laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סוף לא טוב

"סוף לא טוב" הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת מופע הארנבות של ד"ר קספר, אשר יצא לאור ב-2 באפריל 2009. האלבום יצא כמעט 14 שנה לאחר אלבומה הקודם של הלהקה, "הו הו", שיצא באביב 1995. לאחר שהלהקה התפרקה בתחילת 1996, פנו שני חברי הלהקה המרכזיים, אורן ברזילי ושי להב, למקומות ותחומים שונים בתוך ומחוץ לקריירה המוזיקלית. במהלך השנים החל הקהל לפתח עניין מוגבר בלהקת העבר, שהוביל למופע איחוד בשנת 2004. לאחר סיבוב הופעות קצר נוסף שנה לאחר מכן, החליטו חברי הלהקה בקיץ 2007 להתאחד באופן אחיד ולכתוב שירים חדשים, כשהם מנגנים בהופעות המחודשות שניים מתוכם - "אז" ו"עולם שקט". ביוני 2008 יצא הסינגל הראשון מהאלבום המיועד, "היא כל הסיפור". השיר זכה להצלחה יחסית. שבועות ספורים אחרי שהסינגל יצא והאלבום היה בשלביו הסופיים, חלה אורן ברזילי ב"תסמונת גייאן-בארה", שהובילה להקפאה של פרויקט האלבום וסיבוב ההופעות לקידומו. לאחר שיקום של כחצי שנה חזרה הלהקה לפעילות מלאה וסינגל שני יצא בפברואר 2009, "עולם שקט", שזכה להצלחה עוד יותר מקודמו. חודש וחצי לאחר מכן יצא האלבום המלא, "סוף לא טוב". הסינגל השלישי מתוך האלבום יצא במקביל, והוא נקרא "האש שלה". חודשים ספורים לאחר מכן יצא הסינגל "עוד יום" שלא זכה להצלחה בהתחלה, לאחר כמה שבועות הסינגל זכה להצלחה רבה. באלבום, מלבד להב וברזילי, השתתפו בנגינה יובי חייבי ואורן זיו, שמלווים את הלהקה מאז 2004 בהופעות. השיר שחותם את האלבום, "אגמה", הוא בעצם קטע כליי שיועד להיכנס לאלבומה השני של הלהקה משנת 1994, "מופע הארנבות של ד"ר קספר 2", אך נשאר בחוץ. שיר הנושא של האלבום, "סוף לא טוב", הוא השיר הראשון בסדר כרונולוגי מאז שיר הפירוק של הלהקה מ-1995, השיר שחתם את אלבומם "הו הו" - "רוח גדולה". באופן סמלי, אחרי ש"רוח גדולה" העיד על פירוק הלהקה והדהד במשך 11 שנים מהפירוק ועד האיחוד, "סוף לא טוב" מעיד על שובה של הלהקה, כמעין שיר תגובה. הדבר ניכר בשיר "רוח גדולה" בשורות: עוצמים עיניים כי רוצים לעוף רחוק, אוחזים ידיים והכל נהיה מתוק. רוח גדולה אולי רק את יכולה, להחזיר הכל להתחלה?" — רוח גדולה בשיר "סוף לא טוב" הופיעו השורות: אחת עשרה שנה של לילה, אחת עשרה שנה בלי אור, והמנגינה היא קראה לה, זה הזמן לחזור. עם הידיים פתוחות למעלה נשבעים לא לעזוב, קבלו אותנו שוב הלילה - מבטיחים סוף לא טוב — סוף לא טוב סוף לא טוב (4:11) היא כל הסיפור (3:42) זמנים משתנים (3:36) האש שלה (3:40) עוד יום (3:20) אז (3:17) עולם שקט (2:54) לילה (3:28) כל הדרכים אל לבך (3:04) אגמה (2:40) היא כל הסיפור עולם שקט (מקום 37 ברשת ג' ומקום 28 בגלי צה"ל במצעד הפזמונים העברי השנתי) האש שלה עוד יום מידע על האלבום סוף לא טוב באתר MusicBrainz
מופע הארנבות של ד"ר קספר 2

