laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לאו ז'רדים

לאונרדו "לאו" סזאר ז'רדים (בפורטוגזית: Leonardo "Léo" César Jardim; נולד ב-20 במרץ 1995 בריבייראו פרטו שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ואסקו דה גאמה מליגת העל הברזילאית. ז'רדים גדל במחלקות הנוער של אולה ברזיל וגרמיו. בשנת 2014 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של גרמיו מליגת העל הברזילאית. ב-1 ביולי 2018 הושאל ז'רדים לריו אבה מליגת העל הפורטוגלית. הוא ערך 33 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה. ב-13 ביולי 2019 חתם ז'רדים על חוזה לחמש שנים בליל מליגת העל הצרפתית. ב-1 בספטמבר 2020 הושאל למשך עונת 2020/2021 לבואבישטה מליגת העל הפורטוגלית. ב-27 בינואר 2023 חתם בוואסקו דה גאמה מליגת העל הברזילאית. מדיה וקבצים בנושא לאו ז'רדים בוויקישיתוף לאו ז'רדים, באתר Transfermarkt לאו ז'רדים, באתר Soccerway לאו ז'רדים, באתר WorldFootball.net לאו ז'רדים, באתר FootballDatabase.eu לאו ז'רדים, באתר ESPN Le LOSC recrute le gardien brésilien, Léo Jardim באתר הרשמי של ליל, 13 ביולי 2019 (בצרפתית) Boavista anunciado Guarda-redes Leo Jardim באתר A Bola, ‏ 1 בספטמבר 2020 (בפורטוגזית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לאו ז'רדים".
ויס (אי)

ויס (בקרואטית: Vis) הוא אי קטן בריבונות קרואטיה הממוקם בים האדריאטי. הוא משתייך למחוז ספליט-דלמטיה (אנ'). האי הוא הנקודה המיושבת הרחוקה ביותר מחופי קרואטיה. מספר תושביו היה 3,617 (2011). שטחו הוא 90 קילומטר רבוע. הנקודה הגבוהה ביותר בו היא פסגת ההר הום (אנ'), הנמצאת בגובה של 587 מטר מעל פני הים. באי קיימים שני יישובים - ויס במזרח, שבו מתגוררים רוב תושבי האי, וקומיז'ה (אנ') במערב. האי היה מיושב מאז התקופה הנאוליתית. תחילה (מהמאה ה-4 לפני הספירה) נשלט על ידי היוונים הקדמונים ומאוחר יותר על ידי הרומאים. במאה ה-1 לפני הספירה נשלט על ידי הליבורנים. עד 1797 נשלט האי על ידי הרפובליקה של ונציה. לאחר שלטון קצר של ממלכת איטליה הנפוליאונית עבר האי ב-1814 לידי האימפריה האוסטרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה (1918-‏1921) היה בשלטון איטליה ואז נמסר לממלכת יוגוסלביה לפי תנאי הסכם רפאלו. ב-1811 ניטש בקרבת האי קרב ליסה הימי ביו בריטניה לבין צרפת. ב-1866 נערך קרב ימי נוסף בשם זה בין אוסטריה לבין איטליה. במלחמת העולם השנייה נשלט האי על ידי איטליה (1941-‏1943) ולאחר מכן שוחרר על ידי הפרטיזנים היוגוסלביים. ב-1943–‏1944 פעלה ממנו שייטת בריטית. כלי טיס של בעלות הברית פעלו משדה תעופה קטן באי, ששימש גם לנחיתות חירום של מטוסיהן. בנוסף שהה באי לזמן מה מטהו של הגנרל טיטו, מנהיג הפרטיזנים היוגוסלביים. לאחר המלחמה ועד 1989 שימש האי כבסיס ימי של הצי היוגוסלבי. ב-1991 עבר האי לריבונות קרואטיה העצמאית. נותרו בו שרידים צבאיים רבים - מנהרות, בונקרים ובסיס צוללות. ענפי הכלכלה העיקריים באי הם חקלאות, דיג ותיירות. גפנים נטועים על פני כ-20 אחוזים מהשטח המעובד באי. הים סביב האי עשיר בדגה וקיימים בו מפעלי עיבוד לשלל הדיג. דייגי קומיז'ה פיתחו במאה ה-16 דגם של סירת דיג - פלקושה (אנ') - שהיה כה מוצלח עד כי שימש עד מחצית המאה ה-20. הגישה לאי נעשית בכלי שיט בלבד מקרואטיה ומאיטליה. העיירה ויס והמפרץ מערת טיטו בסיס הצוללות מדיה וקבצים בנושא ויס בוויקישיתוף האי ויס, באתר ויקימסע
עונת 2010/2011 בליגת המשנה ההולנדית

עונת 2010/2011 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-55 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, ואלבייק העפילה לליגה הראשונה. על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה בתחילה 18 קבוצות אך לאחר התפרקות רוסנדאל נותרו 17 קבוצות, 15 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, ואלבייק וספרטה רוטרדם, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 וזוכת הפלייאוף זכו בכרטיס לליגה הראשונה. מועדון הכדורגל אומניוורלד שינה את שמו לאלמיירה סיטי. לזוולה הורדה 1 נק' עקב אי עמידה בחוקים הפיננסים לפיינדאם ודורדרכט 90 הורדו 4 נק' עקב אי עמידה בחוקים הפיננסים לקמבור הורדו 3 נק' עקב אי עמידה בחוקים הפיננסים למאסטריכט הורדו 8 נק' עקב אי עמידה בחוקים הפיננסים לאפלדורן הורדו 9 נק' עקב אי עמידה בחוקים הפיננסים לפורטונה סיטארד הורדו 2 נק' עקב אי עמידה בחוקים הפיננסים רוסנדאל הוכרזה כפושטת רגל אלמיירה סיטי שסיימה במקום האחרון נשארה בליגה עקב התפרקותה של רוסנדאל לאלמיירה סיטי הורדו 6 נק' עקב אי עמידה בחוקים הפיננסים זוולה גברה 7-6 על קמבור לאחר סיום הארכה
ריימונד לפארד

ריימונד ג'ון לפארד (באנגלית: Raymond John Leppard;‏ 1 באוגוסט 1927 – 22 באוקטובר 2019) היה מנצח ונגן צ'מבלו בריטי. במהלך שנות ה-60 מילא לפארד תפקיד חשוב בהתחדשות העניין במוזיקה של תקופת הבארוק, בייחוד בהחייאת האופרה הבארוקית, שלפארד נמנה עם ראשוני המנצחים החשובים שהעלו אותה בתקופה המודרנית. לפארד נולד בלונדון וגדל בבאת'. למד צ'מבלו וויולה בטריניטי קולג', קיימברידג', שם היה פעיל גם כמנצח מקהלה ושימש מנהל מוזיקלי לאגודה הפילהרמונית של קיימברידג'. בשנת 1952 הופיע לראשונה בלונדון, ובהמשך ניצח על אנסמבל לפארד, שהקים בעצמו. הוא יצר קשר קרוב עם תזמורת גולדבורו, שהייתה בשנת 1960 לתזמורת הקאמרית האנגלית. הוא הופיע גם ברסיטלים כנגן צ'מבלו והיה חבר בסגל המורים בטריניטי קולג' ומרצה למוזיקה משנת 1958 עד 1968. התעניינותו במוזיקה עתיקה הניעה אותו לערוך להוצאה מחודשת כמה פרטיטורות מאותה תקופה. בעיני מוזיקולוגים הוצאות אלה שנויות במחלוקת, אך ביצועיו היו חשובים להצגת יצירות מופת אופראיות מוקדמות לקהל הרחב. הפקתו ל"הכתרת פופאה" של מונטוורדי הוצגה בפסטיבל גליינדבורן בניצוחו, בשנת 1962. בהמשך לכך טיפל בשנים הבאות בעוד אופרות משל מונטוורדי, כמו גם באופרות של פרנצ'סקו קאוואלי. בנובמבר 1969 הופיע לראשונה בארצות הברית כשניצח על מקהלת וסטמינסטר ועל הפילהרמונית של ניו יורק. באירוע זה הופיע גם כסולן בקונצ'רטו לצ'מבלו ברה מז'ור של היידן. בשנת 1973 התמנה למנצח ראשי של תזמורת BBC הצפונית (אחר כך הפילהרמונית של ה-BBC) במנצ'סטר, משרה בה התמיד עד 1980. לפארד ניצח גם על "בילי באד" של בריטן במטרופוליטן אופרה ובאופרה של סן פרנסיסקו ועל אלקסטה ואלקינה באופרה העירונית של ניו יורק. כמו כן ניצח בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ובפריז, המבורג, סנטה פה, סטוקהולם וז'נבה. בגליינדבורן ניצח על ביצוע בכורה עולמי של "זריחת הירח" מאת ניקולס מו. משנת 1987 עד 2001 כיהן לפארד כמנהל המויקלי של התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס. בשנים 2004–2006 הוא שימש יועץ מוזיקלי לתזמורת לואיוויל. ריימונד לפארד קיבל אותות כבוד על פועלו בבריטניה ובאיטליה. נפטר ב-22 באוקטובר 2019. ריימונד לפארד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריימונד לפארד, באתר AllMusic (באנגלית) ריימונד לפארד, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריימונד לפארד, באתר Discogs (באנגלית) Wakin, Daniel J. (2019-10-22). "Raymond Leppard, Versatile Maestro Who Led Baroque Revival, Dies at 92". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-10-23.
