laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הבחירות הפרלמנטריות בפקיסטן (2024)

ב־8 בפברואר 2024 נערכו הבחירות לאספה הלאומית של פקיסטן, הבית התחתון של הפרלמנט הפקיסטני. שתי המפלגות הגדולות הן הליגה המוסלמית הפקיסטנית (N) בראשות נוואז שריף ומפלגת העם הפקיסטנית של בילאוול בהוטו זרדרי (אנ'). מפלגת פקיסטן טהרק-א-אנסאף (אנ') של ראש הממשלה המודח עימראן ח'אן נשלל מעמדה כמפלגה ומועמדיה מתמודדים כעצמאיים. בבחירות הקודמות, שנערכו ביולי 2018, ניצחה מפלגת פקיסטן טהרק-א-אנסאף, ומנהיגה עימראן ח'אן מונה לראש ממשלת פקיסטן. ב־8 במרץ 2022 הודיעו מפלגות האופוזיציה על כוונתן לקיים הצבעת אי-אמון בח'אן, שאיבד את הרוב בפרלמנט הפקיסטני. ב־3 באפריל פיזר נשיא פקיסטן עאריף עלוי את הפרלמנט, בעקבות הצעתו של ח'אן, וסגן יושב ראש הפרלמנט ביטל את הצבעת האי־אמון. בעקבות כך היו צפויות להיערך בחירות בתוך שלושה חודשים מעת פיזור האספה. בית המשפט העליון של פקיסטן קבע כי דחיית ההצעה נעשתה שלא כדין, וב־10 באפריל הודח 2022 עימראן ח'אן מראשות ממשלת פקיסטן בהצבעת אי אמון בפרלמנט הפקיסטני. זאת לאחר שבעלי בריתו ומפלגה מרכזית שהייתה שותפה בקואליציה שלו נטשו אותו. שהבז שריף הושבע לראש הממשלה במקומו, אך מפלגתו של ח'אן החרימה את ישיבות הפרלמנט הפקיסטני וחבריה התפטרו במחאה. ב־10 באוגוסט 2023 פוזרה האספה הלאומית של פקיסטן על ידי נשיא פקיסטן עאריף עלוי, בהתאם הבחירות היו אמורות להיערךעד ל־8 בנובמבר 2023 לכל המאוחר. עם זאת ועדת הבחירות של פקיסטן הודיעה כי לא תוכל לקיים בחירות עד פברואר 2024 עקב מפקד האוכלוסין שתוצאותיו נקבעו ב־5 באוגוסט 2023 ודרשו את קביעתם מחדש של מחוזות הבחירה. במרץ 2024 האספה הלאומית של פקיסטן בחרה בשהבז שריף לראש ממשלת פקיסטן בראשות ממשלת קואוליציה. Pakistan HIGHLIGHTS | Imran Khan de-notified as Prime Minister of Pakistan, India Today, ‏3 באפריל 2022 חיים איסרוביץ, ‏דרמה פוליטית בפקיסטן: ראש הממשלה הודח בהצבעת אי אמון, באתר מעריב אונליין, 9 באפריל 2022 פקיסטן: ראש הממשלה הודח בהצבעת אי אמון, באתר ערוץ 7, 11 באפריל 2022 כינה את נתניהו "היטלר החדש": ראש ממשלה חדש לפקיסטן, באתר ynet, 11 באפריל 2022 Reuters, Shehbaz Sharif elected Pakistan's Prime Minister for second time, India Today, ‏3 במרץ 2024
היינץ בונגארץ

היינץ בונגארץ (בגרמנית: Heinz Bongartz‏; 31 ביולי 1894, קרפלד – 5 במאי 1978, דרזדן) היה מנצח ומלחין גרמני. משנת 1930 עד 1933 היה מנצח ה"לנדסקאפלה" בעיר גותה. בשנים 1947-1964 היה המנהל המוזיקלי של הפילהרמונית של דרזדן, שחידשה את הקונצרטים שלה בדיוק חודש לאחר תום מלחמת העולם השנייה, ב-8 ביוני 1945. בונגארץ הבטיח את מעמדה הפיננסי כמוסד ממלכתי משנת 1950 והעלה את קרנה לשיאים חדשים של מצוינות אמנותית. הוא שם דגש רב יותר על סדרת הקונצרטים החינוכיים שיזם אדוארד מריקה בשנת 1925 והרחיב את סיורי התזמורת מעבר לגבולות גרמניה, פעולה שתרמה להפצת המוניטין הבינלאומי שלה. מדיה וקבצים בנושא היינץ בונגארץ בוויקישיתוף היינץ בונגארץ, באתר AllMusic (באנגלית) היינץ בונגארץ, באתר MusicBrainz (באנגלית) היינץ בונגארץ, באתר Discogs (באנגלית) Heinz Bongartz discography Clayton, Anthony; Alan Russell (1999). Dresden: A City Reborn. Oxford, New York: Berg. p. 790. ISBN 1859734413. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2011/2012 בליג 1

