laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אם אשאר (סרט)

אם אשאר (באנגלית: If I Stay) הוא סרט דרמה בבימויו של ר.ג'יי. קטלר, המבוסס על רומן שנכתב על ידי גייל פורמן. הסרט יצא לאקרנים ב-22 באוגוסט 2014. מיה הול (קלואי גרייס מורץ) חשבה שההחלטה הקשה ביותר בחייה תהיה אם להמשיך את החלומות המוזיקליים שלה או ללכת בדרך שונה כדי לחיות עם אהבת חייה, החבר המרדני שלה, אדם (ג'יימי בלקלי). אבל הכול משתנה כהרף עין, ברגע אחד קצר. תאונת דרכים לקחה את חייהם של אמהּ, אביה ואחיה הקטן של מיה בת ה-16. חייה של מיה נתקעו, כיוון ששקעה בתרדמת בבית החולים ונתפסה בין חיים ומוות (מצב המכונה "לימבו"). מיה חוזרת אל העבר שלה ואף יש לה ניסיון מחוץ לגוף, כאשר היא יכולה לצפות בחברים ובני המשפחה המתאספים בבית החולים. מיה צריכה לקבל החלטה חדשה. הפעם, זה לא רק על העתיד שלה. ההחלטה שתקבל תקבע את גורלה - אם להישאר לחיות אך בדרך חיים קשה יותר משחוותה אי פעם, או לברוח ולמות. קלואי גרייס מורץ כמיה הול, מוזיקאית בת 17 שחייה השתנו לחלוטין, כאשר כל משפחתה נהרגה בתאונת דרכים והותירה אחריה החלטה אחת לעשות: אם להישאר או לברוח לנצח. מיריי אנוס כקאט הול, אמהֹּ של מיה, שיש לה תשוקה למוזיקת הרוק'נרול יחד עם שאר בני משפחתה, וקצת מהוססת לאהבתה של מיה למוזיקה קלאסית. קאט נהרגה בתאונת הדרכים, אבל נראית לאורך הסרט בפלאשבקים. לורן לי סמית כווילו. ליאנה ליברטו כקים שיין, חברה הטובה ביותר והבלתי נפרדת של מיה, שעוזרת לה להיפגש עם אדם, אף על פי סלידתה ממנו לאורך הסיפור. ג'יימי בלקלי כאדם ויילד, החבר חובב המוזיקה המרדני של מיה, ששר עם להקתו "כוכב נופל". יהושע לאונרד כדני הול, אביה של מיה, חובב רוק'נרול יחד עם אשתו ובנו הקטן, מלבד מיה - שחובבת מוזיקה קלאסית. דני נהרג בתאונת דרכים אולם נראה דרך פלאשבקים לאורך הסרט. יעקב דייוויס כטדי הול, אחיה הקטן של מיה שהיא אוהבת מאוד. מיה דואגת לו כל הזמן בספר כיוון שלא ברור אם הוא נהרג בתאונה בראשונה או לא אך מגלה זאת באמצע הספר. טובי הארגרייב - כמוש פיל אולף, טריילר הסרט פורסם ב-15 באפריל 2014, וטריילר נוסף של הסרט פורסם ב-5 ביוני 2014 ברשת האינטרנט. בינואר 2014 נקבע תאריך יציאת הסרט לאקרנים - 22 באוגוסט 2014. אתר האינטרנט הרשמי של אם אשאר "אם אשאר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אם אשאר", באתר נטפליקס "אם אשאר", באתר AllMovie (באנגלית) "אם אשאר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אם אשאר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אם אשאר", באתר Metacritic (באנגלית) "אם אשאר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אם אשאר - טריילר, YouTube (עם כתוביות בעברית) דורון פישלר‏, "אם אשאר" הוא טרגדיית נעורים לא כל כך טרגית, באתר וואלה, 26 באוגוסט 2014
ג'נקינס

האם התכוונתם ל... אישים: הוראס ג'נקינס – כדורסלן אמריקאי הלן ג'נקינס – טריאתלטית בריטית מייקל שאנון ג'נקינס – שחקן אמריקאי מקסוול ג'נקינס – שחקן אמריקאי פאטי ג'נקינס – במאית אמריקאית פלורנס פוסטר ג'נקינס (אנ') – אשת חברה אמריקאית וזמרת סופרן חובבת פלורנס פוסטר ג'נקינס (סרט) – סרט ביוגרפי משנת 2016 קארל ג'נקינס – מוזיקאי ומלחין וולשי ריצ'רד ג'נקינס – שחקן אמריקאי בוב ג'נקינס – מפתח פונקציות גיבוב אחר: מלחמת אוזנו של ג'נקינס – מלחמה בין בריטניה לבין מושבותיה של ספרד הנקראת על שם רוברט ג'נקינס (אנ') ג'נקינס (אנ') – תוכנת קוד פתוח (בשפת Java) לאוטומציה של חלקים מתהליך פיתוח תוכנה
מרחב פשוט-קשר מקומית-למחצה

