laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אישטוואן דומאן

אישטוואן דומאן (בהונגרית: Domán István;‏ בודפשט, 17 בנובמבר 1922 – פברואר 2015) היה רב הונגרי, חוקר דת, רב ראשי, פרופסור באוניברסיטה. הרב דומאן שלט בשפות רבות, ביניהן: עברית, ארמית, יידיש, גרמנית, אנגלית והונגרית. הוא זכה בפרס שאנדור שייבר. אישטוואן דומאן נולד בבודפשט במשפחת רבנים. לאחר שסיים את לימודי ארבע הכיתות בחטיבת הביניים, למד בישיבה. לאחר מכן המשיך את לימודיו האזרחיים בבית הספר התיכון הממלכתי הראשי על שם אימרה מדאץ'. במלחמת העולם השנייה נלקח למחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), שרד ואחרי המלחמה בין השנים 1945 לבין 1948 למד באוניברסיטת פאזמאן פטר (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). את לימודיו השלים עם דוקטורט "בהצטיינות יתרה" בארכאולוגיה נוצרית, ההיסטוריה של העת העתיקה ותולדות האמנות. במקביל, הוא היה גם תלמיד בבית המדרש לרבנים בבודפשט, אך בשל השיטה הפוליטית הסוציאליסטית-אתאיסטית באותה תקופה, הוא לא היה יכול לקבל סמיכה לרבנות ולכן יכול היה לעבוד רק כמורה בתיכון בזכות תעודת הוראה בהיסטוריה ובגאוגרפיה שקיבל ב-1950. לאחר המרד ההונגרי (בהונגריה נקראת מהפכת 1956), ברח לארצות הברית של אמריקה, שם עבד כמורה לדת. בשנת 1965, בהזמנתו של הרב שאנדור שייבר, חזר להונגריה קיבל סמיכה לרבנות וכיהן כרב בכמה ערים (קפושוואר, סגד, בודפשט) ולאחר מכן כיהן כרב ראשי. משנת 1981 לימד בבית המדרש לרבנים. בשנות ה-90, הוא הרצה במחלקות שונות של אוניברסיטת אטווש לוראנד. דומאן היה עד 1991, בין היתר, גם העורך הראשי של אוי אלט, כתב העת של הקהילה היהודית של בודפשט. הוא נפטר בשנת 2015 בגיל 92. מעניין שעוד זמן קצר לפני מותו, בשנת 2013, נשא הרצאה ארוכה בטלוויזיה על תולדות התלמוד. הרב אישטוואן דומאן הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. תולדות הקהילה היהודית בגיור. 1930–1947 ; הקדמה מאת אלכסנדר שייבר; הנציגות הלאומי של היהודים-הונגרים, בודפשט, 1979 (מונוגרפיות של קהילות יהודיות בהונגריה) צ'ילאג מאטה: אוצר האנקדוטות היהודיות ; הקדמה, הערות. אישטוואן דומאן; Sós Antikvárium–Orpheusz Könyvek, בודפשט, 1991 גמילות חסדים בתנ"ך. אוניברסיטת קיץ אקומנית, קצ'קמט, 1993 התלמוד הבבלי; כרך 1 תרגום אישטוואן דומאן; Origo books, בודפשט, 1994 סודות בתי הספר לתלמוד ; בית Ulpius, Bp., 2001 אימה ; לאחר מבוא של יאנוש קבאנאי; עבר ועתיד, בודפשט, 2006 (חיי השואה) התלמוד הבבלי ; כרך 2, תרגום אישטוואן דומאן; 2. שלוחה לְפַרְסֵם.; בית אולפיוס, בודפשט 2007 בריחה. צעיר יהודי בניו יורק ; הוצאת האטר, בודפשט, 2009 עימות ; רקע, בודפשט, 2011 ספרים שלא פורסמו בדפוס: תולדות הישיבות, כלומר הרצאות באוניברסיטה. בודפשט 1999 פרס שאנדור (אלכסנדר) שייבר (1996) פרס ליהדות הונגריה (2012) דוקטורט MASZIHISZ https://www.or-zse.hu/ev/domankosz2002.htm Origo.hu התלמוד - מצגת מאת אישטוואן דומאן נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי מדיה וקבצים בנושא אישטוואן דומאן בוויקישיתוף ערב לזכרו של הרב אישטוואן דומאן על ידי התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה ספרו "האימה" על תקופתו בשואה
קלראשי

