laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יואן שה-קאי

יואן שה-קאי (מנדרינית תקנית: 袁世凱; פין-יין: Yuán Shìkǎi‏; 16 בספטמבר 1859 - 6 ביוני 1916) היה מצביא ומדינאי סיני שנודע בשל השפעתו בשלהי תקופת שושלת צ'ינג, חלקו במאורעות שהובילו להתפטרות הקיסר האחרון של סין, שלטונו האוטוקרטי כנשיא השני של הרפובליקה הסינית (לאחר סון יאט-סן), וניסיונו קצר הימים לחדש את המונרכיה הסינית כשהכתיר עצמו כקיסר סין. את פעילותו הציבורית החל בשנת 1883 בעודו קצין צעיר בשירותו בקוריאה. צה שי, הקיסרית האלמנה ועוצרת שושלת צ'ינג שיגרה כוח צבאי לקוריאה ומינתה את יואן לראש המטה הכללי. בזכות הצלחתו, מונה בגיל 21 לנציב הסיני בסיאול. בשנים אלו ריכז את הקשר הדיפלומטי ופיתח את המסחר בין שתי המדינות דבר אשר הביא לקירוב ביניהן. בשנת 1903 הוביל את התנועה להכנסת חידושים בצבא הקיסרי והקים שש דיוויזיות בהן השתמש כדי לדכא מרידות ובהן את מרד הבוקסרים. צבאו היה מאומן היטב על פי הדגם הגרמני וממנו יצאו בהמשך בעלי תפקידים והשפעה רבה בממשל. בתקופה זו כונה יואן "אבי אילי המלחמה". בשנת 1907 איבד את אהדת הקיסרית. בשנת 1908, עם מות הקיסרית האלמנה, ניסה יואן לתפוס את השלטון ומחשש לחייו אולץ לפרוש מהחיים הציבוריים. ב-12 בפברואר 1912 חתמה הקיסרית האלמנה לונגיו בשם הקיסר בן השש פויי על מסמך אשר האציל את הסמכויות השלטוניות לידי יואן בשם "הבטחת" שלום לעם ושקט לקיסרות לצורך הקמתה של רפובליקה גדולה של סין עקב מהפכת שינהאי. מדינות המערב הפעילו אף הן לחץ למנותו למשרה משמעותית וסון יאט-סן הבין שהמעצמות תומכות ביואן והתפטר מכהונתו כנשיא זמני של הרפובליקה לטובת יואן לאחר כחודש מתחילת כהונתו, יואן נבחר על ידי האספה הלאומית הזמנית של סין לנשיא זמני. יואן שה-קאי מינה את עצמו לנשיא והשיג את הסכמת סון יאט-סן לכך. בשנים 1913–1916 שלט יואן על מרבית סין לאחר כישלונו של סון יאט-סן. יואן תמך בדיקטטורה נאורה במטרה להביא לאיחודה של סין תחת שלטונו ובמסגרת זו אסר את חברי הפרלמנט אשר לא סרו למרותו. הוא יסד את המפלגה הרפובליקנית שהתחרתה במפלגה הלאומית קוואמינטנג של סון יאט-סן. בין השאר פעל בתקופת שלטונו להפסקת הסחר באופיום. במלחמת העולם הראשונה חתם בניגוד לרצונו על הסכם עם היפנים אשר כלל חמישה סעיפים ובהם מתן זכויות מיוחדות ליפן בחברת מכרות וכן מתן אישור ליפנים לאמן את הצבא הסיני. במהלך השנים ניסה למנות את עצמו לקיסר בעל שליטה בכל רחבי סין, אך הדבר זכה להתנגדות רבה ובסופו של דבר הוא לא הצליח בכך. יואן לקראת סוף שנת 1915 הקים את האימפריה הסינית מחדש אשר לפיה היה קיסר, מה שהותיר לו להתנהל באורך חיים ססגוני ולקחת כספים רבים למען הנאתו האישית מבנק המדינה. בתקופת שלטונו הוא חילק את המחוזות המינהליים של סין בין גנרלים שנשבעו אמונים לשלטונו, מה שמאוחר יותר לאחר מותו הוביל לתקופת המצביאים. בשנת 1916 התפטר מהתפקיד הססגוני של קיסר ומכל המותרות שכללו שם זה, לאחר שלושה חודשים מת. שגריר אמריקאי אשר פגש אותו זמן קצר לפני מותו דיווח כי יואן נראה כ"רוח רפאים", יואן לא הצליח לעמוד בלחץ ובעבודה של לנהל את כל סין. לאחר מותו נכנסה סין לתקופה בת 5 שנים בה שררה אנרכיה שלטונית ולא נמצא מי שימלא את מקומו עד למינויו של סון יאט-סן. מדיה וקבצים בנושא יואן שה-קאי בוויקישיתוף יואן שה-קאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
CBS (פירושונים)

האם התכוונתם ל... CBS – אחת מרשתות הטלוויזיה הגדולות ביותר בארצות הברית, הייתה לאחת מרשתות הרדיו החלוציות הגדולות בארצות הברית. CBS Corporation – תאגיד תקשורת אמריקני המתמקד בשידור, הוצאה לאור, לוחות מודעות והפקות טלוויזיוניות. התאגיד הוא הבעלים של רשת הטלוויזיה CBS. סי בי אס ישראל – חברה ישראלית לייצור והפקת תקליטים. פעלה בשנים 1964-1988 כשלוחה מקומית של קולומביה רקורדס (Columbia Records). משנת 1988 שינתה שמה לאן אם סי (NMC). תסמונת שרל בונה – (בקיצור מקובל CBS) היא תסמונת נוירולוגית בה אנשים בעלי לקות ראייה או עיוורון מלא או חלקי, עשויים לחוות הזיות. הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – באנגלית: Central Bureau of Statistics - CBS.
ג'ון וסלי שיפ

ג'ון וסלי שיפ (באנגלית: John Wesley Shipp, נולד ב-22 בינואר 1955 בנורפוק, וירג'יניה) הוא שחקן אמריקאי זוכה 2 פרסי אמי לבידור בשעות היום. בשנת 1990 שיחק שיפ בסדרת הטלוויזיה הברק, בה גילם את דמותו של בארי אלן, מדען משטרתי שעבר תאונה המאיצה את חילוף החומרים בגופו, ובעקבות כך הוא הופך לגיבור-העל פלאש. בעקבות תפקיד ראשי זה, סדרת הטלוויזיה "הפלאש" ליהקה אותו בשנת 2014 לגלם את דמותו של הנרי אלן, אביו של בארי אלן ובשנת 2015 ליהקה אותו בשנית לגלם את דמותו של ג'יי גאריק. בשנת 1998 לוהק לתפקיד קבוע בסדרת הטלוויזיה דוסון קריק. בשנת 2012 שיחק בתפקיד אורח בעונה השנייה של זאב צעיר בתור אביו המכה של אייזק. מדיה וקבצים בנושא ג'ון וסלי שיפ בוויקישיתוף ג'ון וסלי שיפ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון וסלי שיפ, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ג'ון וסלי שיפ, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון וסלי שיפ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) The 13th Daytime Emmy Awards (July 17, 1986), ‏2021-08-04 (באנגלית) Winners in Tuesday - 14th Annual Daytime Emmy Awards show, UPI Archives (באנגלית) admin2, Bennie Lee Fudge, Edward Fudge Ministries, ‏2012-03-24 (באנגלית אמריקאית)
יופה

יופה הוא שם משפחה יהודי אשכנזי, מקורו בקרי האשכנזי למילה יפה. האם התכוונתם ל... משפחת יפה (אנ') – משפחת רבנים יהודית אשכנזית אברם יופה – פיזיקאי רוסי וסובייטי ממוצא יהודי אינה יופה – שחיינית אמנותית ישראלית אדולף יופה – מהפכן סובייטי ממוצא יהודי, בן בריתו של לאון טרוצקי ומראשי משרד החוץ הסובייטי בוריס יופה – כירורג ישראלי בוריס יופה (פיזיקאי) – מדען סובייטי יוזף יופה – מו"ל וסופר יהודי גרמני יפה (שם משפחה, נהגה לעיתים יופה) יפה'ן יפו
רוני דונביץ'

רוני דונביץ' (נולד ב-8 באוגוסט 1961) הוא סופר, יועץ אסטרטגי וקופירייטר ישראלי. מחבר סדרת המותחנים רבי המכר "נרדף", "לכודים" ו"עמוק מבפנים". דונביץ' נולד בתל אביב. אביו היה העיתונאי נתן דונביץ'. בצעירותו עבד כצלם סטודיו במשך שבע שנים. דונביץ' עוסק בייעוץ אסטרטגי, מיתוג ושיווק. ניהל קמפיינים פרסומיים עבור ארגונים כגון בנק הפועלים ואינטרנט זהב, כתב וביים פרסומות לטלוויזיה. עוסק גם בעיצוב גרפי וקופירייטינג. ב-2007 יצא לאור ספרו "נרדף", הראשון בסדרת בספרי מתח בדיוניים. הספרים בסדרה מתארים את עלילותיו של אלכס ברטל, דמות בדיונית שפועלת כראש אגף המבצעים במוסד. המותחן הפך תוך חודשים ספורים לרב-מכר, שזיכה את דונביץ' באות "ספר הזהב" של "התאחדות הוצאות ספרים בישראל". בעקבות ההצלחה פורסם ספרו הבא סדרה, "לכודים", כסיפור יומי בהמשכים, החל מאוגוסט 2007, במסגרת מוסף העיתון "ידיעות אחרונות", וכן נפתח אתר אינטרנט של העיתון בו נכלל משחק נושא פרסים העוסק בסיפור היומי. ב-2008 יצא "לכודים" כספר, המבוסס על הסיפור היומי בהמשכים. ב-2011 יצא ספרו השלישי "עמוק מבפנים". במסגרת המחאה נגד בנימין נתניהו, יצר את הסיסמה "לך" שצברה פופולריות ברשתות החברתיות. נרדף (יצא לאור בשנת 2007) לכודים (יצא לאור בשנת 2008) עמוק מבפנים (יצא לאור בשנת 2011) רוני דונביץ', ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" רשימת הפרסומים של רוני דונביץ', בקטלוג הספרייה הלאומית הדף של דונביץ', באתר דה מרקר ראובן מירן, לא ייאמן, כן יסופר, באתר ynet, 13 במאי 2007 - על "נרדף" אמנון ז'קונט, גם במוסד יש פרנואידים שרודפים אחריהם, באתר הארץ, 4 ביוני 2007 - על "נרדף" מירב קריסטל, לא נח לדקה, באתר ynet, 23 באוגוסט 2007 - על "לכודים" דני ספקטור, ספק מתח, 9 באוקטובר 2011, פורסם בידיעות אחרונות - על "עמוק מבפנים" רוני דונביץ', דף שער בספרייה הלאומית רוני דונביץ', בלקסיקון הספרות העברית החדשה
הבריחה מאלקטרז

הבריחה מאלקטרז (אנגלית: Escape from Alcatraz) הוא סרט פעולה אמריקאי שיצא בשנת 1979, בכיכובו של קלינט איסטווד ובבימויו של דון סיגל. הסרט מתאר את בריחתם המורכבת של פרנק מוריס והאחים ג'ון וקלרנס אנג'לין, מאחד מבתי הכלא השמורים בארצות הברית, אלקטרז, השוכן על אי הסמוך לסן פרנסיסקו. הסרט נוצר בעקבות ספר באותו השם, המבוסס על מקרה אמיתי ונדיר, בשנת 1962, בו ברחו שלושה אסירים מאלקטרז(אנ'). הם הוכרזו כנעדרים. פרנק מוריס (קלינט איסטווד) מגיע אל הכלא השמור אלקטרז, לאחר שברח מספר פעמים מבתי כלא אחרים שבהם שהה. הוא מובא תחילה לפגישה עם ראש הסוהרים בכלא (פטריק מקגוהן), שמבהיר לו כי אף אסיר לא הצליח עד כה להימלט מאלקטרז. מוריס פוגש את ידידיו מהעבר, האחים ג'ון וקלרנס אנג'לין (פרד וורד וג'ק ת'יבו), ומתיידד עם מספר אסירים. מוריס מסתבך בריב אלים עם האנס וולף (ברוס מ. פישר), ומגלה כי ראש הסוהרים מתעמר בחבריו האסירים: הוא אוסר על "דוק" הזקן (רוברט בלוסום) לצייר לאחר שצייר דיוקנאות של סוהרים ומשמיד את החרצית אותה הוא מגדל; וגורם ל"ליתמוס" להתנפל עליו ולסבול בעקבות זאת מהתקף לב. ראש הסוהרים מזכיר בקרירות למוריס כי חלק מהאנשים לא נועדו לעזוב את אלקטרז בחיים. מוריס מגלה כי הבטון סביב הסורגים בתאו חלש יחסית, וכי ניתן לפורר אותו בהדרגה. הגילוי מתפתח לתכנון תוכנית בריחה מאלקטרז. הוא משתף בתוכנית את האחים אנג'לין ואת האסיר בתא השכן, צ'רלי באטס (לארי הנקין). בשבועות שלאחר מכן הם מתחילים לחפור בקירות התא באמצעות כפות, ולבנות רפסודה מאולתרת באמצעות מעילי גשם. ביום הבריחה, באטס מתעצבן מאוד ולא בורח יחד איתם. מוריס והאחים אנג'לין בורחים מהכלא ומשייטים מחוץ לאי באמצעות הרפסודה שבנו. הבריחה מתגלה למחרת בבוקר, והסוהרים מנהלים מצוד נרחב אחר הבורחים. לאחר שלא נמצאו, מעדיף ראש הסוהרים להניח כי הם טבעו בים. מאוחר יותר הוא מגלה חרצית על חופי האי אנג'ל הסמוך, וזורק אותה לים לאחר שנאמר לו כי חרציות לא גדלות באופן טבעי בחוף זה. הסרט זכה לביקורות חיוביות, ונחשב לאחד הסרטים הטובים והפופולריים ביותר שיצאו בשנת 1979. הוא קיבל 95% ביקורות חיוביות באתר "Rotten Tomatoes". בשבוע הראשון ליציאתו, הוקרן הסרט ב-814 בתי קולנוע בארצות הברית, וזכה להכנסות של יותר מ-5 מיליון דולר. לאורך השנים הכניס הסרט כ-43 מיליון דולר. "הבריחה מאלקטרז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הבריחה מאלקטרז", באתר נטפליקס "הבריחה מאלקטרז", באתר AllMovie (באנגלית) "הבריחה מאלקטרז", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הבריחה מאלקטרז", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הבריחה מאלקטרז", באתר Metacritic (באנגלית) "הבריחה מאלקטרז", באתר אידיבי "הבריחה מאלקטרז", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מתוך 36 האסירים שניסו לברוח מאלקטרז, במהלך 29 השנים שבהן הוא שימש כבית סוהר פדרלי, 23 נתפסו, שישה נורו ונהרגו, שניים טבעו וחמישה (מוריס, האנגלינים ותיאודור קול ורלף רו) נחשבים כנעדרים שכנראה טבעו. ראו את הערך האנגלי (אנ') Most Popular Feature Films Released In 1979, באתר IMDb הבריחה מאלקטרז, באתר "Rotten Tomatoes" הבריחה מאלקטרז, באתר Box Office Mojo
גאזה

גאזה (Gauze) הוא סוג בד ארוג באופן רופף ועדין, המשמש בדרך-כלל לחבישת פצעים אפשר לארוג את הבד מכותנה, משי או פשתן וכיום יש גם בדי גאזה לא ארוגים. רופאו של צבא נפוליאון, דומיניק ז'אן לארה הכניס את השימוש בבד גאזה לצורכי חבישה. במקור היה בד גאזה עשוי משי או פשתן ושימש לרעלות ולרשתות, כיום עשויים בדי גאזה מכותנה או מטקסטיל בלתי-ארוג. רוב בדי הגאזה ארוגים באריגת קנבס שנקראת Leno. יתרונו בחבישה הוא מרקמו שלא נדבק לפצע. הבד שימש גם כחומר מילוי לכריכת ספרים ובהיותו טבול בגבס לתחבושת גבס וליצירת דגמים. מקור שמו של הבד במילה הצרפתית gaze, אשר מקורה אינו ידוע בוודאות. מקור מ-1279, המצוטט אצל דו קאנז' (Du Cange), מזכיר חומר בשם gazzatum ברשימת הבדים שנאסר על נזירים ללבוש. דו קאנז', במאה ה-17, שיער שהכוונה היא לבד שבצרפתית נקרא gaze, ושמקור השם בעיר עזה (בלטינית Gaza). אלא שלהשערה זו לא נמצאו תימוכין. פד גאזה הוא ריבוע בד (בדרך כלל כותנה) בגדלים תקניים של 2X2 ,‏3X3 או 4X4 אינץ', המגיע באריזה סטרילית ומיועד להנחה על פצע פתוח, עם או ללא חומר מחטא, לפני חבישתו. לתוך פד גאזה המשמש לספיגת דם בניתוח טווים חוטים הניתנים לצפייה בקרני רנטגן, כדי שניתן יהיה לאתרו במקרה בו נשכח בגוף לאחר סגירתו. מדיה וקבצים בנושא גאזה בוויקישיתוף גאזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Martin Hardingham, Mary Anne Sanders & Fiona Roxburgh (ע), Cotton, the FABRIC Catalog, New York: wallaby, 1978, עמ' 60, ISBN 0-671-79061-7. (באנגלית) Marguerite Porter Davison, Canvas Weaves, A HANDWEAVER`S PATTERN BOOK, 1977 revised, Chester, USA: Marguerite Porter Davison, 1944, עמ' 66, ISBN 0-9603172-0-1. (באנגלית) אטימולוגיית המילה במילון אוקספורד דוגמה למוצרי גאזה לניתוחים
גזה

האם התכוונתם ל... גזה, שליט הונגריה – שליט הונגריה במאה ה-10 גזה הראשון, מלך הונגריה גזה השני, מלך הונגריה גאזה – סוג של בד עדין המשמש לחבישה שם העיר עזה בשפות רבות כינויו של הכדורגל פול גאסקוין גז גזע
פונדנט

האם התכוונתם ל... פונדנט (שוקולד) – קינוח שוקולד בצק סוכר
איזבל (סרט)

איזבל (באנגלית: Jezebel) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1938 בבימויו של ויליאם ויילר. בסרט משחקים בטי דייוויס, הנרי פונדה, ג'ורג' ברנט, דונלד קריספ ופיי ביינטר. הסרט זכה להצלחה כלכלית ולביקורות חיוביות. הוא היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר וזכה בשניים. ב-2009 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס עקב תרומתו לקולנוע. הסרט מבוסס על מחזה כושל משנת 1933, שבו שיחקה מרים הופקינס בתפקיד ראשי. ג'פרי לין היה אמור לשחק במקור בסרט בתור פרסטון דילארד, אך מפיקי המחזה שבו השתתף באותה תקופה סירבו לאשר לו להשתתף בסרט, והנרי פונדה קיבל את התפקיד. בנוסף, אניטה לואיס הייתה אמורה לגלם את בל מאסיי ואדמונד גולדינג היה אמור לביים את הסרט. תפקיד גילום דמותה של ג'ולי מרסדן הוצע לבטי דייוויס לאחר שלא זכתה בתפקיד סקרלט או'הרה בסרט "חלף עם הרוח" (שניתן לויוויאן לי). הסרט התעכב במהלך הצילומים עקב צילום מרובה של סצנת הרכיבה של דייוויס ולידת בתו של פונדה, (ג'יין פונדה). לסרט נעשו מספר אתחולים בכיכובם של דייוויס, ג'ין ארתור ולורטה יאנג. בטי דייוויס - ג'ולי מרסדן הנרי פונדה - פרסטון דילארד ג'ורג' ברנט - באק קנטרל דונלד קריספ - ד"ר ליווינגסטון פיי ביינטר - בל מאסיי מרגרט לינדזי - איימי ברדפורד-דילארד ריצ'רד קרומוול - טד דילארד זכייה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (בטי דייוויס) זכייה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (פיי ביינטר) מועמדות לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר מועמדות לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר מועמדות לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר זכייה בפרס פסטיבל הסרטים של ונציה על תרומה אומנותית (ויליאם ויילר) מועמדות לפרס פסטיבל הסרטים של ונציה לסרט הטוב ביותר מדיה וקבצים בנושא איזבל בוויקישיתוף "איזבל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "איזבל", באתר נטפליקס "איזבל", באתר AllMovie (באנגלית) "איזבל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "איזבל", באתר אידיבי "איזבל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איזבל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איציק תורג'מן (מהנדס)

יצחק (איציק) תורג'מן (נולד ב-1955) הוא מהנדס אלקטרוניקה, שירת כקצין בדרגת אלוף-משנה בחיל המודיעין וזכה פרס ביטחון ישראל, ממייסדי תוכנית עתידים והיה מנכ"ל קרן רש"י. תורג'מן נולד בקזבלנקה שבמרוקו, עלה עם משפחתו לישראל בגיל שנה, גדל בחדרה, למד בתיכון אורט יד-ליבוביץ בנתניה במגמת קציני רדיו. במסגרת העתודה טכנולוגית המשיך באורט יד-ליבוביץ בלימודים לתואר הנדסאי אלקטרוניקה. התגייס לצה"ל ובמהלך שירותו סיים תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת בן-גוריון (1981), תואר שני באמינות ואבטחת איכות מהפקולטה להנדסה גרעינית בטכניון (1986) ולימודי מִנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון (1990). שירת כמהנדס אלקטרוניקה ביחידת המחקר והפיתוח של חיל המודיעין, ב-1988 זכה בפרס ביטחון ישראל וב-1999 בפרס ראש אגף המודיעין לחשיבה יוצרת. היה ממייסדי תוכנית עתידים לעידוד בני נוער מיישובי פריפריה להשתלב במסלול העתודה האקדמית ועמד בראש מנהלת הפרויקט מטעם צה"ל. ב-2003 זכה לתואר עמית כבוד של הטכניון "על פועלו כנציג קציני צה"ל שהגו, יזמו ויישמו את תוכנית עתידים לצמצום הפערים החברתיים והכלכליים בישראל". בכך היה לקצין צה"ל הראשון שזכה לתואר כבוד מהמוסד. השתחרר בדרגת אלוף-משנה. ב-2003 מונה לראש האגף הביטחוני-חברתי (האחראי בין השאר על הנוער והנח"ל) במשרד הביטחון וב-2004 למנכ"ל עמותת עתידים. ב-2007 זכה באות המופת של ארגון ליונס בתחום החינוך. ב-2008 הצטרף לקרן רש"י ושימש סמנכ"ל לקידום מצוינות, הוא ריכז את תוכנית הנשיא לגילוי וטיפוח מדעני וממציאי העתיד של ישראל, ואת תוכנית "אופקים להיי-טק" להכשרת בוגרי צבא מהפריפריה ללימודי הנדסה ומדעים. היה ממקימי תוכנית "מגשימים" לפיתוח ילדי סייבר מהפריפריה של מדינת ישראל. באוקטובר 2012 מונה למנכ"ל הקרן. תפקיד בו כיהן עד אוקטובר 2015. בינואר 2021 הצטרף כמס' 5 למפלגה הכלכלית החדשה בראשות פרופ' ירון זליכה. ריאיון עם בוגר אורט: אל"ם (מיל.) איציק תורג'מן "ידע, רצון ומסירות - הופכים חזון למציאות" אתר אורט לראשונה בתולדותיו מעניק הטכניון: תואר כבוד לקצין צה"ל. התואר מוענק לאל"ם איציק תורג'מן, מפקד "עתידים", אתר הטכניון, 23 במאי 2003 ציפי שוחט, אות ליונס ישראל לתיאטרון גשר, באתר הארץ, 6 במאי 2007 יזהר שי, ‏תוכנית הנשיא, באתר גלובס, 18 ביולי 2011 מנכ"ל חדש לקרן רש"י, אתר קרן רש"י אריק בנדר, ‏פרופ' זליכה מציג את רשימת מפלגתו, ומועמדו לתפקיד שר הבריאות, באתר מעריב אונליין, 19 בינואר 2021
מיכאל שפיצר

מיכאל מרדכי שפיצר (נולד בשנת 1954) הוא שופט ישראלי, המכהן כשופט בית הדין הארצי לעבודה. כיהן כמנהל בתי המשפט בשנים 2012–2018 ו־2022–2023. שפיצר סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1972 במדרשית נעם ושירת בצה"ל כקצין במשטרה הצבאית. סיים את הלימודים לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת בר-אילן והוסמך לעורך דין בשנת 1981. לאחר מכן עבד כעורך דין עצמאי במשרד עורכי הדין "נטוביץ- שפיצר". בשנת 2000 מונה שפיצר לשופט בבית הדין האזורי לעבודה בחיפה וכיהן שם עד שנת 2005. באותה שנה מונה לנשיא בית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע, ובשנת 2010 עבר לכהן כנשיא בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב. בחודש מרץ 2012 נבחר שפיצר על ידי שר המשפטים ונשיא בית המשפט העליון למלא את משרת מנהל בתי המשפט. הוא סיים את תפקידו במרץ 2018. אז נכנס לתפקידו כשופט בית הדין הארצי לעבודה. כשפורסמה מועמדותו של שפיצר כמועמד יחיד לכהונת שופט בבית הדין הארצי לעבודה, פנה הוועד הארצי של העוזרים המשפטיים לשופטים בצעד חריג לוועדה בבקשה לדחות את מינויו - וזאת בשל התנהלותו של שפיצר כמנהל בתי המשפט, ויחסי העבודה העכורים בין הצדדים שהגיעו לא אחת לבתי הדין לעבודה ואף לבג"ץ אשר פסקו מספר פסקי דין כנגד הנהלת בתי המשפט בראשותו. למרות הפנייה נבחר שפיצר לתפקיד. בתקופת כהונתו כמנהל בתי המשפט יצא הנהלת בתי המשפט במאבק נגד ביקורת קשה שהוטחה בשופטים. במסגרת המאבק הקים מערכת בתי המשפט, ניהלה מערכת בתי המשפט מעקב אחר פרסומים על שופטים והקימה לצורך כך מאגר מידע ללא היתר הנדרש בחוק. המאבק, שכלל דרישה מגוגל להסיר כתבות שפורסמו בעיתונות, עלה לדיון בכנסת ובעקבות זאת שונה הנוהל בעניין התמודדות עם פרסומי ביקורת. במקרה אחד, שפיצר הגיב בהתקפה אישית נגד גיורא איילנד, שכללה פסק דין בתיק תעבורה של איילנד, בגלל מאמר של איילנד בו ביקר את מערכת המשפט. הוא סיים את כהונתו בסוף מרץ 2018 ושב לכסאו כשופט בית הדין הארצי לעבודה. באוקטובר 2022 מונה בשנית למנהל בתי המשפט, תפקיד אותו מילא עד סוף שנת 2023. בחודש יולי 2024 פורסם על הצטרפותו של שפיצר למשרד עוה״ד יאיר דוד העוסק בתחום העבודה. שם יעסוק בעיקר בתחום הגישורים והבוררויות. שפיצר נשוי ואב לשלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא מיכאל שפיצר בוויקישיתוף מיכאל מרדכי שפיצר, באתר הרשות השופטת יובל יועז, ‏השופט מיכאל שפיצר מונה לתפקיד מנהל בתי המשפט, באתר גלובס, 25 במרץ 2012 ניצן צבי כהן, ‏בצעד חריג, העוזרות המשפטיות מנסות למנוע מינוי שופט, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 2 באוקטובר 2017 זמן אמת עונה 5 | מעל החוק - פרק 11, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 54:19) איתמר לוין, שפיצר נבחר לארצי לעבודה, באתר News1, ‏24/10/2017 מיכאל שפיצר באתר הרשות השופטת בישראל ניצן צבי כהן, ‏בצעד חריג, העוזרות המשפטיות מנסות למנוע מינוי שופט, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 2 באוקטובר 2017 אלי ציפורי, ‏האח הגדול, גרסת הנהלת בתי המשפט: הסיפור הלא ייאמן על מעקבים ברשת, באתר גלובס, 4 בינואר 2019 תחקיר: בכירי הנהלת בתי המשפט מסרו מידע חסוי לבלוגרית במטרה למנוע ביקורת, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2021 זמן אמת עונה 5 - פרק 11 - מעל החוק, כאן, 26 באוקטובר 2021 איתמר לוין, השופט בדימוס מיכאל שפיצר מצטרף למשרד עוה״ד יאיר דוד, באתר news1, ‏01/07/2024
טום דונילון

תומאס אי. "טום" דונילון (באנגלית: Thomas E. Donilon; נולד ב-14 במאי 1955) כיהן כיועץ לביטחון לאומי בממשלו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה בשנים 2010–2013. בעל קריירה כיועץ פוליטי אמריקאי, פקיד בממשל הפדרלי של ארצות הברית וכעורך דין. כיהן בצוותא עם הדיפלומטית ונדי שרמן, כראש צוות ביקורת מחלקת המדינה של ארצות הברית בתקופת המעבר לפני כניסת ברק אובמה לתפקידו כנשיא, וכסגן היועץ לביטחון לאומי ג'יימס ג'ונס בתחילת כהונתו של ממשל אובמה. דונילון נולד בפרובידנס, רוד איילנד. אביו היגר לארצות הברית מאירלנד וכך עשו גם הסבא והסבתא שלו מצד אִמוֹ. דונילון סיים את התואר הראשון שלו באוניברסיטה הקתולית של אמריקה (The Catholic University of America) ב-1977, ותואר J.D. במשפטים סיים באוניברסיטת וירג'יניה ב-1985. הוא מילא תפקיד במערכת העיתון של ה-Virginia Law Review. דונילון עבד כסגן נשיא בכיר למשפט ולמדיניות בפאני מאי, חברת מימון המשכנתאות הפועלת בחסות ממשל ארצות הברית, כלוביסט רשום, בין השנים 1999–2005. קודם למינויו לממשל אובמה, היה דונילון שותף במשרד עורכי הדין הוושינגטוני O'Melveny & Myers, שם ייעץ לחברות ולמועצות המנהלים שלהן, ביחס למגוון של עניינים רגישים בתחומי ממשל, מדיניות ועניינים רגולטוריים ומשפטיים. דונילון עבד כיועץ לביטחון לאומי לנושאים ציבוריים ושירת כראש הסגל של מזכיר מחלקת המדינה של ארצות הברית, וורן כריסטופר, בתקופת ממשלו של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון. על אף העובדה שהוא חף מכל ניסיון צבאי ועבד כלוביסט, היה דונילון "מעורב בצורה אינטימית בנושאי מדיניות חוץ חשובים רבים כולל המשא ומתן להשגת הסכם השלום שסיים את מלחמת בוסניה והמגעים להרחבת נאט"ו". דונילון היה אחת הדמויות הבולטות בגיבוש האסטרטגיה האמריקאית ביחס לאפגניסטן והדיונים הקשורים לכך, בספרו של בוב וודוורד "Obama's Wars" מ-2010. הגנרל ג'ונס השמיץ באחת ההזדמנויות את דונילון בכך שביקר אותו על היעדר הניסיון שלו בתחומי מדיניות חוץ ואמר לו שכתוצאה מכך: "אין לך כל אמינות בצבא", על פי ספרו של וודוורד, "Obama's Wars". ג'ונס טען שדונילון נכשל בהתנהלותו מול הצוות שלו במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית בהציגו "מעט מדי רגש לאנשים שעובדים שם יום ולילה". דונילון ביקר באפגניסטן במהלך ביקורו הלילי בן שש השעות של הנשיא אובמה במדינה. דונילון הוא אחיו של מייק דונילון, עורך דין ויועץ פוליטי המייעץ לנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן. מדיה וקבצים בנושא טום דונילון בוויקישיתוף פרופיל ופרטים ביוגרפיים באתר הוושינגטון פוסט
פדרציית הכדורגל האיראנית

