laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרייגסליסט

קרייגסליסט (באנגלית: Craigslist, פירוש מילולי: "הרשימה של קרייג") הוא אתר אינטרנט המכיל לוח מודעות מקוון בעל מדורים למציאת עבודה קבועה או זמנית, דירות ובתים להשכרה וקנייה, היכרויות, מוצרים למכירה, אירועים ושירותים קהילתיים והפצת קורות חיים. לוח המודעות פעיל ב-700 ערים ב-70 מדינות. האתר מכיל גם מערכת פורומים בנושאים שונים. פרסום המודעות באתר הוא ללא תשלום, להוציא הצעות עבודה. נכון למרץ 2016, אתר קרייגסליסט נמצא במקום ה-70 ברשימת האתרים הנצפים ביותר בעולם של Alexa, עם מעל ל-20 מיליארד דפים נצפים מדי חודש, ולמעלה מ-50 מיליון משתמשים רק בארצות הברית. האתר נפוץ במיוחד במדינות דוברות אנגלית, אך פועל גם בצרפתית, גרמנית, איטלקית, פורטוגזית וספרדית. משתמשי האתר מפרסמים כ-50 מיליון מודעות מסווגות חדשות מדי חודש, ובהן כמיליון הצעות עבודה. השירות נוסד על ידי קרייג ניומרק במהלך 1995 כאתר ללא מטרות רווח אשר שלח לרשימת תפוצה מצומצמת של כתובות דואר אלקטרוני מודעות בנושא אירועים מקומיים באזור מפרץ סן פרנסיסקו בלבד. ל-eBay יש 25% בעלות על האתר, אותה רכשה באוגוסט 2004 מאחד מבעלי המניות לשעבר. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 האתר התפרסם והתרחב לערים ואזורים רבים ברחבי ארצות הברית וברחבי העולם. במהלך השנים נוספו לשירות עמודים חדשים אשר מתרכזים בערים ובאזורים שונים ברחבי העולם בהתאם לדרישה. גם ישראל מיוצגת בקרייגסליסט אף על פי שהשירות לא זכה להצלחה רבה בישראל. עד כה השירות כולל רק שלוש ערים מישראל - ירושלים, חיפה ותל אביב. מדיה וקבצים בנושא קרייגסליסט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרייגסליסט קרייגסליסט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרייגסליסט, הבלוג הרשמי קרייגסליסט ירושלים, קרייגסליסט תל אביב וקרייגסליסט חיפה הבלוג האישי של מייסד קרייגסליסט איתן אבריאל, איך התחביב של ניומרק הורס את העיתונות, באתר TheMarker‏, 22 בינואר 2007 דורה קישינבסקי, משומש במצב מצויין, באתר nrg‏, 19 ביוני 2007 ראיין מאק, הדינוזאור האחרון: מהו סוד הצלחתו של אתר המסחר המקוון Craigslist, באתר "פורבס ישראל", 15 ביוני 2017 קרייגסליסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) http://www.alexa.com/topsites/global;2 כתבה באתר ABC ניוז ודף עובדות באתר הרשמי מייסד קרייגסליסט קרייג ניומרק, 2006. מטה החברה בסן פרנסיסקו
הפולשת

הפולשת (בספרדית: La Intrusa ; באנגלית: The Intruder) היא טלנובלה מקסיקנית משנת 2001, אשר הופקה על ידי חברת טלוויסה. טלנובלה זו, היא גרסה מחודשת לטלנובלה ונצואלית בעלת אותו שם משנת 1987. כוכבי הטלנובלה הם: גבריאלה ספניק וארתורו פניצ'ה. וירחיניה מרטינז רולדן, אישה יפהפייה, פשוטה וכנה, עובדת כאומנת באחוזתו של רודריגו חונקרה. לרודריגו חונקרה יש שישה ילדים: ג'וניור, קרלוס אלברטו, ראקל, ויולטה, אלדו וממו. בנו השני של רודריגו, קרלוס אלברטו, מתאהב בוירחיניה, והיא בו. יום אחד, רודריגו מגלה שהוא פשט את הרגל ובנוסף לכך, הוא מגלה שהוא חולה במחלה קטלנית. רודריגו, בהיותו יודע שילדיו חסרי אחריות, מתחתן עם וירחיניה, כדי שתשמור על משפחתו ועל נכסיו לקראת יום מותו. אך כאשר ילדיו מגלים על נישואים אלו, הם מתחילים לשנוא את וירחיניה, ומתייחסים אליה כאל פולשת. גבריאלה ספניק - וירחיניה/ונסה מרטינז רולדן