laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תהילים ו'

תהילים ו' הוא המזמור השישי בספר תהילים. המזמור חתום בידי דוד, ומבטא את תפילתו של היחיד וסבלו. בעל המזמור מתאר את סבלו, ומבקש שה' ינהג עמו במידת הרחמים. המשורר טוען בפני ה' כי אם ימות לא יוכל להתפלל, להודות ולספר בשבחו. המשורר מתאר בפירוט את סבלו, אך אינו מפרט מהו סבלו ומי הם אויביו. בפסוקי החתימה של המזמור מטיח המשורר באויביו שכעת הם יפסיקו לפגוע בו, מפי שה' שמע את תפילתו. "השמינית" הוא כלי נגינה המופיע גם בספר דברי הימים. לדעת רש"י מדובר בכינור בעל שמונה נימים. אבן עזרא הביא פירוש נוסף, שייתכן וללחן היו שמונה שורות. מזמור ו' עוסק בתפילה אישית. יש הסוברים כי זוהי תחינתו של אדם חולה לאל. אחרים טוענים כי המזמור כשבועה נגד אנשים בעלי יכולות כישוף הפועלים נגד בעל המזמור. חוקרים אלה נסמכים על הדמיון המופיע בטקסטים המשמשים כטקסי השבעה שנערכו בבבל. לפי נוסח אשכנז ורוב נוסח ספרד אומרים את פרק ו' בתהלים (תוך השמטת פסוק א' שלו) במסגרת נפילת אפים שבתפילת תחנון, בעוד נוסח הספרדים השתרשה אמירת פרק כ"ה בתהלים. תהילים ו' הוא הראשון מבין שבעה מזמורי תשובה. עד מתי - על המילים במזמור: "ונפשי נבהלה מאוד ואתה השם עד מתי" שר מרדכי בן דוד בלחן שלו עצמו ובעיבוד של אלי לאופר. רפאני - אברהם פריד באלבומו שטר התנאים בלחן של יוסי גרין ועיבוד של משה לאופר. עד מתי - יהודה ישראליוויטש. מדיה וקבצים בנושא תהילים ו' בוויקישיתוף מאיר וייס, אמונות ודעות במזמורי תהילים, ירושלים, מוסד ביאליק, 2001, עמ' 31 יצחק אבישור, עולם התנ"ך: תהילים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1996, עמ' 41 הרב אליעזר מלמד, הלכות נפילת אפיים באתר פניני הלכה מאיר וייס, אמונות ודעות במזמורי תהילים, ירושלים, מוסד ביאליק, 2001, עמ' 31 עד מתי, מרדכי בן דוד, להאזנה באתר יוטיוב. תהילים ו', בביצוע אברהם פריד, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 8:27) חדש: יהודה ישראליוויטש ואביגדור - עד מתי באתר רדיו קול חי.
רועי שוורץ תיכון

רועי שוורץ תיכון (נולד בשנת 1992) הוא יו"ר אגודת "אף על פי כן" ופעיל חברתי הפועל למען תחבורה ציבורית בשבת בישראל. שוורץ תיכון נולד וגדל בחיפה, למד בבית הספר התיכון הריאלי, ב-2011 התגייס לצבא ההגנה לישראל ושירת בחיל האוויר הישראלי. ב-2015 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטה הפתוחה. סבו הוא יושב ראש הכנסת הארבע עשרה דן תיכון. ב-2015 הקים את פרויקט נוע תנוע בעזרת כספי מענק השחרור שלו מצה"ל וחסכונותיו הפרטיים. הפרויקט מנוהל על ידי ארגון "אף על פי כן" שהוא מכהן כיו"ר שלה מאז היווסדו. מטרת הפרויקט היא הפעלת תחבורה ציבורית סדירה ביום שבת בערי ישראל. בשלוש שנותיו הראשונות הארגון התמקד בהפעלת קווים עצמאית כאשר בשנת 2018 שינה את המיקוד שלו להתמקדות במרחב העירוני. בשנה זו הארגון פעל לקידום תחבורה בשבת בבחירות העירוניות וקרא לתמוך בפוליטיקאים אשר יתחייבו לקדם תחבורה בשבת. ב־2019 החל הארגון לפעול להפעלת תחבורה בשבת על ידי עיריות בכל רחבי הארץ, ביניהן: טבריה, רמת גן, קריית אונו, גני תקווה, אריאל, מודיעין ורמת השרון. בנובמבר החל לפעול "נעים בסופ"ש" - מערך קווי תחבורה חינמיים בשבת במטרופולין גוש דן, בהובלת עיריית תל אביב אותו יזם הארגון. הארגון אינו מפעיל את המערך אך הוא מהווה יועץ חיצוני. ב-2017 נבחר לאחד מ"אנשי השנה 2017" של מגזין Time Out תל אביב, וב-2018 נבחר לרשימת "ל"ו צעירים" של כלכליסט. באותה שנה השתתף גם בפרויקט התרגום של ספר החובבים "הארי פוטר והשיטה הרציונלית". הספר נועד לקדם חשיבה רציונלית ומדע בקרב מבוגרים וצעירים. החל מ-2018 שוורץ תיכון כותב בבלוג "לו הייתי שר