laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מנחם חודרה

מנחם חודרה (Menahem Bey Hodara;‏ 1869 – 1926) היה רופא עור יהודי-טורקי, קולונל בצבא הטורקי. היה חלוץ תחום ההיסטופאתולוגיה של העור באימפריה העות'מאנית. מנחם חודרה נולד בשנת 1869 באיסטנבול (קונסטנטינופול) במשפחה יהודית ספרדית והתיתם בילדותו. אחרי לימודי תיכון, נשלח עם מלגה מטעם הקהילה היהודית ללימודי רפואה באקדמיה הצבאית לרפואה "מכּתבּ אי תיבייה אי שאחנה" Mekteb i Tıbbiye-i Şahane - בעירו. סיים חוק לימודיו בגיל 20 ועבד בהמשך בבית החולים של הצי הטורקי. בהמשך נשלח ד"ר חודרה על ידי משרד הצי העות'מאני להמבורג בגרמניה, לצורך השתלמות בתחום מחלות העור והמין. בהמבורג היה לתלמידו של הדרמטולוג הנודע, ממוצא יהודי פאול גרסון אונה. מאוחר יותר עבד והשתלם בבתי חולים בווינה - אצל מוריץ קפושי ופרדיננד הברה ובמספר בתי חולים בפריז. בחזרתו לטורקיה, ד"ר מנחם חודרה ערך מחקרים וכתב מאמרים רבים בשפות טורקית, צרפתית וגרמנית. מרפאתו הפרטית שגשגה והוא הפך, בין היתר, להיות גם רופא ההרמון של הסולטאן עבדול חמיד השני. בשנת 1898 חודרה עשה אחד המחקרים הראשונים שבישרו את השתלות השיער כאשר ניסה להשתיל שערות בריאות חתוכות בקרחות שנגרמו על ידי פטריית הגזזת. באחד ממאמריו, ב-1906, למשל, פרסם מקרה של אקנתוזיס ניגריקנס בעקבות סרטן בשד. חודרה תרם גם לחקר הספירוטריכוזיס (תאר למשל מקרה של אלח ספיוטריכוטי שהתפתח אצל רופא עמית) , כמו כן חקר את תכונות החומצה הסליצילית, החומצה הכריסופונית, מחלות עור נפוצות במזרח, את הילפת השטוחה הקווית, כיבים ורידיים, וכו'. חודרה נמנה עם החוקרים הראשונים שתארו את המחלה הנקראת טריכורקסיס נודוזה, הפוגעת בשערות הקרקפת. מנחם חודרה היה נשוי לאסטרלה לבית נר. לזוג נולדו שמונה ילדים: 2 בנים - סמי וויקטור, ו-6 בנות - לוסי, אליז, לאורה, רבקה, רחל ואדילה. שלוש מבנותיו השתקעו במצרים. אחרי מותו באיסטנבול בשנת 1926 בגיל 56, בני משפחתו התפזרו במצרים, בריטניה וצרפת. Croissance des cheveux sur des cicatrices faviques par des scarifications et des implantations de parcelles de tiges de cheveux (צמיחת שערות על צלקות גזזת באמצעות סקריפיקציות והשתלות של חלקי חוטי שערה) 1899 Isaac Landman (ed) - Universal Jewish Encyclopedia, vol.5 1948,p.406 על מנחם חודרה באתר היהודי ספרדי "אקי אסטאמוס" בצרפתית Kerry Segrave-Boldness:A social history McFarland, Jefferson,NC 1996 Peter Altmeyer,Martina Bacharach-Buhles Springer Enzyklopädie - Dermatologie, Allergologie, Umweltmedizin Berlin 2002 (פטר אלטמאייר, מרטינה בכרך-בוהלס, אנציקלופדיית שפרינגר לדרמטולוגיה, אלרגולוגיה ורפואת הסביבה - ברלין 2002 ע' 697) K. Segrave (1996) p.99 כתבה ב"בריטיש מדיקל ג'ורנל" מ-25 בפברואר 1899 ע' 492 ידיעה בג'ורנל אוף מדיקל סיינס במאי 1906 אבסטרקט ב"ארכייבס אוף דרמטולוג'י" בשנת 1923 מאמר בארכייבס אוף דרמטולוג'יקל ריסרץ', אוקטובר 1911
אינו שאקי

אינו שאקי (או אינו שקי; 1912 – 1982) היה הדקאן המייסד של הפקולטה לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית בירושלים. שאקי נולד בסלוניקי שביוון. לאחר שסיים את לימודי הרפואה ורפואת השיניים בז'נבה בשנת 1936, עלה לארץ ישראל. הוא השתקע בירושלים, היה חבר ב"הגנה", שירת במלחמת העצמאות והשתחרר משירות צבאי ב-1952 בדרגת רב-סרן. עם שחרורו מצה"ל החל להקים את בית הספר לרפואת שיניים. הוא אסף סביבו רופאי שיניים ממכריו, בהם יעקב לוין-אפשטיין, יצחק מיכמן ויוסף הרמל, שהפכו לגרעין ההוראה, המחקר והניהול של בית הספר. שאקי עסק בהוראה ובארגון, הקים את המחלקה לאבחון, רפואת הפה ורדיולוגיה, ועמד בראשה 17 שנים. בין השנים 1953 עד 1965 היה מנהל בית הספר במסגרת הפקולטה לרפואה. בשנת 1965 הפך בית הספר לפקולטה עצמאית, ושאקי היה לדקאן הראשון של הפקולטה, תפקיד שבו כיהן עד 1969. במקביל לעבודתו בפקולטה, פתח שאקי קליניקה פרטית בירושלים והפך לאחד מרופאי השניים הידועים והמוערכים בעיר. בין מתרפאיו היה גם דוד בן-גוריון. כחלק מתפיסתו את הרפואה בכלל ורפואת השיניים בפרט כפעולה מונעת ומתמשכת, טבע את המונח "מתרפא" בניגוד ל"חולה". כמו כן הרחיב את תפיסת פעילות רופא השיניים לרפואת הפה בכלל (כולל הלסת ובלוטות הרוק). שנים רבות היה פעיל בארגונים בינלאומיים, היה יועץ לרפואת שיניים לארגון הבריאות העולמי ויו"ר הוועדה לחינוך של הארגון הבינלאומי לרפואת-שיניים (FDI). בתפקידו זה שימש כיועץ להקמה ופיתוח של בתי ספר לרפואת שיניים בארצות אפריקה ובאיראן. בין השנים 1977–1979 היה דקאן בית הספר לרפואה של אוניברסיטת פחלאווי בשיראז. בנוסף לפעילותו היה גם אספן ספרים וציורים. לזכרו נקבעו פרס לסטודנטים מצטיינים, מפעל הרצאות שנתיות של "משגב" (המכון לחקר מורשת יהדות ספרד והמזרח) ורחוב בשכונת רמת שרת בירושלים. "מה נשמע", ביטאון הפקולטה לרפואת שיניים, גיליון 74, עמ' 20 חלקן כונסו בספר יוסף דן (עורך)/ תרבות והיסטוריה: לזכרו של פרופ' אינו שקי, משגב, תשמ"ז.
בניין העירייה הישן (טורונטו)

בניין העירייה הישן בטורונטו שבקנדה היה מקום מושבה של מועצת העיר טורונטו מ-1899 עד 1966. המבנה נבנה בסגנון נאו-רומנסקי, ובזמנו היה המבנה הגדול ביותר בטורונטו. במבנה יש מגדל שעון מיוחד אשר נראה לכל אורכו של הרחוב. את בניין זה החליף בניין העירייה החדש. כיום הבניין משמש כמקום מושבו של בית המשפט העירוני, ומדי פעם משמש לצילומי סרטים ותוכניות טלוויזיה. מדיה וקבצים בנושא בניין העירייה הישן בוויקישיתוף בניין העירייה הישן באתר עיריית טורונטו
שקי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מקומות: שקי (Şəki) - עיר באזרבייג'ן, בעבר נסיכות ובירת הרתי, אחת ממלכות המשנה של הקווקז שאקי (ליטא) – עיירה (בפולנית: Szaki; בליטאית: Šakiai) בפלך סובאלק בליטא אישים: אבנר חי שאקי – משפטן ואיש ציבור, פרופסור באוניברסיטת תל אביב וחבר הכנסת מטעם המפד"ל (כנסות 7, 11–14); אחיה של אסתר שאקי-ארזי אסתר שאקי-ארזי – משוררת ישראלית; אחותו של אבנר חי שאקי שלום-אברהם שאקי – חבר הכנסת מטעם המפד"ל (בכנסת החמישית) אינו שאקי – הדקאן המייסד של הפקולטה לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית בירושלים שק סקי
ניל ריצ'י

גנרל סר ניל מט'ואין ריצ'י (באנגלית: Neil Methuen Ritchie;‏ 29 ביולי 1897 - 11 בדצמבר 1983) היה קצין בכיר בצבא הבריטי בזמן מלחמת העולם השנייה. ניל ריצ'י נולד ב-29 ביולי 1897 בגיאנה הבריטית, ובשנת 1914 התגייס לצבא בריטניה, כקצין ברגימנט "המשמר השחור" (Black Watch) הסקוטי. ריצ'י שירת בזמן מלחמת העולם הראשונה בחזית צרפת ובמערכה במסופוטמיה (עיראק) שם זכה לעיטור הצלב הצבאי ב-1918 על "מופת של קור רוח, אומץ לב והתעלמות מסכנה". בתחילת מלחמת העולם השנייה הועלה ריצ'י לדרגת בריגדיר והיה מעורב בפינוי הצבא הבריטי בדנקרק. לאחר מכן כיהן כמפקד הדיוויזיה ה-51, ושירת במטות הגנרלים וייוול, אלן ברוק ואוקינלק וזכה להערכה רבה משלושתם. הגנרל אוקינלק הוא שנתן לו את פיקוד השדה הבכיר ביותר שהגיע אליו, הפיקוד על הארמייה השמינית בנובמבר 1941, בעקבות הדחתו של גנרל אלן קנינגהם מפיקוד על הארמייה. נפל בחלקו של ריצ'י לזכות בעמדה פיקודית בכירה זו בשלבים הראשונים של המערכה כאשר מצבם של הבריטים במלחמה היה בשפל המדרגה. המערכה במדבר המערבי הייתה המקום היחיד בו נלחם הצבא הבריטי בגרמנים באופן ישיר באותה תקופה ולאחר הצלחה ראשונית במערכה כנגד האיטלקים, נהדפו הבריטים כאשר קורפוס אפריקה בפיקודו של ארווין רומל הגיע לזירה. ריצ'י אמור היה לשמש כמפקד זמני על הארמייה השמינית עד שיימצא מפקד מתאים, אך היות שמפקד כזה לא היה בנמצא הוא נשאר מפקד הארמייה במשך יותר משישה חודשים. בקרב גזאלה במאי-יוני 1942 נכשל ריצ'י בשמירה על קשר חזק עם יחידותיו והבריטים איבדו את נמל טוברוק וספגו תבוסה קשה. ריצ'י הודח מהפיקוד על ידי אוקינלק ב-25 ביוני, מעט לפני תחילתו של קרב אל-עלמיין הראשון. נוצר הרושם שאוקינלק מינה קצין זוטר יחסית כמפקד הארמייה השמינית כדי שיוכל לפקח בעצמו על המערכה כראש פיקוד המזרח התיכון ולמעשה להכתיב לריצ'י הוראות מגבוה. לאחר ההדחה מונה ריצ'י כמפקד הדיוויזיה הסקוטית ה-52 בבריטניה ומאוחר יותר מונה כמפקד הקורפוס ה-12 בזמן הנחיתה בנורמנדי והמערכה במערב אירופה. העובדה שהמשיך לשרת בתפקידים פיקודיים למרות הדחתו, שלא כמו קודמו בתפקיד מפקד הארמייה השמינית, אלן קנינגהם, מלמדת על ההערכה הרבה ממנה נהנה מצד ראש המטה הכללי הקיסרי, אלן ברוק. לאחר המלחמה נשאר ריצ'י בצבא בתפקיד ראש הפיקוד הסקוטי וכמושל טירת אדינבורו ב-1945. ב-1947 שימש כראש מטה כוחות היבשה במזרח הרחוק. מה-7 בדצמבר 1948 ועד לפרישתו מהצבא שימש ריצ'י בתפקיד טקסי כשלישו האישי (Aides de Camp General) של המלך וב-15 בספטמבר 1950 הוענקה לו דרגת קולונל ברגימנט הישן שלו, "המשמר השחור". לאחר פרישתו מהצבא ב-1951 היגר ריצ'י לקנדה. הוא נפטר בגיל 86 בטורונטו. מדיה וקבצים בנושא ניל ריצ'י בוויקישיתוף ניל ריצ'י באתר The Generals of WWII The London Gazette: (Supplement) no. 38473. p. 6361. 3 December 1948 The London Gazette: (Supplement) no. 39017. p. 4633. 15 September 1950
חיים גנץ

הרב חיים גנץ (נולד בשנת 1957) הוא רב דתי לאומי המשמש כראש ישיבת מעלה אליהו בתל אביב. מתלמידי הרב צבי יהודה קוק, הרב צבי ישראל טאו, והרב מרדכי שטרנברג. מרבני 'ישיבות הקו'. גנץ נולד לד"ר מנחם ישראל ופסל גנץ. למד בישיבת נתיב מאיר בירושלים, בישיבת מרכז הרב ובישיבת ימית בעיר ימית בסיני. משם, עבר ללמד כר"מ בישיבת שבי חברון. בשנת תשנ"ו (1996) הקים את ישיבת מעלה אליהו עם גרעין של תלמידים מישיבת מרכז הרב, בעידודו של הרב מרדכי שטרנברג, ועד היום עומד בראשה. בשנת 2014 התדרדר לתהום במהלך טיול של הישיבה בנחל ג'ילבון שבצפון, לבסוף ניצלו חייו. הקמת ישיבת מעלה אליהו בתל אביב בישרה על שינוי מגמה ביחסו של הציבור התורני לעיר, ורצון להשתלב ולהטביע בה חותם. הרב גנץ הסביר למה בחר להקים ישיבה דווקא בעיר תל אביב: "אנחנו נמצאים כאן בליבה של תל אביב ממש. הקריה מצד אחד, הבורסה מצד שני, כיכר המדינה מצד שלישי, אהרון ברק קילומטר מערבית מכאן, אנחנו נמצאים כאן במקום שבאופן חיצוני מנהל את המדינה. והישיבה רוצה להיות נשמה לכל העוצמה המעשית שמתרחשת ונבנית כאן. כי גוף בלי נשמה זה נבלה, זה טומאת מת". בהמשך דבריו מגדיר גנץ את כל העשייה במדינת ישראל כבניית הקרקעית, "...שזה הכלכלה והארץ הפורחת". אך מוסיף ומגדיר את התחנה הבאה כתחיית הנשמה, שהיא מטרת הישיבה. "כל מה שקורה פה זה מאוד מאוד רציני, יש פה הרבה עבודה רצינית, אבל היא מקבלת את משמעותה רק עם נשמה גדולה שתחייה ותפריח את הכול, הנשמה הזאת זה התורה"[1]. הרב גנץ מעורב בעשייה ציבורית והוא נמנה עם פורום הרבנים איתם מתייעץ בצלאל סמוטריץ'. עם זאת שומר הרב גנץ על קשר אישי עם אישי ציבור מכל גוני הקשת הפוליטית. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש השתתף בכנס של מפלגת נעם אך עם זאת המשיך לתמוך בסמוטריץ'. הרב גנץ שומר על קשר עם רבנים מהמגזר החרדי הגרים בעיר תל אביב ומזמין אותם להעביר שיעורים בישיבה, הבולטים שבהם: הרב חיים אידלס, הרב מרדכי אורבך ובעבר הרב חיים צימבליסט עד פטירתו. הרב גנץ נשוי לימימה, אחותו של הרב אליעזר איגרא, ולהם תשעה ילדים. בני הזוג מתגוררים בתל אביב-יפו. בנו ישראל מכהן כראש מועצה אזורית מטה בנימין, בנו יאיר מכהן כמנהל הישיבה, וחתנו הרב אוריאל אליהו הוא דיין וראש כולל דיינות "כרמי המשפט". אחיו הוא הרב משה גנץ, ששימש כר"מ בישיבת ההסדר שעלבים, והיה מוסר שיעורים בישיבת מעלה אליהו. מדיה וקבצים בנושא חיים גנץ בוויקישיתוף דביר עמר, מסירות נפש משפחתית: בשליחות התורה, העם והארץ, באתר ערוץ 7, 15 באפריל 2022 כל הכתבות על הרב חיים גנץ, באתר ערוץ 7 אודות | כללי, באתר www.ytlv.co.il יאיר נהוראי, שלום תל-אביבים, הכירו את הישיבה שפועלת מתחת לאף שלכם, באתר הארץ, ‏19 בינואר 2020 הרב גנץ: נתליתי על שיח בין שמים וארץ, באתר ערוץ 7, 7 במאי 2014 גיא עזרא, ‏אלו הרבנים שישתתפו בפגישה המכרעת עם סמוטריץ', באתר "סרוגים", 13 בנובמבר 2022 בני גנץ חושף: הקשר שלי לרב חיים גנץ ולישיבת 'מעלה אליהו', באתר "סרוגים", 18 במאי 2023 דביר עמר, שר המשפטים גדעון סער כובד בפתיחת ההיכל במעלה אליהו, באתר www.inn.co.il יהונתן גוטליב, איתות לסמוטריץ': הרב חיים גנץ השתתף בכנס של מפלגת נעם, באתר www.inn.co.ilערוץ 7 (2022-11-01), ראיון עם הרב חיים גנץ ממטה בציונות הדתית, נבדק ב-2024-06-16 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרביה ומונטנגרו באירוויזיון

סרביה ומונטנגרו נטלה חלק באירוויזיון רק פעמיים החל מהצטרפותה לתחרות ב-2004. לאחר התפרקותה, סרביה ומונטנגרו הצטרפו לתחרות, כל אחת, כמדינות עצמאיות. סרביה ומונטנגרו תכננה תחילה להשתתף באירוויזיון 2003, אולם לבסוף היא לא לקחה חלק בתחרות באותה שנה כיוון שאיגוד השידור האירופאי הודיע שנרשמו יותר מדי מדינות, ולכן מנע ממנה להשתתף. רשת השידור הסרבית RTS, ערכה תחרות קדם אירוויזיון (Beovizija 2003) שהייתה אמורה לשמש אותה במשך שנות השתתפותה לבחירת השיר שייצג אותה באירוויזיון. בשנת 2003, כיוון שהיא לא לקחה לבסוף חלק באירוויזיון, נערכה תחרות קדם האירוויזיון בתור "חזרה" לתחרויות ההמשך. את התחרות, שהתקיימה בתאריכים 12–14 באפריל, הנחו השחקן פדה סטויאנביץ', הדוגמנית קטרינה רברצ'ה ומנחה הטלוויזיה מיליקה גאסין. השיר הזוכה באותו ערב היה "Čija si" ("של מי") שבוצע על ידי הזמר המקדוני טושה פרוסקי. פרוסקי ייצג את מקדוניה באירוויזיון 2004 עם השיר "Life" ("חיים"), איתו הוא סיים במקום ה-14. לאירוויזיון 2004 שלחה סרביה ומונטנגרו את הזמר ז'ליקו יוקסימוביץ' עם השיר "Lane moje" ("אהובתי"), שנשלח מטעם רשת השידור הסרבית. השיר העפיל מהמקום הראשון בחצי הגמר לגמר, בו הוא סיים במקום השני אחרי אוקראינה בהפרש של 17 נקודות. זהו המקרה השני בתולדות האירוויזיון בו מדינה מסיימת במקום השני כבר בהשתתפות הראשונה שלה. הנציגות לאירוויזיון 2005 נבחרה