ארתורו פניצ'ה - קרלוס אלברטו חונקרה לאורה ספאטה - מקסימיליאנה רולדן שנטל אנדרה - ראקל חונקרה סרחיו סנדל - דנילו רולדן קרלה אלברס - ויולטה חונקרה דומיניקה פאלטה - אנבלה רולדן גוילרמו גרסיה קנטו - רודריגו חונקרה ג'וניור סילביה מנריקז - אלנה רולדן חוסה מריה טורה - אלדו חונקרה שרלין - מריקרוס רולדן מרלן פבלה - גוואדלופה 'לופיטה' רוסאס קלאודיו בז - אליריו רולדן דיאנה גולדן - זאירה חימנס אנריקה ליזלדה - רודריגו חונקרה "הפולשת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הפולשת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מגיד שיעור

מגיד שיעור הוא אדם (רב, או תלמיד חכם) המוסר שיעור בפני קבוצת אנשים באופן קבוע במסגרות מגוונות. ישנם שיעורים כדוגמת הדף היומי או משנה יומית המתקיימים מדי יום ביומו, וישנם המתקיימים מדי פרקי זמן קבועים. קיימים מגידי שיעורים המוסרים את שיעוריהם במשך שנים רבות, ובעוד שקהל השומעים מתחלף עם השנים, הרי שהמגיד שיעור עצמו נשאר. במקרים אחרים, מגיד השיעור הוא זה שמסיים את תפקידו, מסיבות שונות, ואז קהל המשתתפים בשיעור, זוכה למגיד שיעור חדש. בקהילות מסוימות רואים בהשתתפות בשיעור קבוע חשיבות עליונה, עד כי גם הלומדים, וגם המגיד שיעור עצמו נמנעים מלהיעדר מן השיעור, ולא מגיעים אליו, רק מסיבות חשובות ביותר. גם בישיבות לרמותיהן השונות, וגילאי התלמידים, נקראים הר"מים מגידי שיעור, וגם אלה המוסרים שיעורים שונים בישיבה ואינם ר"מים מכונים כך. ישנם מגידי שיעור העושים את עבודתם תמורת שכר, וישנם מגידי שיעור, המוסרים את שיעורם שלא על מנת לקבל פרס. תלמיד שלמד אצל מגיד שיעור, צריך לנהוג בו כבוד גם לאחר שסיים ללמוד אצלו, ואף אם התלמיד התמיד ועלה במעלות התורה, והפך תלמיד חכם בעצמו, הרי הוא חייב בכבוד מגיד השיעור הראשון. דינו של מגיד שיעור הוא בדרך כלל כדין רבו שאינו מובהק, אך ישנם מגידי שיעור, שעל התלמיד לכבד אותם כאת רבו המובהק, כגון ראש הישיבה המוסר את השיעור השבועי, אך גם מקנה לתלמיד דרכים בעבודת השם. מגידי שיעור אחדים מצליחים יותר מאחרים וזוכים לפרסום רב. בעוד ששיעורו של הרב מרדכי אלון הצליח בעבר למלא אולמות, אחרים מושכים פחות תלמידים. מגידי שיעורים מצליחים, הופכים את החומר התלמודי, שהוא קשה להבנה, כפי שהוא קשה גם להסבר, לחומר מרתק. מגיד השיעור, משתמש בטכניקות שנלמדות בקורסים למרצים. כגון: אינטונציה נכונה, ושפת גוף מתאימה. מגיד השיעור מגיע לשיעור כשהוא מוכן היטב, אך הוא גם יודע להשיב על שאלותיהם של התלמידים. שפה ברורה והתנסחות בהירה, גורמים לתלמידים להקשיב, להבין ולרצות לשמוע עוד. לקראת סוף שנות האלפיים, הוקמו מספר ארגונים, בהם: קול הלשון, קול הדף, קול המשנה וקביעותא אשר לקחו על עצמם להפיץ שיעורי תורה, בנושאים שונים, באמצעות קלטות, ובאמצעות האזנה לטלפון. הארגונים הצליחו לרכז מספר רב של מגידי שיעור, ביניהם: הרב מיכל זילבר, הרב ישראל דנדרוביץ ואחרים, אשר רובם הקליטו את שיעוריהם, בהתנדבות וללא תמורה. נפתחו ספריות בהן ניתן היה לשאול קלטות, ולהחליף קלטות בקלטות. עם התרחבות השימוש באינטרנט בעולם הדתי והחרדי, הוקמו אתרים לארגונים הנ"ל, וכן הוקמו ארגונים חדשים המשתמשים באינטרנט, לצורך הפצת שיעורי תורה של בכירי מגידי השיעורים. ר"מ שיעורו בדף היומי של הרב בנימין מילצקי, רדיו קול חי
מסגד אל-מועלק

