פונקציה רציפה (אנליזה)

המונח "רציפות" מפנה לכאן. לערך העוסק בתפיסה האינטואיטיבית של רצף, ראו רציפות (פילוסופיה). המונח "פונקציה רציפה" מפנה לכאן. לערך העוסק במונח בתחום הטופולוגיה, ראו פונקציה רציפה (טופולוגיה). בחשבון אינפיניטסימלי, רְצִיפוּת היא תכונה של פונקציה ממשית. נאמר על פונקציה שהיא רציפה אם לכל נקודה בתחום הגבול שווה לערך הפונקציה באותה נקודה. באופן אינטואיטיבי, פונקציה רציפה היא פונקציה שאפשר לצייר את הגרף שלה מבלי להרים את העיפרון מהדף. רציפות היא תנאי הכרחי לגזירות, אך לא תנאי מספיק. בנוסף, כל פונקציה אלמנטרית היא פוקנציה רציפה בתחום הגדרתה. רעיונות דומים מופיעים באופן כללי יותר במרחבים מטריים ואפילו מרחבים טופולוגיים כלליים, ראו: רציפות (טופולוגיה). פונקציה רציפה בנקודה אם יש לה גבול באותה נקודה והוא שווה לערך הפונקציה, כלומר lim x → x 0 f ( x ) = f ( x 0 ) {\displaystyle \lim _{x\to x_{0}}f(x)=f(x_{0})} . לפיכך, ניתן להגדיר רציפות בשתי גישות שונות, כמו בהגדרת גבול. תהי f {\displaystyle f} פונקציה המקבלת ומחזירה ערכים ממשיים, המוגדרת בסביבה של   x 0 {\displaystyle \ x_{0}} . הגדרת הרציפות על-פי ויירשטראס באפסילון ודלתא ( ε , δ {\displaystyle \varepsilon ,\delta } ): הפונקציה f {\displaystyle f} רציפה בנקודה x 0 {\displaystyle x_{0}} אם לכל ε > 0 {\displaystyle \varepsilon >0} (קטן כרצוננו) קיים δ > 0 {\displaystyle \delta >0} מתאים כך שאם | x − x 0 | < δ {\displaystyle |x-x_{0}|<\delta } אז | f ( x ) − f ( x 0 ) | < ε {\displaystyle |f(x)-f(x_{0})|<\varepsilon } . הגדרת הרציפות על-פי היינה, בלשון הסדרות: הפונקציה f {\displaystyle f} רציפה בנקודה x 0 {\displaystyle x_{0}} אם לכל סדרה { x n } n = 1 ∞ {\displaystyle \left\{x_{n}\right\}_{n=1}^{\infty }} המקיימת x n → x 0 {\displaystyle x_{n}\to x_{0}} מתקיים f ( x n ) → f ( x 0 ) {\displaystyle f(x_{n})\to f(x_{0})} . כאמור לעיל, שתי ההגדרות לרציפות שקולות. סכום והפרש של שתי פונקציות רציפות הן פונקציות רציפות (דהיינו, בכל נקודה בה שתי הפונקציות רציפות, גם פונקציות הסכום וההפרש רציפות). מכפלה של שתי פונקציות רציפות היא פונקציה רציפה. מנה של שתי פונקציות רציפות היא פונקציה רציפה בתחום הגדרתה, דהיינו בכל נקודה בה הפונקציה במכנה אינה מתאפסת. הרכבה של פונקציות רציפות היא פונקציה רציפה. אם פונקציה היא רציפה בכל נקודה x 0 {\displaystyle x_{0}} בקטע, אומרים שהיא רציפה בקטע. במקרה כזה מותר למהירות שבה מתקרבים הערכים של f ( x ) {\displaystyle f(x)} לערכים של f ( x 0 ) {\displaystyle f(x_{0})} (כשהיא נמדדת בגודל של δ {\displaystyle \delta } עבור ε {\displaystyle \varepsilon } נתון) להיות תלויה ב- x 0 {\displaystyle x_{0}} . הפונקציה רציפה במידה שווה אם לכל ε > 0 {\displaystyle \varepsilon >0} אפשר לבחור את δ {\displaystyle \delta } באופן שאינו תלוי ב- x 0 {\displaystyle x_{0}} ; זוהי תכונה חזקה יותר. מאידך, לפי משפט