laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 1990

השחקן הטוב ביותר זוכה: ג'ון ת'או – "המפקח מורס" (ITV) מועמדים: ג'וס אקלנד – First And Last; ג'ון גילגוד – Summer's Lease; אלפרד מולינה – The Accountant השחקנית הטובה ביותר זוכה: דיאנה ריג – "אהבת אם" מועמדים: פגי אשקרופט – She's Been Away; ג'ודי דנץ' – Behaving Badly; גוון טיילור – A Bit of a Do הקומדיה הטובה ביותר (תוכנית או סדרה) זוכה: Blackadder Goes Forth מועמדים: After Henry; The New Statesman; "על שוטים ואנשים" הופעת הבידור הקל הטובה ביותר זוכה: רואן אטקינסון – Blackadder Goes Forth מועמדים: בארי המפריז – The Dame Edna Experience ; דייוויד ג'ייסון – "על שוטים ואנשים"; ויקטוריה ווד – Victoria Wood סדרת הדרמה הטובה ביותר זוכה: "טראפיק" מועמדים: "המפקח מורס" (ITV); "אהבת אם"; Summer's Lease דרמה יחידה הטובה ביותר זוכה: The Accountant מועמדים: האריס המפציץ; First And Last; She's Been Away סיקור חדשותי הטוב ביותר זוכה: BBC News – Square Massacre מועמדים: BBC Berlin Wall Coverage; BBC Nine O'Clock News – Kate Adie Secret Report from Chinese Hospital; ITN Coverage of Romania Best Factual Series זוכה: Forty Minutes מועמדים: Arena (BBC / BBC2); מסביב לעולם בשמונים יום; World in Action Flaherty Award for Single Documentary זוכה: First Tuesday – Four Hours In My Lai מועמדים: Everyman: Romania – State of Fear; Lost Children of The Empire; Viewpoint '89: Cambodia – Year 10: A Special Report by John Pilger Huw Wheldon Award for Arts Programme or Series זוכה: Omnibus: Art In The Third Reich מועמדים: Arena – Tales From Barcelona (BBC / BBC2); The South Bank Show –— בארי המפריז; The South Bank Show – דסטין הופמן תוכנית או סדרת הבידור הקל הטובה ביותר זוכה: Clive James On The '80s מועמדים: The Dame Edna Experience; ויקטוריה ווד; של מי השורה הזאת בכלל? התוכנית הדוקומנטרית החינוכית הטובה ביותר זוכה: The Really Wild Show מועמדים: Blockbusters; Choices: Who'd Be a Woman; Scene: My Brother David תוכנית הבידור או הדרמה לילדים הטובה ביותר זוכה: Maid Marian and her Merry Men מועמדים: העי"ג; דברי ימי נרניה ; Woof פרס התוכנית הבינלאומית "מלון טרמינוס" פרס עמית באפט"א פול פוקס, CBE פרס באפט"א לטלוויזיה
קודו סילבטיכוס

קודו סילבטיכוס הקרוי גם קודו הכף או בושבאק (שם מדעי: Tragelaphus sylvaticus) הוא מין אפשרי של אנטילופה אפריקנית מהסוג קודו. בעבר נחשב לתת-מין של קודו מסורטט (Tragelaphus scriptus), אך חלק מהחוקרים החליטו לסווג אותו למין נפרד עקב מספר הבדלים. הקודו נפוץ ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה מסודאן עד דרום אפריקה ואנגולה ומקונגו עד אתיופיה וסומליה. תפוצתו היא בסוואנה, ערבות עשב, יערות גשם, בביצות ובאדמות שיחים. הקודו יכול להגיע לגובה 90 סנטימטרים ולמשקל 45–80 קילוגרם. הוא בעל קרניים רחבות באורך של חצי מטר, הפונות מעלה עם כיפוף קל אחורה ובעל ראש כתום עם חוטם שחור, גוף בעל פרווה חומה כהה-שחורה ומעט מנומרת בלבן בחלק האחורי. הרגליים רחבות ומותאמות לריצה מהירה, אם כי הקודו יעדיף להתחבא בסבך בעת איום. הקודו הוא אוכל עשבים ועלים הפעיל לאורך כל שעות היום והוא פועל גם במשך הלילה. לרוב הוא מצוי בזוגות או בבדידות, אך לעיתים נראה בחבורות קטנות. מדיה וקבצים בנושא קודו סילבטיכוס בוויקישיתוף קודו סילבטיכוס, באתר GBIF (באנגלית)
בואי (שיר)