קֶלֶרָאשי (ברומנית: Călărași) היא עיירה במולדובה, שנוסדה ב-1848. בעבר, משמעות המילה "călărași" הייתה "פרשים" (היום המילה[דרושה הבהרה] היא "călăreți" כלומר צרעות). שמו של Călărași נוצר בהשראת אגדה שמספרת שפעם, כאשר סטפן הגדול ממולדובה נלחם בעות'מאנים, הוא הורה לגדוד פרשים לעמוד על המשמר. הם נלחמו בעות'מאניים, הקריבו את עצמם ולבסוף ניצחו בקרב. קלראשי הייתה עיירה יהודית חסידית היסטורית: 4,593 מתושבי העיר שהם 89% מהאוכלוסייה, היו יהודים. בשנת 1897. ב-1905 נהרגו 60 יהודים, 300 נפצעו ויותר מ-200 בתים נשרפו כחלק מגל הפוגרומים הרוסיים. רבים מהניצולים ברחו לקישינב הסמוכה או היגרו לרומניה, אוסטריה, ישראל וארצות הברית, ב-1930היו 3,631 תושבים (76% מהאוכלוסייה) יהודים. בקהילה היהודית היו ארגוני רווחה, בית חולים, תלמוד תורה וספרייה בין יתר מוסדות הקהילה. בשנת 2018, דומיטרו גרוסי הוציא סרט תיעודי אתנוגרפי ברומנית בשם "Călărași – ארץ ליד שער השמיים" המתמקד בהיסטוריה התרבותית של העיירה ובפולקלור. העיר היא המרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז קלאשי; היא גם מנהלת כפר אחד, אוריקובה. קלראשי עיר תאומה עם העיר קלאראסי ברומניה. מדיה וקבצים בנושא קלראשי בוויקישיתוף קלראש/קלראסי (עמ' 362–363) בקרן נתיבי שורשים של מרים ויינר Yaakov Chiplester (1906). "The Terrible Bloody Kalarasher Pogrom". JewishGen. נבדק ב-23 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) "CĂLĂRAȘI - A LAND BY THE GATE OF HEAVEN - won the Zlatna IEFF 2018 Trophy!". Alternative Cinema. 13 באוגוסט 2018. נבדק ב-23 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלראשי".
מפעל הטקסטיל בקישפשט

מפעל הטקסטיל בקישפשט (בהונגרית: Kispesti Textilgyár; בקיצור: KISTEXT) שנוסד ונוהל במשך עשרות שנים על ידי יהודים-הונגרים, היה מפעל טקסטיל מצליח שהיה בעבר משמעותי בבודפשט, נסגר ונחרב בתחילת שנות ה-2000. המפעל היה אחד ממפעלי תעשיית הטקסטיל שהוקמה ונשלטה בידי יהודים כמו למשל מפעל טקסטיל גולדברגר. מפעל הטקסטיל בקישפשט נוסד ב-22 בינואר 1907 על ידי שלושה אחים: הוגו, אדולף וקארוי פופר על הגבול של קבניה (Kőbánya - כיום רובע 10 של בודפשט) ופשטסנטלרינץ (Pestszentlőrinc - כיום חלק מרובע 18 של בודפשט). פשטסנטלרינץ השתייך מבחינה מנהלית לקישפשט מ-1874 עד 1910 וזו הסיבה שקישפשט מופיע בשם המפעל. בשנת 1919 הצטרף לחברה חתנו של קארוי פופר, מנו אגושטון, שמומחיותו סייעה לחברה לצמוח למפעל טקסטיל משמעותי. המפעל הגדול ייצר בד כותנה וממנו מפות שולחן, מצעי מיטה ושאר סוגי טקסטיל ביתי, בין השאר גם לייצוא. מאנו אגושטון הפך לבעל המפעל Kistext, במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 וכבר מתחילת חקיקת החוקים האנטי יהודים בשנת 1938 ואילך לרבות החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי (שאסרו החזקת רכוש בידי יהודים) פעל אחרת מאשר רבים מחבריו התעשיינים היהודים. עוד לפני הכיבוש הגרמני (21 במרץ 1944 - מבצע מרגרטה) שכר למפעל כמה שרי ממשלה הונגרית בכירים לשעבר, הן כדירקטורים בחברה והן כבעלי מניות קטנים שאותן העניק להם, ואלה בקשריהם הענפים הבטיחו את שלומו של המפעל ושלום משפחתו של אגושטון בתקופת השואה. שוטרים עמדו ושמרו ליד שער החווילה של אגושטון ומשפחתו בגבעת השוואבים, במשך 24 שעות ביממה. הם לא הירשו לפגוע בהם גם בזמן שלטון מפלגת צלב החץ. מנו אגושטון ניצל, שרד ושוחרר יחד עם בני משפחתו ועבד זמן קצר בשיקום מפעל הטקסטיל בקישפשט. עד מהרה הבין שהממשלה הקומוניסטית שעמדה לעלות לשלטון תלאים את רכושו והחליט להגר לארצות הברית. לרוע המזל, הוא עבר התקף לב במטוס ורק גופתו הגיעה לאמריקה. המפעל שהיה ממוקם די רחוק ממרכז בודפשט, לא סבל מנזק משמעותי עקב הפצצות בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה ולכן הוא היה מסוגל לתפקד שוב לאחר המלחמה באמצעות השיקום הקצר על ידי מנו אגושטון. הוא הולאם כאמור במרץ 1948. בשנת 1949 נוסף אליו המפעל Benkő Textilipari Rt. החברה המשיכה את פעילותה מאז והלאה בשם "החברה הלאומית של מפעל הטקסטיל בקישפשט" (Kispest Textilgyár Nemzeti Vállalat) ואז בשנת 1950 שונה השם לשמו המוכר - Kispesti Textilgyár (בקיצור KISTEXT). ב-1 ביולי 1963 ההנהלה התעשייתית הלאומית של הונגריה הקימה את "חברת הדפסת הכותנה" (PANYOVA) על ידי מיזוג מספר חברות בתעשיית הכותנה, כולל KISTEX. עם זאת, KISTEXT מוזגה עם חברה בשם Soroksári Textilgyár) SORTEX) בשנת 1980 ונפרדה מ-PANYOVÁ בשנת 1981, כדי להמשיך לפעול כחברה עצמאית תחת השם SORTEX עד 1992, אז הוכנסה להליכי פשיטת רגל, אך לא חוסלה, אלא שוב תחת השם Kispesti Textilgyár הפכו אותה לחברת מניות פרטית. משנת 1998, היא המשיכה בפעילותה בשם Printex Pamutipari Rt, אך פשטה רגל ונרכשה על ידי חברה מהעיר נירג'האזה בשנת 2000, שגם היא פשטה את הרגל ופורקה עקב חוסר יכולתו להתמודד עם היצרנים באסיה. מדיה וקבצים בנושא מפעל הטקסטיל בקישפשט בוויקישיתוף Szabó Imre (szerk.) (1981). Könnyűipar Magyarországon. Könnyűipari Minisztérium. "Sipos Antalné: Az államosítás előtt működött textil-, szőrme - és bőripari vállalatok repertóriuma (A Magyar Országos Levéltár segédletei, 14. Budapest, 2004) Kispesti Textilgyár Rt". נבדק ב-2021-12-11. "AMM-TEX Kft. f.a." נבדק ב-2021-12-11.
עונת 2023/2024 בליגת העל הסעודית

עונת 2023/2024 בליגת העל הסעודית הייתה העונה ה-48 של ליגת העל הסעודית כליגת הכדורגל הבכירה בערב הסעודית, מאז שהוקמה בשנת 1976. אל-הילאל היא הקבוצה שזכתה באליפות, שהייתה גם האליפות ה-19 בתולדותיה. בסיום העונה, אל-חזם, א-טאי ואבהא ירדו לליגת המשנה. בעונה זו נשבר שיא כמות הצופים בהיסטוריה של הליגה, עם 2,496,510 צופים בסך הכל. ב-14 באפריל 2022 הודיעה התאחדות הכדורגל הסעודית שמספר הקבוצות בליגת העל הסעודית יגדל ל-18 קבוצות החל מעונת 2023/2024. על-כן, רק שתי קבוצות ירדו לליגת המשנה הסעודית בתום עונת 2022/2023, בעוד ארבע קבוצות העפילו מליגת המשנה הסעודית לליגת העל הסעודית בתום העונה. ליגת העל הסעודית בעונה זו כללה 18 קבוצות, 14 ששיחקו בליגה בעונת 2022/23, אליהן הצטרפו אל-אהלי, אל-חזם, אל-אוח'דוד וא-ריאד שהעפילו בסיום עונת 2022/2023 מליגת המשנה הסעודית: James Cormack, Saudi Pro League 2023/24: How it works, teams involved and prize money, 90 MIN, ‏21 ביוני 2023 Saudi League Stats, soccerway
Spice (אלבום)