מטעם רשת השידור של מונטנגרו. הלהקה No Name נבחרה לייצג את המדינה עם השיר "Zauvijek moja" ("לנצח שלי"). באירוויזיון הלהקה עלתה אוטומטית לגמר לאור ההישג הגבוה של סרביה ומונטנגרו ב-2004. בערב הגמר בקייב היא סיימה את התחרות במקום ה-7 עם 137 נקודות. סרביה ומונטנגרו תכננה לקחת חלק גם באירוויזיון 2006. מחצית משירי הקדם נשלחו מטעם רשות השידור הסרבית ומחציתם השנייה מרשות השידור המונטנגרית, וכן גם השופטים. אולם, לאור ההצבעה הטקטית של RTCG, רשת השידור של מונטנגרו, אשר הצביעה רק לשירים הנשלחו מטעמה, נבחרה שוב הלהקה No Name. הקהל הסרבי, שהבין את הסקנדל, התחיל לצאת מהאולם ולקרוא קריאות גנאי לעבר חברי הלהקה. דבר זה גרם לכך שרשת השידור המשותפת של סרביה ומונטנגרו לא הצליחה להגיע להסכמה מלאה בבחירת הנציג. ב-20 במרץ 2006 פרשה סרביה ומונטנגרו מהאירוויזיון באופן רשמי, אולם היא השתתפה בשלב ההצבעה בגמר האירוויזיון. חצי גמר אירוויזיון 2006 לא שודר במונטנגרו, וגם ההצבעות בשלב הגמר היו למעשה מסרביה לבדה. שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר סרביה באירוויזיון מונטנגרו באירוויזיון יוגוסלביה באירוויזיון סרביה ומונטנגרו באירוויזיון למוזיקאים צעירים סרביה ומונטנגרו באירוויזיון הילדים אתר האינטרנט הרשמי של סרביה ומונטנגרו באירוויזיון (באנגלית) סרביה ומונטנגרו באתר האירוויזיון(הקישור אינו פעיל) (באנגלית) היסטוריית ההצבעות של סרביה ומונטנגרו באירוויזיון (באנגלית) מילים לשירים שייצגו את סרביה ומונטנגרו באירוויזיון פולין הייתה הראשונה לעשות זאת בשנת 1994. סרביה ומונטנגרו פרשה ב-20 במרץ 2006 מתחרות אירוויזיון 2006, עקב משאל העם על עצמאותה של מונטנגרו. עם זאת, איגוד השידור האירופי נתן לה רשות לקחת חלק בחצי-הגמר ובהצבעה הסופית של התחרות. בעקבות משאל העם חצי-הגמר של התחרות לא שודר במונטנגרו, וכן הקולות מסרביה ומונטנגרו היו, למעשה, מסרביה בלבד.
LA

האם התכוונתם ל... לוס אנג'לס – עיר בקליפורניה, ארצות הברית, מכונה בקיצור LA .la היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום של לאוס לנתן – יסוד כימי שסמלו La
אינטרלוקין

אינטרלוקין (Interleukin) הוא שמם של כמה חלבונים המשתייכים לקבוצת הציטוקינים. לאינטרלוקינים שלל תפקידים חשובים במערכת החיסון. האינטרלוקינים מופרשים על ידי תאי דם לבנים (לויקוציטים) ואף נקלטים על ידי תאי דם לבנים; מכאן שמם (אינטר, "תוך" + לויקוציטים). אופן פעולתם של חלבוני איתות אלו מוגדר כפראקריני (כלומר, הם מופרשים מתאים מסוימים ומשפיעים על תאי הסביבה הקרובה) ולעיתים אוטוקריני (מופרשים מתאים מסוימים ומשפיעים על אותם תאים עצמם). קיימים 35 אינטרלוקינים; הם מסומנים IL-1 עד IL-35. השפעתם של האינטרלוקינים על תאי המטרה היא בשלושה תחומים עיקריים: גורמי גדילה. תאים הקולטים אינטרלוקינים נכנסים לקצב מואץ של מחזור התא, מתחלקים במהירות רבה יותר ומתרבים. גורמי היצמדות וכימוטקסיס. אינטרלוקינים מכוונים תאים של מערכת החיסון אל יעדם. לעיתים הם מגבירים את יכולת ההיצמדות (הידבקות) של תאי הדם הלבנים אל תאי אפיתל, אל דפנות כלי הדם או אל הרקמות. דיכוי תאים של מערכת החיסון. לאחר שרוב הפתוגנים חוסלו מביאים אינטרלוקינים אלו לדעיכת התגובה החיסונית. IL-1 מופרש על ידי מקרופאג'ים, מונוציטים ותאים דנדריטיים. הוא מגביר את יכולת ההיצמדות של תאי דם לבנים הקולטים אותו, ובכך מסייע להם להגיע למקום הזיהום, להישאר בו ולהילחם בפתוגנים. בנוסף, משפיע IL-1 על ההיפותלמוס וגורם בכך