עונת 2011/2012 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא: Championnat de France de football) הייתה העונה ה-74 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור: LFP). העונה החלה ב-6 באוגוסט 2011 והסתיימה ב־20 במאי 2012. מונפלייה זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בסיום העונה ירדו לליג 2 הקבוצות קן, דיז'ון ואוסר ובמקומן עלו מהליג 2 הקבוצות בסטיה, ריימס וטרואה. שחקנה הצרפתי של מונפלייה אוליבייה ז'ירו ושחקנה הברזילאי של פריז סן ז'רמן ננה זכו בתואר מלך השערים עם 21 כיבושים כל אחד. בסיום העונה יחד עם האלופה מונפלייה, העפילה גם סגינתה פריז סן ז'רמן לשלב הבתים של ליגת האלופות של אופ"א בעוד ליל שסיימה במקום השלישי העפילה לשלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות. בגביע הצרפתי זכתה ליון ועל כן היא העפילה לשלב הבתים בליגה האירופית. לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית העפילה בורדו שסיימה במקום החמישי. ואילו מרסיי שזכתה בגביע הליגה העפילה לשלב המוקדמות השלישי בליגה האירופית. בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון הוענקו שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו הוענקה נקודה אחת. הקבוצות אוויאן, אז'אקסיו ודיז'ון הן הקבוצות שעלו מהליג 2 הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל, כשהחליפו את הקבוצות מונקו, לאנס וארל-אביניון שירדו לליגת המשנה בסיום עונת 2010/2011. מדיה וקבצים בנושא עונת 2011/2012 בליג 1 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליג 1 (בצרפתית) Classement - {0}, Ligue1 (בצרפתית) Classement buteurs - Ligue 1 Uber Eats, Ligue1 (ב־) Classement passeurs - Ligue 1 Uber Eats, Ligue1 (ב־)
הדיוויזיה ה-81 (ארצות הברית)

הדיוויזיה ה-81 הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית, אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, וקיימת כיום כדיוויזיית המוכנות ה-81. הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1917, ארבעה חודשים לאחר כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. רוב החיילים הגיעו מפלורידה, קרוליינה הצפונית וטנסי, והתאמנו בפורט ג'קסון. הדיוויזיה בפיקודו של צ'ארלס ג'סטין ביילי נשלחה לחזית המערבית כחלק מחיל המשלוח של ארצות הברית בפיקודו של ג'ון פרשינג. הדיוויזיה נחתה בצרפת בספטמבר=אוקטובר 1918, ולחמה במתקפת מז-ארגון, וב-11 ביוני 1919 הוחזרה לארצות הברית ופורקה. במהלך שירותה בצרפת ספגה הדיוויזיה ה-81 1,104 נפגעים: 195 הרוגים ו-909 פצועים. בשנת 1921 הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית מילואים, וביוני 1942 היא הופעלה מחדש. הדיוויזיה הועברה לזירת האוקיינוס השקט ב-3 ביולי 1944, ולחמה בקרבות אנגאור ופלליו. בתחילת פברואר 1945 הפליגה הדיוויזיה ה-81 לקלדוניה החדשה כדי לנוח ולהתאושש. במאי 1945, הדיוויזיה ה-81 נפרסה בפיליפינים כדי להשתתף במבצעים לטיהור האי לייטה, ולהתכונן לפלישה המתוכננת ליפן. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, הדיוויזיה ה-81 נפרסה במחוז אאומורי ביפן כחלק מכוח הכיבוש של בעלות הברית. הדיוויזיה הושבתה ביפן ב-30 בינואר 1946. במהלך מלחמת העולם השנייה נהרגו 550 חיילים ונפצעו 2,462 מלוחמי הדיוויזיה. בשנת 1967 סמל שרוולי הכתף של הדיוויזיה הופעל מחדש לשימוש על ידי פיקוד צבא המילואים ה-81 (81st ARCOM). מ-1967 עד 1995, מרכז ה-ARCOM ה-81 היה באיסט פוינט, ג'ורג'יה, והוא פיקד ושלט על יחידות המילואים של הצבא בג'ורג'יה, קרוליינה הדרומית, פוארטו ריקו ובחלקים מקרוליינה הצפונית, פלורידה ואלבמה. במהלך אותה תקופה, ARCOM ה-81 היה אחראי על פריסת יחידות מילואים של צבא ארצות הברית לווייטנאם, דרום מערב אסיה והבלקן. ה-81 הועבר ב-1996 לבירמינגהם, אלבמה ואורגן מחדש כמפקדת התמיכה האזורית ה-81 (RSC) שהייתה אחראית לפיקוד ושליטה על כל יחידות המילואים של הצבא בדרום מזרח ארצות הברית ובפוארטו ריק. בשנת 2003, ה-RSC ה-81 אורגנה מחדש כמפקדת הכוננות האזורית ה-81 (RRC), אך שמרה בעיקרה על אותה משימה כמו קודמתה. בספטמבר 2008, ה-RRC ה-81 הושבת בברמינגהם, אלבמה. במקומו, הופעל מחדש פיקוד תמיכה אזורי 81 (RSC) בפורט ג'קסון, קרוליינה הדרומית. בניגוד ליחידות הקודמות שלו, ל-RSC ה-81 החדש הייתה משימה שונה מהותית. הוסרה ממנו האחריות למאות יחידות של יחידות השכרת כוחות (TPU) וחיילים. במקום זאת, ה-RSC ה-81 סיפק תמיכה במבצעי בסיס (BASOPS) ל-497 יחידות מילואים של הצבא בתשע מדינות בדרום מזרח ארצות הברית ופוארטו ריקו ואיי הבתולה של ארצות הברית. על ידי אספקת השירותים והשירותים החיוניים ללקוח, ה-RCS ה-81 נועד לעזור לפקודות המבצעיות, הפונקציונליות וההדרכה (OF&T) הנתמכות להתמקד במשימת הליבה שלהם ביחידה ובסופו של דבר לעמוד בדרישות הכוח למפקדים ולוחמים בעולם. בשנת 2018, ה-RSC ה-81 סומנה מחדש באופן זמני כדיוויזיית המוכנות ה-81, ונועד לקבל אחריות נוספת מפיקודים תפקודיים אחרים של מילואים של הצבא בנוסף למשימת BASOPS המתמשכת. ב-1 באוקטובר 2018, ה-RSC ה-81 אורגן מחדש באופן רשמי כדיוויזיית המוכנות ה-81 (USAR). מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-81 בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-81, ברשת החברתית פייסבוק
עמרם אזולאי

הרב עמרם ציון חי אזולאי (ב' ניסן תרע"ט, 2 באפריל 1919 – כ"ו באייר תשנ"ט, 12 במאי 1999) היה רב חרדי־ספרדי, מרבני ישיבת פורת יוסף, דיין בבית הדין הרבני, היה ידוע בלמדנותו וכונה "רבי עמרם חסידא" בשל צדקותו וקדושתו. נולד בשנת 1919 בעיר פאס שבמרוקו להוריו, הרב שלום מרדכי אזולאי ולאימו הרבנית חיה עיישה בת הרב חיים מאמאן. לפני לידתו של רבי עמרם נפטרו כל הילדים שנולדו להוריו, והם ערכו סגולה, שהייתה מקובלת באותן שנים בקרב יהודי מרוקו, והיא להקדיש את הילד ולגדלו אצל משפחה ענייה, עד שכעבור כמה שנים פודים אותו כצדקה. כעבור מספר שנים עלו בני המשפחה לארץ ישראל. אביו הרב שלום מרדכי אזולאי, שהיה מחשובי הרבנים יוצאי העיר צפרו, נשא בתפקידי דיינות ורבנות בירושלים. הרב עמרם למד בתלמוד התורה של העדה המערבית בירושלים אצל הרב שמואל עזראן, ולאחר מכן בישיבת פורת יוסף אצל הרב עזרא עטיה, הרב יהודה צדקה, הרב משה עדס, הרב יעקב עדס, הרב אליהו לופס ועוד. בשנת תרצ"ט (1939) נשא לאשה את הרבנית רחל בת הרב משה אלקיים. הזוג התגורר בעיר העתיקה בירושלים עד נפילתה בידי הלגיון הירדני ב-1948, אז עברו לשכונת קטמון וממנה לשכונת משכנות ישראל בעיר החדשה. בשנים אלו המשיך ללמוד כאברך בישיבת פורת יוסף לצד רבנים כגון ישועה עטיה, הרב