מסגד אל-מועלק (בערבית: المسجد المعلق, "אל-מסג'ד אל-מעלק", שמשמעו "המסגד התלוי"), הידוע גם כמסגד דהאר אל-עומר (مسجد ظاهر العمر, "מסג'ד ט'אהר אל-עמר), הוא מסגד בדרום-מזרחה של העיר העתיקה בעכו. הוא הוקם בתקופת מושל העיר באמצע המאה ה-18, דאהר אל עומר, ולכן קרוי גם על שמו. המסגד מורכב משני מבנים צמודים - המבנה העתיק יותר שבו פעל בית הכנסת הרמח"ל עד שהוחרם בידי השלטונות בשנת 1758, ומבנה חדש יותר. במבנה ששימש את בית הכנסת השתמרו כתובות בעברית והמקום בו ניצב ארון הקודש. מעל המסגד ניצב מינרט. המינרט נהרס בשנת 1950 בשל מצבו הרעוע, ורק בסיסו נותר, אך נבנה מחדש בתחילת שנות ה-2000. הכניסה אל המתחם נמצאת מתחת לבסיסו של המינרט, ומשם מוליך גרם מדרגות אל חצר המסגד הנמצאת בגובה של שני מטרים מעל למפלס הרחוב. פורטיקו הנושא שלוש כיפות מוליך לאולם התפילה, העשוי בתורו משני חדרים. הראשון נושא כיפה והאחר, קטן ממנו, מקורה בתקרת קמרון צולב. מדיה וקבצים בנושא מסגד אל-מועלק בוויקישיתוף באתר ArchNet באתר החברה לפיתוח עכו העתיקה
שמיט

האם התכוונתם ל... אריק-עמנואל שמיט – מחזאי וסופר צרפתי האריסון שמיט – גאולוג, אסטרונאוט וסנאטור לשעבר בסנאט של ארצות הברית לודוויג שמיט – שחמטאי גרמני קרל שמיט – משפטן, ותאורטיקן במדע המדינה שמידט שמיד
לנקסטר (קליפורניה)

לנקסטר (באנגלית: Lancaster) היא עיר במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה. העיר ממוקמת 112.5 ק"מ צפונית ללוס אנג'לס, בעמק אנטילופה והיא העיר הצפונית ביותר במחוז לוס אנג'לס. לנקסטר ושכנתה מדרום, פאלמדייל מופרדות מהשכונות הצפוניות של לוס אנג'לס על ידי רכס הרי סן גבריאל. לנקסטר היא העיר השמינית בגודלה במחוז לוס אנג'לס והתשיעית בקצב גידול האוכלוסייה בין כל ערי ארצות הברית. בשנת 1977 חיו בעיר 33,000 תושבים, בשנת 2009 חיו בה 145,074 תושבים. המטרופולין של לנקסטר-פאלמדייל, שכנתה מדרום, כולל כמעט חצי מיליון תושבים. למרות גודלה של העיר, היא עדיין נחשבת לעיר פרבר של לוס אנג'לס ולמרות התעסוקה הרבה בתחום התעשייה האווירית, תושבים רבים של לנקסטר עובדים בלוס אנג'לס. הגיל הממוצע בעיר הוא 31. לאחרונה דורגה לנקסטר כאחת מ-100 הערים המסוכנות של ארצות הברית, כאשר היא ממוקמת במקום ה 80. למרות הופעתה השלילית ברשימה, הפשע כמעט ולא מורגש בעיר. בגלל תדמיתה ערך הבתים בעיר נמוך מהממוצע בקליפורניה, אך המחירים במגמת עלייה וכך גם תדמית העיר והביטחון. עם זאת, האוכלוסייה המתגוררת בעיר לא קשת יום ועניה אלא אוכלוסייה מבוססת וכוללת אקדמאים ומהנדסים רבים. ההכנסה המשפחתית הממוצעת היא מעל הממוצע בקליפורניה. לנקסטר הוקמה בסוף המאה ה-19 על ידי מ.ל. ריגס, איש נדל"ן שראה עתיד בשטח המדברי, לצד מסילת רכבת של יוניון פסיפיק ורכש את האדמה. שמה של העיר ניתן לה על שם לנקסטר, פנסילבניה או לנקסטר (לנקשייר), אנגליה. בתחילת דרכה היה זה ישוב מנומנם שכלל מספר קטן של בתים, בית מלון אחד ותחנת רכבת קטנה על מסילת הרכבת בין לוס אנג'לס לסן פרנסיסקו. אוכלוסיית העיר החלה לגדול לאחר שנמצא זהב בהרים סביב עמק אנטילופה. השמועה התפשטה במהרה, ובתוך זמן קצר החלו לנהור לאזור אנשים מכל רחבי ארצות הברית. ההתפתחות הגדולה של העיר החלה בשנת 1930 בזכות התעשייה האווירית. חיל האוויר האמריקאי שעוד היה בתחילת דרכו דאז, בנה בסיס ניסויים בקרבת העיר, דבר שתרם משמעותית לגידול האוכלוסייה. עד היום תחום התעופה הוא השולט בלנקסטר ושכנתה הדרומית, פאלמדייל. מפעלים גדולים של חברות ענק בינלאומיות כמו נורת'רופ, בואינג ולוקהיד מרטין נמצאים בפאלמדייל ונותנים תעסוקה לרבים מתושבי שתי הערים הללו. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20, הגיע לעיר גל גדול של תושבי לוס אנג'לס אשר חיפשו בית בפרברים וכאלה שבאו בעקבות הזדמנויות עבודה רבות שהציעה התעשייה האווירית. בשנת 1977 הוכרזה לנקסטר רשמית לעיר וחיו בה באותה תקופה כ-45,000 תושבים. לנקסטר שוכנת בגובה 720 מטרים מעל פני הים בעמק אנטילופה השטוח מוקפת הרים, 112.5 ק"מ צפונית ללוס אנג'לס. שטחה הכולל של העיר הוא 243.9 ק"מ רבועים. היא גובלת בפאלמדייל מדרום והרי סן גבריאל. האקלים בסביבת לנקסטר הוא ים תיכוני. הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 35 מעלות והטמפרטורה הממוצעת בחורף היא 10 מעלות. מדיה וקבצים בנושא לנקסטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לנקסטר (באנגלית) לנקסטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לנקסטר, ברשת החברתית פייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דמיטרי אפרצב

דמיטרי (דימי) אָפַּרצֶב (ברוסית: Дмитрий Апарцев; נולד ב-23 בינואר 1969) הוא פוליטיקאי ישראלי שהיה ראש המועצה המקומית של קצרין משנת 2024-2013, היה מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה משנת 2009 עד לשנת 2013. אפרצב נולד ב-1969 בליטא הסובייטית (ברית המועצות). בינואר 1991 עלה מליטא לישראל. בישראל סיים בשנת 1994 לימודי תואר ראשון במדעי החיים מאוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2000 הוסמך לתעודת הוראה בסמינר אורנים. בשנת 1994 הוכשר בקורס לידיעת הארץ של החברה להגנת הטבע ובשנת 2002 סיים קורס גישור מטעם קרן קרב. בשנים 1993–1996 עבד בחברה להגנת הטבע כמדריך טיולים בבית ספר שדה "גולן" בקצרין. לאחר מכן החל לעבוד בהוראה והיה מחנך ומורה לביולוגיה בבית הספר התיכון "נופי גולן" בקצרין, בו יזם תוכנית קליטה בבית הספר ובקהילה. בשנת 2000 ייסד בית ספר ערב למדעים בקצרין, אותו ניהל עד 2002. בבית הספר התיכון עבד עד 2001, עת מונה למנהל מחוז הצפון ואחראי פרויקטים בעמותת "מופת" לקידום ההוראה. במקביל לתפקידיו אלו, בשנים 2001–2002 מונה למנהל פרויקט "קליטה יזומה והרחבת התיישבות ברשויות הגליל" מטעם הרשות לפיתוח הגליל. בשנים 2002–2004 שימש רכז תעסוקה במרחב הצפון מטעם הסוכנות היהודית. בשנת 1998 נבחר אפרצב לחבר המועצה המקומית קצרין ומונה לסגן ראש המועצה הממונה על תחום הקליטה וליו"ר הנהלת המתנ"ס המקומי. בתפקיד זה שימש עד 2004, אז מונה על ידי הסוכנות היהודית לראש נציגות הסוכנות בדרום-מזרח אוקראינה. בשנת 2008 סיים את תפקידו והתמודד בבחירות לרשות המקומית. כיהן בשנית כסגן וממלא מקום ראש המועצה המקומית ועמד בראש תחום הקליטה במועצה, עד למינויו בשנת 2009 על ידי השרה סופה לנדבר למנכ"ל המשרד לקליטת העלייה. בשנת 2013 פרש מתפקידו על מנת להתמודד על ראשות המועצה המקומית קצרין. בבחירות שנערכו ב-22 באוקטובר 2013 נבחר אפרצב לראשות המועצה בקצרין. בתפקיד זה החליף את ראש המועצה הוותיק, סמי בר-לב, שהחליט שלא להתמודד עוד, לאחר עשרות שנים בתפקיד. הוא שב ונבחר בבחירות 2018. בשנת 2014 תמך אפרצב בפתיחת שבט תנועת הצופים "שבט עמיחי", יחד עם קרן "עמי-דואק" ודן קורן, במטרה לפתח את הנוער בקצרין. בשנת 2014 נבחר ליו"ר מרכז מפלגת ישראל ביתנו. בבחירות 2024, התמודד לכהונה נוספת מול יהודה דואה אך הפסיד כאשר קיבל 46% מהקולות, בעוד שדואה קיבל מעל 53%. כמה ימים לאחר מכן הודיע אפרצב על פרישתו מהחיים הפוליטיים והתפטרותו מן המועצה. אפרצב נשוי ואב לארבעה ילדים. מדיה וקבצים בנושא דמיטרי אפרצב בוויקישיתוף דמיטרי אפרצב, ברשת החברתית פייסבוק דמיטרי אפרצב, באתר המשרד לקליטת העלייה "מנכ"ל המשרד לקליטת העלייה התפטר, ארגוני העלייה נושמים לרווחה", באתר nrg,‏ 27 במאי 2013 דימי אפרצב נבחר ליו"ר מרכז מפלגת ישראל ביתנו, באתר מפלגת ישראל ביתנו, 2 בדצמבר 2014