להעלאת חום הגוף, דבר המסייע למערכת החיסון להילחם בזיהום. שתי השפעות אלו מהוות חלק ניכר מסדרת התסמינים המכונה דלקת. IL-2 מופרש על ידי תאי T וגם נקלט על-ידם, לעיתים על ידי אותם התאים שהפרישו אותו. IL-2 מעודד התרבות של תאי T, וחשיבותו בהתנעת התגובה החיסונית הלומדת רבה. IL-3 נקלט על ידי תאי Mast ובאזופילים וגורם להפעלתם. IL-4 מופרש על ידי תאי T ותאי פיטום ונקלט על ידי תאי B, להם הוא גורם להתחיל לייצר ולהפריש נוגדנים מסוג IgE, האחראיים להתנעת תגובות אלרגיות ולתקיפת תולעים שפלשו לגוף. IL-5 מופרש על ידי תאי T ותאי פיטום, נקלט על ידי אאוזינופילים (תאי דם לבנים הנלחמים בעיקר בתולעים שפלשו לגוף) וגורם להפעלתם. IL-6 מופרש על ידי מקרופאג'ים. מסוגל לחצות את מחסום הדם מוח, ולהשפיע על ההיפותלמוס להעלות את חום הגוף. מעודד יצירת נויטרופילים במח העצם ותומך בגדילה של תאי B. IL-7 מופרש בתאי סטרומה, ושם הוא עושה רגולציה של תהליכי התמיינות של לימפוציטים. IL-8 הוא כימוקין. מעורב בARDS ובמחלות חסימתיות של הריאה. IL-9 מופרש על ידי לימפוציטים, מעודד מגוון רחב של תאים במערכת החיסון להתרבות ולא לעבור אפופטוזה (התאבדות עצמית של התא). IL-10 מעכב את התגובה החיסונית. מיועד לבלום את התגובה האוטואימונית. IL-11 מעודד התרבות של תאי גזע במח העצם (המטופואזיס) ויצירת תאי אב של מגה קריוציטים. מעורר את המנגנון שבו תאי T גורמים לתאי B להפריש נוגדנים. IL-12 מופרש על ידי תאים דנדריטיים ומקרופאג'ים ונקלט על ידי תאי T. אינטרלוקין זה גורם לתאי ה-T להתמיין ספציפית לתאי T מסייעים מסוג 1 (TH1), אשר מפרישים אינטרפרון ותורמים בכך להפעלת מקרופאג'ים. מקרופאג'ים מופעלים מסוגלים לעכל ולהשמיד נגיפים וחיידקים שבלעו. זוהי דוגמה טובה לאופן שבו תאי מערכת החיסון משפיעים האחד על השני בצורה מעגלית לעיתים קרובות. אינטרלוקין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בית השקעות

בית השקעות הוא עסק העוסק בהשקעת כספי לקוחותיו בשוק ההון. שירותיו העיקריים של בית ההשקעות כוללים בדרך כלל את המרכיבים הבאים, כולם או חלקם: ניהול תיקי השקעות של לקוחותיו, ניהול קרנות נאמנות וקופות גמל וחיתום ניירות ערך. לצד השירותים הללו הנוגעים להשקעה עצמה, לרוב כולל בית השקעות גם שירותי ייעוץ השקעות, המעניקים ייעוץ ללקוחותיו בנושאי מיזוגים ורכישות. בבתי ההשקעות יש המנהלים גם חשבון נוסטרו, שהוא תיק השקעות של בית ההשקעות עצמו. מצב זה עלול ליצור ניגוד עניינים בין האינטרס של בית ההשקעות לזה של לקוחותיו. גם ניהול קרנות נאמנות עלול ליצור ניגוד עניינים, כאשר בית ההשקעות מעדיף השקעה בקרנות הנאמנות שלו. עיסוקים אופייניים בבית השקעות הם: יועץ השקעות: נציגו של בית ההשקעות מול הלקוח, המייעץ לו במה להשקיע, בהתאם להעדפותיו של הלקוח מבחינת משך ההשקעה, רמת הסיכון וכדומה. מנהל השקעות: מחליט על פעולות קנייה ומכירה של ניירות ערך בתיקו של לקוח, בהתאם להנחיות כלליות שקיבל מהלקוח. אנליסט: עוקב אחר פעילותן של חברות שבתחום התמקדותו, מנסה לחזות את עתידן הכלכלי, ובהתאם לכך להמליץ על היחס להשקעה בהן. המלצותיו מהוות בסיס לפעולתם של יועצי ההשקעות ומנהלי ההשקעות, ומובאות גם לידיעת הלקוחות. טריידר: מייצג את בית ההשקעות מול בורסה לניירות ערך, ועוסק בביצוע הוראות לקנייה ומכירה של ניירות ערך. בישראל הפיקוח על פעולתם של בתי השקעות נעשה על ידי רשות ניירות ערך ועל ידי רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר. בנק השקעות שי ניב, ‏שכר אנליסט בישראל זינק ב-32% תוך שנה ל-12,500 שקל בממוצע, באתר גלובס, 9 במאי 2010 עירן פאר ורון שטיין, ‏הקנסות המינהליים על הגופים מוסדיים עלולים לזנק למיליוני ש', באתר גלובס, 23 בפברואר 2010 עירית אבישר, ‏שבעת החטאים של שוק ההון, באתר גלובס, 4 בפברואר 2010