אוצר" באתר TheMarker בנושאים כלכליים שונים, מקדם גישה תועלתנית ליברלית ומופיע לעיתים גם במדיות שונות בהן גלובס, מאקו, TheMarker והפודקאסט הקונגרס. משנת 2020 מנחה את הפודקאסט הכלכלי "שנקל" לצד העיתונאי הכלכלי עידן ארץ. בשנת 2020 רועי הצטרף לפורום כרמל למדיניות בריאות, פורום המורכב מעוסקים במקצועות הרפואה וכלכלנים, באוגוסט 2021 רועי הכין במסגרת הארגון מסמך עמדה המעודד צעירים להתחסן כנגד מגפת הקורונה. הוא חבר הליכוד. בבחירות 2024 התמודד למועצת עיריית תל אביב-יפו ברשימתו של רון חולדאי והוצב במקום ה-11. הוא מחזיק בגישה התועלתנית, תומך בבחירה חופשית, קידום הליברליזם ועקרונות השוק החופשי. שוורץ תיכון נוטה להתמקד במקרו-כלכלה ובזוויות כלכליות פחות מוכרות של נושאים המסוקרים בתקשורת, ביניהם איגודי עובדים ושביתות, הפריפריה, תחבורה וביקורת התקשורת. בנוסף כתב סדרת פוסטים ביקורתיים כלפי המאבק להרחקת אסדת לווייתן בהובלת ארגון שומרי הבית. שוורץ תיכון תומך בסגירת תאגיד השידור הציבורי כאן, וברפורמה המשפטית כפי שהוצגה על ידי יריב לוין, אך חושב ש"נכון למתן חלקים בה". רועי הוא רווק המתגורר בתל אביב. מדיה וקבצים בנושא רועי שוורץ תיכון בוויקישיתוף רועי שוורץ תיכון, ברשת החברתית פייסבוק רועי שוורץ תיכון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רועי שוורץ תיכון, ביישום טלגרם רועי שוורץ תיכון, ברשת החברתית אינסטגרם הבלוג לו הייתי שר אוצר, TheMarker אתר נוע תנוע אילנה שטוטלנד, ‏"חשבו שהרעיון משוגע לגמרי": הצעיר שהחל את מהפכת התחבורה הציבורית בשבת, באתר מעריב אונליין, 25 בנובמבר 2019 הפודקאסט שנקל "הוא הביא לכם את האוטובוסים הפרטיים בשבת. והוא רק בן 26". טיים אאוט. 2017-12-28. נבדק ב-2018-10-11. "ל"ו צעירים". נבדק ב-2018-10-11. מנהל הבחירות לראשות ומועצת עיריית תל אביב יפו, הרשימות המאושרות לבחירות, באתר עיריית תל אביב יפו, ‏פברואר 2024 רועי שוורץ תיכון, Facebook, www.facebook.com https://www.facebook.com/photo/?fbid=485767553732297
ההרפתקאות של אנדריי ווואלי ב.

ההרפתקאות של אנדריי ווואלי ב. (באנגלית: .The Adventures of André & Wally B) הוא סרט קומדיה קצר אמריקאי בהנפשה ממוחשבת, אשר בוים ונכתב על ידי אלוי ראי סמית', הונפש על ידי ג'ון לאסיטר והופק על ידי Lucasfilm Computer Graphics Project בבעלות לוקאס פילם, שלימים שמה שונה לפיקסאר שבבעלות חברת וולט דיסני. עיבוד לא סופי של הסרט הוקרן לראשונה במיניאפוליס ב-SIGGRAPH ב-25 ביולי 1984. העיבוד הסופי של הסרט הוקרן לראשונה ב-17 באוגוסט 1984 בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו. אורך הסרט הוא כ-2 דקות. הסרט זכה להצלחה, בעיקר בזכות הנפשתו שנחשבה לפורצת דרך בסטנדרטים של אותה תקופה, וסייעה לעורר את העניין של ענף הקולנוע בהנפשה ממוחשבת. כתוצאה מהצלחת הסרט והפקות נוספות, לאסיטר נהפך לימים למנהל חשוב בפיקסאר. הסרט נחשב לסרט הראשון ברשימת הסרטים הקצרים של פיקסאר. הסרט מתחיל כשילד בשם אנדריי מתעורר ביער, שלפתע מגיעה אליו דבורה מציקה בשם וואלי ב. שרוצה לעקוץ אותה. על מנת שזה לא יקרה, אנדריי מרמה את הדבורה וגורם לה להפנות את גבה וכך הוא בורח. תעלול זה עיצבן את הדבורה וגרם לה לרדוף אחריו. הסרט מסתיים כאשר וואלי ב. עוקצת את אנדריי, וזמן קצר לאחר מכן הוא זורק עליה את כובעו. הסרט הקצר בוים ונכתב על ידי אלוי ראי סמית', הונפש על ידי ג'ון לאסיטר והופק על ידי Lucasfilm Computer Graphics Project בבעלות לוקאס פילם, שלימים שמה שונה לפיקסאר שבבעלות חברת וולט דיסני. פסקול הסרט הופק בחלקו על ידי SoundDroid. שם הדמויות בסרט זה הוא מחווה לסרט "ארוחת הערב שלי עם אנדרה" משנת 1981, כאשר השמות, אנדריי ווואלי ב., הן שמות הדמויות