laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אהרן ירושלמי

אהרן ירושלמי (1 במאי 1914 - 28 בינואר 2007) היה סופר עברי. אהרן ירושלמי נולד בוולקוביסק שבפולין (כיום בתחום בלארוס) ליוסף ולאה, אח לאליעזר ירושלמי ולאביו של ליאון יוריס. ילדותו ושנות נעוריו עברו עליו בבית יהודי חרדי. הוא למד ב'חדר', ואחר כך בבית הספר "תחכמוני" בעיר ביאליסטוק. ירושלמי עלה לארץ ישראל לבדו בראשית שנות ה-30. בשנת 1934 נשא ירושלמי לאשה את יהודית שבאה ממשפחה ותיקה בישראל, המתייחסת למשפחת המדפיס ישראל ב"ק (נינתו). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי, ושירת במסגרת יחידת קומנדו ביוון. הוא נפל בשבי הגרמנים, אך הצליח להימלט. הוא נתפס שוב, ושוב נמלט, ונעזר בחברי המחתרת היוונית. אומץ לבו ותושייתו הוכרו על ידי הבריטים, והוא זכה בעיטור מכובד, עיטור העוז מטעם מלכת בריטניה. עם הקמת מדינת ישראל וצה"ל זכה ירושלמי באות הלוחם בנאצים, ובעיטור לוחמי המדינה. לאחר מלחמת העולם השנייה נודע לירושלמי שרוב משפחתו בפולין נשמדה בשואה. ספריו, רומנים וסיפורים קצרים, עוסקים רובם בסיפור חייו בעת המלחמה, במחנות השבי ובמסתור ביוון. וכן כתב גם רומן מפתח מחיי האמנים והבוהמה בתל אביב בשנות החמישים והששים. נפטר בבת ים ב-28 בינואר 2007. אהבות נעורים, ירון גולן תל אביב, 1999. בדידות, סיפורים, ירון גולן תל אביב 1994. הבופור ועוד סיפורים, ירון גולן תל אביב, תשנ"א 1991. הבית מאבני כורכר, ירון גולן תל אביב, 1993. ברבה ליאונידס, פואמה, טרקלין תל אביב, 1973. הגזע, ירון גולן תל אביב 1995. החוש הששי, ירון גולן, תל אביב, 1990. יום אחרי, ירון גולן, תל אביב, 2001. כוכבים דועכים, רומן, עדית תל אביב, תשכ"א 1961. המאבק, ירון גולן, תל אביב, 1999. סוף הדרך, ירון גולן, תל אביב, 1992. הענפים, סיפור על רקע היסטורי, אל"ף, תל אביב, 1980. שלושה שברחו, פרקי שבי ביוון ובגרמניה, עיינות, תל אביב, תשי"ז 1957. שתי נשים וגבר, רומן מחיי הבוהמה התל אביבית בשנות החמישים והשישים, ירון גולן, תל אביב, תשנ"ח 1998. שתי פגישות, רשפים, תל אביב, תשמ"ז 1987. הרצל חקק, מאמר מפורט על חייו ויצירתו של ירושלמי, 4 בנובמבר 2006, אימגו הרצל חקק, אהרון ירושלמי / הפסנתר- ניתוח הסיפור, אימגו, 23 בינואר 2008 אהרן ירושלמי, דף שער בספרייה הלאומית אהרן ירושלמי, בלקסיקון הספרות העברית החדשה אהרן ירושלמי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" אהרן ירושלמי, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" אהרן ירושלמי, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה" רשימת הפרסומים של אהרן ירושלמי, בקטלוג הספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדרכת אוכלוסייה לשעת חירום (צה"ל)

הדרכת אוכלוסייה לשעת חירום, היא סיוע בהכנת הציבור לשעת חירום. ההכנה מתבצעת על ידי חיילים בפיקוד העורף שתפקידם להדריך את האוכלוסיות השונות בזמן שגרה להתנהגות נכונה בזמן חירום. מדריכי האוכלוסייה לשעת חירום (מאלש"חים) עוברים קורס של כשלושה חודשים בבה"ד 16 (בית ספר לחילוץ ולהצלה של פיקוד העורף), שבסיומו משתבצים בחמשת המחוזות של פיקוד העורף ברחבי ישראל. בזמן שגרה מדריכים הנושאים בתפקיד זה את המורים, הילדים והנוער כיצד לנהוג בעת חירום. כמו כן, הדרכת אוכלוסייה לשעת חירום כוללת גם הסבר לגבי הפעולות שיש לעשות בשעת חירום, הסבר זה ניתן למנהלי מוסדות, לעובדי מפעלים, לצוותי בתי חולים, לגננות, ועוד. בנוסף מדריכים המאלש"חים אוכלוסיות בעלות מאפיינים הדורשים תשומת לב מיוחדת: חרשים, עיוורים ובעלי ליקויים שונים, קשישים, עולים חדשים, ועוד. בשעת חירום, תפקידם הוא לסייע לאוכלוסייה בשטח (במקלטים או בשטחי הפינוי), ולתגבר את מרכזי המידע הטלפוניים של פיקוד העורף. מסלול הקידום בתפקיד מגוון וכולל: פיקוד בקורס, פיתוח הדרכה, ויציאה לקורס קצינים. באוקטובר 2010 נפתח מסלול מיוחד בשם "צוהר כתום" - מסלול ייחודי למגזר החרדי אשר קיבל את ברכת הרבנים [1] שבו גויסו 12 חיילים מהמגזר עצמו שתפקידם להיות מאלש"חים בתוך המוסדות החרדיים, וכן מתן סיוע בשעת חרום בציבור החרדי. הצורך להקמת המסלול הוא הדאגה של פיקוד העורף לציבור החרדי שלא הצליחו להגיע אליו עד היום, החיילים מדריכים בבתי הספר במדים, על מנת להדגיש את סמכות פיקוד העורף ואחריותו על האוכלוסייה בשעת חירום. דבר שיוצר חילוקי דעות בקרב מנהלי בתי הספר שחלקם מתנגדים בתוקף לכניסת חיילים חרדים לשטח בית הספר, למרות שמטרת ההדרכות היא הצלת חיים חוששים חלק מהמנהלים מפני מתן לגיטימציה לגיוס חרדים לצה"ל. מה שבפועל קורה שרוב בתי הספר במגזר מתנגדים להדרכות הללו. וכמאמר המנהלים ״או שתבואו בלי כיפה או שתבואו בלי מדים״. הבעיה עלתה עד אלוף פיקוד העורף שהחליט שלא לאפשר לחיילים אלו להדריך בבתי ספר בלי מדים. למרות חשיבות הנחיות ההתגוננות להצלת חיים. במהלך הקורס לומדים המדריכים החרדים את ההנחיות ורוכשים יכולות הדרכתיות ברמה גבוהה, דבר שעוזר בתחום ההוראה בכלל.. במהלך הקורס דואגים לחיילים לתפילת מנחה קבועה ובמניין, וכן לשעה של לימוד תורה כל יום. שמו של הקורס שונה לאחרונה מ - ׳צוהר כתום ל - ׳מגן כתום. הקורס האחרון התקיים בחודשים 4-6 2019 במהלכו הוכשרו 8 חיילים לתפקיד. אתר צה"ל אנשים ברשת, שילוב חרדים
במוצאי מנוחה קדמנוך תחילה

בְּמוֹצָאֵי מְנוּחָה קִדַּמְנוּךָ תְּחִלָּה הוא פיוט מסוג "סליחה", במבנה המכונה "פזמון" (על שם הרפרן החוזר בו). פזמון זה נכתב עבור הלילה הראשון בו אומרים סליחות במנהג אשכנז, שחל תמיד במוצאי שבת ("מוצאי מנוחה"), ונהוג לאומרו ביום זה בכל מנהגי אשכנז, הן המזרחי והן המערבי, ואף במקומות בהם לא היה סדר סליחות קבוע לכל הימים, אמירת "במוצאי מנוחה" ביום הראשון קבועה הייתה. בלשון הדיבור משמש לעיתים שם הפיוט לייצג את כל אמירת הסליחות באותו ערב. מחבר הפיוט אינו ידוע, אך ככל הנראה הוא נכתב באשכנז (או באיטליה) בתקופה קדומה יחסית, עד המאה האחת עשרה. הפיוט בנוי משמונה בתים, שכל אחד מהם בנוי משלוש צלעות. תחיליות הצלעות יוצרות אקרוסטיכון לפי סדר הא"ב, תוך הכנסת האות ס' ביחד עם האות נ' בצירוף "נא שגבם" (כששין שמאלית משמשת כס') כדי להגיע למספר כולל של 21 צלעות. הבית הראשון בשיר אינו כלול באקרוסטיכון. קישוט לשון אופייני נוסף בפיוט הוא הצימוד.[דרוש מקור] הפיוט פונה אל האל ומבקש ממנו שיקשיב לתפילת עם ישראל, יסלח להם ויושיע אותם מצרותיהם. הפזמון החוזר בפיוט הוא "לשמוע אל הרינה ואל התפילה" שלקוח מתפילת שלמה המלך לאחר בנין בית המקדש. הפיוט מדגיש במיוחד את אמירת הסליחות בלילה ("במוצאי מנוחה", "בזעקם בעוד ליל", "רצה עתירתם בעמדם בלילות", ומשקף את המנהג לומר סליחות, ובפרט את הסליחות הראשונות, בשעות הלילה דווקא, מנהג הקיים גם היום. סדר הדברים לא ברור אם האשכנזים נהגו להתחיל לומר סליחות דווקא במוצאי שבת מפני הפיוט הזה, או שהפיוט נכתב אחרי שכבר נהגו לפני כתיבת הפיוט להתחיל לומר סליחות במוצאי שבת דווקא. הפיוט במוצאי מנוחה בניגון מסורתי, בביצוע ראש ישיבת מדרש שמואל הרב בנימין מוסקוביץ', ישיבת מדרש שמואל, סרטון באתר יוטיוב דביר שנרב ויצחק מאיר - דרוש נא דורשיך, סרטון בערוץ "יצחק מאיר", באתר יוטיוב (אורך: 04:51) קהילות אשכנז החלו הלילה באמירת סליחות, באתר ערוץ 7, 25 בספטמבר 2005 על פי לשון הפסוק בספר תהלים, פרק קי"ח, פסוק ט"ז "יְמִין ה' עֹשָׂה חָיִל". זו בקשה שכוונתה שיתגלה כוחו של ה' בעולם. על פי לשון הכתוב בספר ירמיה, פרק ד', פסוק ל"א "כִּי קוֹל כְּחוֹלָה שָׁמַעְתִּי צָרָה כְּמַבְכִּירָה קוֹל בַּת צִיּוֹן תִּתְיַפֵּחַ תְּפָרֵשׂ כַּפֶּיהָ". המילה חולה שבפסוק מתחלפת כאן בביטוי "חלים", דהיינו רועדים. מבכירה, כבכתוב היא אשה היולדת בפעם הראשונה, שצערה גדול רומז לדברי התלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף נ"ד, עמוד א' שהתשובה נבראה קודם שנברא העולם. התשובה היא "תרף", דהיינו, הרפואה, לחלץ את היצורים ממיצר החטא. רומז גם למאמר הקדים רפואה למכה. הסליחה במנהג פולין; במנהג ליטא; במנהג פיהם ואונגארן; במנהג פוזנא; במנהג פרנקפורט; במנהג אלזס; במנהג וורמייזא; במנהג שווייץ. יוזפא שמש, מנהגים דק"ק וורמיישא (מכון ירושלים, תשמ"ח), סי' קל"א. אברהם ויונה פרנקל, תפילה ופיוט במחזור נירנברג (ירושלים, שבט תשס"ח), עמ' 114. ספר מלכים א', פרק ח', פסוק כ"ח. דניאל גולדשמידט, סדר הסליחות: כמנהג ליטא וקהילות הפרושים בארץ ישראל (מוסד הרב קוק, תשכ"ה), עמ' כה.
בן ציון נסים פרדס

הרב בן ציון נסים פארידיס-פרדס (כ"ז בכסלו ה'תרכ"ב (1862) - א' באדר א' ה'תש"ג (1943)) היה מקובל, דרשן ופייטן ירושלמי. אביו של רבהּ הראשי לשעבר של ירושלים, אליהו פרדס. נולד לאליהו פארידיס ושרה מרקדה, בתו של רבי וידאל קואינקה, ב-30 בנובמבר 1831 (כ"ז בכסלו ה'תרכ"ב). מוצא משפחת אביו בצפון מערב ספרד ביישוב פרֵדֶס דה נאבה (Paredes de Nava) שבמחוז פלנסיה (Palencia). בעת גירוש ספרד עברה המשפחה לארץ ישראל, התיישבה בצפת ולאחר מכן הגרה לחלב. בצעירותו למד בישיבת המקובלים בית אל בירושלים, נישא למזל אורו בת הרב אברהם קאסוטו, והיה שד"ר לאזור המגרב, בשליחות רשמית מטעם הישיבה, ופעם נוספת עבורו. כשחזר לירושלים החל לשמש כרב בבית הכנסת ״איסטנבוליס״ שבעיר העתיקה, ובית הכנסת ״טראנטו״ שבשכונת נחלאות. הורה ודרש בבתי כנסת רבים בירושלים. כן שימש כמורה בת"ת הספרדים ות"ת הבוכרים שבירושלים. ניחן בקול ערב, ושימש בחייו גם כפייטן, ואף חיבר פיוטים שונים. בשנותיו האחרונות נמנה עם לומדי חברת "מגן דוד" בישיבת מרכז הרב. פרדס התורה - פירוש לתנ״ך ודרשות, שני חלקים, ה׳תשנ״ח הרב בן ציון נסים פרדס, באתר משפחת פרדס חכם בן ציון ניסים פרדס, באתר החכם היומי הרב בן-ציון פרדס זצ"ל, הד המזרח, 12 בפברואר 1943, עמ' 15 הרב בן ציון פרדס, פרדס התורה, באתר אוצר החכמה בן ציון נסים פרדס, באתר "החכם היומי" בנציון נסים פרדס (1861-1943), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שרשיר מצוי

שרשיר מצוי המכונה גם שרשיר (שם מדעי: Anas crecca) הוא מין ממשפחת הברווזיים. השרשיר מגיע לאורך 20–30 ס"מ, למוטת כנפיים של 53–59 ס"מ. משקל הזכרים מגיע ל־340 גרם בעוד הנקבות מגיעות למשקל 320 גרם. גופם של שני הזוויגים אפור אם כי נוצות הזכר אפורות כסופות והצידיים מפוספסים בקווים שחורים עדינים על רקע לבן. הגב שחור ואחורי הגוף בהירים. החזה צהוב־קרם והראש ערמוני כשלאורכו עובר פס־עין ירוק המוקף בפס לבן דק מלמטה. המקור שחור ושטוח עם קצה בשיפוע המזדקר מעלה. הנקבה דומה במראהּ מעט לנקבת ברכייה אך בעלת גבת עין בולטת בחום והיא מעט יותר פלומתית. השרשיר הוא עוף הנודד בסתיו דרומה, וחורף במערב אירופה, אגן הים התיכון, במזרח התיכון ובאפריקה עד קו המשווה. בישראל הוא חולף וחורף מצוי. נצפה בחודשים ספטמבר עד מרץ. להקת שרשירים נעה בדרך כלל במבנה של ראש חץ. השרשיר ניזון מצמחי מים, דגניים, לרוות חרקים, חלזונות וסרטנים קטנים אותם הוא מסנן משפת המים או שהוא אוכל זרעים שונים על הקרקע. השרשיר ניזון בדרך כלל במשך היום אך בחורף הוא נאלץ לאכול גם בשעות בין הערביים ואף בלילה. ברווז זה מצוי מאוד ואינו נתון בסכנה אם כי כמה אוכלוסיות נפגעות מזיהומי ביצות ופגיעה בסביבות מחיה. Anas crecca crecca Anas crecca nimia המין שרשיר קרוליינה (Anas carolinensis) מאמריקה הצפונית דומה מאוד לשרשיר המצוי ובעבר היה תת־מין שלו אך הופרד. מדיה וקבצים בנושא שרשיר מצוי בוויקישיתוף שרשיר מצוי, באתר ITIS (באנגלית) שרשיר מצוי, באתר NCBI (באנגלית) שרשיר מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שרשיר מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שרשיר מצוי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) שרשיר מצוי, באתר GBIF (באנגלית) שרשיר מצוי, באתר הרשימה האדומה של IUCN שרשיר מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN קיליאן מולארני, לארס סוונסון, דן צטרסטרום, פיטר ג'. גרנט, דן אלון, יוסי לשם, אבי ארבל (ע), לקסיקון מפה: הציפורים - המדריך השלם לציפורי אירופה וישראל, מפה הוצאה לאור, 2003 ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיקרו-בקר 8051

ה-8051 הוא בקר ממשפחת המיקרו-בקרים MCS-51, שמקורו בארכיטקטורה המקורית של אינטל שנוצרה בתחילת שנות השמונים (צאצא של ה-8048 הקדום). ה-8051 הוא המיקרו-בקר הראשון, שהציג את שיטת מיעון-סיבית, המאפשרת גישה ל-128 סיביות החל מהבית ה-32 בזיכרון ה-RAM הפנימי באופן פרטני של הרמת סיבית או הורדת סיבית בעזרת שימוש בסט הוראות חדשניות. מודל הזיכרון של המעבד נחשב מורכב באותה התקופה, אך בשל הגמישות הרבה שהוא איפשר בעיצוב מערכות, הפך ה-8051 לפופולרי ביותר (נמכרו מעל 2 מיליון יחידות מאז שנת 1988). מאז העיצוב המקורי של המעבד שפותח על ידי אינטל, חברות נוספות ייצרו שלל דגמים נוספים של המעבד, ביניהן AMD, Atmel, Cygnal, Dallas, Infineon, פיליפס, Signetics ,Siemens ואחרות. הגרסאות השונות שיפרו את העיצוב המקורי של אינטל, והיום קיימות גרסאות שונות של ה-8051 שניתנות לתכנות חיצוני בעזרת מחשב אישי, גרסאות בעלות אפשרות "צריבה" חד פעמית ווריאציות שונות המיוצרות לצרכים שונים. הגרסאות השונות של ה-8051 נמצאות בשימוש עד היום במכשירים רבים ולמעשה זהו המעבד הנפוץ בעולם – הוא נמצא בשימוש במקררים, מכונות כביסה, רמזורים, מיקרוגל וכמעט בכל מוצר אלקטרוניקה שנמכר היום בגלל פשטותו וגמישותו. עבור מכשירים שונים מיוצרים בדרך כלל רכיבים ייחודיים למוצר שהתוכנה הנדרשת מוטבעת בזיכרון הקבוע (ROM) שלהם וכך מוזילה את עלויות היצור. המיקרו-בקר מכיל את יחידת ה-CPU ובנוסף היחידות: RAM,‏ ROM, פִּתחות (פורטים) קלט־פלט, טיימרים, תקשורת טורית ובקרת פסיקות. הגדלים והכמויות משתנים בין הרכיבים השונים במשפחת רכיבים אלו (ניתן לבדוק לפי דפי נתונים). בנוסף לספרות הענפה הקיימת בשפה האנגלית קיימים גם ספרים בעברית בנושא זה. מיכאל קונג'ה, "ספר לימוד מערכות מיקרו מחשבים", הוצאת שורש 2012 מלול שי, "ספר לימוד מיקרו-בקרים ממשפחת 8051 – שפת אסמבלי", הוצאת שורש 2009. מלול שי, "ספר לימוד מיקרו-בקרים ממשפחת 8051 – שפת C", הוצאת שורש 2010. נחום אריה, "יסודות המיקרו מחשב 8051, לימוד ותרגול" הוצאת ses, שנת 1987. מדיה וקבצים בנושא מיקרו-בקר 8051 בוויקישיתוף
יוסי בידץ

יוסי בידץ (נולד ב-1961) הוא מנכ"ל המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מטח), אלוף במילואים בצה"ל, כיהן כמפקד המכללה לביטחון לאומי והמכללות הצבאיות; קודם לכן עמד בראש חטיבת המחקר באגף המודיעין של צה"ל בין יוני 2006 ליוני 2011. יוסי בידץ נולד ביבנאל ב-1961, בן לדקלה (לבית גלובמן) ולאלוף-משנה אורי בידץ. הוא גדל בשיכון הצנחנים ברמת גן. לאחר שנת שירות התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת מטכ"ל בעקבות אחיו שלמה, שהיה מפקד צוות ביחידה ונהרג במלחמת יום הכיפורים. בעקבות בעיות בריאות עבר לשרת במודיעין. כיהן בשורה של תפקידים בכירים באגף המודיעין, ובכלל זאת כקמ"ן בסיירת מטכ"ל במערך המבצעים המיוחדים וקצין המודיעין של פיקוד הצפון עד ינואר 2006. ביוני באותה שנה מונה לראש חטיבת המחקר וכיהן בתפקיד במשך 5 שנים. בדצמבר 2011 קודם לדרגת אלוף ומונה למפקד המכללה לביטחון לאומי והמכללות הצבאיות. באוגוסט 2015 הוחלף על ידי תמיר היימן ופרש מצה"ל. בידץ הוזכר באמצעי התקשורת כמי שהזהיר את ראשי מערכת הביטחון מפני הרחבת המבצע הקרקעי בסוף מלחמת לבנון השנייה וכמי שהצהיר מספר חודשים לאחר המלחמה על שיבת חזבאללה ליכולותיו מלפני המלחמה. באוגוסט 2018 נכנס בידץ לתפקיד מנכ"ל המרכז לטכנולוגיה חינוכית. בידץ הוא בעל תואר ראשון בביולוגיה וחקלאות מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. בשנים 2000–2001 היה עמית מחקר במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון (WINEP) . בשנת 2016 היה עמית מחקר במכון ברוקינגס בוושינגטון. הוא חבר ב"ועדת השלושה" - ועדה לבירור תקריות בין הצנזורה הצבאית לאמצעי התקשורת. בוגר התוכנית לבכירים בשירות הציבורי מטעם קרן וקסנר, באוניברסיטת הרווארד. בידץ הוא בן דוד של הסופרת מיכל גוברין. דודו של אביו היה עקיבא גוברין. נשוי ואב לשלושה. ראיון עם יוסי בידץ על מבצע מחוץ לקופסה - השמדת הכור הסורי ב-2007. טקס סיום מחזור מ"ב של המכללה לביטחון לאומי - יולי 2015. טקס חילופי מפקד המכללה לביטחון לאומי, אוגוסט 2015. . מדיה וקבצים בנושא יוסי בידץ בוויקישיתוף יוסי בידץ, ברשת החברתית LinkedIn יוסי בן ארי, מי מפחד מהמודיעין?, באתר ynet, 8 בספטמבר 2006 אמיר אורן, בכפוף להכשר ביידץ, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2010 רותם פסו, האלוף ביידץ: גורמי ג‘יהאד עולמי מתחזקים סביבנו, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 26 במאי 2013 אמיר בוחבוט‏, בית ספר לקצינים, באתר וואלה, 18 בדצמבר 2014 יוסי בידץ ודימה אדמסקי, התפתחות הגישה הישראלית להרתעה - דיון ביקורתי בהיבטיה התאורטיים והפרקטיים, עשתונות 8 אוקטובר 2014 יוסי בידץ, Bashar's first year from ophthalmology to a national vision, מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון, 2001. יוסי בידץ, Strategy as a learning process-an israeli case study for the new administration, מכון ברוקינגס, 2016. זאב שיף, בכיר אמ"ן הזהיר מראש את רה"מ: הרחבת הפעולה - טעות, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2006 למידה דיגיטלית לא נועדה רק להתמודדות במשבר; צריך לתת יותר עצמאות למורים, 23 באפריל 2020, ישראל היום עומדים מימין לשמאל: אלוף יוסי בידץ - מפקד המכללות, שר הביטחון - משה יעלון, הרמטכ"ל – גדי איזנקוט, פרופ' גבי בנדור - מאוניברסיטת חיפה. קרדיט - דובר צה"ל מימין לשמאל: אלוף יוסי בידץ מסיים תפקיד, הרמטכ"ל גדי איזנקוט, אלוף תמיר הימן המפקד הנכנס. משה (בוגי) יעלון - דרך ארוכה קצרה. הוצאת ידיעות אחרונות, 2008. עמ' 61 מפקד חדש למכללות: אלוף תמיר היימן, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 17 באוגוסט 2015. אריק בנדר, בכיר באמ"ן: חיזבאללה השתקם, באתר nrg‏, 19 בפברואר 2007 יוסי מלמן, איש התקשורת שהפר את הוראות הצנזורה: שמעון ריקלין, באתר העין השביעית, 26 ביוני 2024
גסקוניה

גסקוניה (בצרפתית: Gascogne, נהגה גאסקון; באוקסיטנית (ניב גסקוני): Gasconha, נהגה "גסקוניה") הוא אזור היסטורי בצרפת שהיה מאוכלס על ידי עמים קרובים לבסקים ועד המהפכה הצרפתית היה מחוז של צרפת. גסקוניה נמצאת בדרום מערב צרפת, בין נהר גארון, הרי הפירינאים והאוקיינוס האטלנטי. שטחה מחולק היום בין המחוזות אקיטן ("אקוויטניה") ומידי-פירנה. הרומאים כינו את האזור בשם "אַקוִּיטַניָה" על שם השבטים שאכלסו אותו, האקוויטנים (בלטינית: Aquitani), אשר דיברו בשפה קרובה לשפה הבסקית הקדומה. ייתכן שהשם "אקוויטניה" נגזר משם השבט Ausci, הקרוב לשורש הבסקי המודרני Eusk שפירושו "בסקי". צבאו של יוליוס קיסר כבש את אקוויטניה במאה הראשונה לפנה"ס וסיפח אותה לאימפריה הרומית. בימי שלטון אוגוסטוס הוכללה אקוויטניה בפרובינקיה גאליה אקוויטניה, במטרה לערב בפרובינקיה אחת את האקוויטנים עם הגאלים הקלטים, הנבדלים מהם בשפתם ובתרבותם, ובכך למנוע התפתחות של זהות אזורית עצמאית לפרובינקיה. במסגרת הרפורמות של דיוקלטיאנוס, בשנת 297, פוצלה גאליה אקוויטניה לבקשת תושביה לשלוש פרובינקיות. הטריטוריות שמצפון לנהר הגארון פוצלו ל"אקוויטניה פרימה" ("הראשונה") ו"אקוויטניה סקונדה" ("השנייה"), והאזור מדרום לנהר הפך לפרובינקיה "נובמפופולנה" (Novempopulana – "ארץ תשעת השבטים"), החופפת במידה רבה את שטחה של גסקוניה. בעקבות חלוקה זו, חדל השימוש בשם "אקוויטניה" לחבל ארץ זה, למרות שהיה שמו המקורי, והוגבל לאזורים שמצפון לגרון. בשנים 409–410 פלשו הוונדלים לנובמפופולנה, ובשנים 416–418 העבירו אותה לשליטת ממלכת טולוז הוויזיגותית. בשנת 507 כבשו הפרנקים את נובמפופולנה וסיפחו אותה לממלכתם. אולם בהיותה בקצה מרחב שלטונם, שליטת הפרנקים בנובמפופולנה הייתה רופפת ואיפשרה לשבטים בסקים לחדור לתחומיה ולהתבסס בה. סביב שנת 600 הייתה הנוכחות הבסקית באזור דומיננטית, והביאה לכינויו בשם "וסקוניה" (Vasconia – ארצם של הווסקונים). כינוי זה התפתח במרוצת השנים ל"גסקוניה", התפתחות אופיינית לשפות רומאניות. למרות השליטה הבסקית, נמשך בקרב תושבי האזור תהליך המעבר מהשפה האקוויטנית הקרובה לבסקית, ללטינית הוולגרית, שמאוחר יותר התפתחה לשפה הגסקונית, הנחשבת היום ניב של אוקסיטנית. בשנים 842–844 כבשו ויקינגים מספר ערים בגסקוניה ושלטו בהם עד 982–986. הוויקינגים השאירו אחריהם מורשת ימאות אשר שימשה את תושבי הארץ גם לאחר עזיבתם. בשנת 1052 השתלט גי ז'פרואה, שהפך בשנת 1058 לדוכס אקוויטניה, על גסקוניה ובכך אוחדו גסקוניה ואקוויטניה מחדש תחת שליט אחד, וגסקוניה חדלה מלהיות ישות מדינית עצמאית. במהלך המאה ה-12 עברה השליטה בגסקוניה, שהייתה חלק של אקוויטניה, לידי מלכי אנגליה ואקוויטניה הפכה למאחז הראשי של אנגליה על אדמת צרפת עד סוף מלחמת מאה השנים. מדיה וקבצים בנושא גסקוניה בוויקישיתוף גסקוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רב נחמן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אמוראים: רב נחמן – אמורא ידוע בדור השני והשלישי, המוכר בשם הסתמי "רב נחמן". רב נחמן בר רב הונא – אמורא בדור השביעי רב נחמן בר רב חסדא (‏נחמן בר רב חסדא‏ (Q111584390))– אמורא בדור השלישי והרביעי, בנו של רב חסדא רב נחמן בר יצחק – אמורא בדור הרביעי-חמישי. רבי נחמן מברסלב - מייסד חסידות ברסלב. רבי נחמן מהורדנקא - מתלמידיו הקרובים של הבעל שם טוב, וסבו של רבי נחמן מברסלב. נחמן קטופא – ילד בן תקופת הסבוראים, מיוחס לו ספר של נבואות.
הצינור העורקי

הַצִּנּוֹר הָעוֹרְקִי (TA: ductus arteriosus) הוא כלי דם בבית החזה של העובר המחבר את עורק הריאה ישירות אל אבי העורקים, וכך עוקף את מחזור הדם הריאתי (המכונה גם המחזור הקטן). תפקידו של כלי דם זה הוא לצמצם את ספיקת הדם המוזרמת אל ריאות העובר, וזאת נוכח אי יכולתם לשמש לנשימה (קליטת חמצן ופליטת פחמן דו-חמצני). הצינור נסגר זמן קצר לאחר הלידה, מתנוון ומסיים בכך את תפקידו. צינור עורקי שאינו נסגר לאחר הלידה נחשב לסוג של מום לב מולד הקרוי צינור עורקי פתוח (patent ductus arteriosus; ובראשי תיבות: PDA). מום זה גורם לספיקה בלתי מספקת של דם לריאות ולאוושה מתמדת, וההסתמנות הקלינית דומה לזו של פגם במחיצה הבין-חדרית או פגם במחיצה הבין-פרוזדורית. ילד שבו נותר הצינור פתוח יתקשה לבצע פעולות גופניות מאומצות הדורשות חמצון מהיר. לעיתים הצינור נסגר מעצמו בילדות, אך ברוב המקרים דרוש ניתוח שבו הצינור נקשר ונחסם למעבר דם. לאחר סגירת המעבר נותר שריד שלו בין אבי העורקים לעורק הריאה הנקרא ligamentum arteriosum. הנקב הסגלגל הצינור העורקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הנרי (מוזיקאי)

אלי מזרחי, הנודע בשם הבמה הנרי (Henree; נולד ב-20 בנובמבר 1978) הוא מוזיקאי וזמר ישראלי. בשנת 2002 הוחתם על ידי חברת וירג'ין הבינלאומית. שלושת הסינגלים מאלבום הבכורה שלו, Plastic Sound, לוו בווידאו קליפים והגיעו לצמרות מצעדי הסינגלים בצרפת, הולנד ובלגיה. אחד מהם, "Clubbing", יצא גם בישראל. בשנת 2004 בעקבות מיזוגה של חברת וירג'ין עם EMI, חזר הנרי לישראל והחל לכתוב ולהלחין לאומנים כגון ריטה, עברי לידר, שרית חדד, רוני סופרסטאר, שירי מימון, רמי קלינשטיין, אישתאר, פבלו רוזנברג, רגב, שרון חזיז ועוד. בנוסף הלחין הנרי פסקולים ושירי נושא לסדרות כמו "טלנובלה בע"מ" ו"האלופה". הוא הכיר את הזמרת ניקה, איתה הקים את הצמד הנרי וניקה. בין הסינגלים שהוציאו השניים: "על המסך שלי", "See Me Now" ו-"Naked in the Wind" וחידוש לשירה של ריטה משנת 1986 – "בגידה", והוציאו אלבום בשם Revolution, שרובו מוקלט באנגלית והופק כולו על ידי הנרי. בשנת 2006 היה הנרי שותף להפקת שירים במופע הענק של ריטה "One", בהם "עבד של הזמן", "שביל הבריחה" ו"תפתח חלון". הנרי עבד עם שרית חדד יותר מבין כל האמנים שהנרי עבד איתם, בלהיטיה הגדולים: "חגיגה", "בחום של תל אביב", "בין כל הבלגן", "מיס מיוזיק", "תצאי מהכלים", "חופשייה", "מרוץ החיים", "מאחלת לך", "Do You Love Me", "קומי וצאי" ו"מימי". בנוסף, הנרי לקח חלק פעיל בהפקתם של חמשת אלבומיה האחרונים של חדד והאחרון שבהם 20 ניצח הנרי על יצירתם והפקתם של 12 שירים ושימש מפיק מוזיקלי ראשי. בשנת 2013 שימש כמפיק מוזיקלי בתוכנית המציאות "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים. בשנת 2023 הוציא ביחד עם ריקי בן ארי את שיר הגאווה "One Life" שזכה לביקורות חיוביות בדרך כלל. בשנה העוקבת, הוציא עם הזמרת לישי את שיר הגאווה "Israeli Girls" בליווי וידאו קליפ. 2003: Plastic Sound 2006: Revolution 2020: Off Grid אתר האינטרנט הרשמי של הנרי הנרי, ברשת החברתית פייסבוק הנרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הנרי, ברשת החברתית אינסטגרם הנרי, סרטונים בערוץ היוטיוב הנרי, באתר ספוטיפיי הנרי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) הנרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) הנרי, באתר Discogs (באנגלית) הנרי, דף שער בספרייה הלאומית הנרי, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) אסף נבו, ‏הנרי: "חטפתי מכות מהחיים, עד שיכולתי שוב ליצור", באתר ‏מאקו‏, 9 בספטמבר 2012 לירוי פיניאן, ‏"פרובוקטיבית" או "בורחת בזריחה": מהו שיר הגאווה הטוב ביותר לשנת 2023?, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2023 Leeshay - לישי (2024-05-30), Israeli Girls- Leeshay X Henree (mako official Pride song 2024), נבדק ב-2024-06-01
ארגון ההידרוגרפיה הבין-לאומי

ארגון ההידרוגרפיה הבין-לאומי (באנגלית: The International Hydrographic Organization; בראשי תיבות: IHO; בצרפתית: L’Organisation hydrographique internationale; בראשי תיבות: OHI) הוא ארגון בינלאומי העוסק בתאום פעולות הידרוגרפיה של המדינות החברות בארגון. הארגון נוסד בשנת 1921 כהמשך לכינוסים בינלאומיים בנושא הידרוגרפיה שהחלו בשנת 1889. מטרת הארגון להבטיח את בטיחות השיט והגנה על הסביבה הימית בתמיכה במדידות הידרוגרפיות אחידות ושיפור שיטות המדידה ההידרוגרפית של המדינות החברות. ארגון ההידרוגרפיה הבינלאומי מפרסם את גבולות האוקיינוסים והימים. השפות הרשמיות של הארגון הם אנגלית וצרפתית. יום ההידרוגרפיה העולמי נחגג מדי שנה ב־21 ביוני, ומדגיש את החשיבות והרלוונטיות של ההידרוגרפיה. נכון לינואר 2021, חברות 94 מדינות בארגון הבין־ממשלתי. ישראל אינה חברה בארגון. הידרוגרפיה היא הבסיס לכל הפעילויות הקשורות לים: בטיחות הניווט תיירות הגנה וניהול הסביבה הימית חיפוש והצלה שימוש במשאבים ימיים: מינרלים, נפט וגז, אנרגיה מתחדשת גבולות ימיים ופיקוח סחר ימי מדע ימי ניהול אזורי חוף תשתית נתונים מרחביים ימיים דיג, חקלאות ימית וגידולי ים שייט פנאי הגנה וביטחון ימי מידול שיטפון וצונאמי אתר האינטרנט הרשמי של ארגון ההידרוגרפיה הבין-לאומי (באנגלית) אתר הארגון - ארכיון (באנגלית) גבולות הימים והאוקיינוסים 1953 (אורכב 08.11.2006 בארכיון Wayback Machine) (באנגלית) 6 Idrografia SPOT Inglese, סרטון בערוץ "IHO Monaco", באתר יוטיוב (אורך: 1:51), 14 באוקטובר 2014 (באנגלית) עלון הארגון (באנגלית) תרשים ארגוני (באנגלית)