"בואי" הוא פזמון שנכתב והולחן על ידי עידן רייכל, עובד והופק על ידי רייכל ועברי לידר ובוצע על ידי יאיר זיו, מימי יוסף ואלמו אגא. השיר יצא לאור בנובמבר 2002 כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של הפרויקט של עידן רייכל, שנושא את שם הפרויקט. בתוך הסינגל נכללו גרסה מלאה וגרסת רדיו של השיר, וכן גם השיר "Ayal-Ayale". השיר כולל דגימה מתוך שירו של אלמו אגא, "Tew Semagn Hagere", שנכלל באלבום "The Harp of King David" מסדרת "אתיופיק". השיר כבש את מצעדי הפזמונים כאשר הגיע למקום השני במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום השלישי במצעד השנתי של גלגלצ לשנת 2003, כאשר בשני המצעדים שיר השנה היה אם תלך של הפרויקט. במאי 2019 הופיעו הפרויקט של עידן רייכל עם השיר באירוויזיון 2019. סרטון השיר "בואי" באתר יוטיוב מילות השיר "בואי" באתר שירונט לדף השיר באתר הספרייה הלאומית הפרוייקט של עידן רייכל - בואי, באתר Discogs (באנגלית) לצד מדונה: עידן רייכל יופיע בגמר האירוויזיון, באתר "סרוגים", 14 באפריל 2019 נוסטלגיה: השיר שעידן רייכל יבצע באירוויזיון, באתר www.israelhayom.co.il אתם בחרתם: "ממעמקים" הוא הלהיט הגדול ביותר של עידן רייכל, באתר ynet, 12 במאי 2016
הינד

הינד (בערבית: هند; נולדה ב-5 במאי 1979) היא זמרת בחריינית פופולרית במדינות המפרץ הפרסי. הינד נולדה ב-5 במאי 1979 באיסה שבבחריין לפקיד במשרד העבודה והרווחה ולעקרת בית. היא סיימה את לימודיה בבית ספר תיכון ב-1997. היא נרשמה לאוניברסיטת בחריין (אנ') לתואר שני במנהל עסקים. ב-1999, היא עזבה את האוניברסיטה כדי להמשיך בקריירת המוזיקה שלה לאחר שהוכרה על ידי המוזיקאי הידוע אנואר עבדאללה. היא הוחתמה לחברה "Fanoon El Emarat" שהפיקה את אלבומה הראשון, "Hind 2000". האלבום ידוע גם בשם "Rabeie El Galb". ב-2002 התחתנה, ועשרה חודשים לאחר מכן היא ילדה את בנה הראשון, עבדאללה. ב-2003, היא הוציאה את אלבומה השני, "Hind 2003". האלבום ידוע גם בשם "Sodfa". אלבום זה, לעומת אלבומה הראשון לא השאיר חותמת גדולה בעסקי המוזיקה. כמו כן, באותה שנה, הושק אתר המעריצים שלה והיא קיבלה את הכינוי "פרשת אל-חאליג'" (פרפר המפרץ). ב-2004, התגרשה. נקודת המפנה בחייה של הינד הייתה ב-2005, שם היא חתמה עם חברת המוזיקה הידועה רוטנה רקורדס (אנ') את אלבומה השלישי, "Hind 2005". האלבום ידוע גם בשם "Al Ghroob". מחוץ לאלבום ההוא, עשתה הינד פריצה אדירה לתעשיית המוזיקה, שם היה המפתח שלה להצלחה במהלך 2005–2007. ב-2008, הינד הוציאה אלבום נוסף, "Hind 2008". האלבום כלל 12 שירים שהושרו בניבים שונים כמו חלייג'י (אנ'), לבנוני ולבסוף מצרי. ב-2012, הינד הוציאה את אלבומה האחרון, "Hind 2012". Rabeie El Galb ‏(2000) Hind 2003 ‏(2003) Al Ghroob ‏(2005) Hind 2008 ‏(2008) Hind 2012 ‏(2012) אתר האינטרנט הרשמי של הינד הינד, ברשת החברתית אינסטגרם הינד, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הספרייה הלאומית של תאילנד