דן ברינקר

דן ברינקר (נולד ב-1951) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל. ברינקר שירת 27 שנים במשטרת ישראל. שימש ראש מחלקת סיור ומבצעים במשטרה, מפקד נפת יהודה, ראש המטה המבצעי של שר המשטרה משה שחל (1993–1994), ראש אגף מבצעים במשטרה (1994–1997) ומפקד המחוז הדרומי (1997–2000). בשנת 1998 הקים ברינקר את היחידה המרכזית של מחוז דרום. במאי 2000 יצא לחופשה בהמתנה למינויו הבא ובאוקטובר 2000 התמנה לסגן המפקח הכללי, לאחר ששלמה אהרונישקי מונה לתפקיד המפכ"ל. בשנת 2003 פרש משירות פעיל. בשנת 2005 עמד בראש ועדה ציבורית שהמליצה שמאבטחים יפקידו את נשקם ולא ייקחו אותו הביתה בתום עבודתם. לאחר שירותו שימש ברינקר יועץ ודירקטור בחברות ציבוריות. ביוני 2008 מונה על ידי אבי דיכטר למנכ"ל המשרד לביטחון פנים, אך עם הקמת הממשלה ה-32 בה התמנה שר חדש למשרד, התפטר בהתאם לנוהג כדי לאפשר לשר הנכנס לבחור מנכ"ל מטעמו. ברינקר בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה (1984–1988), אב לשתי בנות. דני ברינקר(הקישור אינו פעיל), המשרד לביטחון פנים שמעון איפרגן, חוק הג'ונגל: שוטרי יחידת העלית עובדים בתנאים מחפירים, באתר nrg‏, 13 בדצמבר 2009 אסף זוהר, ‏דני ברינקר יהיה סגן המפכ"ל; מזרחי מועמד לאגף החקירות, באתר גלובס, 26 באוקטובר 2000 אלי אשכנזי, חשד למסע רצח בחיפה: מאבטח ירה למוות בשלושה אנשים - והתאבד, באתר TheMarker‏, 4 במרץ 2013 דין וחשבון הוועדה מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים הודיע על פרישתו, נענע10, 3 באפריל 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1789

שנת 1789 היא השנה ה-89 במאה ה-18. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1789 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-11 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 10 בינואר – מסתיימות הבחירות הראשונות לנשיאות ארצות הברית, בהן זכה ג'ורג' וושינגטון 1 בפברואר – חיילי סין נהדפים אל מחוץ לבירת וייטנאם טאנג לונג 4 בפברואר – ג'ורג' וושינגטון נבחר לנשיאה הראשון של ארצות הברית 4 במרץ – הקונגרס של ארצות הברית מתכנס לראשונה 30 באפריל – ג'ורג' וושינגטון מושבע בניו יורק כנשיאה הראשון של ארצות הברית 5 במאי – אספת המעמדות הצרפתית מתכנסת לראשונה מאז 1614 17 ביוני – המהפכה הצרפתית: האספה הלאומית מתכנסת לראשונה 9 ביולי – הקמת האספה המכוננת הלאומית בצרפת 14 ביולי – המהפכה הצרפתית: פריזאים מסתערים על כלא הבסטיליה בפריז ומשחררים שבעה אסירים פוליטיים 15 ביולי – המרקיז דה לה פאייט מתמנה לראש המשמר הלאומי של פריז 27 ביולי – הממשל הפדרלי בארצות הברית מקים את מחלקת המדינה של ארצות הברית (Department of State), שנקראה במקור Department of Foreign Affairs 4 באוגוסט – ליל ה-4 באוגוסט 1789: האספה המכוננת הלאומית בצרפת, מבטלת רשמית את מושג הקורפורציות (המעמדות החברתיים) כחלק מהמהפכה הצרפתית, וקובעת את עקרון