laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית הממשל הצבאי בחברון

בית הממשל הצבאי הוא מצודת טיגארט בעיר חברון ששימש את גורמי המשטר השונים בחברון, בהם משטרת המנדט, המטרה הירדנית והממשל הצבאי הישראלי. הבניין, ששימש את ראשוני מתיישבי היישוב היהודי בחברון, הוחרב במהלך האינתיפאדה השנייה. המבנה הוקם כמצודת טיגארט בשנות השלושים של המאה העשרים, לשימוש משטרת המנדט. לאחר השתלטות ירדן על חברון ב-1948, הפך המבנה למטה של המשטרה הירדנית והמשמר הלאומי הירדני. עם כיבוש יהודה ושומרון בידי ישראל במלחמת ששת הימים, הוסב המבנה לשימוש הממשל הצבאי הישראלי. בפסח 1968 שכרה קבוצה שהורכבה מאנשי התנועה למען ארץ ישראל השלמה, המטה להחזקת השטחים, ותלמידים מישיבת מרכז הרב, את מלון "פארק" בחברון, במטרה לחדש את היישוב היהודי בחברון. הקבוצה מנתה בין היתר את הרב משה לוינגר, הרב אליעזר ולדמן, אליקים העצני והסופר אהרן אמיר. לאחר פסח לא הראתה הקבוצה סימן שכוונתם לעזוב את המלון. במאי החלו מחאות מאישי ציבור ערבים בעיר על ההתיישבות. בי"ד באייר דנה ממשלת ישראל בנושא וקיבלה החלטה ליישב יהודים בסביבות העיר עצמה, בנפרד מתושביה הערביים, באמצעות הקמת שכונה עירונית יהודית על גבעה ממזרח לעיר. הממשלה החליטה כי עד להקמת השכונה, יעשו כל הסידורים הנדרשים לשמירת ביטחונם של המתנחלים דיירי 'מלון פארק', כולל העברת למתחם אחר. בעקבות כך הורה שר הביטחון משה דיין לתושבים לעבור אל מתחם בניין הממשל הצבאי. קבוצת המתנחלים התגוררה במתחם במשך כשנתיים עד לאכלוס קריית ארבע, באלול תשל"א (1971). המבנה שימש את צה"ל עד להסכם חברון ב-1997, אז הועבר לרשות הפלסטינית. ב-30 ביוני 2002, במהלך מבצע חומת מגן, פוצץ המבנה בידי צה"ל על מנת לפנות מחבלים שהתבצרו בו. עדינה אמיתי, בואי חברונה - סיפורה של ציפי לבני (ז"ל) וחידוש ההתיישבות בחברון, הוצאת עלים, תשפ"ב. פרויקט טיגארט – תחנת משטרת חברון (מצודת טיגארט) היסטוריה על המפה | פרויקט טיגארט – תחנת משטרת חברון (מצודת טיגארט), באתר היסטוריה על המפה |, ‏2019-08-24 חגי סגל, אחים יקרים, עמ' 20; עתיה זר, כשהרב לוינגר עשה פסח במלון, באתר ערוץ 7. עופר אדרת, זיכרונותיהם של ילדי דור המייסדים, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2022 כינוס נכבדי חברון נגד התישבות יהודית, דבר, 24 במאי 1968. הוברמן, עמ' 41. מרכז השלטון הפלסטיני - מצודת טיגארט לשעבר - עמוד ענן, באתר amudanan.co.il אטילה שומפלבי והסוכנויות, פוצץ בניין הממשל בחברון; האם המבוקשים נמלטו?, באתר ynet, 30 ביוני 2002
לזניית מצה

לזניית מצה, ידועה גם כמצנייה (באנגלית: Matzagna), היא גרסה יהודית של לזניה, העשויה משכבת דפי מצה עם רוטב עגבניות או בשאמל וגבינות שונות. מקורה ביהדות איטליה, והיא פופולרית בישראל, בארצות הברית ובשאר יהדות התפוצות. לזניית מצה דומה למאכל הקרוי מינה, שמקורו יהודי ספרדי, אך המילויים של המינה הם שונים (בדרך כלל מבשר ומילוי תרד ופטה). במהלך חג הפסח אוסרת ההלכה יהודית על אכילת חמץ בפסח. בהתחשב בהגבלות אלו, חלק מהאנשים הכינו לזניה על ידי החלפת פסטת דפי הלזניה המסורתית במצה. יש אנשים שמחליפים גבינת קוטג' או גבינת חקלאים ונמנעים מגבינת ריקוטה בפסח מכיוון שקשה למצוא זנים כשרים לפסח. לזניית מצה היא גרסה יהודית איטלקית של מסורת קולינרית ספרדית עתיקה בהרבה של פשטידות פסח הנקראות מינאס. המינאס מורכבות מדפי מצה בשכבות עם מרכיבים מלוחים, ומוגשת אפויה. בחלק מהמנות יש בשר טלה טחון ברוטב עגבניות, ובאחרים תרד וגבינה (בדומה לבורקס, אך עם מצות במקום פילו או בצק עלים). ניתן להכין לזניה מצה עם מצה רגילה, שמורה או ללא גלוטן, והמילויים כוללים רוטב עגבניות, גבינת ריקוטה ומוצרלה-בזיליקום, או לחלופין מוצרלה טרייה, מילוי תרד-ריקוטה או גבינה עם תרד, אפונה, כרישה ועירית. לזניה פיצת מצה מצה מצה בריי קניידלך שרית נובק, ‏לזניית מצות טעימה ממש, באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2020 "Matzoh Lasagna". Delish. 