laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טנק שיוט סימן 2

טנק השיוט סימן 2 (A10) היה טנק שיוט בריטי אשר פותח בשנת 1936 והשתתף בשנים הראשונות של מלחמת העולם השנייה. הסימן 2 שירת בצבא הבריטי משנת 1938 ועד החלפתו בדגמים מתקדמים בשנת 1941. הוא פותח לצד הטנק שיוט סימן 1 (A9) והיה מיועד להיות גרסה כבדה וממוגנת יותר לשימוש בתור טנק חיל-רגלים, אך בפועל לא היה ממוגן מספיק וסווג בתור "טנק שיוט כבד". הסימן 2 הוא כאמור למעשה זהה לסימן 1 רק בעל מיגון מעט עבה יותר. העלייה במשקל הכלי עם אותו מנוע 150 כוחות סוס, הפכה את הסימן 2 לאיטי מאוד, מה גם שהמיגון הנוסף לא היה מספיק אל מול חלק גדול מתותחי הנ"ט והטנקים של האויב, כך שבעיצובו הפסיד הסימן 2 משני הכיוונים. מלבד הוספת המיגון, הבדל נוסף היה הסרה של זוג הצריחונים שישבו על קדמת התובה ושימשו למקלעים קדמיים. פיתוח הסימן 2 החל בשנת 1936 ושנתיים מאוחר יותר, למרות חסרונותיו ועם ענני המלחמה בפתח, הוא אושר לכניסה לשירות בצבא הבריטי וייצורו החל. סך הכל יוצרו 175 כלים מסוג זה אשר הוכנסו לשירות אך הסימן 2 הוצא משירות ברגע שדגמים מתקדמים יותר יוצרו בשנת 1941. עיצוב התובה של הסימן 2 היווה מקור השראה לעיצוב טנק הולנטיין שהיה מוצלח בהרבה ויוצר בכמויות גדולות בהרבה. George Forty, World War II Tanks, London: Osprey Automotive, 1995. תמונות של הטנק באתר 'WW2 Vehicles'. אודות הסימן 2 באתר 'מיליטרי פקטורי'.
תחת שמי האש

תחת שמי האש הוא ספר מדע בדיוני לנוער שנכתב על ידי ורוניקה רוסי, והוא החלק הראשון בטרילוגיה. הספר יצא לאור באנגלית בינואר 2012. הספר עוקב אחר שני נערים המנסים לשרוד - נערה שגרה בעיר מוגנת, ונער בעל כוחות של חוזה. זכויות ההסרטה נמכרו ל"האחים וורנר", לאחר שהספר נמכר ביותר מ-25 שווקים בינלאומיים. הספר השני בטרילוגיה, שיצא בארצות הברית ב-8 בינואר 2013 ונקרא "under the ever night", נהפך לרב-מכר. בנובמבר 2013 יצא ספר ההמשך בעברית "דרך לילות האינסוף". הסיפור עוקב אחר אריה, נערה בת 17 שמגורשת מחלום, עיר מולדתה, בגלל שרפה שלקחה את חייהם של חברתה הטובה ביותר ושני נערים אחרים. העונש הזה הוא כמעט מוות בטוח, מחוץ לעיר המגודרת והסגורה, השממה מכונה "בית המוות" והיא מלאה בקניבלים ובה סופות קטלניות. לכן כשהיא פוגשת בפרי, נער הגר בסביבה, היא יודעת שהוא סיכוייה היחיד לשרוד. על אף שהוא לא רוצה לקחת נערה מחלום תחת חסותו, פרי יודע שלאריה יש פוטנציאל לגאול אותו. כדי לשרוד, השניים חייבים ללמוד לעבוד יחד, ומגלים דברים שמעולם לא חשבו שאפשריים. בספר השני מתוארת פגשתם של אריה ופרי לאחר שנתיים. השנים נפגשים ביער לאחר שחברם רור מספר לפרי כי אריה יצאה חזרה בעקבות "הכחול הדומם". כאשר הם נפגשים אריה ופרי מאושרים מהאיחוד אך כאשר מגיע ריף, ראש המשמר של פרי בשבט "טייד" (אותו הוא מנהל במקום אחיו ויל שנרצח לאחר ששכר ומכר את אחותם, ליב, ואת בנו, טאלון) הוא מזהיר את פרי כי הבאת אריה לשבט רק תחמיר את המצב ותסכן אותה ואת ההנהגה שלו בשבט בשל היותה "דרה" (כינוי לאנשים שבאו מהעיר חלום) בעיקר כאשר הם זוג. למרות הכל מחליטים אריה ופרי לקחת סיכון ולהגיע יחד אל השבט אך במקום להתנהג כזוג הם התנהגו כבעלי ברית ונפגשו בסתר. לבסוף לאחר מבטים קרים ולאחר שחצי מהשבט הולך בגללה, מחליטה אריה בלב כבד לעזוב את "טייד" מבלי לספר זאת לפרי. לפני שהיא עוזבת היא מגלה כי גם רור מתכוון ללכת כי בת זוגו, ליב, נמצאת באותו כיוון. לאריה יש מניע נוסף: אחיינו של פרי, טאלון, אשר נמכר בידי ויל, נמצא בידי היס והוא מוכן לשחרר אותו רק אם ידע את מקומו של "הכחול הדומם". לאחר התפתחויות רבות שבה אריה לזרועותיו של פרי והם משלבים ידיים ורצים על החוף. עמוד הפייסבוק הרשמי של הספר הספר "תחת שמי האש", באתר "סימניה" לקריאת הפרק הראשון בספר וצפייה בטריילר
