laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לימבו (ריקוד)

לימבו הוא ריקוד ומשחק חברתי, שמקורו באי טרינידד שבים הקריבי. מול הרקדן ניצב מקל אופקי ועליו לעבור אותו כשהוא מתכופף אחורנית. אם הרקדן נופל או נוגע במקל הוא נפסל. כאשר יש בריקוד מספר משתתפים, מורד המקל למטה בהדרגה עד שנשאר רקדן אחרון, שמוכרז כמנצח. מקל אופקי, שנקרא מקל הלימבו, מוחזק בידי שני אנשים או שני תומכים. על כל המשתתפים לעבור מתחת למקל כאשר גבם מופנה לרצפה. כאשר המשתתפים עוברים מתחת למקל, עליהם לכופף את גופם לאחור. אסור שאף חלק גוף ייגע במקל ואף חלק גוף מלבד הרגליים לא יכול לגעת ברצפה. אם הרקדן פוגע במקל או מפיל אותו, הוא נפסל. לאחר שכל המשתתפים עברו, גובה המקל מופחת והמשחק נמשך עד שנשאר המנצח. השם "לימבו" מופיע החל מתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. מקור השם במילה האנגלית "limber" (גמיש, זריז) בניב הקריבי. מילון ובסטר מקשר את אטימולוגיית המילה ל"limba" שהושפעה מהשפה הג'מייקנית ופירושה "לכופף". הריקוד משמש גם כריקוד לוויות ומתקשר כנראה גם לריקוד הלגבה האפריקאי. שיא העולם למעבר הלימבו הנמוך ביותר מוחזק בידי דניס ולסטון (Dennis Walston), שעבר בהצלחה מוט בגובה 15 סנטימטרים בשנת 1991. שיא העולם לאישה מוחזק בידי שמיקה צ'ארלס (Shemika Charles), אישה בת 26, מטרינידד וטובגו המתגוררת בבאפלו ועברה ב-10 בספטמבר 2010, מתחת למוט בגובה 21.59 סנטימטרים (8.5 אינץ') בתוכנית Live! With Regis and Kelly. מדיה וקבצים בנושא לימבו בוויקישיתוף צפייה במופע לימבו בקניה, סרטון באתר יוטיוב "Limbo | Definition of Limbo by Merriam-Webster". M-w.com. נבדק ב-2016-06-02. "King Limbo Wins Recognition". apnews.com. 1991-10-29. נבדק ב-2019-08-30. "Lowest limbo by a woman - world record set by Shemika Charles". Worldrecordsacademy.org. 2010-09-23. נבדק ב-2016-06-02. Limbo - Lowest (female), Guinness World Records (באנגלית בריטית)
וורן

האם התכוונתם ל... גביע וורן – גביע עשוי כסף מהתקופה הרומית שעליו שני תגליפים הומו אירוטיים ועדת וורן – ועדה שהוקמה על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון לחקר רצח הנשיא ג'ון פ. קנדי פיר וורן – חלק ממפעל מים קדום בעיר דוד שער וורן – שער בכותל המערבי של הר הבית שהתגלה על ידי צ'ארלס וורן וורן (מישיגן) – עיר במדינת מישיגן בארצות הברית ווּרְן (פלנדריה) (אנ') – עיר במחוז פלנדריה המערבית, פלנדריה, בלגיה אישים ששמם וורן: אליזבת וורן – פרופסור למשפטים וסנאטורית אמריקאית אלן וורן – צלם דיוקנאות, סופר ושחקן לשעבר ממוצא אנגלי ארל וורן – מושל קליפורניה ונשיא בית המשפט העליון האמריקאי, נודע כתומך נלהב בזכויות האזרח גאווין וורן – שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי דון וורן – שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL דיאן וורן – פזמונאית אמריקאית דייוויד וורן – מדען אוסטרלי, ממציא הקופסה השחורה למטוסים ז'ול ורן – סופר צרפתי מהמאה ה-19 הנחשב לחלוץ סוגת המדע הבדיוני טי. ג'יי. וורן – כדורסלן אמריקאי לסלי אן וורן – שחקנית קולנוע ותיאטרון יהודיה אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב צ'ארלס וורן – קצין הנדסה בריטי, חבר בארגון הבונים החופשיים, ארכאולוג חוקר ירושלים וראש משטרת לונדון רוברט פן וורן – סופר ומשורר אמריקאי, כתב את הרומן "כל אנשי המלך" וארן אישים ששמם הפרטי הוא וורן אישים ששמם הפרטי הוא ורן