בטופולוגיה אלגברית, מרחב פשוט-קשר מקומית-למחצה הוא מרחב טופולוגי, שבו לכל נקודה יש סביבה פשוטת קשר. תכונה זו חלשה יותר מהיות המרחב פשוט-קשר מקומית (שפירושה שקיים בסיס של קבוצות פשוטות קשר), ועם זאת היא מספיקה בכמה משפטים יסודיים בטופולוגיה אלגברית, בהם: קיום מרחב כיסוי אוניברסלי ומשפט הסיווג למרחבי כיסוי. מרחב X {\displaystyle X} הוא פשוט-קשר מקומית-למחצה אם לכל נקודה x {\displaystyle x} במרחב קיימת סביבה U {\displaystyle U} כך שכל לולאה ב- U {\displaystyle U} היא נול הומוטופית ב- X {\displaystyle X} (כלומר ניתנת לכיווץ באופן רציף ללולאה הקבועה על הנקודה x {\displaystyle x} ). זהו תנאי חלש יותר מפשוט קשר מקומית שכן על הלולאה להיות נול הומוטופית ב- X {\displaystyle X} ולא ב- U {\displaystyle U} . מרחבי CW הם פשוטי קשר מקומית למחצה, ולכן גם צורות גאומטריות פשוטות כגון: S n {\displaystyle S^{n}} הספירה ה- n {\displaystyle n} ממדית, טורוס ובקבוק קליין. עגיל הוואי (Hawaiian Earring) אינו פשוט קשר מקומית למחצה. המשלים של Q × Q {\displaystyle \mathbb {Q} \times \mathbb {Q} } ב- R 2 {\displaystyle \mathbb {R} ^{2}} , כאשר Q {\displaystyle \mathbb {Q} } מציין את קבוצת המספרים הרציונלים ו- R {\displaystyle \mathbb {R} } את קבוצת המספרים הממשיים, אינו פשוט קשר מקומית-למחצה. מרחב פשוט-קשר מקומית-למחצה, באתר MathWorld (באנגלית)
תנאי שרשרת (מתמטיקה)

במתמטיקה ובתורת הקבוצות בפרט, תנאי שרשרת (מאנגלית - Chain Conditions) הם תנאים בדבר סופיות של שרשראות בקבוצות סדורות חלקית. שימושם הנפוץ הוא באלגברה מופשטת, למשל בחוגים ומודולים. תהי ( S , ≤ ) {\displaystyle (S,\leq )} קבוצה סדורה חלקית. נאמר ש- S {\displaystyle S} מקיימת את תנאי השרשרת העולה, אם כל שרשרת x 1 ≤ x 2 ≤ . . . {\displaystyle {x}_{1}\leq {x}_{2}\leq ...} של איברי S {\displaystyle S} היא קבועה לבסוף, כלומר קיים מספר טבעי n {\displaystyle n} , כך ש: x n = x n + 1 = x n + 2 = . . . {\displaystyle {x}_{n}={x}_{n+1}={x}_{n+2}=...} . נאמר ש- S {\displaystyle S} מקיימת את תנאי השרשרת היורדת, אם כל שרשרת x 1 ≥ x 2 ≥ . . . {\displaystyle {x}_{1}\geq {x}_{2}\geq ...} של איברי S {\displaystyle S} היא קבועה לבסוף. אלגברה מופשטת היא מהתחומים הנפוצים בהם יש שימוש נרחב בתנאי שרשרת. בהינתן מבנה אלגברי ותתי מבנים מסוימים שלו (למשל - חוג והאידיאלים שלו), נתייחס אל קבוצת תתי המבנים כאל קבוצה סדורה חלקית, עם יחס ההכלה. ערך מורחב – חוג נותרי חוג נקרא נותרי אם הוא חילופי ומקיים ACC (תנאי שרשרת עולה - Ascending Chain Condition) על אידיאלים. במקרה זה, ניתן להוכיח כי היותו של חוג נותרי שקולה לתנאי המקסימום על אידיאלים, האומר כי בכל קבוצה לא ריקה של אידיאלים ישנו אידיאל מקסימלי, וגם לכך שכל אידיאל בו נוצר סופית. ערך מורחב – חוג ארטיני חוג נקרא ארטיני אם הוא חילופי ומקיים DCC (תנאי שרשרת יורדת - Descending Chain Condition) על אידיאלים. בדומה לסעיף הקודם, ישנה שקילות בין חוג ארטיני לעקרון המינימום על אידיאלים. ארטיניות היא דווקא תכונה חזקה יותר מנותריות, על סמך משפט הופקינס-לויצקי, הקובע כי כל חוג ארטיני הוא נותרי. ערך מורחב – מודול נותרי מודול נקרא נותרי, אם הוא מקיים ACC של תתי מודולים. כמו במקרה של חוגים, תכונה זו שקולה לעקרון המקסימום לתת מודולים ולכך שכל תת-מודול נוצר סופית. למעשה, המסקנות על תורת החוגים הן מקרה פרטי של מקרה זה, שכן כל חוג הוא מודול מעל עצמו, ותתי המודולים הם בדיוק האידיאלים. מרחב טופולוגי ייקרא נתרי אם כל סדרה יורדת בהכלה של קבוצות סגורות מתייצבת לבסוף. הגדרה זו שימושית בגאומטריה אלגברית כיוון שכל יריעה אפינית תחת טופולוגיית זריצקי היא נתרית. בחוגים ניתן לדבר על תנאי שרשרת גם לסוגים מסוימים של אידיאלים. למשל, נאמר שחוג מקיים ACC Principal, אם הוא מקיים ACC על אידיאלים ראשיים - כלומר כל שרשרת של אידיאלים ראשיים היא קבועה לבסוף. תנאי שרשרת, באתר MathWorld (באנגלית)
הרפטופוביה

