laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ון קוטס

ג'ון הנרי קוטס (באנגלית: John Henry Coates;‏ 26 בינואר 1945 – 9 במאי 2022) היה מתמטיקאי, חבר החברה המלכותית הבריטית, פרופסור בחוג למתמטיקה עיונית באוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה. קוטס נולד בניו סאות' ויילס שבאוסטרליה, ולמד באוניברסיטה האוסטרלית הלאומית לתואר הראשון. לאחר מכן עבר לצרפת, שם למד באקול נורמל סופרייר שבפריז, לפני שעבר לאנגליה. לאחר מכן סיים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת קיימברידג', כשכתב עבודת מחקר על אנלוגיה p-אדית של שיטת בקר. בשנת 1969 התמנה למרצה למתמטיקה באוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית, לפני שעבר שוב בשנת 1972 לאוניברסיטת סטנפורד שם התמנה למרצה מן המניין. בשנת 1975 חזר לאנגליה שם היה חבר בקולג' עמנואל שבקיימברידג' בתפקיד מרצה. היה מורהו של אנדרו ויילס, המתמטיקאי שהוכיח מאוחר יותר את המשפט האחרון של פרמה - כאשר עבודתו של קוטס על עקומים אליפטיים, תורת איווסווה ופונקציות L {\displaystyle \,L} ‏ p {\displaystyle \,p} -אדיות עזרה רבות. בשנת 1977 חזר לאוסטרליה, והיה לפרופסור באוניברסיטה האוסטרלית הלאומית, שם למד בצעירותו. בשנה שלאחר מכן הוא חזר לצרפת והרצה באוניברסיטה של פריז באורסיי. בשנת 1985 חזר לאקול נורמל סופרייר, הפעם כפרופסור וכראש החוג למתמטיקה. הוא נבחר לחבר בחברה המלכותית של לונדון בשנת 1985, והיה נשיא אגודת המתמטיקה של לונדון בשנים 1988–1990. האגודה העניקה לו את פרס וייטהד בשנת 1997, עבור "המחקר היסודי שלו בתורת המספרים ועבור תרומות רבות לחיים המתמטיים באנגליה וברחבי העולם". הוא שימש כמרצה במחלקה למתמטיקה עיונית וסטטיסטיקה מתמטית באוניברסיטת קיימברידג', והמשיך לחקור בתורת המספרים, גאומטריה אלגברית ותורת איווסווה. נפטר בקיימברידג' ב-9 במאי 2022. ג'ון קוטס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'ון קוטס, באתר MacTutor (באנגלית) ג'ון קוטס, באתר dblp
מעל פסגת הר הצופים