פונדקאי

פונדקאי או מאכסן, הוא אורגניזם הנושא טפיל, או יצור סימביונטי, על גופו או בתוכו, ומספק לו חומרי הזנה, מקלט ולעיתים דברים נוספים. במקרה של טפיל, הוא עושה זאת בעל-כורחו ונפגע מהקשר. במצב של סימביוזה הוא לא נפגע מהקשר ולעיתים גם מרוויח ממנו. במקרה זה הקשר נקרא קומנסליזם, כאשר כל אחד מהאורגניזמים מספק לשני אמצעי מחייה ואינו פוגע בו. דוגמה לכך יכולות לשמש החזזיות שהן אורגניזם סימביוטי בין אצה לפיטריה. דוגמאות: תאי בעל חיים או צמחים יכולים להיות פונדקאי של נגיף, כאשר זה חודר לתוכו. במצב זה הנגיף נחשב כטפיל ומנצל את התא על מנת להתרבות. לטפיל זה יש השפעה שלילית על הפונדקאי. התא מתפוצץ לאחר שלא יכול להכיל עוד את כל הנגיפים שנוצרו בתוכו והנגיף ממשיך להדביק תאים חדשים של האורגניזם. רקמות בעלי חיים או צמחים יכולות להיות פונדקאי של חיידקים פתוגניים המאפשרים לחיידקים לחדור לתוכה, להתרבות ולשחרר אנדוטוקסינים ואקסוטוקסינים הפוגעים באורגניזם ואף מאפשר נדידה של החיידקים לאברים אחרים באמצעות מערכת כלי הדם והלימפה בעל חיים יכול להיות פונדקאי של תולעת, כאשר היא מקבלת ממנו חומרי הזנה ומקלט, ולרוב פוגעת בו. בעל חיים יכול להיות פונדקאי גם לחיידקים החיים במעיו, החיידקים מצידם מקבלים מקלט וחומרי הזנה, ומפרישים חומרי עיכול. הפונדקאי, מצידו, מאבד כמות קטנה של חומרי הזנה, אבל יכול לעשות שימוש בתוצרי הפירוק של החיידקים. לשותפות זו קוראים אנדוסימביוזה. טפילות מאגר (אפידמיולוגיה) וקטור (ביולוגיה) זואונוסיס ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נגע חמאדי

המונח "נאג' חמאדי" מפנה לכאן. לערך העוסק בלהקה הישראלית, ראו נאג' חמאדי (להקה). נַגְע חַמָּאדִי (בערבית: نجع حمادي; בערבית מצרית: نجع حمادى) היא עיר במחוז קינא שבדרום מצרים, השוכנת על הגדה המערבית של נהר הנילוס. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023, התגוררו בעיר 62,339 בני אדם, רובם חקלאים. העיר הוקמה על ידי מוחמד פאשה חמאדי, על מנת לשכן את תושבי העיר הסמוכה סוהאג שנאלצו לעזוב עקב השלטון הבריטי במצרים, ונקראת על שמו. ב-31 באוקטובר 1968 פשטו כוחות צנחנים של צה"ל, מוטסים במסוקי "סופר פרלון", על יעדים באזור נגע חמאדי, במסגרת "מבצע הלם". ב-30 באפריל 1969 נערך מבצע בצורת שבו הוטלו שתי פצצות מיוחדות ממטוסי תובלה אל מימי נהר הנילוס ליד נגע חמאדי על מנת שיתפוצצו מתחת לגשר נגע חמאדי בעת שיחלפו מתחתיו עם זרם הנהר וכך יגרמו להריסתו. הגשר אומנם נפגע, אך לא נהרס. ערך מורחב – ספריית נגע חמאדי העיר מפורסמת בעיקר בזכות אוסף הפפירוסים של נגע חמאדי שנמצאו במקום בשנת 1945 ושוכנים בספריית נגע חמאדי. המסמכים מרחיבים על ההיסטוריה הידועה של ראשית הנצרות וכוללים את הבשורה על פי תומאס וכן כתבים גנוסטיים המרחיבים על האמונה בדואליזם תפיסתי ודתי, המדגיש את עקרון חלוקת העולם לשני יסודות מנוגדים: הטוב והרע, והשאיפה לגאולה רוחנית שתתרחש באמצעות ידיעה מיסטית, ולא בשל מעשים טובים. מדיה וקבצים בנושא נגע חמאדי בוויקישיתוף place/Chenoboskion נגע חמאדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים במצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיטור אלכסנדר נבסקי

