משפט הגרדיאנט

במתמטיקה, בעיקר באנליזה וקטורית, משפט הגרדיאנט, ידע גם בתור המשפט היסודי של החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי עבור אינטגרל מסילתי, הוא משפט מרכזי בתחום האנליזה הווקטורית, ובכלל באנליזה מתמטית, ומשמש כהכללה למשפט היסודי של החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי עבור כל עקומה n {\displaystyle n} -ממדית. המשפט: בהינתן פונקציה φ : U ⊆ R n → R {\displaystyle \varphi :U\subseteq \mathbb {R} ^{n}\to \mathbb {R} } ועקומה γ {\displaystyle \gamma } מנקודה p {\displaystyle \mathbf {p} } לנקודה q {\displaystyle \mathbf {q} } , אז: φ ( q ) − φ ( p ) = ∫ γ [ p , q ] ∇ φ ( r ) ⋅ d r . {\displaystyle \varphi \left(\mathbf {q} \right)-\varphi \left(\mathbf {p} \right)=\int _{\gamma [\mathbf {p} ,\,\mathbf {q} ]}\nabla \varphi (\mathbf {r} )\cdot \mathrm {d} \mathbf {r} .} כאשר ∇ φ {\displaystyle \nabla \varphi } מסמל את הגרדיאנט של הפונקציה φ {\displaystyle \varphi } . מהמשפט נובעת המסקנה החשובה כי ניתן לתאר כל שדה וקטורי משמר בתור הגרדיאנט של שדה סקלרי. ידוע כי אם φ {\displaystyle \varphi } היא פונקציה גזירה, מתת קבוצה פתוחה U {\displaystyle U} של R n {\displaystyle \mathbb {R} ^{n}} ל- R {\displaystyle \mathbb {R} } , ואם r {\displaystyle \mathbf {r} } היא פונקציה גזירה מאינטרוול ממשי [ a , b ] {\displaystyle [a,b]} ל- U {\displaystyle U} , אז על פי כלל השרשרת, הפונקציה φ ∘ r {\displaystyle \varphi \circ \mathbf {r} } היא פונקציה גזירה בתחום ( a , b ) {\displaystyle (a,b)} ומתקיים d d t ( φ ∘ r ) ( t ) = ∇ φ ( r ( t ) ) ⋅ r ′ ( t ) {\displaystyle {\frac {\mathrm {d} }{\mathrm {d} t}}(\varphi \circ \mathbf {r} )(t)=\nabla \varphi (\mathbf {r} (t))\cdot \mathbf {r} '(t)} לכל t ∈ ( a , b ) {\displaystyle t\in (a,b)} . עכשיו נניח כי בתחום U {\displaystyle U} קיימת עקומה גזירה γ {\displaystyle \gamma } בעלת נקודות קיצון p {\displaystyle \mathbf {p} } ו- q {\displaystyle \mathbf {q} } . אם r {\displaystyle \mathbf {r} } מייצג פרמטר של γ {\displaystyle \gamma } עבור כל t ∈ [ a , b ] {\displaystyle t\in [a,b]} , אז ניתן לראות מטענה הנ"ל כי ∫ γ ∇ φ ( u ) ⋅ d u = ∫ a b ∇ φ ( r ( t ) ) ⋅ r ′ ( t ) d t = ∫ a b d d t φ ( r ( t ) ) d t = φ ( r ( b ) ) − φ ( r ( a ) ) = φ ( q ) − φ ( p ) {\displaystyle {\begin{aligned}\int _{\gamma }\nabla \varphi (\mathbf {u} )\cdot \mathrm {d} \mathbf {u} &=\int _{a}^{b}\nabla \varphi (\mathbf {r} (t))\cdot \mathbf {r} '(t)\,\mathrm {d} t\\&=\int _{a}^{b}{\frac {\mathrm {d} }{\mathrm {d} t}}\varphi (\mathbf {r} (t))\,\mathrm {d} t=\varphi (\mathbf {r} (b))-\varphi (\mathbf {r} (a))=\varphi \left(\mathbf {q} \right)-\varphi \left(\mathbf {p} \right)\end{aligned}}} כאשר השוויון הראשון נובע מההגדרה של אינטגרל קווי, והשוויון השלישי נובע מהמשפט היסודי של החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי. ישנה גרסה מורחבת של משפט הגרדיאנט אשר עוסקת בשדות וקטורים. אם F = ( F 1 , F 2 ) {\displaystyle F=(F_{1},F_{2})} שדה וקטורי חלק ב- R 2 {\displaystyle \mathbb {R} ^{2}} , התכונות הבאות שקולות: קיימת פונקציה חלקה f : R 2 → R {\displaystyle f\colon \mathbb {R} ^{2}\to \mathbb {R} } כך שמתקיים לכל p {\displaystyle p} , ∇ p f = F ( p ) {\displaystyle \nabla _{p}f=F(p)} . לכל p {\displaystyle p} , ∂ F 1 ∂ y p = ∂ F 2 ∂ x p {\displaystyle {\frac {\partial F_{1}}{\partial y}}_{p}={\frac {\partial F_{2}}{\partial x}}_{p}} . לכל עקום חלק Γ {\displaystyle \Gamma } במישור, האינטגרל ∫ Γ F 1 d x + F 2 d y {\displaystyle \int _{\Gamma }F_{1}dx+F_{2}dy} תלוי רק בקצוות העקום. לכל עקום חלק וסגור Γ {\displaystyle \Gamma } במישור, האינטגרל ∫ Γ F 1 d x + F 2 d y = 0 {\displaystyle \int _{\Gamma }F_{1}dx+F_{2}dy=0} . הנוסחה לעיל נובעת משקילות תנאים אלו. הגרסה המורחבת נכונה גם עבור שדות וקטורים מממדים יותר גבוהים לאחר הכללות מתאימות. משפט הגרדיאנט, באתר MathWorld (באנגלית)