laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יצחק ברא"ז

יצחק ברא"ז (8 באוגוסט 1926 – 15 באוגוסט 2021) היה איש ציבור ומשפטן ישראלי, שכיהן כשופט בית משפט השלום בתל אביב. נולד בפתח תקווה, בנו של יוסף ברא"ז ונכדו של זאב ברא"ז, ממתיישבי פתח תקווה. היה בוגר תיכון אחד העם בפתח תקווה. היה חבר החי"ש של ההגנה. בשנות ה-40 השלים תואר ראשון במשפטים בבית הספר למשפט וכלכלה בתל אביב. בשנת 1950, לאחר שקיבל רישיון לעריכת דין, נסע ללונדון לשנתיים וחצי להשתלמות באוניברסיטת לונדון. בין השנים 1953–1976 עמד בראש משרד עורכי דין בפתח תקווה. משנת 1968, במסגרת שירותו הצבאי בצה"ל במילואים, כיהן כנשיא בית המשפט הצבאי בשומרון, בדרגת רב-סרן. בשנת 1978, בבחירות לעיריית פתח תקווה, שלראשונה כללו הצבעה ישירה על תפקיד ראש העירייה, היה מועמד הליכוד לראשות העירייה, והפסיד למועמד המערך דב תבורי. כיהן כראש האופוזיציה במועצת העיר עד שנת 1982. בשנת 1982 התמנה כשופט בית המשפט השלום בתל אביב, וכיהן עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1994. כמו כן, כיהן כמרצה באוניברסיטת תל אביב. שימש כנשיא ארצי של ארגון "רוטרי ישראל", ראש אגף הספורט העממי במכבי, מרכז ומפקד מכבי הצעיר בפתח תקווה, וממלא מקום יו"ר ארגון הספורט העממי בישראל. ברא"ז יזם צעדות עממיות רבות. ביניהן, צעדת מצדה המתקיימת משנת 1966. נפטר ב-15 באוגוסט 2021. היה נשוי לרינה סגל. בתם, ד"ר שפרה אש, היא מומחית לאונקולוגיית ילדים, מנהלת המחלקה להמטולוגיה אונקולוגיה ילדים בבית החולים רמב"ם; בתם עו"ד ספי ברא"ז-יונג היא תובעת בפרקליטות מחוז תל אביב; בנם אריק ברא"ז הוא מנכ"ל חברת "אקסטריפ" לטיולים ומסעות אתגריים ובתם קיקה ברא"ז-שורץ היא אדריכלית ובעלת משרד אדריכלות ותכנון עירוני שתכנן, בין היתר, את מתחם שרונה ושרונה מרקט. "ז יצחק ברא"ז, באתר הרשות השופטת הסב צעד מגרודנו לירושלים, הנין צועד ברחבי ישראל, מעריב, 29 בינואר 1970 אלעד רובינשטיין, חיים ארוכים: איך שומרים על כושר בגיל 84?, באתר ynet, 21 במרץ 2021 יעקב בר-און, ‏שופט, ראש הספורט העממי במכבי ומלאבסי בלב: פרידה מיצחק ברא"ז, באתר מעריב אונליין, 19 באוגוסט 2021 יצחק ברא"ז (1926-2021), דף שער בספרייה הלאומית אתר TheMEDICAL רמב"ם: סבב מינויי בכירים בבית החולים / ראו ד"ר אש
אלכסנדר זוסיה טוליפמן

אלכסנדר זוסיה טוליפמן (1867 – 1935) היה איש העלייה הראשונה, ממתיישבי ראשון לציון וחבר ועד המושבה. נולד באוקראינה, בנו של יעקב טוליפמן. בשנת תרנ"א (1891) עלה עם משפחתו לארץ ישראל. בתקופה הראשונה התיישב ביפו ועבד ביקב בראשון לציון. כעבור זמן בנה את ביתו במושבה ועבר להתגורר בה. הוא נטע כרם ענבים ושקדים ועסק בגידולו. בשנת 1909 היה חבר בוועד המושבה. בתקופה הראשונה שלאחר הקמת אגודת הלוואה וחיסכון כיהן כגזברה. היה מיוזמי הקמת בית המכבי בראשון לציון. נפטר בשנת 1935 ונקבר בבית הקברות הישן בראשון לציון. על שמו רחוב בעיר. לטוליפמן היה בן יחיד, דוד, וחמש בנות. דוד נישא לשפרה, בתו של השו"ב יעקב מרדכי זינגר. אחותיה נישאו ליעקב איכילוב (בנו של אברהם זלמן איכילוב) ושמעון כהנוב (בנו של פייבל כהנוב) וכן לשניים מבני משפחת גיסין. דוד טוליפמן נרצח בעת עבודתו בפרדסו בידי שודדים ערבים בשנת 1943. בנם של דוד ושפרה הוא המדען יוסף טוליפמן ובתם היא שולמית אשת אליקום אוסטשינסקי, ראש המועצה הראשון של ראשון לציון. אחת מבנותיו של אלכסנדר זוסיה טוליפמן, לאה, נישאה לנתן כהן, בנו של הרופא ד"ר אליאס כהן. בנם הוא השופט אליעזר כהן. בנות נוספות: רבקה ברניצקי, שרה בלוך, רחל חודורובסקי וחנה אברמוביץ (אחותה התאומה של לאה). אלבום המשפחות - עדת ראשון לציון ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רובובי

