laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'רמייה מאסי

ג'רמייה מאסי (באנגלית: Jeremiah Massey, בקירילית: Џеремаја Мејси; נולד ב-22 ביולי 1982 בדטרויט, מישיגן) הוא כדורסלן אמריקאי בעל אזרחות מקדונית המשחק עבור ציקליסטה אולימפיקו בעמדת הפאוור פורוורד ואף לעיתים רחוקות בעמדת הסנטר. גובהו 2.02 מטרים. מאסי שיחק בליגת המכללות עבור אוניברסיטת המדינה של קנזס. במדי האוניברסיטה נבחר למצטיין מחוז ה-Big 12 לשנת 2004. בנוסף לכך, נבחר לחמישיות השנה של אותו מחוז בשנים 2004 ו-2005. במצטבר שיחק מאסי בשורות האוניברסיטה במשך ארבע שנים. בסיום קריירת המכללות, נרשם מאסי לדראפט ה-NBA של 2005 אך לא נבחר בו. בסופו של דבר החל את הקריירה המקצועית באירופה, במדי הקבוצה היוונית, אא"ל לאריסה. בעונתו היחידה בלאריסה, העמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-6.7 ריבאונדים. לאחר עונה זו חתם בקבוצת היורוליג, אריס סלוניקי בה שיחק במשך שתי עונות (2006–2008), ואותה הוביל למעמד של "שלוש הגדולות" בכדורסל היווני. אף־על־פי שלא הצליח להוביל את הקבוצה לזכייה בתארים, נחשב מאסי לכדורסלן הבולט ביותר בה ולאחד הזרים הבולטים בליגה היוונית ובאירופה בכלל. יכולת זאת הובילה להחתמתו במועדון הפאר הספרדי ריאל מדריד. בריאל מדריד שיחק בעונות 2008–2010. למרות אזרחותו האמריקאית, שיחק מאסי עבור נבחרת מקדוניה בכדורסל, לאחר שהתאזרח בשנת 2008. מדיה וקבצים בנושא ג'רמייה מאסי בוויקישיתוף פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) דף השחקן באתר היורוליג (אנגלית) דף השחקן באתר פיב"א ביוגרפיה באתר אוניברסיטת המדינה של קנזס אייר מאסי באתר הרשמי אריס סלוניקי ביוונית
טיגר: הסרט

טיגר: הסרט (באנגלית: The Tigger Movie) הוא סרט אנימציה אשר הופק על ידי אולפני וולט דיסני ויצא לאקרנים בשנת 2000. עלילת הסרט מתמקדת בטיגר, חברו הטיגריס של פו הדב, ובחיפושיו אחר טיגרים אחרים כמוהו. זהו סרט הקולנוע הראשון באורך מלא בסדרת סרטי פו הדב שיצא לאקרנים מאז "הרפתקאותיו הרבות של פו הדב" (שיצא לאקרנים בשנת 1977). בעקבות הצלחת הסרט הופקו בעקבותיו שני סרטים קולנועיים נוספים - "הסרט הגדול של חזרזיר" ו"פו הדב: סיפורו של פיל נפיל". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. טיגר, טיגריס שחצן ומקפץ, חש ריקנות ומבקש מחבריו לקפץ איתו. רוב חבריו, שעסוקים בסידור בתיהם לקראת החורף, מסרבים, מלבד רו שמסכים. טיגר מקפץ בטעות על סלע, שנופל על ביתו של איה החמור והורס אותו. חבריו של טיגר מנסים להזיז את הסלע בעזרת המכונה של ארנב, "מסלק הסלעים של ארנב". טיגר מנסה לעזור להם לסלק את הסלע, אבל בטעות מגלגל את הסלע, את חבריו ואת מסלק הסלעים במורד הגבעה, אל תוך ביצה. חבריו כועסים עליו, וארנב פוגע בו ומעציב אותו. רו שם לב לעצבותו, ומתכנן תוכנית לשיפור מצב רוחו, שבה כל חבריו של טיגר יתחפשו לטיגריסים, וכך טיגר יחשוב שהוא לא לבד. חבריו של טיגר שולחים לו מכתב, כביכול מ"משפחת טיגר", ובו הם מודיעים על כוונתם לבקר בביתו. טיגר מארגן מסיבה וחבריו מגיעים בתחפושת של טיגריס, אך לאחר שמסכתו של רו נשמטת מפניו, טיגר מגלה את התחבולה ועוזב את ביתו בעצב. חבריו של טיגר כותבים לו מכתב התנצלות, וטיגר מבין שלמרות שחבריו כעסו עליו, הם אוהבים אותו. הם עורכים לו מסיבה בה טיגר נותן לכל אחד מחבריו מתנה לחורף. טיגר (דמות) אתר האינטרנט הרשמי של טיגר: הסרט (באנגלית) "טיגר: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טיגר: הסרט", באתר נטפליקס "טיגר: הסרט", באתר AllMovie (באנגלית) "טיגר: הסרט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טיגר: הסרט", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "טיגר: הסרט", באתר Metacritic (באנגלית) "טיגר: הסרט", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "טיגר: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טיגר: הסרט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
פו הדב: סיפורו של פיל נפיל

פו הדב: הסיפור של פיל נפיל (באנגלית: Pooh's Heffalump Movie, הופץ לווידאו בשם פו הדב: סיפורו של פיל נפיל) הוא סרט הנפשה המבוסס על עלילת סיפורי "פו הדב" אשר הופק על ידי חברת וולט דיסני ויצא לאקרנים לראשונה במהלך שנת 2005. זהו הסרט הרביעי המבוסס על זיכיון פו הדב של חברת דיסני. פו הדב וחבריו מגלים עקבה ענקית ביער שלא יודעים של מי היא, ארנב החכם שבחבורה גילה שהיא של חיה גדולה הנקראת "פיל נפיל". פו הדב, ארנבי, חזרזיר, טיגר ואיה יוצאים במסע חיפושים מחוץ ליער ת"ק פרסאות אחר הפיל-נפיל. היחיד שבחבורה שלא יצא לחיפושים אחר ה'פיל-נפיל' היה רו, כיוון שחבריו אמרו לו שהוא קטן מדי. רו נאלץ לצאת לבדו לחפש את הפיל נפיל. כאשר רו מוצא את פילוני הפיל-נפיל הוא מבין שהפיל-נפיל אינו יצור מסוכן. רו והפיל-נפיל הפכו לחברים ונהנו קצת ביער ת"ק פרסאות. אבל אחרי שחבריו של רו מוצאים את פילוני הם מנסים לצוד אותו, אך רו אומר להם שהוא לא יצור מסוכן. פילוני ורו וחבריו נהיו חברים ופילוני גם נכנס לתוך החבורה של היער. פילוני (עומר ברנד) – הוא הפיל נפיל שחבריו של רו מנסים לצוד אותו. רו (אבינועם עמית יוסף) – קנגורו שובב. חבריו מציעים לו לא לצאת אתם לחיפושים אחר פילוני, אז הוא נאלץ לצאת לבדו. קנגה (מיכל צפיר) – אמא של רו. פו הדב (סער בדישי) – דובון שאוהב מאוד דבש, חבר של רו ואחד מאלה שעוקבים אחר פילוני. חזרזיר (עפרון אטקין) – חזיר קטן, פחדן וורדרד אשר מנסה תמיד לעזור לכולם. ואחד מאלה שעוקבים אחרי פילוני. טיגר (איציק סיידוף) – טיגריס שחצן וקופצני, גם הוא חבר של רו ואחד מאלה שעוקבים אחר פילוני. ארנב (דור צויגנבום) – ארנב רגיש וחכם, הוא בעצם מגלה את העקב של פילוני ומדריך את כולם למסע אחריו. איה (אלי גורנשטיין) – חמור אפור ופסימי אשר נוהג לקטר על כך שלא מתייחסים אליו. גם כן הוא ברוב זקנותו יוצא למסע אחר פילוני. הרפתקאותיו הרבות של פו הדב טיגר: הסרט הסרט הגדול של חזרזיר אתר האינטרנט הרשמי של פו הדב: סיפורו של פיל נפיל "פו הדב: סיפורו של פיל נפיל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פו הדב: סיפורו של פיל נפיל", באתר נטפליקס "פו הדב: סיפורו של פיל נפיל", באתר AllMovie (באנגלית) "פו הדב: סיפורו של פיל נפיל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פו הדב: סיפורו של פיל נפיל", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "פו הדב: סיפורו של פיל נפיל", באתר Metacritic (באנגלית) "פו הדב: סיפורו של פיל נפיל", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "פו הדב: סיפורו של פיל נפיל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פו הדוב: סיפורו של פיל נפיל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
עמוס עזאני

עמוס עזאני (נולד ב-1945) הוא קצין בכיר לשעבר במשטרת ישראל שכיהן כנציב בתי הסוהר בין השנים 1997–2000 וכראש מועצת אבן יהודה בשנים 2003–2013. עזאני נולד בירושלים. לאחר שחרורו מצה"ל סיים תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב וחזר לשירות קבע בצבא כקצין בחיל המודיעין, במלחמת ההתשה פיקד על מחב"ש 3. את שירותו סיים בדרגת סרן. ב-1975 הצטרף לשורות משטרת ישראל במסגרת תוכנית גיוס רב שכבתי להכנסת קציני צה"ל ואקדמאים למשטרה. ב-1978 מונה לראש מחלק ההערכה הראשון של הארגון, שנוסד יחד עם הקמת היחידה המרכזית של מחוז תל אביב. בהמשך שירת כראש אגף חקירות במרחב דן, סגן מפקד המרחב, מפקד מחלק בילוש ומודיעין במרחב ירקון וראש מפלג מודיעין בימ"ר תל אביב. ב-1983 זכה לעיטור השירות של המשטרה על תרומתו לארגון וההפעלה של המודיעין במחוז תל אביב. בין השאר היה שותף בלכידת העבריינים הרצל אביטן ויעקב שמש, ופענוח רציחתם של שולמית שלי ומישל נחמיאס על ידי שרה ושמעיה אנג'ל. ב-1985 מונה למפקד היחידה המרכזית של מחוז תל אביב, וב-1989 קיבל את הפיקוד על מרחב איילון. באמצע 1990 נקבע שהוא ימונה למפקד היחידה הארצית לחקירות הונאה, אולם בסופו של דבר הוא מונה בדצמבר 1990 לסגן מפקד מחוז תל אביב. ב-1993 עבר למטה הארצי של המשטרה והתמנה לסגן ראש אגף חקירות, קודם לדרגת ניצב ובדצמבר 1994 מונה למפקד המחוז הצפוני של המשטרה, תפקיד בו כיהן עד סוף 1996. ב-1997 התמנה לנציב שירות בתי הסוהר. תקופתו בשירות התאפיינה בשינויים ארגונים מקיפים ולראשונה קביעת מטרות ומדיניות של השב"ס לטווח הארוך. הארגון נפתח לתקשורת והועברו קורסים למסבירים. בנוסף הוטמע בארגון קוד אתי, הוקם ענף לשירותי פסיכולוגיה ונבנה מרכז לבריאות נפש האסיר. האירוע הפלילי הבולט בתקופתו של עזאני, היה רציחתו של תת-גונדר ד"ר יעקב זיגלבוים. זיגלבוים כיהן כקצין הרפואה הראשי של השב"ס והיה ראש מנהל טיפול ושיקום האסיר, בעת שמטען נפץ שהוטמן במכוניתו התפוצץ והרגו. לאחר פרישתו מהשב"ס פנה עזאני לפוליטיקה המקומית, הוא התמודד ב-2003 על ראשות מועצת אבן יהודה וזכה בבחירות ברוב גדול. ב-2006 הצטרף למפלגת קדימה. ב-2008 נבחר לכהונה שנייה לאחר ניצחון על יריבו בסיבוב השני. שימש בתפקיד עד 2013. חדשים בצמרת, מעריב, 26 בינואר 1990 מינויים והעלאות בדרגה במשטרה, מעריב, 15 באוקטובר 1981 אילן בכר, 34 אנשי האומץ, המופת והשירות, מעריב, 10 במאי 1983 עזאני - נצ"מ, מעריב, 1 בינואר 1986 יוסי לוי, משה כספי - סגן מפקד מרחב ירושלים, מעריב, 12 ביוני 1990 פרופסורים לענייני הונאה, מעריב, 6 בספטמבר 1990 מינויים חדשים במשטרת מחוז תל אביב, מעריב, 4 בדצמבר 1990 גבי לסט הועלה לדרגת ניצב, מעריב, 10 בדצמבר 1990 הנציבים בתולדות שב"ס באתר שירות בתי הסוהר אילאיל שחר, הרשויות מחזקות את אולמרט, באתר nrg‏, 2 בפברואר 2006
הנריק לארסון

אדוארד הנריק "הנקה" לארסון (בשוודית: Edvard Henrik "Henke" Larsson; נולד ב-20 בספטמבר 1971 בהלסינגבורג, שוודיה), הידוע כהנריק לארסון, הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת החלוץ. לארסון החל את הקריירה שלו בהגאבורג (Högaborgs BK) בגיל 17. הוא שיחק בקבוצות השוודיות הגאבורג והלסינגבורג, ובפיינורד ההולנדית, לפני שהוחתם על ידי סלטיק הסקוטית ביולי 1997 תמורת 650,000 ליש"ט. לארסון כבש 242 שערים בסלטיק, ב-315 משחקים, ובשנת 2001 הוא היה מלך השערים של אירופה. ב-2004, במסגרת פרסי היובל של אופ"א, הוא זכה בתואר כדורגלן הזהב של שוודיה - השחקן השוודי הטוב ביותר ב-50 השנים האחרונות. משחקו הטוב בסלטיק היה בגמר