ילדה סוכר

"ילדה סוכר" הוא שיר פופ ישראלי של המוזיקאי מוקי, אשר כתב, הלחין, ועיבד אותו יחד עם פילוני. השיר יצא לאור כחלק מאלבום הבכורה של מוקי, "שמע ישראל". בראיון עם מוקי, הוא חושף את ההשראה מאחורי "ילדה סוכר", אומר שהשיר נכתב כשאשתו נבל, טרם נישואיהם, נסעה לניו יורק לשנה. הוא סיפר כי השיר נכתב עליה, אך מדגיש כי אינו כותב שירים על דברים ספציפיים או חוויות נקודתיות, אלא מתייחס לשיר כאל עולם בזעיר אנפין, המשקף את ראיית העולם האישית שלו. לדבריו, כתיבה על חוויות מסוימות אינה פועלת עבורו, שכן בסופו של דבר, הוא מוצא עצמו כותב רק על עצמו. השיר הוצג לראשונה כמועמד למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' ב-7 ביולי 2002. מוקי, אשר עד אז לא היה מוכר במיוחד בזירה המוזיקלית, הפך לפנים ידועות בעקבות השיר, אשר זכה להצלחה רבה בקרב הקהל הישראלי. במהלך הזמן שבו הוצג השיר במצעדים השבועיים של רשת ג', הוא צבר פופולריות רבה ונמשך במצעד למשך עשרה שבועות, מ--14 ביולי עד 13 באוקטובר 2002. בשיאו, ב-11 באוגוסט 2002, השיר הגיע לפחות למקום השלישי. במצעד השנתי של רשת ג' לשנת 2002, דורג השיר במקום ה-21. מוקי, היוצר של השיר, זכה בתואר "תגלית השנה" במצעד זה, תוך שהשיר הופך לאחד מהסימנים המוזיקליים הבולטים של אותה תקופה. בנוסף להצלחתו במצעדים השבועיים, השיר "ילדה סוכר" זכה להכרה גם במסגרות אחרות. במצעד השנתי של גלי צה"ל דורג במקום העשירי, ובפסקול העשור קיבל את המקום ה-80, מה שמבהיר את השפעתו הרחבה על תרבות. אסי טוחן, מוקי מול המראה: "אני מכיל בתוכי את הילד הרע ואת הילד הטוב. זה לא מתנגש", באתר ynet, 2 במאי 2022 ילדה סוכר – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
אלכסנדר שירווינדט

אלכסנדר אנטולייביץ' שירווינדט (ברוסית: Алекса́ндр Анато́льевич Ши́рвиндт ‏; 19 ביולי 1934, מוסקבה – 15 במרץ 2024, מוסקבה) היה שחקן קולנוע ותיאטרון, במאי תיאטרון, סופר סובייטי ורוסי, ממוצא יהודי. בשנת 1989 הוענק לו תואר האמן העממי של הפדרציה הרוסית. בעל כל ארבע דרגות של עיטור ההצטיינות למען המולדת. אלכסנדר שירווינדט נולד ב-19 ביולי 1934 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו ניגן בתזמורת של תיאטרון בולשוי ואמו הייתה שחקנית תיאטרון. שירוונדט סיים לימודי בית ספר במוסקבה והתקבל ללימודים בבית ספר לאמנות הבמה על שם שצ'וקין. הוא סיים את הלימודים בשנת 1956 והתקבל לתיאטרון במוסקבה. בשנת 1957 הוא התחתן. בנו מיכאיל נולד בשנת 1958. הוא שחקן ואיש טלוויזיה. בשנת 1957 שירווינדט התקבל לצוות של תיאטרון לנקום ופעל שם עד לשנת 1967 כאשר עבר ל"תיאטרון על מאלי ברוני". משנת 1946 הוא התחבר עם מיכאיל דרז'אבין, גם הוא שחקן תיאטרון. בהמלצתו בשנת 1970 שירווינדט עבר ל"תיאטרון סאטירה" בו עבד עד סוף הקריירה. בשנת 1970 הוא ביים מחזה "תתעורר ותשיר" ביחד עם מארק זכארוב. בשנת 1973 ביחד עם אנדריי מירונוב הוא ביים הצגה על פי מחזה של גריגורי גורין וארקדי ארקנוב "הקומדיות הקטנות של בית גדול". בשנת 2000 שירווינדט מונה למנהל אמנותי של התיאטרון בו עבד וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2021. בשנת 1957 שירווינדט החל ללמד בבית ספר לתיאטרון בו למד, מונה לפרופסור בשנת 1995. בין תלמידיו היו אלכסנדר אולשקו ושחקנים ידועים נוספים. בנוסף לעבודה בתיאטרון שירווינדט הצטלם בסרטי קולנוע שיבת המוסקטרים, או אוצר הקרדינל מאזארן, צחוק הגורל, צחוק הגורל 2 ועוד. בטלוויזיה הוא הנחה מספר תוכניות. בשנת 1989 על פעילותו תחום אמנות הבמה שירווינדט קיבל תואר האמן העממי של הפדרציה הרוסית. הוא בעל כל ארבע דרגות של עיטור ההצטיינות למען המולדת. הוא גם קיבל מספר פרסים רוסים בתחום תיאטרון, לרבות פרס של הקהילה היהודית על מפעל חיים בשנת 2018 ופרס מסכת הזהב בשנת 2019. בשנת 2023 הוענק לו פרס ניקה על מפעל חיים. בשנת 1983 נקרא על שמו אסטרואיד (6767) Shirvindt. אלכסנדר שירווינדט נפטר ב-15 במרץ 2024 בגיל 89 מאי-ספיקת לב. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר שירווינדט בוויקישיתוף אלכסנדר שירווינדט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר שירווינדט, באתר MusicBrainz (באנגלית) ביוגרפיה (ברוסית) "Умер актер Александр Ширвиндт, «король флегматичного юмора»". BBC News Русская служба (ברוסית). נבדק ב-2024-05-12.
האנגיקיוט

האנגיקיוט (באיסלנדית: Hangikjöt, מילולית: "בשר תלוי") הוא מאכל חגיגי מסורתי באיסלנד, המוגש בחג המולד. המאל עשוי מבשר כבש, בשר טלה או בשר סוס מעושן איסלנדי. מבושל ומוגש חם או קר בפרוסות, באופן מסורתי עם תפוחי אדמה ברוטב בשמל ואפונה ירוקה, או בפרוסות דקות על לחם כגון פלטקאקה (אנ') או רוגבראוד (אנ') או לאופאבראוד.(אנ') הוא לוקח את שמו מהמסורת הישנה של עישון מזון על מנת לשמר אותו באמצעות תלייתו על קורותיה של סככת עישון. לפעמים, פיסות חוט נוכחות בבשר, לאחר שהחוט נקשר סביב הבשר כדי לדחוס אותו ולהחזיק אותו יחד בזמן העישון; החוטים לא נאכלים כמובן. ישנם מספר סוגים של האנגיקיוט. הבשר יכול להגיע מחלקים שונים של הכבש, אך הנפוץ ביותר הוא הרגליים האחוריות. רגל שלמה על העצם, עם שכבת שומן נאותה, נחשבת בעיני רבים לטוב מכולם, אם כי אחרים מעדיפים את הנוחות של גליל בשר ללא עצמות או רוצים לקצץ את רוב השומן. בשנים האחרונות הפכו לזמינים סוגים נוספים, כמו האנגיקיוט "מעושן פעמיים" (TviReykt), כלומר טלה או כבש שעושנו במשך תקופה ארוכה יותר ודומים יותר בטעמם להאנגיקיוט הכפרי הישן שלעיתים קרובות היה תלוי גבוה מעל אש המטבח. במשך חודשים רבים. המאכל הזה מוגש בדרך כלל נא בפרוסות דקות, לפעמים בצורה דומה לפרושוטו האיטלקי, עם מלון. האנגיקיוט מסחרי מודרני הוא בדרך כלל מעושן קלות למדי. שני הסוגים העיקריים מעושנים עם עץ שדר איסלנדי או עם גללי צואת כבשים מיובשים. סקר שנערך ב-2013 קבע שכ-90% מכלל האיסלנדים אוכלים האנגיקיוט לפחות פעם אחת במהלך החגים. בשר כבש מעושן ידוע בתור macon בבריטניה, אך אינו נפוץ. רשימת מנות טלה רשימת מזונות מעושנים Traveller's Guide: Iceland Independent UK. Retrieved 27 November 2013 Making Laufabraud (אורכב 04.12.2013 בארכיון Wayback Machine) Iceland Review. Retrieved 27 November 2013 Dining in Iceland Retrieved 27 November 2013 The Encyclopaedia of Icelandic Holidays Grapevine Iceland. Retrieved 27 November 2013 Iceland Invite Tourists To Dine At Eldhús Huffington Post. Retrieved 27 November 2013 How to cook traditional Icelandic Christmas meal (אורכב 20.12.2021 בארכיון Wayback Machine) Wow Iceland Magazine. Retrieved 27 November 2013 Christmas in Iceland (אורכב 02.12.2013 בארכיון Wayback Machine) Iceland Official Website. Retrieved 27 November 2013 Icelandic cuisine (אורכב 08.02.2018 בארכיון Wayback Machine) Iceland TV. Retrieved 27 November 2013
העיר העתיקה של טבריה

העיר העתיקה של טבריה, שקרויה על שם הקיסר הרומי טיבריוס, היא אחת מהערים ההיסטוריות והארכאולוגיות החשובות בישראל. העיר נוסדה על ידי הורדוס אנטיפס, בנו של המלך הורדוס בשנת 20 לספירה, ושימשה כבירת ממלכתו. רוב השרידים בעיר העתיקה של טבריה עודם נסתרים מתחת לאדמה בעיקר באזור הדרומי שלה. ב-1990 נחשף תיאטרון רומי עצום, המראה על התכלית התרבותית שהייתה לתושבי העיר היהודית הזו תחת השלטון הרומי. גילוי זה, שלא הוזכר במקורות ההיסטוריים, מעיד על הפתיחות התרבותית והחברתית ששררה במקום. אך התרגשות זו נבלמה לאחר שהפרויקט נעצר והאתר ננטש. בין השאר נחשפו בחפירות לגילוי התיאטרון מטמון מטבעות גדול וגם מבנים שונים ובהם בית מרחץ מפואר עם רצפת פסיפס מרהיבה, בתי כנסת, שער העיר ושוק עתיק. מעל העיר בפסגת הר ברניקי, התגלו שרידי כנסייה ומצודה מהתקופה הביזנטית. חוקרים טוענים שבעת המרד הגדול הוקמו בטבריה מערות מסתור והתושבים חיזקו את ביצורי העיר מתוך הכנה לעימות עם הכובש הרומי. הדילמה אם להתנגד או להיכנע שסעה את הקהילה, אך בסופו של דבר המתונים השפיעו וכאשר הכוחות הרומיים הגיעו נפתחו לפניהם שערי העיר והם הוזמנו להיכנס ללא קרב. במחצית השנייה של המאה ה-2, לאחר ניצחון הרומאים במרד בר כוכבא, רבי שמעון בר יוחאי טיהר את טבריה מטומאת המתים, דבר שהופך את העיר למושב של תלמידי חכמים. לקראת סוף המאה, רבי יהודה הנשיא מעביר את מקום מושבו מציפורי לטבריה. בשנת 351 פרץ מרד גאלוס, ומערות המפלט שימשו חלק מתושבי העיר. רבי יוחנן ייסד בטבריה את "בית המדרש הגדול" שבו לפי המסורת נכתב רוב התלמוד הירושלמי. בעקבות כך, טבריה הפכה למרכז רוחני ותורני ליהדות ארץ ישראל וליהדות התפוצות, תקופה שנארכה מאות שנים. במאה ה-6 במהלך תקופת הגאונים הוקמה בטבריה ישיבת ארץ ישראל יורש הסנהדרין, במהלך תקופה זה העיר פרחה כמרכז של פיוט, דרשה, כתיבה וניקוד. הניקוד העברי המכונה "ניקוד טברייני" נקרא על שם העיר. 20 לספירה: ייסוד העיר על ידי הורדוס אנטיפס. 61 לספירה: סופחה לממלכת אגריפס השני. 67 לספירה: בוצרה בחומות בפרוץ המרד הגדול נגד הרומאים. המאה ה-2 לספירה: רבי שמעון בר יוחאי טיהר את העיר מטומאת קברים, הופך אותה למרכז תורני. המאה ה-7: כיבוש טבריה על ידי המוסלמים, הופכת לבירת "מחוז הירדן". 749: רעידת אדמה קטלנית, ידועה כ"רעש שביעית", מחריבה חלקים נרחבים מהעיר בנוסף לבית שאן רמלה וחלקים מירושלים. 1099: כיבוש טבריה על ידי הצלבנים, הופכת לבירת נסיכות הגליל. 1187: טבריה חוזרת לידי מוסלמים לאחר הקרב בקרני חיטין. 1247: נפילה לידי הממלוכים, שנשארת תחת שלטון מוסלמי עד כיבוש הארץ על ידי הבריטים. תולדות העיר טבריה, באתר טבריה "פנינה ארכיאולוגית": בטבריה מקווים ששימור העיר העתיקה ימשוך תיירים - וואלה! חדשות, באתר וואלה!, ‏2016-03-20