25 באפריל 2016. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Clark, Melissa. "Matzo Lasagna". NY Times. The New York Times. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite news}}: (עזרה) Atkinson, Kenneth (2009). Judaism. Infobase Publishing. p. 93. ISBN 978-1438106441. "Passover Spinach and Cheese Lasagna". Kveller. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Passover Matzo Lasagna". Allrecipes. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Clark, Melissa (12 באפריל 2019). "Matzo's Next Life: Lasagna Noodle". The New York Times. The New York Times. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Gluten-Free Matzo Lasagna". Lexi's Clean Kitchen. 5 באפריל 2017. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Gellar, Jamie. "MATZAH LASAGNA SO GOOD YOU'LL WANT IT ALL YEAR 'ROUND". Jamie Gellar. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Matzo Spinach Lasagna". Martha Stewart. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Spinach Matzo Lasagna". FoodSchmooze. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Yeh, Molly. "spring veggie white matzo lasagna". My Name is Yeh. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה)
טנקינג

טנקינג (באנגלית: Tanking) היא טקטיקה בספורט שבה קבוצת ספורט מפסידה בכוונה משחקים רבים על מנת לסיים את העונה במאזן גרוע ככל האפשר, כדי להשיג הטבות שונות הניתנות לקבוצות בעלות המאזן הגרוע ביותר. זהו נוהג נפוץ בעיקר בספורט האמריקאי, מפני שבו משתמשים בקונספט של ליגות "סגורות", ללא עלייה וירידה בין הליגות, בעת שבליגות "פתוחות" כל קבוצה רוצה לנצח כמה שיותר כדי לא לנשור לליגת המשנה. קבוצות טנקינג בדרך כלל מחפשות בחירות גבוהות יותר בדראפט הבא, מכיוון שחוקי הליגה בדרך כלל מעניקים את בחירות הדראפט הגבוהות ביותר לקבוצות הגרועות ביותר בעונה הקודמת. קבוצות שמחליטות לעשות טנקינג, כאשר הן מבחינות כי אין להן סיכוי לזכות בעונה זו בהישגים, עושות זאת לעיתים קרובות על ידי הושבת השחקנים הטובים ביותר שלהן על הספסל והחלפתם בשחקנים צעירים או בלתי-מנוסים בטענת "בנייה מחדש". קבוצות עשויות לבחור בטקטיקת ה"טנקינג" בשל מגוון סיבות, אבל הנפוצה ביותר היא כדי להבטיח בחירת דראפט גבוהה. הדראפט הוא הדרך העיקרית לקבוצות לזכות בשחקנים צעירים ומוכשרים שיוכלו לעזור להם לנצח בעתיד. כיוון שכדי לעודד תחרותיות ליגות רבות מעניקות את בחירות הדראפט הגבוהות ביותר לקבוצות בעלות המאזן הגרוע ביותר בליגה בעונה החולפת, על ידי הפסד במשחקים קבוצות יכולות לשפר את הסיכויים שלהן להשיג בחירת דראפט גבוהה יותר, ובאמצעותה – לזכות בשחקן טוב יותר. סיבה נוספת לכך שקבוצות עשויות לעשות טנקינג היא כדי לפנות מקום ב"תקרת השכר". בליגות ספורט מקצועיות רבות קבוצות מוגבלות בכמות הכסף שהן יכולות להוציא על משכורות שחקנים, וככל שהקבוצה מצליחה יותר – תקרת השכר שלה נמוכה יותר, כדי לעודד תחרותיות. על ידי הפסד מכוון במשחקים, קבוצות יכולות להפחית את הסיכויים שלהן להגיע לפלייאוף, מה שיוביל להכנסות נמוכות יותר ולהגדלת תקרת השכר שלהן בעונה הבאה. כדי למנוע מקבוצות לעשות טנקינג, ה-NBA, ה-NHL וה-MLB שינו את הדראפט שלהם כך שההגרלה תהיה קשורה רק באופן רופף לדירוג העונה הקודמת. היו כאלו שקראו לליגות לאמץ שיטת עלייה וירידה בסגנון האירופאי, שבה הקבוצות הגרועות ביותר יורדות לליגת המשנה, כדי להפוך את הטנקינג לפחות אטרקטיבי. ה-NBA, למשל, קנסה את מארק קיובן, הבעלים של דאלאס מאבריקס, ב-600,000 דולר, על כך שהתייחס בגלוי ליתרונות הטנקינג. בתגובה לחששות לגבי טנקינג, ה-NBA שינתה את האופן שבו קבוצות זוכות בבחירות דראפט בהגרלה, כך שבמקום שלקבוצה בעלת המאזן הגרוע ביותר יהיה הסיכוי הגבוה ביותר לקבל את הבחירה הגבוהה ביותר – לשלושת הקבוצות בעלות המאזן הגרוע ביותר יהיה סיכוי שווה לזכייה בבחירה הראשונה. Tanking: The NBA's Pressing Issue, Samford University (באנגלית) Are NBA teams utilizing 'inverse analytics' to aid tanking?, Yahoo Sports (באנגלית אמריקאית) "Perspective | Tanking by MLB teams isn't a strategy. It's fan abuse". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-04-02. Tom Ziller, Rebuilding is not tanking, SBNation.com, ‏2013-07-03 (באנגלית) Sniffing out the difference between rebuilding and tanking among MLB teams, CBSSports.com (באנגלית) Should the NBA send the Lakers to the G League?, RSN (באנגלית) Resolving NBA Tanking, Resolving NBA Tanking Dallas Mavericks owner Mark Cuban fined $600K for public comments on tanking, NBA.com (באנגלית) NBA Draft Lottery: Odds, history and how it works, NBA.com (באנגלית)
מדרחוב התקווה

מדרחוב התקווה בבאר שבע הוא מדרחוב בשכונת המרכז האזרחי המחבר בין בניין עיריית באר שבע בצפון לתחנת הרכבת באר שבע – מרכז בדרום. לאורך המדרחוב נמצאים מוסדות השלטון העיקריים בבאר שבע, ובימות חול מהווה המדרחוב את אחד המרחבים הציבוריים הומי האדם ביותר בבאר שבע. המדרחוב משתרע מכיכר אליהו נאווי בדרום ועד לכיכר מנחם בגין בצפון. במרכזו נחצה המדרחוב על ידי שדרות הנרייטה סולד, אך למעט חציה זו אין מעבר רכבים לאורכו. אורכו הכולל כ-650 מטר. כיכר נאווי מהווה את קצהו הדרומי של המדרחוב. הכיכר מוקפת במבני מסחר ומשרדים, ובפינתה הדרום-מערבית נמצאות תחנת הרכבת והתחנה המרכזית של באר שבע. הכיכר, שמשתרעת על שטח של כ-10 דונם, כוללת אזורי ישיבה מוצלים, גינת נוי ומזרקה. קטע המדרחוב שבין כיכר נאווי לשדרות סולד כולל בחלקו הדרומי מגדלי מגורים ומסחר, ובחלקו הצפוני מצידו המזרחי קניון "קריית הממשלה" - מבנה המאכלס מרכז מסחרי, מרפאת מכבי, ואת קריית הממשלה באר שבע - לשכות של משרדי ממשלה שונים: פנים, בריאות, חינוך, עבודה ורווחה, משפטים ועוד. מצידו המערבי של המדרחוב נמצאים בניין המוסד לביטוח לאומי ובית המשפט המחוזי בבאר שבע. מצפון לשדרות סולד עובר המדרחוב בין מרכזי מסחר ומשרדים, בחלקו הצפון מזרחי מתחם מגורים ומסחר משולב - מגדלי קרן (מתחם קולנוע קרן לשעבר). כיכר מנחם בגין, המהווה את קצהו הצפוני של המדרחוב, מוקפת במבני ציבור: בדרום מערב היכל התרבות באר שבע, מצפון מערב יד לבנים, ומצפון מזרח בניין עיריית באר שבע. סביב המדרחוב חניונים רבים בתשלום, חלקם בתוך מבני המגורים והמסחר, עיליים ותת קרקעיים, ובחלקו הצפוני חניונים פתוחים. לרוב אורך המדרחוב קיימות חלקות צמחייה, עצים או סככות הצללה וספסלי ישיבה. המסחר ברחוב כולל מקומות הסעדה רבים ובתי עסק ססגוניים המציעים את מרכולתם גם בשטח הרחוב. לאורך חלקים מהרחוב יש קולונדות מצידו האחד או משני צדדיו. בימות החול ובשעות העבודה המדרחוב הומה אדם, אולם עם תום יום העבודה מתדלדלת התנועה משמעותית והמסעדות ובתי הקפה הנמצאים בחלק הדרומי מסיימים פעילותם. המסעדות בחלקו הצפוני של המדרחוב ממשיכות את פעילותן עד לשעות הלילה המאוחרות. בשבתות וחגים סגורים העסקים כולם, כולל מקומות הבילוי, והמדרחוב מתרוקן לחלוטין מאדם. ברחבה שבין בית המשפט לקריית הממשלה נערכות מדי פעם הפגנות. בחלקו הדרומי של המדרחוב ובעיקר בכיכר נאווי מופיעים באופן קבוע זמרי רחוב.