שגילמו וואלאס שון ואנדרה גרגורי בסרט. עיבוד לא סופי של הסרט הקצר, שאורכו כ-2 דקות, הוקרן לראשונה במיניאפוליס ב-SIGGRAPH ב-25 ביולי 1984. העיבוד הסופי של הסרט הוקרן לראשונה ב-17 באוגוסט 1984 בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו. הסרט זכה להצלחה, והוא נחשב לפורץ דרך בזכות הנפשתו, כאשר סייע לעורר את העניין של ענף הקולנוע בהנפשה ממוחשבת. בזכות ההצלחה של סרט זה והפקות נוספות, לאסיטר נהפך לימים למנהל חשוב בפיקסאר. הסרט נחשב לסרט הראשון ברשימת הסרטים הקצרים של פיקסאר. הוא הופץ לצפייה ביתית בשנת 1996 באוסף סיפורי צעצוע זעיר, ובשנת 2007 בחלק הראשון של אוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר. הסרט גם זמין בשירות הסטרימינג דיסני+. הסרט זכה לאזכורים בסרטים נוספים שהופקו, ביניהם "החלום של רד", "צעצוע של סיפור", "צעצוע של סיפור 2" ו"צעצוע של סיפור 3". אתר האינטרנט הרשמי של ההרפתקאות של אנדריי ווואלי ב. (באנגלית) "ההרפתקאות של אנדריי ווואלי ב.", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ההרפתקאות של אנדריי ווואלי ב.", באתר AllMovie (באנגלית) "ההרפתקאות של אנדריי ווואלי ב.", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "ההרפתקאות של אנדריי ווואלי ב.", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סטיבן לוי, Meet the Little-Known Genius Who Helped Make Pixar Possible, באתר Wired‏, 31 באוגוסט 2021
גן רינה

גן רינה היה בית קולנוע ואולם אירועים פתוח, ששכן בפינת הרחובות בן יהודה ושלום עליכם בתל אביב, מול בית העם שניצב מצידו האחר של רחוב בן יהודה. הקמת המבנה החלה בשנת 1928 לפי תכנון של האדריכל יעקב אורנשטיין, והוא נקרא על שם בתו הבכורה של בעל הקרקע, המהנדס ישעיהו ירחע. בחודש מאי 1929 נפתח גן רינה לקהל בהצגת "נשפי פורים" של תיאטרון המטאטא, והקהל שנדחק אליו גרם לקריסת החומה ההיקפית של המבנה. האולם יכול היה להכיל כ-1,500 צופים, ובמקום שכנו גם מזנון ובית קפה. במשך 32 שנות קיומו הוקרנו בו כ-800 סרטים. בשנת 1959 נמכר גן רינה, וההקרנה האחרונה במקום התקיימה ב-14 בנובמבר 1960. המבנה נהרס ותחתיו הוקם מבנה מסחרי בן שלוש קומות, אשר נהרס בתורו בשנת 1991. כיום שוכן במקום מגדל ישרוטל שבנייתו הסתיימה בשנת 1997. כשרבו השמועות על הכוונה להרוס את המבנה ואת בית העם הסמוך, כתב על כך המשורר נתן אלתרמן: "התיאטראות מזדקנים מהר. שפע חיים ממלא אותם מערב ועד חצות, מבמה ועד יציע, ובהתנדף הקהל בא הקפאון... כל בניין ציבורי נראה מקץ שנתו הראשונה ותיק במאה שנה ממבני הפרט הסובבים אותו, כי רבבות חיים עברוהו והוא נתפייח בעשן שנותיהם, וזקנתו לא תשישות היא, כי אם השתרשות וכוח, לא משענת אלא מגן. כך היה גם לשני הנפילים אשר על חופי הרחוב האחד (בן יהודה) בית העם וגן רינה הנאהבים והבודדים – מי כמוהם אביון ביסודות וחומה, מי כמוהם רעוע וחסר גג וכבד שערים, אך מי עוד העמיק שורשים כל כך במקום הזה. מי היה עוד כמותם לנתח חיים וראווה אשר בלעדיו לא יתואר נופו של הרחוב הזה. ביום בו יבואו לקיים את גזר הדין אשר נחרץ במועצת העיר ולעקור את בית העם אל מקום אחר – ביום ההוא תזעק האדמה מכאב...". גן רינה נזכר גם בשיר "תנו לנו יד ונלך" שנכתב אודות תל אביב בעשורים הראשונים לקיומה, והושר על ידי עירית דותן בפסטיבל הזמר והפזמון של שנת 1973. בשיר נאמר: ”תנו להתגנב בשקט לגן רינה ואולי לבית העם”, רמז לילדים שנהגו "להתפלח" אל בית הקולנוע. מדיה וקבצים בנושא גן רינה בוויקישיתוף פרופ' רם גופנא, גן רינה / בית ישרוטל (מגדלות), באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" מפת תל אביב (באנגלית) שיצאה לאור על ידי מחלקת המדידות המנדטורית, 1930 עם סימון 'Rina Park' ו- 'Beith 'Am', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור קולנוע «גן רינה בת"א» - איננו, הארץ, 15 בדצמבר 1960