בוניים

בּוֹנִיִּים (שם מדעי: Castoridae) היא משפחה בסדרת המכרסמים. בני משפחה זו הם יונקים מימיים בעלי התאמה לחיים במים, עם זנב שטוח, כפות עם קרומים ושסתום בנחיריו ואוזניו האוטם את המים. הבונים ניזונים מגזעי עצים ובונים מהעצים הכרותים סכר, בתוכו הם גרים. הבונים הם הגדולים במכרסמים המודרניים לאחר מיני הקפיבארה מאמריקה הדרומית. הם יכולים לשקול עד 40 ק"ג. בעבר היו מינים גדולים יותר כמו בונה ענק (Castoroides) ששקל עד 200 ק"ג. בעבר, משפחה זו הייתה מגוונת וכללה סוגים ומינים רבים, ואילו כיום כוללת סוג אחד - בונה (Castor), המכיל בתוכו שני מינים: בונה קנדי (Castor canadensis) ובונה אירופי (Castor fiber). Migmacastor Agnotocastor Neatocastor Anchitheriomys Propalaeocastor Oligotheriomys פלאוקסטור (Palaeocastor) Capacikala Pseudopalaeocastor Euhapsis Fossorcastor Priusaulax Eucastor Microdipoides Nothodipoides Monosaulax Prodipoides Dipoides בונה ענק (Castoroides) Procastoroides Trogontherium Boreofiber Euronexomys Youngofiber Asiacastor Palaeomys Chalicomys Steneofiber Zamolxifiber Romanofiber Schreuderia Sinocastor Hystricops מדיה וקבצים בנושא בוניים בוויקישיתוף בוניים, באתר ITIS (באנגלית) בוניים, באתר NCBI (באנגלית) בוניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בוניים, באתר GBIF (באנגלית) התגלה בונה פרה-היסטורי - וואלה חדשות, באתר וואלה, 26 בפברואר 2006 מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שגאדרה

שגאדרה (בערבית: شغادرة) היא עיירה במחוז צנעא שבתימן, כ-80 ק"מ מצפון-מערב לבירה צנעא, בסמוך להר מסוואר.[דרוש מקור][מפני ש...] בשנת ה'תש"ט (1949) מנתה הקהילה כ-40 משפחות. היהודים חיו בנפרד מהערבים המקומיים, בשכונה שהייתה נקראת "דר אלמקם". גם לאחר מבצע על כנפי נשרים נותרו יהודים במקום. רבני הקהילה בדורות האחרונים היו מארי יחיא נחום (עד עלייתו לארץ ישראל בשנת ה'תרצ"ו-1936), ומארי שלום מדעי (עד לעלייה הגדולה בשנת ה'תש"ט-1949). לקהילה היו מנגינות ייחודיות בקריאת התורה. בין מטבעות הלשון המקובלות בפי בני הקהילה היא ברכת "תשבע ותותר", במקום ברכת "בתיאבון", והוא על דרך מה שנאמר על רות: ”וַתֹּאכַל וַתִּשְׂבַּע וַתֹּתַר” (רות, ב', י"ד). כמו כן נהגו לענות לברכת "ישר כוח" לעובד בשעת מלאכתו: "כוחך יגבר".[דרוש מקור] רוב היהודים נהנו מביטחון יחסי, יחסים טובים עם האוכלוסייה המוסלמית ומצב כלכלי שפיר.[דרוש מקור] ד"ר משה גברא, האנציקלופדיה לקהילות היהודיות בתימן, כרך ב, ערך שג'אדרה, עמ' 565–566. פרופ' בת-ציון עראקי קלורמן, יהודי תימן: היסטוריה, חברה, תרבות: יהודי תימן בתקופת השלטון העת'מאני, העליות מתימן לארץ-ישראל, כרך ג, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה העיירה שג'אדרה - באתר גוגל מפות שג'אדרה, באתר גוגל מפות ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לקהילות היהודיות בתימן, כרך ב, בני ברק: המכון לחקר חכמי תימן, תשס"ה (2005), עמ' 565-566 אדם בן נון, טעמי המקרא במסורת תימן, מסורה ליוסף ט, מכון מש"ה, ה'תשע"ו (2016), עמ' 488-529 פרופ' יהודה רצאבי, ברכות-נימוסין שבפינו, באתר נוסח תימן.