הרפטופוביה היא פוביה ספציפית נפוצה, שכוללת את הפחד או הסלידה מזוחלים, בעיקר לטאות ונחשים, בעלי חוליות דומים ודו-חיים. זו אחת הפוביות מחיות הנפוצות ביותר, ודומה מאוד לאופידיופוביה. פוביה זו גורמת לכמה תגובות רגשיות קשות, כגון חרדה, התקף פאניקה ולעיתים קרובות בחילה. זואופוביה אופידיופוביה ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זואופוביה

זואופוביה או פחד מחיות היא קבוצה של פוביות ספציפיות מחיות מסויומות או פחד לא רציונלי או אף סלידה מכל יצור שאינו בן אדם. דוגמאות לזואופוביות ספציפיות הן אנטומופוביה (פחד מחרקים), כמו אפיפוביה (פחד מדבורים). ארכנופוביה (פחד מעכבישים) ואופידיופוביה (פחד מנחשים) נפוצים גם הם. זיגמונד פרויד ציין שפחד מחיות הוא אחד מהמחלות הפסיכונוירוטיות הנפוצות ביותר בקרב ילדים. קבוצת הפוביות זואופוביה מכילה פחדים ספציפיים מבעלי חיים רבים, רובם אינם יונקים. להלן רשימה של פוביות נפוצות הנכללות בקבוצת הזואופוביה: אופידופוביה - פחד מנחשים איכטיפוביה - פחד מדגים אילורופוביה - פחד מחתולים אנטומופוביה - פחד מחרקים אפיפוביה - פחד מדבורים לפידופטרופוביה - פחד מפרפרים ועשים אקינופוביה - פחד מסוסים ארכנופוביה - פחד מעכבישים כירופטופוביה - פחד מעטלפים מוסופוביה - פחד מעכברים וחולדות צינופוביה - פחד מכלבים רנידאפוביה - פחד מצפרדעים זואופיליה - משיכה לחיות ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סיריאקוס הקדוש

סיריאקוס הקדוש הוא קדוש נוצרי ומרטיר שעל פי המסורת הנוצרית נהרג בגלל אמונתו במהלך רדיפת הנוצרים של דיוקלטיאנוס. הוא אחד מ-27 קדושים שנקראים בשם זה, למרות שרק שבעה מהם מוזכרים במרטירולוגיה הקתולית, ואף נמנה עם ארבעה-עשר הקדושים המסייעים. על פי המסורת, הוא היה אציל רומי שהמיר את דתו לנצרות כמבוגר ותרם את כל רכושו לעניים. הוא מונה לדיאקון ואת שארית חייו העביר בסיוע וטיפול בעניים ובעבדים שבנו את מרחצאות דיוקלטיאנוס. בשנת 303, הוא עונה, נערף ונקבר בויה סלאריה. איתו הוצאו להורג עוד עשרים ושניים נוצרים נוספים. מסופר עליו שגירש שדים משתי נערות, אחת מהן הייתה בתו של דיוקלטיאנוס, וכתוצאה מכך היא ואמה התנצרו. השנייה הייתה בתו של מלך פרס ובעקבות ריפויה, התנצרו כל בני בית המלך. לזכרו הוקדשו כנסייה במרחצאות דיוקלטיאנוס, שלאחר מכן נקראה על שמות קדושים אחרים. כמו כן, נקראו על שמו שני מנזרים בארץ ישראל, האחד במג'דל יאבא והשני בכפר פסאיל שליד יריחו. המנזרים נהרסו ושרידיהם מתוארכים לתקופה הביזנטית. מדיה וקבצים בנושא סיריאקוס הקדוש בוויקישיתוף סיריאקוס הקדוש באתר "איקונוגרפיה נוצרית" בלוח הקדושים באתר לזכרו
פסטיבל הזיכרון

פסטיבל הזיכרון (באנגלית: Festival of Remembrance) הוא אירוע ממלכתי בריטי שנתי, הנערך בלונדון בערב יום הזיכרון הלאומי. האירוע מתקיים באולם הרויאל אלברט הול בשבת שלפני יום הזיכרון במעמד המלכה, בני משפחת המלוכה, ראש ממשלת בריטניה ושרים בממשלתו. הוא מוקדש להעלאת זכרם של הנופלים במלחמות בריטניה לאורך השנים ולהצדעה לוותיקי הכוחות המזוינים שלה, למשרתים בפועל ולבני משפחותיהם ובפרט לחיילים שנפגעו במהלך שירותם. האירוע, שאורכו כשעתיים, מופק על ידי הלגיון הבריטי המלכותי. בחלקו הראשון של האירוע מתקיימות בעיקר הופעות של זמרים אזרחיים, להקות ומקהלות השרים שירים מסורתיים. חלקו השני, מעמד הזיכרון (Act of Remembrance), מוקדש לזיכרון הנופלים. הוא נפתח במצעד לתוך האולם של חיילים מזרועות הצי, הצבא וחיל האוויר של בריטניה ומתנדבים של הלגיון הבריטי המלכותי וארגונים אזרחיים נוספים, המתייצבים כולם במסדר. מושרים בו מזמורים ושירים פטריוטיים, נקראות תפילות ונישאת תרועת אבל שלאחריה שתי דקות דומיה. האירוע מסתיים בשירת ההמנון הלאומי הבריטי ובשלוש תרועות הידד למלכה. האירוע משמש גם להצגת פעילות הסעד של הלגיון הבריטי המלכותי למען חיילי בריטניה וותיקי המלחמה שלה. בשנים האחרונות הוא מתמקד בחיילי בריטניה המשרתים בחזיתות עיראק ואפגניסטן ובבני משפחותיהם. האירוע כולו מלווה בנגינת ובתהלוכת תזמורות צבאיות ושירי לכת. תכניו הם לרוב הם מאופקים ורציניים, אך לעיתים משולבים בהם רגעים קלילים יותר, המיועדים למשוך קהלים צעירים. סמלו הוא פרח הפרג, שהוא גם סמל הלגיון הבריטי המלכותי וסמל הזיכרון לנופלים בבריטניה כולה. כל הנוכחים באירוע עונדים אותו על דש בגדם ובשיאו, ברגעי הדומיה, נופלים עלי הפרג מתקרת האולם. האירוע מתקיים פעמיים: המופע הראשון, בשעות אחר הצהריים, פתוח לקהל הרחב. המופע השני, היוקרתי יותר, מתקיים בשעות הערב בנוכחות האורחים רמי המעלה ופתוח רק לחברי הלגיון הבריטי המלכותי. מופע זה משודר בטלוויזיה על ידי רשת ה-BBC. מדיה וקבצים בנושא פסטיבל הזיכרון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל הזיכרון פסטיבל הזיכרון 2014 באתר הלגיון הבריטי המלכותי פסטיבל הזיכרון 2013 באתר ה-BBC
קוארטו סנט'אלנה

קוארטו סנט'אלנה (באיטלקית: Quartu Sant'Elena, בסרדו: Cuartu Sant'Aleni) היא עיר בנפת קליארי שבמחוז האוטונומי של סרדיניה שבאיטליה. קוארטו סנט'אלנה שוכנת במרחק של 6 ק"מ ממזרח לבירת המחוז קליארי על הדרך הרומית העתיקה. זוהי העיר השלישית במספר תושביה בסרדיניה. שמה של קוארטו סנט'אלנה לקוח מהמרחק שלה מקליארי (קוארטו מילס, בלטינית: Quartum miles, ארבעה מילים) והתוספת סנט'אלנה היא על שם הלנה הקדושה, אמו של הקיסר קונסטנטינוס, שעברה במקום. הנוכחות האנושית במקום החלה בתקופה הפיניקית, כפי שניתן לראות מממצאים ארכאולוגיים. כמו כן נתגלו באזור ממצאי קבורה מהתקופה הרומית. במאה ה-4 לספירה הייתה סרדיניה מחולקת לארבע ממלכות (Giudicati). קוארטו, שבתקופה זו היו בנויים בה 14 בתים, השתייכה לממלכת קליארי. ב-1066 מונה לקוארטו ארכיבישוף משלה ואז חזרה להיות תחת שיפוטו של טורצ'יטוריו השני (Torchitorio II). בתקופת שלטון מלכי אראגון, סבלה קוארטו מרעב, מדבר, ממלריה ומפשיטות חוזרות ונשנות של הסרצנים, בעקבות התערערות המצב הכללי באי. ב-1793 נחתו על חוף קוארטו חיילים מהצי הצרפתי, מתוך כוונה לכבוש את כל האי. תושבי העיר, בהנהגתו של אנטוניו פיסאנו (Antonio Pisanu), תקפו את הצרפתים וגרשו אותם לאחר קרב עקוב מדם. משטר הפאודליזם הסתיים ב-1836. ב-1956 זכתה קוארטו סנט'אלנה למעמד של עיר. חמש כנסיות מצויות בקוארטו. החשובה מבניהן היא הכנסייה של הקיסרית הלנה הקדושה (Sant'Elena Imperatrice), שהוקמה לפני 1589, אך כיום היא מעוצבת בסגנון נאו-קלאסי ולאחרונה הוגדרה כבזיליקה. כנסיות נוספות הן כנסיית סנטה מריה קפולה (Santa Maria Cepola), שנבנתה לפני 1089 וכנסיית אגתה הקדושה (Sant'Agata). מבנה חשוב נוסף הוא בית איכרים גדול מהמאה ה-17. בסביבת העיר מצויים נוראגים רבים. כלכלתה של קוארטו מבוססת על מגזר השירותים. כמו כן מיוצרים בעיר יינות, לחמים ודברי מאפה. למרות שהעיר לא גדולה במיוחד, ניתן למצוא בה בתי מסחר רבים. מדיה וקבצים בנושא קוארטו סנט'אלנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוארטו סנט'אלנה
רוקי השנה ב-WNBA