Spice הוא שמו של אלבום הבכורה של להקת הבנות ספייס גירלז, שיצא בשנת 1996. האלבום נמכר יותר בלמעלה מ-23 מיליון עותקים ברחבי העולם. הלהקה הוציאה 4 סינגלים מתוכו, כאשר אחד מהם ("Mama / Who Do You Think You Are") היה סינגל A side. האלבום יצא בשנת 1996 באירופה ובאסיה, ובשנת 1997 הגיע גם לארצות הברית. האלבום זכה להצלחה גדולה, והסינגלים שיצאו ממנו כיכבו במקומות הראשונים של מצעדי המוזיקה במדינות רבות בעולם. "Wannabe" (שנת 1996) הסינגל הראשון ששחררה הלהקה, והפך אותה לידועה בן לילה. הסינגל נהפך ללהיט שהגיע למקומות הראשונים במצעדים ב-31 מדינות שונות, ומכר יותר מ-4.5 מיליון עותקים. הסינגל הכיל בי-סייד, "Bumper to Bumper". בפברואר 1997, זכה הסינגל בשיר הטוב ביותר לשנה, בטקס הפרסים - "Brit Awards". "Say You'll Be There" (שנת 1996) הסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של הספייס גירלז. הסינגל היה במקום הראשון במצעדים של 52 מדינות שונות. הוא נכנס למצעד של ארצות הברית, והגיע למקום החמישי, כאשר הספייס גירלז היו ללהקה האירופאית הראשונה שנכנסה לטופ עשר של המצעד האמריקאי. הסינגל כלל בי-סייד, שנקרא "Take Me Home". גם הסינגל הזה זכה בפרס בטקס הפרסים - "Brit Awards", וזכה להיות הקליפ הטוב ביותר לאותה שנה. "2 Become 1" (שנת 1996) הסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה, שיצא ביחד עם הסינגל, והיה לסינגל השלישי שהצליח למכור יותר ממיליון עותקים ברחבי העולם. הסינגל כלל בי-סייד, "One of These Girls". "Mama / Who Do You Think You Are" (שנת 1997) זהו סינגל אי-סייד כפול, שהיה לסינגל הרביעי והאחרון שיצא מאלבום הבכורה של הספייס גירלס. הסינגל זכה להצלחה, בדומה לשאר הסינגלים, וגם הוא הגיע לראש המצעדים האירופאיים. לשיר "Who Do You Think You Are" צולם קליפ רגיל, כאשר לשיר "Mama" צולם קליפ בהופעה, כשזכרונות נוסטלגיים של כל אחת מבנות הלהקה עולים. הבנות תרמו את כל רווחי הסינגל לבית מחסה. לסינגל צורף שיר בי-סייד, שנקרא "Baby Come Round". מידע על האלבום Spice באתר MusicBrainz מידע על האלבום Spice באתר AllMusic האלבום Spice באתר Discogs האלבום Spice באתר ספוטיפיי האלבום Spice באתר דיזר האלבום Spice באתר אפל מיוזיק האלבום Spice באתר טיידל אבסולוט, אנדי ברדפילד, ריצ'רד סטנארד, מאט ראוו
שאדי ריאד

שאדי ריאד דנאנו (בערבית: شادي رياض دنانو, בתעתיק מדויק: שאדי ריאצ' דנאנו, בספרדית: Chadi Riad Dnanou; נולד ב-17 ביוני 2003 בפלמה דה מיורקה שבספרד) הוא כדורגלן מרוקאי-ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קריסטל פאלאס מהפרמייר ליג. ריאד גדל בפלמה דה מיורקה שבספרד להורים מרוקאים. הוא שיחק במחלקות הנוער של אתלטיקו ראפאל, מיורקה וסן פרנסיסקו. בחודש פברואר 2019 חתם על חוזה לשלוש שנים בברצלונה החל מחודש יולי. בשנת 2020 הושאל למשך שנה לסבאדל, ושיחק במחלקת הנוער של המועדון. ב-16 בדצמבר 2020 ערך ריאד את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סבאדל, בניצחון 2-0 על איביסה מהליגה הספרדית הרביעית במסגרת גביע המלך הספרדי לעונת 2020/2021. ב-11 בינואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית השנייה, בתיקו 1-1 נגד לוגו במסגרת המחזור ה-21 לעונת 2020/2021. בקיץ 2022 החל ריאד לשחק בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים שלברצלונה, במסגרת פרימרה דיויסיון RFEF. ב-8 בנובמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2-1 על אוססונה במסגרת המחזור ה-14 בלה ליגה לעונת 2022/2023. ב-26 ביולי 2023 הושאל ריאד למשך עונת 2023/2024 לריאל בטיס מלה ליגה. ב-16 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 5-0 לברצלונה. ב-14 ביוני 2024 חתם ריאד לחמש שנים בקריסטל פאלאס. ב-13 במרץ 2023 זומן ריאד לראשונה לסגל נבחרת מרוקו על-ידי המאמן וליד רגראגי, לקראת משחקי הידידות נגד נבחרות ברזיל ופרו. הוא נכלל בסגל נבחרת מרוקו עד גיל 23 לטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת 2023. נכלל בסגל נבחרת מרוקו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023, על-אף שלא ערך הופעות במדי הנבחרת עד למועד הזימון. ברצלונה אליפות ספרד (1): 2022/2023 שאדי ריאד, ברשת החברתית אינסטגרם שאדי ריאד, באתר Transfermarkt שאדי ריאד, באתר Soccerway שאדי ריאד, באתר BDFutbol שאדי ריאד, באתר WorldFootball.net שאדי ריאד, באתר FootballDatabase.eu Chadi Riad, otra joya que se escapa באתר Última Hora, ‏ 15 בפברואר 2019 (בספרדית) El Barça ficha a la joya marroquí del Mallorca באתר ספורט, 10 בפברואר 2019 (בספרדית) El Juvenil 'A' estrena la temporada en División de Honor באתר הרשמי של סבאדל, 31 באוקטובר 2020 (בספרדית) Chadi Riad, sexta incorporación del Real Betis para la próxima temporad באתר הרשמי של ריאל בטיס, 26 ביולי 2023 (בספרדית) Regragui unveils his Atlas Lions list for March friendlies באתר HES Press, ‏ 13 במרץ 2023 (באנגלית) CAN Côte d'Ivoire 2023 : le coach Hoalid dévoile sa liste finale (27 joueurs) באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל המרוקאית המלכותית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
עידן ברנשטיין

עידן ברנשטיין הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד עוצבת התקומה. ברנשטיין התגייס לצה"ל בשנת 2001 לגדוד 334 בהמשך תפקד כמפקד סוללה בגדוד במלחמת לבנון השנייה, בהמשך תפקד כקצין אג״ם בחטיבה 282 וקצין אג״ם באוגדה 36 . לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה למפקד גדוד 411 בין השנים 2018–2020. בשנת 2022 הועלה לדרגת אל"ם ומונה לרמ"ח תח"מ בחיל התותחנים. במינוי משני הוא מפקד עוצבת התקומה. רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 22 בנובמבר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית החולים העירוני לילדים טושינו

בית החולים הקליני העירוני לילדים טושינו (ברוסית: Тушинская детская городская клиническая больница) הוא אחד מבתי החולים הגדולים באירופה, הממוקם ברובע טושינו הצפונית במחוז הצפון-מערבי של מוסקבה. באפריל 1976 התקיים ברובע טושינו של מוסקבה אירוע ההתרמה "הסובוטניק הקומוניסטי של כל האיחוד". בכספים שנאספו נבנה בניין בית החולים לילדים, שנקרא טושינסקאיה. המוסד הפך למתחם בית החולים הרב-תכליתי הראשון עם 1,000 מיטות. באפריל 1984 החל בית החולים לקבל את מטופליו הראשונים. בשנת הפתיחה עבדו בבית החולים כ-150 איש. נפתחו ארבע מחלקות ילדים, מחלקה סומטית ורדיולוגית, מעבדה ובית מרקחת. במקביל הפך בית החולים לבסיס המכון המרכזי לשיפור רופאים. במהלך ארבע השנים הבאות צויד בית החולים בציוד הרפואי העדכני ביותר מהמדינות החברות במועצה לסיוע כלכלי הדדי. כמו כן, נפתחו במוסד ארבע מחלקות ילדים נוספות, ארבע מחלקות כירורגיות עם 60 מיטות כל אחת ובניין מחלות זיהומיות עם 350 מיטות, שלוש מחלקות טיפול נמרץ עם 30 מיטות וחדר ניתוח עם שמונה יחידות ניתוח. ביוני 1995 ביקרה הנסיכה הבריטית דיאנה, בבית החולים ותרמה ציוד רפואי כצדקה. אתר האינטרנט הרשמי של בית החולים העירוני לילדים טושינו (ברוסית) בית החולים העירוני לילדים טושינו, ברשת החברתית פייסבוק בית החולים העירוני לילדים טושינו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בית החולים העירוני לילדים טושינו, ברשת החברתית VK בית החולים העירוני לילדים טושינו, סרטונים בערוץ היוטיוב История ГБУЗ «ДГКБ им. З.А. Башляевой ДЗМ», ДГКБ имени З.А. Башляевой Виктория Гринько, Диана в Москве: как прошел единственный визит принцессы в Россию | MARIECLAIRE, www.marieclaire.ru ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה ובנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם סמפורד