קריית צאנז (ירושלים)

קריית צאנז היא שכונה חרדית בירושלים, צפונית לשכונת קריית בעלז. גובלת בשיכון חב"ד, קריית בעלז ועזרת תורה. השכונה נוסדה על ידי הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם, האדמו"ר מצאנז, כשכונה כלל-חרדית, והיא המקבילה לקריית צאנז בנתניה. במרכז השכונה נמצאים בתי כנסת מרכזיים למגזרים השונים - בית המדרש המרכזי של חסידי צאנז, בית המדרש "אהבת תורה" הליטאי ובית הכנסת "מגן אברהם" הספרדי. רב השכונה הראשון היה המו"צ הרב שלום אייזנברגר, מונה לתפקיד על ידי האדמו"ר יקותיאל יהודה הלברשטאם. לימים מינה האדמו"ר את חתנו הרב דוב וייס לכהן כרב השכונה וכן כרבם של חסידי צאנז בירושלים כאשר במקביל ממשיך הרב אייזנברגר לשמש כמו"ץ בשכונה. כיום הרב דוב וייס אינו משתייך לחסידות צאנז ומכהן כרב השכונה הרשמי מטעם המועצה הדתית בירושלים, הוא עומד בראש המוסדות המרכזיים בשכונה, בית הכנסת "באר מים חיים" בשכונה, וכן ישיבה גדולה "תורת חיים" וכוללי אברכים. רחובות השכונה נקראים על שמות ספריהם של רבני ירושלים: "אמרי בינה" - על שם ספרו של הרב מאיר אוירבך, רבה של ירושלים, "זית רענן" - על שם ספרו של רבי משה יהודה לייב זילברברג מקוטנא שהתיישב בירושלים במחצית השנייה של המאה ה-19, "תורת חסד" - על שם ספרו של רבי שניאור זלמן פרדקין, "הגאון מלובלין". וכן על שמות ספריהם של אדמו"רי צאנז: "דברי חיים" - על שם ספרו של מייסד שושלת חסידות צאנז רבי חיים הלברשטאם, ו"שפע חיים" - על שם ספרו של האדמו"ר מצאנז-קלויזנבורג רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם. בעשור הראשון של המאה ה-21 התרחבה השכונה לכיוון כביש רמות, ונוסף בה רחוב "דורש טוב", שם נוסד בית כנסת מרכזי של חסידות סלאנים בישראל. כמו כן נפתח כביש חדש שמחבר בין כביש רמות לקריית בעלז. פתיחת הכביש הייתה מלווה במאבקים מצד חלק מהתושבים שלא רצו שהכביש יהפוך את השכונה לסואנת. מדיה וקבצים בנושא קריית צאנז בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ירושלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עזרת תורה

עזרת תורה היא שכונה חרדית בירושלים, צפונית לשכונת רוממה. גובלת בשיכון חב"ד, בגבעת משה, בקריית צאנז, בסנהדריה, ברוממה עילית ובתל ארזה. השכונה כוללת את הרחובות: עזרת תורה, אבן האזל, דובב מישרים ועלי הכהן. כלול בה שיכון סאטמאר, שבו מתגוררים חסידי הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים. השכונה נוסדה על ידי אברהם זאב טרגר, במטרה לסייע במתן פתרונות דיור לזוגות חרדיים בירושלים. התכנון המקורי היה לבנותה באזור שכונת פת, אך לבסוף הוחלט לבנותה על האזור השומם שבין שכונות רוממה לשיכון חב"ד ותל ארזה. שם השכונה "עזרת תורה" ניתן לה על שם המוסד "עזרת תורה של אמריקה בישראל" אשר סייע למשפחות אברכים במימון רכישת הדירות במקום. טרגר בנה את בית הכנסת המרכזי בשכונה והביא את הרב שמחה בונים וולדנברג לכהן בה כרב. בשכונה נמצאים מבנים רבים של בתי כנסת וישיבות. בית הכנסת המרכזי הוא "בית ישראל" המכיל בתוכו שני בתי כנסת, בנוסח אשכנז וספרד. בית כנסת מרכזי נוסף הוא בית המדרש יוצאי פוניבז'. כמו כן נמצאים מרכזי החסידות של חסידויות סאטמר (הכוללים בית כנסת, מקוה, ישיבה ותלמוד תורה), וקופיטשניץ וכן מוסדות טשכנוב הכוללים ישיבה גדולה וקטנה ותלמוד תורה. בשכונה נמצאת גם ישיבה לבחורים אמריקאים בסגנון ישיבות בריסק, בראשות הרב צבי קפלן, ובה כארבע מאות תלמידים[דרוש מקור]. רב השכונה הרשמי הוא הרב יחיאל מיכל שטרן. לצדו מכהן מטעם העדה החרדית הרב יעקב ולדנברג אשר ממלא את מקומו של אביו הרב שמחה בונים. בשכונה מתגורר יעקב ליצמן. צומת עזרת תורה שיכון חב"ד מרכז חסידות סאטמר בשכונה, 'יטב לב'-תלמוד תורה לילדי החסידים מדיה וקבצים בנושא עזרת תורה בוויקישיתוף שלומית צור, ‏הם יורידו לכם את מחירי הדירות? צפו: המתמודדים לכנסת גרים בווילות ודירות יוקרה ששוות מיליונים, באתר גלובס, 14 בינואר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא ירושלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.