בן ציון אבא שאול, הרב עובדיה יוסף שהיה גם מחותנו, הרב שלום יצחק מזרחי, הרב בן ציון אטון ועוד. בחודש אלול תש"א הוסמך להוראה על ידי ראש הישיבה הרב עזרא עטיה והראשון לציון הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל. מינויו כדיין בשנת תשכ"א (1941) נבחר לכהן כדיין בבית הדין הרבני בצפת. לאחר תקופה עבר לבית הדין בחיפה, ובשנת תשכ"ה עבר לבית הדין הרבני בתל אביב, כאשר בשנת תשכ"ז (1967) העביר גם את דירתו מירושלים לבני ברק. בשעות הצהריים היה לומד בישיבת "תורה והוראה" בראשות הרב אליהו שרים בתל אביב. פסקי דין רבים שכתבו הרב עמרם וחברי הרכבו בביתי הדין הודפסו בכרכי פסקי הדין של בתי הדין הרבניים. על מנת להמשיך בלימוד התורה, סירב לכהונת אב בית הדין והמשיך לכהן כדיין וכן מיאן להמשיך עוד את כהונתו אלא פרש לגמלאות במועד הראשון שבו היה בידו לפרוש, בשנת 1987. אחרית ימיו מאז פרישתו עסק בלימוד רצוף בכל שעות היממה בבתי המדרש הסמוכים לביתו בבני ברק, בפרט בישיבת "אור התורה" בראשות הרב דוד מלינובסקי וכן בבית הכנסת לדרמן, ישיבות בית מאיר ופוניבז' ועוד. בין מקורביו היו הרב שלמה בן שמעון, הרב ניסים בן שמעון, הרב שלום יפרח שלמד עמו בחברותא שנים רבות ועוד. הרב עמרם אזולאי נפטר בליל כ"ו באייר תשנ"ט (1999) ונקבר בהר המנוחות בירושלים. רעייתו הרבנית רחל נפטרה בי' בכסלו תשע"ב ונטמנה על ידו. דניאל טולידאנו, שר ההתמדה, הוצאת ערוץ 2000, ראשון לציון, 2024 הרב דניאל טולידאנו, שר ההתמדה, בני ברק תשפ"ד התמנה בארץ לחבר בית הדין של העדה המערבית בירושלים, ובהמשך אף התמנה כאב בית הדין וכראש ישיבת אור עולם בעיר, לאחר מכן נסע שוב למרוקו כשד"ר מטעם הקהילה. הוא שימש שלוש שנים כאב בית דין, בבית הדין של העדה החרדית, ובהמשך בעדה החרדית הספרדית. כמו כן לימד בישיבת פורת יוסף ובישיבת רחובות הנהר, וכיהן כרבה של העיר העתיקה, דיין בבית הדין הרבני בירושלים וחבר מועצת הרבנות הראשית. עידו יחזקאל, פתח את ארון הקודש ופרץ בבכי חנוק מדמעות, ערוץ 2000, 22 בפברואר 2021 עמרם ציון חי אזולאי – בעולמם של חרדים.
ואצלב נוימן

ואצלב נוימן (בצ'כית: Václav Neumann‏; 29 באוקטובר 1920 – 2 בספטמבר 1995) היה מנצח, כנר וויולן צ'כי. נוימן נולד בפראג ולמד בקונסרבטוריון בעירו. הוא היה שותף להקמתה של רביעיית סמטאנה וניגן בה כינור ראשון. בהמשך קיבל משרות ניצוח בקרלסבאד ובברנו. בשנת 1956 התמנה למנצח האופרה הקומית של ברלין. בשנת 1964 פרש מעבודתו שם כדי להיות למנצח הראשי של תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג. שם נשאר עד 1968, כאשר התמנה למנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית הצ'כית, משרה בה החזיק עד 1990. נוימן זכור בעיקר כלוחם למען המוזיקה הצ'כית והראשון שהקליט באולפן את האופרה של לאוש יאנאצ'ק "מסעותיו של מר ברוצ'ק" בשנת 1962. הוא היה מלמד בקונסרבטוריון של פראג ואוליבר פון דוהנאני נמנה עם תלמידיו. מדיה וקבצים בנושא ואצלב נוימן בוויקישיתוף ואצלב נוימן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ואצלב נוימן, באתר AllMovie (באנגלית) ואצלב נוימן, באתר ספוטיפיי ואצלב נוימן, באתר AllMusic (באנגלית) ואצלב נוימן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ואצלב נוימן, באתר Discogs (באנגלית)
R (מחלקת סיבוכיות)

בתורת החישוביות והסיבוכיות, המחלקה R (מאנגלית: Recursive) היא מחלקה אשר מכילה את כל בעיות ההכרעה אשר ניתנות לפתירה על ידי מכונת טיורינג ואשר מהווה קבוצה של כלל השפות הרקורסיביות (אשר מכונות גם שפות כריעות). המחלקה R שקולה לקבוצת כל הפונקציות בנות-חישוב כך ש: בעיית הכרעה נמצאת ב-R אם ורק אם הפונקציה המציינת היא בת-חישוב. פונקציה שלמה היא בת-חישוב אם ורק אם הגרף שלה נמצא ב-R. המחלקה R סגורה לפעולות הבאות: איחוד, חיתוך, משלים, שרשור, היפוך וכוכב קלין. מכיוון שניתן להכריע כל בעיה שקיימת לה מכונת טיורינג מקבלת (כלומר מכונת טיורינג שעונה כן אם התשובה היא כן) וכן מכונת טיורינג דוחה (כלומר מכונת טיורינג שעונה לא אם התשובה היא לא), אזי בעזרתן ניתן לבנות מכונת טיורינג אשר מכריעה את הבעיה ולכן המחלקה R מוגדרת להיות החיתוך בין המחלקות RE ו-coRE, דהי, R = R E ∩ c o R E {\displaystyle R=RE\cap coRE} . לנור בלום, מייק שאב וסטפן סמל, On a theory of computation and complexity over the real numbers: NP-completeness, recursive functions and universal machines, כרך 21, הסדרה החדשה, Bulletin of the American Mathematical Society‏, 1989, עמ' 1-46. (באנגלית) סקוט אהרונסון, Class R, באתר Complexity Zoo (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אחאל-טקה

אחאל-טקה הוא סוס טורקמני. לגזע זה מוניטין של מהירות וסיבולת, אינטליגנציה ומעיל פרווה בעל ברק מתכתי ייחודי שהוביל לכינוי שלהם 'סוסי זהב'. סוסים אלה מותאמים לתנאי אקלים קשים ונחשבים לאחד מגזעי הסוסים העתיקים ביותר הקיימים. כיום יש סביבות 6,600 אחאל-טקים, רובם בטורקמניסטן, אם כי הם נמצאים גם באירופה וצפון אמריקה. ישנן מספר תיאוריות בנוגע למקורו של האחאל-טקה. אחת מהן היא שהאחאל-טקה הוא צאצא לגזע המכונה הסוס הטורקמני, בעוד יש כאלה הטוענים שהם אותו גזע. שבטי טורקמניסטן גידלו באופן סלקטיבי את הגזע והשתמשו בו לפשיטה. הגזע שימש במאבק שנכשל נגד האימפריה הרוסית. לפי מספר תיאוריות אבותיו של האחאל-טקה עשויים להיות גזע סוסים שנכחד שחי לפני כ-3,000 שנה הידוע בשם סוס הניסאי. מקורו האמיתי של גזע זה עדיין לא ידוע. אנשי שבט בטורקמניסטן השתמשו בסוסים לראשונה עבור פשיטה. הסוסים היו רכושם היקר ביותר מאחר שהיו חיוניים עבורם. סוסים נוהלו ואומנו בדרכים ספציפיות מאוד. בעוד שסוסות וסייחים היו חופשיים לחפש מזון, הסוסים הזכרים שומשו לפשיטות. לפני כל פשיטה הסוסים הזכרים היו עוברים דיאטה דלילה כדי להכין אותם לדהירה ארוכה במדבר ללא מים וכמעט ללא מזון. סוסי האחאל-טקה כונו סוסים אלוהיים או קדושים על ידי הרוסים ובסין הם כונו סוסים שמימיים. ב-1881 הפכה טורקמניסטן לחלק מהאימפריה הרוסית. שבטי טורקמניסטן נלחמו, אך לבסוף הפסידו. הגנרל הרוסי, אלכסיי קורופטקין, פיתח חיבה לסוסים והקים חוות גידול לאחר המלחמה. הגזע סבל מאוד כאשר ברית המועצה שחטה סוסים עבור תעשיית הבשר. בשלב מסוים נותרו רק כ-1,250 סוסים והיצוא מברית המועצות נאסר. בתחילת המאה העשרים היה ניסיון הכלאה בין גזעי סוסים לאחאל-טקה בניסיון ליצור סוס מרוצים בהיר בעל סיבולת. אך הגזעים שנוצרו בעקבות ההכלאות לא היו עמידים כמו האחאל-טקה ורבים מהם מתו. האחאל-טקה הוא גזע בגודל בינוני, בדרך כלל עומד על 144 עד 160 ס''מ בשכמות עם משקל בין 430 ל-500 ק''ג. צבעי מעיל הפרווה שלו משתנים במידה רבה. הנפוצים ביותר הם בצבע מפרץ (כ-40% מכל