laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אמיל רקוביצה

אמיל רקוביצה (ברומנית: Emil Racoviță; ‏15 בנובמבר 1868 – 17 בנובמבר 1947) היה ביולוג רומני. אמיל רקוביצה נולד באחוזה משפחתית ולמד ביאש. בהמשך הוא למד בסורבון ובשנת 1899 קיבל תואר במשפטים. מייד עם קבלת התואר הוא התחיל ללמוד ביולוגיה וסיים את התואר בשנת 1891 ודוקטורט ב-1899. בשנת 1897 הוא נכלל בצוות של המשלחת האנטארקטית הבלגית. המשלחת חזרה לאירופה בשנת 1899. תוך זמן קצר רקוביצה פרסם את היומן שלו בה תיאר את עבודת המשלחת. בשנת 1900 הוא פרסם את תוצאות מחקריו על החי והצומח באזור הארקטי. את המשך החייו רקוביצה עסק בעיקר בחקר מערות. רוב הסיורים הוא עשה לצד חברו רנה ז'נל. בשנת 1919 הוא הועמד בראש מחלקת הביולוגיה באוניברסיטה בקלוז'. בשנת 1920 הוא הקים באוניברסיטה זו מכון לחקר ספלאולוגיה. בשנים 1922–1926 הוא היה חבר בפרלמנט של רומניה. בשנים 1926–1929 אמיל רקוביצה היה נשיא האקדמיה למדעים הרומנית. בשנים 1929–1930 הוא היה רקטור של האוניברסיטה בקלוז'. מדיה וקבצים בנושא אמיל רקוביצה בוויקישיתוף ביוגרפיה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כלום לא עובר על ידי

כלום לא עובר על ידי הוא אלבום הבכורה של המוזיקאית דניאל רובין, שיצא בשנת 2017. האלבום, שיצא בהוצאה עצמאית, כולל 11 שירים שרובין כתבה והלחינה, מלבד השיר "אהבתי אותה פעם" שכתב יהונתן גפן. השיר כבר יצא בשנת 1994 בלחן אחר, של דויד ברוזה, באלבומו "החומרים שמהם עשויה האהבה". השיר "הרגשתי יפה" נכתב על ידי רובין יחד עם דן תורן, שגם ייעץ לה בכתיבת השירים "ריקה" ו"כלום לא עובר על ידי". השיר "היא בורחת", הסוגר את האלבום, הוא למעשה גרסה ארוכה יותר של השיר "תתעורר", הפותח את האלבום. שם השיר "מים מלוחים" הוא הומאז' לשירו של מאיר אריאל, "מים מתוקים", והשורה "הוא משקר אפילו בשתיקה" היא הצורה ההפכית של מילותיו של אריאל, "היא אומרת שאני משקר אפילו בשתיקה". השירים "הרגשתי יפה", "שלושה רבעים", "בדמיון שלי" וכן שיר הנושא של האלבום, "כלום לא עובר על ידי", יצאו כסינגלים והועלו כקליפים ליוטיוב. האלבום הופק על ידי עמרי אמדו, שהפיק גם את האלבום השני של רובין, הסיפור בגדול. האלבום כלום לא עובר על ידי באתר ספוטיפיי האלבום כלום לא עובר על ידי באתר אפל מיוזיק כלום לא עובר על ידי, להאזנה באתר Bandcamp שיר הנושא של האלבום, באתר יוטיוב ריאיון עם דניאל רובין על שיר הנושא של האלבום, בבלוג "סינגולארי"
שחייה באולימפיאדת טוקיו (2020)

אולימפיאדת טוקיו (2020) נערכה בטוקיו, יפן. תחרויות השחייה במסגרת המשחקים האולימפיים נערכו במרכז ספורט המים, ותחרויות השחייה במים פתוחים נערכו באודייבה מארין פארק (Odaiba Marine Park). 37 משחים שונים התקיימו באולימפיאדה זו, 18 לנשים, 18 לגברים ולראשונה במשחקים האולימפיים משחה שליחים משולב בשתי שחייניות ובשני שחיינים, 4x100 מטר מעורב. לאור מגפת הקורונה הוחלט על ידי הוועדה המארגנת של המשחקים והוועד האולימפי הבינלאומי לדחות את מועד המשחקים מקיץ 2020 למועד מאוחר יותר שלא יעלה על קיץ 2021. עם זאת, הוחלט כי לא יהיה שינוי בשם המשחקים. אמה מקיאן (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-7 מדליות, 4 זהב (2 אישיות) ו-3 ארד (1 אישית) קיילי מקיואן (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב (2 אישיות) ו-1 ארד קייטי לדקי (ארצות הברית ארצות הברית), זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב (2 אישיות) ו-2 כסף (1 אישית) אריארן טיטמוס (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב (2 אישיות), 1 כסף (1 אישית), ו-1 ארד יוי אוהאשי (יפן יפן), זכתה ב-2 מדליות זהב אישיות קיילב דרסל (ארצות הברית ארצות הברית), זכה ב-5 מדליות זהב, 3 אישיות יבגני רילוב (הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי), זכה ב-3 מדליות, 2 זהב אישיות ו-1 כסף רוברט פינק (ארצות הברית ארצות הברית), זכה ב-2 מדליות זהב אישיות מקרא   מדינה מארחת (יפן) (*) שחייניות ששחו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הן במדליות (*) שחיינים ששחו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות (*) שחיינים ששחו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות שחייה באולימפיאדת טוקיו (2020)(הקישור אינו פעיל), באתר Sports-Reference אורן אהרוני, רשמית: אולימפיאדת טוקיו 2020 נדחתה בשנה, באתר ynet, 24 במרץ 2020 "JOINT STATEMENT FROM THE INTERNATIONAL OLYMPIC COMMITTEE AND THE TOKYO 2020 ORGANISING COMMITTEE". הוועד האולימפי הבינלאומי. 24 במרץ 2020. {{cite news}}: (עזרה) אתר אולימפיאדת טוקיו 2020
יאן הרביעי

יאן הרביעי מאושוויינצ'ים (בפולנית: Jan IV oświęcimski‏ 1426–1496) היה בן שושלת פיאסט ואחרון מנסיכי אושוויינצ'ים. לאחר שאביו נפטר בשנים 1434 ביחד עם אחיו הצעיר, יאן הרביעי קיבל לשליטתו את נסיכות אושוויינצ'ים. הוא היה תחת חסותו של האח הבכור. בשנת 1441 אחיו הבכור ואצלב הבטיח שישכנע את האחים שלו להשבע אמונים למלך פולין עם הגעת לבגרות. בשנת 1445 שטח הנסיכות חולקה בין האחים. בתחילת כהונתו, יאן הרביעי ביחד עם בני משפחתו התנגד לסיפוח נסיכות סבז' (בשטחי שלזיה) לשליטת קרקוב. המאבק נמשך מספר שנים ובסופו של דבר בשנת 1447 הוא נאלץ להכיר בנושא. בשנת 1552 הוא התחיל מחדש מאבק מזוין על השליטה בסבז' וסביבתו. בשנת 1553 המאבק הוכרע לטובת מלך פולין ויאן הרביעי נאלץ לשלם סכום גדול במסגרת הסכם שלום. המבאק נמשך עוד מספר שנים ובסופו בשנת 1456 יאן הרביעי מכר את כל זכויותיו על הנסיכות שלו למלך פולין קז'ימייז' הרביעי. בשנת 1456 יאן הרביעי הצטרף לכוחות של ממלכת פולין במלחמה נגד המסדר הטבטוני. בשנת 1460 נפטר נסיך מאופולה ויאן הרביעי ניסה להישטלת על הנסיכות. לאחר מספר קרבות הוא הובס על ידי אחיו של הנסיך הנפטר. בשנת 1462 הוא רכש את גליביצה ואויאזד ולאחר מספר שנים קיבל תואר "רוזן מגליביצה". בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-15 קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין סיים את התשלומים שהיו מגיעים ליאן הרביעי עבור הזכויות על הנסיכות. הדבר איפשר ליאן הרביעי לרכוש זכויות על אויאזד וגליביצה. בשנת 1471 יאן הרביעי תמך באולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה שהיה מועמד למלך צ'כיה. הדבר הביא למתיחות עם מתיאש הראשון, מלך הונגריה שגם החשיב את עצמו כמועמד למלך צ'כיה. במהלך זה יאן הרביעי נעצר ונאלץ למכור חלק של גליביצה תמורת שחרור. לא ידוע על שנותיו האחרונות שהוא העביר באחוזת אשתו בקרנוב שבצ'כיה. מדיה וקבצים בנושא יאן הרביעי בוויקישיתוף
רנה דה סולה