ריוסוקה אירייה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא אירייה. ריוסוקה אירייה (ביפנית: 入江 陵介‏; נולד ב-24 בינואר 1990) הוא שחיין יפני, בעל 3 מדליות אולימפיות (לונדון 2012) ו-4 מדליות מאליפויות עולם. אירייה נולד באוסקה שביפן והחל את קריירת השחייה שלו כאשר היה תלמיד בחטיבת הביניים. בהמשך זכה מספר פעמים באליפות הלאומית לתיכונים תוך שהוא שבר את השיא הלאומי לתיכונים במשחים ל-100 ול-200 מטר גב. בשנת 2009 שבר אירייה את שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב לאחר שקבע תוצאה של 1:52.86 דקות, ושיפר את השיא הקודם של ריאן לוכטה שעמד על 1:53.94 דקות. אך השיא לא אושר על ידי FINA, משום שהחליפה בה השתמש לא הייתה תקנית. באליפות העולם שנערכה ברומא אותה שנה זכה אירייה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב. באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי ב-2011 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב. באולימפיאדת לונדון (2012) הוא זכה בשלוש מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב ובמשחה שליחים 4X100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב זכה. באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 2013 זכה אירייה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם קוסוקה קיטאג'ימה, טקורו פוג'י שינרי שיורה בתוצאה של 3:32.26 דקות, אחרי צרפת (3:31.51 דקות) ואוסטרליה (3:31.64 דקות). נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.29 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.07 דקות. באולימפיאדת טוקיו (2020) הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.21 שניות. מדיה וקבצים בנושא ריוסוקה אירייה בוויקישיתוף ריוסוקה אירייה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריוסוקה אירייה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ריוסוקה אירייה, באתר olympedia.org ריוסוקה אירייה, באתר Swimrankings ריוסוקה אירייה, באתר SwimSwam
פרקי

פרדראג רדוסבלייביץ' (בסרבית: Предраг Радосављевић; נולד ב-24 ביוני 1963 בבלגרד), הידוע בכינוי פרקי (Preki), הוא כדורגלן עבר סרבי-אמריקאי. פרקי החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הכוכב האדום בלגרד ב-1983. בבלגרד שיחק שנתיים וזכה באליפות אחת. ב-1985, עבר פרקי לשחק כדורגל באולמות בארצות הברית. ב-1992, לאחר תשע שנים בארצות הברית, עבר פרקי לשחק באברטון האנגלית. באברטון שיחק שנתיים ולאחר מכן עבר לעונה אחת לפורטסמות'. ב-1996, חזר פרקי לארצות הברית לליגת ה-MLS, לקבוצת קנזס סיטי וויזרדס, בה שיחק בכל שאר הקריירה שלו מלבד שנה אחת במיאמי פיוז'ן (2001). ב-1997 וב-2003, זכה פרקי בתואר שחקן השנה ב-MLS. עם הוויזרס זכה פרקי בגביע ה-MLS בשנת 2000. בשנת 2003 זכה פרקי בתואר מלך הנקודות ב-MLS. בסוף שנת 2005, הודיע פרקי על פרישה מכדורגל מקצועני. אחרי עונה זו הוא נבחר להרכב כל הזמנים ב-MLS. פרקי שיחק במדי נבחרת ארצות הברית מאז ה-3 בנובמבר 1996, במשחק מול נבחרת גואטמלה. בנבחרת הוא שיחק 28 משחקים וכבש ארבעה שערים. אחרי פרישתו כשחקן, פרקי מונה לעוזר מאמן בצ'יבאס ארצות הברית, ולאחר מכן שימש כמאמנה הראשי של הקבוצה. בשנת 2010 אימן את טורונטו, ובשנת 2013 מונה למאמנה של סקרמנטו רפובליק. בשנת 2017 אימן את סנט לואיס. מדיה וקבצים בנושא פרקי בוויקישיתוף פרקי, באתר Transfermarkt פרקי, באתר Soccerway פרקי, באתר BDFutbol פרקי, באתר WorldFootball.net פרקי, באתר National Football Teams פרקי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt פרופיל
קולין מורגן

קולין מורגן (באנגלית: Colin Morgan, נולד ב-1 בינואר 1986) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון צפון אירי. הוא ידוע בתור הדמות הראשית בסדרת הפנטזיה של ה-BBC "מרלין" (2008–2012), ומוכר בשל הופעותיו בתור טום אנדרסון בדרמת הפשע "החטא הקדמון" (2014–2016), בתור ליאו אלסטר בסדרת המדע-בדיוני "אנושיים" (2015–2018), ובתור בילי קלנטון בסרטו של קנת בראנה "בלפסט" (2021). מורגן ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון בלונדון בשנת 2007 בתפקיד הראשי במחזה של די.בי.סי פייר "ורנון גוד ליטל" (אנ'). הוא המשיך להופיע בהפקות התיאטרון "הכל אודות אמא" (2007) (אנ') של פדרו אלמודובר, במחזה האחרון שנכתב על ידי ויליאם שייקספיר "הסערה" (2013), במחזה "מוג'ו" (2013–2014) (אנ') שזוכי הופעת הבכורה של מורגן בתיאטרון וסט אנד, ובמחזה הידוע של ארתור מילר, "כולם היו בניי" (2019), עבורו קיבל מורגן מועמדות לפרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה. מורגן נולד בעיר ארמה (אנ'), צפון אירלנד, בנם של ברנרד, צייר ומעצב, וברנדט, אחות. הוא הצעיר מבין שני אחים; שניהם גדלו כקתולים. למורגן הוענק דיפלומה לאומית באמנויות הבמה ממכון בלפסט להשכלה גבוהה בשנת 2004. הוא סיים את לימודיו בקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד (אנ') בשנת 2007. בשנתו האחרונה ללימודים, הוא התגלה על ידי במאי התיאטרון המוערך רופוס נוריס (אנ') וזכה לגלם את התפקיד הראשי במחזה "ורנון גוד ליטל" (אנ') שהוצג בתיאטרון הלונדוני וסט אנד. בנובמבר 2010, מורגן קיבל פרס הצטיינות עבור תרומתו לתיאטרון ולאמנויות על ידי מכון בלפסט להשכלה גבוהה. בשנת 2008 ביצע הופעת אורח בסדרה "דוקטור הו". באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה "מרלין". הסדרה שודרה במשך 5 עונות עד לביטולה בשנת 2012 ומורגן זכה בפרס "National Television Awards" על משחקו בסדרה. בשנת 2015 החל לגלם את דמותו של ליאו בסדרת המדע הבדיוני "אנושיים" בערוץ 4. הסדרה הייתה מועמדת לפרס סטלייט ולפרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר לשנת 2016. מדיה וקבצים בנושא קולין מורגן בוויקישיתוף קולין מורגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קולין מורגן, באתר AllMovie (באנגלית) קולין מורגן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קולין מורגן, באתר Metacritic (באנגלית) קולין מורגן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קולין מורגן, באתר Last.fm (באנגלית) קולין מורגן, באתר MusicBrainz (באנגלית) קולין מורגן, באתר Discogs (באנגלית)