עיטור אלכסנדר נבסקי (ברוסית: орден Александра Невского) הוא עיטור צבאי של רוסיה, ולפני כן של ברית המועצות. העיטור נוסד ב-7 ביולי 1942. העיטור נקרא על שמו של אלכסנדר נבסקי. לעיטור היו זכאים כל המפקדים (מרמת מפקד מחלקה ומעלה - עד לתפקיד מפקד דיוויזיה) על מיומנות אישית ופיקוד יעיל על גיסותיהם. זהו העיטור היחיד בעולם שמופיע עליו דיוקנו של שחקן קולנוע. תמונות (או ציורים) אמיתיים של הנסיך אלכסנדר נבסקי לא השתמרו עד המאה ה-20, ולכן מעצב העיטור השתמש בתמונתו של שחקן הקולנוע ניקולאי צ'רקסוב (אשר גילם את דמותו של הנסיך אלכסנדר נבסקי בסרטו של סרגיי אייזנשטיין, אלכסנדר נבסקי בשנת 1938). במהלך מלחמת העולם השנייה הוענקו כ-50,000 עיטורי אלכסנדר נבסקי (מתוכם כ-1500 הוענקו ליחידות צבאיות). בין מקבלי העיטור היו גם כ-70 קצינים מצבאות בעלות הברית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא עיטור אלכסנדר נבסקי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שעלת המכלאות

שעלת המכלאות (בלועזית: Kennel Cough/ Infectious Tracheobronchitis) היא מחלה נגיפית, או חיידקית, הפוגעת בדרכי הנשימה העליונות של הכלבים, ונגרמת בעיקר על ידי חיידק Bordetella bronchiseptica. המחלה פוגעת בריסים הממוקמים בקנה הנשימה שתפקידם לסנן את האוויר הנכנס לריאות, כתוצאה מכך מתאפשרת כניסה גם לזיהום החיידקי. התוצאה הסופית היא כלב משתעל. המחלה מועברת לכלבים בלבד. המחלה מידבקת ביותר לכלבים והיא מתפשטת במהירות מכלב לכלב במקומות בהם ישנם ריכוזים גדולים של כלבים כגון בכלביות, פנסיונים, תחנות הסגר, גינות כלבים ותערוכות כלבים, ומכאן שמה. זמן הדגירה של המחלה נע בין יומיים לשבוע. כלבים שחלו במחלה יכולים להמשיך להדביק גם שלושה חודשים לאחר ההחלמה. עם אבחון המחלה יש לטפל באנטיביוטיקה מתאימה לתקופה של כעשרה ימים, או באמצעות מדכאי שיעול, בנוסף למנוחה. במקרים מסוימים קיים צורך לבצע צילום ריאות. יש להימנע מלעשן בקרבת הכלב או לגרום לו ללחץ. קיים חיסון למחלה והוא ניתן בהזלפה לאף - יש לחסן כשבועיים לפני החשיפה למקומות בעלי סיכון גבוה (למשל לפני שליחת הכלב לפנסיון). את החיסון ניתן לתת מגיל שלושה שבועות והוא מגן על הכלב מפני המחלה למשך 10-12 חודשים בלבד. דיכאון וחולשה. אובדן תיאבון. חום גבוה. שיעול חריף ("שיעול נבחני") במקרים מסוימים הכלבים עלולים לפתח דלקת ריאות אם המחלה לא טופלה כראוי בשלביה הראשונים. דר' ענת מילנר, שעלת מכלאות, הקליניקה, 16 בספטמבר 2013 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מעבר לקו

מעבר לקו הוא ספר קומיקס בן 54 פרקים מאת הקומיקסאי שי צ'רקה שיצא לאור בשנת 2009 בהוצאת מודן. הספר מספר את קורות משפחת צ'ארטר שעוברים לגור ביישוב "מעלה נפצוצים", מעבר לקו הירוק. חמישים פרקים ממנו פורסמו בהמשכים בערוץ יהדות של nrg מעריב. סדרת המשך בשם ״מעבר לקו 2״ פורסמה מדי שבוע במוסף ״דיוקן״ של מקור ראשון, כמו גם בבלוג של שי צ'רקה. סדרת ההמשך אוגדה לספר בשם "לצאת מהקווים - מעבר לקו 2" שיצא בשנת 2012. פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בספר, צ'ארטר ומשפחתו גרים ביישוב "מעלה נפצוצים" על "גבעת הכבל" הנקראת כך בשל לווין הריגול האמריקאי שקשור בכבל שקשור בגבעה. הספר מתאר את צ'ארטר ואת התקשורת, ותוך הומור הוא מותח ביקורת קלה על הממשלה, אזרחי מדינת ישראל והתושבים ביישוב, מתמודד עם סטראוטיפים על המתנחל הממוצע, ומתאר בהומור את חיי הקהילה שבישובי יהודה ושומרון. הספר עוסק גם בנושאים שאינם קשורים ישירות לחיים מעבר לקו הירוק, ובהם