השוויון בפני החוק 10 באוגוסט – חיילי המהפכה הצרפתית אוסרים את לואי ה-16, מלך צרפת 26 באוגוסט – האספה המכוננת הלאומית של צרפת מפרסמת את הצהרת זכויות האדם והאזרח 15 בספטמבר – מחלקת המדינה של ארצות הברית מוקמת 25 בספטמבר – הקונגרס האמריקאי בוחר להעביר את מגילת הזכויות 3 באוקטובר – ג'ורג' וושינגטון מכריז על חג ההודיה הראשון 5 באוקטובר – בצעדת הנשים על ורסאי, אלפי נשים חמושות פרצו לארמון וגרמו למלך לואי ה-16 ומלכתו מארי אנטואנט לחזור לפריז כאסירים, אירוע ששינה את מהלך המהפכה הצרפתית 19 באוקטובר – ג'ון ג'יי מושבע כנשיא הראשון של בית המשפט העליון של ארצות הברית 20 בנובמבר – ניו ג'רזי נהיית המדינה הראשונה בארצות הברית המאשררת את מגילת הזכויות האמריקאית 21 בנובמבר – צפון קרוליינה מאשרת את החוקה ומצטרפת כמדינה ה-12 של ארצות הברית 26 בנובמבר – הקונגרס האמריקני מאשר את הצעתו של ג'ורג' וושינגטון להפוך את חג ההודיה לחג לאומי 16 במרץ – גאורג אוהם, פיזיקאי, מגלה חוק אוהם (נפטר ב-1854) 30 ביוני – הוראס ורנט, צייר צרפתי (נפטר ב-1863) 15 בספטמבר – ג'יימס פנימור קופר, סופר אמריקאי (נפטר ב-1851) 20 בספטמבר – מנחם מנדל (הצמח צדק), אדמו"ר חב"ד השלישי (נפטר ב-1866) 25 באוקטובר – היינריך שוואבה, אסטרונום ובוטנאי גרמני (נפטר ב-1875) 28 בספטמבר – תומאס דיי, סופר, חבר אגודת הירח של ברמינגהאם ופעיל לביטול העבדות (נולד ב-1748) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1789 התחילה ביום י"ד בטבת ה'תקמ"ט (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 11 ימים מוקדם יותר, ב-ג' בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1789 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1789‎ נפטרים ב-1789‎ מדיה וקבצים בנושא 1789 בוויקישיתוף
הלוחיות על שם פייר

הלוחיות על שם פייר (Peyer), ריכוז מבנים לימפטיים במעי הדק. הלוחיות קרויות על שם האנטומיסט השווייצרי בן המאה ה-17 יוהאן קונראד פייר, שהיה הראשון שהבחין בהן. לאורך כל רירית המעי הדק נמצאים קשרים לימפטיים; הלוחיות על שם פייר, המצויות במעי העקום (ileum; החלק האחרון של המעי הדק) גדולות עד כדי כך שניתן לראותן בעין בלתי מזוינת. לוחיות אלו ממוקמות בצד של מתלה המעי, אשר אינו מחובר לאיברים (ראו בערך מערכת העיכול), והן מהוות חלק מהרקמות החיסוניות של מערכת העיכול (Gut associated lymphoid tissue, ‏ GALT) – שם כולל לרקמה הלימפטית, ובכללהּ הלוחיות האמורות, המאפיינת את המעי הדק. מאחר שהמעי הדק חשוף לרמה גבוהה של מזהמים וחיידקים, שמקורם בין היתר במזון, יש צורך במערכת חיסון שתדע לזהות את הפתוגנים השונים כדי להביא לתגובה חיסונית יעילה. לוחיות אלו ממלאות תפקיד חיסוני זה, בין היתר על ידי דגימה עיקרית של מולקולות שונות במעי (על ידי תאי M מיוחדים, ראו בהמשך), יצירת IgA ויצירת תגובה חיסונית ראשונית של תאי T או סבילות של תאי T, במקרה שלא נדרשת תגובה חיסונית. הלוחיות בנויות כמבנה הבולט ככיפה אל פני החלל, ואשר כולל שכבה של מבנים: תאי M הם התאים הקרובים ביותר לחלל המעי, ונמצאים בראש הכיפה. תפקידם הוא לדגום מולקולות ואנטיגנים שונים בתוך חלל המעי. תאים אלו הם תאים ייחודיים, חסרי סיסי מעיים (villi intestinales), אשר באים במגע ישיר עם החלל (ניתן לראותם רק במיקרוסקופ אלקטרוני). תאי M חסרי הפרשת מוקוזה, בעלי גליקוקליקס (Glycocalyx) דק, ובנויים באופן המאפשר להם לדגום את חלל