סיס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סיס – סוג של ציפור סייס – אדם אשר מטפל בסוסים Cis – פונקציה מתמטית סיסים – מבנה במעי הדק אישים: סאליו סיס – כדורגלן סנגלי פאטה סיס – כדורגלן סנגלי סיאס זיס סיסי
שיקיין

שיקיין (תעתוק מלועזית: Chicane) הוא מונח, המתאר התפתלות שנכללה בכביש בכוונה, ולא בשל הגאוגרפיה סביב הכביש. המונח מוכר בעיקר בספורט מוטורי, בו משתמשים בשיקיין כדי להאט את התנועה וליצור הזדמנויות עקיפה. המילה chicane נגזרת מהפועל הצרפתי chicaner, שפירושו "ליצור קשיים". בספורט מוטורי משתמשים בשיקיין כדי להוסיף מורכבות וריגוש למסלול מרוצים. לעיתים קרובות הם ממוקמים במקומות אסטרטגיים כדי לאלץ נהגים להאט ולנווט דרך סדרה של פניות והתפתלויות לפני שהם מאיצים שוב. זה יכול לייצר יותר הזדמנויות עקיפה והופך את המרוץ למאתגר יותר עבור הנהגים. ישנם מסלולים המוסיפים שיקיינים כדי להגביר את הבטיחות במסלול, בדרך כלל, לאחר תאונת דרכים קטלנית או שאינה. במסלול הוקנהיימרינג, לדוגמה, נוספו שני שיקיינים לאחר מותו של נהג המרוצים ג'ים קלארק, ושיקיין נוסף לאחר מותו של פטריק דפיילה. כמו כן, לאחר מותו של איירטון סנה נוסף שיקיין למסלול הבין-לאומי אנצו ודינו פרארי, בו נהרג. שיקיין יכול לבוא בצורות שונות. כדי להאט את התנועה בכביש רגיל, השיקיין יכול להיות מורכב מקונוסים או ממחסומים פשוטים המונחים על הכביש. סוג נפוץ של שיקיין הוא "תחנת אוטובוס". השיקיין הזה מורכב בדרך כלל מסדרה של פניות שנועדו להאט את המכוניות ולאלץ אותן לעשות פנייה איטית. השם "תחנת אוטובוס" נובע מהעובדה שהשיקיין מוצב לעיתים קרובות בקצה ישורת ארוכה ומהירה, שם הוא משמש כמעין "אזור בלמים" לפני שהמכוניות נכנסות לקטע צפוף יותר של המסלול. צורה נוספת של שיקיין היא פנייה קצרה ורדודה בצורת S, המחייבת את הנהג להאט, לפנות מעט שמאלה ואז מעט ימינה כדי להמשיך בכביש. במרוצי ראלי, הם ממוקמים לעיתים קרובות במקומות אסטרטגיים כדי לבחון את המיומנויות של הנהג, והם מורכבים לרוב ממכשולים טבעיים כגון עצים, סלעים או בולדרים, שהנהג חייב לנווט סביבם או דרכם כדי להישאר במסלול. מדיה וקבצים בנושא שיקיין בוויקישיתוף
יוהנס שטארק

יוהנס שטארק (בגרמנית: Johannes Stark; ‏15 באפריל 1874 - 21 ביוני 1957) היה פיזיקאי נאצי גרמני, זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1919 על גילוי אפקט דופלר בקרני תעלה, ופיצול קווים ספקטרליים בשדה חשמלי (אפקט הנקרא על שמו, "אפקט שטארק"). יוהנס שטארק נולד בעיר שיקנהוף (כיום פרייהונג) שבבוואריה. ב-1894 החל ללמוד מתמטיקה, כימיה וקריסטלוגרפיה באוניברסיטת מינכן וסיים את הדוקטורט ב-1897. הוא עבד במספר תפקידים במוסד זה וב-1900 עבר לאוניברסיטת גטינגן, שם מונה למרצה. ב-1908 מונה לפרופסור באוניברסיטת אאכן וכן הרצה במספר אוניברסיטאות נוספות, עד 1922. בשנים 1933–1939 כיהן כנשיא שני המוסדות: "קולקטיב המחקר הגרמני" ו"המכון הפדרלי לפיזיקה וטכנולוגיה". שטארק פרסם יותר מ-300 מאמרים מדעיים בנושאים פיזיקליים שונים (בעיקר בחשמל). הוא נישא ללואיזה איפלר, ולזוג נולדו חמישה ילדים. שטארק היה תומך נלהב של אדולף היטלר ושל המשטר הנאצי. במכתב לעיתון "Das schwarze Korps" (עיתון ה-SS) תקף את עמיתו הפיזיקאי ורנר הייזנברג, אף הוא חתן פרס נובל לפיזיקה, וכינה אותו "יהודי לבן" בשל תמיכתו ב"פיזיקה היהודית" של אלברט איינשטיין לתורת היחסות של איינשטיין היו