הספרייה הלאומית של תאילנד (בתאית: หอสมุดแห่งชาติ) היא ספריית ההפקדה וזכויות היוצרים של תאילנד. היא הוקמה ב-1905, לאחר מיזוג שלוש הספריות המלכותיות אשר התקיימו אז, והיא אחת הספריות הלאומיות העתיקות באסיה. היא פועלת תחת המחלקה לאמנויות יפות במשרד התרבות בבנגקוק, תאילנד. נכון לשנת 2013 הספרייה בבנגקוק כוללת למעלה משלושה מיליון פריטים, והיא כוללת 11 סניפים פרובינציאליים. תקציבה הוא 87 מיליון באט ומועסקים בה כ-200 עובדים. המשימות העיקריות של הלאומי של הספרייה בתאילנד הן איסוף, אחסון, שמירה וארגון כל הקניין הרוחני הלאומי בכל אמצעיו. האוספים כוללים כתבי יד תאילנדים, כתובות אבן, עלי דקל, ספרים תאילנדיים מסורתיים ופרסומים מודפסים וכן חומרים אורקוליים ודיגיטליים. הספרייה היא משאב מידע לאומי המשרת אזרחים בפריסה ארצית. לספרייה הלאומית היסטוריה ארוכה. קודמתה היא הספרייה המלכותית פרה ואג'יראנאנה (תאית: หอสมุดพระวชิรญาณ) שהוקמה בשנת 1883, על ידי ילדי המלך ראמה הרביעי לכבוד אביהם. מאוחר יותר בשנת 1897, חזר המלך ראמה החמישי מביקורו באירופה והביע רצון להקדיש את הספרייה לבירה. בשנת 1905 שלוש ספריות, ספריית מנדירה דהרמה, ספריית ואג'יראנאנה וספריית בודההאסאנה סנגהה, אוחדו בפיקודו של המלך ראמה החמישי ושמן שונה ל"ספריית ואג'יראנאנה לעיר הבירה". הספרייה נותרה תחת חסות משפחת המלוכה מאז. בשנת 1933, לאחר רפורמות דמוקרטיות, הוקמה המחלקה לאמנויות יפות והשאירה את ניהול ספריית ואג'יראנאנה לדרג המלכותי. לאחר מכן שונה שמה ל"ספרייה הלאומית". בשנת 1966 הועברה הספרייה הלאומית לדרך סמסן בבנגקוק והיא מנוהלת כיום על ידי משרד התרבות. איסוף, קטלוג וחקר קניין רוחני לאומי פיתוח סטנדרטים לאחסון ושמירה על קניין רוחני לאומי יצירת והגדלת ערך הקניין הרוחני הלאומי פיתוח מערכות להעברת שירותים למגוון המשתמשים בספרייה פיתוח מערכות לניהול מורשת הקניין הרוחני של המדינה מדיה וקבצים בנושא הספרייה הלאומית של תאילנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הלאומית של תאילנד (באנגלית) (תאית) הספרייה הלאומית של תאילנד, ברשת החברתית פייסבוק הספרייה הלאומית של תאילנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הספרייה הלאומית של תאילנד, סרטונים בערוץ היוטיוב The National Library of Thailand, Manuscript Collection, Dissertation Reviews, ‏2016-05-16 (באנגלית) NATIONAL LIBRARY OF THAILAND ANNUAL REPORT The National Library of Thailand, Manuscript Collection, Dissertation Reviews, ‏2016-05-16 (באנגלית)
אביה השמשוני

אביה השמשוני (14 באוגוסט 1912 – 16 בינואר 2008) היה אדריכל, מתכנן ערים וצייר ישראלי. השמשוני נמנה עם המורים הבכירים והמשפיעים בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון במשך עשרות שנים. אביה השמשוני נולד בקהיר. הוריו אשר התגוררו בחוות סג'רה בגליל התחתון, עקרו למצרים מפחד האפשרות כי הטורקים יגייסו את האב לצבא האימפריה העות'מאנית. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה שבו ההורים ארצה ראשית לחיפה ולאחר מכן לירושלים. השמשוני למד בבית הספר הריאלי בחיפה, בתחכמוני בירושלים ולאחר מכן בבית ספר התיכון הגימנסיה העברית רחביה. בסיום לימודיו הצטרף לתנועת הנוער "קבוצת החוגים", והיה בגרעין אשר הקים את קיבוץ בית השיטה ב-1935. השמשוני למד ארכיטקטורה בטכניון ובמקביל היה פעיל בארגון "ההגנה". בשנת 1942 הציע לו ישראל ליברטובסקי, מפקד פלוגה ו' "הירושלמית" להצטרף לפלמ"ח. התמנה כמפקד מחלקה בגבעת חיים ולאחר מכן שימש כמפקד מחלקה בכפר גלעדי. במלחמת השחרור שימש כמפקד גדוד בחטיבת כרמלי. בתום השירות הצבאי ב-1949 חזר לטכניון ושימש כמורה ואחר כך כדיקן הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים, עד פרישתו בשנות ה-70. שמו של השמשוני נקשר בעיקר לתוכנית האב לירושלים, שעל הכנתה הופקד בשיתוף אחיו האדריכל ציון השמשוני (שכתב גם תוכנית לעיר תל אביב שלא יושמה) והאדריכל יוסף שוויד, במחצית השנייה של שנות ה-60. אסתר זנדברג, תענוג מעצם העשייה, באתר הארץ, 20 בינואר 2008 נורית אלפסי, יובל פורטוגלי מבנה חדש למערכת התכנון בישראל, אוניברסיטת תל אביב, 2009, עמ' 28 ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אודוור נורדלי