רנה דה סולה (בספרדית: René De Sola; ‏1919–2018) היה מדינאי ומשפטן יהודי-ונצואלי. דה סולה נולד בשנת 1919 בקראקס. הוא קיבל דוקטורט בלימודי פוליטיקה ומדעי החברה מהאוניברסיטה המרכזית של ונצואלה (אנ'), תואר המקביל היום ללימודי משפטים, בשנת 1943. בשנת 1944 הוא ייסד משרד עורכי דין עם שותף. בשנת 1947 הוא מונה לשופט. הוא לימד משפטים באוניברסיטאות שונות בוונצואלה והיה דיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת סנטה מריה (אנ'). בשנת 1958 לאחר הדחת מרקוס פרס חימנס, הדיקטטור של ונצואלה, כיהן דה סולה כשר המשפטים, כנציג מקצועי של לשכת עורכי הדין של ונצואלה, בממשלה הזמנית שפעלה תחת החונטה השלטת וכללה 17 חברים. בתפקיד זה ייסד את משטרת מערכת המשפט (אנ') של ונצואלה. בסוף מאי 1958, לאחר ביקורו של ריצ'רד ניקסון בוונצואלה בה הוא נתקל בהמוני מפגינים, התפטרו שניים מחברי החונטה ודה סולה מונה לשר החוץ. דה סולה החזיק בתפקיד שר החוץ עד פברואר 1959, עת כוננה ממשלה חדשה לאחר הבחירות. בנובמבר 1958 הוא הכריז על הקמת נציגות דיפלומטית בישראל. בניגוד לקודמו בתפקיד, פעל דה סולה להסגרתם של ראשי המשטר הקודם לידי ונצואלה ובראשם את הנשיא המודח מרקוס פרס חימנס. הוא דאג לשלול מהם את הדרכונים הדיפלומטיים שניתנו להם בידי קודמו ונאבק לצמצם את ההגדרה של עבירות פוליטיות שחסינות מפני הסגרה. בשנת 1964 ושוב בשנת 1966 הוא סירב להיות שופט במשפטו של מרקוס פרס חימנס לאור טיפולו בנושא הסגרתו בשנת 1958. דה סולה היה פרופ' למשפט מסחרי באוניברסיטה המרכזית של ונצואלה וכתב בנושא ספרים שנחשבו לאוטוריטה בתחומם. בשנים 1969–1974 הוא היה הנציג הקבוע של ונצואלה באונסק"ו. בשנת 1979 מונה דה סולה לשופט בבית המשפט העליון של ונצואלה ובשנת 1987 היה לנשיא בית המשפט העליון, תפקיד בו החזיק את פרישתו בשנת 1989. באותה שנה קיבל תואר ד"ר לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב. רנה דה סולה נפטר ב-19 בינואר 2018. René De Sola, praelegal נאמנים לישראל ונצמדים לרכושם, למרחב, 28 בספטמבר 1962 Desola, Rene, Encyclopedia Judaica, 1974 Year Book, page 226 ד"ר ר. דה־סולה לביקור בארץ, דבר, 30 במרץ 1959 Robert H. Michel, TThe Venezuela Story, Congressional Record: Proceedings and Debates of the Congress, June 4, 1958 William Arceneaux, The Venezuelan Experience: 1958 and the Patriotic Junta, 1969, page 207 ביום ה' פגישת ג' מאיר - דאלס, הַבֹּקֶר, 30 בספטמבר 1958 ונצואלה תקים נציגות בישראל, למרחב, 17 בנובמבר 1958 Judith ewell, The indictment of a dictator : the extradition and trial of Marcos Pérez Jiménez, 1981, page 49 Judith Ewell, The indictment of a dictator : the extradition and trial of Marcos Pérez Jiménez, 1981, pages 120-121, 131-132 Venezuela, page 277 Honorary Doctor of Philosophy, tel Aviv University
דמויי יונים

דמויי יונים (שם מדעי: Columbimorphae) הוא ענף של עופות בתראים, המכיל שלוש סדרות הקרובות ליונים ולקרוביהם. קבוצה זו הוגדרה ב-1790 בהתבסס על ניתוחים גנומים ומורפולוגים דומים. הקבוצות הקרובות ליונאים (Columbiformes) הם הקטות שכיום נחשבים לסדרה עצמאית (Pterocliformes), לאחר ששויכו במקור לסדרות אחרות כמו התרנגולאים, החופמאים והיונאים. סדרה נוספת הקרובה אליהם היא המסיטאים (Mesitornithiformes) החיים רק במדגסקר. מיני עופות אלה קטנים בגודלם והגדול ביותר מביניהם היה הדודו האפור מהאי מאוריציוס שנכחד בעת. מין זה הגיע לגובה מטר אחד ולמשקל של 10 עד 17 קילוגרם. קבוצה דמויי יונים (Columbimorphae) סדרה יונאים (Columbiformes) משפחה יוניים (Columbidae) סדרה קטאים (Pterocliformes) משפחה קטיים (Pteroclididae) סדרה מסיטאים (Mesitornithiformes) משפחה מסיטיים (Mesitornithidae) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טוני באטי