מופע הארנבות של ד"ר קספר 2 הוא שמו המקובל של אלבומה השני של מופע הארנבות של ד"ר קספר שיצא בחורף 1994. האלבום שנעדר שם רשמי זכה לכינויים שונים כמו "מופע הארנבות 2", "הכחול" (בשל עטיפתו), "קספר השני" ו"שילה". האלבום שהוא אלבום קונספט כשל מסחרית, אך כעבור מספר שנים זכה לעדנה והכרה מחודשת עד שהודפס לבסוף מחדש. האלבום הוא אלבום קונספט המספר את סיפורה של שילה, בחורה שככל הנראה צורכת סם הזיה ומצויה עתה ב"טריפ". במהלך שירי האלבום מטיילת שילה בנבכי התת-מודע שלה, בזירות הנעות בין הפסיכדלי לקסום, כמו יערות, טירות וחופי ים, ופוגשת בהן שלל דמויות דמיוניות, כמו שדרן רדיו בשם ג'ו, ג'יף, אהובים מעברה ואחרים. עם תום האלבום מתעוררת שילה מחלומה. בראיון שנערך עם הלהקה, סיפרו חבריה כי שמעו לסיפור האלבום מספר פירושים, אך אף אחד מהם לא נגע "בזה בדיוק".[דרוש מקור] בשנת 1994 הקדיש פנזין הקומיקס "סטיות של פינגווינים" את אחת ממהדורותיו לאלבום וניסה להביא בה את סיפורה של שילה. עוד לפני שעלה הרעיון להכניס את סיפורה של שילה בפנזין, ניסו הקספרים לעבד אותו לסרט, אך שני הניסיונות עלו בתוהו. את האלבום הפיק דודי לוי שהפיק גם את אלבומה הראשון של הלהקה. זהו האלבום היחיד מאלבומי הלהקה שבכתיבתו השתתפו גם איציק רייזנברג וצביקה כהן. רייזנברג אף כתב, הלחין ותרם את קולו לשיר "סאן שיין שלי", וכהן כתב, הלחין ותרם את קולו לשיר "לעולם תמיד הים". הלהקה סיפרה שלאחר ההצלחה המסחררת של אלבומם הראשון, הם ביקשו להגיע למקום רציני יותר והתוצאה הייתה אלבומם השני. בראיון מ-1994 אמר שי להב סולנה של הלהקה, שבתחילת העבודה על האלבום במהלך שהייתם באולפן ההקלטות, הם קיבלו הודעה על מותו של קורט קוביין, סולן להקת נירוונה, ו"אולי בגלל זה האלבום היה נשמע קצת כמו שהוא."[דרוש מקור] האלבום שכמו קודמו מ-1993 יצא ללא שם, נחשב לפחות "קומניקטיבי" ולמורכב יותר מקודמו. מהאלבום יצאו 4 סינגלים להם נוצרו גם קליפים - "רדיו ג'ו", "אהובתי השונה", "ימות הקיץ" (שצולם, בוים ונערך על ידי חברי הלהקה) ו"אדום". זמן קצר לפני צאת האלבום קיימה הלהקה הופעה אקוסטית מיוחדת במועדון ה"הארד-רוק קפה" בתל אביב וביצעה בה שירים ספורים מהאלבום שבדרך. תגובת מעריצי הלהקה לאלבום הייתה ברובה שלילית ומבחינה מסחרית האלבום כשל. בשנים שחלפו מאז התפרקותה של הלהקה החלה התעניינות מחודשת בשני אלבומיה "הכושלים" של הלהקה, אלבום זה ואלבומם הבא "הו הו". לאחר הגשת מספר עצומות להוצאה מחודשת של האלבום השני, הוא הודפס לבסוף מחדש. שילה (3:33) בובה מפח (2:46) כל שירי יום שני (5:15) אהובתי השונה (2:25) שמה בקופסה (3:51) ימות הקיץ (3:41) אדום (3:56) רדיו ג'ו (4:22) פלאפ בק (3:35) ג'יף (4:43) * (0:35) אפרו (2:54) חוטים של זהב (4:08) סאן שיין שלי (4:49) * (1:28) לעולם תמיד הים (3:28)
מטון

מֶטוֹן (ביוונית: Μέτων ὁ Ἀθηναῖος) היה אסטרונום ומתמטיקאי יווני שפעל באתונה בתקופה הקלאסית, במאה ה-5 לפנה"ס, הידוע כמי שהכניס לתוך לוח השנה האטי את ההתאמה בין השנה השמשית לשנה הירחית. שם אביו של מטון הוא פוסניוס והוא מוצג כתלמידו של פאינוס. כתבים של מטון לא הגיעו לידינו, אולם הוא מוכר לנו מאזכורים אצל יוונים אחרים. הוא מוזכר כאסטרונום אצל ויטרוביוס ואצל תאופרסטוס בספר "On signs of weather". הוא מופיע בקצרה כדמות של מתמטיקאי, העולה לבמה עם כלי מדידה, במחזה הציפורים של אריסטופאנס. תלמי כותב שמטון צפה בכוכבים באתונה, האיים הקיקלאדיים, מקדוניה ותראקיה, אולם ייתכן שחלק מהמקומות מתייחסים לאוקטמון, אסטרונום שפעל עם מטון. מטון מוזכר אצל דיודורוס סיקולוס, קנסורינוס, תלמי ואיליאנוס כמי שהציב באתונה כתובת המתארת את "מחזור מטון", ותצפיות אסטרונומיות של היום הקצר בשנה והיום ארוך בשנה, זמן קצר לפני המעבר לשימוש במחזור של מטון בלוח השנה האטי. מחזור מטון כולל 19 שנים טרופיות שחופפות בקרוב טוב לאורך של 235 חודשי ירח (מחזורים סינודיים של הירח). במחזור של מטון 6940 ימים ב-19 שנים, שבע מהן בעלות 13 חודשים. תלמי מתאר את השנה בה הציג מטון את המחזור שלו ובהתאם לתיאור הוצע שהשנה היא בסביבות 432 לפני הספירה. לפי המחזור של מטון, אורך שנה טרופית הוא 365 + 1/4 + 1/76 ימים, תוצאה המתקבלת מחלוקת 6940 ב-19. מכיוון שיש מקורות המייחסים את המחזור של מטון לאחרים, ישנם חוקרים הסוברים שמטון לא היה הממציא של המחזור אלא שאב אותו ממקורות אחרים. מטון בנה שעון שמש ותכנן ובנה מספר מפעלי מים, בהם אמת המים במחוז קולונוס שליד אתונה. אחד ממכתשי הירח נקרא "מטון" על שמו. שנה מעוברת מדיה וקבצים בנושא מטון בוויקישיתוף William Smith, Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, C.C. Little and J. Brown, 1846, page 1069 Meton of Athens, Technology Museum of Thessaloniki
מכבי טביליסי (כדורסל)