גביע אופ"א 2003 בו כבש את שני השערים בהפסד 3-2 לפורטו. לאחר שבע שנים מוצלחות בסלטיק בגלאזגו, סקוטלנד, בהן בין השאר שיתף פעולה עם אייל ברקוביץ', חתם לארסון על חוזה עם הקבוצה הקטאלנית ברצלונה בסוף עונת 2003/2004. בשנת 2006 שיחק בגמר ליגת האלופות במדי ברצלונה. הוא עלה כמחליף ובישל את שני השערים, הראשון לסמואל אטו, השני לז'וליאנו בלטי. זה היה הגביע המשמעותי ביותר בו זכה. לאחר עונה זו שב לארסון להלסינגבורג, הקבוצה בה שיחק בצעירותו. בשנת 2007 הושאל מהלסינגבורג למנצ'סטר יונייטד האנגלית, וכבר במשחקו הראשון בקבוצה כבש בניצחון 2:1 על אסטון וילה בגביע. במהלך משחק של הלסינגבורג נכנס לארסון כמחליף, ובסיומו של המשחק הודיע על פרישתו הרשמית מכדורגל. ללארסון יש רקורד בינלאומי של 33 שערים ב-83 משחקים, שבהם שיחק רבות בקישור או בכנף. הוא תמיד בלט בטורנירים בינלאומיים והבקיע בשני גביעי עולם (מונדיאל 1994, בו שוודיה הגיעה למקום השלישי, ובמונדיאל 2002) ובשתי אליפויות אירופה (יורו 2000 ויורו 2004). לארסון פרש מנבחרת שוודיה בכדורגל ב-2002, אולם חזר כדי לעזור לנבחרת ביורו 2004 בפורטוגל, שם הצליחה להגיע לרבע הגמר, בו הפסידה להולנד בפנדלים. הוא פרש פעם נוספת ממשחק במדי הנבחרת ב-13 ביולי 2006, לאחר מונדיאל 2006. בעת זמנו בהלסינגבורג, נכלל לארסון בסגל הנבחרת ליורו 2008. אימן בין השנים 2009–2012 את לאנדסקרונה, ובשנת 2013 היה עוזר מאמן בקבוצת הוגאבורגס לתקופה קצרה. בשנת 2014 אימן את קבוצת פולקנברגס ובהמשך השנה עבר לאמן את קבוצת הלסינגבורג. באוגוסט 2020 הצטרף לרונאלד קומאן בברצלונה כעוזר מאמן. באוקטובר 2021 פוטר רונאלד קומאן מאימון ברצלונה וכך עזב לארסון את תפקידו. לארסון נשוי ולו שני ילדים. מדיה וקבצים בנושא הנריק לארסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הנריק לארסון (באנגלית) הנריק לארסון, באתר Transfermarkt הנריק לארסון, באתר BDFutbol הנריק לארסון, באתר WorldFootball.net הנריק לארסון, באתר National Football Teams הנריק לארסון, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt סוכנויות הידיעות, סיידורף פרש מנבחרת הולנד, ואן באסטן בהלם, באתר ynet, 13 במאי 2008 רשמי: לארסון וסחרודר מצטרפים לצוות של קומאן, באתר ONE‏, 21 באוגוסט 2020
סימנס

סימנס (Siemens) היא יחידת SI של מוליכות חשמלית. היחידה קרויה על שם הממציא הגרמני ורנר פון סימנס ומסומנת באות S גדולה. הסימנס היא יחידת המידה של מוליכות חשמלית, שהיא ההופכי של התנגדות חשמלית. לכן, סימנס אחד מוגדר כהופכי של אוהם, יחידת ההתנגדות: S = 1 Ω = A V {\displaystyle S={\frac {1}{\Omega }}={\frac {A}{V}}} . עבור רכיב בעל מוליכות של 1 סימנס, הזרם דרכו יגדל ב-1 אמפר כתוצאה מהגדלת המתח הנופל עליו ב-1 וולט. שם נפוץ אחר ליחידת המוליכות הוא "מְהוֹא" (mho; מבוטא "מוֹ"), שהוא היפוך האותיות של המילה אוהם (ohm). המהוא מסומן באות אומגה הפוכה: ℧ {\displaystyle \mho } . סימון זה מונע בלבול שעלול להיווצר בין S גדולה המסמלת סימנס לבין s קטנה המסמלת את היחידה שנייה. שתי היחידות שקולות, כלומר 1 ℧ = 1 S {\displaystyle 1\mho =1S} . באלקטרוניקה ובתורת החשמל נעשה שימוש נרחב יותר בהתנגדות מאשר במוליכות, וכתוצאה מכך השימוש ביחידת הסימנס נפוץ פחות מאשר באוהם. יחידות מידה על שם אישים סימנס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסעודיה

האם התכוונתם ל... תחנת הרכבת מסעודיה – תחנת רכבת ליד סבסטיה, המקום הראשון בשומרון בו ניסו יהודים להתיישב אחרי מלחמת ששת הימים סומייל (נקרא גם אל-מסעודיה) - כפר ערבי, שהפך החל משנות ה-30 לחלק מהעיר תל אביב
ג'ליגנייט

ג'ליגנייט (Gelignite), ידוע גם בשם ג'לטין מתפוצץ (Blasting gelatin), הוא חומר נפץ שהומצא על ידי אלפרד נובל בשנת 1875. עוד קודם לכן המציא אלפרד נובל את הדינמיט. הג'ליגנייט הוא חומר צמיגי פלסטי שניתן ללישה. החומר מורכב משלושה מרכיבים: ניטרוגליצרין שמעורב בנסורת עץ עדינה ביחס של 1:4, כלומר חלק אחד ניטרוגליצרין וארבעה חלקים של נסורת. המרכיב השלישי הוא נתרן חנקתי או אשלגן ניטראט. המרכיב הראשון – ניטרוגליצרין הוא חומר מסוכן מאוד בעל פוטנציאל לפיצוץ עז; גם אם טיפה ממנו תיפול מגובה של 30 ס"מ, היא תתפוצץ. אולם כאשר החומרים מעורבבים כנדרש, החומר מנוטרל ובטוח לנשיאה ושימוש. על מנת להפעיל את החומר שיתפוצץ, נדרש יזם – נַפָּץ. הצורה הנפוצה של החומר הייתה בצורת "אצבעות" באורך של כ-15 ס"מ. משקל סטנדרטי ליחידה כזאת היה חצי פאונד (כ-220 גרם). הצורה הזאת נבעה מהשימושים הראשונים של החומר לפיצוץ סלעים במכרות ומחצבות. האצבעות היו עטופות בנייר פרגמנט עבה בצבע חום. אורך החיים של האצבעות הללו היה עד 8 שנים. לאחר מכן החלה תופעה בדומה ל"הזעה" כאשר הניטרוגליצרין התחיל להיות מופרש מתוך האצבעות. במצב כזה החומר היה מסוכן מאוד ובעל פוטנציאל גבוה לפיצוץ. על מנת להביא את החומר למצבו הראשוני, היה על המשתמשים ללוש אותו. תוך כדי פעולת הלישה נפלטו גזים שהיו גורמים ללשים לכאבי ראש קשים, עילפון, אובדן התמצאות והקאות, תופעות שנמשכו מספר ימים. על מנת למנוע את תופעת "הזעת החומר" ולשמור על ריכוז אחיד של הניטרוגליצרין, היה על החיילים האחראים על המחסנים להפוך את האריזות מדי 3 חדשים. החומר היה בשימוש נרחב בצבאות הבריטי והצרפתי בזמן מלחמת העולם השנייה עד 1943, כשהוכנסו לשימוש חומרים טובים יותר, כמו TNT ובהמשך – גם הסמטקס (Semtex), שהיה בעל עוצמת פיצוץ חזקה פי 3 מזו של ה-TNT. ארגון ההגנה הצליח להשיג חומר זה בעיקר על ידי גניבות ממחסני הבריטים (בעיקר בתל השומר), וממשלוחים ברכבות בריטיות בארץ. בפעולה מסוימת הצליחו לגנוב קרוב ל-2,000 ק"ג חומר נפץ. אנשי האצ"ל והלח"י השתמשו בו, בין השאר, בפרשת דיר יאסין. הייתי חבלן, מאת עודד נגבי, הוצאת ירון גולן, 2001.
מפרץ מאטאגורדה

מפרץ מאטאגורדה (באנגלית: Matagorda Bay) הוא מפרץ הממוקם בשפך נהר קולורדו לחוף מפרץ מקסיקו במדינת טקסס שבארצות הברית. חצי האי מאטאגורדה מפריד בין המפרץ, ששטחו כ-910 קמ"ר, למפרץ מקסיקו. מעבר המים היחיד בין מפרץ מקסיקו לבין מפרץ מאטאגורדה הוא מעבר קוואלו (Cavallo). לחוף המפרץ ממוקמת העיר פורט אוקונור. שטח המפרץ מחולק בין מחוז מאטאגורדה ומחוז קאלהון. מספר מפרצים יוצאים ממפרץ מטאגורדיה: מפרץ לאוואקה (Lavaca Bay), לכיוון מערב בשפך נהר לוואקה (במפרץ זה ממוקמת העיר פורט לוואקה). מפרץ טרז פלאצ'וס (Tres Palacios Bay) בצפון מזרח מפרץ מאטאגורדה (בשפך נהר טרז פאלאצ'וס), והמפרצים טרטל (Turtle Bay), קאראנצ'ואה (Carancahua Bay), קלר (Keller Bay) וקוקס (Cox Bay). לאחר שהתגלה המפרץ על ידי המגלים הספרדים ניתן לו השם "אספיריטו סאנטו" (בספרדית: Espíritu Santo - רוח הקודש). לאחר מכן שונה שם המפרץ ל"קוסטה אי בהיה די סן ברנראדו" (Costa y Bahía de San Bernardo - חוף ומפרץ סן ברנרדו). האזכור הראשון של המפרץ (בשם "אספיריטו סאנטו") מופיע