דמיטריוס אנטוניו "טוני" באטי (באנגלית: Demetrius Antonio "Tony" Battie; נולד ב-11 בפברואר 1976) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1997–2012. ממוצעיו הכוללים לאורך 14 עונותיו ב-NBA הם 6.1 נקודות ו-5.1 ריבאונדים למשחק. באטי נולד וגדל בדאלאס שבטקסס, ובין השנים 1994–1997 למד באוניברסיטת טקסס טק אשר בעיר לאבק. בעונתו השנייה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העפילו ה"רד ריידרס" לשמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen) לראשונה מזה 20 עונות, בטרם הודחו על ידי אוניברסיטת ג'ורג'טאון, בהובלתו של אלן אייברסון. בעונתו השלישית והאחרונה בטקסס טק היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצד קורי קאר, כשרשם ממוצעים של 18.8 נקודות, 11.8 ריבאונדים ו-2.5 חסימות למשחק. בסיום העונה נבחר לחמישיית העונה של מחוז Big-12. באטי נבחר בבחירה החמישית של דראפט ה-NBA‏ 1997, על ידי דנוור נאגטס. לאורך עונת הרוקי שלו קלע 8.4 נקודות בממוצע למשחק – נתון אשר בדיעבד נותר כשיא הקריירה שלו. הנאגטס סיימו את אותה עונה עם מאזן הניצחונות הגרוע בתולדות המועדון, 11–71. בפגרת המשחקים שלקראת עונת 1998/1999 המקוצרת הועבר יחד עם טיירון לו ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה לניק ואן אקסל, ולאחר מכן הועבר בטרייד נוסף לבוסטון סלטיקס בתמורה לטראוויס נייט. בעונת 2001/2002 שימש כסנטר הפותח של הסלטיקס, וסייע לקבוצה להעפיל לגמר האזור המזרחי לראשונה מזה 14 שנים. בסדרת גמר המזרח הפסידה בוסטון מול ניו ג'רזי נטס בתוצאה 2–4. ב-5 וחצי עונותיו עם הסלטיקס פתח בכמחצית מהמשחקים, ורשם ממוצעים של 6.8 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק. בדצמבר 2003 הועבר יחד עם אריק ויליאמס וקנדריק בראון בטרייד לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לריקי דייוויס, כריס מיהם ומייקל סטיוארט. לקראת עונת 2004/2005 נשלח בטרייד לאורלנדו מג'יק, לצד שתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לדרו גודן, אנדרסון ורז'או וסטיבן האנטר. בשלוש עונותיו הראשונות באורלנדו שימש כשחקן חמישייה קבוע לצד דווייט הווארד הצעיר, והעמיד ממוצעים של 6.3 נקודות ו-5.5 ריבאונדים למשחק. בקיץ 2007 נפצע בכתפו השמאלית ונאלץ להחמיץ את כל עונת 2007/2008. בעונה העוקבת חזר באטי לכשירות מלאה, וסייע למג'יק להעפיל לגמר ה-NBA בפעם השנייה בלבד בתולדות המועדון, ולראשונה מאז עונת 1994/1995. בסדרת הגמר עצמה הפסידה אורלנדו מול הלייקרס בתוצאה 1–4. ביוני 2009, לאחר 5 עונות באורלנדו, הועבר יחד עם קורטני לי ורייפר אלסטון בטרייד לניו ג'רזי נטס, בתמורה לווינס קרטר וראיין אנדרסון. בעונתו היחידה בניו ג'רזי שותף ב-15 משחקים בלבד. בקיץ 2010 חתם על חוזה בפילדלפיה 76', ובסיום חוזהו כשנתיים לאחר מכן פרש ממשחק. מדיה וקבצים בנושא טוני באטי בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של באטי ב-NBA, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של