פדרציית הכדורגל האיראנית היא הגוף הממונה על ענף כדורגל המקצועי באיראן והגוף המנהל של נבחרת איראן בכדורגל. הפדרציה נוסדה ב-1920 והצטרפה לארגון פיפ"א ב-1945. הפדרציה שייכת להתאחדות הכדורגל של אסיה. נשיא הפדרציה, נכון ל-2018, הוא דוקטור מחדי טאג'. פדרציית הכדורגל האיראנית מקיימת מספר תחרויות: ליגת העל האיראנית הליגה האיראנית הראשונה גביע חאזפי אתר האינטרנט הרשמי של פדרציית הכדורגל האיראנית (בפרסית ובאנגלית) פדרציית הכדורגל האיראנית, ברשת החברתית פייסבוק פדרציית הכדורגל האיראנית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פדרציית הכדורגל האיראנית, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדם וחוה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אדם וחוה – בתנ"ך, האדם והאישה הראשונים אדם כרומוזום Y וחוה המיטוכונדרית - מונחים מתחום הגנטיקה וחקר הגנום האנושי בריאת אדם וחוה – הסיפור המקראי שמסיים את סיפור בריאת העולם ספר אדם וחוה – אחד מן הספרים החיצוניים, המתאר את קורותיהם של אדם וחוה לאחר גירושם מגן עדן תולדות אדם וחוה - ספר מאת הרב ירוחם בן משולם (הידוע בכינויו רבנו ירוחם) אדם וחווה (קראנאך) – יצירת חיתוך עץ שיצר לוקאס קראנאך האב בשנת 1509 אדם וחווה (מופע מחול) – מופע מחול פרי יצירתה של אושרה אלקיים, שבוצע על ידי להקת בת שבע בשנת 1965.
כל ישראל בני מלכים הם

כל ישראל בני מלכים הם הוא כלל הלכתי שמקורו במספר תנאים, ולפיו כל יהודי חשוב כמו בנו של מלך המשופע בעושר, ולפיכך בעניינים שבהם דינו של אדם רם במעלה שונה מדינו של אדם מהשורה, ניתן להתייחס לכל יהודי כבן מלך גם אם הוא בפועל עני ונצרך. כלל זה משמש גם בהגות היהודית המעלה קרנו של כל יהודי באשר הוא, עקב הגדרתו כבנו של מלך מלכי המלכים הקדוש ברוך הוא, כפי שנאמר על עם ישראל בתורה "בנים אתם לה' אלוהיכם", ומשום התייחסותו לאבות האומה הישראלית, אברהם יצחק ויעקב. במסכת בבא מציעא אומר אביי כי ניתן ללמוד שהתנאים רבן שמעון בן גמליאל, רבי שמעון, רבי ישמעאל ורבי עקיבא כולם דוגלים בכלל "כל ישראל בני מלכים הן". מכך ששנו במשנה שאין מטלטלין בשבת משום איסור מוקצה לא את הלוף ולא את החרדל (שאי אפשר לבשלם ולטוחנם בשבת, ואפילו לעופות אינם ראויים. רש"י) ורשב"ג חולק ומתיר בלוף מפני שהוא מאכל לעורבין (כלומר, מניחים שכל יהודי מגדל עורבים לנוי כדרכם של בני מלכים, ולפיכך הלוף אינו מוקצה שראוי למאכל העורבין שברשותו. רש"י). מכך ששנו במשנה, בני מלכים סכין שמן וורד על גבי מכותיהן בשבת שכן דרכן לסוך בחול (לשם תענוג גרידא, רש"י), רבי שמעון אומר כל ישראל בני מלכים הן, ומתיר לכל ישראל לסוך שמן וורד על המכה בשבת, שכולם בני מלכים הם ורגילים בכך. מכך ששנו בברייתא בעניין גבייה מבעל חוב; הרי שהיו נושין בו אלף זוז ולבוש איצטלא (-בגד) בת מאה מנה מפשיטין אותה ממנו ומלבישים אותו איצטלא הראויה לו, ולמדו משום רבי ישמעאל ומשום רבי עקיבא "כל ישראל ראוין לאותה איצטלא" עקב היותם בני מלכים ולפיכך אין מפשיטים אותו מהבגד היקר שלובש כדי לגבות ממנו החוב. המחשת הכלל של כל ישראל בני מלכים מופיעה במשנה במסכת בבא מציעא: מעשה ברבי יוחנן בן מתיא שאמר לבנו, צא שכר לנו פועלים, הלך ופסק להם מזונות, וכשבא אצל אביו, אמר לו, בני, אפילו אם אתה עושה להם כסעודת שלמה בשעתו, לא יצאת ידי חובתך עמהן, שהן בני אברהם יצחק ויעקב, אלא עד שלא יתחילו במלאכה צא ואמר להם, על מנת שאין לכם עלי אלא פת וקטנית בלבד המהר"ל מפראג בספרו גבורות ה' כותב: כי אחר שהוציא הקב"ה את ישראל ממצרים ונתן אותם בני חורין, ולא עוד אלא אף מלכים שנאמר (שמות יט) "ואתם תהיו לי ממלכת כהנים וגוי קדוש" זה השם הוא לישראל בעצם, והמעלה והחשיבות שיש בזה לא נתבטל אף בגלותם שהוא במקרה, ולפיכך אומרים חכמי ישראל (שבת קיא ע"א) כל ישראל בני מלכים הם אף בגלותם... קיג ב פרק ז משנה א פרק סא