הסוסים) בצבע דאן (כ-22% מכל הסוסים) בצבע שחור (כ-12% מכל הסוסים) צבעים אחרים כוללים שמנת, אפור וצהוב. למעיל הפרווה יש לעיתים קרובות ברק מתכתי אופייני, אשר יכול ליצור אפקט זהב יוצא דופן. יש מומחים הטוענים שברק זה סיפק הסוואה במדבר. ראשו מעודן בעל פרופיל נמוך או קמור מעט, אוזניו ארוכות ולפעמים בצורת שקדים, רעמתו וזנבו דלילים בדרך כלל. גבו ארוך, שרירי קלות ושטוח וצווארו ארוך וזקוף. לאחאל-טקה יש כתפיים משופעות ועור דק. הוא סוס קשוח ועמיד. בשל האתלטיות הטבעית שלו, האחאל-טקה יכול להיות סוס ספורטיבי מצוין ויכול להשתתף בדרסאז', בקפיצות ראווה, במרוצים וברכיבת סיבולת. פסל של סוס אחאל-טקה גלויה ובה מופיע סוס אחאל-טקה מדיה וקבצים בנושא אחאל-טקה בוויקישיתוף
קוליץ'

קוליץ' (ברוסית: Кулич) הוא השם הרוסי ללחם פסחא. אצל הסלאבים המזרחיים דוברי הרוסית, הלחם החגיגי שהוגש במועד זה היה עגול וגבוה, ומעליו עוצבו עיטורי בצק. הצורה הגלילית של העוגה קשורה לנוהג הכנסייה של אפיית ארטוס ("כיכר מחמצת", "לחם"). מסורת לחם הפסחא התפשטה בתרבויות שהיו קשורות לאימפריה הביזנטית ומהווה חלק תרבותי מסורתי של מדינות עם אוכלוסייה נוצרית אורתודוקסית. הוא נאכל במדינות כמו רוסיה, בלארוס, אוקראינה, רומניה, ארמניה, גאורגיה, מולדובה, מקדוניה הצפונית וסרביה. קוליץ' הוא גרסה של לחמי פסחא (מכונה פאסקה) ומייצגת לא רק את חג הפסחא אלא גם את האביב. חג הפסחא הוא חגיגה חשובה מאוד במדינות מזרח אירופה, אפילו יותר חשובה מחג המולד. באופן מסורתי, לאחר טקס חג הפסחא, הקוליץ', שהוכנס לסל ומקושט בפרחים צבעוניים, מבורך על ידי הכומר. קוליץ' מבורך נאכל לפני ארוחת הבוקר כל יום. כל שארית קוליץ' שלא מברכים אותה אוכלים עם פאסקה לקינוח. קוליץ' נאפה בתבניות גבוהות וגליליות (כמו קופסאות קפה או מיץ פירות). כאשר מתקרר, הקוליץ' מעוטר בציפוי לבן (שמטפטף מעט לאורך הצדדים) ובפרחים צבעוניים. מבחינה היסטורית, הוא הוגש לעיתים קרובות עם פאסקה גבינה הנושאת את הסמל ХВ (מברכת הפסחא המסורתית של Христос Bоскрес - Khristos voskres, "ישו קם"). קוליץ' נאכל רק בין חג הפסחא (העתקת חג הפסח עם משמעות אחרת) לבין חג הפנטקוסט (העתקת חג השבועות עם משמעות אחרת). המתכון של קוליץ' דומה לזה של הפנטונה (panettone) האיטלקי, אבל הוא צפוף יותר ולכן שוקל הרבה יותר. לחם פאסקה רוסי קוליץ' ללא ציפוי ופירורים ציור של אנשים עם ארוחת חג הפסחא כומר הכנסייה האורתודוקסית של רומא (שני מימין) מברך על מאכלי פסחא, כולל מאכלי לחם, ביצים ויין קוליץ' חולק את אותו שם כמו המקום באיראן קוליץ' קוזונאק רשימת לחמים מתוקים פנטונה פאסקה (לחם) פינקה (אנ') ביצת פסחא סטולן מדיה וקבצים בנושא קוליץ' בוויקישיתוף מתכון קוליץ' (ברוסית, עם תמונות) "Orthodox Easter in Ukraine". אורכב מ-המקור ב-2018-06-15. נבדק ב-2017-05-21. "Kiev Kulich (Ukraine) - sweet Kiev - dessert Kiev - desserts Kiev - sweets Kiev". "Why No Slavic Easter Is Complete Without Kulich". Kitchn (באנגלית). נבדק ב-2018-09-24. Kharzeeva, Anna; RBTH, special to (2015-04-10). "Kulich: A cake that means spring, not just Easter". www.rbth.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-03-08. "What to Know if You're Visiting Russia on Easter". TripSavvy. אורכב מ-המקור ב-2018-01-29. נבדק ב-2019-03-08. Dee, Aliza.