באטי, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1997, באתר basketball-reference.com באטי נשלח בטרייד לבוסטון, באתר nbatrades.com,‏ 21 בינואר 1999 באטי, ויליאמס ובראון עוברים בטרייד לקליבלנד, באתר ESPN,‏ 15 בדצמבר 2003 קליבלנד מצרפת את גודן, ורז'או והאנטר, באתר הקבוצה, 23 ביולי 2004 באטי יחמיץ את כל עונת 2007/2008, באתר orlandosentinel.com,‏ 29 בספטמבר 2007 קרטר נשלח בטרייד לאורלנדו, באתר ESPN,‏ 25 ביוני 2009 באטי חותם על חוזה בפילדלפיה, באתר הקבוצה, 21 ביולי 2010
תאגיד המספנות המאוחד

תאגיד המספנות המאוחד (ברוסית: Объединённая судостроительная корпорация) היא חברת מניות משותפת פתוחה ממשלתית ברוסיה שהוקמה בשנת 2007, המאחדת מספנות וחברות בת של בנייה, תיקון ותחזוקה במערב ורוסיה בצפון, ובמזרח הרחוק במדינה, לייעול בניית ספינות אזרחיות באמצעות מתקנים צבאיים. התאגיד הוא הבעלים של 100% ממניות מספנת ארקטק הלסינקי, לאחר שקנתה את 50% המניות הנותרות מהשותף שלה בחברת STX Finland Cruise Oy. מאז אוגוסט 2023 מכהן אנדריי קוסטין, כיו"ר דירקוריון החברה. קודם לכן כיהן גאורגי פולטאבצ'נקו, ולפניו סרגיי נארישקין כיו"ר הדירקטוריון של התאגיד. תאגיד המספנות המאוחד הוקם על ידי שורה של צווים נשיאותיים שנחתמו על ידי הנשיא ולדימיר פוטין. על פי הצו, התאגיד כולל 3 חברות-בת: מרכז המספנות המערבי בסנקט פטרסבורג (מספנת האדמירליות), מרכז התחזוקה והמספנה הצפונית בסברודבינסק ומספנות המזרח הרחוק ומרכז התחזוקה בולדיווסטוק. המדינה מחזיקה ב-100% מהמניות. ביוני 2012 מונה אנדריי דיצ'קוב לנשיא התאגיד. ב-21 במאי 2013 אמר נשיא רוסיה פוטין כי ולדימיר שמקוב ימונה לנשיא חדש של התאגיד בשבוע שלאחר מכן. ב-29 ביולי 2014 החברה נוספה לרשימת הסנקציות הפיננסיות שהטילה מחלקת האוצר האמריקנית בהתאם לצו המנהלי 13661 הנוגע למעורבות רוסיה בסכסוך באוקראינה. החברה משלבת את החברות הבאות: מספנה 33, בלטיסק מספנות האדמירליות, סנט פטרסבורג המספנה הבלטית, סנט פטרסבורג מספנת ויבורג, ויבורג לשכת העיצוב זלנודולסק, זלנודולסק המספנה הצפונית, סנט פטרסבורג מספנת שרדן-נבסקי, סנט פטרסבורג לשכת העיצוב הצפונית, סנט פטרסבורג מספנת ארקטק הלסינקי, הלסינקי לשכת העיצוב נבסקו, סברודבינסק לשכת העיצוב אלמאז, סנט פטרסבורג מספנת סורמובו האדומה, ניז'ני נובגורוד לשכת העיצוב רובין, סנט פטרסבורג הלשכה הטכנולוגית למחקר ופיתוח של אונגה, סוורודווינסק לשכת העיצוב מלאכיט, סנט פטרסבורג מספנה 10, פוליארני מספנת הענבר, קלינינגרד מפעל אמור לבניית ספינות, קומסומולסק על אמור מספנת זבזדוצ'קה, סברודווינסק מפעל הפרולטריון, סנט פטרסבורג מפעל חברובסק לבניית ספינות, חברובסק לשכת העיצוב המרכזית אייסברג, סנט פטרסבורג קבוצת Cnrg, אסטרחן איגוד ארקטיקה, סברודווינסק סבמאש, סברודווינסק מפעל סבטלובסקי, סווטלי סניף 35 SRZ של מספנת זבזדוצ'קה, מורמנסק מפעל לוטוס לבניית ספינות, נארימנוב מפעל הצי קרונשטדט, קרונשטאדט מספנת סבסטופול מדיה וקבצים בנושא תאגיד המספנות המאוחד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תאגיד המספנות המאוחד תאגיד המספנות המאוחד, ברשת החברתית פייסבוק תאגיד המספנות המאוחד, ברשת החברתית אינסטגרם תאגיד המספנות המאוחד, סרטונים בערוץ היוטיוב "Arctech Helsinki Shipyard to Russian Ownership". אורכב מ-המקור ב-2016-04-30. נבדק