אודוור נורדלי (בנורווגית: Odvar Nordli;‏ 3 בנובמבר 1927 – 9 בינואר 2018) היה ראש ממשלת נורווגיה בשנים 1976–1981, מטעם מפלגת העבודה. נורדלי נולד וגדל בכפר טאנגן שבסטאנגה שבמחוז הדמרק. את שירותו הצבאי הוא עשה לאחר מלחמת העולם השנייה בחיל הכיבוש הנורווגי בגרמניה. לאחר מכן הוא למד ראיית חשבון ומשנת 1951 עד 1963 היה סגן ראש עיריית סטאנגה, במקביל לעבודתו כרואה חשבון. בשנת 1961 הוא נבחר לסטורטינג כנציג מחוז הדמרק. בשנים 1971–1972 הוא כיהן כשר לענייני שלטון מקומי ועבודה. באפריל 1975 נבחר נורדלי פה אחד למועמד מפלגתו לראשות הממשלה כאשר ראש הממשלה המכהן, בראטלי, יפרוש, במסגרת הסכם פשרה בינו לבין ריון סטון, על פיו סטון יהיה מנהיג המפלגה ונורדלי ראש הממשלה. נורדלי שנטה יותר למרכז, היה תשובת מפלגתו לעליית כוחם של השמרנים. בעקבות התפטרותו של טריגווה בראטלי, נבחר נורדלי בינואר 1976 לראש ממשלת נורווגיה. בבחירות לסטורטינג בספטמבר 1977 התחזקה מפלגתו מ-62 ל-76 מושבים, הודות לפופולריות שלו ושל שותפו להנהגת המפלגה, על חשבון המפלגה הסוציאליסטית שנחלה מפלה. בתחילת 1981 התפטר נורדלי "מטעמי בריאות". ההערכות היו שהוא התפטר בגלל חילוקי דעות בתוך מפלגתו ומחשש מתבוסה בבחירות. לאחר פרישתו מראשות הממשלה הוא כיהן בשנים 1981–1985 כסגן יו"ר הסטורטינג. במקביל היה מושלה של הדמרק בשנים 1981–1993. בשנים 1985–1993 היה גם חבר בוועדת הנובל הנורווגית שמחלקת את פרס נובל לשלום. באוקטובר 1983 ביקר נורדלי בישראל בראש משלחת של הסטורטינג. נפטר ב-9 בינואר 2018 מסרטן הערמונית. ב-19 בינואר 2018 נערכה לו הלוויה ממלכתית. מדיה וקבצים בנושא אודוור נורדלי בוויקישיתוף אודוור נורדלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שיתוף פועלים בנורווגיה, דבר, 15 ביוני 1972; המשך מנהיג חדש, דבר, 24 באפריל 1975 אסתר איידלשטיין, הסוציאליסטים חוששים מאבדן השלטון, מעריב, 19 בינואר 1976 ש. שלמה, ראש ממשלה חדש בנורווגיה, דבר, 11 בינואר 1976 תוצאות הבחירות בנורווגיה, דבר, 15 בספטמבר 1977 אסתר אדלשטן, התפטר אדוואר נורדלי ראש ממשלת נורבגיה, מעריב, 1 בפברואר 1981 הגיעה משלחת הפרלמנט הנורווגי, דבר, 17 באוקטובר 1983
Gaytime TV