של המעי ללא הפרעה. לאחר דגימת מולקולה או אנטיגן, מעביר אותו תא ה-M ישירות, בטרנס-ציטוזה (מעבר תוך-תאי) אל תאים דנדריטיים, הנקראים גם תאים מציגי אנטיגן (APC) על מנת שתאים אלו יציגו את האנטיגנים לתאי מערכת החיסון. כאמור, הקרבה לחלל המעי והיעדר החציצה של תאי ה-M מאפשרים דגימה מיטבית, אולם יש חשש כי חיידקים ינצלו פונקציות אלו וישתמשו בתאי ה-M על מנת לחדור למערכת העיכול. כך למשל, חיידקים כגון סלמונלה, ירסיניה ו-E. coli הם בעלי קולטנים המתחברים לתאי ה-M וגורמים למחלה קלינית. גם נגיפים שונים כגון פוליו או רטרו וירוסים שונים משתמשים באופן זה כדי לחדור לגוף. מתחת לכיפה עצמה קיימת כיפה תת-אפיתלית (SED) המכוסה אפיתל שחלקו אפיתל רגיל של המעי וחלקו מורכב כאמור מתאי M. באזור זה נמצאים התאים הדנדריטיים, אשר מקבלים את האנטיגן שנדגם על ידי תאי M. תאים דנדריטיים אלו מבטאים מולקולה הקרויה MadCAM, אשר גורמת להם לנדוד אל מערכת העיכול. מתחת ל-SED קיימים 3–4 זקיקים לימפטיים המכילים תאי B (לימפוציטים B) וכן אזורים שבין הזקיקים (אזורים אינטרפוליקולריים) המכילים תאי T. מרבית תאי ה-T (כ-70%) הם מסוג CD4, ומרוכזים סביב ורידונים כך שיוכלו לעבור בקלות למערכת הדם הסיסטמית. מלבד תאים אלו קיימים גם מקרופאגים. מדיה וקבצים בנושא הלוחיות על שם פייר בוויקישיתוף הלוחיות על שם פייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ספולטו

ספולטו (באיטלקית: Spoleto, בלטינית: Spoletium) היא עיר איטלקית עתיקה בנפת פרוג'ה, במרכז-מזרח מחוז אומבריה לרגלי הרי האפנינים. היא שוכנת 63 ק"מ דרומית-מזרחית לפרוג'ה, 212 ק"מ דרומית-מזרחית מפירנצה ו-78 ק"מ צפונית מרומא. היא בעלת אוכלוסייה של כ-40,000 תושבים, בקרוב. ספולטו או ספולטיום בימי רומא העתיקה שכנה על הזרוע המזרחית של ויה פלמיניה, הדרך הראשית מרומא לצפון איטליה. הדרך אליה עברה בשני מקומות שהיו מיושבים באותה עת : פורוס פלמיני (Forum Flaminii) ליד פוליאנו - היום מתחת לככר השוק של העיר- (Foligno) וגשר עתיק (Ponte Sanguinario) שעמד על תילו עד המאה ה-1 לפנה"ס . לעיר היה מעמד גאוגרפי שליט בפתחו של עמק רחב ידיים, המוקף הרים. העיר הייתה מרכז חשוב של העם האומברי הקדום, אשר בנה חומה מסביב לעיר במאה ה-5 לפנה"ס, ששרידים ממנה עוד נראים בעיר. על קיומה של הקולוניה הרומית ספולטיום ידוע לנו מכתבי ליביוס. בשנת 217 אחרי קרב טרסימנו הותקפה העיר על ידי חניבעל אך נהדפו על ידי תושביה. בשנים 218 עד 201 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית השנייה היא הייתה לבעלת בריתה של רומא. בכתבי קיקרו הופיע תאורה משנת 95 לפנה"ס: colonia latina in primis firma et illustris. בשנת 80 לפנה"ס במלחמת האזרחים הרומית המושבה הייתה לעיר (municipium). בימי הקיסרות הרומית העיר פרחה אך אין אזכורים אודותיה מלבד אזכור ינותיה. אחד היהודים המפורסמים מתושבי העיר היה הרופא דוד די פומיס (dauid de pumis) מ"סיליטו העיר בגליל אומבריה" ממשפחת התפוחים. במבוא לספרו הוא מספר כי משפחת התפוחים המפורסמת, בני שבט יהודה אחרי שהוגלו לאחר חורבן בית שני לרומא, בחרה להתיישב בעיר ספולטו: "הגיעו אליה בשבעים נפש". ספרו החשוב הוא "צמח דוד", מילון רפואי בשלש שפות: עברית, איטלקית ולטינית. הספר חובר סוף המאה ה-16. הספר חובר בבחרותו, נדפס בשנת שמ"ז (1597) והוא "ביאור מלות קשות בתלמוד ובמדרש כעין ספר ערוך. בחיבור נוסף שלו הוא מברר את "מעלת