מעל פסגת הר הצופים (ובשמו המקורי: ירושלים) הוא שיר נודע שעיבד אביגדור המאירי על פי שיר יידי - בשם "חצות", שכתב ברוך שפיר ופורסם בקרקוב בשנת 1886. החלק שנודע ממנו בציבור הוא הבית הראשון והבית האחרון שלו, המבטאים כיסופים ומחויבות לירושלים ואמונה בביאת המשיח. הבית השני בשיר מקונן על ריבוי העדות והסכסוכים בעם ישראל. בגרסה המולחנת הושמטו הבית השני והבית השלישי. בגרסה זו, שיר זה שימש (ועדיין משמש, בצד שירה של נעמי שמר, ירושלים של זהב) מעין המנון לירושלים. אחד הביצועים הנודעים לשיר הוא ביצועו של יהורם גאון. ביצוע נוסף ביצע אבי בניון באלבומו אדם אחר. הר הצופים מוזכר בשיר כמקום גאוגרפי שבשל הטופוגרפיה שלו, ניתן לראות ממנו את ירושלים, ומלבד זאת רומז שם ההר "צופים" לציפייה לישועה. המשמעות הזו של הר הצופים מוזכרת כבר במסכת שמחות: ”הרואה את ירושלים מן הצופים חייב לקרוע.” בשנת 2005 ביצעה השחקנית סיניה בן דור את השיר במסגרת הסדרה בצפר בפרק "זהירות טיול שנתי". בשנת 2022 ביצעו הזמרים אברהם פריד ועידן עמדי את השיר במסגרת טקס יום ירושלים. רפי פסחזון, תלמה אליגון-רוז (עורכים), 1000 זמר ועוד זמר, חלק ד', עמ' 241, הוצאת כנרת, 1987. (הספר בקטלוג ULI) עמנואל עמירן, יששכר מירון, ראובן סיון (עורכים), בנבל עשור, עמ' 6, משרד החינוך והתרבות, 1958. (הספר בקטלוג ULI) אפרים יוריה (עורך), שירון למצעד המחולות תשכ"ח, עמ' 42, עיריית חיפה, 1968. (הספר בקטלוג ULI) משירי בית"ר, עמ' 27, הוצאת בסער, שנה לא ידועה. (הספר בקטלוג ULI) יעקב מאור, אפי ניב (עורכים), יהורם גאון: אמצע הדרך, עמ' 37, הוצאת מאור, 1984. (הספר בקטלוג ULI) דן כנר (עורך), ירושלים של שירים, עמ' 78, הוצאת מאור, 1982. (הספר בקטלוג ULI) מקס למפל (עורך), שירה בציבור: בכינוסי בית הספר התיכון בירושלים, עמ' 46, בית הספר התיכון בירושלים, 1948. (הספר בקטלוג ULI) לא נפסיק לשיר / שירון בית ספר: הציונות בראי זמר, עמ' 8, בית הספר תמר רחל, 2000. (הספר בקטלוג ULI) מישה בלכרוביץ' (עורך), שירים משלנו: אתמול והיום, עמ' 146, הוצאת כנרת, 1991. (הספר בקטלוג ULI) מעל פסגת הר הצופים, בביצוע יהורם גאון, באתר יוטיוב מעל פסגת הר הצופים, בביצוע דוד רפאל בן-עמי, באתר יוטיוב (דקה 5:42) טלילה אלירם, מפולין ועד הר הצופים – גלגולו של ניגון(הקישור אינו פעיל), באתר אוניברסיטת בר-אילן מעל פסגת הר הצופים, במיזם "תרבות יהודית ישראלית" לדף השיר באתר הספרייה הלאומית שגיאות פרמטריות בתבנית:יוטיוב פרמטרים [ מבצע ] לא מופיעים בהגדרת התבנית עמיר בניון - מעל פסגת הר הצופים, סרטון בערוץ "Amir Benayoun עמיר בניון", באתר יוטיוב (אורך: 04:46) על פי לשון הפסוק בספר ישעיהו, פרק מ"ט, פסוק כ"ג: "אַפַּיִם אֶרֶץ יִשְׁתַּחֲווּ לָךְ". הביטוי "מֵחׇרְבוֹתַֽיִךְ אֶבְנֵךְ" בנוי על ההבטחה המובאת בספר ישעיהו, פרק מ"ט, פסוק י"ט: "כִּי חָרְבֹתַיִךְ וְשֹׁמְמֹתַיִךְ וְאֶרֶץ הֲרִסֻתֵיךְ כִּי עַתָּה תֵּצְרִי מִיּוֹשֵׁב", והביטוי "אבנך" רומז ללשון הפסוק ספר ירמיהו, פרק ל"א, פסוק ג' :"עוֹד אֶבְנֵךְ וְנִבְנֵית". מילים אלה שאובות משירו הידוע של רבי שלמה אלקבץ, לכה דודי. אביגדור המאירי, ירושלם, ירושלם (רומאנס חלוץ), דואר היום, 26 באוקטובר 1928 מסכת שמחות פרק ט הלכה יט וראו גם בשולחן ערוך, אורח חיים, סימן תקס"א, סעיף א': "הרואה ערי יהודה בחורבנן אומר: ערי קדשך היו מדבר, וקורע". ומוסיף הרמ"א: "ואינו חייב לקרוע אלא כשמגיע סמוך להם כמו מן הצופים לירושלים".
I-League

ליגת ה-I-League ההודית (בהינדי: आई-लीग) (בעבר נקראה הליגה הלאומית לכדורגל) היא ליגת המשנה של הכדורגל בהודו (אנ'), מתחת לליגת ה-ISL. מסיבות מסחריות שמה הרשמי הוא "Hero I-League". כיום בליגה מתמודדות 12 קבוצות. הליגה נחשבה לליגה הבכירה בהודו, אך החל מעונת 2022/2023 הפכה ליגה זו לליגה השנייה בהודו, מתחת לליגת ה-ISL. תחרות זו החלה את דרכה ב-1996 באופן חובבני כ"הליגה הלאומית לכדורגל" (NFL), ולאחר מכן בנובמבר 2007. הליגה מותגה כליגה המקצוענית הראשונה אי פעם בכדורגל ההודי, עם מטרה להרחיב את מאגר השחקנים המקומיים על מנת לחזק את הנבחרת המקומית. בניגוד לליגת ה-ISL, בליגה יש מערכת תמורות (ירידות ועליות של קבוצות מהליגות הנמוכות), מהליגה הנמוכה יותר ה-"I-League השנייה". מאז תחילת קיום הליגה, שבעה מועדונים שונים סיימו בתור אלופי הליגה, כאשר קבוצת מועדון הספורט דמפו היא שיאנית הזכיות עם 3 אליפויות. מדיה וקבצים בנושא I-League בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של I-League I-League, ברשת החברתית פייסבוק I-League, ברשת החברתית אקס (טוויטר) I-League, ברשת החברתית אינסטגרם
טונינה טוריאלי

טונינה טוריאלי (באיטלקית: Tonina Torrielli;‏ נולדה ב-22 במרץ 1934) היא זמרת איטלקייה. בשנת 1956, טוריאלי השתתפה בקדם האיטלקי לאירוויזיון 1956, "פסטיבל סן רמו". טוריאלי זכתה בפסטיבל במקום השני, ונבחרה לייצג את איטליה, עם הזמרת האיטלקייה פרנקה ריימונדי, באירוויזיון. ב-24 במאי באותה השנה, טוריאלי הופיעה על בימת התחרות, עם השיר "Amami se vuoi". טוריאלי שובצה אחרונה בסדר ההופעות, והופיעה אחרי לוקסמבורג. מיקומה הסופי של טוריאלי אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד. כמה מעריצי אירוויזיון ברחבי העולם טוענים כי טוריאלי סיימה במקום השישי עם שתי נקודות, אך הדבר לא אושר על ידי מארגני התחרות. בשנת 1958, טוריאלי ניסתה שוב לייצג את ארצה באירוויזיון. היא השתתפה בפסטיבל סן רמו לשנת 1985, עם השיר "Mille volte" והשיר "L'edera" (שהושר עם הזמרת נילה פיצי). היא זכתה במקום התשיעי והשני בהתאמה ולא נבחרה לייצג את איטליה באירוויזיון. מדיה וקבצים בנושא טונינה טוריאלי בוויקישיתוף טונינה טוריאלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טונינה טוריאלי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) טונינה טוריאלי, באתר ספוטיפיי טונינה טוריאלי, באתר Last.fm (באנגלית) טונינה טוריאלי, באתר AllMusic (באנגלית) טונינה טוריאלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) טונינה טוריאלי, באתר דיזר טונינה טוריאלי, באתר Yandex.Music (ברוסית) טונינה טוריאלי, באתר Discogs (באנגלית) טונינה טוריאלי, באתר Genius טונינה טוריאלי, באתר SecondHandSongs טונינה טוריאלי, באתר טיידל (באנגלית) Eurovision Song Contest in 1956
סטניסלב קראפוחין

סטניסלב אוונירוביץ' קראפוחין (ברוסית: Станислав Авенирович Крапухин; נולד ב-28 במרץ 1998) הוא כדורגלן רוסי, המשחק במועדון ריגה בעמדת החלוץ. קראפוחין נולד בסנקט פטרבורג וגדל בנפת פרימורסקי, ליד תחנת הרכבת התחתית פיונרסקאיה. אביו עבד כמהנדס, אמו עקרת בית. יש לו שני אחים גדולים כמו גם אחות צעירה ואח צעיר ממנו. כל המשפחה עוסקת בספורט: שני אחיו שיחקו כדורגל במשך זמן רב, אח נוסף בכדוריד, אחותו היא מתעמלת אמנותית. בהשראת אחד האחים הגדולים נכנס לכדורגל ושיחק בקולומיאגי. בעונת 2016 שיחק בליגה המקצוענית, תחילה בקבוצת הנוער ולאחר מכן זומן לשחק במדי זניט-2 סנקט פטרבורג. הוא שיחק בגביע הרוסי בכדורגל מול מועדון מטבר והוכיח את עצמו כחלוץ כשרוני. את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית הרוסית בכדורגל במדי זניט-2 ערך ב־8 במרץ 2017 במשחק נגד ניפטכימיק ניז'נקאמסק. הוא שיחק תקופה מסוימת בסיביר בנובוסיבירסק ובטומסק. ב־2019 מאמן זניט-2, ולדיסלב רדימוב היה זה שהחדיר בו השראה ומוטיבציה לשחק טוב יותר כשחזר לזניט. בעונת 2020 קראפוחין כבש 14 שערים ב־16 משחקים בליגה המקצוענית במדי זניט-2. בשל כך הוא הוזמן לסגל הקבוצה הבוגרת בנובמבר 2020 וערך את הופעת הבכורה שלו בזניט במשחק הפרמייר-ליג הרוסי מול אחמט גרוזני ב־21 בנובמבר, כשהחליף את אלכסנדר ירוחין בדקה 87. באוגוסט 2021 חתם בריגה מליגת העל הלטבית. מדיה וקבצים בנושא סטניסלב קראפוחין בוויקישיתוף סטניסלב קראפוחין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטניסלב קראפוחין, ברשת החברתית אינסטגרם סטניסלב קראפוחין, ברשת החברתית VK סטניסלב קראפוחין, באתר Transfermarkt סטניסלב קראפוחין, באתר Soccerway סטניסלב קראפוחין, באתר WorldFootball.net סטניסלב קראפוחין, באתר FootballDatabase.eu פרופיל, באתר ליגת העל הרוסית בכדורגל פרופיל, באתר הליגה הלאומית בכדורגל פרופיל, באתר זניט סנקט פטרבורג "Game Report by FNL". Russian Football National League. 8 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Akhmat v Zenit game report". Russian Premier League. 21 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
באנג

באנג (מתאית: บ้อง, "קנה חלול") הוא כלי עישון המורכב מבקבוק ובחלקו התחתון מחובר צינור דק (הנקרא 'מבחנה') אשר בקצהו קונוס (הקרוי 'ראש'). בעת השימוש בו על הבאנג להכיל בתוכו כמות קטנה של מים המשמשים לקירור העשן וסינון חלקיקים כבדים מהעשן. השימוש העיקרי בבאנג הוא עישון קנאביס לתוצריו השונים, וכן בתוצרים ג'אראס וחשיש, אך גם סמים אחרים כדוגמת סלוויה דיווינורום ואף לעישון טבק. עישון בבאנג מתבצע על ידי קביעת החומר לעישון בקונוס ("ראש") שבקצה המבחנה היוצאת מצד הבאנג, שריפתם ושאיפת העשן דרך הפיה. בשל היותו כלי פשוט ניתן לייצר את הבאנג באופן ביתי מבקבוק פלסטי או מכל דומה, או לרכוש באנג זכוכית. גרסה של באנג הקרויה "באקט" (Bukket) היא ביסודה אלתור ביתי שמרכיביו הם דלי ובקבוק משקה. עישון באמצעות באנג מביא להשפעה חזקה ומהירה יותר של הסם מאשר בגלגול לסיגריה וזאת בשל כמות הסם הגדולה יחסית הנצרכת בפרק זמן קצר ובנוסף מהסיבה שהחומר הפעיל המרכזי (THC) בקנאביס מתאדה בטמפרטורות גבוהות (צינורית המתכת או הזכוכית מאפשרות הגעה לטמפרטורות גבוהות מאשר נייר). אמצעי זה חוסך את שאיפת הכימיקלים המצויים בנייר הגלגול שנשרף (העשוי על פי רוב מנייר אורז או קנאביס). מרבית החומרים הרעילים הנמצאים בעשן (למשל עשן הטבק המשמש לעיתים לדילול הקנאביס) מסיסים במים (בעוד שמסיסות ה-THC במים נמוכה עד מאד) ומעבר העשן במים מקרר אותו, ומקטין את כמות החומרים המזיקים המגיעים לריאות המעשן. שאיפת העשן החם עלולה לגרום לנזקים ודלקות בקנה הנשימה. בישראל אישרה הכנסת ב-24 ביוני 2008 תיקון לפקודת הסמים המסוכנים, שבו נאסר ייצורם ושיווקם של כלים המשמשים לצריכת חומרים אסורים, כגון באנג (וזהו גם הכלי היחידי שנכתב בפקודה), ונקבע עונש מאסר של חמש שנים למפר הוראה זו. מדיה וקבצים בנושא באנג בוויקישיתוף חוק לתיקון פקודת הסמים המסוכנים (מס' 9), התשס"ח-2008
ספרות ברהאמיניות

ספרות ברהאמיניות הן הספרות שעמדו בבסיס שיטת הספירה של הודו החל מהמאה ה-3 לפנה"ס. ספרות אלו הן המקור של הספרות ההודיות והספרות הערביות המודרניות, אך בניגוד לספרות המודרניות, לזאת לא היה סימון עבור אפס. הספרות 2,1 ו3 הן ברורות - אפשר להבין איזו כמות הן מייצגות על פי מספר הקווים, בדומה לספרות הרומיות. הספרה 4 היא קצת יותר מורכבת, אך היא עדיין פשוטה יחסית - ניתן לראות 4 כיוונים שאליהם פונים הקווים המצטלבים. לא ברור אם נוצר כך בכוונה תחילה. מעבר לכך, שאר הספרות הברהאמיניות אינן קשורות לכמות אותן הן מייצגות ויכולות להיראות כמו סימנים שרירותיים. ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
De vogels van Holland

"De vogels van Holland" (בעברית: "הציפורים של הולנד") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת ההולנדית, יטי פרל. השיר ייצג את הולנד בהופעת הבכורה שלה באירוויזיון 1956. השיר נכתב על ידי הסופרת, אני שמידט והולחן על ידי המלחין, קור למיר. השיר הושר ראשון בסדר ההופעות של תחרות האירוויזיון, ובכך הפך לשיר הראשון שהושר אי פעם על בימת האירוויזיון. בדומה לשאר שירי התקופה, השיר אופיין בסגנון שאנסון צרפתי. השיר מדבר על שירת הציפורים בהולנד. מבצעת השיר, יטי פרל, מספרת כי "הציפורים בהולנד לומדים לשיר כבר בצעירותם כדי שיוכלו לחגוג את בואה של עונת האביב". ב-24 במאי 1956, השיר בוצע על ידי פרל בתחרות האירוויזיון. מיקומו הסופי של השיר אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד, מעריצים רבים של התחרות טוענים כי השיר סיים במקום השלישי עם חמש נקודות. השיר השני של הולנד בתחרות, "Voorgoed voorbij", בוצע על ידי הזמרת קורי ברוקן. סרטון השיר "De vogels van Holland" באתר יוטיוב אירווינג וולטר, Musik im Medienkorsett: Der Eurovision Song Contest zwischen Kompositionswettbewerb und Fernsehereignis עמודים 11–29 (2009) Hva vet du om ESC? Eurovision Song Contest in 1956
Das alte Karussell

"Das alte Karussell" (בעברית: "הקרוסלה הישנה") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת השווייצרית, ליס אסיה. השיר ייצג את שווייץ בהופעת הבכורה שלה, באירוויזיון 1956. השיר הוכתב והולחן על ידי ג'ורג' בנץ סטאהל ונוצח על ידי פרננדו פאגי. השיר הושר שני בסדר ההופעות, לפני בלגיה ואחרי הולנד. השיר נחשב לשיר הראשון של שווייץ באירוויזיון. ב-24 במאי 1956, השיר בוצע על ידי אסיה בתחרות האירוויזיון. מיקומו הסופי של השיר אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד, מעריצים רבים של התחרות טוענים כי השיר סיים במקום הרביעי עם שלוש נקודות. השיר השני של שווייץ בתחרות, "Refrain", שבוצע גם הוא על ידי ליס אסיה. מידע על היצירה "Das alte Karussell" באתר מיוזיק בריינז Eurovision Song Contest in 1956
ז'ראר ורטהיימר

ז'ראר פול פיליפ ורטהיימר (בצרפתית: Gérard Paul Philippe Wertheimer; נולד ב-17 באפריל 1951) הוא איש עסקים מיליארדר צרפתי יהודי, שמתגורר בניו יורק ובז'נבה, ובבעלותו תאגיד שאנל בשותפות עם אחיו, אלן ורטהיימר. ורטהיימר נולד למשפחה יהודית, בנם של ז'אק ורטהיימר ואליאן פישר. סבו, פייר, ממייסדי חברת שאנל עם קוקו שאנל. החברה מנוהלת על ידי אלן ורטהיימר שניהל את הרכישה של כמה מותגים שאינם שאנל, ביניהם ארס הלבשה תחתונה, אוכפי ומוצרי עור של טאנר קרול, והולנד אנד הולנד, יצרן נשק בריטי. בבעלות האחים ורטהיימר כרמים צרפתים, כולל שאטו Rauzan-Ségla במארגו ושאטו הקנון בסנט-אמיליון, אשר שניהם זכו לביקורות נלהבות. שני האחים חובבים רכיבה על סוסים, אשר ירשו והפעילו אורווה חשובה של סוסי מרוץ גזעיים מסוג ת'ורוברד, שהם מכנים La La Presle Farm או חוות ורטהיימר למרוצים בארצות הברית ובצרפת כשותפות ורטהיימר ופר. ורטהיימר נשוי, עם שני ילדים, גר בעיר ניו יורק ובשווייץ. אשתו של ז'ראר, ולרי, פעילה בארגוני צדקה להגנה על ילדים. ג'רארד ואחיו הם בעלי כרמים בצרפת ובעמק נאפה, קליפורניה. גביע מגדלי סוסים 2003 Anderman, Nirit (14 דצמ' 2017). "From Nazis to Churchill: The Stink Behind Chanel No. 5". Haaretz. נבדק ב-2020-10-09. {{cite news}}: (עזרה) Didier Grumbach Histoires de la mode 2008 - Page 368 "Certaines autres sont de nature plus personnelle. Alain et Gérard Wertheimer ont hérité de leur grand-père, Pierre, grand amateur du Douanier Rousseau, sa passion pour l'art contemporain. Les chevaux de course étaient le péché mignon ... " Paris Match Numéros 2971 à 2979 2006 - Page 101 "Epouse du richissime Gérard Wertheimer, Valérie Wertheimer aurait pu se contenter d'une existence légère et dorée. Mais, il y a six ans. traumatisée par la découverte des réseaux pédophiles via Internet, cette « boule d'énergie » a aussitôt ..." "Gerard Wertheimer". Forbes (באנגלית). נבדק ב-2020-10-26. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלן ורטהיימר

אלן ורטהיימר (בצרפתית: Alain Wertheimer; נולד ב-28 בספטמבר 1948) הוא איש עסקים ומיליארדר יהודי- צרפתי, המתגורר בעיר ניו יורק. בבעלותו תאגיד שאנל, עם אחיו ז'ראר ורטהיימר. ורטהיימר נולד ב-28 בספטמבר 1948, למשפחה יהודית, בנם של ז'אק ורטהיימר ואליאן פישר. סבו, פייר, ממייסדי שאנל עם קוקו שאנל. ורטהיימר הוא הבעלים המשותף והיו"ר של שאנל. החברה הפרטית מנוהלת על ידי אלן, שעמד בראש רכישת מספר מותגים שאינם שאנל, ביניהם ארס הלבשה תחתונה וחוף, אוכפי טאנר קרולה ומוצרי עור, והולנד והולנד, יצרנית נשק בריטית. בבעלות האחים ורטהיימר כרמים צרפתים כולל שאטו Rauzan-Ségla במארגו, ושאטו הקנון בסנט-אמיליון, אשר שניהם זכו לביקורות נלהבות. שני האחים חובבים רכיבה על סוסים, שירשו והפעילו גם אורווה חשובה למרוצי סוסים גזעיים שהם מכנים La La Presle או חוות ורטהיימר למרוצים בארצות הברית והיא ידועה כשותפות ורטהיימר ופר בצרפת. ורטהיימר נשוי, עם שלושה ילדים, גר בעיר ניו יורק. אלן ואחיו הם בעלי כרמים בצרפת ובעמק נאפה, קליפורניה. Anderman, Nirit (14 דצמ' 2017). "From Nazis to Churchill: The Stink Behind Chanel No. 5". Haaretz. נבדק ב-2020-10-09. {{cite news}}: (עזרה) Deshpande, Jay (3 בדצמבר 2014). "Time is Money: The 26 Richest Swiss Watch Barons". WatchTime. נבדק ב-19 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Alain Wertheimer". www.bloomberg.com. נבדק ב-15 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Gerard Wertheimer". Forbes (באנגלית). נבדק ב-2020-10-26. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לובומיר גולדן

לובומיר גולדן (בסלובקית: Ľubomír Guldan; נולד ב-30 בינואר 1983 בבאנסקה ביסטריצה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת הבלם. לאחר מספר עונות בקבוצה סלובקית, לובומיר גולדן עבר בשנת 2007 לתון השווייצרי. בשנת 2009 הוא חזר לסלובקיה ונקלט במועדון מ.ש.ק. ז'ילינה. עם קבוצתו הוא זכה באליפות הליגה בעונת 2009/2010. בקיץ 2011 הוא עבר למועדון הבולגרי לודוגורץ ראזגרד. בסיום העונה לובומיר גולדן זכה עם הקבוצה באליפות הליגה ובגביע והוא שיחק בבולגריה עונת אליפות נוספת. בשנת 2013 הוא עבר לפולין בה משחק בזגלבי לובין. לובומיר גולדן היה חבר של נבחרת סלובקיה עד גיל 20 שהשתתפה באליפות האולם והודחה בשמינית הגמר על ידי ברזיל. בשנים 2012–2013 הוא היה משחק בנבחרת הבוגרת של ארצו. מדיה וקבצים בנושא לובומיר גולדן בוויקישיתוף לובומיר גולדן, באתר Transfermarkt לובומיר גולדן, באתר Soccerway לובומיר גולדן, באתר National Football Teams לובומיר גולדן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לובומיר גולדן".
פורד פמפה

פורד פמפה (באנגלית: Ford Pampa) הוא טנדר בסגנון Coupé utility (אנ') אשר יוצר בין השנים 1982–1997 בברזיל על ידי יצרנית הרכב Ford Motor Company Brasil Ltda, חברת בת של קונצרן הרכב פורד. יוצרו 266,656 יחידות. במשך מספר שנים הוביל "פורד פמפה" בראש טבלת המכירות של טנדרים "Coupé utility" בברזיל. מנוע קדמי, סוגי הנעה: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4. סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנועי אתנול (אנ'). הדיפרנציאל של "פורד פמפה" נלקח מדגם פורד קורסל כדי להשתמש טוב יותר בכוח המנוע. היה לדגם ה"פורד פמפה" גם המתלה הקדמי של ה"פורד קורסל", עם קפיצים נוקשים יותר ובולמי זעזועים לתמיכה בעומסים גדולים יותר. לפיכך, "פורד פמפה" הייתה מושלמת להובלת מטענים עד 620 ק"ג. בשנים 1984, 1986, ו-1992 עבר דגם ה"פורד פמפה" מתיחות פנים. "Pampa L". "Pampa GL". "Pampa Ghia". "Pampa 4x4". תאוצה בין 0–100 היא 17.5 שניות (מנוע 1,555 סמ"ק המפיק 90 כ"ס ב-5,600 סל"ד, מנוע בנזין, דגם "Pampa L"). תאוצה בין 0–100 היא 14.7 שניות (מנוע 1,596 סמ"ק המפיק 80 כ"ס ב-5,600 סל"ד, מנוע בנזין, דגם "Pampa L"). תאוצה בין 0–100 היא 15.1 שניות (מנוע 1,555 סמ"ק המפיק 73.3 כ"ס ב-4,800 סל"ד, מנוע אתנול, דגם: "Pampa L", דגם: "Pampa Ghia"). תאוצה בין 0–100 היא 15.6 שניות (מנוע 1,555 סמ"ק המפיק 72 כ"ס ב-5,200 סל"ד, מנוע בנזין, דגם "Pampa GL"). תאוצה בין 0–100 היא 14.1 שניות (מנוע 1,596 סמ"ק המפיק 90 כ"ס ב-5,600 סל"ד, מנוע אתנול, דגם "Pampa GL"). תאוצה בין 0–100 היא 20.0 שניות (מנוע 1,555 סמ"ק המפיק 62.7 כ"ס ב-5,200 סל"ד, מנוע בנזין, דגם "Pampa 4x4"). "פורד פמפה" "פורד פמפה" "פורד פמפה" פורד פורד דל-ריי פורד Versailles מדיה וקבצים בנושא פורד פמפה בוויקישיתוף פורד פמפה, סרטון באתר יוטיוב דגם Ford Corcel- היסטוריה / ראו Ford Pampa L web.archive.org/web פורד פמפה שנת 1982 - מפרט carrosnaweb.com.br/fichadetalhe.asp?codigo ראו "פורד פמפה" noticiasautomotivas.com.br/ford-pampa פורד פמפה שנת 1992 motortudo.com/ford-pampa-1-8-l-1992 "פורד פמפה L" carrosnaweb.com.br/fichadetalhe "פורד פמפה" 4x4 carrosnaweb.com.br/fichadetalhe
קתי מאנינג

קתי אלן מאנינג (באנגלית: Kathy Manning; נולדה ב-3 בדצמבר 1956) היא עורכת דין ופוליטיקאית יהודייה-אמריקאית המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של קרוליינה הצפונית. היא אחת מחברות הקונגרס שנבחרו בבחירות 2020, ושנתיים לפני כן הייתה המועמדת הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס ה-13 של קרוליינה הצפונית במהלך בחירות של 2018. מאנינג נולד בדטרויט שבמישיגן למשפחה יהודית. אביה עבד בחברת פורד במשך ארבעים שנה, ואמה הייתה מורה בבית ספר ציבורי באזור מגוריה. מאנינג למדה באוניברסיטת הרווארד ובבית הספר למשפטים באוניברסיטת מישיגן[דרוש מקור]. לאחר שהשלימה את לימודיה הגבוהים היא כיהנה כמנהלת בארגון הפדרציות היהודיות בצפון אמריקה. בבחירות 2018 התמודדה מאנינג נגד חבר הקונגרס המכהן טד באד על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של קרוליינה הצפונית, באותה העת המחוז השתרע מהפרוורים הצפוניים של שארלוט עד לגרינסבורו, מאנינג הפסידה לבאד שניצח ברוב של כ-51% מהקולות לעומת 45% למאנינג. שנתיים לאחר מכן, בבחירות 2020, ניצחה מאנינג בפריימריז הדמוקרטים וגם בבחירות הכלליות. היא גברה על המועמדת הרפובליקנית לי היווד כשגרפה כ-62% מקולות הבוחרים. היא הושבעה לתפקידה ב-3 בינואר 2021 עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. מאנינג היא הדמוקרטית הראשונה שמייצגת מחוז קונגרס זה מאז 1985. מאנינג נחשבת על ידי העיתונות כאחת מחברות הקונגרס הפרו-ישראליות ביותר במפלגה הדמוקרטית וזאת לצד חברים נוספים במפלגתה. מדיה וקבצים בנושא קתי מאנינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קתי מאנינג בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) קתי מאנינג, ברשת החברתית פייסבוק קתי מאנינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קתי מאנינג, ברשת החברתית אינסטגרם קתי מאנינג, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Murphy, Brian (18 באוקטובר 2018). "Challenger turns health care fight personal in her congressional bid in NC". The News & Observer. נבדק ב-30 באוקטובר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Fisher, Alyssa (9 במאי 2018). "Meet North Carolina Democrat Kathy Manning – The Forward". Forward.com. נבדק ב-26 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) https://greensboro.com/news/local_news/kathy-manning-announces-congressional-candidacy-as-judges-review-redrawn-district-map/article_7c1c5bb8-f892-5f2e-8782-a14da9928453.html JTA, קתי מאנינג, לשעבר ראש הפדרציות היהודיות, זוכה במירוץ הקונגרס בצפון קרוליינה, ‏4 בנובמבר 2020 מיכאל טוכפלד, ‏מוושינגטון באהבה: החברים הדמוקרטים החדשים של ישראל, בעיתון מקור ראשון, 22 בנובמבר 2020
אלקה