Gaytime TV הייתה תוכנית קומדיה ולייף סטייל בריטי-להט"בי בשעות הלילה המאוחרות ושודרה ב-BBC Two שבבריטניה. זו הייתה תוכנית הטלוויזיה הראשונה של ה-BBC שפנתה ישירות לקהילה הלהט"בית, וזכתה לשבחים מהעיתון הבריטי דיילי מייל במאי 1996 על ”קלילות המגע שעשויים לעשות כן מגזינים המעניינים את המיעוט כדי לחקות”. המנחים הראשונים של התוכנית היו רונה קמרון (אנ') וברט טיילר-מור, כאשר מאוחר יותר החליף ריצ'רד פיירברס (אנ') את טיילר-מור. התוכנית הראשונה שודרה ב-29 ביוני 1995, ושודרה לאחרונה ב-27 ביולי 1999. הפקת התוכנית בוצעה על ידי חברת ההפקות הטלוויזיוניות Planet 24 (אנ'). הקטעים כללו אימון שבועי עם שחקן הפורנוגרפיה מארק אנתוני, וסיום על ידי שיר לפידים. "Gaytime TV", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Reprint of Gay Times article Gay TV: as in lively, bright, playful, merry - The Independent Lee, Veronica (26 במאי 1996). "The Week on TV". Observer. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא להט"ב ובנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חצי האי אלבנה

חצי האי אלבנה (באנגלית: Albena Peninsula; בבולגרית: полуостров Албена) הוא חצי אי היוצר את הקצה המזרחי של האי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. אורכו של חצי האי 13 קילומטרים (מזרח-מערב); ורוחבו של חצי האי 9 קילומטרים (בבסיסו). בחצי האי גובל קרחון ליסטר שמצפון לו, ומפרץ היל שמדרום לו. בקצה חצי האי (הקצה המזרחי) מצויה נקודת ספאלאנזאני. במרכז חצי האי מצוי רכס סטאוורצי. מעבר סומר מפריד בין חצי האי לבין האי דייוויס שמצפון לאי בראבנט. הרכס מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980 ושוב בשנת 2008. חצי האי אלבנה נקרא על שם אתר הנופש הבולגרי אלבנה; וכן על שם ספינת ההקפאה אלבנה של החברה הבולגרית Ocean Fisheries - מבורגס שבבולגריה, שספינות הדיג שלה דגו במי האי ג'ורג'יה הדרומית, איי קרגלן, איי אורקני הדרומיים, איי שטלנד הדרומיים וחצי האי האנטארקטי משנת 1970 ועד תחילת שנות התשעים. הדייגים הבולגרים היו חלוצי תעשיית הדיג באנטארקטיקה בתקופה המודרנית (לאחר תום העידן ההרואי של אנטארקטיקה). הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) חצי האי אלבנה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור חצי האי, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי על רכס סטאוורצי
אפקט ג'וזפסון

אפקט ג'וזפסון (באנגלית: Josephson effect) הוא תופעת מוליכות-על, זרם חשמלי שזורם לאורך זמן ללא הגבלה מבלי שיופעל מתח כלשהו, על פני ההתקן המכונה צומת ג'וזפסון, צומת ג'וזפסון הוא התקן המורכב משני מוליכי-על או יותר המופרדים באמצעות מבודד. המבודד יכול להיות מורכב ממחסום בידוד דק (המכונה צומת מוליך-מבודד – מוליך-על, או SIS), קטע קצר של מתכת שאינה על-מוליכה (S-N-S), או מכווץ פיזי שמחליש את מוליכות-העל בנקודת המגע. (SsS). אפקט ג'וזפסון הוא דוגמה לתופעה קוונטית מקרוסקופית. תופעה זו נקראת על שם הפיזיקאי הבריטי בריאן ג'וזפסון שניבא בשנת 1962 את מערכות היחסים המתמטיות עבור הזרם והמתח במבודד. אפקט ג'וזפסון במתח הישר DC נצפה בניסויים לפני 1962, אך אלה יוחסו ל"קצרי-על "או לפרצות במכשול הבידוד שהובילו להולכה ישירה של אלקטרונים בין מוליכי-העל. המאמר הראשון שטען לגילוי השפעתו של ג'וזפסון ולביצוע הבדיקות הניסיוניות הנדרשות היה זה של פיליפ אנדרסון וג'ון רואל. לפני תחזיתו של ג'וזפסון, היה ידוע רק שאלקטרונים נורמליים (כלומר, לא מוליכים-על) יכולים לזרום דרך מחסום מבודד, באמצעות מנהור קוונטי. ג'וזפסון היה הראשון שניבא את המנהור של זוגות קופר הנמצאים במוליכי-על. על עבודה זו זכה ג'וזפסון בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1973. לצמתים של ג'וזפסון יש יישומים חשובים במעגלים מכניים קוונטיים, כמו SQUID, קיויביטים מוליכים-על, ואלקטרוניקה דיגיטלית RSFQ. תקן NIST עבור וולט אחד מושג על ידי מערך של 20,208 צומת ג'וזפסון בטור. מדיה וקבצים בנושא אפקט ג'וזפסון בוויקישיתוף science/Josephson-current אפקט ג'וזפסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מעבר סומר

מעבר סומר (באנגלית: Sumer Passage; בבולגרית: проток Сумер) הוא מצר ים בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. המעבר מפריד בין האי דייוויס שמצפון למעבר, לבין חצי האי אלבנה, שבאי בראבנט, שמדרום למעבר. רוחבו של המעבר 970 מטרים. המעבר מקשר בין מפרץ בוקה ומצר ז'רלאש. מעבר נוסף המקשר בין שני גופי מים אלה הוא מעבר זלוגוש. המצר מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980. המעבר נקרא על שם הכפר שומר שבצפון מערב בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) מעבר סומר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור המצר, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי על מעבר זולגוש
לוקהיד הדסון

לוקהיד הדסון (באנגלית: Lockheed Hudson) הוא מטוס הפצצה קל ומטוס סיור אמריקאי, דו מנועי, שנבנה ויוצר על ידי לוקהיד קורפוריישן משנת 1938 עד 1943. המטוס יוּצר תחילה למען חיל האוויר המלכותי הבריטי (RAF), זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, והופעל לאחר מכן בעיקר על ידי ה-RAF. ההדסון היה הסבה צבאית של מטוס הנוסעים לוקהיד דגם 14 סופר אלקטרה, והיה חוזה בניית כלי הטיס המשמעותי הראשון של חברת התעופה לוקהיד. ההזמנה הראשונה שהתקבלה מה-RAF ל-200 מטוסי הדסון, עברה בהרבה כל הזמנה קודמת שקיבלה החברה. ההדסון שימש לאורך כל המלחמה, בעיקר בפיקוד החופים של חיל האוויר המלכותי, אך גם בתפקידי תובלה והדרכה וכן בהעברת סוכנים לצרפת הכבושה. המטוס היה גם בשימוש נרחב בטייסות לוחמה נגד צוללות של חיל האוויר המלכותי הקנדי ובשימוש חיל האוויר המלכותי האוסטרלי. מדיה וקבצים בנושא לוקהיד הדסון בוויקישיתוף Freedom's Forge: How American Business Produced Victory in World War II. Herman, Arthur. New York: Random House, 2012. ISBN 978-1-4000-6964-4 ( עמ' 11, 85, 86) Building Victory: Aircraft Manufacturing in the Los Angeles Area in World War II. Parker, Dana T. Cypress, California: Amazon Digital Services, Inc., 2013. ISBN 978-0-9897906-0-4 (עמ' 59, 71) Masters of Mass Production. Borth, Christy. Indianapolis, Indiana: Bobbs-Merrill Co., 1945. (עמ' 244)
פרשת טביעתה של האונייה רוסטוק

רוסטוק (בגרמנית: Rostock) הייתה אוניית משא, שנבנתה ב-1973 במספנת Heztun Rostock, אז בגרמניה המזרחית, עבור ברית המועצות. אחרי התפרקות ברית המועצות האונייה שטה תחת דגל אוקראיני. האונייה, שאורכה היה 117 מטר ומשקלה 5,657 טונות, הפליגה ב-2 בספטמבר 1991 עם מטען של 5,000 טונות מוטות פלדה, מהנמל האוקראיני רני לכיוון תוניסיה, דרך תעלת סולינה. האונייה שקעה אנכית במייל 31 של הדנובה, במקום הצר ביותר של תעלת סולינה וחסמה בכך את מעבר השיט בתעלה. עד הראיה המקומי היחיד היה גריגורה פאדיי (Grigore Fadei), מהליפובנים. הוא סיפר שהימאים לא נפגעו וקפצו מהאונייה אל היבשה עם מטענם ואחרי זה נאספו ושתו אלכוהול, כשהם מדברים רוסית, אותה חשבו שהוא אינו מבין, אך ליפובנים מבינים רוסית. לדבריו הם דיברו על כך שהרומנים כבר לא יוכלו לעבור בתעלה. רומניה ואוקראינה חולקות את השליטה על דלתת הדנובה, אולם זרועות השיט של הדנובה עוברות בשטח רומני ומעבר כלי שיט אוקראינים מחויב בתשלום דמי מעבר. האוקראינים רצו ליצור זרוע שיט, שתחבר נמל אוקראיני לים השחור מבלי לעבור בשטח רומני ולשם כך תכננו את יצרת תעלת בסטרואה, אולם קמו התנגדויות, בגלל הפגיעה הצפויה בשמורות של דלתת הדנובה וכמובן אי רצונה של רומניה ליצירת זרוע שיט מתחרה. האונייה רוסטוק הייתה ישנה, לקראת סוף השימוש בה וטביעתה במקום הטוב ביותר לחסימת נתיב השיט, מבלי פגיעות במאים עוררה חשדות בצד הרומני ובאמצעי תקשורת השונים נדונה היתכנות של מזימה לחסימת נתיב השיט הרומני כדי לקדם חפירת תעלת בסטרואה האוקראינית. חסימת התעלה כלאה כלי שיט במורד התעלה וקטעה את השיט לכפר פרטיזני הסמוך וליישובים שבמורד התעלה. במשך יותר משנה נאלצו להעביר הספקה בדרך היבשה והנוסעים לאורך התעלה נאלצו לרדת בכפר, ללכת מרחק מה ברגל ואז לעלות לכלי שיט אחר מעבר לחסימה. החסימה גרמה להפסדים של עשרות מיליוני דולרים לתקציב הרומני ואוניות נאלצו לעבור בתעלת דנובה-הים השחור, שם תעריפי המעבר היו יקרים יותר. לאחר שנה נעשו עבודות להרחבת התעלה באזור החסימה ובמהלך העבודות נאלצו להרוס מספר בתים במסלול ההרחבה ולהעביר את התושבים למקום אחר, שם נבנו להם בתים חדשים. בשנת 1994 נחתם חוזה עם החברה היוונית דרוסינוס אלפטריוס Drossinos Elefterios, שהתחייבה להציף את האונייה הטבועה, אך מאמצי היוונים לא צלחו. לאחר כישלון מאמצי היוונים רעיון הוצאת האונייה נזנח לשנים רבות, אך ב-2004, כאשר האוקראינים חגגו סיום השלב הראשון של תעלת בסטרואה, נזעקו הרומנים ונזכרו בנושא. חוזה חדש נחתם עם קונסורציום בינלאומי המורכב מהחברות מולטראשיפ Multraship (הולנד), טיטאן Titan (ארצות הברית) ו-דלתאקונס Deltacons (רומניה) ולאחר מאמצים הצליח הקונסורציום לחתוך את האונייה לארבעה חלקים ולהוציא את החלקים מהמים ביום 30 בנובמבר 2005. במהלך העבודות טבעו הצוללן האנגלי אנתוני אק Anthony James Eke והצוללן האמריקאי ג'ון וויטקטל John Whitekettle והוקמה להם אנדרטה על חוף התעלה. חלקי האונייה, שחולצו מהמים, נועדו למכירה עבור המתכת, אולם לא הוצבה שמירה עליהם וגנבים לא ידועים גנבו את מכסי המתכת של מחסני האונייה. הגאות העלתה את גובה המים והם חדרו למחסני האונייה חסרי המכסים, הוציאו משם חומרים שונים, שגרמו לזיהום מי שמורות הטבע וחלקי האונייה, בתוספת המים, שחדרו לתוכם, שקעו שוב בתוך התעלה. להצפה המחודשת של החלקים נדרשו להוצאות נוספות. Misterul scufundării navei Rostok (ברומנית)
ראבפטונה

ראבפטונה (בהונגרית: Rábapatona) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. בראבפטונה חיו יהודים בתקופות זמן שונות: מדיה וקבצים בנושא ראבפטונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראבפטונה (בהונגרית) (בהונגרית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
שוקורופאטקה

שוקורופאטקה (בהונגרית: Sokorópátka) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. בשוקורופאטקה חיו יהודים בתקופות זמן שונות: מדיה וקבצים בנושא שוקורופאטקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שוקורופאטקה (בהונגרית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
טלטשטווה