שכול, יהדות, היסטוריה, התרבות הישראלית, אומנות ועוד. צ'רקה לא מציג את הערבים בתור "הרעים". צ'ארטר, הגיבור מיודד עם אחמד הערבי, והמאבק שלו הוא דווקא נגד ג'ורג' בוש וקונדוליזה רייס, שרוצים לפנות אותו מביתו. (וב"לצאת מהקווים", נגד ברק אובמה). צ'ארטר מנסה שוב ושוב לשבור את הסטיגמות על מתיישבי יו"ש, בשיחות עם ידידו השמאלני (אורי פינק), ועם נהגי מוניות ומשאיות שונים. בספר גם משולבות מספר קריקטורות המתאימות לעלילה. בתחילת הספר מציין צ'רקה שכל דמיון בין הדמויות לבין אנשים אמיתיים (למעט במקרה שהדבר נעשה במפורש) הוא מקרי בהחלט. צ'ארטר - הגיבור הראשי. צייר וקריקטוריסט. נשוי למירי ואב לשניים. מבוסס על צ'רקה עצמו. מירי - אשתו של צ'ארטר. הרב - רב היישוב. דמות סטריאוטיפית של רב מתנחל. נתן - חסיד ברסלב המתגורר ביישוב (מוגדר כיצהרניק). אחמד - ערבי שגר בכפר ליד היישוב (ביר אל מבסוט), מתחבר לצ'ארטר. אורי פינק - צייר וקריקטוריסט. ילדיו של צ'ארטר אילן ציץ-מזרוב - כתב השטח של האזור. לא אומר את האמת בכתבותיו. פאטימה - הכבשה של אחמד. במהלך הספר היא נשחטת על ידי אחמד. קונדוליזה רייס - מופיעה בספר בתפקיד עצמה. ג'ורג' ווקר בוש - מופיע בספר בתפקיד עצמו בתור נשיא ארצות הברית. אפרים - התיש של נתן. יריב אופנהיימר - בתפקיד עצמו כמזכ"ל שלום עכשיו. אהוד אולמרט - ראש ממשלת ישראל. קוניאק - שתול שב"כ שמתגורר בגבעת הכבל. בסוף הספר הראשון הוא מנתק את הכבל של הלוויין האמריקאי. בספר השני מתואר גם כסדיסט. פארודיה על שמפניה. אריאל זילבר - מופיע בתפקיד עצמו בהופעה ביישוב. אורי אורבך- חבר של צ'ארטר. הגולם - פסל בוץ אותו צ'ארטר פיסל בבקשת הרב אשר מטרתו היא להגן על היישוב (על בסיס אגדת הגולם מפראג). במשך הספר, הוא קם לתחיה. אשרף - אחיו של אחמד המתגורר בכפרו. קבלן אשר בונה בשטחיו של צ'ארטר. ברק אובמה - נשיא ארצות הברית החדש. עינב שיף‏, שי צ'רקה ישיק הערב את "מעבר לקו", קומיקס עמוס בקונפליקטים וסאטירה, באתר וואלה, 20 בינואר 2009 מעבר לקו, באתר הצופר מעבר לקו 2 - הפרקים בבלוג של שי צ'רקה ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דקימאטיו

דקימאטיו (בלטינית: decimatio) הייתה שיטת ענישה קולקטיבית בצבא הרומי, לפיה הוצא להורג חייל אחד מתוך כל עשרה. העונש ננקט ביחידה צבאית, שהיו בה מקרי מרד, נטישה או שנחלה מפלות עקב מורך לב. והיו בו ניסיון לאזן בין ביצוע עבירות חמורות לבין התמודדות עם מספר רב של עבריינים. פירוש המילה הוא "נטילת החלק העשירי", מן decimus - עשירי. יחידה צבאית בצבא הרומי אשר נדונה לענישה שכזו, חולקה לקבוצות בנות עשרה חיילים. אחד החיילים מהקבוצה נבחר בהגרלה והוצא להורג על ידי תשעת חבריו הנותרים, לעיתים קרובות ברגימה באבנים או במכות אלה. לאחר מכן נדונו חבריו להישאר מחוץ למחנה, ללא ההגנה של המחנה, וקיבלו לחם שעורה במקום חיטה. היות שהקורבן נבחר בהגרלה, הסיכון ליפול בו היה על כלל החיילים ללא הבחנה בדרגה או באומץ לבם האישי. התיעוד המוקדם ביותר של מקרה כזה שאירע ב-471 לפנה"ס, נרשם על ידי ההיסטוריון טיטוס ליוויוס. ההיסטוריון היווני פוליביוס מתאר את השיטה כפי שהייתה נהוגה בתחילת המאה ה-3 לפנה"ס: כאשר היו מקרים שנדרשה ענישה של יחידות צבאיות גדולות, העדיפו מפקדיה להעניש רק מעטים. זה נעשה כך שנבחרה רק קבוצה קטנה יחסית של חיילים, כמה עשרות לכל היותר, כך שהנבחרים ייצגו את מקרי הפחדנות שאירעו ביחידה כולה. פוליביוס, היסטוריה, ספר שישי, 38.