במפה שצייר אלונזו אלוורזה דה פינדה (Alonzo Álvarez de Pineda) משנת 1518. גם במפתו של אנג'ל דה וילאפאניה (Ángel de Villafañe) וחורג'ה סרון (Jorge Serón) משנת 1681 נקרא המפרץ בשם זה. רנה רובר קוולייר (René Robert Cavalier) הגיע אל המפרץ בשנת 1685, עת ניסה להגיע לנהר המיסיסיסיפי, והקים במקום את פורט סנט לואי. אלונזה דה לאון הגיע למפרץ בשנת 1689 והקים במקום מושבה נוספת. ב-31 באוקטובר וב-1 בנובמבר בשנת 1862, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, הפציץ צי האיחוד את הערים לחוף המפרץ. מדיה וקבצים בנושא מפרץ מאטאגורדה בוויקישיתוף תיאור המפרץ באתר The Handbook of Texas
SPSS

SPSS (ראשי תיבות של Statistical Package for the Social Sciences) היא אחת התוכנות הנפוצות בעולם לניתוח סטטיסטי של נתונים. בשנת 2009 שינתה החברה את שם התכנה ל-Predictive Analytics Software ‏ (PASW). התכנה פותחה לראשונה בשנת 1968 על ידי נורמן ניי, פרופסור למדעי המדינה באוניברסיטת סטנפורד. התכנה משמשת לפיענוח מחקרי שוק, סקרי לקוחות ותוכניות שיווק, ניתוח שאלונים וסקרים, ולמחקרים בתחום מדעי החברה כגון חינוך, פוליטיקה, מדעי ההתנהגות ועוד. התוכנה הבסיסית כוללת אפשרויות רבות לניתוח סטטיסטי של הנתונים, כגון: מציאת ממוצע, שכיחות ושונות, צלווח נתונים, ANOVA, בדיקת השערות, מבחן T, ניתוח מתאמים, רגרסיה ליניארית ועוד. התכנה מפותחת על ידי חברת .SPSS Inc, שבסיסה בשיקגו, אילינוי. ב-29 ביולי 2009, נרכשה SPSS על ידי IBM עבור 1.2 מיליארד דולר . בישראל מיוצגת SPSS על ידי חברת ג'ניוס מערכות. נובמבר 2006: SPSS 15.0.1 אפריל 2008: SPSS 16.0.2 דצמבר 2008: SPSS Statistics 17.0.1 מרץ 2009: PASW Statistics 17.0.2 אוגוסט 2009: PASW Statistics 18.0 אוגוסט 2010: IBM SPSS Statistics 19.0 אוגוסט 2011: IBM SPSS Statistics 20.0 אוגוסט 2012: IBM SPSS Statistics 21.0 אוגוסט 2013:IBM SPSS Statistics 22.0 מרץ 2015: IBM SPSS Statistics 23.0 מרץ 2016: IBM SPSS Statistics 24.0 יולי 2017: IBM SPSS Statistics 25.0 2018: IBM SPSS Statistics 26.0 יוני 2019: IBM SPSS Statistics 27.0 מאי 2021: IBM SPSS Statistics 28.0 ספטמבר 2022: IBM SPSS Statistics 29.0 מדיה וקבצים בנושא SPSS בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של SPSS אתר SPSS ישראל הורדת גרסת ניסיון של SPSS 22.0 PSPP -תוכנה חופשית, דומה ל-SPSS סיגל תפארת, איך לנתח נתונים בתוכנת ספסס שלב אחר שלב? מאיר אורבך, IBM רוכשת את SPSS ב-1.2 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 28 ביולי 2009 הודעה בדבר גרסת 22.0 הודעה בדבר גרסת 29.0
רוברט הופסטדטר

רוברט הופסטדטר (באנגלית: Robert Hofstadter;‏ 5 בפברואר 1915 – 17 בנובמבר 1990) היה פיזיקאי יהודי-אמריקאי. בשנת 1961 קיבל פרס נובל לפיזיקה, ביחד עם רודולף מסבאואר, על עבודתו בתחום פיזור אלקטרונים מגרעיני אטום וחקר מבנה הנוקליאונים. רוברט הופסטדטר נולד בניו יורק להורים יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית. הוא למד בסיטי קולג' של ניו יורק וסיים בהצטיינות תואר ראשון בשנת 1935 בגיל 20, וזכה בפרס קניון במתמטיקה ופיזיקה. בנוסף לכך, הוא זכה במלגת צ'ארלס. א. קופין מחברת ג'נרל אלקטריק שאיפשרה לו ללמוד פיזיקה באוניברסיטת פרינסטון, שם הוא עשה תואר שני ודוקטורט אותם סיים בשנת 1938. הוא עשה את הפוסט-דוקטורט שלו באוניברסיטת פנסילבניה לפני שהצטרף לאוניברסיטת סטנפורד שם הוא לימד בין השנים 1950 ל-1985. בתחילת 1967 השתתף בוועידה בינלאומית בענייני האטום במכון ויצמן ולקראת סוף 1967 מונה למועצת המנהלים של המכון. מספר ארדש של הופסטדטר הוא 5. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עבד בשביל הצבא האמריקאי. בשנת 1942 הוא התחתן עם ננסי גיבן, היו להם שלושה ילדים ביניהם החוקר דאגלס הופסטדטר. רוברט הופסטדטר טבע את היחידה פרמי (יחידת מידה) על שם הפיזיקאי האיטלקי אנריקו פרמי, אחד ממייסדיה של הפיזיקה הגרעינית, במאמר משנת 1956 על פיזור אלקטרונים ומבנה גרעין האטום. הוא חקר את מבנה הפרוטון והנייטרון והראה שהם מורכבים מפיונים. בשנת 1961 הופסטדטר זכה בפרס נובל לפיזיקה על עבודתו בתחום זה. בשנותיו האחרונות, הופסטדטר התעניין באסטרופיזיקה והשתמש בידע שלו על מנת לתכנן טלסקופ מבוסס קרינת גמא למצפה קומפטון לקרינת גמא על שם חתן פרס נובל לפיזיקה ארתור קומפטון. הפקולטה לפיזיקה באוניברסיטת סטנפורד מכירה בהופסטדר כאחד המדענים העיקריים שפיתחו את מצפה קומפטון. לאוניברסיטת סטנפורד יש סדרת הרצאות שנתית על שם הופסטדטר הרצאות לזכר רוברט הופסטדטר, שכוללת שתי הרצאות אחת המיועדת לקהל הרחב ואחת למדענים. פרמי (יחידת מידה) לאונרד הופסטטר מדיה וקבצים בנושא רוברט הופסטדטר בוויקישיתוף רוברט הופסטדטר, באתר פרס נובל (באנגלית) רוברט הופסטדטר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה רוברט הופסטדטר, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות. רוברט הופסטדטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רוברט הופסטדטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ועידה בין־לאומית לחקר הגרעין תיפתח בשבוע הבא במכון־וייצמן, דבר, 20 בפברואר 1967 ערך שימושי למחקרים, מעריב, 1 במרץ 1967 מועצת המנהלים של מכון וייצמן תתכנס היום ברחובות, דבר, 20 באוקטובר 1967 נקבעה תכנית להבטחת התפתחות "מכון וייצמן", דבר, 31 באוקטובר 1967 5 חתני פרס־נובל בפגישה השנתית של מכון וייצמן, מעריב, 29 בנובמבר 1968 עולם בתוך עולם, למרחב, 6 ביוני 1961 הוענקו פרסי נובל לפיסיקה וחימיה, דבר, 3 בנובמבר 1961 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תיאטרון סבוי

תיאטרון סבוי (באנגלית: Savoy Theatre) הוא West end Theater (תיאטרון בדירוג ראשון במעלה בלונדון) הממוקם ברחוב הסטרנד בווסטמינסטר, לונדון. התיאטרון נפתח ב-10 באוקטובר 1881, ונבנה על ידי ריצ'רד ד'וילי קארט. הוא נמצא היכן ששכן ארמון סבוי הישן, ושימש להצגת האופרות הקומיות מאת הצמד הידוע גילברט וסאליבן. שם התיאטרון נתן לאופרות הללו את כינוין – אופרות סבוי. בית תיאטרון זה היה התיאטרון הראשון, וגם הבניין הציבורי הראשון בעולם, אשר הואר כולו בחשמל. ב-1889 בנה ד'אוילי קרט את מלון סבוי, בצמוד לתיאטרון הסבוי. במשך שנים רבות, היה הסבוי משכנה של חברת האופרה ד'וילי קרט, ונוהלה בידי משפחת קרט יותר ממאה שנים. בשנת 1929 בנה מחדש בנו של ריצ'רד, רופרט ד'וילי קרט, את התיאטרון והתאימו לעת המודרנית. בשנת 1993 נבנה התיאטרון מחדש בגלל שרפה שפרצה בו. המבנה מוגדר כבניין רשום מדרגה II*. פרט לבכורה של המיקאדו, ושל אופרות פופולריות אחרות של גילברט וסאליבן, הציג התיאטרון מחזות ומחזות-זמר נוספים. מדיה וקבצים בנושא תיאטרון סבוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון סבוי ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון ובנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'ולה ויסטה

