רוסלן מקומפיין

רוֹסְלֶן מִקּוֹמְפְּיֶין (בצרפתית: Roscelin de Compiègne) או רוֹסְצֶלִינוּס (בלטינית: Roscellinus; סביבות 1050? – סביבות 1121?) היה פילוסוף ותאולוג צרפתי, שנחשב לעיתים קרובות כמייסד הנומינליזם. רוסלן נולד בקומפיין בצרפת. מעט ידוע על חייו, והידע על הדוקטרינות שלו נגזר בעיקר מהכתבים של אנסלם מקנטרברי ופייר אבלר. הוא למד בסואסון ובריימס, לאחר מכן צורף לקתדרלת שארטר והפך לקאנון בקומפיין. כנזיר בקומפיין, הוא לימד כבר בשנת 1087. היה לו קשר עם לנפרנק (אנ'), אנסלם וסנט איבו משארטר (אנ'). ההסבר של רוסלן לדוקטרינות הנומינליסטיות, ובמיוחד היישום שלהן לדוגמת השילוש הקדוש, משכו תשומת לב רחבה. הוא טען שאין להתייחס לשלושת הישויות של השילוש כשלושה חומרים או אלים רק על פי מוסכמה, וטען שאם הם היו באמת חומר אחד, אזי האל האב ורוח הקודש היו מתגלמים יחד עם האל הבן. רוסלן ציטט את לנפרנק ואת אנסלם כתומכים בדוקטרינה זו. אולם בשנים 1092–1093, מועצה שכונסה בסואסון על ידי הארכיבישוף של ריימס (אנ') גינתה את פרשנותו והאשימה את רוסלן בטריתאיזם (אנ'). רוסלן, מתוך חשש מנידוי ואף סקילה למוות על ידי האוכלוסייה השמרנית, חזר בו מאמונותיו, אך מאוחר יותר חזר להטיף עליהם. רוסלן עזב לאנגליה, אך לאחר שהפך את עצמו לבלתי פופולרי בהתקפה על הדוקטרינות של אנסלם, הוא עזב את הארץ ועבר לרומא, שם התקבל יפה והתפייס עם הכנסייה הקתולית. לאחר מכן חזר לצרפת, לימד בטור ובלוש (אנ') (שם היה אבלר תלמיד שלו), ולבסוף הפך לקאנון של בזאנסון. שומעים עליו עד שנת 1121, כאשר הוא התנגד לדעותיו של אבלר על השילוש. כמו כן, נשלח לו מכתב מאת תיבו דטאן (אנ') בתגובה לביקורותיו על בני הכמרים. מתוך כתביו קיים רק מכתב הממוען לאבלר על השילוש, שבו רוסלן "מזלזל באבלר ושמח על סירוסו". ההיסטוריון הצרפתי בן המאה ה-19 ברתלמי אוראו (אנ') קושר אותו לטקסט, "Sententia de universalibus secundum magistrum R", אבל זו רק השערה. על הדוקטרינות שלו מעידים אנסלם, אבלר, ג'ון מסולסברי (אנ') ואפיגרמה אנונימית. לפי אוטו מפרייזינגן (אנ'), רוסלן "היה הראשון בזמננו שהנהיג את תורת המילים", אך כותב הכרוניקה של "היסטוריה פרנסיה" מזכיר שלפניו היה "מגיסטר יוהאנס", שבאישיותו דנו רבות, ומי שטרם זוהה באופן סופי. ה-"sententia vocum" ("משפט של מילים") היה אחד הפתרונות האנטי-ריאליסטיים (אנ') לבעיית האוניברסליים (אנ') שהיה מקובל בימי הביניים המוקדמים. בהתאם לדיכוטומיה שקבע פורפיריוס, הפילוסופים הראשונים של ימי הביניים התייחסו לסוגים (אנ') ולמינים (אנ') כאל דברים או כאל חסרי קיום. הפילוסופים תיארו זאת תוך שימוש בטרמינולוגיה שנלקחה מבואתיוס, בהתייחסו למושגים מופשטים כמו res (דברים) או voces (מילים). הנומינליסטים טענו כי: רק הפרט קיים (הוא res); אוניברסליים הם רק מילים (voces). בתאוריה של רוסלן, האוניברסלי הוא רק פליטת צליל (flatus vocis), בהתאם להגדרה של בואתיוס. מכיוון שרוסלן לא דן במושגים הפילוסופיים של סוג ומין, הוא נחשב לפעמים פסאודו-נומיניליסט, או ריאליסט מתון (אנ'). עם זאת, בגלל מעמדו כפילוסוף ימי הביניים הראשון שקורא תיגר על הריאליזם של ימי הביניים, הוא נקרא גם כאב קדמון של המודרניות. אנסלם ואבלר ביקרו בחריפות את רוסלן בשל הרעיון המעורפל שלו על השלם ועל החומר המרוכב. לפי אנסלם, הוא טען שצבע אינו קיים ללא תלות בסוס המשמש לו כתמיכתו וכי חוכמת הנשמה אינה מחוץ לנשמה שהיא חכמה. אנסלם טען שרוסלן הכחיש את השלם, כגון בית, אדם, קיום אמיתי של חלקיו, מתייחס למילה לבדה כבעלת חלקים. לרוסלן היו תומכים; ביניהם היה רמבר מליל שהיה בן זמנו, ומה שהנזיר ארימאן דה טורנה (צר') מספר על משנתו תואם את דבריו של המאסטר מקומפיין. חומרים אוניברסליים, אומר ארימן, הם רק נשימה. הוא רק מעיר על האמירה של אנסלם המאופיינת באותו טון מתלוצץ, ואומר שכדי להבין את הפטפטנות הרוחנית של רמבר מליל, צריך רק לנשום לתוך ידו. רוסלן החשיב את שלוש הישויות האלוהיות כשלושה יצורים עצמאיים, כמו שלושה מלאכים; הוא הוסיף שאם השימוש יאפשר, אפשר באמת לומר שיש שלושה אלים. אחרת, הוא המשיך, אלוהים האב ואלוהים רוח הקודש היו מתגלמים עם אלוהים הבן. כדי לשמור על מראית עין של דוגמה הוא הודה שלשלוש הישויות האלוהיות היה רק רצון וכוח אחד. הטריתאיזם (אנ') האופייני הזה, שאנסלם ואבלר הסכימו שיש להפריך, נראה כיישום של האנטי-ריאליזם של רוסלין. הוא אפילו טען שאם שלוש הישויות האלוהיות יוצרות רק אל אחד, שלושתם הפכו להאנשה שבה היו לובשים בשר. יש אפוא שלושה חומרים אלוהיים, שלושה אלים, כמו שיש שלושה מלאכים, מכיוון שכל חומר מהווה אינדיבידואל, שהוא הטענה הבסיסית של אנטי-ריאליזם. רעיונותיו של התאולוג קשורים קשר הדוק לאלו של הפילוסוף. מדיה וקבצים בנושא רוסלן מקומפיין בוויקישיתוף רוסלן מקומפיין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) De Wulf, Maurice (1912). "Roscelin". In Herbermann, Charles (ed.). Catholic Encyclopedia. Vol. 13. New York: Robert Appleton Company. זרם בנצרות שטוען שבמקום שיש אלוהים יחיד משלושה אנשים בעלי חשיבות נצחית, האב, הבן (ישוע המשיח) ורוח הקודש, הם בפועל שלושה אלים נפרדים מבחינה אונטולוגית. ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל