laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תקיפת שיירת הנשק הסורית במחוז ריף דמשק שבסוריה

תקיפת שיירת הנשק הסורית במחוז ריף דמשק שבסוריה הייתה תקיפה אווירית שנערכה בלילה של 31 בינואר 2013 במחוז ריף דמשק שבסוריה, באזור גבול סוריה-לבנון, נגד שיירת כלי רכב סורית שהובילה אמצעי לחימה מתקדמים מסוריה ללבנון אשר יועדו לכוחות המיליציה השיעית הלבנונית חזבאללה. התקיפה הובלה על ידי אביעד דגן. סוריה ייחסה את התקיפה לחיל האוויר הישראלי. היא הכחישה כי יעד המתקפה היה שיירת נשק שהובילה אמצעי לחימה לחזבאללה, וטענה כי המתקפה בוצעה על מתקן מחקר מדעי סורי הנמצא באזור העיר ג'מראיא שבפרברי דמשק, וכי שני עובדים במתקן נהרגו בהתקפה, בנוסף לחמישה עובדים שנפגעו. על אף שהדוברים הישראלים סירבו לאשר או להכחיש זאת, ב-3 בפברואר שר הביטחון אהוד ברק רמז כי ישראל עומדת מאחורי התקיפה. אמצעי התקשורת בעולם פרסמו דיווחים שונים על מהות הפעולה. דיווחים אלה התבססו על מקורות עלומים, וקשה לדעת מה מהנכלל בהם נכון ומה אינו נכון. כמעט כל הדיווחים הם באמצעי תקשורת שמחוץ לישראל, עקב צנזורה שהונהגה בישראל בנושא זה. הטבלה הבאה מציגה את התפתחות הדיווחים על מהות הפעולה. לאחר המתקפה גורמים סוריים בכירים טענו בתקשורת כי ישראל עומדת מאחורי המתקפה, ושבמהלכה הופצץ אחד ממרכזי המחקר המדעי באזור העיר ג'מראיא שבפרברי דמשק. כמו כן הבכירים הסורים איימו לנקום בישראל על המתקפה. ב-31 בינואר סגן שר החוץ האיראני גינה את המתקפה וציין כי למתקפה יהיו "השלכות חמורות על תל אביב". על אף שהגורמים הרשמיים בישראל סירבו להתייחס לדיווחים אודות התקיפה, ב-3 בפברואר 2013 שר הביטחון הישראלי אהוד ברק רמז בראיון כי ישראל עמדה מאחורי ההתקפה באומרו "מה שקרה בסוריה לפני כמה ימים זו הוכחה שכשאנחנו אומרים משהו, אנחנו מתכוונים לו". מלחמת האזרחים בסוריה ישראל במלחמת האזרחים בסוריה תקיפות משלוחי הנשק האיראניים לחזבאללה בדמשק חדשות 2, ‏דיווח: "צה"ל תקף שיירת נשק בגבול סוריה-לבנון", באתר ‏מאקו‏, 30 בינואר 2013 סוריה מכחישה תקיפת שיירה: "ישראל הפציצה מתקן מחקר באזור דמשק", נענע10, 30 בינואר 2013 רועי קייס, ישראל תקפה שיירת נשק בשטח סוריה, באתר ynet, 30 בינואר 2013 עמוס ידלין, אתגר ההתמודדות עם התעצמות ובניין הכוח של האויב: המקרה של נשק מתקדם לחזבאללה, אתר המכון למחקרי ביטחון לאומי, "מבט על", גיליון 401, 6 בפברואר 2013. עמוס ידלין, עשר נקודות למחשבה לאחר התקיפה בדמשק, אתר המכון למחקרי ביטחון לאומי, "מבט על", גיליון 424, 9 במאי 2013. AP, סוריה התלוננה באו"ם: ישראל הפציצה ליד דמשק, באתר ynet, 7 בפברואר 2013 חדשות 2 |, ‏שר הביטחון ברק רומז על סוריה: "כשאנחנו אומרים משהו אנחנו מתכוונים אליו", באתר ‏מאקו‏, 3 בפברואר 2013 Israeli warplanes violate Lebanese airspace in low-flying sorties | StarTribune.com Syrian Arab news agency - SANA - Syria : Syria news BBC News - White House warns Syria over 'weapons to Hezbollah' U.S. official: Israeli jets strike convoy in Syria - CNN.com Raw: Purported Israeli Air Strike in Syria - YouTube רוני דניאל, ‏שבוע אחרי: כך נראה האתר הסורי שהופצץ, באתר ‏מאקו‏, 6 בפברואר 2013 חדשות 2, ‏דיווח: "הגנרל האירני נהרג בתקיפת צה"ל בסוריה", באתר ‏מאקו‏, 24 בפברואר 2013 יוחאי עופר, עמוס ידלין: "איראן חצתה כבר את הקו האדום", באתר nrg‏, 23 באפריל 2013 נענע10 - סוריה מכחישה תקיפת שיירה: ישראל הפציצה מתקן מחקר באזור דמשק - חדשות Iran threatens 'grave consequences' for Israel after Syria strike | The Times of Israel Israeli airstrike in Syria targeted a shipment of weapons, 2 U.S. officials say - The Washington Post