רוֹבּוֹבִּי (מאנגלית: RoboBee; מילולית: רובוט-דבורה) הוא רובוט המסוגל לעוף, אשר פותח על ידי אוניברסיטת הרווארד. גודל הרובוט כ-3 ס"מ, ומשקלו כ-80 מיליגרם והוא מנופף בכנפיו 120 פעמים בשנייה. והוא המכשיר בעל יכולת טיסה הקטן ביותר שיוצר אי-פעם. הרובוט עתיד לשמש למטרות שמירה והצלה ולהאבקה מלאכותית. אתר המיזם ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפוקליפסה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אפוקליפסה – מונח תאולוגי אפוקליפסה ופוסט-אפוקליפסה – תת-סוגה במדע בדיוני אפוקליפס – דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול מארוול קומיקס אפוקליפסה - מלחמת העולם השנייה – סדרת טלוויזיה תיעודית צרפתית אשר שודרה בשנת 2009, לציון 65 שנה לסיום מלחמת העולם השנייה אפוקליפסה עכשיו – סרט מלחמה אמריקאי משנת 1979 אפוקליפסה (להקה) – להקת היפ הופ ישראלית אחרית הימים (פירושונים)
יאיר גבאי

יאיר זאב גבאי (נולד ב-3 בדצמבר 1971) הוא חבר מועצת העיר ירושלים לשעבר, איש ציבור ופעיל חברתי. גבאי נולד וגדל בירושלים. אביו, אליהו גבאי כיהן כחבר כנסת מטעם המפד"ל וכסגן ראש העיר ירושלים. גבאי הוא בוגר ישיבת "נתיב מאיר", למד בישיבת הסדר ובשירותו הצבאי שירת כלוחם בצנחנים. לאחר השירות הצבאי למד משפטים באוניברסיטת בר-אילן והוסמך כעורך דין. בנוסף, לגבאי תואר שני במנהל עסקים. גבאי מרצה בנושא ירושלים ובעבר עסק כעורך ומגיש תוכנית האקטואליה "שולחן עגול" ברשת מורשת. גבאי נשוי, לזוג חמישה ילדים והם מתגוררים בירושלים. החל את פעילותו הפוליטית במפלגת המפד"ל ובשנת 2003 נבחר לראשונה לחבר מועצת העיר ירושלים מטעמה. בבחירות לעיריית ירושלים ב-2008 נבחר שוב למועצת העיר מטעם המפד"ל. בשנת 2009 פרש גבאי מהמפד"ל . כחבר מועצת העיר ירושלים כיהן גבאי כיו"ר הוועדה להנצחת נרצחי טרור וכחבר הוועדה המקומית והמחוזית לתכנון ובנייה בירושלים. במהלך כהונתו פעל גבאי למען שחרורו של המרגל הישראלי יונתן פולארד כמו כן ניהל מאבק למען הנצחת שמותיהם של חללי צה"ל ברחובות העיר. גבאי עסק במאבקים של עמותות ההתיישבות היהודית במזרח ירושלים כגון, אלע"ד, עטרת כהנים ושכונת שמעון הצדיק. בין השאר הוביל גבאי את התוכנית להקמת שכונה חדשה בקדמת ציון במזרח העיר והצליח לשלבה בתוכנית המתאר החדשה של העיר ירושלים. מלבד עיסוקיו המוניציפליים גבאי גם שימש כחבר הוועד המנהל של מרכז מורשת מנחם בגין החל משנת 2011 וכן כחבר דירקטוריון "מוריה", בה הוא כיהן גם כחבר ועדת הביקורת. ביולי 2013 פרש גבאי ממועצת העיר ירושלים. בפברואר 2019 התמודד גבאי בפריימריז של מפלגת הליכוד אך לא נכנס לרשימה. שנתיים לאחר מכן שוריין במקום ה-36 בליכוד לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע. יאיר גבאי, ברשת החברתית פייסבוק יאיר גבאי, יהודית אופנהיימר, לבי במזרח, באתר ynet, 21 במאי 2009 יאיר גבאי‏, מה מרגיז את השייח' סלאח?, באתר וואלה, 12 באוקטובר 2009 יאיר גבאי, אין אפליה בירושלים, באתר ynet, 19 במרץ 2009 יאיר גבאי, סוף סוף צדק בשייח ג'ראח, באתר ynet, 25 בדצמבר 2009 גיבורי התרבות שלי, nrg, 1 בפברואר 2010 מאיה הורודניצ'אנו, "לא עוזב את העיר": בגובה העיניים עם יאיר גבאי, nrg מעריב, 15 במאי 2011 קשת רוזנבלום, קריאה להדיח את רפי סגל מתכנן הספרייה הלאומית ולמנות "אדריכל ציוני", באתר הארץ, 5 בנובמבר 2012 ניר חסון, בלחץ הימין, שוב נבלמה תוכנית לפיתוח הרובע המוסלמי, באתר הארץ, 25 בפברואר 2013 עדו בן פורת, "אות חירות ירושלים" ליונתן פולארד, יוזמתו של יאיר גבאי, חבר מועצת העיר ירושלים, התקבלה ברוב קולות, ערוץ 7, 28 בפברואר 2013 הבלוג של יאיר גבאי באתר news1 נייר עמדה – חופש הדיור בירושלים, מתוך אתר הפורום לבניין ופיתוח מזרחה של ירושלים טל שניידר, עתר בדרישה לפריימריז - וקיבל שריון, באתר זמן ישראל, 4 בפברואר 2021 חדשות 0404, יאיר גבאי שוריין במקום ה-36 ברשימת הליכוד, באתר חדשות 0404‏, 4 בפברואר 2021
קרטיי