רוקי השנה ב-WNBA הוא פרס שנתי מטעם ליגת ה-WNBA המחולק מאז עונת 1998 לרוקי המצטיינת של העונה הסדירה. הזוכה נבחרת על ידי פאנל של כתבי ספורט מארצות הברית. כל משתתף בהצבעה נותן ניקוד לשלוש שחקניות – המדורגת ראשונה מקבלת 5 נקודות, השנייה 3 והשלישית נקודה בודדת. השחקנית בעלת סך הנקודות הגבוה ביותר זוכה בתואר. קנדיס פארקר הייתה לשחקנית היחידה שזכתה הן בתואר רוקי השנה והן בתואר ה-MVP של העונה הסדירה באותה שנה. רוקי השנה, באתר ליגת ה-WNBA ספורט הארץ, כמעט פה אחד: קייטלין קלארק נבחרה לרוקי העונה ב-WNBA, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2024
כריית יהלומים

כריית יהלומים היא אחד ממקורות העושר החשובים בעולם. יהלומים נמצאים בשימוש בתעשייה ובתכשיטנות, ומחיריהם עולים בהתמדה. כ-98.5% מכריית היהלומים ברחבי העולם מתבצעת ב-11 מדינות: אוסטרליה, אנגולה (11%), בוצואנה (23%), ברזיל, דרום אפריקה (12%), מרכז אפריקה, נמיביה, סיירה לאון, קונגו, קנדה (16%) ורוסיה (18%). במכרות היהלומים בארצות אלו ובשאר אזורי הכרייה, מפיקים יהלומי גלם בשווי של 12.5 עד 13 מיליארד דולר בשנה. ישנם שני נתיבים לכריית יהלומים, כרייה ממרבצים אלובליים וחפירה בבטן האדמה. היהלומים שבכרייה ממרבצים אלובליים (הקרויים גם "מקורות משניים") נוצרים כתוצאה משחיקת סלעי קימברליט נושאי יהלומים, במהלכה משתחררים היהלומים כמו גם מרכיבים מינרליים אחרים, ונסחפים אל ערוצי נחלים ונהרות או אל קרקעית הים. בדרך כלל הם באיכות נוי גבוהה, שכן אבנים באיכות נמוכה שורדות פחות את הסחף. יהלומים אלו נכרים בדרך כלל על ידי קבוצות כורים עצמאיות וקטנות. הנתיב השני, חפירה וקדיחה יזומה בבטן האדמה, וגילוי ארובה וולקנית ("ארובת קימברליט"). לאחר גילויה יערך חקר ההיתכנות הכלכלית שלה, התאמתה לדרישות החוק המקומי והבינלאומי. ואם אלו מאושרים, תכנון המכרה ובנייתו, וסקירת הצפי של התפוקה העתידית ממנו. מעת גילויה של ארובת קימברליט ועד שמתבררת כדאיותה הכלכלית עלולות לעבור כ-8–10 שנים. היהלומים הנמצאים ומופקים במכרות השונים הם בשלל איכויות, צבעים וגדלים. חלקם נחשב ליהלומי גלם כמעט חסרי ערך, וחלקם אבנים נדירות, והמחירים נקבעים בהתאם למצבם. כריית יהלומים התגברה בהתמדה מאז שנות ה-80 של המאה ה-20. כ-75% מהתפוקה העולמית נכרית במעבה האדמה, ליתר דיוק בארובות קימברליט. סלעי הקימברליט נושאים יהלומים. וכ-14 גרם יהלומים (70 קרט) מופקים בממוצע מ-100 טון סלעים. הכרייה מארובות הקימברליט ברחבי העולם נשלטת בידי 5 תאגידים גדולים, החולשים על כ-79% מהתפוקה העולמית: אלרוסה, ריו טינטו (אנ'), דה בירס, ואבר ו-BHP. לצד התאגידים פועלים ארגונים כלכלים שונים: חברות לחיפוש וכרייה, בעלי רישיונות כרייה וחופרים מורשים, פועלי ומנהלות מכרות וכן ספקי שירותים שונים. ביבשת אפריקה נאמד מספר החופרים (מורשים ושאינם מורשים) בכמיליון עד שני מיליון בני אדם, והשכר על עבודתם הוא כדולר אחד ליום עבודה. בדרום אפריקה כ-1,500 חופרים מורשים, ותפוקתם היא כ-400,000 קרט בשנה. עד שנות ה-70 של המאה ה-20 כ-80% מתפוקת היהלומים בעולם סווגה כיהלומי תעשייה. אולם מאז התפתחות הטכנולוגיה שאפשרה ייצור יהלומים מלאכותיים לתעשייה ירד מאוד מחירם של יהלומי התעשייה. מפיקי היהלומים התמודדו עם ירידת הביקוש על ידי הסבת יהלומי תעשייה לשימושים בענף התכשיטנות. תעשיית היהלומים שהוסבו, ונקראו יהלומי "כמעט נוי", התפתחה בעיקר בהודו וגרמה לצמיחת ענף היהלומים בה. מאז שנות ה-80 של המאה ה-20, התחוללו מלחמות עקובות מדם על השליטה במכרות היהלומים, על הכרייה ועל הרווחים מהמסחר בהם. המאבק מתנהל על ידי קבוצות חמושות הנאבקות או מורדות בשלטונות מדינות אחדות באפריקה, כמו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אנגולה וסיירה לאון. האו"ם הוציא אל מחוץ לחוק את היהלומים המופקים בחסות הקבוצות המורדות, שנקראו "יהלומי דמים", או שהגביל מאוד את המסחר בהם. חיים אבן-זוהר, כריית יהלומים בעולם, מדיניות ואסטרטגיה במרכזי הגלם, (עורכת: שירה עמי), מכון היהלומים הישראלי IDI, 2007. רונית דומקה, דם שחיתות ויהלומים, 17 באפריל 2013 באתר דה מרקר הנתונים על פי מחירי השווקים במדינות המפיקות. אבן-זוהר, כריית יהלומים, עמ' 5. אבן-זוהר, כריית יהלומים, עמ' 10.
נואורו