מדענים נאצים רבים שהתנגדו, למשל חתן פרס נובל פיליפ לנארד. עם עליית הנאצים לשלטון, הם ניסו בהצלחה רבה למדי לא רק לפטר את כל את הפיזיקאים והמדענים היהודיים בגרמניה אלא גם לנסות למחוק את כל התיאוריות שלהם, וכך שטארק הצליח לקבל מהשלטונות הנאצים סמכות על כל תחום הפיזיקה והרפואה בגרמניה. שטארק כתב מספר ספרים בהם פירט את משנתו הנאצית הגזענית. בספרו "סוציאליזם לאומי ומדע" (בגרמנית: Nationalsozialismus und Wissenschaft) טען כי על המדע להציב את שירות המדינה בעדיפות ראשונה - ולכן תחומי המחקר החשובים הם אלו שיכולים לתרום לשיפור הצבא והתעשייה. הוא תקף פיזיקאים תאורטיים בכנותו אותם "יהודים" והפעיל לחצים על מנת שמחזיקי העמדות המדעיות הבכירות בגרמניה יהיו "ארים" טהורים. עוד מטענותיו כי "מדענים יהודים חסרים את הכישרון לפעילות יצירתית אמיתית במדע". בשנת 1947 נשפט ונשלח לארבע שנות מאסר בשל קשריו עם המשטר הנאצי. מדיה וקבצים בנושא יוהנס שטארק בוויקישיתוף יוהנס שטארק, באתר פרס נובל (באנגלית) יוהנס שטארק, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פרגמטים, דוגמטיים ויהודים לבנים, על יוהנס שטארק באתר מכון ויצמן למדע יוהנס שטארק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוהנס שטארק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
DNF (ספורט)

DNF (ראשי תיבות של Did not finish; לא סיים) הוא מונח בספורט, בעיקר בספורט מוטורי, המתאר מצב שבו מתחרה החל את המרוץ אך לא סיים אותו, מסיבות שונות. המונח בא לידי שימוש בעיקר במרוצי מכוניות, שטח ומוטוקרוס, אך משתמשים בו גם במרוצי סוסים, אופניים, ריצה, סקי, סנובורד וספידקיובינג. ישנן מספר סיבות ל-DNF. כשל מכני יכול להביא לכך שהמתחרה לא יוכל לסיים את המסלול, בעיקר באליפויות כמו פורמולה 1, בהן המכוניות מורכבות מאוד וסובלות מבלאי גבוה ומכשלים טכניים אפשריים רבים. לעיתים DNF יכול להיות מוכרז כתוצאה מהחלטה מכוונת של הנהג או הצוות על פרישה, למשל כאשר המכונית סובלת מבעיות מכניות שלא ניתן לתקן במהלך המירוץ, והצוות מחליט לפרוש על מנת למנוע נזק נוסף או כדי למנוע מהנהג להיפצע. גורמים אחרים שיכולים לגרום ל-DNF הם תאונות עצמיות או התנגשויות עם מכוניות אחרות, ירידה מהמסלול מבלי יכולת לחזור או עקב עונשים על הפרות של כללים. אירועים אלו יכולים להיגרם מטעויות שנעשו על ידי הנהג או כתוצאה מנסיבות שאינן בשליטתו. מלבד הפסד הנקודות שגורם ה-DNF לנהג עצמו, בתחרויות קבוצתיות כמו באליפות הפורמולה 1, בה מתקיימת אליפות יצרנים במקביל לאליפות הנהגים, ה-DNF יכול להשפיע משמעותית על ביצועי הקבוצה כולה. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרגרט נסמית'

מרגרט נסמית' (באנגלית: Margaret Nasmyth‏; 11 באפריל 1791 – 3 בנובמבר 1869) הייתה ציירת נוף סקוטית. מרגרט נסמית נולדה ב-11 באפריל 1791 בקהילת סנט אנדרו, אדינבורו, למשפחת נסמית' המפורסמת של ציירים ומורים לאמנות. אביה אלכסנדר נסמית' ושישה מאחיה - ג'יין, ברברה, אליזבת, אן, שרלוט ופטריק - כולם היו אמנים בולטים. מרגרט חיקתה את אביה בסגנון, אבל כמו ברברה נסמית' היא גם התאמנה על עבודת המכחול המפורטת והדקיקה יותר של אחיה פטריק נסמית'. מרגרט עזבה את בית אביה בשנת 1836 כדי להתגורר עם אחיה ג'יימס נסמית' וג'ורג' נסמית', בבית גרין ליין, פטריקרופט, מנצ'סטר. היא הציגה רק בשנת 1841 בגיל חמישים, עד אז הגיעה כל המשפחה לגור עם ג'יימס, כאשר יש להניח