חיל האוויר השוודי

חיל האוויר השוודי (בשוודית: Svenska flygvapnet; ידוע גם כ"חיל האוויר המלכותי" - Kungliga Flygvapnet) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של שוודיה. חיל האוויר השוודי נוסד ב-1 ביולי 1926 כאשר להקי האוויר של הצי והצבא השוודי מוזגו. בשל רוחות המלחמה שהתגברו בשנות השלושים, חיל האוויר עבר ארגון מחדש וגדל מארבע טייסות לשבע טייסות. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיל זה התפתח והמשיך לגדול עד לסוף המלחמה. אומנם שוודיה הייתה מדינה נייטרלית שמעולם לא הצטרפה למלחמה, אולם היה צורך בחיל אוויר גדול כדי להרתיע מפני פלישה ומאיומים של מעצמות העל. בשנת 1945 חיל זה כלל מעל 800 מטוסי קרב ו-15 טייסות קרב. בעיה גדולה שניצבה בפני חיל האוויר השוודי במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה מחסור בדלק. שוודיה הייתה מוקפת במדינות שלחמו ולכן לא יכלה להסתמך על דלק מיובא. פצלי שמן על אדמת שוודיה חוממו על מנת לכסות על החסר. חיל האוויר השוודי עבר תהליך מהיר של מודרניזציה החל משנת 1945. החיל הפסיק להצטייד במודלים מיושנים והחל לרכוש רק מטוסים חזקים וחדישים דוגמת P-51 מוסטנג, דה הבילנד מוסקיטו, דה הבילנד ומפייר וכן החל לפתח מטוסים בעצמו. עם הופעתו של מטוס הקרב השוודי סאאב 29 בשנות החמישים, שוודיה מצאה את עצמה עם מטוסים המשתווים בכוחם לאלה של חיל האוויר המלכותי, חיל האוויר האמריקאי וחיל האוויר הסובייטי. בעיצומה של המלחמה הקרה, תקציב גדול (שכלל גם את כל הכספים שנועדו לתוכנית הגרעין של שוודיה) הופנה לחיל האוויר השוודי ולייצור מטוסי קרב. בשנת 1957, החיל דורג כחיל האוויר הרביעי בחוזקו בעולם עם כ-1,000 מטוסי קרב מודרניים בחוד החנית. בשנות החמישים החיל פיתח מטוסים קרב נוספים דוגמת סאאב 32 ו-סאאב 35. ב-13 ביוני 1952, חיל האוויר הסובייטי יירט 2 מטוסים של חיל האוויר השוודי. תחילה, הרוסים יירטו והפילו מטוס DC-3 דקוטה מעל הים הבלטי ועליו 3 אנשי צוות ו-5 אזרחים ששימשו כטכנאים. בהמשך הפילו מטוס PBY קטלינה שהוזעק על מנת לאתר ולחלץ את ניצולי ההפלה הראשונה. חיל האוויר השוודי היה מעורב ברמה כזו או אחרת בשלוש מלחמות: מלחמת החורף בין הסובייטים לפינים בשנים 1939–1940, משבר קונגו בשנים 1961–1964 ומלחמת האזרחים בלוב בשנת 2011. לאחר שברית המועצות תקפה את פינלנד בנובמבר 1939, שוודיה באה לעזרת שכנתה אך לא נכנסה לעימות כולל עם הרוסים. חיל רגלים שוודי וטייסת שהורכבו ממתנדבים לחמו בצפון פינלנד מינואר ועד למרץ 1940. טייסת המתנדבים כונתה טייסת F-19, וכללה 12 מטוסי "גלוסטר גלדיאטור" וחמישה מפציצי "הוקר הארט". החיל סייע לכוחות האומות המאוחדות במשבר קונגו בין השנים 1961–1964. לצורך המשימה הוקם להק אוויר חדש שכונה F-22, והורכב מ-12 מטוסי סאאב 29. מטוסים אלו תפקדו היטב תחת תנאי החום והלחות הקשים של אפריקה. יריביהם לעימות החזיקו במספר מועט של מטוסי אימון מדגם CM.170 פוגה מגיסטר. ב-29 במרץ 2011, ראש ממשלת שוודיה הכריז ששמונה מטוסי סאאב 39 ישלחו ללוב לצורך סיוע לאומות המאוחדות. מטוסי הקרב השוודים נועדו לשמור על האזור האסור לטיסה ולא הורשו לתקוף מטרות על הקרקע. פריסת הכוחות אושרה על ידי הריקסדאג השוודי ב-1 באפריל 2011 וביום למחרת מטוסי הקרב עשו את דרכם ללוב. את המטוסי ליוו מטוסי הרקולס ששימשו כמטוסי תדלוק. חיל האוויר השוודי מתכונן לקראת עימותים ותרחישים עתידיים. עם התמוטטות האיום הצבאי היחיד באזורה, ברית המועצות, היו קיצוצים רבים בתקציב הביטחון השוודי. ממשלת שוודיה החליטה לקצץ בתקציב חיל האוויר ומטוסי הקרב שלה. כיום רק כ-80 מטוסי קרב סאאב גריפין נותרו בשימוש. מספר מסוקים וכארבעים מטוסים נוספים יתווספו לחיל בשנים הקרובות. בשנת 2008 וכן ב-2010, צבא שוודיה רצה לקצץ עוד בתקציב חיל האוויר ולסגור לו בסיסים נוספים על מנת להעביר כספים לזרועות וחטיבות אחרות. אולם, בעקבות מחאה ציבורית ולחצים מצד ממשלת שוודיה הקיצוצים לא בוצעו. מדיה וקבצים בנושא חיל האוויר השוודי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חיל האוויר השוודי