נואורו (באיטלקית: ‏Nuoro‏Ⓘ‏, בסרדו: Nùgoro) היא בירת נפת נואורו שבמחוז האוטונומי סרדיניה שבאיטליה. העיר ממוקמת על מורדות הר אורטובנה (Ortobene) שבמזרח האי והיא העיר השישית במספר תושביה בסרדיניה. נואורו היא מקום הולדתם של אומנים, סופרים, משוררים, ציירים ופסלים ושוכנים בה המוזיאונים החשובים ביותר בסרדיניה. העיר נחשבת כמרכז תרבותי חשוב של סרדיניה ונהוג לכנותה בכינוי "אתונה של סרדיניה" (Atene sarda). נואורו היא מקום הולדתה של גרציה דלדה, האישה האיטלקית הראשונה והיחידה עד כה שזכתה בשנת 1926 בפרס נובל לספרות. העדויות הראשונות לנוכחות אנושית באזור נואורו הם "בתי הפיות" (בסרדו: Domus de Janas), שהם קברים חצובים בסלע המתוארכים לאלף השלישי לפני הספירה. יחד עם זאת, ממצאים קרמיים מהתרבות האוזיירית (Ozieri) שנתגלו במקום מתוארכים לאמצע האלף הרביעי לפני הספירה. הקברים הללו היו מרכזה של התרבות הנוראגית שהתפתחה בסרדיניה החל מאמצע האלף השני לפני הספירה ועד לשנת 250 לפנה"ס לערך, כפי שמעידים יותר מ-30 אתרים נוראגים כמו הכפר שהתגלה בקרבת נואורו ובו התגלו כ-800 מבנים. שטחי הקבורה נחצו על ידי דרך רומית שקישרה את קאראליס (Karalis, כיום קליארי) לאוּלביה (Ulbia, כיום אולביה). המיתוסים על ההתיישבות הרומית משתקפים בשפת הסרדו שעדיין מדוברת בנואורו. הניב המקומי של הסרדו נחשב לשפה ששמרה על צורתה המקורית באופן המובהק ביותר מבין השפות הרומאניות. לאחר נפילתה של האימפריה הרומית המערבית, שלטו בסרדיניה הונדלים ולאחריהם הביזנטים. על פי מכתבים של האפיפיור גרגוריוס הראשון התקיימה תרבות רומית-נוצרית לצדן של תרבויות פגניות, בעיקר בפנים האי. עם דעיכת השלטון הביזנטי הוקמו בסרדיניה ארבע ממלכות (Giudicati, בסרדו: Judicados). במפה משנת 1147 מופיע שמו של כפר קטן בשם נוּגוֹר (Nugor). במאתיים השנים הבאות גדל הכפר ליישוב בן 1000 תושבים. נואורו נשארה עיירה בעלת חשיבות בינונית כאשר שלטו בסרדיניה מלכי אראגון וספרד, עד אשר הרעב והדבר הכו בה בסוף המאה ה-17. לאחר שסופחה לממלכת סרדיניה נעשתה נואורו למרכז מנהלי של האזור, תואר אותו קיבלה ב-1836. צרפת קורטי, קורסיקה, צרפת איטליה טולמצו (אנ'), איטליה מדיה וקבצים בנושא נואורו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נואורו מידע על נואורו באתר התיירות של סרדיניה (באנגלית) נואורו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יהודה פריהר