שהיה לה יותר זמן פנאי להקדיש לציור. היא נסעה רבות, וציירה נושאים מרחבי סקוטלנד, קמברלנד, לנקשייר, צפון ויילס, שרופשייר, ווסטמורלנד, צ'שייר, בלקפורד הית' וצ'יגוול, אסקס. היא הציגה באקדמיה המלכותית של אמנים בריטים (1841–65), באקדמיה הסקוטית המלכותית (1830–61), באקדמיה המלכותית היברניאן (1843) ובמכון המלכותי של גלאזגו (1862–1866). היא נפטרה ב-3 בנובמבר 1869. הטכניקה שלה עדינה ומפורטת, והיא השקיעה תשומת לב רבה בכל ההיבטים של ציוריה. דוגמאות יפות הן סצנת אגם ונוף של טירת קינפאונס פרתשייר. היא חתמה על עבודתה 'מרגרט נסמית' בפינה השמאלית התחתונה ביד גדולה וברורה; או לפעמים 'MN' עם התאריך, בפינה הימנית התחתונה. מדיה וקבצים בנושא מרגרט נסמית' בוויקישיתוף Johnson, P. and Money, E. (1977). The Nasmyth Family of Painters. Leigh-On-Sea: F. Lewis. Oliver, Valerie Cassel, ed. (2011). "Nasmyth, Margaret". In Benezit Dictionary of Artists. Oxford University Press. Cooksey, J. C. B. (2004). "Nasmyth family (per. 1788–1884), painters and art teachers". In Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press. Gray, Sara (2009). "Margaret Nasmyth". In The Dictionary of Women Artists. Cambridge: The Lutterworth Press.
הקפת חימום

הקפת חימום (מוכרת באנגלית בשמות parade lap‏, pace lap‏, formation lap או warm-up lap) היא הקפה לפני תחילת מרוץ בספורט מוטורי, ובו המתחרים נוהגים במסלול במהירות איטית, לעיתים אף מאחורי מכונית בטיחות. הקפה זו נפוצה בעיקר במרוצי מכוניות, כולל בפורמולה 1, בנאסקאר ובאינדי קאר. ההקפה מתרחשת לאחר שהמכוניות מוצבות במקומות, על פי סדר הזינוק, ובמהלכה הנהגים ינהגו מסביב למסלול במהירות איטית בעקבות המכונית המובילה, שבדרך כלל נהוגה על ידי הנהג שזכה בפול פוזישן. ההקפה נועדה להבטיח שהמסלול בטוח לשימוש, ושאין בעיות מסוכנות במכוניות או במסלול, והיא מובילה לנקודת הזינוק של המרוץ. במסלולים קצרים, ייתכן שיהיו שתי הקפות חימום. בהקפות אלו העקיפה מותרת בדרך כלל במרוצי אופנועים, אך לא במרוצי מכוניות. הקפה זו מאפשרת גם למכוניות לחמם את הצמיגים, מפני שצמיגים חמים נותנים יתרון תחרותי במרוץ. לעיתים קרובות נהגים ינסו לחמם את הצמיגים מהר יותר במהלך ההקפה, על ידי היגוי איטי מצד לצד. מלבד זאת, כאשר הנהגים נוסעים לאיטם על המסלול, יש לצופים הזדמנות להביט הנהגים ובמכוניות במהירות נמוכה, ולעיתים הנהגים אף מנופפים לשלום לאוהדיהם. מדיה וקבצים בנושא הקפת חימום בוויקישיתוף F1 Formation Lap: What Is It and Why Is It Important?, EssentiallySports, ‏2021-03-30 20 Years Later… Tetsuya Ota, Shinichi Yamaji, & The Fuji Disaster | dailysportscar.com, www.dailysportscar.com ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
STS-67

STS-67 הייתה המשימה ה-8 של מעבורת החלל אנדוור. משימה זו הוקדשה לביצוע תצפיות בעל-סגול על ידי טלסקופים מיוחדים שהוצבו במעבורת. מפקד המשימה - ארצות הברית סטפן אוסוולד טייס - ארצות הברית ויליאם גרגורי מומחה משימה 1 - ארצות הברית ג'ון גרנספלד מומחה משימה 2 - ארצות הברית ונדי לורנס מומחה משימה 3 - ארצות הברית תמרה ג'רניגן מומחה מטען 1 - ארצות הברית סמואל דארנס מומחה מטען 2 - ארצות הברית רונלד פריס השיגור בוצע ב-4 במרץ 1995 מכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי. המטרה העיקרית של המשימה הייתה ביצוע תצפיות בעל סגול באמצעות מערכת Astro-2 (בהמשך לשימוש במערכת במסגרת משימה STS-35) שכללה מספר מכשירי תצפית. שימוש במערכת כלל 23 תת-תוכניות וכולם בוצעו. בעזרת Hopkins Ultraviolet Telescope בוצעו כ-200 תצפיות על כ-100 גרמי שמיים. המעבורת נחתה במסלול נחיתה מס' 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס ב-18 במרץ 1995. משימות מעבורות החלל מדיה וקבצים בנושא STS-67 בוויקישיתוף סיכום המשימה באתר נאס"א תיאור המשימה דיווח לעיתונות סרטון על המשימה ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליאת אחירון

ליאת אחירון-איידלמן (נולדה ב-14 במאי 1974) היא זמרת, שחקנית, כוכבת ילדים,מדבבת ומנחה ישראלית. אחירון נולדה וגדלה ברמת גן כבת בכורה מבין שלושה ילדים לזוג הורים שהיו קצינים בצבא קבע. את תחילת דרכה כזמרת ושחקנית עשתה בשנים 1990–1991 בלהקת צעירי תל אביב והשתתפה במסגרת השתתפותה בלהקה בסדרה "לא כולל שירות". היא התגייסה ללהקה הצבאית של חיל החינוך והנוער, שנקראה אז "להקת חינוך מיוחד", והתפרסמה כאחת מארבעת מבצעי השיר "חורף 73". לאחר שחרורה מצה"ל, הנחתה את התוכנית "זאפ לראשון" בערוץ הראשון. לאחר מכן, הצטרפה לצוות מנחי ערוץ הילדים ב-1998, ממנו פרשה ב-2005. במקביל לעבודתה בטלוויזיה גם החלה ללמוד שיאצו ולהשתתף בטיולי אקסטרים. במהלך השנים השתתפה במחזות זמר רבים ביניהם "קטנטנות", "מלך סיאם", "עלי באבא וארבעים השודדים", "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" ו"הלב". היא השתתפה בפסטיגל בשנים 1998, 1999 ו-2001, ובקלטות וסרטי הילדים "דגדוגים", "מועדון גן הרקדנים", "דוד פומפה", "הכבש השישה עשר", "כובע קסמים" ו"ורק אני לא". בנוסף, שרה בקלטת הילדים "בוא אלי פרפר נחמד". אחירון דיבבה דמויות במספר סדרות וסרטים, ביניהם "טים גלאקסי", "דן מדען", "כלבים בחלל", "על מה ולמה", "המופע המוזיקלי של ג'ק" ו"מגפי המשאלות של ווילי". כמו כן שרה את שיר הפתיחה של הסדרה "בן 10", לצד אסף אבידן. בשנת 2003 ראה אור ספרה "דניאלה, פתיתים וצמה" בהוצאת כתר. בשנת 2016 יצא לאור אלבומה הראשון שנקרא "פיסות", ובו מכלול שירים בביצועה אותם היא כתבה והלחינה. לאחר שנים של הפסקה מעולם המשחק, בשנת 2023 החלה לשחק בסדרה "דרימארס". אחירון נשואה לדן איידלמן ואם לארבעה ילדים. מתגוררת בקיבוץ מצר. דוגלת באורח חיים טבעי, ובין היתר מייצרת בעצמה סבונים ומוצרי טיפוח טבעיים לשימוש משפחתה. ליאת אחירון, ברשת החברתית פייסבוק ליאת אחירון, ברשת החברתית אינסטגרם ליאת אחירון, סרטונים בערוץ היוטיוב ליאת אחירון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליאת אחירון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליאת אחירון, באתר שירונט ליאת אחירון, דף שער בספרייה הלאומית ליאת אחירון, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) ליאת אחירון, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מידע על ליאת אחירון בקטלוג הספרייה הלאומית ליאת אחירון, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" מור אסאל, "את שלושת הקטנים ילדתי בבית. שניים בסלון ואחד בחדר השינה", באתר ynet, 16 ביוני 2016 בר זגה, ליאת אחירון: "כולם היו כוכבים אז חוץ ממני", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 12 באפריל 2020 פלאשבק עם ליאת אחירון, נבדק ב-2023-12-04 מרגישות יופי - 28.7.23 -ליאת אחירון, נבדק ב-2023-12-04
מנחם אשכנזי

מנחם אשכנזי (6 באוגוסט 1934 – 13 בנובמבר 2000) היה שופט כדורגל ישראלי. האסייתי הראשון ששפט במשחקי גביע העולם לכדורגל, במונדיאל 1966. אחד מנציגיו הבולטים של הספורט הישראלי בשנות ה-50 של המאה ה-20 ושנות ה-60 של המאה ה-20. מנחם אשכנזי נולד בבולגריה בשנת 1934 ועלה לארץ עם הוריו בשנת 1936. בנעוריו, בגיל 16 הצטיין כשחקן כדורגל בקבוצת הנוער של המועדון הפועל פתח תקווה. אולם בעקבות פציעה חמורה ברגל נאלץ להפסיק את הקריירה שלו התחרותית. אשכנזי הוסמך כשופט בשנת 1957, והוא נחשב לבכיר השופטים הישראלים בשנות ה־60. בשנת 1964 הוסמך כשופט בינלאומי ובאותה שנה, כשהוא בן 30 בלבד, שפט את משחק גמר אולימפיאדת טוקיו. שנתיים לאחר מכן נבחר על ידי פיפ"א לשפוט במשחק רבע הגמר של מונדיאל 1966 בין פורטוגל לצפון קוריאה. לפרק זמן פעל בארצות הברית כשופט במשחקי האליפות לכדורגל מקצועי שם. במשחקים האולימפיים בטוקיו בשנת 1964 שפט בסך הכל בארבעה משחקים: במשחק בין ארגנטינה וגאנה שנגמר בתיקו 1:1, ברבע גמר במשחק בין הונגריה ובין רומניה (2:0 לטובת הונגריה), אחר כך בחצי הגמר במשחק בין צ'כוסלובקיה ובין הקבוצה הגרמנית המאוחדת (שהסתיים בניצחון צ'כוסלובקי 2:1) ובשלב הגמר את המשחק בין צ'כוסלובקיה ובין הונגריה - שבו ניצחה הקבוצה ההונגרית 2:1. במונדיאל 1966 באנגליה שפט במשחק בין צרפת ובין מקסיקו (1:1) וברבע הגמר במשחק בין הנבחרות של פורטוגל וצפון קוריאה שהסתיים בניצחון הפורטוגלים 5:3. בנוסף אשכנזי עמד לרשות פיפ"א כדי למלא במקרה הצורך תפקיד של עוזר שופט, מה שקרה במשחק נוסף בשלבים ההתחלתיים של האליפות. מנחם אשכנזי שפט ב-45 משחקים בין ארציים וניהל 450 משחקי כדורגל במסגרת הליגה הישראלית. אחר שבשנת 1984 פרש משיפוט פעיל, המשיך להיות מעורב בפעילות באיגוד השופטים, ושימש כחבר בוועדה המקצועית של האיגוד וכמבקר שופטים בליגות הבכירות ובמשחקי הנוער והנערים. אשכנזי התגורר בפתח תקווה ועבד למחייתו בחברת הגז אמישראגז. מנחם אשכנזי נפטר בגיל 66 בשנת 2000 משטף דם במוח לאחר ניתוח שעבר בראשו. אלמנתו היא בת למשפחה יהודית מהונגריה. אשכנזי הוא אחיו הבכור של משה אשכנזי (1940-2012), שאף הוא היה שופט כדורגל. פרויקט למצוינות של איגוד שופטי הכדורגל בישראל נקרא על שמו בתאריך 6 בדצמבר 2011 דאר ישראל הנפיק סדרה של 10 בולי דאר הקרויה " אגדת הכדורגל הישראלי". אחד מהבולים האלה הוקדש להנצחת זכרו של אשכנזי. הבול עוצב במשותף על ידי האמנים אופיר בגון ומאיר אשל. על השובל מופיעה חתימת ידו של אשכנזי. Hornyák Lajos: A labdarúgás játékszabályai (Labdarúgó játékvezetők kézikönyve) - HOT-FIVE Kft. 2002 ISBN 963-202-807-4 (לאיוש הוריניאק - כללי משחק הכדורגל - הלימוד של שופט הכדורגל הוצאת הוט פייב, 2002 בודפשט, בהונגרית) מדיה וקבצים בנושא מנחם אשכנזי בוויקישיתוף מנחם אשכנזי באתר World Referee (באנגלית) ישעיהו פורת, הישראלי אשכנזי ישפוט מחרתיים בלונדון במשחק הגביע בין צרפת למכסיקו, מעריב, 11 ביולי 1966 ישראל רוזנבלט, אשכנזי פאנטאסטיקו!, מעריב, 24 ביולי 1966 כתבה באתר כאן נעים מדצמבר 2008 כתבה בynet אחרי מותו אהרן להב, רגליים שווים דולרים, דבר, 7 באפריל 1967. דב גולדשטיין, "העבירה הסודית" של מנחם אשכנזי, מעריב, 31 ביולי 1966. התאחדות בולאי ישראל, קטלוג בולי ישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ישראלי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.