אידן

האם התכוונתם ל... אידן הוא שם משפחה. אנתוני אידן – ראש ממשלת בריטניה קלאריסה אידן (אנ') – רוזנת בריטית, אשתו של אנתוני ברברה עדן – שחקנית אמריקאית הידועה בשל תפקידה כג'יני בסדרה אני חולם על ג'יני הארי אידן (אנ') – שחקן בריטי ג'ורג' אידן (אנ') – פוליטיקאי בריטי, על שמו נקראת העיירה אידן (אנ') באוסטרליה רני אידן – ראש המועצה האזורית עמק חפר.
צו מרווה

צו מרווה הוא הכינוי שניתן לצו לא־תעשה־לשעה של בית משפט בהליך אזרחי, מסוג Quia timet, המצווה על נתבע שלא לעשות כל שימוש או העברה בנכסיו. הצו זהה ביסודו ל"צו מניעה זמני" בזיקה ל"צו עיקול זמני", הוא מעוגן בתקנות ובפסיקה, ומאחר ומדובר בצו פולשני הפוגע בזכות הפרט, נעשה בו שימוש רק בנסיבות חריגות. מקורו של הצו בפסיקה של בית המשפט לערעורים אזרחיים בבריטניה, בתיק של חברת ספנות בשם מרווה (Mareva). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייחודו של צו מרווה, בניגוד לצו עיקול זמני, שהוא פועל באופן אישי (in personam) על הנתבע ובמנותק מזכות חפצית (in rem) כלשהי על הנכסים. משמעות הדבר, שצו מרווה אינו מונע מנושה אחר, שאינו התובע, לזכות בנכס מן הנכסים עליהם פועל הצו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. צו מרווה ניתן לראשונה בתביעתה של חברת הספנות היפנית ניפון יוסן את האחים ג'ורג' וג'ון קרגאורגיס, בטענה שהאחים חכרו ממנה שלוש ספינות ונעלמו מבלי לשלם עבור החכירה – וכעת החברה חוששת שהאחים צפויים לרוקן את חשבונותיהם בלונדון, טרם יוסדר חובם לחברה. הלורד דנינג קובע בחוות דעתו שיש לשכך את חששה המוצדק של ניפון יוסן, באמצעות הקפאת חשבון הבנק של האחים קרגאורגיס. צו מרווה קרוי על שם פסק הדין בעניין חכירת הספינה "The Mareva", שניתן כחודש ימים לאחר מכן. בפסק דין זה, מוסיף וקובע הלורד דנינג שבסמכותו הנרחבת של בית המשפט לתת צווי מניעה מכל סוג. בקיץ של שנת 1988, פיתח בית המשפט לערעורים באנגליה את צווי מרווה, בסדרת פסקי דין, כך שצו מרווה יחול גם על נכסים שאינם נמצאים בתחום שיפוט בית המשפט. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בישראל צו מרווה עוגן במסגרת תיקון משנת 2001 לתקנות סדר הדין האזרחי, אך כבר בשנת 1991 הכירה בו הפסיקה. תקנות סדר הדין האזרחי החדשות, שנכנסו לתוקף בשנת 2021, מעגנות את הצו בתקנה 109. צו אנטון פילר ד"ר אליהו וינוגרד, צווי מניעה – חלק כללי, הוצאת הלכות בע"מ, מהדורה שנייה (2008), עמ' 158–166. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" אורי גורן, סוגיות בסדר דין אזרחי, נבו הוצאה לאור בע"מ, מהדורה שתים־עשרה (2015), עמ' 939. עדי אזר, צווי "מריבה" ו"אנטון פילר", הפרקליט מא (א-ב), עמ' 93–104. לשון אחר: צו מניעה זמני. מלטינית: "הואיל והוא חושש"; צו הניתן כאשר התובע חושש מנזק שיגרום לו הנתבע. Nippon Yusen Kaisha v Karageorgis, [1975] 3 All ER 282, [1975] 1 WLR 1093, [1975] 2 Lloyd's Rep 137, CA, Digest (Cont Vol D) 534, 79a. Mareva Compania Naviera SA v International Bulkcarriers SA; The Mareva, (1975) [1980] 1 All ER 213. Babanaft International Co SA v Bassatne and another, [1989] 1 All ER 433; Republic of Haiti and others v Duvalier and others, [1989] 1 All ER 456; Derby & Co Ltd and others v Weldon and others (No 1), [1989] 1 All ER 469. קובץ תקנות התשס"א מס' 6119 עמ' 981. כיום, ניתן להוציא צו מרווה לפי סעיף 109 ("צו מניעה זמני") לתקנות סדר הדין האזרחי, התשע"ט-2018. ת"א (מחוזי ת"א) 2233/90 אוקון נ' זקס, פ"ד תשנ"ב(1) 184 (1991).
צומת אל-על

צומת אל-על הוא צומת במרכז ישראל בו נפגשים כביש 40, כביש 46, כביש 453 וכביש 4503 (כביש נתב"ג). הוא ממוקם ליד נמל התעופה בן-גוריון. הצומת מאופיין בפקקים מרובים בשעות העומס. בצומת עוברת המסילה המזרחית של רכבת ישראל. בשל היותו ציר תנועה מרכזי אל נמל התעופה המרכזי של ישראל וממנו מתרחשים בו מעת לעת חסימות כבישים במסגרת מחאה ציבורית. בכמה מקרים גרמו חסימות אלה לביטולי טיסות. בדצמבר 2017 אישרה הוועדה הארצית לתשתיות הלאומיות מותנה בכפוף לאישור ממשלה, בניית מחלף בצומת אל-על, האמור לספק פתרון לפקקים באזור. הפרויקט יבוצע על ידי החברה הממשלתית נתיבי ישראל בעלות כוללת של כ-400 מיליון ש"ח. ביצועו ייקח על פי הערכות כשלוש שנים לפחות ויבוצע בשני שלבים. השלב הראשון - ביצוע מחלף במפגש של כבישים 40 ו-453, כאשר כביש 453, יעבור מעל כביש 40 בגשר. הרמזור הקיים כיום בצומת אל-על יתבטל לבאים מכביש 1 משני הכיוונים שיעברו מתחת לגשר. בשלב השני של הפרויקט, כביש 40 יתבטל במקטע שבין כביש 1 ל-46 ויחובר ישירות לנתב"ג. לצורך בניית המחלף, נבנה מעקף זמני לכבישים 40 ,46 ,453 וצומת אל-על הוסט 100 מטר צפונה. הצומת, במקומו החדש, נפתח לתנועה בסוף מאי 2024. מפגש כביש - מסילת רכבת בצומת אל-על, יולי 2020 (מפגש 123). האוטוסטרדה המזרחית, גדי כפיר, באתר קק"ל מדיה וקבצים בנושא צומת אל-על בוויקישיתוף תוכנית תתל/22/ב - מחלף אל-על באתר מינהל התכנון. הדמיה של מחלף אל-על באתר אהוד לוייתן הנדסה, מנהל הפרייקט. כביש 40 - מחלף אל על באתר נתיבי ישראל מבזק תנועה: כביש 40 - צומת אל-על נחסם בכל הכיוונים עקב הפגנה, באתר ynet, 28 בינואר 2004 אמיר אלון ואיתי בלומנטל, חזרו לכבישים: הנכים חסמו את הכניסה לנתב"ג, באתר ynet, 22 בינואר 2018 סוניה גורודיסקי, ‏סוף לפקקים? אושרה תוכנית חדשה למחלף בצומת אל-על, באתר גלובס, 17 בדצמבר 2017 מחלף אל על באתר חברת נתיבי ישראל הודעת חברת נתיבי ישראל: הסטת צומת אל על, 22 במאי 2024 ,אתר "אבן שוהם נט" ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מזרחי

האם התכוונתם ל... מזרחי - נמצא במזרח מזרחים – תחילה כינויים של יהדות מזרח אירופה (תרגום מילולי של "אוסטיודן"); לאחר קום מדינת ישראל נהפך לכינויים ושם משפחתם של יהודים שעלו מארצות הנתפשות כ'מזרחיות'. שם משפחה יהודי, אחד הנפוצים ביותר בעם היהודי בהוראת פקידי הסוכנות היהודית שהחליפו את שמות משפחתם המקוריים של יוצאי ארצות האסלאם (ראו למטה רשימת אישים בשם זה). תנועת המזרחי – שמה של תנועה פוליטית ציונית דתית בישראל. בנק מזרחי-טפחות – בנק ישראלי. מ. מזרחי – הוצאת ספרים. מוזיקה מזרחית – ז'אנר מוזיקלי ישראלי המשלב בין מוזיקה ערבית, ים תיכונית ומערבית. שירה מזרחית אמנות מזרחית מזרחי הוא שם משפחה יהודי ספרדי המעיד על כך שאבותיו של האדם הגיעו לספרד ממזרח לה (כולל ממקומות כמו: ארץ ישראל, סוריה, לבנון, מצרים, איראן, טורקיה ועיראק). על פי נתוני הלמ"ס, נכון ל-2017, השם מזרחי הוא השלישי בשכיחותו בישראל, אחרי כהן ולוי. אבי מזרחי – אלוף בצה"ל, מפקד זרוע היבשה ופיקוד המרכז אבי מזרחי – כדורסלן עבר ישראלי אופיר מזרחי – כדורגלן ישראלי אילן מזרחי – משנה לראש "המוסד", ראש