מסימיליאנו רומי

מסימיליאנו רומי (באיטלקית: Massimiliano (Massimo) Romi né Max Romih‏; 22 במאי 1893 – 24 באפריל 1979) היה שחמטאי איטלקי. רומי היה ממוצא סלאבי, נולד באיסטריה, כיום בקרואטיה, והיה נתין של האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה האזור בו התגורר הפך לחלק מאיטליה. עם עליית הפשיזם הייתה מגמה לתת לשמות גוון איטלקי ולכן שינה רומי את שמו ממקס למסימיליאנו. רומי השתתף מספר פעמים באליפות איטליה לשחמט. בשנת 1921 חלק מקום 5–6 (ניצח: דוד מרוטי), באליפות איטליה לשחמט בשנת 1931 הגיע שני (ניצח: סטפנו רוסלי די טורקו), הגיע למקום השלישי באליפות איטליה לשחמט לשנת 1934 (ניצח: מריו מונטיצ'לי), חלק מקום שני באליפות 1935 (ניצח: אנטוניו סאקוני). לאחר מלחמת העולם השנייה חלק מקום 16 באליפות איטליה לשחמט בשנת 1948, מקום תשיעי בשנת 1951, מקום שלישי בשנת 1954, מקום שני בשנת 1956 ולבסוף חלק מקום 12–15 בשנת 1970, בגיל 77. Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it רומי ניצח בתחרות סקרבורו בשנת 1925, Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it, הגיע למקום השלישי בתחרות הייר בשנת 1926 (ניצח: אברהם באראץ) [1], חלק מקום 5–7 בתחרות ספא 1926 (ניצחו: פרידריך זמיש וג'ורג' אלן תומאס) Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it, הגיע למקום השביעי בתחרות ונציה בשנת 1929 (ניצח: רודולף פיטשאק) Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it, הגיע למקום ה-16 בתחרות סן רמו בשנת 1930 (ניצח: אלכסנדר אלכין) [2], הגיע למקום הרביעי בתחרות פריז 1938 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה) Virgilio Community - Page Not Found, xoom.virgilio.it והגיע שני בתחרות רג'יו אמיליה בשנת 1947 (ניצח: אסטבן קאנאל) [3] . רומי השתתף כנציג איטליה בחמש אולימפיאדות רשמיות ובלתי רשמיות: באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השח הבלתי רשמית בפריז בשנת 1924, שם חלק מקום 16–20 בתחרות הניחומים עם 6.5 נקודות (ניצח: קארל הרומאדקה), לאחר שבמוקדמות חלק מקום ראשון שני בבית בו שיחק. OlimpBase :: Chess Olympiad Paris 1924: consolation cup standings, www.olimpbase.org, OlimpBase :: Chess Olympiad Paris 1924: qualification group 9, www.olimpbase.org באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון, בלוח השלישי השיג תוצאה של +3 -9 =3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), איטליה הגיעה למקום העשירי OlimpBase :: 1st Chess Olympiad, London 1927, Italy, www.olimpbase.org באולימפיאדת השחמט 1931, האולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג, בלוח השלישי השיג תוצאה של +5 -10 =3 איטליה הגיעה למקום ה-16 OlimpBase :: 4th Chess Olympiad, Prague 1931, Italy, www.olimpbase.org באולימפיאדת השחמט 1935, האולימפיאדה השישית שהתקיימה בורשה, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +5 -9 =3 OlimpBase :: 6th Chess Olympiad, Warsaw 1935, Italy, www.olimpbase.org. באולימפיאדת השחמט 1936, באולימפיאדה השלישית הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן, בלוח הראשון השיג תוצאה של +6 -11 =3 OlimpBase :: unofficial Chess Olympiad, Munich 1936, Italy, www.olimpbase.org מסימיליאנו רומי, באתר צ'סגיימס (באנגלית) בתחילת הדרך היו מספר אולימפיאדות "לא רשמיות" שלא נכללות במניין המסודר של פיד"ה. הראשונה במניין הרשמי היא לונדון, 1927
לילדים שלי

לילדים שלי הוא סרט דוקומנטרי ישראלי משנת 2002 בן 66 דקות בבימויה של מיכל אביעד. הסרט עוסק בשלושה דורות במשפחתה של הבמאית ומעמת את ההיסטוריה המשפחתית אל מול פרוץ האינתיפאדה השנייה. ייחודו של הסרט בכך שהוא מורכב מחומרים שלא צולמו עבור הסרט, מווידאו ביתי ועד חומרים מארכיונים פרטיים וציבוריים שצולמו במהלך עשרות שנים. הסרט שואל האם ישראל היא התחנה האחרונה של המשפחות היהודיות הנודדות שמהן באנו. הסרט הופק כקופרודוקציה עם ZDF-ARTE ושודר בישראל ובארטה. הוא הוצג בפסטיבלים רבים ביניהם פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בסן פרנסיסקו, פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בקליבלנד, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי בלייפציג, פסטיבל הסרטים הדוקומנטריים הבינלאומיים במינכן, פסטיבל הסרטים הפלסטיני-ישראלי בפריז ובבריסל, ופסטיבל הסרטים הבינלאומי בניאון, שווייץ. Polland Lisa (2004) For My Children by Michal Aviad Hawwa-Journal of Women of the Middle East & the Islamic World, Academic Publishers Brill. Vol 2, 272-278. Oachs Juliana (2004) Michal Aviad: For My Children Nashim: A Journal of Jewish Women’s Studies & Gender Issues, Indiana University Press. Number 7, 266-270 Munk Yael (2006) Motherhood as an Oppositional Standpoint: Michal Aviad’s “For My Children” Gender in Conflicts : Palestine-Israel- Germany. Christina von Braun & Ulrike Auga. Berlin (ed) :LIT Verlag, (pp.143-148.) דובדבני שמוליק (2005) השבר הוליך למבוי סתום פנים: כתב עת לתרבות חברה וחינוך מספר 32, מאי 2005 (עמ' 29–35) לב כנען ורד (2003) ביוגרפיה של הווה: הקולנוע הביתי של מיכל אביעד: על הסרט "לילדים שלי" סטודיו: כתב עת לאמנות גיליון 144 (עמ' 26 – 30) היימן מיכל (2003) פחי הזבל של מיכל: על סרטה של מיכל אביעד "לילדים שלי" סטודיו: כתב עת לאמנות גיליון 144 (עמ' 31) "לילדים שלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לילדים שלי", באתר AllMovie (באנגלית) "לילדים שלי", באתר ספר הקולנוע הישראלי "לילדים שלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לילדים שלי, פרטים לילדים שלי, באתר האוזן השלישית ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נורברט וינר

נורברט וינר (באנגלית: Norbert Wiener‏; 26 בנובמבר 1894 – 18 במרץ 1964) היה מתמטיקאי ומדען אמריקאי-יהודי, הנודע בעיקר כמייסדה של הקיברנטיקה (סייבר). וינר נולד בקולומביה שבמדינת מיזורי, ארצות הברית, להיסטוריון והבלשן ליאו וינר. עוד לפני שהיה בן 12 סיים את לימודיו בתיכון והחל ללמוד באוניברסיטת טאפטס, ממנה קיבל תואר במתמטיקה לאחר שלוש שנים. הוא המשיך ללמוד באוניברסיטת הרווארד ובגיל 18 קיבל תואר דוקטור על מחקר שעסק בלוגיקה מתמטית. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת קיימברידג', שם למד אצל ברטרנד ראסל וג. ה. הארדי. בשנת 1914 עבר לאוניברסיטת גטינגן שבגרמניה, שם למד אצל דויד הילברט ואדמונד לנדאו. בשנת 1915 מונה לעוזר פרופסור בהרווארד. בשנת 1919 החל ללמד מתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ובשנת 1932 נתמנה לפרופסור קבוע במכון זה. הוא המשיך לבקר באירופה, בגטינגן ובקיימברידג'. נושאי מחקרו כללו, בין השאר, תנועה בראונית, אינטגרל פורייה, בעיית דיריכלה (אנ') ואנליזה הרמונית. בשנת 1948 יצא ספרו המדעי הראשון, "קיברנטיקה" (Cybernetics or Control and Communication in the Animal and the Machine), על שם הספר נקרא הענף המדעי, העוסק בחקר תהליכי התקשורת, מערכות הבקרה ועקרונות המשוב בין בני אדם (או אורגניזמים אחרים), ארגונים ומכונות. בשנת 1950 יצא ספרו "אנשים ומוחות מכונה" (יצא בעברית בשנת 1960) ספר זה זכה להצלחה רבה ותורגם לשפות רבות. כמו כן כתב וינר שתי אוטוביוגרפיות, "מי שהיה ילד פלא", בשנת 1953, ו"אני מתמטיקאי", בשנת 1956. בשנת 1960 פרש וינר לפנסיה. בשנת 1964 נפטר בגיל 69. פרס נורברט וינר למתמטיקה יישומית המוענק על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה והאגודה למתמטיקה תעשייתית ויישומית, החל משנת 1970 פרס נורברט וינר על אחריות חברתית ומקצועית המוענק על ידי אגודת IEEE להשלכות חברתיות של טכנולוגיה, החל משנת (1987) 2013 ב-18 באפריל 1999, הנפיק דאר ישראל סדרה שנייה של 6 בולי דאר על הנושא "תרומת היהודים לתרבות העולם בעת החדשה"; בסדרה זו הוקדש בול לזכרו של נורברט וינר שעליו מופיע דיוקנו. האמן דניאל גולדברג עיצב את הבול. מדיה וקבצים בנושא נורברט וינר בוויקישיתוף נורברט וינר, ברשת החברתית Goodreads נורברט וינר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה נורברט וינר, באתר MacTutor (באנגלית) נורברט וינר, באתר dblp אלי אשד, אידאולוגית הרימום על פי נורברט וינר, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 17 ביולי 2009 מסע בעידן הטכנולוגי נורברט וינר, דף שער בספרייה הלאומית נורברט וינר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) נורברט וינר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) A Professor at Harvard at 20, שיקגו סנטינל, 22 באוקטובר 1915 נורברט וינר, אנשים ומוחות מכונה, תרגום מאנגלית The human use of human beings. תרגם:יעקב רבי, בהוצאת ספרית פועלים, 1964 התאחדות בולאי ישראל, קטלוג בולי ישראל
ביוץ

ביוץ הוא תהליך יציאת ביצית בשלה מהשחלה. התהליך מתרחש אך ורק בנקבות של אורגניזמים המתרבים ברבייה מינית (זוויגית). מבדילים בין ביוץ ספונטני וביוץ מותנה. ביוץ ספונטני מתרחש באופן אוטומטי אחת לתקופה מסוימת. לדוגמה, אצל נשים מתרחש הביוץ בממוצע אחת ל-28 ימים והוא חלק של תהליך הנקרא המחזור החודשי. ביוץ ספונטני גורם לכך שזכרים מסוגלים להפרות את הנקבות רק בתקופות מסוימות, בהן מתרחש הביוץ. בביוץ מותנה, ההזדווגות היא הגורם הישיר ליציאת הביצית מהשחלה. התופעה ידועה אצל חרקים ויונקים מסוימים, דוגמת החתולה והנאקה וקיימת כנראה גם אצל עופות. לאחר הביוץ נודדת הביצית מהשחלה אל החצוצרה שם, אם יש תאי זרע, היא עשויה להיות מופרית. קיים חלון הזדמנות של כ-24 שעות להפריית הביצית. מהחצוצרה הביצית ממשיכה את תנועתה לעבר הרחם. אצל האישה, אם הופרתה הביצית, היא תיצמד לקיר האנדומטריום של הרחם. אם לא היא נפלטת יחד עם מעט רקמות ודם, בתהליך הנקרא וסת. בעיות בתהליך הביוץ עלולות לגרום לאי-פוריות באישה. ניבוי מועד הביוץ חשוב הן לאישה המבקשת להיכנס להריון והן לאישה המנסה להימנע מהריון ומשתמשת בשיטת "הימים הבטוחים". הבעיה העיקרית בניבוי מועד הביוץ, נובעת מכך שדמם ווסתי מתרחש כ-14 ימים לאחר הביוץ, אך כיוון שהמחזורים שונים באורכם זה מזה, ניתן לדעת רק בדיעבד מתי היה הביוץ. מכיוון שהמחזורים יכולים לנוע בין 21 ל-39 יום, מועד הביוץ יכול להשתרע על טווח נרחב של כשבועיים, החל מהיום השביעי במחזור של 21 יום וכלה ביום ה-25 במחזור של 39 יום. באמצעות בדיקת "חום שחר" מיד לאחר היקיצה, ניתן לאתר את הביוץ. לאחר הביוץ טמפרטורת הגוף עולה בכחצי מעלה. שיטה זו איננה מדויקת מכיוון שהיא מנבאת את מועד הביוץ בקירוב של יומיים. גם בדיקת שתן, שבודקת עלייה ניכרת ברמת ריכוז הפרוגסטרון, או באחד מתוצרי הפירוק שלו, מעידה כי הביוץ כבר התרחש. שתי שיטות אלו אינן יעילות, מכיוון שהן מנבאות למפרע לאחר התבצעות הביוץ. רמזים לניבוי הביוץ באופן מקורב ניתן לעשות באמצעות: הדימום הווסתי חל בשכיחות גבוהה אצל האישה כ-14 ימים לאחר הביוץ. עקב השונות הגדולה שחלה ממחזור למחזור, יש להעריך את אורך המחזור באמצעות מיצוע של אורך המחזור בשלשת החודשים האחרונים ולהחסיר 14 ימים. עדיין קשה להגיע למהימנות מספקת כדי לקבוע את מועד הביוץ מתחילת הווסת האחרונה, אך הדבר יכול לתת אומדן מסוים. אפשרות נוספת היא על פי השינוי שנעשה בריר צוואר הרחם. בימים שלפני הביוץ צוואר הרחם מפריש בהשפעת האסטרוגן ריר בעל צמיגות נמוכה שמטרתו לאפשר לזרע לשרוד, ואילו לאחר הביוץ בהשפעת הפרוגסטרון יופרש ריר מועט בעל צמיגות גבוהה, שמטרתו להשמיד את הזרע. זיהוי הביוץ אצל אישה המנסה להרות יכול להיעשות באמצעות בדיקת שתן ביתית המזהה את הזינוק בהורמון ה-LH המתרחש בין 12 ל-36 שעות לפני הביוץ. אפשרות נוספת לזהות את מועד הביוץ היא באמצעות בדיקת אולטרה סאונד אצל רופא. בדיקה זו נחשבת לאמינה מאוד. מחשבון ביוץ בפורטל יולדת - הריון ולידה ביוץ - המדריך למתחיל - מאמר בנושא ביוץ מתוך המדריך להורים בנושא פוריות. topic/superovulation ביוץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קרל פרידריך כריסטיאן פאש

קרל פרידריך כריסטיאן פאש (בגרמנית: Carl Friedrich Christian Fasch;‏ 18 בנובמבר 1736 – 3 באוגוסט 1800) היה מלחין וצ'מבליסט גרמני. פאש נולד בצרבסט, בנו של המלחין יוהאן פרידריך פאש, תלמיד של יוהאן סבסטיאן באך. מורו הראשון היה אביו. בשנת 1756 החל לשרת בחצרו של פרידריך הגדול מפרוסיה, שם היה משנה לצ'מבליסט החצר קרל פיליפ עמנואל באך. כשקפ"ע באך עזב את החצר בשנת 1787, תפס את מקומו. בשנת 1791 ייסד את ה"אקדמיה לזמרה" בברלין (Sing-Akademie zu Berlin), שהייתה עד מהרה למרכז חשוב בחיי המוזיקה של ברלין. בקונצרטים של האקדמיה קידם פאש את המוזיקה של י. ס. באך ומלחינים ידועי-שם אחרים של תקופת הבארוק, כמו גם מוזיקה בת זמנו. בשנת 1796 בא בטהובן לביקור באקדמיה. פאש מת בברלין בשנת 1800. את מקומו כראש האקדמיה תפס קרל פרידריך צלטר. מדיה וקבצים בנושא קרל פרידריך כריסטיאן פאש בוויקישיתוף קרל פרידריך כריסטיאן פאש, באתר MusicBrainz (באנגלית) קרל פרידריך כריסטיאן פאש, באתר Discogs (באנגלית) Barr, Raymond. "Fasch, Carl Friedrich Christian." In Grove Music Online.
נפות מולדובה

מבחינה מנהלית מולדובה מחולקת ל-32 נפות או "ראיונים" (ברומנית: Raioane), 3 רשויות עירוניות (בלץ, קישינב ובנדר אשר מצויה במחלוקת עם טרנסניסטריה), אזור אוטונומי (גגאוזיה) ואזור מיוחד (טרנסניסטריה) שלא נמצא תחת השליטה של הממשל המרכזי. הנפות כוללות חלוקת משנה לעיריות ומועצות מקומיות. מדיה וקבצים בנושא נפות מולדובה בוויקישיתוף חוק על חלוקה מנהלית, עדכון 2003 נתוני אוכלוסייה, ינואר 2015 חלק מהנפה נמצא בשטח טרנסניסטריה נמצא בשטח טרנסניסטירה ולא בשליטת ממשלת מולדובה דורשת עצמאות