רופאי ישראל". באוצר הגדולים אלופי יעקב מובא יחוסו לתשעה דורות, עד הקדוש ר' אליהו. במבוא הוא סיפר עוד על תולדות חייו. בשנת מ"ה (כנראה 1585) היה ב"פירושה" קריה נאמנה (פרוג'ה) ושם למד ולימד דברי חכמים. הוא גורש מהעיר והגיע לעיר פיטיליאנו (Pitigliano) - היום בדרום מחוז טוסקנה. הוא סיפר כי זו "ארץ אוכלת יושביה עבור קלקול האוויר" ושם מתו בני משפחתו. משם ירד לרומא אך לא זכה לחסד, עלה לפירנצה ומשם עבר לוונציה שם מצא את מנוחתו. ארצות הברית צ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית גרמניה סווטזינגן (אנ'), גרמניה מדיה וקבצים בנושא ספולטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ספולטו (באיטלקית) ספולטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ספולטו (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית צמח דוד, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית כרך ג' עמ' צ"ז בעיר הייתה קהילה יהודית מפורסמת והעיר כונתה "ירושלים של מטה"
מיכה פרנקל

מיכה פרנקל (29 באוגוסט 1941 – 30 בינואר 2012) היה מתרגם ישראלי של ספרות צרפתית. מיכה פרנקל נולד בירושלים, למד בבית הספר היסודי "גאולה" בחיפה, וסיים את בית הספר הריאלי העברי בחיפה במגמה הספרותית. למד באוניברסיטה העברית בירושלים היסטוריה של יוון ורומא ושפה וספרות צרפתית. קיבל מלגה ללימודים מממשלת צרפת ולמד באוניברסיטת ליל בשנים 1964–1966. לימד צרפתית בבתי ספר תיכוניים במהלך שנות השישים והשבעים והחל משנת 1986 עסק בתרגום בלבד. בשנת 2011 הוקרן בסינמטקים של תל אביב וירושלים הסרט התיעודי "המרקיז מבני ברק" של הבמאי דוד מורן אודות חייו של מיכה פרנקל. מוות קל מאוד, סימון דה בובואר - הוצאת כתר, 2008 הרוזן ממונטה כריסטו, אלכסנדר דיומא - 1987 מחרוזת המלכה, אלכסנדר דיומא - 1993 האיש במסכת הברזל, אלכסנדר דיומא - 1996 אחרי עשרים שנה, אלכסנדר דיומא - 2000 בוג ז'רגל, ויקטור הוגו - 1987 מסעותיו והרפתקאותיו של הקפטן הטרס, ז'ול ורן - 1990 רובור כובש השחקים, ז'ול ורן - 1992 רב חובל בן חמש עשרה, ז'ול ורן - 1992 ילדי רב החובל גראנט, ז'ול ורן - 1994 הרפתקה בחלל, ז'ול ורן - 1995 הצפון נגד הדרום, ז'ול ורן - 2002 הנער הנודד, הקטור מלו - 1995 בחיק המשפחה, הקטור מלו - 1995 ספן הדנובה, ז'ול ורן - 2006 טירתו של איש הזאב - ארקמן-שטריאן - 1996 ג'אקומטי אלברטו, ז'אן ז'נה - 1990 אלבר קאמי - ביוגרפיה, אוליבייה טוד - 2000 סארטר - ביוגרפיה, אני כהן סולל - 1996 לאון בלום - ביוגרפיה, אילן גריילסהאמר - 2004 נקמת דם, גי דה מופסן - 1991 קוקו, גי דה מופסן - 1991 הזאב, גי דה מופסן - 1991 סמטת אור הירח, גי דה מופסן - 1995 הצודקים (מחזה), אלבר קאמי - 1991 צייר החיים המודרניים, שארל בודלר - 2002 מי הרג את דניאל פרל, ברנר אנרי לוי - 2004 ז'וסטין או ייסוריה של המידה הטובה, המרקיז דה סאד - 1999 המשגה הכפול, פרוספר מרימה - 2009 רשימת הפרסומים של מיכה פרנקל, בקטלוג הספרייה הלאומית מיכה פרנקל, דף שער בספרייה הלאומית
גופי הרינג

גופי הרינג הם עיבוי של קצות אקסונים בחלק האחורי של בלוטת יותרת המוח (נוירו-היפופיזה). גופי הרינג משמשים כמאגר זמני להורמונים וזופרסין (ADH) ואוקסיטוצין, המגיעים מההיפותלמוס דרך האקסונים, עד לשחרורם לזרם הדם. מבנה גופי ההרינג תואר לראשונה על ידי הפיזיולוג פרסי תיאודור הרינג, בשנת 1908. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.