המועצה לביטחון לאומי אלון מזרחי – כדורגלן ישראלי אליהו מזרחי – מפרשני רש"י אליעזר מזרחי – חבר כנסת מטעם אגודת ישראל אריה מזרחי – תת-אלוף בצה"ל, קצין תותחנים ראשי, מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון ויו"ר התעשייה הצבאית אשר מזרחי – חזן ופייטן. ברוך מזרחי – לוחם אצ"ל שנהרג במלחמת העצמאות ברוך מזרחי (לוחם המוסד) – לוחם המוסד שנלכד בתימן בשנת 1972 ושוחרר בשנת 1974 דן מזרחי – מלחין, פסנתרן ומוזיקולוג יהודי-רומני דני מזרחי – מעצב אופנה ישראלי חנינא מזרחי – איש ציבור וחוקר יהדות פרס יוני מזרחי – אנתרופולוג ישראלי יוסי מזרחי – כדורגלן עבר ומאמן כדורגל יוסי מזרחי – כתב חדשות ערוץ 2 יעקב מזרחי (חבר הכנסת) – רב, כיהן כחבר הכנסת בשלהי הכנסת השביעית יעקב מזרחי (חייל) – לוחם צה"ל בעל עיטור הגבורה יצחק מזרחי – כדורסלן עבר בהפועל חיפה ונבחרת ישראל לימור מזרחי – כדורסלנית ישראלית מוטי מזרחי (אמן) – אמן ישראלי רב-תחומי מוטי מזרחי (אלוף-משנה) – קצין צה"ל ומנכ"ל ישראלי מוטי מזרחי (קצין לוגיסטיקה) – קצין צה"ל, ראש חטיבת הלוגיסטיקה מנחם מזרחי – צייר משה מזרחי (במאי קולנוע) – יוצר ובמאי קולנוע ישראלי משה מזרחי (כדורסלן) – כדורסלן ישראלי משה מזרחי (חבר הכנסת) – ניצב בדימוס במשטרת ישראל וחבר הכנסת עופר מזרחי – כדורגלן עבר ומאמן כדורגל עידו מזרחי – קצין ישראלי שאול מזרחי – שחקן קולנוע ישראלי שמעון מזרחי – יו"ר קבוצת הכדורסל "מכבי תל אביב" המזרחי (פירושונים) https://www.cbs.gov.il/he/mediarelease/Pages/2019/שמות-משפחה-בישראל-2017.aspx
האגדה של מורדו

האגדה של מורדו (באנגלית: The Legend of Mor'du) הוא סרט קצר אמריקאי של פיקסאר משנת 2012 שפורסם בגרסאות ה-Blu-ray וה-DVD של אמיצה. הסרט מציג רקע מעמיק על נבל הסרט, נסיך מרושע וחמדן כפי שמסופר על ידי המכשפה האקסצנטרית שהפכה אותו לדוב המפלצתי שהוא בסרט. הסרט משלב אנימציה מסורתית וממוחשבת. הסיפור מתחיל בכך שהמכשפה מזמינה אורח לבקתה. העורב שלה מניח שהאורח רוצה את כישוף הדוב, ולכן היא מספרת את סיפורו של אדם שהפך לדוב השד מורדו. האיש היה הבכור מבין ארבעה בנים של המלך החכם והאהוב של ממלכה קדומה, שלכל אחד מהם זכה לתכונה משלו. מבין השלושה הצעירים, הצעיר ביותר היה חכם, השלישי היה רחום, והשני היה רגיל. הבכור של המלך היה חזק. כאשר המלך נפטר בסתיו אחד, במקום לתת לבכורה את כל הירושה, הוא חילק את הממלכה בין כל בניו באופן שווה, מתוך אמונה כי מתנותיהם בשילוב יהוו את העמודים עליהם נשענה שלום הממלכה. עם זאת, כשהוא חש בושה ומתמלא בחמדנות ואנוכיות, הבן הבכור סירב לקבל זאת, והוכיח את טענתו כיורש היחיד מול אחיו על ידי שימוש באחד הצירים שלו כדי לשבור את דמותו מהאבן המשפחתית שלהם. דבריו הובילו למלחמה, ושנו לעד את גורלה של הממלכה. אף על פי שהיה לנסיך צבא רב עוצמה בפיקודו, הוא ואחיו נלחמו ללא הרף בקיפאון. בחיפוש אחר דרך לשנות את גורלו, הנסיך נתקל בטבעת מנחיר בתוך היער. משם, הווילונות החכמים הנחו אותו אל שפת לוך חשוך, כאשר ארמון המכשפה ניצב הרחק מהחוף. בתקווה להפוך את גאות המלחמה לטובתו, שכנע הנסיך את המכשפה לעשות כישוף שיעניק לו כוח של עשרה גברים בכך שהציע לה את הטבעת שלו, והיא נתנה לו את הכישוף בקרן שתייה אך לאחר שראתה את החושך בלבו, הציבה בפניו בחירה: או להגשים את משאלתו האפלה או לרפא את הקשרים המשפחתיים ששבר. כאשר הנסיך הביא את אחיו לפניו, הוא שוב טען את מלכותו. כשאחיו סירב, הנסיך בתגובה שתה את הכישוף, מה שהעניק לו את הכוח שחפץ בו אך להפתעתו הפך אותו לדוב שחור גדול. הוא אמנם היה מפר את הכישוף אם היה בוחר "לתקן את הקשר שנקרע", אך הנסיך קיבל את צורתו החדשה והרג את אחיו. לאחר מכן ניסה לגרום לצבא שלו לשלוט בממלכה, אך הם ראו בו חיית בר ופנו נגדו. הנסיך תקף את אנשיו לשעבר והרג רבים מהם. מעט הניצולים מהצבאות השבורים של האחים ברחו מהממלכה, מה שהוביל לקריסתה. נידון לצורתו החיה על ידי שאיפתו לשלטון על קשרי המשפחה, הנסיך - המכונה "השחור הגדול", "מורדו" - שוטט את הארץ בלי סוף, הרג והנחיל טרור בכל מקום בו הסתובב, כך שתודעתו האנושית והאינטליגנציה לשעבר הוחלפו עתה על ידי תאוות הדם החיה. המכשפה מסיימת את הסיפור כאן, והיא מציעה את הכישוף בצורה של עוגה לאורחת, שמתגלה כוויי דינגוול. הוא נבהל, אומר שהוא רק עצר כאן למים ויוצא מהארמון. ג'ולי וולטרס - המכשפה סטיב פרסל - העורב קאלום אוניל - ווי דינגוול "האגדה של מורדו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האגדה של מורדו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האגדה של מורדו", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "האגדה של מורדו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Breznican, Anthony (2 בנובמבר 2012). "'Brave' spin-off: First Look at new Pixar short 'The Legend of Mor'du' -- TWO PHOTOS". Entertainment Weekly. נבדק ב-30 בינואר 2013. {{cite news}}: (עזרה)
מעבר האסקי

מעבר האסקי (באנגלית: Husky Pass) הוא מעבר הרים באזור חוף פנל בין רכס לאנטרמן לבין מסיב מולאר, בהרי באוורס, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. המעבר ממוקם בראשו של קרחון סלדג'רס ובראשו של יובל המזין את קרחון ליפ ייר. שמו של המעבר ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד. המעבר נקרא על שם כלבי ההאסקי אשר משכו את מזחלות הכלבים של משלחת הסקר בעלייתם מאגן הניקוז של קרחון רניק לעבר קרחון לילי. • J. A. S. Dow & V. E. Neall (1974), Geology of the Lower Rennick Glacier, Northern Victoria Land, Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 17:3, 659-714, https://doi.org/10.1080/00288306.1973.10421588 PP 683, 686 • Antarctic Journal of the United States, Volume 29, Issue 5, P 26 • G. DI VINCENZO, R. PALMERI, F. TALARICO, P. A. M. ANDRIESSEN AND C. A. RICCI, Petrology and Geochronology of Eclogites from the Lanterman Range, Antarctica, JOURNAL OF PETROLOGY VOLUME 38 NUMBER 10 PAGES 1391–1417 1997 מעבר האסקי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מעבר האסקי באתר הגאזט האנאטארקי של ממשלת ניו זילנד מעבר האסקי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור מעבר האסקי גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי יובל ללא שם
ג'ורג' ואיי. ג'יי.

ג'ורג' ואיי. ג'יי. (באנגלית: .George and A.J) הוא סרט קצר אמריקאי קומי מונפש, אשר מבוסס על הסרט "למעלה" של Walt Disney Pictures ו-Pixar Animation Studios שגם הפיקו אותו. הסרט בוים ונכתב על ידי ג'וש קולי, הופק על ידי גאלין סאסמן, הופק בפועל על ידי פיט דוקטר וג'ונאס ריברה, נערך על ידי טים פוקס בעזרת ג'ון וארגו והולחן על ידי מייקל ג'אקינו. סרט זה נכלל ברשימת הסרטים הקצרים של פיקסאר, כאשר בשונה מרובם הוא לא נעשה בהנפשה ממוחשבת, אלא בסגנון "סטוריבורד", בשל תקציבו הנמוך. הסרט, בשונה משאר הסרטים שהופצו לפניו, הופץ במקור על ידי Walt Disney Studios Home Entertainment ב-12 בנובמבר 2009 ב-ITunes כאופציה נוספת שהגיעה עם רכישת הסרט עליו הוא מבוסס. בהמשך הסרט פורסם בעמודים ברשתות החברתיות של חברת וולט דיסני ופיקסאר, ומאוחר יותר גם ביוטיוב. ב-9 בנובמבר 2012 הסרט נכלל בחלק השני של אוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, ובשנת 2019 החל להיות זמין בשירות הסטרימינג דיסני+. אורך הסרט הוא כ-4 דקות. עלילת הסרט מתרחשת במהלך מאורעות "למעלה", כאשר הופק סרט נוסף שמתרחש במהלך אירועיו אשר נקרא "המשימה המיוחדת של דוג". הסרט, המתרחש במהלך מאורעות "למעלה", מתחיל ששני אחים, ג'ורג' ואיי. ג'יי., דופקים בדלת ביתו של קארל פרדריקסון על מנת ללוות אותו לבית אבות. במקום להצטרף אליהם, קארל מרחף עם ביתו באמצעות בלונים, דבר שגורם לשני אחים להיות בתדהמה. התדהמה של השניים נמשכה גם לאחר שנסעו ממקום האירוע, שהם שכבו במיטות במהלך הלילה ושכתבת חדשות ניסתה לקבל את דעתם בנושא. אזרחים מבוגרים אחרים ברחבי העיר צפו בדיווח החדשות וחגגו את "הבריחה" של קארל. שבוע לאחר מכן, ג'ורג' ואיי. ג'יי. חזרו למשימתם ללוות אזרחים קשישים לבית האבות. לרוע המזל, הקשישים קיבלו רעיונות ממה שקארל עשה ובכל פעם שהשניים ניסו ללוות אותם הם ברחו באמצעות הבית. הסרט מסתיים שקארל וראסל נוחתים באמצעות ספינת אוויר ליד שני האחים, דבר שגורם לשניים להיות שוב בתדהמה. התדהמה ממשיכה שהאחים פוגשים את הגולדן רטריבר דוג, אשר אומר להם "שלום לכם!". "ג'ורג' ואיי. ג'יי.", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'ורג' ואיי. ג'יי.", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ג'ורג' ואיי. ג'יי.", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "ג'ורג' ואיי. ג'יי.", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ברנדון קונלי, Pixar's Up Tie-In George And AJ Now Online, באתר Film/‏, 12 בנובמבר 2009
עונת 2016/2017 בליגת האלופות בכדורסל

עונת 2016/2017 בליגת האלופות בכדורסל הייתה העונה הראשונה של תחרות אירופית זו לקבוצות כדורסל היא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-20 באוקטובר 2016 ומשחק הגמר התקיים ב-30 באפריל 2017. בתחרות השתתפו 40 קבוצות. במשחק הגמר של התחרות ניצחה טנריפה וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות המועדון. 52 קבוצות השתתפו בתחרות, 32 העפילו אוטומטית לשלב הבתים ו־20 השתתפו בשלבי המוקדמות מתוכן רק 8 יעפילו לשלב הבתים. בשלב הבתים השתתפו 40 קבוצות שאורגנו ב-5 בתים. הקבוצות שסיימו במקום הראשון ושלוש הסגניות הטובות ביותר העפילו לשמינית הגמר, שתי הסגניות החלשות ביותר, הקבוצות שסיימו במקומות 3–4 ו-4 הקבוצות הטובות שסיימו במקום החמישי העפילו לשלב הנוקאאוט שהמנצחת בו תעפיל לשמינית הגמר, הקבוצה החלשה מהמקום החמישי, הקבוצות שסיימו במקום 6 ו-2 הטובות מהמקום השביעי ינשרו ליורופקאפ. משם הקבוצות ימשיכו לפלייאוף העפלה לשמינית הגמר, שמינית הגמר, רבע הגמר, פיינל הפור והגמר. פלייאוף העפלה לשמינית הגמר שמינית הגמר רבע הגמר, חצי הגמר, הקרב על מקום 3 והגמר הפיינל פור שוחק ב-סנטיאגו מרטין, סן קריסטובל דה לה לגונה, ספרד עירוני נהריה ומכבי ראשון לציון השתתפו בתחרות. עירוני נהריה ניצחה את צמוקי מינסק והעפילה לתחרות. לאחר מכן, היא סיימה במקום השישי בבית א' ונשרה ליורופקאפ. מכבי ראשון לציון סיימה במקום החמישי בבית ב' והעפילה לשלב ההעפלה לפלייאוף, שם הפסידה 83-66 ו-82–84 ללודוויגסבורג הגרמנית. מונקו מאחרת את משחקיה במונקו (שלא מעפילה לתחרויות כדורסל אירופאיות) ולכן היא משחקת בליגה הצרפתית פירוט התחרות באתר התחרות