טורא (צור)

טוּרָא (בערבית: طورا) הוא כפר שיעי קטן בנפת צור שבמחוז דרום לבנון, השוכן תשעה קילומטרים צפונית־מזרחית לצור, בגובה של כ-400 מטר מעל פני הים. בסמוך לכפר שוכנת העיירה עבאסיה ממערב, והכפרים: דיר קאנון א-נהר ממזרח, מערכה וטיר דיבא מדרום ובידיאס (ער') מצפון. לפי אדוארד הנרי פאלמר שביקר במקום, השם תורא קשור ל"מים זורמים". לפי זאב וילנאי, בארמית ובערבית, פירוש המלה טורא הוא הר. בספרם משנת 1881, כתבו החוקרים הוריישו קיצ'נר וקלוד קונדר (לאחר ביקורו של החוקר הצרפתי ויקטור גרן) ש”בתי הכפר בנויים מבוץ ואבן, ממוקם על ראש גבעה, ומוקף בתאנים, זיתים ואדמה מעובדת. יש מעיין ובורות מים. הוא מכיל כ-200 מתואלים”. שטחו של הכפר הוא 2.009 דונם, ואוכלוסייתו מונה כ־3,000 תושבים. E.H. Palmer, The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener,, Palestine Exploration Fund Fund, 1881, עמ' 11 פאלמר כתב את השם באיות שונה מהשם הנוכחי: تورا = תורא (ולא: طورا) זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 2617, 2619 איילון, שנער, מילון ערבי עברי, מאגנס, 1972, עמ' 218 Conder, C.R.; Kitchener, H.H, The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 1., London: Committee of the Palestine Exploration Fund., 1881, עמ' 51 Conder, C.R.; Kitchener, H.H מצטטים את ויקטור גרן שכתב שפגש כאן 450 תושבים מתואלים (ולא 200, כפי שהם כתבו) toura-lebanon, city-facts.com, ‏2015
סלט סניקרס

סלט סניקרס (באנגלית: Snickers salad) הוא סלט קינוח המורכב מתערובת של חטיפי סניקרס, תפוחי גראני סמית', ציפוי קול ויפ (אנ') או תוספת מוקצפת, ולעיתים קרובות הפודינג מוגש בקערה. המאכל הוא מרכיב עיקרי במסיבות במערב התיכון העליון של ארצות הברית, שם הוא פופולרי לצד מה שנקרא "אורז מהולל" (אנ'), סלט ווטרגייט, "סלט ג'לו" (אנ') ומנות חמות. הסלט נכלל לפעמים בספרי הבישול של הכנסייה. סלט סניקרס קל להכנה. המרכיבים פשוט נקצצים ומשולבים. לגבי "האם זה סלט או קינוח", הדעה הרווחת אומרת שזה תלוי באיזה קצה של השולחן הוא יושב. יש לו מרקם די ייחודי בהיותו דביק, ופריך. ידוע כי גושים נתקעים בשיניים. תכונה זו הופכת את חווית האכילה שלו למפלגת. המתכון לסלט סניקרס נכלל במאמר מ-2009 "סלטים ראויים לפיקניק בכנסייה" ב"אינדיאנפוליס סטאר". המחבר כתב כך: "למרות כל מה שיגידו כל ספרי הבישול של הקהילה והכנסייה שלי, אינני חושב שאפשר לקרוא לדבר כלשהו עם מרשמלו בשם סלט". סלו שוקולד רשימת סלטים Basheda, Lori (10 בפברואר 2007). "Pill makes game grow". Orange County Register. נבדק ב-28 בינואר 2009. Members routinely serve Snickers Salad, which has Cool Whip, marshmallows, cream cheese and chopped Snickers. {{cite news}}: (עזרה) Barlow, Melissa; Ashcraft, Stephanie (2006). Things to Do with a Salad: One Hundred One Things to Do With a Salad. Gibbs Smith. p. 113. ISBN 978-1-4236-0013-8. Raetz Stuttgen, Joanne; Allen, Terese (2007). Cafe Wisconsin Cookbook. University of Wisconsin Press. ISBN 978-0-299-22274-1. Prather, Diane (2 בינואר 2009). "Macaroni-Beef Skillet Supper". Craig Daily Press. אורכב מ-המקור ב-8 ביולי 2011. נבדק ב-28 בינואר 2009. 'Snicker Salad' calls for: 1 bag mini Snicker bars, 6 apples (cut into bite-size pieces), 1 large jar marshmallow cream, and a large container of whipped topping. Mix whipped topping and marshmallow cream together. Cut the Snickers into smaller pieces. Then add the pieces and cut apples to the topping mix. Mix together. Chill. {{cite news}}: (עזרה)
טושונקה

טושונקה (ברוסית: тушёнка, מ-тушение, "סופה") הוא בשר מבושל משומר פופולרי במיוחד ברוסיה ובמדינות אחרות של הגוש המזרחי לשעבר. המאכל הפך לשם נפוץ לסוגים שונים של בשר מבושל משומר, שלא כולם תואמים את תקני GOST (ברוסית: ГОСТ - תקן לאומי של ברית המועצות) המחמירים. ניתן להשתמש בטושונקה ולשמר במצבים קיצוניים, ולכן הוא חלק מאספקת המזון הצבאי בחבר המדינות. עבור אנשי ברית המועצות בזמנו, טושונקה היה חלק מאספקת מזון של הכוחות המזוינים של ברית המועצות וגם של התיירות. בתקופות קיצוניות מסוימות ניתן היה לקנות אותו רק עם תלושי מזון. בניגוד למוצרי בשר משומר מערביים רבים, לטושונקה יש חתיכות נפרדות, נתחי בשר. הוא מעורבב עם שומן חזיר וג'לי. זה קרוב יותר ל־holodets, ולא ל-hash או ל-bully beef או ללוף. התווית тушёнка (טושונקה) נפוצה לסוגים זולים יותר של שימורי בשר, מלאים בג'לי ואולי משתמשים בהם בחלקי פנים במקום בבשר. ניתן למצוא טושונקה באיכות גבוהה כפחיות של התוויות govyadina ("בקר") או סווינינה ("חזיר"). בטושונקה הממוצעת, היחס בין בשר לשומן חזיר+ג'לי קרוב ל-50:50. מתכונים רוסיים מודרניים פשוטים לטושונקה כוללים וריאציה של מקרוני פו-פלוטסקי ("פסטה בסגנון חיל הים"). הוא מורכב מפסטה ומכל סוג של טושונקה, מעורבב ביחס של 1:1. מדיה וקבצים בנושא טושונקה בוויקישיתוף טושונקה: טיפוח הטעם הסובייטי שלאחר המלחמה Gordon Rottman - Soviet Rifleman 1941-45 2007 Page 42 "Much of the field ration was bread, canned meats, and fresh and preserved vegetables. Dried peas were issued in packaged blocks. Black rye bread was baked in regimental bakeries. Tinned meats included tushonka (stewed pork or beef- ..." Grover J. Sims -Meat and meat animals in World War II 1951 - Page 80 "The CCC also bought beef Tushonka for lend-lease shipment to Russia. Purchases, however, did not begin until 1944. Contracts let in that year totaled 34 million pounds; in 1945 purchases were slightly less. Beef Tushonka is prepared in the ..."
החפירה (סרט)

החפירה (באנגלית: The Dig) הוא סרט דרמה בריטי משנת 2021 בבימויו של סיימון סטון, עם קארי מאליגן ורייף פיינס בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על רומן בשם זה (אנ') מאת ג'ון פרסטון (אנ') משנת 2007 המתאר את החפירות הארכאולוגיות בסאטון הו בשנת 1939. הסרט היה מועמד לפרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר, פרס באפט"א לתסריט המעובד הטוב ביותר, פרס בפט"א לעיצוב האמנותי הטוב ביותר, פרס באפט"א לעיצוב התלבושות הטוב ביותר ופרס באפט"א לאיפור ועיצוב השיער הטוב ביותר. אדית פריטי (קארי מאליגן) היא אלמנה אמידה שגרה עם בנה רוברט (ארצ'י ברנס) בבית אחוזה גדול בסאטון הו ליד וודברידג'(אנ') (Woodbridge) במחוז סאפוק. בשטח האחוזה יש מספר רוגמים והיא שוכרת את שירותיו של בזיל בראון (רייף פיינס) כדי שיחפור שם. לאחר ויכוח על משכורתו הוא מתחיל לחפור. לבראון אין השכלה אקדמית והוא מציג את עצמו כחופר ולא כארכאולוג. בראון מתחיל לחפור ובאחד הימים קורית התמוטטות בחפירה והוא נקבר אך נמצא מעולף על ידי עובדי האחוזה. הוא מתיידד עם אדית ובנה אבל ממשיך לשמור אמונים לאשתו מיי (מוניקה דולן). אדית מצרפת לצוות את בן דודה רודר לומקס (ג'וני פלין) כן מצטרף הארכאולוג צ'ארלס פיליפס (קן סטוט) מאוניברסיטת קיימברידג' והארכאולוגית פגי פיגוט (לילי ג'יימס) עם בעלה סטיוארט (בן צ'פלין). פיליפס טוען שהאזור והממצאים שייכים למדינה. במקום הם מוצאים מטבעות מהשושלת המרובינגית ואוצרות רבים סביב תא ששימש מקום קבורה לאחד מהמלכים האנגלו-סקסים. בין פגי לרורי מתפתח רומן אך רורי מתגייס ל-RAF והיא נפרדת ממנו בצער. בית המשפט קובע כי הממצאים הארכאולוגים שייכים לאדית פריטי אך היא מוותרת ותורמת אותם למדינה. לבסוף נכתב כי אדית מתה ב-1942 והממצאים הוסתרו בתחנת רכבת בתקופת מלחמת העולם השנייה והועברו אחר כך לתצוגה במוזיאון הבריטי. אתר האינטרנט הרשמי של החפירה "החפירה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "החפירה", באתר נטפליקס "החפירה", באתר AllMovie (באנגלית) "החפירה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "החפירה", באתר Metacritic (באנגלית) "החפירה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט החפירה, באתר יוטיוב מאחורי הקלעים של החפירה, באתר יוטיוב