ב-2016-04-19. "Dyachkov is appointed United Shipbuilding Co president", Itar Tass, June 29, 2012 "7/29/2014,OFFICE OF FOREIGN ASSETS CONTROL,Sectoral Sanctions Identifications and SDN List Updates". נבדק ב-2014-07-30. "Announcement of Additional Treasury Sanctions on Russian Financial Institutions and on a Defense Technology Entity". נבדק ב-2014-07-30. "Federal Register, Vol. 79 No. 53, March 19, 2014" (PDF). נבדק ב-2014-07-30. "USC Companies". OAO USK. אורכב מ-המקור ב-2017-10-29. נבדק ב-23 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Предприятия ОСК: Филиал «Севастопольский морской завод» АО «ЦС «Звездочка»". Oaoosk.ru. אורכב מ-המקור ב-2017-10-31. נבדק ב-15 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה)
איתמר רייכל

איתמר רייכל (נולד ב-1 בספטמבר 1975) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק כוח האדם בחיל האוויר. רייכל סיים קורס טיס במגמת תובלה. הוא שירת באימון מתקדם בטייס תובלה בטייסת הנחשון ושימש סמ"ט ב' בטייסת 120. הוא היה חלק מצוות ההקמה של טייסת 122 ושימש סמ"ט א' בטייסת. לאחר מכן חזר לטייסת 120 ושימש בה סמ"ט א'. ב-2011 מונה למפקד טייסת 100, הוא פיקד על מגמת תובלה ויסודות בבית הספר לטיסה ולאחר מכן פיקד על טייסת 120. כמפקד הטייסת השתתף ב-2015 במבצע הסיוע לאחר רעידת האדמה בנפאל, כמו כן הוביל את הטייסת שהשתתפה בתרגיל רד פלאג בארצות הברית. ב-2016 מונה למפקד בסיס עובדה. ב-2018 מונה לראש מחלקת ארגון באגף התכנון. בדצמבר 2019 מונה לראש להק כוח אדם בדרגת תת-אלוף וכיהן בתפקיד עד ספטמבר 2022. רייכל נשוי ואב לשניים. הוא בעל תואר ראשון במשפטים. מדיה וקבצים בנושא איתמר רייכל בוויקישיתוף עופרי טל וליהי חנן, ‏ראש להק כח-האדם הנכנס: תא"ל איתמר רייכל, באתר חיל האוויר הישראלי, 31 בדצמבר 2019 יואב זיתון, הבכיר שמזהיר: "עד 2026 חיל האוויר יאבד יותר ממחצית מהניסיון המקצועי", באתר ynet, 24 בספטמבר 2022
רפיים

רפיים (שם מדעי: Raphinae) היא תת-משפחה של עופות ממשפחת היוניים, הקרובים ליונים המודרניות וכוללת שני מינים נכחדים: דודו אפור וסוליטר רודריג. עופות אלה היו המינים הגדולים ביותר בסדרת היונאים, כאשר הדודו הגיע לגובה מטר ולמשקל 10 עד 17 קילוגרם בממוצע. מינים אלה לא יכלו לעוף עקב שרירי הכנפיים הקצרות שלהם. בעבר נקראה קבוצה זו דודואיים (Dididae), אך השם השתנה עם שינוי השם המדעי של הדודו (Raphus). הרפיים הותאמו לחיים אנדמיים על האי מאוריציוס והאי רודריג הסמוך, שניהם במערב האוקיינוס ההודי. מבנה גופם היה מגושם בהרבה מזה של מרבית היונים, והם הותאמו לאכילת פירות על הקרקע בהיעדר כל טורפים. עם זאת, האדם שהגיע לאיים במהלך המאות ה-15 וה-16 הכחיד אותם במהירות. תאריך הכחדתם המדויק הוא סביב תחילת המאה ה-18. מינים אלה שונים ממרבית היונים וקרובים בעיקר ליונת סמואה, ליונת ניקובר וליונת הכתר מאוסטרליה, ואולי גם יונת הפסיון (Otidiphaps nobilis) ויונת-קרקע דקת-מקור (Trugon terrestris). המין הנכחד מראוניון Threskiornis solitarius - כיום מין של מגלן קדוש נחשב בעבר ליונה הקרובה לסוליטר ולדודו, אך התברר שמדובר במגלן. סוג ומין יחיד דודו אפור (Raphus cucullatus) - נכחד סוג ומין יחיד סוליטר רודריג (Pezophaps solitaria) - נכחד מדיה וקבצים בנושא רפיים בוויקישיתוף רפיים, באתר ITIS (באנגלית) רפיים, באתר NCBI (באנגלית) רפיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רפיים, באתר GBIF (באנגלית)