קְרֶטֶיִי (בצרפתית: Créteil) היא עיר מחוז של מחוז עמק המארן, שבצרפת. זהו הפרבר השישי באוכלוסייתו של פריז, ודיוקסיה קתולית. עד מלחמת העולם השנייה היה מדובר על עיר קטנה ורק בשנת 1955 היא החלה לגדול. ב-1966 היא הוכרזה כעיר מחוז של ול-דה-מארן ובעקבות הכרזה זו הגיעו תקציבים גדולים להרחבת העיר. בין השאר נבנו שם בתי משפט (היכל הצדק של קרטיי), בתי מלון ובית חולים. כמו כן, נבנה אגם קרטיי בגודל של 42 קמ"ר. קרטיי ממוקמת במישור נרחב בין נהר הסן ממערב ונהר המארן ממזרח. מכיוון שהעיר שוכנת במישור, היא הוצפה מספר פעמים על ידי המארן או הסן. שטחים מהעיר הוצפו בפעם האחרונה ב-1970 על ידי המארן. מזג האוויר הוא אטלנטי, ובממוצע יורדים 615 מ"מ גשם בשנה וכן יש כ-16 ימי שלג בשנה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ישראל קריית ים, ישראל. צרפת לז אבים, גוואדלופ, צרפת. גרמניה זלצגיטר, גרמניה. סקוטלנד פאלקירק (אנ'), סקוטלנד. סקוטלנד גראנגמאוט (אנ'), סקוטלנד. ספרד מאטארו (אנ'), ספרד. בנין קוטונו, בנין. ארמניה גיומרי, ארמניה. קובה רובע פלאיה, הוואנה, קובה קרטיי (כדורגל) מדיה וקבצים בנושא קרטיי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרטיי (בצרפתית) קרטיי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קרטיי (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית
עמק המארן

עמק המארן (בצרפתית: Val-de-Marne) הוא מחוז בחבל איל-דה-פראנס שבצרפת. המחוז נמצא דרומית-מזרחית לפריז ונקרא על שם נהר המארן שזורם בו ונשפך לנהר הסן. הוא אחד משלושת המחוזות המרכיבים את הטבעת הפנימית שמקיפה את פריז יחד עם רמות הסן וסן-סן-דני. המחוז הוכרז ב-1968. עמק המארן הוא המחוז העשירי בכמות אוכלוסייה מבין מחוזות צרפת. מדיה וקבצים בנושא עמק המארן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עמק המארן עמק המארן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) עמק המארן, ברשת החברתית אינסטגרם מידע על אוכלוסיית המחוז (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאמיה

שאמיה או שחאטיפחו (באדיגית: шъхьэтепхъу) הוא כיסוי ראש מסורתי צ'רקסי הנלבש על ידי נשים צ'רקסיות. כיסוי הראש נלבש כמטפחת המכסה את כל שיער הראש. השאמיה עשויה בד לבן בהיר, שבקצהו חרוזים קטנים (צבעוניים), המוקפים ברקמה לבנה.
קושאה

קושה (באדיגית: кушъэ) היא עריסה מתנדנדת לתינוק בתרבות הצ'רקסית. בתרבות הצ'רקסית, הקושה מסמלת תהליך הגדילה של הילד. הקושה נועדה להרדים את התינוק. היו קושרים את ידיו בשמיכה עם שרוכים כדי שהתינוק לא יזוז באמצע השינה ויהיה לו קר. קושרים שרוך לידית של העריסה, ומי שמרדים את התינוק מחזיק אותו וכך מניע אותו מצד לצד והתינוק נרדם ברוגע ולפעמים שרים לו שירים בצ'רקסית כדי שיירדם יותר מהר. בעבר היו עושים חור באמצע הקושה כדי שהתינוק ייעשה את צרכיו מבלי להתעורר ומבלי להפריע לו. בזמן שהוא ישן, ובהיותו קשור, האב יכל לעבוד בשדה זמן רב והאם יכלה לפנות זמן לעיסוקיה, ולא נדרשה שמירה צמודה על התינוק. בעת אירועים משפחתיים, כשאורחים הגיעו לבית המשפחה בו נמצא התינוק, נהגו לשים את התינוק בקושה כדי שהאורחים יוכלו להביט עליו במקום להשכיב אותו על הרצפה ולמנוע אי נוחות לתינוק.
אגם קרטיי