מכבי ברינקפורד טביליסי (בגאורגית: მაქაბი–ბრინკფორდი თბილისი) הייתה קבוצת כדורסל מקצוענית מהעיר טביליסי שבגאורגיה, ששיחקה בליגת העל הגאורגית. הקבוצה הוקמה בשנת 1998 והחלה לשחק באותה שנה בליגת העל הגאורגית על ידי יהודי גאורגי גַ'אמלֵט חוּחַאשווִילִי (ჯამლეტ ხუხაშვილი). בעונת 2000/01 הגיעה לחצי גמר הפלייאוף והפסידה לבאסקו בתומי. הקבוצה השתתפה במשך שתי עונות בגביע קוראץ' (2000/2001 ו-2001/2002). בסיום עונת 2009/10, לאחר שסיימה במקום השביעי, פורקה הקבוצה ונשארה רק עם קבוצת הבת בליגה השנייה. ברינקפורד טביליסי (בגאורגית) יעל שחרור, הענק המסור: סיפורו של גיורגי שרמדיני, באתר ynet, 6 ביוני 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאריטה (ברלין)

שָאריטֶה (בגרמנית Charité Universitätsmedizin Berlin) הוא בית חולים ובית ספר לרפואה בברלין שנוסד בשנת 1710 וקשור מבחינה אקדמית לאוניברסיטת הומבולדט ולאוניברסיטה החופשית של ברלין. בארבעת הקמפוסים שלו לומדים מעל 7,000 סטודנטים לרפואה, והצוות הרפואי והסיעודי בו מונה מעל 14,000 איש. בחודש נובמבר 1709 הורה המלך פרידריך הראשון מפרוסיה להקים בית חולים בין כותלי העיר ברלין כהכנה לקראת מגפת הדבר שכבר הכתה במזרח המדינה. בית החולים הוקם בשנת 1710, אך המגפה לא הכתה את העיר כמצופה, ולכן שימש בעיקר כבית חולים לעניי העיר אשר לא גבה תשלום כלשהו על שירותיו והיה מוסד חסד. בשל כך זכה בשנת 1727 לשמו, "שאריטה" - Charité, שפירושו בצרפתית "חסד". כבר בשנת 1713 נבנה בין כתליו תיאטרון אנטומי, והמקום הפך למוסד לימודי. רשמית, השאריטה הפך לבית ספר לרפואה צבאית רק בשנת 1795. עם הקמת אוניברסיטת ברלין בשנת 1810 (כיום אוניברסיטת הומבולדט) החל השאריטה לשמש את הלומדים בה, ובשנת 1828 הפך לבית חולים אוניברסיטאי. אבי הפתולוגיה המודרנית, רודולף וירכו, היה האנטומיסט והפתולוג שם במחצית המאה ה-19. במשך כל השנים היה השאריטה הטוב והמפורסם שבבתי החולים בברלין, ובין כתליו שירתו הבולטים שברופאי גרמניה, בהם חתני פרס נובל ברפואה ומדעים. בין השנים 1928–1949 ניהל את המחלקה הכירורגית הפרופ' ארנסט פרדיננד זאורברוך. תלמידו היה הפרופ' מכס מרכוס. עם חלוקת ברלין אחרי מלחמת העולם השנייה נשאר בית החולים בצד המזרחי, אך לאחר איחודה מחדש ובסיוע אמריקאי, חל מהלך של חיזוקו ושילובו עם בתי חולים אחרים עד לאיחוד והפיכתו לבית החולים האוניברסיטאי הגדול ביותר באירופה . בבית הספר לרפואה שאריטה קיים מוזיאון המוקדש למדענים של האוניברסיטה. בניין המעבדות בברלין נקרא: "בית אשהיים-צונדק" על שם פרופ' ברנרד צונדק היהודי-ישראלי, ועמיתו פרופ' אשהיים שפיתחו בשנת 1928 את בדיקת השתן המהפכנית לגילוי הריון .. נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל 1799-1948, מהדורה שנייה, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, עמוד 50. מדיה וקבצים בנושא שאריטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שאריטה (בגרמנית ובאנגלית) שאריטה, ברשת החברתית פייסבוק שאריטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שאריטה, ברשת החברתית אינסטגרם שאריטה, ברשת החברתית LinkedIn שאריטה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופ' יוסף שנקר מתראיין בחדשות nrg, בתאריך 15.4.2015, דליה מזורי:"הפרופ' היהודי הטיח בגרמנים :"גירשתם אותנו" .
בית לאברהם

בית לאברהם הוא כינויו של מנהג הכנסת אורחים בקהילת ביתא ישראל, מנהג זה הוא למעשה מצווה ומנהג חשוב בקהילה. בקהילת ביתא ישראל יש חשיבות לכך שהבית יהיה פתוח לרווחה לאורחים. מקור הכינוי הוא מספר בראשית שם מסופר שאברהם אבינו היה מכניס אורחים לביתו, עקב כך בית הכנסת אורחים נקרא גם "בית לאברהם" לזכרו של אברהם אבינו. החוקר דני בודובסקי כותב על המנהג: קרובי משפחה וחברים יהודים שבאו לבקר היו מוכנסים ל"בית" (בקתת קש עגולה) ומתקבלים בנשיקות ברכה על הלחיים או הכתפיים תוך חילופי ברכות מפורטות לשלום כל בני המשפחה הקרובים, המקנה, הצאן והשדות. אנשים לא מוכרים נחקרו למוצאם ורק לאחר שהוברר שיהודים הם, היו מוכנסים לבית תוך כדי לחיצות ידיים וברכות ושאלות לשלום אותם מכרים משותפים. האורח היה אז מושב במקום של כבוד, ותוך כדי שיחה, בה היה נשאל בין השאר ובעקיפין למטרת בואו, היה מתכבד בשתיית "טלה", תוך מילוי הכוס עד גדותיה כאות כבוד, או שהיה מוזמן לטקס שתיית ה"בונה". — דני בודובסקי, מאוצר הפתגמים של יהודי אתיופיה יחד עם הקפה היה מוגש גם כיבוד קל, בדרך כלל פיצוחים, לאחר מכן האורח היה מוזמן לארוחה המבוססת על אנג'רה עם רוטב הווט. חלק נוסף ממנהגי האירוח כלל גם את רחיצת רגלי האורח, כמסופר במקרא על אברהם אבינו. סוג של בירה אתיופית ביתית בלתי משכרת. סוג של קפה שחור חזק אשר שותים בטקס הנושא אותו שם. ערך זה הוא קצרמר בנושא ביתא ישראל ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוזות כף ורדה

מבחינה מנהלית, כף ורדה מחולקת ל-22 מחוזות (concelho) אשר מחולקים לקהילות (freguesia).
מחוזות ליבריה

מבחינה אדמיניסטרטיבית ליבריה מחולקת ל-15 מחוזות (County). כל מחוז מחולק לנפות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות ליבריה בוויקישיתוף
זווייזדאן מיסימוביץ'

זווייזדאן מיסימוביץ' (בבוסנית: Zvjezdan Misimović; נולד ב-5 ביוני 1982 במינכן) הוא כדורגלן עבר בוסני יליד גרמניה. מיסימוביץ' החל את הקריירה שלו בקבוצת המילואים של באיירן מינכן, והשתתף בשלושה משחקים בלבד בסגל הבכיר של המועדון הבווארי. בתחילת עונת 2004/2005 הוא הצטרף לבוכום, ושיחק שם במשך שלוש עונות. מיסימוביץ' החל לשחק בנבחרת בוסניה והרצגובינה ב-2004. הוא הצטרף לנירנברג בתחילת עונת 2007/2008, והבקיע שם עשרה שערים בעונתו היחידה. בתחילת עונת 2008/2009 הוא עבר לוולפסבורג, שם הוא הרבה לשחק. הוא חתם עם הנהלת וולפסבורג על חוזה שתוקפו עד 2012, וההנהלה שילמה 3.9 מיליון לירות שטרלינג תמורת כרטיס השחקן שלו. ב-8 באפריל 2008 הוא הודיע על פרישתו מהנבחרת, והצהיר כי ברצונו להתמקד בקריירת המועדונים שלו. ימים אחדים לאחר מכן הכריזה התאחדות הכדורגל של המדינה על כך שמיסימוביץ' חזר בו מהחלטתו. הוא אף כיהן בעבר בתפקיד הקפטן של הנבחרת. בקיץ 2010 עבר מיסימוביץ' לגלאטסראיי הטורקית. מיסימוביץ' לא הטביע את חותמו בקבוצה, ובמרץ 2011 נרכש על ידי דינמו מוסקבה תמורת 4.5 מיליון יורו, שם שיחק עד ינואר 2013 עת חתם בגוויג'ואו רנה הסינית. הוריו של מיסימוביץ' הם ממוצא בוסני-סרבי. אשתו, סטפנייה, היא מקדונית. לזוג יש שלושה בנים. מדיה וקבצים בנושא זווייזדאן מיסימוביץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זווייזדאן מיסימוביץ' (בגרמנית) זווייזדאן מיסימוביץ', ברשת החברתית אינסטגרם זווייזדאן מיסימוביץ', באתר Transfermarkt זווייזדאן מיסימוביץ', באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) זווייזדאן מיסימוביץ', באתר Soccerway זווייזדאן מיסימוביץ', באתר WorldFootball.net זווייזדאן מיסימוביץ', באתר National Football Teams זווייזדאן מיסימוביץ', באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ראו באתר בוסני. ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא בוסניה והרצגובינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוזות לסוטו

מבחינה אדמיניסטרטיבית לסוטו מחולקת ל-10 מחוזות (District). כל מחוז מחולק לנפות.
אדולף בגינסקי

אדולף אהרון בגינסקי (בגרמנית: Adolf Aron Baginsky; 22 במאי 1843 – 15 במאי 1918) היה רופא מומחה ברפואת ילדים גרמני ממוצא יהודי, שייסד עם רודולף פירכו ולודוויג טראובה את בית החולים לילדים ע"ש הקיסר פרידריך בברלין. בגינסקי נולד ברטיבור, אז חלק מפרוסיה המזרחית, כיום בתחום פולין. משפחתו הייתה ממוצא יהודי, אך נחשבה למתבוללת, ויש שסברו כי התנצרה. בגינסקי גדל באווירת השכלה פאן גרמנית. הוא למד בגימנסיה של עיר מולדתו, והמשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת הומבולדט, ובשנת 1866 הוא הוסמך לעסוק ברפואה. עם סיום לימודיו התקבל בגינסקי לעבודה בבית החולים לכולרה בברלין, ולאחר מכן עסק ברפואה במגדבורג ובנורדהאוזן. בשנת 1881 נתמנה למרצה באוניברסיטת ברלין (כיום אוניברסיטת הומבולדט), והקדיש את עצמו לרפואת ילדים. בשנת 1880 יסד בגינסקי את עיתון רפואת הילדים הראשון בשפה הגרמנית - "Archiv für Kinderheilkunde" והיה לעורכו. בשנת 1890 ייסד בגינסקי עם רודולף פירכו את בית החולים לילדים על שם הקיסר והקיסרית פרידריך (Kaiser und Kaiserin Friedrich Kinderkrankenhaus). כמו כן, הוא נמנה עם מייסדי בית חולים לילדים Berlin Poliklinik für Kinderkrankheiten. בגינסקי היה חבר באקדמיה הקיסרית Leopoldina-Carolina, מפקד במסדר הספרדי של המלכה איסבל הקתולית ובעל עיטור הנשר האדום הפרוסי, דרגה רביעית. בשנת 1918 נפטר בגינסקי בברלין. בגינסקי היה מחברם של כמה מספרי לימוד הנחשבים ביותר ברפואת ילדים שגם תורגמו לשפות רבות: Handbuch der Schulhygiene, Stuttgart, 1883 Lehrbuch der Kinderkrankheiten, Berlin, 1892 Practische Beiträge zur Kinderheilkunde, Tübingen, 1880-84 Pflege des Gesunden und Kranken Kindes, Stuttgart, 1885 Das Leben des Weibes1885 Kost-und Haltekinderpflege in Berlin,Brunswick, 1886 כמו כן, הוא כתב עשרות מאמרים בעיתונות הרפואית. הוא גם מחברו של מאמר בזכות הכשרות ודיני היגיינה יהודיים: Die Hygienische Bedeutung der Mosäischen Gesetzgebung, שנכתב בתקופת התקרבותו לפעילות בקהילה היהודית הרפורמית של ברלין (בגינסקי נמנה עם המתנגדים להעברת יום המנוחה ליום ראשון). מדיה וקבצים בנושא אדולף בגינסקי בוויקישיתוף אדולף בגינסקי (1843-1918), דף שער בספרייה הלאומית
משתגעים מאהבה

משתגעים מאהבה (באנגלית: Mad About You) היא סדרה קומדיית מצבים אמריקאית. הסדרה עלתה לאוויר בשנת 1992 ושודרה עד 1999 ברשת NBC. הסדרה נכתבה והופקה על ידי ג'פרי קלאריק, ומככבים בה פול רייזר וזוכת פרס גלובוס הזהב, הלן האנט, שמגלמים את דמותם של פול וג'יימי באקמן, זוג נשוי טרי, אשר מתגוררים בניו יורק יחד עם כלבם, מארי. בין השחקנים האורחים הקבועים הרבים של הסדרה, הייתה השחקנית ליסה קודרו, שגילמה דמות בשם "אורסולה בופה", מלצרית מעופפת בבית קפה בו נוהגים הזוג באקמן לבקר. לימים, הפכה דמות זו לאחותה התאומה של פיבי בופה, דמות ראשית בסדרה "חברים". בחברים: האיחוד סיפר יוצר וכותב הסדרה, דייוויד קריין, שכאשר חיפשו שחקנית שתגלם את פיבי, המליץ לו בן זוגו ג'פרי קלאריק, לקחת את קודרו. לאחר שעברה אודישנים, לוהקה קודרו לתפקיד. השחקנית סינדי לאופר, שיחקה בארבעה פרקים בסדרה. בשנת 1994, הייתה מועמדת לפרס אמי על תפקידה באחד מהפרקים. שנה לאחר מכן, בשנת 1995, היא קיבלה מועמדות על עוד פרק שבו התארחה ובו היא זכתה בפרס. בישראל שודרה הסדרה בערוץ 3 בכבלים, ומאוחר יותר שודרה בחלקה בערוץ 10. כיום היא משודרת בערוץ הקומדיות הקלאסיות. אתר האינטרנט הרשמי של משתגעים מאהבה "משתגעים מאהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "משתגעים מאהבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "משתגעים מאהבה", באתר Metacritic (באנגלית) "משתגעים מאהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דינמו טביליסי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דינמו טביליסי (אגודה) – אגודת ספורט דינמו טביליסי – קבוצת הכדורגל של האגודה דינמו טביליסי (כדורסל) – קבוצת הכדורסל של האגודה
עדולם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עדולם – יישוב מקראי בארץ ישראל פארק עדולם – פארק של רשות העתיקות וקרן קיימת לישראל באזור עמק האלה חבל עדולם – אזור התיישבות בין בית שמש לבית גוברין
קאלי

קאלי (בסנסקריט: काली, בבנגלית: কালী), הידועה אף בשם קאלימה (בבנגלית: কালিকা), היא אלה הינדית אשר דמותה כרוכה באנרגיה אינסופית. משמעות השם קאלי היא "שחור", אולם הוא כרוך אף באטימולוגיה עממית ב"כוח הזמן" (קאלה). דמותה של קאלי בהווה נתפסת כאלת הזמן והשינוי. לעיתים היא מוצגת כאלה אפלה ואלימה, והתממשותה המוקדמת ביותר כדמות של השמדה, עדיין בעלת השפעה. באמונות טנטריות מסוימות תפקידה של קאלי נתפס כ"מציאות הסופית", או ברהמן. קאלי היא האלה המנוגדת לבהאוואטאריני (מילולית: "מושיעת העולם"). תפיסות מאוחרות יחסית בהינדואיזם רואות בקאלי אלה אם נדיבה. דמותה של קאלי מופיעה במיתולוגיה ההינדית כבת לווייתו של שיווה והיא מתוארת לעיתים כעומדת על גופו. קאלי מתוארת גם כאלת המוות ההודית, בגלל פירוש שמה בהינדית שהוא שחור. מדיה וקבצים בנושא קאלי בוויקישיתוף קאלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קאלי, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
דגל חבל הסאר

דגל חבל הסאר הוא דגלה של המדינה הגרמנית חבל הסאר. עיצובו של הדגל מתבסס על עיצוב דגל גרמניה – טריקולור אופקי בצבעי שחור-אדום-זהב ובמרכזו מוטבע סמל חבל הסאר. לאחר הפרדת חבל הסאר מגרמניה בעקבות חוזה ורסאי אשר שם קץ למלחמת העולם הראשונה, אימץ לעצמו החבל דגל בעיצוב טריקולור שחור-לבן-כחול. שילוב צבעים זה היה שלוב הצבעים של פרוסיה (שחור-לבן) ובוואריה (כחול-לבן), עיצוב אשר סימל את חלקי המחוזות אשר מהם הוקם החבל. עם סיפוחו מחדש לגרמניה הנאצית בשנת 1935 הופסק השימוש בדגל. ניצחון בעלות הברית בסיומה של מלחמת העולם השנייה הוביל לכיבוש צרפתי בחבל הסאר, כיבוש אשר נמשך 12 שנה עד 1957. מעל שטחי הכיבוש התנוסס דגל צלב נורדי לבן על רקע כחול ואדום - כצבעי דגל צרפת. דגל זה בוטל עם איחוד חבל הסאר לגרמניה בשנת 1957 והפיכת החבל למדינה גרמנית. סמל חבל הסאר מדיה וקבצים בנושא דגל חבל הסאר בוויקישיתוף חבל הסאר, באתר דגלי העולם (באנגלית)
אלין לחוד

אלין לחוד (בערבית: الين لحود; נולדה ב-2 במרץ 1985) היא זמרת ושחקנית מחזות זמר לבנונית. אלין לחוד נולדה בביירות בשנת 1985 למשפחה נוצרית מרונית, היא בתה של הזמרת והשחקנית הלבנונית סלוא אטריב (בערבית: سلوى قطريب, תעתיק מדויק: סלוא קטריב). בגיל 16, החלה ללמוד שירה ודרמה, במקביל ללימודיה התיכוניים. בשנת 2002, בגיל 21, סיימה את לימודיה האקדמיים עם תואר BA בתקשורת ואמנות והתמחתה בבימוי ותסריטאות. בשנת 2003 שימשה כעוזרת במאי הסרט "Mes Cousines et Moi" ובעת לימודיה עבדה בהפקות של סרטים קצרים. בשנת 2005 נודע גורמים בלבנון פעלו לצירוף לבנון לתחרות האירווזיון האירופית וזאת כדי להשתתף באירוויזיון 2005 שנערך בקייב, בירת אוקראינה, ולחוד נבחרה לייצג את המדינה בתחרות, בחירה אשר הפתיעה רבים בלבנון, היות שלחוד הייתה זמרת אנונימית. את השיר, "כשהכל נמוג" (בצרפתית: Quand tout s'enfuit) כתב והלחין ג'אד רחבאני, בנו של המוזיקאי הנודע אליאס רחבאני. עם זאת, הערוץ אשר אמור היה להעביר את התחרות בשידור חי, "Tele Liban", סירב לשדר את השיר הישראלי בטענה כי החוק הלבנוני קורא להחרים את ישראל. לאחר שהובהר לנציגי הערוץ כי לא תוכל לבנון להשתתף באירוויזיון אם לא תשדר את כל השירים במלואם, פרשה לבנון מהתחרות. אליאס רחבאני התרעם קשות על פרישת לבנון מהתחרות וביקש ממארגני אירוויזיון 2005 לאפשר ללחוד להופיע כאמנית עצמאית, אך המארגנים סירבו לבקשתו. הפרישה הלבנונית מתחרות האירוויזיון אמנם סוקרה בהרחבה באמצעי התקשורת העולמיים והביאה ללחוד חשיפה רבה, אך הקריירה שלה לא הצליחה להמריא, ורבים בתקשורת הלבנונית הגדירו אותה כ"זמרת של להיט אחד". בשנת 2005 היא הקליטה שני שירים, את השיר "Quand tout s'enfuit" בצרפתית ואת השיר "It's Over" באנגלית, ובשנת 2006 הוציאה את האלבום "11 heures et quart". כיום היא משתתפת בעיקר במחזות זמר בערבית ובצרפתית, ומופיעה בהופעות ואירועים בלבנון, בעיקר בחסות ערוץ "Tele Liban". בשנת 2014 השתתפה בתוכנית המציאות "The Voice צרפת" בעונתה השלישית. לאודישן העיוור שלה, שרה לחוד את השיר "Khedni Maak" בשפה הערבית מתוך הרפרטואר של אמה, הזמרת הלבנונית סלוא אטריב, כל ארבעת השופטים שכללו את גארו, מיקה, ג'ניפר ופלורנט פאגני, הסתובבו אליה, והיא בחרה להיות בנבחרת של המוזיקאי הצרפתי פלורנט פאגני. ב-1 במרץ 2014, בסבב הקרב הראשוני, התמודדה לחוד עם סטייסי קינג מהקבוצה של פאגני בביצוע לשיר "Sober" של פינק. לאחר הביצוע, פאגני בחר בקינג שתמשיך איתו ולחוד הודחה מהתכנית. בעונה זו ניצח הזמר הישראלי-צרפתי עמיר חדד, שזכה לייצג את צרפת באירוויזיון שנתיים לאחר מכן. מדיה וקבצים בנושא אלין לחוד בוויקישיתוף אלין לחוד, ברשת החברתית פייסבוק אלין לחוד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלין לחוד, ברשת החברתית אינסטגרם אלין לחוד, סרטונים בערוץ היוטיוב אלין לחוד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלין לחוד, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אלין לחוד, באתר Last.fm (באנגלית) אלין לחוד, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלין לחוד, באתר Discogs (באנגלית) אלין לחוד באתר YallaFan אלין לחוד(הקישור אינו פעיל) באתר iLike לבנון פרשה מהאירוויזיון "בגלל ישראל", באתר ynet, 18 במרץ 2005 טל פרי, לבנון פרשה מהאירוויזיון, nrg ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יואב אביב

יואב אביב (נולד ב-28 באוקטובר 1955 בחיפה) הוא עיתונאי ושדרן רדיו ישראלי. אביב נולד למשפחה שעלתה לישראל בגירוש ספרד, והוא דור 16 בארץ ישראל. שירת בצה"ל כאיש צוות אוויר ביחידת המסוקים של חיל האוויר. לימים, בשלהי שנות ה-90, כתב ספר המתעד את פעילותה של טייסת הסופר-פרלונים הראשונה של חיל האוויר. לאחר שחרורו מצה"ל החל לעסוק בתקשורת, בתחילה ככתב לענייני תחבורה במקומון "הד הקריות", ובהמשך גם כתחקירן. בשנת 1982 פרש מהמקומון "הד הקריות" של רשת שוקן, וייסד יחד עם עיתונאים נוספים את רשת המקומונים של ידיעות אחרונות, תחילה את המקומון "כל הקריות" ובהמשך "קול חיפה" ו"קול העמק והגליל". אחר כך עבר לשמש ככתב העיתון "על המשמר" בחיפה, ובהמשך שימש ראש מערכת העיתון בצפון. במקביל שימש כתחקירן ב"כותרת ראשית", ועבד ב"קול ישראל" ככתב בחיפה. אביב סיים קורס קריינים בירושלים והיה ממקימי רשת ה"גל הבטוח" בחיפה. בראשית שנות ה-90 מונה לכתב "קול-ישראל" בצפון ובהמשך שימש גם כתב "מבט" והערוץ הראשון בצפון. בתקופה זו עמד בראש הצוות שהקים את תחנת הרדיו "קול הכנרת" וכן היה ממקימי עיתון "אינדקס הגליל" ועורכו הראשון. באמצע שנות ה-90 נישא אביב לאורלי גלובוס, בתו של יורם גלובוס, ועבר להתגורר בתל אביב. בשנת 1997 מונה למנכ"ל קבוצת גלובוס שבבעלות חותנו, בתקופה בה הקבוצה נקלעה לקשיים כלכליים. אביב ביצע תוכנית הבראה ופיתוח בחברות שהרכיבו את הקבוצה, ותחת ניהולו הפכה החברה לקבוצת התקשורת והבידור הגדולה בישראל. בשיא הפעילות לקבוצה היו כ-140 אולמות קולנוע והיא הגיעה למכירת נתח של 46 אחוז מכמות כרטיסי הקולנוע שנמכרו בישראל. אולמות הקולנוע של החברה היו האולמות הראשונים בעולם שעברו להקרנת פרסומת דיגיטלית לאחר שהחברה השקיעה ממון רב בפיתוח המערכת. לחברות בקבוצה הייתה ספריית סרטי קולנוע הגדולה בישראל, בת כ-1,000 סרטים ויותר, והיא ייצגה בישראל זכויות קולנוע טלוויזיה ווידאו של חברות סרטים אמריקניות גדולות. בבעלות החברה היו אולפני הקולנוע והטלוויזיה מתקדמים בנווה אילן, שהוקמו על ידי יורם גלובוס, והחברה הקימה בתקופה זו אולפנים לחברת החדשות של ערוץ 2 ערוץ 9, ערוץ הכנסת 99 וערוץ הקניות. חברות הקבוצה הפיקו סרטי קולנוע זרים וישראלים וסדרות טלוויזיה ידועות. בנוסף, קבוצת גלובוס הייתה שותפה לחברת "חדשות ישראל", שכשלה בניסיון לייסד את ערוץ החדשות, בשל חיכוכים עם השותפים. הקבוצה הקימה את החברה שהפיקה את חדשות 10 בתחילת הדרך ובהמשך ששימשה בסיס להקמת חדשות 10. בשנת 2005 פרש יואב אביב מקבוצת גלובוס, לאחר מכן התגלע סכסוך משפטי. במקביל המשיך אביב בקריירה רדיופונית, והפך לשדרן משחקי הכדורסל המרכזי של רשת ב'. לאורך השנים הגיש את מגזין הכדורסל "אחד על אחד", לצד העיתונאי רון קופמן, לו ניתנה במה לראשונה בתוכנית זו. אביב נחשב למגלה כישרונות נוספים, בהם אופירה אסייג, מיכל רבינוביץ ועוד. בהמשך הגיש אביב מדי פעם ברשת ב' עם מאיר איינשטיין את התוכנית "שירים ושערים", וכן את התוכניות "עניין אחר", יומן הכלכלה "צבע הכסף" ותוכנית הספורט היומית "זה ברשת". בהמשך יזם והקים אביב מרכזי בילוי ופנאי. הוא עמד בראש הצוות ששדרג את שוק הולושביצה בפראג ובהמשך הקים את מועדון ומסעדת SASAZU במקום, כמו גם פרויקטים נוספים. עם סגירת רשות השידור החל בהפעלת רדיו פודקאסט באגודת העיתונאים בתל אביב. ב-2019 שימש מנכ"ל עמותת על"ה קריית אונו. אביב ואורלי גלובוס נפרדו לאחר שנולדו להם שני ילדים. יואב אביב, ברשת החברתית פייסבוק אמיר טיטונוביץ, ‏ביהמ"ש: "הסכם הפיטורין" בין יורם גלובוס ובין חתנו יואב אביב ייחשף, באתר גלובס, 24 בינואר 2006