האם התכוונתם ל... אלקיים – משפחה של עופות ימיים מסדרת החופמאים. בני המשפחה מכונים "אלקות" אלקה גדולה – מין אלקה ענקית שנכחדה. אלקה חדת מקור – מין של אלקה אלקה (אי) – אי באנטארקטיקה אישים: בלסינג אלקה – כדורגלן ניגרי
וינסנט קורדה

וינסנט קורדה (במקור וינצה קלנר, בהונגרית: Korda Vincent; טורקווה, 22 ביולי 1897 – לונדון, 4 בינואר 1979) היה מעצב תפאורה יהודי-הונגרי, צייר. אחיהם של הבמאים אלכסנדר קורדה וזולטאן קורדה. אשתו הייתה השחקנית גרטרוד מסגרוב. וינסנט קורדה נולד במשפחה יהודית כבנם השלישי של הנריק קלנר, פקיד נושא משרה כמנהל אחוזה ושל ארנסטינה וייס. אֶחיו היו שאנדור (אלכסנדר) קורדה הבכור וזולטאן קורדה. זולטאן למד בבית ספר מקצועי ואחר כך באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות. הוא טיפח את שאיפותיו הציוריות. כסטודנט של בלה איוואני-גרינוולד הוא הציג כישרון רציני בקרית האמנים בעיר קצ'קמט וניבאו לו עתיד אומנותי גדול. הוא התגורר בווינה, באיטליה (פירנצה), בקרית האמנים בבאיה מארה ובפריז. אחת מעבודותיו המפורסמות ביותר הוא דיוקנו של המשורר ההונגרי הגדול, אטילה יוז'ף. מאוחר יותר, בעקבות המסורת המשפחתית, גם הוא התחייב לקולנוע. בהזמנת אחיו, אלכסנדר קורדה, שכבר היה אז סמכות קולנועית רצינית, אלכסנדר קורדה עבר לבריטניה כמעצב תפאורה. כ"חימום" הוא היה עוזרו של אלפרד יונג (היה מעצב הפקות יליד גרמניה שבילה חלק גדול מהקריירה שלו בעבודה בתעשיית הקולנוע הבריטית), ואחר כך הפך לעצמאי. בשנת 1939, לאחר שהוכיח שוב ושוב את כוח הדמיון החזותי שלו ואת מקוריות הרעיונות החזותיים שלו, שלא לדבר על הידע הטכני הווירטואוזי והתחכום הידוע שלו, הופקד על תפקיד המנהל האמנותי ב-London Film. בין השנים 1946 עד 1959 עבד עבור British Lion Films. הוויזואליות התוססת שלו ייצגה כמה ז'אנרים וסגנונות. הוא הצליח ליצור אווירה על בד של תקופות שחלפו באותה מידת אותנטיות כמו אקזוטיות מודרנית והן אווירת הרפתקאות, אווירה של דרמות חברתיות וקומדיות. רבים מנופיו התעוררו לחיים בציור. מריוס (1931) חייו הפרטיים של הנרי השמיני (1933) קתרינה הגדולה, הצארינה (1934) הפימפרנל האדום (1934) רפאים למכירה (1935) מה יקרה מחר? (1936) גברים הם לא אלים (1936) רמברנדט (1936) ילד הפיל (1937) אזעקה בהודו (1938) ארבע נוצות (1938) הגנב מבגדאד (1940) ליידי המילטון (1941) להיות או לא להיות (1942) ספר הג'ונגל (1942) הבעל האידיאלי (1948) האליל שהופל (1938) האדם השלישי (1949) הקדוש והענבר (1952) הים הכחול העמוק (1955) היום הארוך ביותר (1962) הרולס רויס הצהובה (1965) לימודי עירום נשים (1921) שני עירומים (1923) פינת סטודיו עם כיסא קש (1925) טבע דומם עם כדים (1926) גבר מעשן (1930) פרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר (1941) הגנב מבגדאד וינסנט קורדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) וינסנט קורדה, באתר AllMovie (באנגלית) וינסנט קורדה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) http://www.kieselbach.hu/s-693&korda+vince.html http://www.hung-art.hu/frames.html?/magyar/k/korda/index.html גלריה נובל וינסנט קורדה ב PORT.HU מייקל קורדה: בני המזל. רומן על חיי האחים קורדה 1983 טלפי קטלין: וינסנט קורדה. מסלול חיים אמנותי בקסמי יופי ; 2000 "Születési bejegyzése a túrkevei polgári születési akv. 293/1897. folyószáma alatt".