אגם קרטיי (בצרפתית: Lac de Créteil) הוא אגם מלאכותי שנמצא בתוך העיר קרטיי שבמחוז עמק המארן. אגם קרטיי הוא אגם מלאכותי שנוצר באזור שהיה בעבר מחצבה שסבל מהצפות חוזרות ונשנות על ידי הסן והמארן. בשנת 1968 הוחלט להפוך את השטח לאגם מלאכותי. האגם נפתח כעבור מספר שנים והפך לאזור דיג ושיט, ומועדון שיט הוקם ב-1978. העבודות על האגם וסביבתו הסתיימו רק בשנת 1988. מדיה וקבצים בנושא אגם קרטיי בוויקישיתוף אגם קרטיי באתר העיר קרטיי (בצרפתית)
בית היוצר

האם התכוונתם ל... בית היוצר (אקו"ם) – פרויקט קידום אמנים צעירים בתחום המוזיקה מוזיאון בית היוצר – מוזיאון (נטוש) בנוה זוהר, סמוך לעין בוקק בית היוצרים – שם הסניף של תנועת נוער בשם תנועת תרבות בית היוצר (קרמיקה) – סדנה קרמיקה ישראלית מ.ק. 91 – מכשיר קשר נייד שכונה גם "בית היוצר" יואל צבי ראטה – רב הונגרי, מחבר הספר "בית היוצר"
בית היוצר (אקו"ם)

בית היוצר הוא מיזם של אקו"ם לקידום אמנים צעירים בתחום המוזיקה בישראל מיוזמתו של יוריק בן דוד. מרכז ההופעות של בית היוצר נמצא בנמל תל אביב ומשמש להופעות, סדנאות, חזרות, כיתות אמן ויצירה מוזיקלית וספרותית מקורית. המיזם מציע לאמנים נבחרים בתחילת דרכם אולם הופעות כולל כל השירותים הנלווים (סאונד, תאורה, יחסי ציבור ושיווק), כאשר ההכנסות מן ההופעה ממכירת כרטיסים (במחירים מוזלים) מועברים כולם לאמנים, ללא דמי תיווך. לפני שנחנך האולם בנמל תל אביב (בספטמבר 2012) הופקו ההופעות באולם צוותא, בית סוקולוב ותיאטרון הסימטה. אתר האינטרנט הרשמי של בית היוצר רז שכניק, נותנים במה (אורכב 05.04.2013 בארכיון Wayback Machine) בית היוצר נפתח! (אורכב 24.12.2012 בארכיון Wayback Machine), באתר אקו"ם פסטיבל בית היוצר (אורכב 04.12.2012 בארכיון Wayback Machine) רוני אפרת‏, האם בית היוצר של אקו"ם יקל על האמנים?, באתר וואלה, 12 בספטמבר 2012
Open Sound Control

Open Sound Control (בקיצור: OSC) הוא פרוטוקול תקשורת אוניברסלי מותאם לרשתות מודרניות המאפשר העברת הודעות בין מחשבים, סינתיסייזרים ושאר התקני מולטימדיה. OSC מבטיח תקשורת אמינה, מהירה, גמישה, בעלת טווח רחוק והעברת מסרים באופן סימולטני בזמן אמת. OSC פותח במרכז למחקר CNMAT על ידי אדריאן פריד ומאת וורייאת', במטרה ליצור ממשק תקשורת פשוט בין מכשירים. מטרתו של הפרויקט הייתה לפתח משהו דומה, אך באותו הזמן גם מתקדם ונגיש יותר ממידי. היתרונות הבולטים של OSC על MIDI הם רזולוציה גבוהה יותר, אפשרות תקשורת בטווחים רחוקים יותר, סביבת מפתחים מזמינה והתבססות על ממשקים אוניברסליים (כמו ethernet ו-USB). בתשתית רשתות, OSC מבוסס על פרוטוקול (UDP) ובתשתית USB, הנתונים מועברים בפרוטוקול SLIP. בנוסף, לאור העובדה ש-OSC עובד על תשתית רשתות, ניתן לעבוד גם בתקשורת אל-חוטי Wi-Fi. סביבת קוד פתוח - איננו מוגן ברישיון. שימוש בתווים מיוחדים שפת תכנות נפוצה רזולוציה גבוהה, עד 4095 ערכים. ארגון הודעות לעבודה במקביל - תגובה בזמן אמת קיימים עשרות יישומים ל-OSC, ביניהם עיבוד קול, תמונה וודיאו בזמן אמת, כלים אינטראקטיביים ברשת, תוכנות סינטיסייזר, מגוון רחב של שפות תכנות וההתקנים. OSC, השתלב בין היתר בסביבות כמו מוזיקה במחשבים, רובוטים, וידאו, תאורה ומייצגים חזותיים. פקודות OSC כוללות תבנית כתובת, מחרוזת סוג, טיעונים ומשך. תבנית הכתובת מבוססת על נתיב הקבצים ב-UNIX או שדה url. מחרוזת סוג היא מחרוזת קצרה שמכילה את סוג הטיעונים. טיעונים מייצגים מחרוזת בינארית בגודל 4 בייטים. משך היא פונקציה אופציונלית. בארץ אין שימוש רחב לשיטה והיא כמעט ואיננה מוכרת[דרוש מקור]. השימוש בבקר ארדואינו הולך וגדל בזכות הדרך הפשוטה והזולה בה הבקר עובד[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא Open Sound Control בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Open Sound Control What is OSC?, CCRMA
מעיין כנף

מַעְיַן כָּנָף או בשמו הערבי עֵין דֵיר עַזִּיז, הוא מעיין הנובע ליד מושב כנף במדרון הצפוני של נחל כנף בדרום רמת הגולן. המעיין נקרא גם מעיין אשי לזכר רב-סמל ראשון במילואים אשר ("אשי") נוביק, שנהרג בכפר דבל שבדרום לבנון ב-9 באוגוסט 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה. המעיין נובע כקילומטר וחצי דרום-מזרחית למושב כנף ומימיו מתנקזים במורד המדרון לנחל כנף, אשר ערוצו עובר כ-500 מטרים מתחת למעיין. בעבר שימשו מי המעיין את הכפר הסורי דיר עזיז ששכן במעלה המדרון, עוד לפני כן שימש המעיין יישוב יהודי מתקופת בית שני שככל הנראה הייתה בו גם תעשיית כלי חרס. בנקודת הנביעה נבנו זוג קמרונים מעל לשלוש בריכות קטנות (בדומה לאלו המצויים באום אל-קנאטר ועין פית), אזור זה הוא כיום בשטחה של חפירה ארכאולוגית. בשנים האחרונות פותח שטח המעיין והוכשר במקום חניון לילה המתאים למטיילים. מאזור הנביעה הוצב צינור המוביל את מי המעיין לבריכה רחבה (כ-10 מטר אורך ו-5 מטר רוחב) בעלת קירות בטון, אשר מפלס המים בה מגיע עד כ-90 סנטימטר גובה. חניון זה פותח על ידי תושבי מושב כנף בסיוע עמותת "בדרכם" לזכרו של אשר נוביק שנהרג במהלך מלחמת לבנון השנייה. הדרך למעיין עוברת בפנייה לכיוון דרום לפני הכניסה למושב ונסיעה של כקילומטר וחצי לאורך כביש עפר משובש. הגישה למעיין פתוחה לציבור עם חניון מוצל ומסודר לצידו, שירותים לאורחי המקום ומקום חניה בכניסה לאתר. דובי זכאי, "תחת עץ האקליפטוס: טיול אל מעיין כנף", 13 ביוני 2008, Nrg מעריב. אודות המעיין באתר "מסלולים". מעיין כנף באתר "נלך". אודות המעיין באתר "למטייל". הרחבה ותמונות
יוריק בן דוד

יוֹריק בן דוד (נולד ב-10 בפברואר 1953) הוא זמר ומלחין ישראלי. כיהן כיו"ר אקו"ם מאז סוף שנות התשעים ומנכ"ל הארגון משנת 2000 ועד 2021. בן דוד נולד בתל אביב. בנערותו גדל בירושלים. למד בגימנסיה רחביה (סיים בשנת 1971). ב-1972 היה חבר להקת פיקוד הדרום והשתתף בתוכניתה "מדרום תיפתח הטובה". לאחר השחרור מצה"ל למד קומפוזיציה וניצוח באוניברסיטת תל אביב ועם סיום לימודיו הצטרף לחברת התקליטים סי בי אס ישראל כמפיק ומעבד מוזיקלי לשירים רבים, בהם שירי ילדים ומשירי ארץ ישראל. ב–1978 השתתף כזמר בתוכנית "ארץ טרופית יפה" במסגרת תוכנית הרדיו "דו רה ומי עוד" יחד עם מתי כספי, יהודית רביץ, קורין אלאל, צילה דגן וצמד הפרברים ושר סולו את השיר "איזה כדורגל". בשנות השבעים הנחה את תוכנית הזמר "קול ראשון" ששודרה בטלוויזיה הלימודית (הטלוויזיה החינוכית הישראלית). ב-1979 הלחין והקליט לפסקול הסרט "דיזנגוף 99" את השיר "לילה לי" שאת מילותיו כתבה תלמה אליגון, והוא היה ללהיטו הגדול ביותר. ב-1981 חיבר עם רוני בראון את השיר "תני לי את הלב", שהוקלט על ידי שימי תבורי לאלבומו "צעד חמישי". ב-1984 הפיק עם דודו אלהרר את המופע והאלבום מתתיהו ואלכסנדר של המוזיקאים מתי כספי וסשה ארגוב. ב-1986 הפיק ועיבד מוזיקלית את האלבום "למרוסיה באהבה", שכלל שירים רוסיים בתרגום עברי שהושרו בתנועות הנוער היהודיות הציוניות. בן דוד אף שר בתקליט לצד רוחמה רז, רותי בן אברהם, אופירה יוספי ודוד ד'אור. ב-2008 נכשל ניסיון שהובילו מספר חברי דירקטוריון אקו"ם בראשות יעקב רוטבליט להדיח את בן דוד בגין טענות על החלטות שגויות בעניין חלוקת הכספים לחברי האגודה, החלטות שקיבל בלי להתייעץ עימם. ב-2014 בטקס אקו"ם אמר הזמר אריאל זילבר שבן דוד מנע ממנו לקבל פרס על מפעל חיים, וטען שבן דוד מוכן לפסול אנשים על רקע דעתם הפוליטית. בחודש מרץ 2021 פרש מתפקידו באקו"ם והוחלף על ידי סמנכ"ל הארגון אסף נחום. בן דוד הצהיר עם עזיבתו את התפקיד: "עולם זכויות היוצרים והקניין הרוחני עובר מהפכה וטלטלה עם ההתפתחות המואצת של האונליין והדיגיטל. עובדה זו מעמידה אתגרים מרתקים בפני הדור החדש של מנהלים, מחוקקים ויזמים בתחומים אלה...". בנו של בן דוד הוא המוזיקאי עמוס בן דוד. יוריק בן דוד, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוריק בן דוד, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) ניר קיפניס, ‏מנכ"ל אקו"ם: "יוצרי התרבות נמחקים; צריך ערוץ שכולו מוזיקה", באתר גלובס, 11 בינואר 2014 עדי רובינשטיין, שר המוסיקה, באתר ישראל היום, 20 בפברואר 2015 עומר שומרוני, ‏מנכ"ל אקו"ם: "זה אבסורד שאמן צריך לשלם כדי להופיע", באתר גלובס, 16 בנובמבר 2015 תמר סוקניק, עכבר העיר אונליין, מנכ"ל אקו"ם יוריק בן דוד לא יפוטר, באתר הארץ, 5 במאי 2008 דברי אריאל זילבר בטקס אקו"ם באתר וואלה: http://e.walla.co.il/?w=%2F6%2F2717693 רן בוקר, " אחרי 21 שנה: מנכל אקו"ם, יוריק בן דוד, פורש מתפקידו", באתר ynet, 1 במרץ 2021
מהר"י הלוי

האם התכוונתם ל... יצחק הלוי סגל – אחיו ורבו של הט"ז, מחבר שאלות ותשובות 'מהר"י הלוי". יחיא הלוי – (ה'שע"א - ה'תנ"ו) רב ודיין בצנעא שבתימן
RJ-12

RJ-12 (קיצור של Registered Jack 12) הוא מחבר טלפוניה ששימש בעיקר ברשתות טלפוניה משרדיות וכיום כמעט לא נמצא בשימוש לאחר המעבר למרכזיות המבוססות על VoIP. כבל זה משתמש באותם מחברים כמו כבל RJ-11 וההבדל ביניהם הוא בחיבור: ב-RJ-12 מחוברים כל 6 החוטים וב-RJ-11 רק 4 חוטים מחוברים. הזוג הנוסף יכול לשמש בניתוב ברשת פרטית ולכן שימוש זה הוא רק במרכזיות של ארגונים גדולים. מכיוון שבטלפוניה רגילה אין בחיבור זה שימוש והוא עלול ליצור בעיות, לא היה מחבר זה נפוץ כמו RJ-11. הבדל בין כבל RJ-12 לכבל RJ-11 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלחנדרה בניטס

אלחנדרה בניטס (בספרדית: Alejandra Benítez; נולדה ב-7 ביולי 1980) היא סייפת עבר ונצואלית שייצגה את ארצה ב-3 אולימפיאדות. בין 2013 ל-2014 כיהנה כשרת הספורט של ונצואלה. בניטס נולדה בקראקס ב-1980. כנערה החלה להתאמן בסיף, והתמקצעה בחרב. ב-1999 זכתה באליפות העולם לנוער שנערכה בדיז'ון, ובשנת 2000 הייתה שותפה לזכייה הקבוצתית במדליית הארד באליפות העולם לנוער שנערכה בארצות הברית. בשנת 2003 זכתה במדליית הכסף במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסנטו דומינגו. שנה מאוחר יותר השתתפה באולימפיאדת אתונה (2004), אך הודחה בסיבוב הראשון. בשנת 2005 רשמה את ההישג הגבוה ביותר שלה בזירה העולמית, כשזכתה במדליית הזהב בתחרות שנערכה בהוואנה במסגרת סבב הגביע העולמי. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו ב-2007 הודחה ברבע הגמר, אך הייתה שותפה לזכייה במדליית הזהב בטורניר הקבוצתי. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שוב הודחה בסיבוב הראשון, ובאולימפיאדת לונדון (2012) הודחה בשמינית הגמר. את הישגיה המשמעותיים האחרונים בזירה הבינלאומית רשמה במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה ב-2011, אז זכתה במדליית הכסף בטורניר היחידות ובמדליית הארד בטורניר הקבוצתי. במקביל לעיסוקיה בסיף, למדה בניטס שיננות באוניברסיטה המרכזית של ונצואלה, והוסמכה בשנת 2006. בנוסף, עסקה בדוגמנות. בשנת 2012 נבחרה בניטס לאספה הלאומית של ונצואלה מטעם המפלגה הסוציאליסטית המאוחדת. באפריל 2013 מינה אותה הנשיא ניקולאס מאדורו לשרת הספורט בממשלתו, אך כבר בינואר 2014 הוחלפה בטוני אלברס במסגרת חילופי גברי נרחבים שערך מאדורו בממשלתו. בשנת 1999 פגשה בניטס את הוגו צ'אווס, שהותיר עליה רושם עז. היא תמכה בו בכמה בחירות והשתתפה בקמפיין הנשיאותי שלו. ב-22 במרץ 2013 מונתה בניטס לשרת הספורט בממשלתו של ניקולאס מדורו. היא הוחלפה על ידי הזמר ושחקן הבייסבול לשעבר טוני אלברס עם השינוי בממשלה בינואר 2014. מדיה וקבצים בנושא אלחנדרה בניטס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלחנדרה בניטס אלחנדרה בניטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלחנדרה בניטס, באתר olympedia.org אלחנדרה בניטס, באתר התאחדות הסיף הבין-לאומית שלמה פפירבלט, "חברת הממשלה העירומה של ונצואלה(הקישור אינו פעיל)", הבלוג של שלמה פפירבלט באתר הארץ, 24 באפריל 2013 Scharfenberg, Ewald (2013-04-24). "El sable más 'sexy' del chavismo". El País (בספרדית). ISSN 1134-6582. נבדק ב-2021-03-02.
אנציקלופדיה למדעי החברה

אנציקלופדיה למדעי החברה היא אנציקלופדיה בהוצאת ספריית פועלים המתמקדת בנושאים של מדעי החברה. האנציקלופדיה נכתבה בעיקר על ידי כותבים ישראליים, בעברית. האנציקלופדיה כוללת חמישה כרכים שבהם כ-3,000 ערכים מאל"ף עד ת"ו, וכרך מילואים שיצא בסוף שנת 1980. העבודה על האנציקלופדיה החלה על ידי דוד כנעני בשנת 1956 והכרך הראשון יצא בסוף שנת 1962. הכרך השני יצא בשנת 1964 והכרך השלישי יצא בשנת 1967 וזיכה את כנעני בפרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה. הכרך הרביעי יצא בשנת 1968, וכרך נוסף, חמישי ואחרון, יצא בשנת 1970. עורכי האנציקלופדיה עשו מאמץ לעדכנו כמעט עד ירידת כל כרך למכבש הדפוס. יהושע א. גלבוע, אוצר דעת בחמישה כרכים, מעריב, 15 במאי 1970 חיים נגיד, ההיסטוריה של אתמול, מעריב, 28 בנובמבר 1980 האנציקלופדיה למדעי החברה, חרות, 5 באוקטובר 1962 אנציקלופדיה למדעי החברה, כרך ב', מעריב, 15 במאי 1964 אנציקלופדיה למדעי החברה, דבר, 29 בדצמבר 1967 אנציקלופדיה למדעי החברה, דבר, 26 ביולי 1968 האנציקלופדיה למדעי החברה, דבר, 4 בספטמבר 1970
RJ-61

RJ-61 (קיצור של Registered Jack 61) הוא מחבר הדומה במבנהו למחבר RJ-48 אולם שונה במבנה הפינים שלו. הכבל משמש לחיבור טלפון רב-קווי. המחבר לא יכול לשמש למהירויות גבוהות בגלל שזוגות 3 ו-4 מחוברים ולכן לא מאפשרים שימוש בתדרים גבוהים. זאת בניגוד ל-RJ-48 שבו זוגות 3 ו-4 לא מחוברים כך שניתן להשתמש בו לחיבור T1. לכן, מחבר בתצורה זו אינו נמצא בשימוש נרחב היום שבו הטלפוניה עוברת לתקנים מהירים כמו VoIP, ADSL וכדומה. הכבל מכיל 8 חוטים בצבעים שונים. קיימות מספר צורות של סימון החוטים המוליכים. השתיים העיקריות הן הסימון הישן, שבו כל חוט היה בצבע שונה והסימון לפי קטלוג 5e או קטלוג 6 של תקן TIA-568 שאף הוא מחולק לשני תתי סימונים T568A ו-T568B. מונחים ברשת מחשבים כבל תקשורת דף מידע על RJ-61
נווה שכטר

נווה שכטר, מרכז לגסי הריטג' לתרבות יהודית, הוא מרכז יהודי רוחני יוצר בתל אביב-יפו. המרכז, השוכן במבנה ההיסטורי של קפה לורנץ, מציע לימוד וחוויה יהודית בבית מדרש, בסדנאות וסדרות, מופעי מוזיקה וכיתות אמן, חוגים למשפחה וסיורים, תוך שימת דגש על אמנות ויצירה, פילוסופיה והגות. בין היתר, מציע נווה שכטר פעילות קהילתית הפתוחה לקהל הרחב במסגרת לימוד, חגיגה וציון מועדים בסדר הזמנים העברי וכן השכרת אולמות להופעות מוזיקליות או לאירועים חברתיים ועסקיים אחרים. נווה שכטר מהווה חלק מפעילות עמותת מדרשת ירושלים, הפועלת כאגף החינוך לציבור מטעם מכון שכטר למדעי היהדות. המרכז חבר באיגוד ההתחדשות היהודית . בנווה שכטר פועל בית כנסת מסורתי (קונסרבטיבי) "נווה צדק" בהובלתו של הרב רוברטו ארביב, המכהן כמנהל החינוכי של נווה שכטר (מייסדה של מדרשת עיון). קהילת נווה שכטר מארחת ומקיימת באולם ובבית הכנסת טקסים יהודים (בני/ בנות בר מצווה, חתונות ובריתות). בנוסף מתקיימים שיעורי הכנה לבר/ בת מצווה בהנחייתו של הרב ארביב וכן נערכות תפילות מידי שישי שבת ובחגים. ערך מורחב – קפה לורנץ נווה שכטר שוכן במבנה היסטורי שנרכש בשנת 1886 על ידי משפחת לורנץ הטמפלרית (גרמנית) ממשפחה ערבית ביָפו את המקום. במקום הופעל "קפה לורנץ", ראינוע ואולם לתיאטרון ולאירועים. בשנות השלושים של המאה העשרים התקיימו בבית-הקפה כינוסים בעלי אופי גרמני לאומני. בשנת 1940 החרים הממשל המנדטורי את המתחם והסב אותו למועדון לקצינים בריטיים. בין השנים 1951–1975 שימש המתחם כבית-החייל של תל אביב-יפו לאחר שנים רבות בהן היה הבניין נטוש, הוא שוקם ב-2012 על ידי "מכון שכטר למדעי היהדות" בשיתוף קרן לגסי הריטג'. תהליך שיפוץ, שימור ושחזור המבנה בוצע על ידי משרד האדריכלים קימל אשכולות. מכון שכטר למדעי היהדות מדיה וקבצים בנושא נווה שכטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נווה שכטר מכון שכטר - האתר הרשמי נטע אחיטוב: נווה שכטר: בית הקפה המנדטורי הופך לשער היהודי של נווה צדק, 23.7.12, Xnet מיכל אורן, "בית לורנץ: רכישתו ושימורו", באתר מכון שכטר עדי שורץ, מה טובים משכנותיהם בני גרמניה, באתר הארץ, 17 בינואר 2008 אילן שחורי, הבית ברחוב שלוש: מטה המפלגה הנאצית יהפוך לבית כנסת, באתר nrg‏, 3 באוגוסט 2010
מחוזות ויסקונסין

במדינת ויסקונסין שבארצות הברית יש 72 מחוזות. יצירתם וחלוקתם נעוצה בהיסטוריית המדינה ובחבירתה לארצות הברית. עם חתימת חוזה פריז בין ארצות הברית לבין בריטניה, הועבר השטח לידי ממשלת ארצות הברית, שהקימה במקום את הטריטוריה הצפון-מערבית. השטח שעליו הוקמה מדינת ויסקונסין הפך למחוז במדינת אילינוי בשם סנט קלייר. עם הקמת מדינת אילינוי וחבירתה לאיחוד, הפכה ויסקונסין לחלק מטריטוריית מישיגן (הישות שקדמה למדינת מישיגן), וחולקה לשני מחוזות גדולים: מחוז בראון ומחוז קראופורד. עם הקמת מדינת ויסקונסין ב-29 במאי 1848, חולקה המדינה ל-28 מחוזות. במשך השנים חולקו המחוזות לפי הצורך, עם גידול האוכלוסייה ופיזורה ברחבי השטחים השונים. כיום, כאמור, מדינת ויסקונסין מחולקת ל-72 מחוזות, כשהגדול שבהם הוא מחוז מרת'ון (4,001 קמ"ר) והקטן שבהם הוא מחוז פפין (601 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז מילווקי (כ-950,000 תושבים). עיר הבירה, מדיסון, נמצאת במחוז דיין. החלוקה המחוזית של ויסקונסין מדיה וקבצים בנושא מחוזות ויסקונסין בוויקישיתוף
RJ-50

RJ-50 (קיצור של Registered Jack 50) הוא שם כללי למחבר בעל 10 פינים אשר כולם מחוברים (10P10C). המחבר אינו נפוץ אך הוא משמש בעיקר להעברת נתונים ומספר חברות משתמשות בו במוצריהן כמו חברת Digi International ו-Avocent וכן למימוש ממשק RS-485. חברת מוטורולה משתמשת במחבר בעל 10 פינים לחיבור מיקרופון למספר משדרי הרדיו. מספר מחברי 10P10C צורת חיבור לשרת Digi PortServer