לובסקוס

לובסקוס (בנורווגית: Lapskaus; בשוודית: Lapskojs; בדנית: Labskovs) הוא תבשיל סקנדינבי סמיך העשוי מבשר ותפוחי אדמה. ישנן וריאציות רבות של לובסקוס. המנה עשויה להיות מבשר טרי או שאריות ממנות בשר אחרות (בדרך כלל בשר בקר או בשר כבש, אך לפעמים גם בשר עוף, בשר חזיר או שינקן) ותפוחי אדמה. מרכיבים אופייניים נוספים הם ירקות (כגון גזר, בצל, כרישה, שורש סלרי ורוטבגה), תבלינים (כגון פלפל שחור או זנגביל), מלח ועשבי תיבול. לובסקוס או לפסקאוס קשור אולי (מבחינה היסטורית ואטימולוגית) ללובסקוז, נזיד או תבשיל של מלחים אירופיים המזוהה מאוד עם נמלים מרכזיים כמו ליברפול. מנות דומות כוללות גם את lapskoussi הפיני או labskaus של המטבח הגרמני. המנה מופיעה גם במטבח האמריקאי הנורווגי. בשנת 1970, לפסקאוס היה חלק מ"התפריט הרשמי של הימאים" של קו אמריקה הנורווגי. עד שנות ה-80, השדרה השמינית של ברוקלין (במיוחד בין הרחובות ה-50 לבין ה-60) הייתה ידועה בשם " שדרות לפסקאוס" בהתייחס לאוכלוסייה הנורווגית-אמריקאית הרבה באזור. האש (אוכל) - מנה קולינרית של בשר קצוץ, תפוחי אדמה ובצל מטוגן סקאוז (אוכל) - תבשיל העשוי מבשר, תפוחי אדמה ובצל לובי (אוכל) - תבשיל העשוי מעוף, בקר ותפוחי אדמה Lurie, April (2009). Dancing in the Streets of Brooklyn. Dell Yearling. ISBN 978-0385729420. Scott, Astrid Karlsen (2011). Authentic Norwegian Cooking. Skyhorse Publishing. ISBN 978-0963433978. Sinclair, Charles Gordon (1998). International Dictionary of Food and Cooking. Routledge. ISBN 978-1579580575. מדיה וקבצים בנושא לובסקוס בוויקישיתוף "Lapskaus: a Hearty Norwegian Stew". Nordic Nibbler. 8 בנובמבר 2010. נבדק ב-2020-03-01. {{cite web}}: (עזרה) Sandvold, Irene O. (2011). Gudrun's Kitchen: Recipes from a Norwegian Family. et al. Wisconsin Historical Society|Wisconsin Historical Society Press. pp. 87–89. Chotzinoff Grossman, Anne; Grossman Thomas, Lisa (1997). Lobscouse & Spotted Dog: Which It's a Gastronomic Companion to the Aubrey/Maturin Novels. W.W. Norton. pp. 18–19. "Lobscouse". Nordic Diner. 11 בפברואר 2016. נבדק ב-2020-03-01. {{cite web}}: (עזרה) "Lapskaus Boulevard, a tale about Norwegians in Brooklyn, NY". transparent.com. 7 בנובמבר 2011. נבדק ב-2020-03-01. {{cite web}}: (עזרה) Yarrow, Andrew L. (1991-03-17). "In Brooklyn, Wontons, Not Lapskaus". The New York Times. Benardo, Leonard; Weiss, Jennifer (2006). Brooklyn by Name: How the Neighborhoods, Streets, Parks, Bridges, and More Got Their Names. New York University Press. p. 145.
ישראל יעקובובסקי

ישראל סמיונוביץ' יעקובובסקי (ברוסית: Изра́иль Семёнович Якубо́вский ; ‏ (1924–1944) היה קצין יהודי סובייטי, מפקד מחלקת נ"ט ברגימנט המשמר ה-6 של דיוויזיית המשמר השנייה בארמייה ה-56 בחזית צפון הקווקז) בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. גיבור ברית המועצות. נולד בעיר צ'רקסי במשפחה יהודית. לאחר שסיים 7 שנות לימוד של בית הספר, עבד כמסג במפעל. לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות התפנה עם הוריו לאוזבקיסטן. המשפחה התיישבה בסמרקנד. בסוף 1942 גויס יעקבובסקי לצבא האדום. בשנת 1943 סיים קורס קצינים בטשקנט. נמצא בחזית מאז ספטמבר 1943. הוצב לשרת כמפקד מחלקת נ"ט בצפון הקווקז. בנובמבר 1943 דיוויזיה, בה שירת יעקובובסקי, השתתפה בנחיתה בחצי-האי קרצ' (החלק המזרחי של חצי האי קרים). על יעקובובסקי הוטל לפקד על השתלטות והחזקה של קטע חוף. לצורך כך, בנוסף למחלקת נ"ט שבפיקודו תוגברה בשתי מחלקות רובאים. בלילה של ה-2 בנובמבר הכוח בפיקודו של יעקובובסקי הונחת מהסירות ליד הכפר ז'וקובקה, בפאתי העיר קרץ'. הלוחמים התבצרו בחוף ואבטחו אותו, בהמתנה להנחתת כוחות נוספים. במשך כל הלילה הותקף הכוח בפיקודו של יעקובובסקי באשר מרגמות. עם עלות השחר ניסו הגרמנים מספר פעמים להסתער עליהם, אך כל פעם נהדפו. בצהרי היום החלה התקפה משולבת על הכוח של יעקובובסקי. הלוחמים המותשים החלו לסגת מהעמדות. ישראל יעקובובסקי, קם והסתער על הגרמנים התוקפים, תוך מתן דוגמה אישית לחייליו. הנסיגה הופסקה והחיילים יצאו להתקפת נגד אחרי מפקדם. בסופו של דבר הכוח של יעקובובסקי הצליח להחזיק מעמד עד להנחתת תגבורות נוספות במקום. כעבור יומיים נפצע יעקובובסקי קשה בקרב ופונה מחצי האי אל בית חולים צבאי בקווקז. לאחר שהחלים מפציעתו, הוא שובץ כמפקד מחלקה ביחידת חל רגלים בחזית הבלארוסית הראשונה. נפל בקרב ב־10 באפריל 1944, ליד הכפר סמוליצה שבמחוז מוהילב. ב-16 במאי 1944 על תפקודו יוצא דופן ועל גבורתו בקרבות בחצי האי קרץ' עוטר ישראל יעקובובסקי (לאחר מותו) בתואר גיבור ברית המועצות. רחוב בעיר סמרקנד נקרא על שמו. מדיה וקבצים בנושא ישראל יעקובובסקי בוויקישיתוף ביוגרפיה של ישראל יעקובובסקי באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית)
סקולרפדיה

סקולרפדיה (Scholarpedia) היא אנציקלופדיה מקוונת מבוססת ויקי בשפה האנגלית עם תכונות המשויכות בדרך כלל לכתבי עת אקדמיים מקוונים בגישה פתוחה, שמטרתה לרכז תוכן איכותי במדע וברפואה. מאמרים של Scholarpedia נכתבים על ידי מחברים מומחים מוזמנים או מאושרים והם כפופים לביקורת עמיתים. Scholarpedia מפרטת את השמות והשיוכים האמיתיים של כל המחברים, האוצרים והעורכים המעורבים במאמר. תהליך ביקורת עמיתים (שיכול להציע שינויים או תוספות, ויש לבצע אותו לפני פרסום המאמר) הוא אנונימי. מאמרי Scholarpedia מאוחסנים במאגר מקוון, וניתן לצטט אותם כמאמרי כתב עת קונבנציונליים (ל-Scholarpedia יש את מספר ISSN ISSN 1941-6016). מערכת הציטוטים של Scholarpedia כוללת תמיכה במספרי גרסאות. הפרויקט נוצר בפברואר 2006 על ידי יוג'ין מ. איזיקביץ', בזמן שהיה חוקר במכון למדעי המוח, סן דייגו, קליפורניה. איזיקביץ' משמש גם כעורך הראשי של האנציקלופדיה. אתר האינטרנט הרשמי של סקולרפדיה (באנגלית) סקולרפדיה, העמוד הראשי סקולרפדיה, ברשת החברתית פייסבוק סקולרפדיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
נחל גשרון

נַחַל גִּשְׁרוֹן (בערבית: وادِي جسرية – ואדי ג'סריה) הוא נחל אכזב בהרי אילת. יובליו העליונים מתחילים באזור ראס א־נקב שליד מעבר נטפים. הנחל יורד בתלילות עד שפכו לים האדום בטאבה שבמצרים. בנחל מסלולי הליכה למטיילים לאורך חלקיו העליונים, מהם ישנה תצפית על נופיו. בנחל יש מספר מצוקים בהם ניתן לבצע גלישת מצוקים. בנחל מתחיל המקטע האחרון של שביל ישראל, שנגמר בבית ספר שדה אילת שלמרגלות הר צפחות. מדיה וקבצים בנושא נחל גשרון בוויקישיתוף נחל גשרון - מסלול טיול מפורט באתר טיולי - טיולי משפחות טיול בנחל גשרון בynet ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תרמודינמיקה לא בשיווי משקל

תרמודינמיקה לא בשיווי משקל (באנגלית: Non-equilibrium thermodynamics) היא ענף של תרמודינמיקה העוסק במערכות פיזיקליות שאינן בשיווי משקל תרמודינמי אך ניתן לתאר אותן במונחים של גדלים מאקרוסקופיים (משתני מצב לא בשיווי משקל) המייצגים אקסטרפולציה של המשתנים המשמשים לציון המערכת בשיווי משקל תרמודינמי. תרמודינמיקה לא בשיווי משקל עוסקת בתהליכי הובלה (אנ') ובקצבי התגובות הכימיות. כמעט כל המערכות המצויות בטבע אינן בשיווי משקל תרמודינמי, שכן הן משתנות או ניתנות להפעלה כך שיתנו לאורך זמן, והן כפופות באופן רציף ובלתי רציף לשטף של חומר ואנרגיה אל ומן מערכות אחרות וכן עשויות לקיים תגובות כימיות. עם זאת, ניתן להחשיב מערכות ותהליכים רבים כבעלי שיווי-משקל מקומי, ובכך לאפשר תיאור שלהן על ידי תרמודינמיקה שאינה בשיווי משקל המוכרת כיום. אף על פי כן, חלק מהמערכות והתהליכים הטבעיים נותרים מעבר להיקף של שיטות תרמודינמיות שאינן בשיווי משקל בשל קיומה של דינמיקה לא וריאציונית, שבה אובד המושג של אנרגיה חופשית. המחקר התרמודינמי של מערכות שאינן בשיווי משקל מצריך מושגים כלליים יותר מכפי שעוסקים בהם בתרמודינמיקה של שיווי משקל. הבדל מהותי אחד בין תרמודינמיקה בשיווי משקל לתרמודינמיקה לא בשיווי משקל טמון בהתנהגותן של מערכות לא-הומוגניות. כדי ללמוד על מערכות אלה נדרש ידע על קצבי תגובה שאינם נחשבים בתרמודינמיקה של שיווי משקל של מערכות הומוגניות. הבדל מהותי נוסף וחשוב מאוד הוא הקושי, בהגדרת המושג אנטרופיה ברגע מסוים בזמן במונחים מקרוסקופיים עבור מערכות שאינן בשיווי משקל תרמודינמי. עם זאת, ניתן לעשות זאת באופן מקומי, והאנטרופיה המקרוסקופית תינתן לאחר מכן על ידי האינטגרל של צפיפות האנטרופיה המוגדרת מקומית. נמצא שמערכות רבות מחוץ לשיווי משקל גלובלי עדיין מצייתות למושג שיווי משקל מקומי. תרמודינמיקה לא-בשיווי משקל יושמה בהצלחה כדי לתאר תהליכים ביולוגיים כגון קיפול חלבונים והובלה דרך ממברנות. הוא משמש גם כדי לתת תיאור של הדינמיקה של ננו-חלקיקים, שיכולים להיות מחוץ לשיווי משקל במערכות שבהן מעורבים קטליזה והמרה אלקטרוכימית. כמו כן, רעיונות מהתרמודינמיקה לא בשיווי משקל ומהתיאוריה האינפורמטית של האנטרופיה הותאמו לתיאור מערכות כלכליות כלליות. מערכת מורכבת ארגון עצמי היסטוריה של התרמודינמיקה Nonequilibrium Thermodynamics of Small Systems - PhysicsToday.org Baranowski, B. (April 1991). "Non-equilibrium thermodynamics as applied to membrane transport". Journal of Membrane Science. 57 (2–3): 119–159. doi:10.1016/S0376-7388(00)80675-4 Pokrovskii, Vladimir (2011). Econodynamics. The Theory of Social Production. Springer, Dordrecht-Heidelberg-London-New York. Chen, Jing (2015). The Unity of Science and Economics: A New Foundation of Economic Theory. Springer.
טנסי ויסקי

טנסי ויסקי (באנגלית: Tennessee whiskey) הוא סוג של בורבון המסונן דרך פחם מעץ אדר הסוכר. בדומה לשאר סוגי הבורבון הוא עשוי מ-51% תירס לפחות ומיושן בחביות עץ אלון חרוכות, אך שאר סוגי הבורבון לא מסוננים דרך פחם. תהליך הסינון ידוע בשם "תהליך מחוז לינקולן" (אנ') על שם מחוז לינקולן בטנסי. סינון זה מעדן את טעם הוויסקי באופן ניכר ומשאיר בו טעם ייחודי ומעט מתוק יותר מסוגי בורבון אחרים. ג'ק דניאל'ס ג'ורג' דיקל (George Dickel) מדריך הוויסקי (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.