חוק טוהר הבירה הבווארי

חוק טוהר הבירה הבווארי (בגרמנית: Reinheitsgebot) נחקק ב-23 באפריל 1516. החוק חוקק על ידי ויליאם הרביעי דוכס בוואריה וקבע שמרכיבי הבירה יכילו מים, לתת שעורה וכשות בלבד. לאחר מספר שנים, נוספו לרשימה גם החיטה, כוסברה ועלי דפנה. בתקופה המודרנית נוספו שמרים לחוק לאחר גילוי תפקידם בתסיסה. החוק אסר לבשל או לייבא בירה המכילה מרכיבים שהם לא מים, שעורה וכשות, וזאת כדי להותיר רכיבים אחרים שהיו במחסור, למשל חיטה ושיפון, פנויים לתזונת האדם. החוק נחשב עד היום לחוק להגנת הצרכן הראשון בעולם. הוא הוחלף בשנת 1993 ב"חוק הגרמני הארעי לבירה", המתיר שימוש במרכיבים רבים נוספים, למשל סוכר. מדיה וקבצים בנושא חוק טוהר הבירה הבווארי בוויקישיתוף Jeffrey S. Gaab, Munich: Hofbräuhaus & History : Beer, Culture, & Politics, Peter Lang, 2006. (באנגלית)
לאו זונטאג

לאו לודוויג אוגוסט אויגן זונטאג (בגרמנית: Leo Ludwig August Eugen Sontag;‏ 8 ביוני 1857 – 13 ביולי 1929) היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם הראשונה. זונטאג נולד ב-8 ביוני 1857 במינדן, והיה בנו של הגנרל הפרוסי גידו זונטאג ואחיו של הגנרל גידו זונטאג. בשנת 1874 הוא התגייס לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט הרובאים ה-34 (פומרניה - ויקטוריה, מלכת שוודיה) .ב-1 בנובמבר 1884 הוא הועלה לדרגת לויטננט, וב-14 בפברואר 1885 הועבר לגדוד היגר ה-11 (נסיכות הבוחר מהסן). ב-14 בדצמבר 1889 הוא הועלה לדרגת האופטמן והועבר לרגימנט הרגלים ה-76 (הנזה ה-2 - המבורג), וב-22 במרץ 1891 הוא מונה למפקד הפלוגה ה-12 בליבק. ב-18 בינואר 1901 הוא הועבר לרגימנט הרגלים ה-19 (פוזן ה-2 - פון קורביאר) ומונה למפקד הגדוד ה-1 בגרליץ. ב-10 באפריל 1906 הוא מונה לקצין מטה ברגימנט הרובאים ה-34 (פומרניה - ויקטוריה, מלכת שוודיה). ב-27 בינואר 1909 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-66 (מגדבורג ה-3), וב-18 בנובמבר 1909 הוא מונה למפקד בית הספר לירי של חיל הרגלים, וב-21 באפריל 1912 הוא מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-33 באלטונה, והועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 באוקטובר 1912 הוא מונה למפקח של יחידות היגר והרובאים, וב-16 בינואר 1914 הוא קיבל את עיטור מסדר הנשר האדום עם עלי אלון. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה זונטאג למפקד הדיוויזיה ה-41, וב-7 באוקטובר 1914 הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-18, עליה פיקד עד ה-22 בפברואר 1915. ב-22 במרץ 1915 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט, וב-30 ביוני 1915 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-56. ב-18 ביוני 1916 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-113, וב-1 במרץ 1917 הוא מונה למפקד הקורפוס האלפיני. ב-5 בספטמבר 1917 הוא מונה למפקד דיוויזיית התחלופה ה-5, עליה פיקד לתקופה קצרה, וב-3 בדצמבר 1918 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. לאחר המלחמה פרש זונטאג מהצבא והתגורר בהמבורג, עד מותו ב-13 ביולי 1929. לאו זונטאג באתר forum.axishistory
יחסי הונדורס–שווייץ

יחסי הונדורס–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת הונדורס לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין רפובליקת הונדורס לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת הונדורס לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים המבוססים על התרומה השווייצרית להאצת ההתפתחות של הונדורס. הונדורס זכתה בעצמאותה בשנת 1821, היא הוכרזה כרפובליקה עצמאית בשנת 1839. שווייץ הכירה בעצמאותה של המדינה באופן מיידי לאחר הכרזת העצמאות והקימה קונסוליה רשמית במדינה בשנת 1936. שתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים שביניהן ב-1957. האינטרסים הדיפלומטיים השווייצרים בהונדורס מיוצגים על ידי השגרירות השווייצרית בגואטמלה. במהלך מלחמת העולם השנייה היוותה שווייץ מעצמה מעניקת חסות עבור הונדורס בגרמניה ובהונגריה, ובין השנים 1962 עד 1985 היוותה כזו להונדורס גם בקובה. הסוכנות השווייצרית לפיתוח פעילה בהונדורס החל משנת 1978 ופתחה משרד בטגוסליפה בשנת 1981. המשרד היה המשרד האזורי של הסוכנות למרכז אמריקה, עד שהועבר למנגואה בשנת 1993. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2019 התגוררו בהונדורס מאתיים ושמונה-עשר אזרחים שווייצרים. הונדורס אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ אינה מיוצגת בהונדורס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ מחזיקה משרד ייצוגי בטגוסיגלפה, בירת הונדורס. Bilateral relations Switzerland–Honduras, אתר משרד החוץ של שווייץ Bilateral relations Switzerland–Honduras, www.eda.admin.ch (באנגלית) REPRESENTATIVE OFFICE OF SWITZERLAND IN TEGUCIGALPA, HONDURAS
חיים בלומנפלד

חיים בלומנפלד (נולד בשנת 1961) הוא קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת תת-ניצב. שירת כסגן מפקד מחוז תל אביב וכמפקד המכללה הלאומית לשוטרים. בלומנפלד גדל בכפר הנוער ניצנים שם שימש אביו רפאל בלומנפלד כמנהל הכפר. למד בתיכון עירוני ע"ש תגר באשקלון. הוא התחנך בקיבוץ ניצנים ובאשקלון (תיכון עירוני ע"ש א. תגר). בצה"ל שירת כקצין מודיעין והשתחרר בדרגת סרן. ב-1992 התגייס כצוער למשטרה. ב-1994 מונה לקצין אגף קהילה ומשמר אזרחי בתחנת רמלה. הוא שימש בתפקידים שונים באגף המבצעים ובאגף התנועה. בלומנפלד שירת כראש לשכת ראש אגף התנועה, ראש מדור תאום ובקרה בלשכת המפכ"ל, בשנים 2008–2010 פיקד על תחנת אשקלון. בתפקידו הבא שימש סגן מפקד מרחב ציון. ב-2012 מונה למפקד מרחב מוריה. ב-2014 מונה לעוזרו של המפכ"ל יוחנן דנינו. ב-2016 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד המכללה הלאומית לשוטרים. הוא שימש בתפקיד עד מרץ 2019. בתפקידו הבא מונה לסגן מפקד מחוז תל אביב. בשנת 2022 פרש לגמלאות. הוא בעל תואר ראשון כללי מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במנהל עסקים. בוגר תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר. בא לתחנה מפקד חדש, אשקלון ניוז, 28 באוקטובר 2017 מפקד חדש, אשקלון ניוז, 9 באוגוסט 2010 יוסי אלי ואבי אשכנזי, המשטרה על האסון: סתירה מהותית בעדויות, באתר nrg‏, 19 באפריל 2012 חילופי פיקוד במכללה הלאומית לשוטרים, 3 במרץ 2019 משה ליכטמן, ‏השתלמויות קציני משטרה בכירים מומנו ע"י קרן וקסנר מאז 2015, באתר גלובס, 23 באוקטובר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.