laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קומלינה

קומלינה (שם מדעי: Commelina) היא סוג של צמח בעל פרחים. באנגלית היא קרויה גם פרח היום (Dayflower) ודמעות האלמנה (Widow's Tears). צוינה לראשונה בכתובים על ידי קארולוס ליניאוס, כולל מין שנקרא על שמו. שמה המדעי קרוי על שם הבוטניקאי ההולנדי יאן קומליין (Jan Commelijn), שהיה בין השאר אוצר הגן הבוטני של אמסטרדם, שם נולד ונפטר. רוב מיני הקומלינה הם עשבוניים חד שנתיים או רב שנתיים. קיים בהם מנגנון נדיר יחסית, בו הפרחים מוחזקים בנרתיק דמוי תרמיל במהלך היום. נרתיק זה נפתח ומתכווץ בתלות עם מידת האור והלחות באוויר, ומשחרר את החפים - סוג של עלי כותרת, המקיפים את האבקנים ולשונות השחלה. הפרחים נראים לעין רק בשעות היום בהם האור מועט, לרוב בשחר, ולאחר מכן קשה למוצאם. העלים מסורגים, מוארכים ובעלי שפה תמימה. הקומלינה נפוצה ביבשות אמריקה, אפריקה, אסיה ואירופה, ובחלק מהמקומות נחשבים מיניה כעשבים שוטים. הצמח משתרש היטב באדמות סלעיות ויכול להתפרש באזורים אורבניים בקלות. ללא עישוב, הקומלינה יכול להתפשט לרוחב גנים שלמים. באירופה הוא נחשב לסימן של עזובה, היות שפרחיו בולטים בגנים נטושים והריסות עירוניות. מספר מינים אף השתרשו כפולשים בארץ, הבולט מביניהם הוא הקומלינה הזקופה. מספר מינים, כגון הקומלינה הבנגהלית, נאכלים כירקות עליים במדינות באפריקה ודרום מזרח אסיה. קומלינה זקופה קומלינה מצויה קומלינה קארולינית קומלינה בנגהלית מדיה וקבצים בנושא קומלינה בוויקישיתוף קומלינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קומלינה, באתר ITIS (באנגלית) קומלינה, באתר NCBI (באנגלית) קומלינה, באתר Tropicos (באנגלית) קומלינה, באתר GBIF (באנגלית) קומלינה, באתר IPNI (באנגלית)
קומליניים

קומליניים (שם מדעי: Commelinaceae) היא משפחה של צמחים עשבוניים בעלי פרחים, המכילה כ-650 מינים שונים ב-40 סוגים. ידועה גם בשם משפחת ה-Spiderwort. אחת מהמשפחות הבודדות שזוהו החל מעבודותיו של קארולוס ליניאוס ועד APG II מ-2003 בתצורתן הנוכחית, ללא שינוי. מיני הקומליניים תורבתו כצמחי נוי, אך גם כוללים עשבים שוטים. מאפיין משותף של צמחים אלו הוא הגבעול המוצק, לרוב עם בליטות בכל הצטלבות. עלים מסורגים, תמימי שפה ומוארכים, לעיתים סוקולנטים. צמחים דו-מיניים, קיימים מינים עם האבקה עצמית. פורחים לתקופה קצרה, לעיתים יום אחד בלבד. הפרחים בעלי שלושה עלי כותרת (לעיתים רק שניים בולטים לעין), לרוב עם שישה אבקנים פוריים ושחלה עלית. הפירות הם הלקטים, המונים מספר מצומצם של זרעים. מרבית הסוגים מעוטי או נטולי צוף. סוגי המשפחה מצויים ביבשות אירופה, אמריקה, אסיה ואפריקה, בפזורה רחבה. מינים רבים במשפחה הועברו למקומות חדשים כצמחי נוי. היהודי הנודד (Tradescantia) - כ-71 מינים קומלינה (Commelina) - כ-170 מינים Cyanotis - כ-50 מינים Murdannia - כ-50 מינים Aneilema - כ-65 מינים מדיה וקבצים בנושא קומליניים בוויקישיתוף קומליניים, באתר ITIS (באנגלית) קומליניים, באתר NCBI (באנגלית) קומליניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קומליניים, באתר Tropicos (באנגלית) קומליניים, באתר GBIF (באנגלית) קומליניים, באתר IPNI (באנגלית)
קמוב Ka-60

הקמוב Ka-60 (רוסית: Касатка; בתרגום : "קטלן") הוא מסוק תובלה רב-תכליתי רוסי מתוצרת חברת קמוב. מטרותיו הן: סיור, העברת תובלה (בעיקר נשק ותחמושת), תובלת חיילים לשדה הקרב, פינוי פצועים, משימות הצלה, אימונים ופיקוח. המסוק טס לראשונה ב-10 בדצמבר 1998 ויועד להחליף את מסוק המיל מי-8 הישן. נכון ל-2008, משרתות בחיל האוויר הרוסי שמונה יחידות של המסוק. היחידות מיועדות לחיל הים הרוסי, למשמר הגבול הרוסי ולמשרד החוץ הרוסי. המסוק מיוצר בעיר לוחוביצי (רוסית: Луховицы) במחוז מוסקבה. יחידת הפיתוח של חברת קמוב החלה לפתח את המסוק בשנת 1983, בזמן שחיל האוויר הרוסי הפעילו גרסאות של מסוק המיל מי-8. מסוקי המי-8 היו מאוד נפוצים באותה תקופה, אך לא מאוד חסכוניים ביחס לכושר הנשיאה שלהם (4 טון). אולם, כאשר מסוקי המי-4, שהותאמו לשאת מטענים קלים יותר (עד 2 טון), הוצאו מהשירות היה צורך רב במסוקים מסוג זה. ה-Ka-60 נועד מלכתחילה להחליף את המי-4, ונקרא אז V-60 (ברוסית: В-60). התוכנית קיבלה תמיכה ממשלתית בשנת 1984, וב-1988 התקבל תרשים מוכן של המסוק. הסיפון של המסוק שבתרשים היה שונה במקצת מזה של המסוק כיום. ב-1990, המיזם יצא לפועל תחת השם "60-Ka". ה-Ka-60 הוא המסוק הראשון של חברת קמוב שיוצר עם רוטור זנב פנימי בעל 12 להבים מסוג "Fenestron" מנועיו של המסוק יוצרו במיוחד בשבילו תחת השם RD-600V (רוסית: РД-600В) על ידי חברת "Saturn". כל הרכיבים והמערכות שבמסוק הם מתוצרת רוסית. במסוק הותקנו גלגלי נחיתה מתכנסים וכן בולמי זעזועים במושב ובגלגלים של המסוק. מאפיינים אלה יכולים להועיל בזמן נחיתת אונס, ולאפשר נחיתה רכה יותר. Ka-60 - גרסת המסוק הבסיסית הראשונית. Ka-60U - גרסת אימונים. Ka-60K - גרסת תובלה. בעלת סיפון שונה. Ka-62M - גרסת חמישה להבים ברוטור הראשי. בעל זוג מנועי General Electric T700/CT7-2D1. Ka-60R - גרסת מסוק סייר (מודיעין), שנועד להחליף את Ka-25RTse (רוסית:Ка-25РЦ‏). Ka-62 - גרסת מסוק נוסעים\תובלה רב תכליתי אזרחי. Ka-64 Sky Horse - גרסת הייצוא של ה-Ka-62. בעלת מנועי "ג'נרל אלקטריק" מדגם CT7-2DL או LHTEC CT8-800 או מנועי "רולס-רויס מדגם RTM-32. לגרסה זאת אין רוטור זנב פנימי, והיא עשויה ממכשור מתוצרת מערבית. רוסיה רוסיה חיל האוויר הרוסי - 7 מסוקים בשירות פעיל. משקל בתא הפנימי: 2000 ק"ג, משקל על הדפנות החיצוניות 2750 ק"ג. קוטר הרוטור הקדמי: 13.5 מטר. קוטר הרוטור האחורי (על הזנב): 1.4 מטר. מידות התא הפנימי: אורך: 3.4 מטר גובה: 1.3 מטר רוחב: 1.78 מטר גובה מרבי: בריחוף: 2100 מטר. גובה מרבי תחת כוח גרירה מלא של המנועים: 5150 מטר. מספר נוסעים/חיילים חמושים: 14 + שני הטייסים. קמוב-226 מיל מי-8 מידע על KA-62 ב kahelicopter.com תמונות ומידע תמונות
אילינג

אילינג (למפת לונדון מוגדלת)   קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקס אילינג (למפת לונדון רגילה)   קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקס אילינג (למפת רובע אילינג רגילה)   הילינגדון הארו ברנט האונסלו אילינג (למפת רובע אילינג מוגדלת)   הילינגדון הארו ברנט האונסלו אילינג אִילִינְג (באנגלית: Ealing) היא עיירה הנמצאת ברובע אילינג, למעשה היא פרבר של לונדון הנמצא כ-12.5 קילומטר מערבית למרכז העיר, לעיתים היא נקראת "מלכת הפרברים" ("Queen of the Suburbs"). ראיות ארכאולוגיות מראות שחלקים מאילינג היו כבר מיושבים במשך לפחות כ-7,000 שנה. קיימות גם עדויות להתיישבות במאה ה-12 ביער שכיסה את האזור עד למערב לונדון. התיעוד העתיק ביותר ששרד הוא מפקד משנת 1599 של 85 משקי בית אשר פירטו את שמות הדיירים, את גילם, קשרים משפחתיים ואת עיסוקם. ההתיישבות בקהילה התרחבה. המפות הראשונות של אילינג נערכו במאה ה-18. במאה הזאת אילינג הייתה בעיקר אזור כפרי והתעסוקה העיקרית בה הייתה חקלאות. עם זאת עבר באילינג כביש גישה חשוב שחיבר בין אוקספורד שבמזרח למרכז לונדון שבמערב שידוע היום בשם "דרך אקסברידג'" (Uxbridge Road). מספר גדול של פונדקים היו פזורים לאורך הדרך שם יכלו הנוסעים והסוסים להתרענן. ככל שלונדון התפתחה האזור הפך לשוק חקלאי. בשנות החמישים של המאה ה-19, עם שיפור התחבורה (הקמת מסילת הברזל מערבה ופיתוח התעלות בבריטניה), ההתיישבויות הפזורות החלו לגדול לעיירה ואוחדו לאזורי מגורים רציפים. בזמן זה דבק באילינג הכינוי "מלכת הפרברים". כאמור שיפור התחבורה ובניית מסילות הברזל הביאו לשינויים המשמעתיים ביותר בעיירה במאה ה-19, בשנת 1879 נפתחה תחנת הרכבת ברחוב הראשי (Ealing Broadway), דבר שהוביל, בעשורים הבאים, לבנייה מחדש בחלקים נכבדים מהעיירה של בתי מגורים למעמד הבינוני. השיפור התחבורתי, שכלל גם אוטובוסים רתומים לסוסים וגם רכבות, איפשר לאנשים לנסוע לעבוד בלונדון בזמן שהם מתגוררים באזור כפרי. חלקים מהאזור הכפרי החלו להיעלם במהירות, אך עדיין שטחים נכבדים נשמרו, והוגדרו כפארקים ציבוריים. במהלך התקופה הוויקטוריאנית הוגדרה אילינג כעיירה באופן רשמי, המשמעות לכך הייתה סלילת כבישים, בניית ביוב, בניית בתי ספר ומוסדות ציבוריים. כמו כן הוקם בית העיירה. בשנת 1984 נחנך מרכז הקניות החדש של אילינג על ידי המלכה אליזבת השנייה, וכיום הוא נחשב למרכז אילינג. ב-2 באוגוסט 2001 הוחבאה פצצה בת 40 ק"ג ברחוב והתפוצצה ליד תחנת הרכבת. הפיצוץ גרם לפציעתם של שבעה אנשים באורח בינוני ולנזק רב לחנויות שבאזור. הפצצה הונחה על ידי ה"פורשים האירים" שהיו ארגון קיצוני שפרש מה-IRA. עד לשנת 2019 פעל ברובע מוזיאון האופנוע של לונדון. באילינג קיימת קהילה יהודית קטנה המונה כמה עשרות בודדים. כמו כן גרים באילינג מספר מצומצם של ישראלים, חלקם עובדים באל על ומתגוררים שם בגלל הקרבה לנמל התעופה לונדון הית'רו. באילינג קיימים מספר בתי כנסת בית הכנסת של אילינג (Ealing Synagogue), הנמצא במרכז. בית הכנסת הליברלי של אילינג (Ealing Liberal Synagogue) הנמצא במערב אילינג. אילינג נודעת באולפני הקולנוע שלה אשר הם העתיקים ביותר בעולם וידועים בעיקר בזכות "קומדיות אילינג". האולפנים נרכשו על ידי ה-BBC בשנת 1955 ועל כן מקומות באילינג מצולמים בתוכניות טלוויזיה אנגליות. אילינג היא מרכז של מוסדות להשכלה גבוהה ולכן שוכנים בה סטודנטים רבים אוניברסיטת עמק התמזה (Thames Valley University - TVU). מכללת אילינג, האמרסמית' ומערב לונדון (Ealing, Hammersmith & West London College). מדיה וקבצים בנושא אילינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אילינג אילינג, ברשת החברתית פייסבוק
בראש של הרמן

בראש של הרמן (באנגלית: Herman's Head) היא קומדיית מצבים אמריקנית, ששודרה במקור ברשת FOX בין השנים 1991 עד 1994. הסדרה נוצרה על ידי אנדי גרדאט וסטיב קריינברג. עלילת הסדרה מתמקדת בדמות הראשית, הרמן ברוקס (מגולם על ידי ויליאם רגסדייל) העובד במשרד פרסום בניו יורק. חלק ניכר מהסדרה מתמקד במהמתרחש בתוך מוחו של הרמן - בכל פעם שהדמות הראשית של התוכנית עמדה בפני החלטה, הקונפליקטים הפנימיים של הדמות יוצגו באמצעות ארבע דמויות שנמצאות בראשו של הרמן אשר ייצגו את הצדדים השונים של אישיותו של הרמן - האינטלקט, החרדה, הרגישות והתאווה. בישראל הסדרה שודרה הסדרה בין השנים 1993 עד 1995 בערוץ 2 לקראת חצות בטלעד. הרמן ברוקס (ויליאם רגסדייל) - הדמות הראשית בסדרה. הרמן הוא בחור ממוצע אשר עובד במשרד פרסום למחייתו. מחשבותיו הפנימיות ורגשותיו מגולמים בסדרה על ידי דמויות שונות הנמצאת בתוך ראשו ומייצגות היבטים שונים באישיותו. אנג'ל (מולי הגן) - מייצגת את הצד הרגיש באישיותו של הרמן. נוטה להיות אמפתית במיוחד. אנימל (קן הדסון קמפבל) - מייצג את הדחפים הבסיסיים ביותר של הרמן - תאווה ורעב. ווימפ (ריק לאולס) - מייצג את החלק החרד באישיותו של הרמן. ווימפ הוא נוירוטי ונוטה תמיד לדאוג על כל דבר. לעיתים קרובות רבות ווימפ גם מזהיר אותו מפני סיכונים ומלכודות פוטנציאליות. ג'יניוס (פיטר מקנזי) - מייצג את האינטלקט של הרמן ומשמש כקול ההיגיון במוחו של הרמן. ג'יי ניקולס (האנק אזריה) - חברו הטוב ביותר של הרמן. ניקולס הוא סופר שעובד בקומה העליונה בבניין בו הרמן עובד. ג'יי פופולרי למדיי בקרב נשים אך הוא גם נדחה לעיתים רבות על ידי נשים שאינן סובלות את העובדה שהוא נוטה להיות מאצ'ואיסט או את משפטי הפתיחה הקלישאתיים שלו. הרמן שואף להשיג את רמת הביטחון של ג'יי. הדי ניומן (ג'יין סיבט) - הקולגה של הרמן ומושא אהבתו של הרמן. לואיז פיצר (ירדלי סמית') - המזכירה במשרד בו הרמן עובד. לואיז היא אישה ביישנית, כנה, חרוצה וחביבה. פול בראקן (ג'ייסון ברנרד) - למרות היותו מנהל במקום העבודה של הרמן ולמרות שהוא נוטה להיות קשוח במקצת, הוא בפועל חבר במעגל החברתי של הרמן ונוטה להשתתף בחלק גדול מהפעילויות החברתיות בחייו של הרמן (ימי הולדת, מסיבות וכו'). הוא גם נוהג לתת להרמן עצות במקרים שונים. כל מה שרצית לדעת על מין (ולא העזת לשאול) (1972) הקול בראש (2015) - קונספט זהה לפורמט של התוכנית "בראש של הרמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בראש של הרמן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בראש של הרמן", באתר Metacritic (באנגלית) "בראש של הרמן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המרכז היהודי ערבי לפיתוח כלכלי

המרכז היהודי-ערבי לפיתוח כלכלי שנוסד בשנת 1988, פועל לקידום שיתוף פעולה כלכלי בין יהודים לערבים בישראל. מטרתו המרכזית של המרכז, שהוא הגוף הגדול והוותיק בישראל בתחום זה, היא לאפשר לאוכלוסייה הערבית להשתלב בצורה הטובה ביותר בכלכלה הישראלית. לצד שורה של יחידות המופעלות ישירות על ידי המרכז, ממשרדיו הממוקמים בהרצליה, כמו למשל יחידת הנשים המתרכזת בקידומן הכלכלי של נשים ערביות, המרכז פועל גם כארגון גג היוזם את הקמתם של ארגונים עצמאיים מקומיים חדשים שמטרתם העצמה כלכלית של קהילות מקומיות. המרכז מפעיל מאז 2004 קרן הלוואות לעסקים קטנים ובינוניים. הקרן מעניקה הלוואות ליזמים ערבים צעירים המתקשים לקבל הלוואות במערכת הבנקאות הרגילה. את המרכז מנהלים במשותף חנוך מרמרי וחלמי כתאנה. אודות המרכז, בעותק של אתר המרכז שנשמר בארכיון האינטרנט דף המרכז במדריך הארגונים של עמותת "רוח טובה" ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנקב

מנקב, הקרוי בלשון הדיבור גם מחורר, הוא מכשיר המשמש לעשיית חורים בדפים, כדי לאפשר את תיוקם בעוקדן (קלסר). המרכיב העיקרי במחורר הוא שני גלילי מתכת חדים, שהפעלתם נעשית באמצעות הפעלת לחץ על המנוף שבמנקב. פטנט על המצאת המנקב נרשם בגרמניה ב-14 בנובמבר 1886. מנקבים נבדלים זה מזה במספר הדפים שביכולתם לנקב בבת אחת. המנקב הנפוץ, הנמצא בשימוש ביתי ומשרדי, מסוגל לנקב כשבעה דפים בבת אחת. מנקבים גדולים יותר מאפשרים ניקוב של עשרות דפים בבת אחת (למנקבים אלה מנוף גדול יותר). המנקב הנפוץ משמש לניקוב שני חורים, במרחק קבוע זה מזה, המתאים למבנה של העוקדנים הנפוצים. קיימים גם מנקבים המנקבים שלושה חורים בבת אחת, ומתאימים לעוקדנים במבנה זה. עיגולי הנייר הנוצרים כשאריות מפעולת המנקב מצטברים בתא שנועד לכך בתחתית המנקב. לעיתים משמש המנקב דווקא לשם יצירת עיגולי נייר צבעוניים כאלה, הקרויים "קונפטי". ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייזנשטיין

אייזנשטיין או איזנשטין (Eisenstein), שם משפחה גרמני ושם יהודי אשכנזי נפוץ. פירושו בגרמנית אבן ברזל. האם התכוונתם ל... דב מאיר אייזנשטיין – למדן ירושלמי ועורך תורני יהודה דוד אייזנשטיין – סופר, עורך ומוציא לאור יהודי בארצות הברית מורן אייזנשטיין – דוגמנית ושחקנית ישראלית סרגיי אייזנשטיין – במאי קולנוע סובייטי עירא אייזנשטיין – רב רקונסטרוקטיבי אמריקאי; נכדו של יהודה דוד אייזנשטיין פרדיננד אייזנשטיין – מתמטיקאי גרמני קריטריון אייזנשטיין – מושג מתמטי על שם המתמטיקאי הרב ישראל אייזנשטיין - רב אוקראיני (באימפריה הרוסית) מיכאל אייזנשטיין – אדריכל ומהנדס רוסי אבי אייזנשטיין – מעצב ואמן אברהם אלדמע (אייזנשטיין) – צייר ומורה לאמנות אייזנשטדט אייכנשטיין איינשטיין (פירושונים)
הרטמן

האם התכוונתם ל... הרטמן (Hartman, Hartmann) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו איש אמיץ מכון שלום הרטמן – מכון מחקר בירושלים תיכון הרטמן – בית ספר תיכון בשכונת המושבה הגרמנית בירושלים בתוך מכון שלום הרטמן. אדוארד פון הרטמן – פילוסוף גרמני אלק הרטמן – שחקן יהודי-אמריקאי אלקס הרטמן – עורך דין ישראלי, בנו של ישראל הרטמן אלקסיס הרטמן – רופא ילדים, על שמו תמיסת הרטמן אריך הרטמן – טייס גרמני בוץ' הארטמן – אנימטור, מפיק, במאי ותסריטאי. ידוע בעיקר בשל הסדרה "קסם של הורים" דוד הרטמן – רב ופילוסוף דניאל הרטמן – רב, פילוסוף ונשיא מכון שלום הרטמן טובה הרטמן – דקן הפקולטה למדעי הרוח והחברה, הקריה האקדמית אונו רנן הרטמן – יוזם ומנכ"ל הקריה האקדמית אונו היינץ הרטמן – פסיכולוג ופסיכואנליטיקאי אוסטרי ז'וטה הרטמן – לוחמת הארגון הצבאי היהודי (אצ"י) במרד גטו ורשה ישראל הרטמן – פרופסור למיקרוביולוגיה, ראש המכון למחקר ביולוגי בישראל ליסה הרטמן (אנ') – שחקנית וזמרת אמריקאית מרטין הרטמן – מזרחן גרמני שהתמחה בלימודי אסלאם קרל אמדאוס הרטמן – מלחין גרמני
מכלב

מַכְלֵב (בלשון הדיבור: "שדכן" או "מהדק") הוא מכשיר המשמש להידוק דפי נייר זה לזה. כן הוא מאפשר הידוק של דף נייר למצע רך כגון לוח שעם, עץ וכיוצא באלה. המכלב בנוי משתי זרועות עיקריות, 'עליונה' ו'תחתונה', המחוברות בקצותן בציר ובקפיץ מחזיר. כאשר רוצים להשתמש במכלב כדי להדק יחד קבוצה של דפי נייר, מקבצים יחדיו את הדפים ומכניסים את הנקודה שבה רוצים שהדפים יהודקו בין הזרוע העליונה והתחתונה של המכלב, בקצה שאינו מחובר בציר. בפעולת לחיצה אחת על קצה הזרוע העליונה של המכלב מתנתק כליב (סיכה עשויה מתכת דמוית האות 'ח') בודד ממארז כליבים שנמצא בתוכה, ומוחדר דרך הדפים. המשך הלחיצה על הזרוע העליונה לוחץ את קצות הכליב כנגד משטח מתכתי, הנמצא בקצה הזרוע התחתונה, שבו שקעים בעלי עיצוב מיוחד. הלחץ של קצות הכליב כנגד השקעים במשטח המתכת מכופף את זרועות הכליב לכיוון מרכזו, עד להצמדתן למרכז לכדי צורה אופיינית המונעת את היפרדותן. סיכת הכליב המתכתית, לאחר שהוחדרה דרך מקבץ הדפים וכופפה עד לסגירתה, היא האוגדת כעת את מקבץ הדפים. ישנם מכלבים שבהם משטח המתכת שבקצה הזרוע התחתונה מכיל שני מערכי שקעים. מערך אחד בנוי כך שלחיצת קצות המכלב אליו תביא לכיפוף זרועות הכליב לכיוון מרכזו (כמוסבר לעיל) ואילו מערך השקעים השני נועד לכיפוף זרועות הכליב "החוצה", כלומר, הרחק ממרכזו. גישת "הכיפוף החוצה" הזו נועדה למנוע מצב בו כיפוף הכליב בגישה הראשונה ("כיפוף פנימה", לכיוון מרכז הכליב) תגרום לחדירת קצות זרועות הכליב בחזרה לדפים ובכך ליצירת זוג חורים נוסף, בין זוג החורים שדרכם חדרו זרועות הכליב למקבץ הדפים בתחילה. גישת "הכיפוף פנימה" מניבה הידוק חזק יותר של מקבץ הדפים, אך מנגד, יצירת ארבעת החורים במרווח זעיר (כמוסבר לעיל) עלולה לגרום במרוצת הזמן למצב בו דפי הנייר מתפוררים בנקודת ההצמדה, ומתחילים להיפרד. כאשר המכלב משמש להצמדת דף נייר ללוח רך (כדוגמת לוח שעם), התהליך אינו כולל את כיפוף הכליב: דף הנייר מוחזק כנגד הלוח הרך, קצה הזרוע העליונה של המכלב מוצמדת לדף הנייר בנקודה שבה רוצים להצמידו ללוח, לחיצה של זרוע המכלב כנגד דף הנייר והלוח גורמת להיפרדות כליב אחד ממארז הכליבים שבזרוע ולחדירתו דרך דף הנייר ללוח הרך. מאחר שבניגוד לתהליך העושה שימוש במכלב כדי לחבר יחדיו מקבץ דפים, לא מתבצעת במקרה זה לחיצה של קצות הכליב כנגד השקעים שבמשטח המתכת שבזרוע התחתונה של המכלב, הרי שזרועות סיכת הכליב נותרות ישרות. זרועות הכליב הישרות נותרות נעוצות בלוח הרך וכוח החיכוך בינן ובין הלוח הוא שמונע מהן מלהשתחרר ושומר שדף הנייר יישאר מהודק ללוח. ההבדל העיקרי בין מכלבים שונים הוא גודל הכליבים שאליהם הם מותאמים וכפועל יוצא, מספר הדפים המרבי שהמכלב מסוגל לחבר. מבחינה מכנית ניתן לומר כי בדרך כלל מכלבים הם מנופים מהסוג השני. אטב נייר ציוד משרדי, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏17 במרץ 2013 אילון גלעד, איך קוראים בעברית למכשיר המוזר שמחבר בין שני דפים?, באתר הארץ, 24 במאי 2017
מחלף רמלה דרום

מחלף רמלה דרום הוא מחלף המקשר את כביש 40 וכביש 431. הוא נפתח לתנועה בפברואר 2009 ביחד עם פתיחת חלקו המזרחי של כביש 431. המחלף נמצא מדרום לרמלה בין מצליח לישרש ומכאן שמו. הוא נבנה בתצורת מחלף יהלום עם שני גשרים בתוואי כביש 40 שהוסט בחלקו לטובת המחלף. ממערב למחלף זה נמצא מחלף רמלה מערב שמקשר את רמלה ובאר יעקב לכביש 431 בדרך נוספת הנקראת כביש 200. במחלף עלולה להיווצר בעיה בטיחותית עקב נתיבי האצה קצרים. המחלף נבנה על ידי חברת דניה סיבוס. המחלף הוא מסוג מחלף יהלום. תמונות מבניית המחלף, קבוצת ד.א.ל
קומלינאים

קומלינאים (שם מדעי: Commelinales) היא סדרה של צמחים עשבוניים בעלי פרחים, ממחלקת החד פסיגיים. מאפיין בולט של המשפחה הוא גבעול חלש יחסית ובעל פרקים בולטים. מכילה מספר מצומצם של משפחות, על פי שיטת המיון של APG II מ-2003: קומליניים, הגדולה מביניהן עם כ-650 מינים; כף הקנגורו (Haemodoraceae) עם 75 מינים, רובם בחצי כדור הארץ הדרומי; פונטדריים (Pontederiaceae) עם תריסר מינים, כולל יקינתון המים (ידוע גם בשם איכהורניה עבת רגל); Philydraceae עם חמישה מינים; Hanguanaceae עם שני מינים באסיה. מדיה וקבצים בנושא קומלינאים בוויקישיתוף קומלינאים, באתר ITIS (באנגלית) קומלינאים, באתר NCBI (באנגלית) קומלינאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קומלינאים, באתר Tropicos (באנגלית) קומלינאים, באתר GBIF (באנגלית) קומלינאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הילינגדון (רובע)

רובע הִילִינְגְדוֹן של העיר לונדון (באנגלית: London Borough of Hillingdon, ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא אחד מרובעי לונדון. הרובע מצוי במערב העיר ולמעשה הוא הרובע המערבי ביותר של לונדון. כמו כן ברובע נמצא נמל התעופה לונדון הית'רו. רובע הילינגדון הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של אוקסברידג', הרובע העירוני של הייז והארלינגטון, הרובע העירוני של רואיסליפ - נורת'ווד והרובע העירוני של יוסלי ומערב דרייטון שהיו חלק ממחוז מידלסקס. עם הקמת הרובע הוצע שיקרא בשם "אוקסברידג'". זמן קצר מאוחר יותר שונה שם הרובע להילינגדון. הרובע גובל ברובע אילינג במזרח. שכונות רובע הילינגדון כוללות את קוולי (Cowley), איסטקוט (Eastcote), האטון (Hatton), הארלינגטון (Harlington), הייז (Hayes), הרפילד (Harefield), הארמונדסוורת (Harmondsworth), הית'רו (Heathrow), הילינגדון (Hillingdon), איקנהאם (Ickenham), לונגפורד (Longford), ניואירס גרין (Newyears Green), נורתווד (Northwood), רואיסליפ (Ruislip), סיפסון (Sipson), אקסברידג' (Uxbridge), ווסט דרייטון (West Drayton), יידינג (Yeading), יוסלי (Yiewsley) ברובע 239 פארקים ושטחים ציבוריים, מרביתם מצויים בשטח החגורה הירוקה של העיר. ברובע מספר התושבים הנמוך ביותר מבין כל רובעי לונדון, ואחוז השטחים הבנויים הנמוך ביותר. מדיה וקבצים בנושא הילינגדון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הילינגדון הילינגדון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הייז (הילינגדון)

הייז (למפת לונדון מוגדלת)   קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקס הייז (למפת לונדון רגילה)   קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקס הייז (למפת רובע הילינגדון רגילה)   הייז (למפת רובע הילינגדון מוגדלת)   הייז הֶיְיְז היא עיירה הנמצאת ברובע הילינגדון, למעשה היא פרבר של לונדון הנמצא כ 20.9 ק"מ מערבית למרכז העיר. העיירה נמצאת בגבולותיו של המחוז ההיסטורי מידלסקס (Middlesex). הייז התפתחה מאוד בשלהי המאה ה-19 ובמאה ה-20 כאזור תעשייתי. היא התפתחה בעיקר במהפכה התעשייתית השנייה – יצירה של תעשיות קלות בפאתי ערים קיימות. עד לסוף המאה ה-19 הייז (מערב לונדון) הייתה בעיקרה אזור חקלאי ואזור ליצירת לבנים לבניה. אך בגלל מיקומה על מסילת הרכבת המערבית של לונדון ועל צומת תעלות ששמשו כעורק תחבורה ערכה עלה כמיקום לאזור תעשייתי בשלהי המאה ה-19. בנוסף העבודות על התעלות ועל מסילת הברזל הגבירו את כמות הפועלים שעבדו באזור. מדיה וקבצים בנושא הייז בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
WC-135 קונסטנט פיניקס

WC-135 קונסטנט פיניקס (WC-135 Constant Phoenix) הוא מטוס המיועד לאיסוף דגימות מהאטמוספירה לצורך גילוי פיצוצים גרעיניים. המטוס, המבוסס על ה-C-135 סטרטוליפטר, החל להיכנס לשירות בחיל האוויר האמריקני בדצמבר 1965. לפחות 13 מטוסים הוסבו לתצורה זו ואחרון בהם יצא משירות ב-2020. ב-2022 סופק לחיל האוויר האמריקאי ראשון המטוסים מדגם WC-135R. המטוסים פועלים במסגרת חיל האוויר ה-16 של ארצות הברית בטייסת הסיור 45, השייכת לכנף 55 שבבסיס אופוט. המטוסים מצוידים באמצעים לאיסוף דגימות אוויר ומערכות המאפשרות לצוות המשימה שבמטוס לגלות בזמן אמת חלקיקים רדיואקטיביים העשויים להעיד על התרחשותו של פיצוץ גרעיני. הטייסים והנווטים של המטוסים שייכים לטייסת הסיור 45 ומפעילי הציוד הייעודי במטוסים שייכים למרכז היישומים הטכניים של חיל האוויר שבבסיס פטריק. הגנרל דווייט ד. אייזנהאואר הורה על תוכנית קונסטנט פיניקס ב-16 בספטמבר 1947 והטיל על חילות האוויר של צבא ארצות הברית את האחריות הכוללת לגילוי פיצוצים גרעיניים בכל מקום בעולם. בספטמבר 1949, מטוס WB-29 שטס בין אלסקה ליפן גילה חלקיקים רדיואקטיביים מהניסוי הגרעיני הראשון של ברית המועצות. החל מאוגוסט 1950, מטוסי WB-50 הוסבו למשימות איסוף דגימות אוויר בתהליך שנמשך שנתיים. ה-WC-135 החל להחליף את מטוסי ה-WB-50 בדצמבר 1965. משימות איסוף דגימות אוויר בוצעו בצורה שגרתית מעל המזרח הרחוק, האוקיינוס ההודי, מפרץ בנגל, הים התיכון, אזורי הקטבים, ובסמוך לחופי דרום אמריקה ודרום אפריקה. מטוסי קונסטנט פיניקס שימשו ב-1986 למדידת הקרינה שנוצרה כתוצאה מאסון צ'רנוביל בברית המועצות. מטוסי קונסטנט פיניקס שימשו לאיסוף דגימות אוויר לאחר ביצוע הניסויים הגרעיניים על ידי פקיסטן והודו ב-1998. מטוסי קונסטנט פיניקס נשלחו במספר הזדמנויות ליפן כהכנה לניטור ניסויים גרעיניים שהעריכו כי קוריאה הצפונית עתידה לבצע. ב-9 באוקטובר 2006 אכן בוצע ניסויי גרעיני תת-קרקעי ומטוס קונסטנט פיניקס שנשלח לדגום את האטמוספירה בקרבת אזור הפיצוץ גילה חלקיקים רדיואקטיביים. המטוס מנוצל ליישום אמנה על שמים פתוחים מדיה וקבצים בנושא WC-135 קונסטנט פיניקס בוויקישיתוף WC-135 קונסטנט פיניקס, באתר חיל האוויר האמריקני WC-135 קונסטנט פיניקס, באתר GlobalSecurity.org
לחם ארז

לחם ארז היא רשת ישראלית של חנויות לממכר לחם ומוצרים נוספים (חלק מהסניפים משמשים גם כבתי קפה או מסעדות). בבתי הקפה נמכרים מיני לחם הנאפים ביד, ללא חומרים משמרים או משפרי אפייה. הרשת, שהוקמה בשנת 1996, קרויה על שם השף ארז קומרובסקי, מייסד הרשת, ומי שנחשב[דרוש מקור] כמחולל המהפכה שהתרחשה במטבח הישראלי בשנות ה-90 - המעבר ממיני לחם פשוטים למיני לחם יוקרתיים. רוב מוצרי הרשת מיוצרים במאפייה המרכזית, הממוקמת באזור התעשייה בנתניה. בעל השליטה הנוכחי בלחם ארז הוא גיורא נפתלי, מבעלי מי עדן. ביולי 2008 הודיעה לחם ארז על מיזוג בינה ובין רשת קופי בין. הרשת הממוזגת תמנה 41 סניפים, כאשר שני המותגים ימשיכו להתקיים באופן נפרד ומבודל תחת ניהול משותף. בנובמבר 2008 פורסמו בעיתונות הכלכלית ידיעות על כך ששתי הרשתות מנהלות משא ומתן למכירת שתיהן כרשת ממוזגת לחברה מתחום המזון. לפי הידיעות, המגעים למיזוג בין שתי החברות לא הבשילו לכדי עסקה בשל חילוקי דעות הנוגעים לכיסוי חובות הרשתות, ולכן הן פתחו במשא ומתן עם גוף שלישי. באוגוסט 2010 נקלעה הרשת לקשיים כספיים והגישה בקשה להקפאת הליכים. לחם ארז הגישה עתירה לבג"ץ בשנת 2002, ביחד עם עמותת הרוב הציוני, בדרישה לצמצום תחולת חוק חג המצות ("חוק החמץ") באופן שיאפשר לה מכירת דברי חמץ במהלך חג הפסח גם ביישובים שרוב תושביהם יהודים. כיום (2018) מרבית סניפיה כשרים. אתר האינטרנט הרשמי של לחם ארז שרון מרוז, לחם ארז ורשת קופי בין - מתמזגות, באתר nrg‏, 29 ביולי 2008 אביבה לורי, אם אין לחם, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2008 עדי דברת, קופי בין ולחם ארז במשא ומתן למכירתן בעסקת חבילה; מנכ"ל קופי בין פרש מתפקידו, באתר TheMarker‏, 10 בנובמבר 2008 ליטל דוברוביצקי, רשת לחם ארז הגישה בקשה להקפאת הליכים, באתר ynet, 10 באוגוסט 2010 אפרת וייס, לחם ארז עתר לבג"ץ נגד "פקחי החמץ", באתר ynet, 21 במרץ 2002 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.