אייל האנדים

אייל האנדים או אייל ממוזלג (שם מדעי: Hippocamelus) הוא סוג של אייל מתת-משפחת איילי העולם החדש הכולל שני מינים החיים בהרי האנדים שבאמריקה הדרומית. השם המדעי הוא שילוב של שתי מילים יווניות, Hippo = סוס; camelus = גמל (למה), ונקרא כך משום שאנשים תיארו אותו לראשונה כיצור ביניים בין סוס ולמה. לשני המינים קרניים קטנות יחסית בעלות שני סיעופים בלבד, כאשר הסיעוף האחורי גדול יותר. מינים אלה אינם טריטוריאליים ומסתפקים בהפגנת דומיננטיות; כמו כן קרבות בין זכרים נדירים, מה שגם מסביר מדוע קרניו של סוג זה אינן מפותחות. המינים חיים על פי רוב במדרונות ההרים, ופרוותם עבה ומחממת. עופרים של מינים אלה נולדים ללא נקודות, וצבעם כהה כשל הבוגרים. שני המינים סובלניים יחסית לנוכחות לבני אדם, דבר שהוא יוצא דופן בקרב האיילים. הסוג אייל האנדים כולל שני מינים: אייל אנדים צ'יליאני או אייל דרום האנדים (Hippocamelus bisulcus) הגדול בסוג, נפוץ בדרום האנדים במדינות: ארגנטינה וצ'ילה, ומצוי ב סכנת הכחדה. אייל אנדים פרואני או אייל צפון האנדים (Hippocamelus antisensis) המין הקטן יותר, נפוץ בצפון האנדים במדינות: ארגנטינה, פרו, ובוליביה. מסווג במצב פגיע. מדיה וקבצים בנושא אייל האנדים בוויקישיתוף אייל האנדים, באתר ITIS (באנגלית) אייל האנדים, באתר NCBI (באנגלית) אייל האנדים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אייל האנדים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אייל האנדים, באתר GBIF (באנגלית)
מונטיאקים

מונטיאקים (שם מדעי: Muntiacinae) הוא שבט של איילים החיים בדרום ומזרח אסיה וכוללים שני סוגים. בעבר סווגו כתת-משפחה בפני עצמם, אך כיום מסווגים כשבט בתת-משפחת האיילים. המונטיאקים הם איילים קטנים למדי גובהם בכתפיים הוא 70-30 ס"מ בלבד. קרניהם דקות בעלות 3-1 סיעופים, ומכוסות ברובם בפרווה גרמית; בדומה לאיילי מושק ואלקרן הגדות לזכרי המונטיאקים זוג ניבים קטנים הבולטים מפיהם. מרביתם חיים ביערות טרופיים, פעילים משעות הערב עד שעות הזריחה, וביישנים מבני אדם. בדומה למזאמות והצביונים גם המונטיאקים ממלאים תפקיד אקולוגי ביער של אכילת פירות, עלים, צמחים וכדומה. סוג ומין יחיד: מונטיאק הציצית (Elaphodus cephalophus) סוג: מונטיאק (Muntiacus) מין: מונטיאק אנאמייט (Muntiacus truongsonensis) מין: מונטיאק גונגשאן (Muntiacus gongshanensis) מין: מונטיאק העלה (Muntiacus putaoensis) מין: מונטיאק מצוי (Muntiacus muntjak) - מחולק על פי טקסונומיות חדשניות לשני מינים. מין: מונטיאק סומטרי (Muntiacus montanus) מין: מונטיאק סיני (Muntiacus reevesi) מין: מונטיאק ענק (Muntiacus vuquangensis) מין: מונטיאק פוהאט (Muntiacus puhoatensis) מין: מונטיאק פי (Muntiacus feae) מין: מונטיאק צהוב (Muntiacus atherodes) מין: מונטיאק רוזוולט (Muntiacus rooseveltorum) מין: מונטיאק שחור (Muntiacus crinifrons) מונטיאק הציצית ראש של מונטיאק מצוי מונטיאק פי מונטיאק שחור מדיה וקבצים בנושא מונטיאקים בוויקישיתוף מונטיאקים, באתר ITIS (באנגלית) מונטיאקים, באתר NCBI (באנגלית)
מונטיאק צהוב

מונטיאק צהוב או מונטיאק בורנאי (שם מדעי: Muntiacus atherodes), הוא מין אייל בסוג מונטיאק האנדמי לאי בורנאו המחולק בין אינדונזיה, מלזיה, וברוניי. מין זה נפוץ ביערות הלחים שבאי לצד קרובו המונטיאק המצוי, ורק ב-1990 הוכר כמין נפרד. ההבדלים העיקרים בינו לבין המין המצוי, הוא צבע הפרווה הבהיר יותר והקרניים הקטנות יותר. צבע פרוותו של המונטיאק הצהוב נע בין כתום לצהבהב, עם קו חום כהה המתוח לאורך השדרה, ובולט במיוחד בעורף. ראשו בהיר, אפו כהה, ואוזניו ורגליו קצרות. צבעו של הגחון הוא צהוב בהיר או לבנבן. העופרים נולדים עם שורות של כתמים לבנים לאורך הצדדים, שדוהים בהדרגה. החלק העליון של הזנב הוא חום כהה, (המשך של הפס הכהה בגב) ואילו החלק התחתון לבן. הקרניים הזעירות של הזכרים הם ללא סיעופים, נראות כ-קוצים, אורכם 4.2-1.6 ס"מ, ורק לעיתים נדירות נופלות וצומחות מחדש. מיקומם של הקרניים הוא מעל בלוטות הריח הגדולות שבאזור העיניים. כיתר המונטיאקים, המונטיאק הצהוב הוא אייל קטן למדי; גובהו בכתפיים: עד 50 ס"מ, אורך ראשו וגופו: 92-86 ס"מ, אורך זנבו: 20-14 ס"מ, ומשקלו: 17.7-13.5 ק"ג. מעט מאוד ידוע על המונטיאק הצהוב בשל היותו מין "חדש". מלבד עונת הרבייה איילים אלה בודדים, פעילים בעיקר בשעות היום, ומבלים את זמנם באכילת עשבי תיבול עשבים, עלים, זרעים ופירות שנפלו. כשאר המונטיאקים, בשעת סכנה הזכרים ישמיעו קול הדומה לנביחה, בעוד שהנקבות והעופרים ישמיעו יללות חדות. תקופת ההריון היא כ- 7 חודשים, לאחריהם נולד עופר אחד הנגמל ככל הנראה לאחר חודשיים, ומגיע לבגרות לאחד 6–12 חודשים. המונטיאק הצהוב מוגדר כ-קרוב לסיכון (NT) על ידי IUCN, בשל תפוצתו הרחבה באי בורניאו. עם זאת מגמת האוכלוסייה נמצאת בירידה בעיקר בשל הכנסת נשק חם לאזורים רבים באי. אויביו בטבע הם עופות דורסים, ונמרים ערפילים בורנאים. מונטיאק צהוב, באתר ITIS (באנגלית) מונטיאק צהוב, באתר NCBI (באנגלית) מונטיאק צהוב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מונטיאק צהוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מונטיאק צהוב, באתר GBIF (באנגלית) מונטיאק צהוב באתר הרשימה האדומה של IUCN
ואסה (עיר)

ואסה (בפינית: Vaasa, בשוודית: Vasa) היא בירת אזור אוסטרובוטניה שבמערב פינלנד. ואסה שוכנת לחוף המפרץ הבוטני, ומרוחקת כ-419 ק"מ צפונית מערבית להלסינקי, כ-244 ק"מ צפונית לטמפרה, ו-121 ק"מ דרומית לקוקולה. ואסה היא עיר חשובה לאוכלוסיית הפינו שוודים, בעיר מתגוררים 69.8% פינים, ו-24.8% פינים שוודים. מבחינת גודל תחום השיפוט שלה מדורגת ואסה במקום ה-251 בפינלנד, מבחינת כמות האוכלוסייה בעיר, מדורגת ואסה במקום ה-15 במדינה. לואסה עשר ערים תאומות: שוודיה מאלמה, שוודיה (מ־1940) שוודיה אומאו, שוודיה (מ־1940) נורווגיה הארסטאד, נורווגיה (מ־1949) דנמרק הלסינגור, דנמרק (מ־1949) אסטוניה פרנו, אסטוניה (מ־1956) גרמניה שוורין, מקלנבורג-מערב פומרניה, גרמניה (מ־1965) גרמניה קיל, שלזוויג-הולשטיין, גרמניה (מ־1967) צ'כיה שומפרק, צ'כיה (מ־1984) טנזניה מורוגורו, טנזניה (מ־1988) ארצות הברית בלינגהאם, וושינגטון, ארצות הברית (מ־2009) מדיה וקבצים בנושא ואסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ואסה (בפינית, בשוודית ובאנגלית) ואסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נתון המתייחס לתחום השיפוט של העירייה, מתוכם 208.63 קמ"ר הם מים, ו-188.81 קמ"ר אדמה.
