מג'יד ארסלאן

האמיר מג'יד תאופיק ארסלאן (בערבית: مجيد أرسلان, פברואר 1908, שוויפאת, לבנון – 18 בספטמבר 1983, ח'לדה, דרומית לביירות, לבנון) היה בנו של האמיר תאופיק ארסלאן, שסייע ליצירת לבנון הגדולה בשנת 1920. האמיר מג'יד ארסלאן היה מנהיג דרוזי. לדרוזים יש שתי משפחות פאודליות מסורתיות שולטות: משפחת ארסלן ומשפחת ג'ונבלאט. ארסלאן היה מנהיגם של היזבקים, השייכים לארסלאנים. הוא השתתף בבחירות לפרלמנט בשנת 1931 וזכה במושב הדרוזי של מחוז עאליי. בני בריתו גם כן זכו בבחירות. משנת 1931 עד מותו בשנת 1983, הוא ובעלי בריתו זכו בכל הבחירות לפרלמנט בשנים 1934, 1937,1943, 1947, 1951, 1953, 1957, 1960, 1964, 1968 ו-1972. במשך 35 שנות פעילותו הפוליטית, מג'יד ארסלאן כיהן במספר רב של תפקידי שרים: אוקטובר 1937: שר החקלאות ספטמבר 1943: שר הביטחון ובריאות יוני 1944: שר הביטחון ובריאות מאי 1946: שר הביטחון ובריאות דצמבר 1946: שר הביטחון ושר תקשורת יוני 1947: שר הביטחון ושר תקשורת יוני 1948: שר החקלאות והביטחון אוקטובר 1949: שר הביטחון פברואר 1954: שר הביטחון ובריאות יוני 1955: שר הביטחון מרץ 1956: שר הביטחון נובמבר 1956: שר החקלאות ובריאות אוגוסט 1957: שר הביטחון ושר תקשורת מרץ 1958: שר החקלאות אוגוסט 1960: שר הביטחון אוקטובר 1961: שר הביטחון אוקטובר 1968: שר הביטחון והמשפטים ינואר 1969: שר הביטחון נובמבר 1969: שר הביטחון מאי 1969: שר הביטחון יוני 1973: שר המדינה אוקטובר 1974: שר הבריאות יוני 1975: שר החקלאות ובריאות ושר השיכון ערך מורחב – עצמאות לבנון האמיר היה המנהיג של עצמאות לבנון בשנת 1943, כאשר הנשיא בשארה אל-ח'ורי עמיתיו השרים נלקחו לכלא ראשיא על ידי הצרפתים. מיד אחרי מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1918, הצרפתים הפכו את לבנון לקולוניה. בשנת 1943, מנהיגי של המדינה יחד עם השרים יצרו את האמנה הלאומית הקובעת כי: לבנון היא מדינה עצמאית בעלת אופי ערבי. לבנון לא תישלט לא על ידי מזרח ולא על ידי מערב. לא לקולוניזציה. עדות דתיות ייוצגו בכל המשרדים הממשלתיים ובכל תפקידי הציבור. ממשלת לבנון צריכה לקחת תחת שליטתה המכס, הרכבת ואת Regie (מונופול טבק). ממשלת לבנון אמורה לפקח ולשלוט בגבולותיה. ב-10 בנובמבר 1943, הצרפתים עצרו את הנשיא הלבנוני בשארה אל-ח'ורי, ראש הממשלה ריאד א-סולח והשרים כמיל שמעון עדל אוסייראן ועבד אל-חמיד כראמי. הצרפתים השתמשו בשכירי חרב סנגלים על מנת להעביר את האסירים הפוליטיים לכלא ראשיא שבבקאע. השרים מג'יד ארסלאן, סברי חמאדה וחביב אבי סחלה ניצלו ממעצר בשל כך שלא נכחו בבתיהם באותו לילה. ב-11 בנובמבר, שלושת השרים שניצלו, יצרו את "ממשלת לבנון החופשית", כשחביב אבי סחלה ראש הממשלה ומג'יד ארסלאן כראש המשמר הלאומי. משרדיהם ישבו בבשאמון (بشامون), כפר הנמצא כ-30 ק"מ מביירות. מג'יד ארסלאן אסף סביבו קבוצת גברים וכוחות ארטילריה והתכונן למרד מזוין ומאבק בכוחות הצרפתים. בינתיים, התפרעויות אירעו בכל רחבי לבנון. השרים ערכו ישיבה סודית שבה הם ציירו וחתמו על הדגל החדש, אותו הם העבירו לקבינט בבשאמון. ב-21 בנובמבר 1943, בעקבות מהומות, שביתות, המרד המזוין של ארסלאן והתערבות של הערבים ושל מדינות המערב (בעיקר בריטניה), האסירים הפוליטיים שוחררו. האסירים המשוחררים עברו בבשאמון בדרכם לביתם, על מנת להודות למורדים. מג'יד ארסלאן כרע ברך בפני הדגל הלבנוני ונישק אותו. ב-22 בנובמבר 1943, לבנון הוכרזה כמדינה עצמאית. ערך מורחב – קרבות מלכיה ב-1945 בתור שר הביטחון, מג'יד ארסלאן הקים את צבא לבנון יחד עם פואד שיהאב. ביוני 1948 הוביל מג'יד ארסלאן מסע מלחמה לארץ ישראל במלחמת העצמאות וכבש בסיוע שריוניות סוריות את הכפר הערבי מלכיה. לארסלאן היו שלושה אחים – נוהאד, ריאד, מלחם – ואחות, זהיה. בשנת 1932, הוא נשא לאישה את בת דודתו, האמירה למיס שיהאב. היא ילדה לו שני בנים: תאופיק (1935–2003) ופייסל (1941–2009). בשנת 1956, לאחר מותה של אשתו, נשא לאישה את ח'ולא ג'ומבלאט. היא ילדה לו שלוש בנות – זיינה, רימא ונג'ווא – ובן, טלאל, חבר הפרלמנט לשעבר וסגן ראש מחוז עאלי, הר לבנון. היה ידוע בכישוריו ברכיבה על סוסים, אותם בדרך כלל הפגין בעיירה הדרומית אלמג'ידייה, שנקראה על שמו. למד בבית הספר הצרפתי של המיסיון החילוני הצרפתי (Mission laïque française). מדיה וקבצים בנושא מג'יד ארסלאן בוויקישיתוף