חדשנות

חדשנות היא יצירת ערך מוסף באמצעות פתרונות לצרכים גלויים, או באמצעות יצירת פתרונות לצרכים סמויים. החדשנות היא מאפיין מרכזי של רוב העבודות היצירתיות. פתרונות אלה מושגים על ידי פיתוח או שימוש במוצרים, תהליכים, סיעורי מוחות, שירותים או טכנולוגיות יעילים יותר מבעבר או על ידי רעיונות בשלים שמתאימים לשווקים, מדינות, או חברות שמוכנות ומעוניינות לקלוט אותם. חדשנות שונה מהמצאה, בכך שחדשנות מתייחסת לשימוש בשיטה או ברעיון טובים יותר, בעוד שהמצאה מתייחסת לתהליך ולאופן היצירה של השיטה או הרעיון. חדשנות שונה גם משיפור, בכך שהיא עוסקת במשהו שנעשה מהותית באופן שונה ולא בעשיית אותם הדברים בצורה טובה יותר. למרות שחדשנות הכרחית לפעולה יצירתית היא לא מספיקה, שכן התוצרים היצירתיים הם לא רק חדשים אלא גם מותאמים למצב שעבורו הם נוצרו. כיום, נהוג להבחין בין חדשנות תוספתית (אינקרמנטלית) לחדשנות פורצת דרך או חדשנות משבשת (disruptive innovation). בעוד שהראשונה מתייחסת ליעול וליצירת מענים חדשים מתוך הידע הקיים, האחרונה, מייצרת קטגוריות חדשות אשר משנות את הסביבה העסקית ובכללותה, ומייצרת לפיכך צרכים חדשים ודרכי פעולה חדשות להתמודדות עמם. גת ולוין (2023) מותחים ביקורת על הגישה הרווחת המתייחסת לחדשנות כאל רתימה של טכנולוגיה עילית לפתרון בעיות לתועלת האנושות כולה ומזהים אותה כ"חדשנות וירטואוזית" - שכן היא נתפסת בצורה שגויה כמעלה (virtue) בעלת איכויות נורמטיביות חיוביות, וכרוכה ב"מיתוס הגאון" הווירטואוז המצעיד את האנושות במסע הקדמה. השניים ממחישים כיצד חדשנות איננה בהכרח טכנולוגית וניתן לזהות אותה בתעשיות ובמוקדי ידע ומיומנויות שונים (מסחר וכלכלה, ספורט, ספרות ועוד), ולכן מהותה של החדשנות איננה בשימוש בטכנולוגיה, אלא הפעלה של עוצמה פוליטית בסביבה של תחרות וחוסר ודאות, בהגדרה אותה הם מכנים "חדשנות ריאליסטית": עוצמה זו תובעת מהשחקנים במערכת להתאים את עצמם לחידוש של השחקן החדשן ולהכיר בו כמוביל. אנו טוענים כי החדשן הוא זה שמחקים אותו, ואילו הוא לא נאלץ לחקות אחרים כדי לשרוד בסביבה תחרותית. בהמשך ננסה להבין מהם המנגנונים שבעזרתם מתבצעת הקצאה של עוצמה על ידי חדשנות, ונדגיש כי אין מדובר בהכרח במאבק על תוכן, אלא על הכרה, מעמד ותזמון: לשחקן החדשן ניתנת בכורה בהכתבה של נורמות, בכתיבה של קודקסים ובהובלה של ציפיות, המעניקים לו יתרון תחרותי וחופש מהצורך להיגרר אחרי שחקנים אחרים. — יונתן גת ועמרי לוין, חדשנות, באתר מפתח - כתב העת הלקסיקלי למחשבה פוליטית של מרכז מינרבה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב, גיליון 19 (2023) מקוריות חדשנות משבשת חדשנות תוספתית רשות החדשנות חדשנות ארגונית על חדשנות באתר הטכניון חדשנות - ערך מתוך אתר דואלוג ויקי אבי בליזובסקי, ‏הצעה למקצוע חדש בתיכון – חדשנות, באתר "הידען", 27 בינואר 2016 רותם שטרקמן, גם אתם יכולים: המנהל הזוטר שהביא ל-HP רעיון של 100 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 29 בספטמבר 2018 טלי חרותי-סובר, "חדשנות היא לא רק האקתונים וסטארט-אפים - היא מקצוע", באתר TheMarker‏, 6 בדצמבר 2018 רותם שטרקמן, "מוכרים ב-800 מיליון דולר כל שנה מהדבר הזה, ואתה אומר שאנחנו עושים משהו לא טוב?", באתר TheMarker‏, 18 במאי 2019 יונתן גת ועמרי לוין, חדשנות, באתר מפתח - כתב העת הלקסיקלי למחשבה פוליטית של מרכז מינרבה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב, גיליון 19 (2023) חדשנות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Chakravarty, A. (2010). The creative brain–Revisiting concepts. Medical hypotheses, 74(3), 606-612.
אורגיים

אוֹרְגִּיִּים (שם מדעי: Ploceidae) היא משפחה של עופות בסדרת ציפורי שיר. המשפחה כוללת 15 סוגים בהם 116 מינים. כל מיני האורגיים הם ציפורים אוכלי זרעים שתפוצתם באפריקה שמדרום לסהרה מלבד מספר מינים שנפוצים באסיה. הזכרים בעלי צבע בולט ברוב המקרים צהוב או אדום. שמם של האורגים ניתן להם מכיוון שהם אורגים את הקינים כך שישתלשלו מהענפים. הם יוצרים את הקן מענפים קטנים שהם אורגים בצורת שתי-וערב. הזכר והנקבה בונים את הקן יחדיו. סוג ומין יחיד אורג גס-מקור (Amblyospiza albifrons). סוג Anaplectes - בו אורג אדום-ראש סוג ומין יחיד Brachycope anomala. אורג התאו (Bubalornis) בו 2 מינים. סוג ומין יחיד אורג תאו לבן-ראש (Dinemellia dinemelli). שזרן (Euplectes) בו 17 מינים פודי (Foudia) בו 6 מינים - בו פודי סיישל. סוג ומין יחיד Histurgops ruficauda. סוג ומין יחיד Malimbus בו 10 מינים. סוג ומין יחיד אורג שתפן (Philetairus socius). אורג (Ploceus) בו 64 מינים. Plocepasser בו 4 מינים. Pseudonigrita בו 2 מינים. שתאי (Quelea) בו 3 מינים. Sporopipes בו 2 מינים. Foudia madagascariensis שתאי אדום-מקור Malimbus malimbicus Ploceus aurantius בישוף אדום דרומי Pseudonigrita cabanisi מדיה וקבצים בנושא אורגיים בוויקישיתוף אורגיים, באתר ITIS (באנגלית) אורגיים, באתר NCBI (באנגלית) אורגיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אורגיים, באתר GBIF (באנגלית) animal/weaver-bird אורגיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע על משפחת האורגיים מאתר כינוס האורניתולוגים הבינלאומי (גרסה 2.7) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סולומון

סוֹלוֹמוֹן הוא צורת ביטוי לועזית לשם שְׁלֹמֹה (במקור מהמלך שלמה). האם התכוונתם ל... איי שלמה (Solomon Islands) – מדינה באוקיינוס השקט סולומון איירליינס (אנ') – חברת התעופה של איי שלמה סולומון (נהר) (אנ') – נהר בקנזס שבארצות הברית אישים סולומון (פסנתרן) (אנ') (1902–1988) – שם הבמה של סולומון קאטנר, שהיה פסנתרן בריטי סולומון הראשון, מלך אימרתי (אנ') (1735–1784) – מלך אימרתי בין 1752 ל-1766 ובין 1768 ל-1782 סולומון השני, מלך אימרתי (1772–1815) – המלך האחרון של ממלכת אימרתי, מלך בין 1789 ל-1815 שַאלַאמוֹן, מלך הונגריה (נקרא גם "סלומון", בהונגרית: Salamon;‏ 1053–1087) – היה מלך הונגריה בשנים 1063–1074 אור סולומון (יליד 1993) – כדורסלן ישראלי איזלר סולומון (1910–1987) – היה מנצח אמריקאי גוסטב סולומון (אנ') (1930–1996) – היה מתמטיקאי ומהנדס חשמל אמריקאי הרולד סולומון (יליד 1952) – טניסאי אמריקאי יהודי ויל סולומון (יליד 1978) – כדורסלן אמריקאי זהבה סולומון (ילידת 1950) – פרופסור לעבודה סוציאלית חיים סולומון (Solomon או Salomon;‏ 1740–1785) – היה איש עסקים יהודי, מממנו העיקרי של הצבא הקונטיננטלי בזמן מלחמת העצמאות של ארצות הברית יניב סולומון (יליד 1994) – כדורסלן ישראלי מנור סולומון (יליד 1999) – כדורגלן ישראלי, שחקן נבחרת ישראל סולומון ג'וזף סולומון (1860–1927) – היה צייר יהודי בריטי סורין סולומון (יליד 1953) – פיזיקאי ישראלי סטיבן סולומון (יליד 1993) – אתלט אוסטרלי יהודי סטייסי סולומון (אנ') (ילידת 1989) – זמרת ומנחה בריטית פטרה סולומון (1923–1991) – היה סופר ומתרגם יהודי-רומני שלונדה סולומון (אנ') (ילידת 1985) – אצנית אמריקאית שמעון סולומון (יליד 1968) – שגריר ישראל באנגולה, פוליטיקאי וחבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת יש עתיד סלומון סלמון (פירושונים) שלמון שלמה (פירושונים)
רונלד ויין

רונלד ג'רלד ויין (באנגלית: Ronald Gerald Wayne; נולד ב-17 במאי 1934) הוא מהנדס אמריקאי, ממקימי חברת המחשבים "אפל" (עם סטיב ג'ובס וסטיב ווזניאק). 12 יום לאחר הקמת החברה ב-1976, הוא פרש וויתר על חלקו בחברה החדשה. ויין נולד בקליבלנד, אוהיו. הוא עבד כשרטט בכיר לצד ג'ובס בחברת משחקי המחשב "אטארי". ב-1 באפריל 1976 ייסדו שניהם יחד עם ווזניאק את חברת "אפל". ויין אייר את הסמל הראשון של אפל, הוא כתב את הסכם השותפות בין השלושה, וכן כתב את מדריך השימוש במחשב Apple I אותו ייצרו ווזניאק וג'ובס. עם זאת, 12 ימים לאחר ייסוד החברה, מכר ויין את חלקו בחברה (10%) תמורת 800 דולר; בתוספת ל-1,500 דולרים נוספים שקיבל בהמשך לאותה שנה תמורת הימנעות מכל תביעה כספית כלפי החברה - קיבל ויין בסך הכול 2,300 דולר על חלקו בחברה. ויין העדיף לפרוש במהירות מהחברה, בשל זהירות רבה בה נקט מאז שנכשל בעסק אחר שהקים מספר שנים לפני כן. זאת במיוחד משום שכמבוגר מבין שלושת השותפים (הוא היה בן 42 והם בתחילת שנות ה-20 לחייהם), היו לו יותר נכסים שמהם יכלו נושים אפשריים לגבות חובות. לאחר פרישתו החברה צמחה בהדרגה, ונכון ל-2020 היא חברת המחשבים הגדולה בעולם, עם שווי שוק המוערך ביותר משני טריליון דולר. לאחר שעזב את אפל ולא נענה לבקשות שותפיו לשעבר לחזור, הוא שב לתפקידו בחברת "אטארי", וב-1978 הצטרף למעבדה הלאומית לורנס ליברמור. שנתיים לאחר מכן הצטרף לחברת "Thor Electronics" בסלינאס, קליפורניה כמהנדס בכיר, ו-16 שנה לאחר מכן פרש לגמלאות. ב-2011 הוציא את ספר זכרונותיו, בשם "Adventures of an Apple Founder". בבעלותו עשרות פטנטים שהמציא, אך בשל חוסר במשאבים הוא לא הצליח להוציא אף אחד מהם לפועל. ב-1994 מכר ויין את החוזה המקורי של ייסוד "אפל", אותו הוא הדפיס במכונת כתיבה, תמורת 500 דולר. ב-2011 נמכר המסמך במכירה פומבית במחיר של מיליון לירות שטרלינג. בראיון מ-2013 אמר ויין שזה הדבר היחיד עליו הוא מתחרט בכל מה שקשור לאפל. מדיה וקבצים בנושא רונלד ויין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רונלד ויין רונלד ויין, ברשת החברתית פייסבוק רונלד ויין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רונלד ויין, ברשת החברתית אינסטגרם Apple's lost founder: Jobs, Woz and Wayne, Mercury news Apple Co-Founder Ron Wayne Could Have Been Worth $35 Billion Today, Gizmodo Nick Allen, ‏US pensioner Ronald Wayne gave up £15bn slice of Apple, The Telegraph, 23 April 2010 association items ||| sotheby's n08811lot69pqven, www.sothebys.com (באנגלית) Ronald Wayne: On Co-founding Apple and Working With Steve Jobs, ריאיון עם ויין באתר NextShark, ‏13 בספטמבר 2013 Richard Blackden, ‏Apple's founding document sold for $1.59m at auction, The Telegraph, 13 December 2011
דרך מרילבון

דרך מרילבון (באנגלית: Marylabone Road) הוא רחוב בחלקו הצפוני של רובע הסיטי של וסטמינסטר בלונדון, הממלכה המאוחדת. הרחוב מתחיל באזור ריג'נטס פארק בצומת על רחוב פורטלנד הגדול וכהמשך לדרך יוסטון. הרחוב הוא פחות או יותר ישר ונע ממערב למזרח, באזור דרך אג'וור הרחוב הופך לקטע מוגבה של כביש ה-A40, שבהמשך יוצא מלונדון לכיוון מערב ומתחבר עם ה-M25 וה-M40. משום כך, דרך מרילבון לעיתים פקוקה בעקבות תנועת כלי הרכב לתוך ומחוץ למרכז לונדון. דרך מרילבון נמצאת על הקטע המערבי של כביש ה-A501 ומהווה חלק מכביש הטבעת הפנימי של לונדון. האקדמיה המלכותית למוזיקה, אוניברסיטת לונדון. כנסיית מרילבון הקדוש מוזיאון מאדאם טוסו (לונדון) אוניברסיטת וסטמינסטר ספריית וסטמינסטר מדיה וקבצים בנושא דרך מרילבון בוויקישיתוף
מקדש אפאיה

מקדש אפאיה (ביוונית: Ναός της Αφαίας) הוא מקדש יווני הניצב בראש גבעה בגובה של 160 מטרים, המכוסה בעצי אורן, בצידו המזרחי של האי אגינה (כ-14 ק"מ מהנמל הראשי), שבאיים הסרוניים, יוון. מן הגבעה אפשר להשקיף ביום בהיר בעזרת משקפת על המפרץ הסרוני ועד למקדש פוסידון בכף סוניו ומקדש פרתנון שבאתונה, שיחד עמו מהווים את "המשולש הקדוש" או "המשולש המושלם של העת העתיקה". המקדש הוקדש לאלה המקומית אפאיה – המגנה של האי ואלת הפוריות והעבודות החקלאיות. ואולם, בהסתמך על דיודורוס סיקולוס ופאוסניאס, אפאיה מזוהה עם אלת ההרים והצייד המינואית בריטומרטיס או דיקטינה. מקדש אפאיה הוא מקדש דורי ששימש מודל לבניית הפרתנון וכמה מקדשים אחרים ביוון. הוא נחשב לאתר ההיסטורי העתיק והחשוב באיים הסרוניים, שנבנה בסביבות שנת 500 לפנה"ס על שרידי שני מקדשים קודמים, כשאגינה הייתה בשיא עוצמתה הפוליטית. הגמלון המזרחי והגמלון המערבי עוטרו בפסלים מרהיבים שמנציחים את מלחמת טרויה אך רובם נלקחו מהאתר במאה ה-19 והתגלגלו לידיו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה (אבא של אוטו שהיה מלך יוון); ובימינו מוצגים במוזיאון גליפטותק שבמינכן. למרות זאת, שרידי המקדש עדיין מרשימים גם כיום: האתר מציג בגאווה 25 מתוך 32 העמודים המקוריים של המקדש, שנותרו על תילם או שוקמו. דגם אדריכלי של מקדש אפאיה במוזיאון גליפטותק, מינכן, גרמניה. הפסל המקורי של אתנה בגמלון המערבי של מקדש אפאיה, 505–500 לפנה"ס, מוזיאון גליפטותק, מינכן, גרמניה. ‏ 5 דמויות מרכזיות של הגמלון המערבי במקדש אפאיה, מוזיאון גליפטותק, מינכן, גרמניה. האלה אתנה במרכז. שיקום צבעוני של פסל אתנה, תערוכת Bunte Götter, אתונה, יוון. שיקום צבעוני של הגמלון המערבי במקדש אפאיה, 1906, מינכן, גרמניה. שיקום צבעוני של הגמלון המזרחי במקדש אפאיה, 1906, מינכן, גרמניה. מדיה וקבצים בנושא מקדש אפאיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקדש אפאיה Hellenic Ministry of Culture, The Sanctuary of Aphaia of Aegina, Archaeological Receipts Fund, 1998 (brochure) "Greek Architecture: Temple of Aphaia – Aegina", Porter-Gaud School website "The Temple of Aphaea at Aegina", hoboes.com "Aphaia Temple", Hydraiki Naval Company website תחילה חשבו שהמקדש נבנה לכבודה של האלה אתנה, שדמותה נמצאה בשני הגמלונים של המקדש. ואולם, במהלך החפירות שערכו ארכאולוגים גרמנים ב-1901 נמצאה כתובת שמיוחסת לשם של האלה המקומית אפאיה. ומכאן נבעה הסברה שהמקדש הוקדש לאפאיה ולא לאתנה. סקירה של מקדש אפאיה, באתר פודורס (באנגלית)
בשר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בשר – מזון שמקורו באיברי גופם של בעלי חיים מקורות בשר: בשר עוף – בשר למאכל שמקורו בעופות בשר בקר – בשר שמקורו בשרירי הפרה בקר לבשר – בקר שמגודל בשל בשרו בשר בקר קובה – נתח בשר בקר מזן טג'ימה-אושי של בקר ואגיו, המגודל בהתאם למסורת קפדנית במחוז היוגו, יפן בשר ברווז – מנת בשר במתכונים שונים, שמבושלים עם בשרם של מינים שונים במשפחת הברווזיים בשר הודו – בשר למאכל שמקורו בתרנגול הודו בשר חתול – בשר המופק מחתולים בשר חזיר – בשר לאכילה שהוכן מחזיר ביהדות: אכילת בשר ביהדות – הלכות שונות ביניהן לאיסור, להיתר, ואף למצווה בהקשר לבשר הכשרת בשר – פעולה שעל פי ההלכה יש לבצע בבשר שנשחט כדי להכשירו לאכילה איסור בשר בחלב - האיסור על אכילת בשר וחלב שהתבשלו יחדיו בשר מן החי – איסור מהתורה לאכול בשר שנתלש מבעל חיים בעודו חי בשר שנתעלם מן העין – מדיני כשרות בהלכה היהודית, שלפיו חל איסור לאכול בשר אשר לזמן-מה לא היה בהשגחת יהודי אכילת דג עם בשר – הפוסקים דנים האם מותר לאכול דג יחד עם בשר או עם חלב מתכוני בשר: קציץ בשר – מאכל העשוי מבשר טחון כדור בשר – מאכל העשוי מבשר טחון או קצוץ ומרכיבים נוספים וצורתו לרוב עגלגלה יישון בשר – אחסנת בשר בתנאים מיוחדים כדי להביא לריכוכו והשבחתו בשר כבוש – מאכל נפוץ במטבח האמריקאי, מורכב מבשר שעובר כבישה רוטב בשר – רוטב חום אנגלי מסורתי עתיק, מעובה ומתובל המבוסס על מיצי בשר וירקות הניגרים בעת צלייה בשר משומר – בשר משומר נזיד בשר אירי – מהמאכלים הפופולרים באירלנד ובארצות הברית צליית בשר – שיטת בישול המבשלת את הבשר באמצעות שימוש בחום יבש בשר צלוי – נתח בשר בקר שנצלה בתנור שונות: השפעות בריאותיות של אכילת בשר – השפעות בריאותיות של אכילת בשר, מרכיב מרכזי בדיאטה מערבית מודרנית תחליף בשר – מזון שנועד לחקות את טעמו של הבשר בשר מתורבת – מוצר בשר מבעלי חיים שרק בעברו הרחוק היה חלק מבעל חיים שלם וחי בשר תותחים – כינוי צבאי לחיילים (זוטרים, ככלל), ש"ניתן להקריב אותם" אל מול אש האויב בשר על גבי גחלים – ספר הלכה שרובו אבד קטגוריה:בשר
הסיירת יוליסס

הסיירת יוליסס (באנגלית: "HMS Ulysses") הוא מותחן מלחמתי מאת הסופר הבריטי אליסטר מקלין, שיצא לאור בשנת 1955. זהו ספרו הראשון של מקלין, אשר נכתב בהשראת ניסיונו הקרבי כמלח בצי הבריטי. מקלין שירת על סיפון הסיירת "רויאליסט" ולחם במלחמת העולם השנייה. עלילת הספר, המתרחשת במהלך מלחמת העולם השנייה, מתארת את מסעה של הסיירת "יוליסס", אוניית מלחמה בריטית בדרך השיירות לרוסיה בים הצפוני, כדי להעביר אספקה וציוד לצבא האדום הלוחם ברחבי רוסיה כנגד הצבא הגרמני. על הסיירת מפקד הקפטן ריצ'רד ולרי, אשר שב לשירות בצי עם פרוץ המלחמה ועוטר בעבר באות השירות המצוין. ולרי מוביל את צוותו במשימה ללוות את שיירת האספקה ימית FR77 למורמנסק. צוות האונייה נדרש להיאבק בקור העז, בתנאי מזג האוויר הקשים ולאסור קרב כנגד אוניות וצוללות הצי הגרמני ומטוסי הלופטוואפה אשר ניסו למנוע מן השיירה להגיע ליעדה. לצד ולרי בולטות בספר דמויותיהם של קצין המבצעים ביל טרנר, הקצין הראשון ג'יימס קרינגטון, קצין הרפואה קומנדר ברוקס, קצין הרפואה הזוטר לפטננט ג'וני ניקולס, מפקד השיירה, אדמירל ג'ון טינדל, קצין הניווט אנדרו קארפנטר המכונה "קאפוק קיד" ופיטר אור, מפקד הסיירת "סירוס". אליסטר מק-לין, הסיירת "יוליסס". תרגם מאנגלית שמואל גילאי. תל אביב, עם עובד, 1958. אליסטר מקלין, הסיירת יוליסס. תרגמה מאנגלית נעה בן פורת. תל אביב, הוצאת אריה ניר, 2007. הפרק הראשון, באתר "טקסט". הספר "הסיירת יוליסס", באתר "סימניה" – על התרגום מ-2007 עמי סלנט סוקר את הספר באתר "רגעים היסטוריים", יוני 2019. משה דור, כסף, רק כסף, מעריב, ‏ 4 באוקטובר 1985. אליסטר מקלין, "הסיירת יוליסס", הוצאת אריה ניר, 2007, עמוד 35, "ריצ'רד ולרי שנא גם את המלחמה. הוא שנא אותה מאז ומתמיד וקילל את היום שבו היא גררה אותו ממנעמי הפרישה חזרה לשירות פעיל. "גררה," כך לפחות נהג לומר; רק טינדל ידע שהוא הציע את שירותיו לאדמירליות ב-1 בספטמבר 1939, והם קיבלו את הצעתו בשמחה". אליסטר מקלין, "הסיירת יוליסס", הוצאת אריה ניר, 2007, עמוד 72, "קצין מילואים בצי המלכותי, רב-חובל לשעבר של אונית סוחר ואיש שולרי סך עליו בעיניים עצומות". אליסטר מקלין, "הסיירת יוליסס", הוצאת אריה ניר, 2007, עמוד 57, "כבר לפני שלוש שנים, כשהמלחמה חטפה אותו ממחלקות בית-החולים הגדול בגלאזגו, שבו בקושי הספיק לסיים את שנת ההתמחות הראשונה שלו, קיננו בלבו חששות כבדים שמידת התאמתו לשירות צבאי כקצין רפואה תתברר כזעומה ביותר. וזה אכן מה שקרה. אבל למרות האנטיפתיה הזאת –ואולי דווקא הודות לה ולקללת המצפון הקלוויניסטי – נעשה ניקולס קצין מהמעלה הראשונה". ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיטר סטרה

פיטר סטרה (אנגלית: Peter Cetera; נולד ב-13 בספטמבר 1944) הוא זמר, מלחין, נגן בס, ומפיק מוזיקלי אמריקאי אשר נודע בעיקר כסולן בהרכב המקורי של להקת הרוק שיקגו בה היה חבר בטרם עזב את הלהקה בשנת 1985 לטובת קריירת סולו מצליחה. כאמן סולו, סטרה הצליח להפיק 6 סינגלים אשר הגיעו למקום הראשון במצעד ה-Top 40 האמריקני, כולל שני סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 – הסינגלים "The Glory of Love" ‏(1986), והסינגל "The Next Time I Fall" ‏(1988). פיטר סטרה נולד בדרום שיקגו, אילינוי ב-13 בספטמבר 1944 למשפחה אמריקנית ממוצא פולני והונגרי. הוא היה הבן השני מבין שישה ילדים. סטרה החל להתעניין במוזיקה בגיל 11 כאשר הוריו קנו עבורו אקורדיון במקום הגיטרה שהוא רצה. בגיל 15 סטרה רכש את הגיטרה הראשונה שלו. סטרה החל לנגן בגיטרה בס, וביחד עם כמה חברים מהתיכון, החבורה החלה לנגן באירועים מקומיים שונים, כאשר סטרה ניגן בגיטרה ושר. בשנים הבאות סטרה ניגן במספר להקות שונות באזור שיקגו. בסוף שנת 1967 סטרה הצטרף ללהקה בשם "The Big Thing", אשר שינתה את שמה זמן קצר לאחר מכן ל-"Chicago". הלהקה פרסמה בהמשך מספר שירים שזכו לפופולריות רבה בהם "You're the Inspiration", "Hard to Say I'm Sorry", "Wishing You Were Here" ו-"If You Leave Me Now". על אף שסטרה פרסם את אלבום הסולו הראשון שלו במהלך 1981, הוא המשיך לפעול בהרכב עד שנת 1985 אשר במהלכה החליט לעזוב את הלהקה על מנת להתמקד בקריירת הסולו, ולעבוד על אלבום הסולו השני שלו. בשנת 1986 יצא לשווקים אלבום הסולו השני של סטרה שהכיל בין היתר את הלהיטים "The Glory of Love", אשר נכתב ביחד עם דייוויד פוסטר עבור הפסקול של הסרט קראטה קיד 2, ואת הדואט עם איימי גרנט "The Next Time I Fall". שני הסינגלים הללו הגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני. בשנת 1988 יצא לשווקים אלבום הסולו השלישי של סטרה, "One More Story", שהופק בשיתוף עם המפיק המוזיקלי פטריק לאונרד. האלבום הכיל בין היתר את השיר "Save Me" שהיה בהמשך לשיר הפתיחה המקורי של תוכנית הטלוויזיה המצליחה "משמר המפרץ". לאונרד היה שותף בכתיבת 8 מתוך 10 השירים שבאלבום. האלבום כלל גם את הדואט עם מדונה, בשיר "Sheherazade". בשנת 1989 סטרה הקליט את הדואט "After All" בשיתוף עם הזמרת שר, אשר נכלל בפסקול הסרט "Chances Are" והגיע למקום השישי במצעד הבילבורד האמריקני. בשנת 1992 יצא לשווקים אלבום הסולו הרביעי של סטרה, "World Falling Down". האלבום הכיל מספר סינגלים שזכו להצלחה רבה, בהם הסינגלים "Restless Heart", ‏"Even a Fool Can See", והדואט עם צ'אקה קאן, "Feels Like Heaven". בשנת 1995 יצא לשווקים אלבום הסולו החמישי של סטרה, "One Clear Voice". האלבום הכיל מספר סינגלים שזכו להצלחה רבה, בהם הדואט "(I Wanna Take) Forever Tonight" אותו ביצע סטרה עם השחקנית קריסטל ברנרד (אנ'). בשנת 2001 יצא לשווקים אלבום הסולו השישי של סטרה "Another Perfect World" אשר הכיל בין היתר גרסה מחודשת לשיר של הביטלס "It's Only Love". בשנת 2004 הוציא סטרה לשווקים אלבום שירי חג המולד בשם "You Just Gotta Love Christmas" אשר הכיל דואט עם בתו הבכורה קלייר. מדיה וקבצים בנושא פיטר סטרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיטר סטרה פיטר סטרה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיטר סטרה, באתר ספוטיפיי פיטר סטרה, באתר AllMusic (באנגלית) פיטר סטרה, באתר MusicBrainz (באנגלית) פיטר סטרה, באתר דיזר פיטר סטרה, באתר Yandex.Music (ברוסית) פיטר סטרה, באתר Discogs (באנגלית) פיטר סטרה, באתר Songkick (באנגלית) פיטר סטרה, באתר Genius פיטר סטרה, באתר SecondHandSongs פיטר סטרה, באתר בילבורד (באנגלית)
ישראל, למה

ישראל, למה (צרפתית: Pourquoi Israël) הוא סרט תעודי משנת 1973, סרטו הראשון של קלוד לנצמן, יוצר הסרט שואה. הסרט בוחן את החיים בישראל בעשרים וחמש השנים שחלפו מאז קום המדינה. לנצמן מראיין, בין היתר, מהגרים יהודים מגרמניה, אינטלקטואלים, פועלי נמל, שוטרים, אסירים ועולים חדשים. בין השאר מראיין לנצמן בסרט את רן כהן, אהוד ברק וצ'רלי ביטון. שם הסרט מתפרש לעיתים קרובות כשאלה - "למה ישראל?", בעוד כוונתו של לנצמן הייתה בעצם התשובה לשאלה זו מנקודות מבט שונות. הסרט הוקרן לראשונה שלושה ימים בלבד לאחר מלחמת יום הכיפורים. תשומת לב תקשורתית התעוררה בעקבות אירוע בהמבורג, גרמניה, באוקטובר 2009, בו קבוצות שמאל מנעו באלימות הקרנה של הסרט בטענה שהוא מציג נקודת מבט ציונית חד צדדית. ישראל, למה, ברשת החברתית פייסבוק "ישראל, למה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ישראל, למה", באתר AllMovie (באנגלית) "ישראל, למה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוק החנינה

חוק החנינה, התשכ"ז-1967 הוחק לאחר הניצחון במלחמת ששת הימים. עיקרו של החוק הוא חנינה על עבירות שאינן חמורות מאוד. בין העבירות שהוצאו מתחולת החנינה היו עבירות שעונשן מעל 10 שנות מאסר, עבירות על פי החוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם ועבירות חמורות נגד ביטחון המדינה. עניין החנינה מצוי במקורות המשפט העברי וכבר בתנ"ך ניתן למצוא ביטוי לכך בימי שאול במלחמתו מול הפלשתים. בנוסף, גם שחרור העבדים בכל יובל שנים מבטאת סוג של חנינת העבדים. חוק החנינה, תשכ״ז–1967, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של חוק החנינה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת נוחי פוליטיס, 1967 - "יש מילים כמו חירות ומולדת שתמיד נולדות מחדש" *חוק החנינה, התשכ"ז-1967, "שורשים במשפט", באתר משרד המשפטים, 14 באפריל 2019 נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 565–568: חוק החנינה, באתר דעת. ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.