סונאטת קרויצר (יאנאצ'ק)

סונאטת קרויצר, רביעיית מיתרים מס' 1 מאת לאוש יאנאצ'ק, נכתבה בפרק זמן קצר מאוד, בין 13 ל-28 באוקטובר 1923, בתקופה של תפוקה יצירתית עצומה. שינויים נעשו ביצירה בכתב ידו של המלחין בין 30 באוקטובר ל-7 בנובמבר 1923. את ההשראה ליצירה שאב יאנאצ'ק מן הנובלה של לב טולסטוי, סונאטת קרויצר, שהיא עצמה נכתבה בהשראת סונאטה לכינור אופוס 9 מאת בטהובן, שנקראה על שם הכנר רודולף קרויצר. ביצוע הבכורה של הרביעייה התקיים ב-17 באוקטובר 1924, בנגינת הרביעייה הצ'כית בקונצרט של האגודה למוזיקה בת זמננו (Spolek pro moderní hudbu) ב"מוצרטאום" בפראג. פרטיטורת כיס של היצירה יצאה לאור באפריל 1925 בהוצאת הודבני. יאנאצ'ק עשה שימוש בנובלה של טולסטוי גם ב-1908–1909, כאשר חיבר בהשראתה שלישיית פסנתר בשלושה פרקים, שאבדה מאז. קטעים ששרדו מן השלישייה מרמזים לדמיון רב לרביעיית המיתרים, ושחזורים של שלישיית הפסנתר מבוצעים מדי פעם. "ציירתי לי בדמיוני אישה אומללה, מיוסרת ומותשת, ממש כזו שהסופר הרוסי טולסטוי מתאר ב"סונאטת קרויצר" שלו", סיפר יאנאצ'ק באחד ממכתבת אל ידידתו הצעירה קאמילה סטוסלובה. במוזיקה של הרביעייה גלומה דרמה פסיכולוגית, המכילה רגעי קונפליקט כמו גם התפרצויות רגשיות, יצירה רבת יצרים, הנחפזת אל קתרזיס ושיא מסיים. ביצירה ארבעה פרקים: הפרק הראשון מציג חילופי מקצב תכופים בין אדג'ו ל-קון מוטו (איטי - עם תנועה) הפרק השני הוא פרק מהיר: קון מוטו - [מהר יותר (עם תנועה)] הפרק השלישי נוטה להיות פרק מתון אך בעל חילופי מקצב תכופים גם הוא: קון מוטו - ויוו - אנדנטה (איטי עם תנועה - מלא חיים - בקצב הליכה לחלופין) הפרק הרביעי פותח כפרק איטי אשר המקצב בו עולה, יורד וחוזר חלילה קון מוטו אדג'ו - פיו מוסו (עם תנועה - (לאט) - מהר יותר, לחלופין) הרעיון התמאטי המרכזי ליצירה כולה דומה מאוד לנושא "סימפוניית דנובה" של המלחין (1923–1925). הרביעייה משתמשת בעיקרון של מונטאז' תמאטי ונוטשת כמעט את התחומים המסורתיים של הרמוניה, הומופוניה וקונטרפונקט. במקומם היא עושה שימוש חופשי בגורמים הצליליים השונים הטיפוסיים ליאנאצ'ק, לרבות נטיות מודאליות. יאנאצ'ק, לאוש: רביעיית מיתרים מס' 1, נאמנה למקור, פראג: הוצאת ברנרייטר, 2000. TP 520 מידע על היצירה "סונאטת קרויצר" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "סונאטת קרויצר" באתר AllMusic יאנאצ'ק, רביעיית מיתרים מס' 1, "סונאטת קרויצר", רביעיית בנקרופט, יוטיוב, 2013, סרטון באתר יוטיוב "חפצים", ד"ר יואל גרינברג, על הנובלה ועל הרביעייה של יאנאצ'ק String Quartet No. 1 באתר פרויקט ספריית התווים הבין-לאומי (באנגלית) Program notes
פורי (פינלנד)

פורי (בפינית: Pori, בשוודית: Björneborg) היא עיר בדרום מערב פינלנד, ובירת אזור סאטקונטה. העיר שוכנת בשפך נהר קוקמהניוקי (Kokemäenjoki), כ-9 ק"מ מזרחית לחוף המפרץ הבוטני. מבחינת גודל תחום השיפוט שלה מדורגת פורי במקום ה-57 בפינלנד, מבחינת כמות האוכלוסייה בעיר, מדורגת פורי במקום ה-11 במדינה. לפורי תשע ערים תאומות: שוודיה סונדסוואל, שוודיה (מ־1940) דנמרק סונדרבורג, דנמרק (מ־1952) נורווגיה פורסגרון, נורווגיה (מ־1956) לטביה ריגה, לטביה (מ־1965) גרמניה ברמרהאפן, ברמן, גרמניה (מ־1967) גרמניה שטרלזונד, מקלנבורג-מערב פומרניה, גרמניה (מ־1968) הונגריה אגר, הונגריה (מ־1973) פולין קולובז'ג, פולין (מ־1975) צרפת מקון, צרפת (מ־1990) מדיה וקבצים בנושא פורי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פורי (בפינית ובאנגלית) פורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נתון המתייחס לתחום השיפוט של העירייה, מתוכם 870.01 קמ"ר הם מים, ו-834.06 קמ"ר אדמה.