טלטשטווה (בהונגרית: Töltéstava) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. בטלטשטווה חיו מעט יהודים בתקופות זמן שונות, על פי התיעוד במקורות הונגריים רשמיים חיו בכפר 5 יהודים בשנת 1840 ו-6 יהודים בשנת 1941 מדיה וקבצים בנושא טלטשטווה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טלטשטווה (בהונגרית) מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
הינד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הינד – זמרת בחריינית הינד לרוסי – זמרת הולנדית הינד – אחת מנשותיו של מוחמד HMS Hind (אנ') – אחת מהספינות ששיכות לצי המלכותי הבריטי מיל מי-24 – מסוק קרב כבד בעל יכולת הובלת חיילים שפותח בברית המועצות על ידי חברת מיל הוקר היינד – מפציץ קל דו כנפי בריטי, אשר נבנה בידי חברת הוקר אייקראפט ושירת בחיל האוויר המלכותי מאמצע שנות ה-30 ובמהלך השנים שקדמו למלחמת העולם השנייה הינד (אנ') – מכתש פגיעה שנמצא על הירח
עניו

עניו הוא אדם צנוע, בעל ענווה, ושם משפחה. האם התכוונתם ל... ANAV - Adjusted net asset value (Net asset value) קפוסין אנאב (fr: Capucine Anav) – קומיקאית צרפתייה בני משפחת הענוים יהודה בן בנימין ענו – ריבב"ן, רב איטלקי, חי בסביבות 1215–1280 יחיאל בן יקותיאל ענו – רב איטלקי, מחבר ספר תניא רבתי, חי במאות השלוש עשרה והארבע עשרה צדקיה בן אברהם ענו – רב איטלקי, בעל שיבולי הלקט, 1210 – 1280 בנימין בן אברהם ענו – רב איטלקי, אח של צדקיה בן אברהם ענו
ניסן כהן הב-רון

ניסן כהן הב-רון (15 ביוני 1937 – 20 באוקטובר 2019) היה מלחין, מעבד מוזיקלי, פזמונאי, מורה למוזיקה ומנחה שירה בציבור ישראלי. ניסן כהן נולד בפתח תקווה, בן לאביתר ומרים כהן, שהיו איכרים. סבו, שלום כהן, היה ממקימי היישוב עין חי וממייסדי התאחדות האיכרים. למד בבית הספר יק"א פיק"א בפתח תקווה. היה סולן מקהלת בית הספר בניצוחו של המורה למוזיקה והמנצח שלמה קפלן. ליווה בנעוריו באקורדיון את ערבי הזמר של המלחין עמנואל זמיר. שירת בצה"ל כנגן אקורדיון בתזמורת חיל האוויר בניצוחו של אריך טייך. למד במדרשה למורים למוזיקה. כתב ללהקת פיקוד המרכז ועבד עם להקה זו. הלחין לפסוק משיר השירים את השיר "היושבת בגנים", שבוצע בסוף שנות ה-50 על ידי להקת פיקוד המרכז, ובהמשך בוצע על ידי הארי בלפונטה. כתב והלחין מספר שירים לצמד "הפרברים" - ניסים מנחם ויוסי חורי, והנחה וליווה אותם בתחילת דרכם. בשנת 1967 הלחין למענם את שירו של חיים נחמן ביאליק "תרזה יפה", שאותו ביצעו בפסטיבל הזמר והפזמון. עבד גם עם צמד "הדודאים" - בני אמדורסקי וישראל גוריון. כתב פסקולים לשני סרטים תיעודיים של הבמאי הצרפתי פרנסואה רייכנבך (François Reichenbach). היה מורה למוזיקה וארגן ערבי זמר עברי ושירה בציבור. שינה את שם משפחתו לכהן-הב-רון, לשם הבחנה ברורה בינו ובין המלחין ניסן כהן-מלמד. ב-1964 נשא לאישה את ניצה צוקרמן, מורה לספרות, ומאז התגוררו במושב ירקונה. נפטר ב-20 באוקטובר 2019 ונטמן בבית הקברות של מושב ירקונה. מדיה וקבצים בנושא ניסן כהן הב-רון בוויקישיתוף ניסן כהן הב-רון, באתר זמרשת ניסן כהן הב-רון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ניסן כהן הב-רון, דף שער בספרייה הלאומית אלי אלון, מת המלחין והמורה למוזיקה ניסן כהן הב-רון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 באוקטובר 2019 יעקב בר-און, ‏מלהקת פיקוד מרכז ועד צמד הפרברים: פרידה מהמלחין ניסן כהן הברון, באתר מעריב אונליין, 22 באוקטובר 2019 ניסן כהן הברון הלך לעולמו, באתר "פ"ת עכשיו", 20 באוקטובר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.