הנשמות הטהורות

הנשמות הטהורות הייתה להקה ישראלית שפעלה בעיקר בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. חבריה היו נתן כהן, יורם ירוחמי ונאוה ברוכין, שהוחלפה ב-1974 על ידי עירית בולקא. כהן וירוחמי שירתו יחד בצוות הווי הנדסה קרבית בצה"ל. כהן הלחין כמה משירי הצוות שזכו להתפרסם. ברוכין שירתה בצוות הווי חטיבת הצנחנים. לאחר שחרורם מצה"ל בסוף 1972 חברו כהן וירוחמי לברוכין כדי להקים את להקת הנשמות הטהורות, שנשענה בין היתר על כישרונו של כהן. כהן הנהיג את הלהקה, הלחין את רוב שיריה, כתב חלק ממילותיהם, ועיבד את חלקם. בשנת 1973 הקליטה הלהקה מספר שירים שזכו להצלחה במצעדי הפזמונים, כגון "שלא ייגמר לי הלילה", ו"אחכה לך" (שהיה מזוהה עם אותה תקופה) שניהם הגיעו למקום ראשון במצעדים השבועיים בגל הקל. במצעד השנתי של גלי צה"ל בשנת תשל"ג הם נבחרו ל"שלישית השנה". עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים גויסו חבריה לשירות מילואים ממושך כצוות הווי ובידור, שירות אשר פגע במערכת היחסים בין החברים בתוך הלהקה ובתנופת ההצלחה שצברה. בשנת 1975 יצא בהוצאת הד ארצי אלבומה היחיד של הלהקה, שנקרא בפשטות "הנשמות הטהורות". מתי כספי היה אחראי לעיבודים ולהפקה המוזיקלית של האלבום (וגם הלחין את השיר "שלא ייגמר לי הלילה"). השיר שעל שמו נקראת הלהקה, "ברחוב הנשמות הטהורות", לא הוקלט מחדש בביצוע הלהקה, ובאלבום מופיעה גרסה בביצוע צוות הווי הנדסה קרבית. זאת ועוד - ברוכין לא שרה בהקלטה כי היא לא הייתה חלק מאותו צוות הווי וירוחמי לא שר בהקלטה אף על פי שהיה חלק מאותו צוות הווי; מכיוון שירוחמי היה חולה באותו יום, החליף אותו כספי בקולות, כך ששיר הנושא של האלבום ושל הלהקה, לא מבוצע למעשה על ידי הלהקה, אלא על ידי כהן וכספי. "קפה אצל ברטה", שיר אחר מהאלבום, שנכתב על ידי אהוד מנור ונתן כהן, יצא מוקדם יותר, ב-1974, באלבום תחת אותו שם של יגאל בשן, שמאס בהמתנה להקלטה של הלהקה. הלהקה תכננה לצרף לאלבום גם ביצוע שלה לשיר "קפה טורקי" (מאת יענקל'ה רוטבליט), אולם ההקלטה של ביצוע זה אבדה במחסני חברת התקליטים ונמצאה רק באמצע שנות ה-90. הביצוע נכלל בסופו של דבר בתקליטור שיצא ב-2002. זמן קצר טרם צאת האלבום פרשה ברוכין מן הלהקה, והוחלפה בעירית בולקא (מלהקת חיל השריון). ההרכב החדש הקליט מספר שירים, אשר מתוכם הצליחו "יש ללכת עם הזמן" ו"בחיק הטבע" (שנקרא גם שיר המסטול), למרות זאת לא הצליח ההרכב להחזיק מעמד והלהקה התפרקה ב-1975. לאחר פירוק הלהקה פרש ירוחמי מעולם המוזיקה. ברוכין ובולקא המשיכו לפעול במשך מספר שנים, אך בסופו של דבר פרשו מעולם המוזיקה וחזרו בתשובה. נתן כהן המשיך ליצור ולפעול. בשנת 1991 הוציא כהן אלבום שהורכב ממבחר הקלטות מקוריות של "הנשמות הטהורות" ומשירים חדשים, שבחלקם אירח את נאוה ברוכין. בשנת 2002 יצא אלבומה היחיד של הלהקה על גבי דיסק במהדורה מחודשת (בסדרת "מבראשית" של הד ארצי), הכוללת גם שירי בונוס שראו אור לראשונה. בפברואר 2015 פורסם שיר חדש שהקליט באותה העת ההרכב המקורי של הנשמות הטהורות ושמו "איך יכולת שלא" (מילים: ענת הראל, לחן: נתן כהן ויורם ירוחמי). רשימת השירים באלבום המקורי קפה אצל ברטה (מילים: אהוד מנור, לחן: נתן כהן) אחכה לך (מילים: דודו ברק לחן: נתן כהן) שלא ייגמר לי הלילה (מילים: יהודה שביט לחן: מתי כספי) לא הולך עם כל הלב (מילים: אבי וולף לחן: נתן כהן) שחור לבן שחור (מילים: דודו ברק לחן: נתן כהן) חלפה שנה (מילים: שייקה פייקוב לחן: נתן כהן ואריה ברק) נאום היונה (מילים: אהוד מנור לחן: נתן כהן) כוכב קטן (מילים ולחן: נתן כהן) הוא שמחפש את המחר (מילים: גידי קורן לחן: נתן כהן) ברחוב הנשמות הטהורות (מילים: שמעון ספיר לחן: נתן כהן) בונוסים בתקליטור שניים (פסטיבל הזמר 1974) היורדת (ההרכב השני של הלהקה, פסטיבל הזמר 1975) שיר המסטול (בחיק הטבע) ללכת עם הזמן קפה טורקי (מילים: יענקל'ה רוטבליט לחן: נתן כהן, ביצוע לשיר המפורסם, שהקליט ההרכב השני של הלהקה, הלך לאיבוד ונמצא בשנות ה-90 במחסני הד ארצי.) שירים שלא נכללו באלבום המקורי או בתקליטור איך יכולת שלא (מילים: ענת הראל, לחן: נתן כהן ויורם ירוחמי) הנשמות הטהורות, באתר MusicBrainz (באנגלית) הנשמות הטהורות, באתר Discogs (באנגלית) הנשמות הטהורות, באתר Tab4u הנשמות הטהורות, דף שער בספרייה הלאומית הנשמות הטהורות, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) איתמר זהר, למה האלבום היחיד והמיוחד של "הנשמות הטהורות" יצא רק אחרי שהלהקה התפרקה?, באתר הארץ, 28 במאי 2017 דויד פרץ, על השיר ברחוב הנשמות הטהורות, באתר "תרבות•il" עופר גביש, על השיר ברחוב הנשמות הטהורות איתמר זהר, למה האלבום היחיד והמיוחד של "הנשמות הטהורות" יצא רק אחרי שהלהקה התפרקה?, באתר הארץ, 28 במאי 2017 על מעורבותו של מתי כספי באלבום הלהקה, מתוך האתר של מתי כספי חן לב, ‏אחרי 40 שנה: שלישיית "הנשמות הטהורות" מקליטים סינגל חדש, באתר מעריב אונליין, 7 באפריל 2015