לאהטי

לאהטי (בפינית: Lahti; בשוודית: Lahtis) היא עיר בדרום פינלנד, ובירת אזור פּאייט-המה. לאהטי ממוקמת לחופו הדרומי של אגם ויסיארווי (Vesijärvi). העיר מרוחקת כ-104 ק"מ צפונית להלסינקי, ו-126 ק"מ דרומית מזרחית לטמפרה. מבחינת גודל שטח השיפוט שלה מדורגת לאהטי במקום ה-318 בפינלנד, מבחינת מספר תושביה מדורגת לאהטי במקום השמיני במדינה. נמל וסייארווי המחודש הפך למקום פופולרי עבור מקומיים ותיירים להירגע בו; כנסיית הצלב, שתוכננה על ידי האדריכל המוכר בינלאומי אלוואר אלטו, היא אחד הבניינים המצולמים ביותר בעיר; בית העירייה להטי של אליאל סארינן מרשים; והמזרקות המוזיקליות על גדת אגם פיקו-וסייארווי מספקות שילוב יוצא דופן של מוזיקה סימפונית ומזרקות ריקודים המוארות בצבע. האזור מפורסם גם בזכות אירועי התרבות הבינלאומיים הרבים שלו כמו פסטיבל להטי סיבליוס, פסטיבל העוגב להטי, קונצרטים של התזמורת הסימפונית לאהטי עטורת הפרסים והמוכרת בעולם, ועוד אירועים רבים באזור. זהו ביתו של אולם סיבליוס, מבנה עץ מודרני, אולם קונגרסים ואולם קונצרטים שהיה בניית העץ הגדולה ביותר של פינלנד מזה 100 שנה, כאשר בתחומי בנייתו, ובתוך שטחו תוכלו למצוא פארק מלא באדריכלות ופיסול עץ. רגע לפני אמצע הקיץ מתקיים מפגש הסופרים של להטי בשטח מניל מסילה, אירוע המפגיש בין סופרים מרחבי העולם לדון בספרות ובתפקיד והשפעתה של אמנותם בחברה המודרנית. מפגש זה פותח את עונת הקיץ של להטי, בשנים חלופיות, עם מרתון השירה, פורום למשוררים ידועים מרחבי העולם. חובבי המוזיאונים מטופלים היטב בלהטי. כמו גם מוזיאון העיר להטי, יש מוזיאון היסטורי, מוזיאון לאמנות ומוזיאון פוסטרים. המוזיאון הפיני למוזיקה צבאית מאיר אור על 450 שנות מוזיקה צבאית, ויש מוזיאון לרפואה צבאית בהנאלה בצריף שנבנה ונכבש במקור על ידי הרוסים. בחורף אנשים נוהרים לאזור כדי ליהנות מסקי במורד, סקי קרוס קאנטרי, קפיצות סקי וסנובורד. מסלולי הסקי במורד הארוך ביותר נמצאים באתר הסקי מסילא, עם 10 מסלולים הנעים בין מתחילים למתקדמים. לאהטי הוא גם ביתם של מוזיאון הסקי, הממוקם ליד שלוש קפיצות הסקי המפורסמות על ידי רכס הסלפאוסלקה. בקיץ אפשר להגיע לראש הקפיצות הללו, לקבל מושג על מה שהקופצים רואים כשהם ממריאים, וליהנות מנוף פנורמי של האזור. ללאהטי שתים עשרה ערים תאומות: שוודיה וסטרוס, שוודיה (מ־1940) איסלנד אקוריירי, איסלנד (מ־1947) דנמרק ראנס (אנ'), דנמרק (מ־1947) נורווגיה אולסון, נורווגיה (מ־1947) אוקראינה זפוריז'יה, אוקראינה (מ־1953) הונגריה פץ', הונגריה (מ־1956) גרמניה גרמיש-פרטנקירכן, בוואריה, גרמניה (מ־1987) גרמניה זול, תורינגיה, גרמניה (מ־1988) רוסיה קלוגה, רוסיה (מ־1994) אסטוניה נרבה, אסטוניה (מ־1994) הרפובליקה העממית של סין דיאנג (אנ'), סצ'ואן, הרפובליקה העממית של סין (מ־2000) הרפובליקה העממית של סין וושי, ג'יאנגסו, הרפובליקה העממית של סין (מ־2011) מדיה וקבצים בנושא לאהטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאהטי (בפינית ובאנגלית) לאהטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נתון המתייחס לתחום השיפוט של העירייה, מתוכם 19.53 קמ"ר הם מים, ו-135.05 קמ"ר אדמה. Tourist Attractions in Lahti, Discovering Finland
ברוצקוס

ברוצקוס הוא שם משפחה ממקור ליטאי (Bruckus או Bručkus). האם התכוונתם ל... בוריס דב ברוצקוס (1874–1938) – אגרונום, כלכלן, פרופסור וראש הקתדרה לכלכלה חקלאית באוניברסיטה העברית בירושלים. דוד אנטול ברוצקוס (1910–1999) – אדריכל וצייר ישראלי, בנו הצעיר של פרופ' בוריס דב ברוצקוס. יואל ברוצקוס (1885–1951) – ד"ר, פיזיקאי, מתמטיקאי, מחנך עברי, מורה ומנהל הגימנסיה העברית ע"ש שוואבה בקובנה. יוליוס ברוצקוס (1870–1951) – דוקטור לרפואה, מראשי ארגון הבריאות היהודי העולמי, פעיל ציוני, ממייסדי וראשי התנועה הרוויזיוניסטית, פוליטיקאי ליטאי שכיהן כשר בלי תיק לענייני יהודים בממשלת ליטא. אחיו הבכור של פרופ' בוריס דב ברוצקוס. ליאוניד-אליעזר ברוצקוס (1907–1987) – מהנדס, אדריכל, מהדמויות הבולטות בתחום התכנון בישראל של שנות החמישים והששים. בנו האמצעי של בוריס דב ברוצקוס. מיכאל ברוצקוס (1903–1949) – כלכלן, בנו הבכור של פרופ' בוריס דב ברוצקוס.
איילי העולם החדש

איילי העולם החדש או איילי פרדות (שם מדעי: Capreolinae לעיתים Odocoileinae) היא תת-משפחה הכוללת את כל האיילים החיים באמריקה (מלבד האייל הקנדי) וארבעה מינים החיים באירופה ובאסיה. חוקרים רבים נוטים לסווג גם את הסוג אלקרן הגדות בתת-משפחה זו, בשל מבנה קרסולו. השוני ביניהם ובין איילי העולם הישן בפסק הזמן בין נפילת הקרן לצמיחתה מחדש, ובמבנה הקרסול. למרבית המינים בה יש אוזניים גדולות ורחבות כאוזני הפרד וזהו המקור לשמם הנוסף, איילי פרדות. איילי העולם החדש הם תת-משפחה מגוונת להפליא, הכוללת את האייל הגדול ביותר (אייל קורא) שמגיע עד למשקל 800 ק"ג, ואת האייל הקטן ביותר (פודו) שמשקלו פחות מ-15 ק"ג. איילי העולם החדש חיים במגוון בתי גידול: חלקם יעדיפו אזורים הררים או טונדרות, חלקם יערות גשם טרופים או נשירים, ואחרים מישורי פמפס או טייגות. המין היחיד מתת-משפחה זו שהיה מצוי בארץ ישראל היה אייל הכרמל שניצוד עד כדי הכחדה וכיום מושב לטבע בהדרגה. שבט: Alceini סוג ומין יחיד: אייל קורא (Alces alces) שבט: Rangiferini סוג ומין יחיד: אייל הצפון (Rangifer tarandus) שבט: Odocoileini סוג ומין יחיד: אייל הביצות (Blastoceros dichotomus) סוג ומין יחיד: אייל הפמפס (Ozotoceros bezoarticus) סוג: אייל האנדים (Hippocamelus) מין: אייל אנדים פרואני (Hippocamelus antisensis) מין: אייל אנדים צ'יליאני (Hippocamelus bisulcus) סוג: אייל פרדי (Odocoileus) מין: אייל פרדי שחור-זנב (Odocoileus hemionus) מין: אייל פרדי לבן-זנב (Odocoileus virginianus) סוג: מזאמה (Mazama) מין: מזאמה אדומה (Mazama americana) מין: מזאמה אפורה (Mazama gouazoupira) מין: מזאמה אמזונית (Mazama nemorivaga) מין: מזאמה יוקטנית (Mazama pandora) מין: מזאמה מרכז-אמריקנית (Mazama temama) מין: מזאמה ביצתית (Mazama rufina) מין: מזאמה ננסית (Mazama nana) מין: מזאמה מרידאנית (Mazama bricenii) מין: מזאמה לבנה (Mazama tienhoveni) מין: בורורו (Mazama bororo) מין: צ'וני (Mazama chunyi) סוג: פודו (Pudu) מין: פודו דרומי (Pudu puda) מין: פודו צפוני (Pudu mephistophiles) שבט: Hydropotinae סוג ומין יחיד: אלקרן הגדות (Hydropotes inermis) שבט: Capreolini סוג: אייל הסבך (Capreolus) מין: אייל הכרמל (Capreolus capreolus) מין: אייל סיבירי (Capreolus pygargus) מדיה וקבצים בנושא איילי העולם החדש בוויקישיתוף איילי העולם החדש, באתר ITIS (באנגלית) איילי העולם החדש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פודו דרומי אייל קורא מזאמה אפורה אייל הצפון אייל הכרמל אייל פרדי לבן-זנב אייל אנדים צ'יליאני אייל הביצות