אביב: מחברות לספרות, 1968, עמ' 143
מדגרה

מַדְגֵּרָה, או בלועזית אִינְקוּבָּטוֹר, הוא מכשיר המשמש באורניתולוגיה ובחקלאות להאחיד את הטמפרטורה של ביצי עופות, זוחלים, דגים או דבורים עד בקיעת הצאצאים. הדבר נעשה בכמה מקרים: זואולוגים מוצאים לעיתים ביצי עופות נטושות בטבע. היות שלעובר המתפתח בביצה אין סיכוי לשרוד מבלי שאמו תדגור על הביצה, מניחים החוקרים את הביצים באינקובטור. התהליך מבוצע בעיקר במקרים של עופות נדירים. ההדגרה המלאכותית מבוצעת לעיתים קרובות בגני חיות, המצוידים לרוב באינקובטורים. בחקלאות משתמשים במדגרות גדולות-ממדים כדי לגרום לאלפי אפרוחים לבקוע מביציהם תוך זמן קצר. רוב החקלאים אינם מניחים לעופות (בעיקר: תרנגולים) להתרבות בדרך טבעית, שכן הדבר אורך זמן רב ועלול לגרום להפסד כספי. באמצעות שליטה על הטמפרטורה המסופקת לביצים יכול החקלאי לזרז או לעכב את הבקיעה; האינקובטור מאפשר הדגרה של אלפי ביצים מבלי להזדקק להורים. הראשונים שהביאו מדגרות (ידניות) לארץ היו הטמפלרים במושבה שרונה. הביצים הונחו בתוך חבית אליה הוזרם אויר חם. מנגנון ידני סובב את החבית להבטחת חימום אחיד. במושבות ובקיבוצים אימצו את הרעיון וגם הביאו ציוד מתקדם מחו"ל. בעין חרוד הוקמה ב-1927 מדגרה גדולה לכמה אלפי ביצים. מדיה וקבצים בנושא מדגרה בוויקישיתוף אפרוחים בוקעים במדגרה- סרטון חיים חדשים באים לעולם חיים גבתי, 100 שנות התיישבות: תולדות ההתיישבות היהודית בארץ־ישראל, באתר פרויקט בן יהודה, ‏1981 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה ובנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינקובטור (מיקרוביולוגיה)

אִינְקוּבָּטוֹר (וכן, חֲמָמִית) הוא מכשיר במיקרוביולוגיה המשמש למתן תנאים אופטימליים לגדילה של מיקרואורגניזמים – חיידקים, פטריות, נגיפים ופרוטיסטים. המיקרואורגניזמים נזרעים במעבדה על מצע גידול הנמצא בצלחת או במבחנה; ליצורים שונים קיימת טמפרטורה שונה שבה גידולם הוא המהיר ביותר. ההבדל נובע מהרכב וסוג החלבונים בתא של היצור. חלבונים רגישים לשינויי טמפרטורה, כאשר שינוי קיצוני עלול לגרום להרס המבנה המרחבי שלהם (דנטורציה) להפסקת פעולתם, ואם תפקידם בתא חשוב—להפסקת גדילתו או למותו. אורגניזם המודל הנחקר ביותר בביולוגיה, Escherichia coli, למשל, גדל בצורה מיטבית בטמפרטורה של 37 מעלות צלזיוס. תרבית תאים מדיה וקבצים בנושא אינקובטור בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה ובנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינקובטור (רפואה)

אִינְקוּבָּטוֹר (בעברית גם חֲמָמִית) הוא עריסה שקופה, מעין חממה, המשמש פגים שנולדו טרם עת או תינוקות הלוקים במחלה כלשהי. מערכת החיסון של פגים ותינוקות מסוימים חלשה למדי, ולכן מכניסים אותם לאינקובטור שהוא מעוקר (סטרילי), מונע זיהומים מלחדור למרחבם, ושומר על טמפרטורה ולחות מתאימים. לעיתים מוזרם חמצן אל תוך האינקובטור, כדי לסייע לריאותיו החלשות של הרך הנולד בנשימה. מדיה וקבצים בנושא אינקובטור בוויקישיתוף אינקובטור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חֲמָמִית במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מצע (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מצע – משטח לשינה, מיטה מצעים – כלי מיטה מצע – מסמך עמדה המפרט את עקרונות המפלגה סובסטרט – כינוי למולקולה שעליה פועל האנזים ומזרז תגובות הקשורות בה מצע גידול (מדיום גידול) (אנ') – חומר המשמש לתרבית תאים