צ'וּלה ויסטה (באנגלית: Chula Vista) היא עיר בדרום מחוז סן דייגו שבדרום מדינת קליפורניה. העיר שוכנת מעט דרומית לסן דייגו וחיים בה 243,916 תושבים (2010). היא העיר השנייה בגודלה במחוז סן דייגו אחרי סן דייגו, ה-14 בגודלה במדינת קליפורניה וה-89 בגודלה בארצות הברית. העיר היא פרוור של סן דייגו ועל כן חלק גדול מתושביה עובדים ומבלים בסן דייגו עצמה. העיר משמשת בעיקר למגורים. בשנת 2009 דורגה צ'ולה ויסטה כעיר המשעממת ביותר בארצות הברית על ידי הירחון הכלכלי פורבס. צ'ולה ויסטה נחשבת לעיר מבוססת. תרגום השם צ'ולה ויסטה מספרדית הוא 'נוף יפה'. בשנת 1868 נקנה אזור שומם לא הרחק מהעיר סן דייגו על ידי שני יזמים: האחים פרנק ולוי קימבל. השניים גילו פוטנציאל באדמה השוממת. פרנק קימבל היה גם האחראי לסלילת מסילת רכבת סנטה פה לסן דייגו ונשיונל סיטי. מספר מנהלים בחברת 'מסילת רכבת סנטה פה' הקימו חברה שעסקה בהכשרת הקרקע למגורים. בכרוזים הם הבטיחו עיר גדולה עם רחובות ושדרות רחבות, דרכים ומסילת רכבת שיחברו אותה לסן דייגו ונשיונל סיטי המשגשגת המרוחקת רק מספר קילומטרים בודדים. המתיישבים הראשונים רכשו את האדמות בשנות ה-80 של המאה ה-19. הם התחייבו לבנות את ביתם תוך 6 חודשים מיום קבלת האדמה. בשנת 1888 נבנה 'סכר סוויטווטר' שנועד להביא מים לאזור. בשנת 1889 10 בתים כבר היו בשלב מתקדם של בניה. השם ניתן לה על ידי אחד מהמתיישבים הראשונים אשר הציע את השם לחברה שמכרה את הקרקע. תרגום השם מספרדית 'נוף יפה'. בשנת 1911 צ'ולה ויסטה הוכרזה רשמית כעיר. בתקופת מלחמת העולם השנייה הוחלט לבנות בסיס חיל אוויר אמריקאי ליד צ'ולה ויסטה. לבניית הבסיס נדרשו כ-9,000 עובדים ועל כן הגיעו הרבה תושבים עם משפחותיהם לגור בצ'ולה ויסטה. לאחר שנבנה הבסיס נשארו רוב משפחות העובדים בעיר. צ'ולה ויסטה ממוקמת בדרום מחוז סן דייגו דרומית לערים סן דייגו ונשיונל סיטי. היא גובלת בנשיונל סיטי בצפון, רנצ'ו דל ריי במזרח, קסטל פארק בדרום ומפרץ סן דייגו במערב. במהלך השנים האחרונות התפתחה צ'ולה ויסטה לכיוון מזרח. רוב השכונות החדשות שנבנות, כמו השכונות הישנות, מיועדות לאנשים ממעמד סוציו-אקונומי בינוני ומעלה, ובנוסף נבנות שכונות יוקרה. מדיה וקבצים בנושא צ'ולה ויסטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ולה ויסטה (באנגלית) צ'ולה ויסטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הליגה הלאומית בכדורמים

הליגה הלאומית בכדורמים היא הליגה הבכירה בכדורמים הישראלי. הליגה מנוהלת על ידי איגוד הכדורמים בישראל. אלופת הליגה הנוכחית לעונת 2021/2022 היא הפועל גוש זבולון. ליגה סדירה בת 3 סיבובים: כל קבוצה משחקת נגד כל קבוצה 3 פעמים. ניצחון= 2 נקודות, תיקו= נקודה, הפסד= 0 נקודות. הדירוג נקבע לפי מספר הנקודות. אם יש שוויון במספר הנקודות נקבע הדירוג על פי תוצאת המשחק (או המשחקים) בין הקבוצות. 4 הקבוצות הראשונות נכנסות למשחקי חצי גמר הפלייאוף בסדרות של הטוב מ-3 משחקים, כאשר הראשונה תשחק נגד הרביעית, והשנייה נגד השלישית. הקבוצה שדורגה במקום גבוה יותר מארחת את המשחק הראשון והשלישי. קבוצה שמנצחת ב-2 משחקים זוכה בסדרה. אם שתי הקבוצות מנצחות משחק אחד כל אחת, והמשחק השלישי נגמר בתיקו, יש הארכה. המנצחות עולות מחצי גמר הפלייאוף לגמר בסדרה של הטוב מ-3, והמנצחת בסדרה המתקיימת בבריכה נייטרלית זוכה בצלחת האליפות. *אליפות משותפת