ויליאם ג'יימס סמפורד (באנגלית: William James Samford;‏ 16 בספטמבר 1844 – 11 ביוני 1901) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אלבמה ה-31 מדצמבר 1900 ועד מותו ביוני 1901. לפני כן, בשנים 1879–1881, הוא ייצג את אלבמה בבית הנבחרים של ארצות הברית. ויליאם סמפורד נולד בגרינוויל, ג'ורג'יה כבנם של ויליאם פלוולין סמפורד וסוזן לואיס דאודל סמפורד. ב-1846 עברה המשפחה למחוז צ'יימברס שבאלבמה. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים ולמד בקולג' מזרח אלבמה לבנים (כיום אוניברסיטת אובורן) ולאחר מכן החל ללמוד באוניברסיטת ג'ורג'יה. במלחמת האזרחים האמריקנית שירת סמפורד בצבא הקונפדרציה כלוטננט ברגימנט הרגלים ה-46 של אלבמה, ולחם בטנסי, קנטקי ומיסיסיפי. בקרב צ'מפיון היל הוא נפל בשבי, ובילה שנה וחצי במחנה השבויים בג'ונסון איילנד. לאחר המלחמה החל סמפורד לעסוק בחקלאות. ב-1867 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של אלבמה והקים משרד עורכי דין בעיר אופליקה שבאלבמה. הוא גם הוסמך ככומר בכנסייה המתודיסטית אפיסקופלית של הדרום. ב-1872 נכנס סמפורד לפוליטיקה, שימש כחבר מועצת עירו וכאלקטור מחליף עבור הוראס גרילי. ב-1874 הוא היה נציג לוועידת החוקה של אלבמה. ב-1878 הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, בו הוא כיהן תקופת כהונה אחת של שנתיים. אף על פי שסמפורד הושבע כמושל אלבמה ב-1 בדצמבר 1900, הוא נעדר מפעילותו כמושל במשך השבועות הראשונים בשל יציאתו מחוץ לתחומי המדינה לצורך קבלת טיפול רפואי. במהלך זמן זה, כיהן ויליאם ג'לקס, אז נשיא הסנאט של אלבמה, כמושל בפועל עד לשובו של סמפורד ב-26 בדצמבר. לאחר שישה חודשי כהונה בתפקיד, נפטר ויליאם סמפורד ב-11 ביוני 1901, ואז הושבע במקומו ג'לקס כמושל ה-32 של אלבמה. הוא נטמן בבית הקברות רוזמר שבאופליקה. מדיה וקבצים בנושא ויליאם סמפורד בוויקישיתוף ויליאם סמפורד באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ויליאם סמפורד, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ויליאם סמפורד באתר The Political Graveyard (באנגלית) ויליאם סמפורד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
Heart Attack

האם התכוונתם ל... Heart Attack (שיר) – שיר של דמי לובאטו. Heart Attack (מיני-אלבום) – מיני-אלבום של AOA.
Heartbreaker

האם התכוונתם ל... Heartbreaker (שיר של מריה קארי) – שירה של הזמרת מריה קארי והראפר ג'יי-זי. Heartbreaker (שיר של ג'סטין ביבר) – שיר של זמר הפופ הקנדי ג'סטין ביבר.
It's a Man's World

האם התכוונתם ל... It's a Man's World (אלבום של שר) – אלבומה של הזמרת שר. It's a Man's World (אלבום של אנסטייז'ה) – אלבומה של הזמרת אנסטייז'ה.
אנדרה בושאן

אנדרה בושאן (בצרפתית: André Bauchant; ‏ 24 באפריל 1873 - 12 באוגוסט 1958) היה צייר נאיבי. הוא נודע בעיקר כצייר של פרחים ותמונות נוף, עם דמויות שזוהו לעיתים קרובות כשייכות למיתולוגיה ולהיסטוריה קלאסית. בושאן נולד בשאטו-רנו, אינדרה-אה-לואר. כבן לגנן, החל לעסוק במקצוע של אביו, והתקדם להחזקת משתלה. ב-1914 גויס למלחמת העולם הראשונה. במהלך שירותו הצבאי התגלה כשרון הציור שלו והוא שובץ כשרטט-מפות. אחרי שחרורו בשנת 1919 מצא את המשתלות שלו הרוסות. הוא ואשתו העתיקו מושבם לאוזונר-אן-טוריין, שם מצא עבודה בחוות מקומיות. בהשראת הסביבה הכפרית, התמסר בגיל 45 לקריירה של צייר. רבות מיצירותיו המוקדמות מתארות נושאים מכתבי הקודש או מן המיתולוגיה. התערוכה הראשונה שלו התקיימה ב-1921 בסלון ד'אוטומן, שם הציג תמונה גדולה בשם "אוליסס והסירנות" ועוד שמונה ציורים. לה קורבוזיה ואמדה אוזנפאן כתבו מאמר עליו לז'ורנל ל'אספרי נובו ב-1922, וקורבוזיה היה לאספן חשוב של יצירותיו. ב-1927 הזמין דיאגילב את בושאן לעצב תפאורות לאפולו מוליך המוזות של סטרווינסקי. מכאן ואילך, היו נושאי הציור התדירים ביותר של בושאן טבע דומם עם פרחים ונופים עם דמויות. ב-1937 נכללו ציוריו בתערוכה "Maîtres Populaires de la Réalité", שנדדה בפריז, ציריך ולונדון. בשנים 1938–1939 הוצגה גרסה של אותה תערוכה בשמונה מוזיאונים בארצות הברית, החל במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. ב-1949 העלתה גלרי שרפנטייה תערוכת רטרוספקטיבה של 215 מיצירותיו בפריז. לדברי היסטוריונית האמנות נדין פואילו, "הטיפול של בושאן בדמויות, הקפואות בתנוחות שמרמזות לאי-נוחות מסוימת וכמו עטופות בעלווה, מלמד על איכות פיוטית ומסתורית, המזכירה לעיתים ציורים מימי הביניים. רושם זה הודגש עוד יותר בשימוש שעשה בצבעים לא-מזוגגים כמו בפרסקאות מן המאה ה-15 (Quattrocento) ובחוש צבע דומה לזה של ג'וטו." ביוגרפיה של אנדרה בושאן, גלריה טייט ציורים של אנדרה בושאן ארטוק, ביוגרפיה וציורים של אנדרה בושאן Tate collection MoMA collection Artnet ארטוק, ביוגרפיה וציורים של אנדרה בושאן Nadine Pouillon, Bauchant, André, Grove Art Online (in Oxford Art Online), Oxford University Press, ‏2003 (באנגלית)
מתן כצמן