יהודה פריהר (פרידברג) (18 במרץ 1922 - 20 ביולי 1994) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, שירת כנספח צה"ל בארצות הברית ובקנדה, מפקד בית הספר לפיקוד ומטה. פריהר, בן לאה וחיים אברהם פרידברג, נולד בפולין, עלה לארץ ישראל ב-1937 ולמד בטכניון. ב-1938 הצטרף לארגון "ההגנה" ועבר קורס מ"כים. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי, עבר קורס קצינים במחנה סרפנד ב-1942. הוצב בגדוד השני של הרגימנט הארץ ישראלי, שלאחר מכן השתייך לבריגדה היהודית, ופיקד על מחלקת מרגמות. יחד עם הגדוד לחם בחזית האיטלקית וזכה לעיטור הצטיינות, השתחרר בדרגת מייג'ור. בתום המלחמה היה פעיל במוסד לעלייה ב', סייע לפליטים יהודים וברכש נשק ברחבי אירופה. בשובו לארץ ישראל עבד בחברת הנפט העיראקית, התגייס למנגנון הקבע של "ההגנה" ושירת בלשכת ההדרכה. במלחמת העצמאות שירת כמפקד גדוד בחטיבת גבעתי. לאחר הגעת רכש המרגמות הכבדות 120 מ"מ מצרפת, במהלך ההפוגה השנייה, מונה להקים את יחידת המרגמות הכבדות, שפעלה כחיל נפרד מחיל התותחנים, ונקראה חטיבה 18 (שלימים הפכה לחטיבה 45 ומאוחר יותר לחטיבה 188). היחידה בפיקודו השתתפה בין השאר בקרב לטרון ובמבצע חורב. לאחר המלחמה עבר קורס מפקדי חטיבות ומונה למפקד חטיבת הראל. שימש שליש ראשי ולמד בבית ספר לפיקוד ומטה באנגליה. ביולי 1956 מונה למפקד בית הספר לפיקוד ומטה. היה חבר בוועדת הפקת הלקחים של צה"ל לאחר מלחמת סיני. ב-1960 מונה לנספח צה"ל בארצות הברית ובקנדה. ב-1963 השתחרר משירות הקבע. בשירות המילואים מונה בסמוך למלחמת ששת הימים לראש ענף קשר לעיתונות בדובר צה"ל, נטל חלק במאמצי ההונאה, ובמלחמה שימש כקצין קישור לתקשורת הזרה, תפקיד אותו מילא גם במלחמת יום הכיפורים. לאחר שחרורו מילא תפקידי ניהול בתעשייה הישראלית, בהם המנהל האדמיניסטרטיבי של יצרנית הרכב ליילנד באשדוד, סמנכ"ל אוטוקרס ומנכ"ל מפעלי נייר מונטנה ("מולט") שבנהריה, בתקופת כהונתו יצאה החברה להנפקה ראשונה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. לאחר רכישת מפעלי נייר מונטנה ("מולט") על ידי "מפעלי נייר חדרה" שימש כסמנ"ל  בחברה עד לפרישה לגמלאות. לאחר מלחמת ששת הימים נמנה עם מייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה. היה חבר בוועד המנהל של מוזיאון תל אביב לאמנות ובבית הדין העליון של התאחדות הכדורגל הישראלית. היה נשוי לשולמית (שולה) ואב לשתי בנות. נקבר בבית העלמין מורשה ברמת השרון. מדיה וקבצים בנושא יהודה פריהר בוויקישיתוף מבולוניה - עד בורמה, מעריב, 15 בינואר 1960 חילופי גברי בפיקוד צה"ל, דבר, 12 בינואר 1960 קורות החיים של יהודה פריהר, באתר "יזכור" של משרד הביטחון אתר "Billiongraves" יואב גלבר, תולדות ההתנדבות - נושאי הדגל, הוצאת יד יצחק בן-צבי, עמ' 708 רפי מן, מברק עם הנחיות להדלפה, באתר העין השביעית, 10 בנובמבר 2013
Pwd

pwd (באנגלית: Print Working Directory; "הדפס את תיקיית העבודה") היא פקודה במערכת הפעלה דמוית יוניקס המציגה את המיקום הנוכחי בו נמצא המשתמש במערכת הקבצים. הפקודה המקבילה בסביבת Powershell, במערכת ההפעלה חלונות מבית מיקרוסופט, היא פקודת Get-Location. השימוש הסטנדרטי בפקודת pwd, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן: pwd /home/user/Downloads ניתן לשלב ערכים נוספים: man pwd - יציג את ספר הוראות של פקודה זו. רשימת פקודות יוניקס (באנגלית) רשימת פקודות CMD (באנגלית)
צב ים זיתני

צב ים זיתני (שם מדעי: Lepidochelys olivacea) הוא צב ים אשר חי באוקיינוסים חמים, בעיקר באוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט. זהו צב ים קטן יחסית, אורך שריונו הוא 60–70 ס"מ ומשקלו 25–46 ק"ג. צבעו של הצב הוא ירוק זית ומכאן שמו. צבי הים הזיתני חיים הן במים רדודים שעומק עד 25 מטר (רוב התצפיות שלהם הן במרחק 15 ק"מ מהיבשת) והן בים הפתוח. הם יכולים לשחות עד כ-1,000 ק"מ מהחוף כדי להזדווג אם כי רוב ההזדווגויות נעשות בקרבת החוף. את ביציהם הם מטילים באתרי קינון גדולים וצפופים על חופים רבים: מקליפורניה ועד אפריקה וכן בחופים רבים במזרח אסיה, הודו, הפיליפינים ואוסטרליה. צבי הים הזיתני הם טורפים, בעיקר של חסרי חוליות קטנים כגון צדפות, חלזונות, מדוזות וסרטנאים. ביצי ואבקועי צב הים הזיתני נטרפים על ידי מגוון רב של בעלי חיים יבשתיים כגון דביבונים, זאבי ערבות (coyotes), כלבים, חזירים, קיימנים, סרטנאים גדולים ונחשים. את האבקועים שבוקעים מהביצה ונעים לים טורפים גם עופות ים רבים. בים טורפים אותם בעיקר דגים גדולים, כרישים, תניני ים ולווייתנים קטלנים (אורקות). כמות הטורפים האפשריים קטנה באופן ניכר עם הגיעם לבגרות והם מאוימים רק על ידי טורפים גדולים במיוחד, כגון כרישים ולווייתני קטלן. גם האדם הוא איום מרכזי על צבי הים הזיתניים ורבים מהם נהרגים עקב ציד, דיג, פגיעה בכלי שיט ואובדן בית גידול עקב זיהום ופעילות אנושית. עוד גורם מרכזי לתמותת ביצים הוא צפיפות הקנים באתרי הקינון הגורם לכך שצבות ים שמטילות ביצים רומסות קנים אחרים ומשמידות את הביצים שבתוכן. מדיה וקבצים בנושא צב ים זיתני בוויקישיתוף צב ים זיתני, באתר ITIS (באנגלית) צב ים זיתני, באתר NCBI (באנגלית) צב ים זיתני, באתר GBIF (באנגלית) צב ים זיתני באתר הרשימה האדומה של IUCN
גאבורג גאזריאן

גֵבורג גאזריאן (בארמנית: Գևորգ Ղազարյան; נולד ב-5 באפריל 1988) הוא כדורגלן ארמני המשחק בעמדת הקיצוני באררט-ארמניה מליגת העל הארמנית ובנבחרת ארמניה. גאזריאן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פיוניק ירוואן, בשנת 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. ב-24 במאי 2006, הבקיע את שער הבכורה שלו נגד שיראק, אחרי כמה דקות הבקיע את שערו השני. המשחק נגמר בניצחון 0-7 לטובת פיוניק. בינואר 2007 הושאל לבננטס ירוואן עד לקיץ, הופעת הבכורה שלו כבש שלושער, ובקיץ חזר לפיוניק. ב-10 במאי 2010 כבש צמד בגמר הגביע הארמני שנגמר בניצחון 0-4 של פיוניק נגד בננטס. עם פיוניק זכה ב-5 אליפויות, 2 גביעים ו-2 סופרקאפים. ביוני 2011, חתם במטאלורג דונייצק ביחד עם חברו לקבוצה מרקוס פיזאלי. ב-10 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד צ'רנומורץ אודסה, ב-11 בספטמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד אובולון קייב. ב-19 ביולי 2012 הבקיע שלושער ובישל שער אחד בניצחון 0-7 נגד צליק ניקשיץ. ב-26 בנובמבר 2013 הושאל לשחטאר קאראגנדי והיה אמור להצטרף לקבוצה בקיץ, אך לא הגיע לסיכום עם הקבוצה ולכן חזר למטאלורג. בקיץ 2014 חתם באולימפיאקוס לשנתיים אחרי שסיים חוזה במטאלורג. כעבור כחצי שנה, בינואר 2015, הודיעה הנהלת אולימפיאקוס על הפסקת חוזהו של גאזריאן. בקיץ 2018 חתם בצ'אווס. בצעירותו שיחק גאזריאן בנבחרת ארמניה בכדורגל עד גיל 21. בשנת 2007 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-22 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד פורטוגל במסגרת מוקדמות יורו 2008, המשחק נגמר בתיקו 1-1. ב-28 במרץ 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 2-2 נגד אסטוניה. בקמפיין מוקדמות יורו 2012 כבש 5 שערים, והיה שני להנריך מחיתריאן בטבלת מלך השערים של הנבחרת. ב-11 בספטמבר 2012, הורחק גאזריאן לראשונה בקריירה שלו בהפסד 1-0 נגד בולגריה. מדיה וקבצים בנושא גאבורג גאזריאן בוויקישיתוף גאבורג גאזריאן, באתר Transfermarkt גאבורג גאזריאן, באתר Soccerway גאבורג גאזריאן, באתר WorldFootball.net גאבורג גאזריאן, באתר National Football Teams גאבורג גאזריאן, באתר FootballDatabase.eu