קנטור, אם פונקציה רציפה בכל נקודה של קטע סגור (ובאופן כללי יותר קבוצה קומפקטית במרחב מטרי), אז היא רציפה במידה שווה. מקובל לומר שפונקציה רציפה היא פונקציה בקטע ש"אפשר לצייר בלי להרים את העפרון מהדף". תיאור זה נכון לפונקציות רציפות במידה שווה, אבל סתם פונקציה רציפה (המוגדרת על קטע סופי שאינו סגור) עלולה להיות בעלת אורך אינסופי בקטע; למשל הפונקציה f ( x ) = sin ⁡ ( 1 / x ) {\displaystyle f(x)=\sin(1/x)} בקטע ( 0 , 1 ] {\displaystyle (0,1]} . משפט ויירשטראס הראשון אומר כי כל פונקציה שרציפה בקטע סגור חסומה בקטע. משפט ויירשטראס השני אומר שפונקציה שרציפה בקטע סגור מקבלת בו את המקסימום והמינימום שלה. שני המשפטים נכונים באופן כללי יותר, עבור פונקציה ממשית רציפה המוגדרת על קבוצה קומפקטית (בכל מרחב טופולוגי). משפט ערך הביניים אומר כי פונקציה רציפה בקטע מקבלת כל ערך שבין הערכים אותם היא מקבלת בקצות הקטע. פונקציה רציפה בקטע סגור אינטגרבילית בו. רציפות בנקודה היא תנאי הכרחי (אך לא מספיק) לקיום נגזרת באותה נקודה. ערך מורחב – נקודת אי רציפות נקודה שבה הפונקציה אינה רציפה נקראת נקודת אי רציפות. ניתן למיין את נקודות אי הרציפות לשלושה סוגים: אי רציפות סליקה: יש לפונקציה גבול בנקודה אך ערך הפונקציה שם שונה מן הגבול, או שהפונקציה כלל אינה מוגדרת באותה נקודה. אי רציפות מהסוג הראשון: אין בנקודה גבול, אך קיימים גבולות חלקיים. למשל, אם הפונקציה היא פונקציה ממשית במשתנה יחיד, קיים הגבול מימין, וקיים הגבול משמאל, אך הם שונים זה מזה. אי רציפות מהסוג השני: לפחות אחד מהגבולות, משמאל או מימין, אינו קיים. אם f : X → Y {\displaystyle f\colon X\to Y} פונקציה, כאשר X , Y {\displaystyle X,Y} מרחבים מטריים, אזי קבוצת נקודות הרציפות של f {\displaystyle f} היא קבוצת G δ {\displaystyle G_{\delta }} , דהיינו חיתוך בן מנייה של קבוצות פתוחות. ממשפט הקטגוריה של בייר ניתן להראות שקבוצת המספרים הרציונליים אינה קבוצת G δ {\displaystyle G_{\delta }} , ולכן אין פונקציה ממשית שרציפה רק במספרים הרציונליים, ואינה רציפה במספרים האי-רציונליים. כל פולינום הוא פונקציה רציפה. הפונקציה ערך מוחלט היא רציפה בכל מקום, אך לא גזירה בנקודה x = 0 {\displaystyle x=0} . פונקציה מעריכית היא פונקציה רציפה (וגזירה אינסוף פעמים). סינוס וקוסינוס הן פונקציות רציפות (וגזירות אינסוף פעמים). פונקציית מדרגה (שמחזירה 1 {\displaystyle 1} למספרים אי-שליליים ו- 0 {\displaystyle 0} למספרים שליליים) איננה רציפה בנקודה x = 0 {\displaystyle x=0} . פונקציית הערך השלם (המחזירה את הערך הגדול ביותר מבין כל המספרים השלמים הקטנים או שווים ל- x {\displaystyle x} ) אינה רציפה לכל x {\displaystyle x} שלם. פונקציית דיריכלה אינה רציפה באף נקודה על הישר. פונקציית רימן רציפה בכל הנקודות האי רציונליות ואינה רציפה בכל הנקודות הרציונליות. רציפות במידה שווה פונקציה נגזרת פונקציה רציפה (אנליזה), באתר אנציקלופדיה למתמטיקה (באנגלית) פונקציה רציפה, באתר MathWorld (באנגלית)