מתן כצמן (נולד ב-14 בדצמבר 1986) הוא ראש המועצה המקומית אבן יהודה. בנוסף הוא פעיל חברתי, קצין מילואים, ומייסד ארגון האמת שלי. גדל והתחנך באבן יהודה. הוא למד בבית הספר היסודי ע"ש בכר ובתיכון הדסים. בצעירותו היה מדריך בשבט אבן יהודה של תנועת הצופים ובזמן שמשפחתו יצאה לשליחות בארצות הברית היה ממייסדי שבט הצופים בקהילת מטרווסט במדינת ניו ג'רזי. בשנת 2005 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם וקצין בפלוגת עורב גבעתי. השתתף בשורה של מבצעים ברצועת עזה, וביניהם כמפקד במבצע ענני סתיו ובמבצע עופרת יצוקה. בתפקידו האחרון שימש בתפקיד סגן מפקד פלוגת העורב. שירת במילואים כמפקד מחלקה, מפקד פלוגה וסגן-מפקד גדוד בסיירת חטיבת הנגב (חטיבה 12). במילואים גויס בצו 8 והשתתף כמפקד במבצעים עמוד ענן וצוק איתן. באוקטובר 2021 קודם לדרגת סגן אלוף ומונה למפקד גדוד חי"ר 134 בחטיבה 769 באוגדה הגליל. באוקטובר 2024 הוביל את הגדוד שלו בתעסוקה מבצעית בזמן מלחמת חרבות ברזל. במאי 2015 ייסד את ארגון האמת שלי, עמותה של לוחמי צה"ל במילואים במטרה להציג עדויות גלויות של חיילי מילואים באופן המתאר את פעילות צה"ל בסיטואציות מורכבות וקשות. הארגון מבצע פעולות הסברה והגנה על חיילי צה"ל. ביוני 2015 יצא בשליחות משרד החוץ להעיד בפני הוועדה לזכויות אדם באיחוד האירופי לבדיקת אירועי מבצע צוק איתן. במהלך לימודיו באוניברסיטה השתתף בתוכנית המנהיגות StandWithUs ויצא למספר משלחות הסברה בקמפוסים ברחבי ארצות הברית מטעמה. במרץ 2023, לקראת הבחירות לרשויות המקומיות, הכריז על מועמדותו לראשות מועצת אבן יהודה בראשות סיעת קידמה. בבחירות גבר כצמן על ראש המועצה המכהן אבי הררי ונבחר לראשות המועצה. כצמן בוגר תוכנית המצטיינים לתואר ראשון ותואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן והוסמך כעורך דין. הוא מתגורר באבן יהודה. נשוי לנופר ואב לארבעה ילדים. מדיה וקבצים בנושא מתן כצמן בוויקישיתוף מתן כצמן, באתר קידמה - יש עתיד נינה פוקס, מהמילואים - לכיסא ראש העיר: "המשימה בעזה הייתה שליחות של המדינה", באתר ynet, 28 בפברואר 2024
ישראל קרידו

יִשְׂרָאֵל קֵרִידוֹ (קְוֵרִידוֹ) (בהולנדית: Israël Querido; ‏1 באוקטובר 1872, אמסטרדם – 5 באוגוסט 1932, אמסטרדם) היה סופר ומשורר הולנדי יהודי, שלאחר תחילת המאה, היה, יחד עם הרמן היירמנס (אנ') (1864–1924), אחד מהדמויות הידועות ביותר של הנטורליזם ההולנדי. נולד למשפחה יהודית ספרדית ממוצא פורטוגלי, עבד כשען, כצורף, בתעשיית היהלומים, ככנר וכעיתונאי. את הופעת הבכורה שלו כסופר הוא ערך ב-1893 עם אוסף שירים בשם "Verzen" ("פסוקים"), ולאחריו "Gedichten" ("שירים"; 1894), שנכתבו בהתרשמות של ביקור בפריז. יצירת הפרוזה הראשונה של קרידו "Levensgang" ("אורח חיים"; 1901) הייתה נטורליסטית ביותר והתבססה על המודל של אמיל זולא. לאחר מכן פרסם את "Daarna volgde Menschenwee"‏ (1903). יצירתו הגדולה הראשונה הייתה מחזור ארבעת הכרכים של הרומנים "De Jordaan" ("הירדן"), המורכב מ: De Jordaan‏, (1912) ‏Van Nes en Zeedijk‏ (1914), Manus Peet‏ (1922) ו-Mooie Karel ‏(1925). הוא התרחק בהדרגה מהנטורליזם וכתב עוד מחזור גדול של רומנים היסטוריים, בעקבות הדוגמה של לואי קופרוס: "De oude waereld, het land van Zarathustra" ("העולם העתיק, ארץ זרתוסטרה"; 1918–1921). העבודה בת שלושה כרכים על המלך חשיארש הראשון והאימפריה הפרסית אוירה על ידי וילם אדריאן ואן קונינבורך (Willem Adriaan van Konijnenburg‏; 1868–1943). יצירותיו בנושאים תנ"כיים כוללים את המחזה "Saul en David" ("שאול ודוד"; 1914) ואת הרומן Simson ("שמשון", 1927). על רקע הספרדי של משפחתו כתב במחזה "Aron Laguna"‏ (1916) ובסדרת רומנים "Het volk Gods" ("עם האלוהים", 1931–1932). אחיו הבכור היה המו"ל עמנואל קרידו (אנ') (1871–1943), שייסד את ההוצאות "Em. Querido's Uitgeversmaatschappij NV" ב-1915 ו-"Em. Querido's Uitgeverij" ב-1933, שמילאו תפקיד חשוב בפרסום ספרות הגולים הגרמנים (אנ'). מדיה וקבצים בנושא ישראל קרידו בוויקישיתוף ישראל קרידו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Querido, Israël (1872-1932) הערך קֵרִידוֹ (קְוֵרִידוֹ), יִשְׂרָאֵל באנציקלופדיה העברית, כרך ל', עמוד 147
אמקיהי מצוי

אמקיהי מצוי (שם מדעי: Chlorodrepanis virens) הוא מין של ציפור ממשפחת הפרושיים האנדמית להוואי. ישנם 2 תת-מינים לציפור זו: Chlorodrepanis virens wilsoni - מופיע ביערות באיי מאווי, מולוקאי ובעבר גם בלאנאי. Chlorodrepanis virens virens - החי באי הוואי. האמקיהי היא ציפור קטנה יחסית באורך של עד 10 ס"מ ובעלת נוצות בגווני צהוב-ירוק כשל ירקון עם מקור שחור מעט מעוקל באורך 1.3 ס"מ. רגליה ועיניה שחורות והצידיים שתחת הכנפיים לבנים. היא יונקת צוף בעיקרה כשמקורה עוזר לה לשתות צוף של ברזילי גבעות פולינזי, פטל הוואי (Rubus hawaiensis), של Sophora chrysophylla ועוד וכן של מיצי עסיס של פירות והיא משלימה את תזונתה בחרקים ועכבישים. לציפור זו עונת רבייה ארוכה של כ-9 חודשים ולרוב הם מקננים בזוגות מעל צמרות העצים ובקן הנקבה מטילה 2 ביצים, אשר בבקיעתם נשארים בקן כ-15 עד 21 ימים לפני עזיבתם. הם הופכים לעצמאיים בגיל 2 עד 3 חודשים. הציפור חיה באיים: הוואי, מאווי, מולוקאי ובעבר גם בלאנאי, שם היא נראתה לאחרונה ב-1976. תפוצתו היא במגוון בתי גידול מיערות, יערות גשם ומורדות הרים עד לגובה 2,400 מטרים, לעיתים גם ביערות מחטניים נמוכים. בניגוד למרבית פרושי הוואי ולמרות אנדמיותו הוא איננו מצוי בסכנת הכחדה בטבע והוא אף מסתגל להופעת מחלות חדשות כמו המלריה, שהובאה בידי יתושים להוואי. מדיה וקבצים בנושא אמקיהי מצוי בוויקישיתוף אמקיהי מצוי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמקיהי מצוי, באתר ITIS (באנגלית) אמקיהי מצוי, באתר NCBI (באנגלית) אמקיהי מצוי, באתר GBIF (באנגלית) אמקיהי מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN