הליכה על קצות האצבעות

הליכה על קצות האצבעות מתייחסת להליכת אדם על קצות אצבעות כף הרגל מבלי להטיל משקל רב על העקב או על כל חלק אחר של כף הרגל. מונח זה כולל גם הליכה שמתבצעת ללא מגע של כף הרגל כולה ברצפה. הליכה על קצות האצבעות שכיחה אצל פעוטות, אך בדרך כלל עוברת בבגרות עם אימוץ דפוס הליכה טיפוסי של עקב-אצבעות. אם התופעה ממשיכה אחרי גיל שלוש, או שקיימת בעיה בהצמדת העקבים לקרקע, נדרשת הערכה של רופא המנוסה בהערכת הליכה של ילדים. הליכה כדרך קבע על קצות האצבעות יכולה להיגרם ממספר מצבים בריאותיים. סיבות אפשריות להליכה על קצות האצבעות כוללות גיד אכילס קצר מולד, או מחלות שרירים גנטיות כגון ניוון שרירים על שם דושן. כמו כן, הליכה על קצות האצבעות עשויה להיגרם כתוצאה ממחסום עצם הממוקם בקרסול ומונע מהקרסול לנוע. המצב עשוי להיגרם כשארית של טראומה או של דלקת פרקים. הליכה לא סימטרית על קצות האצבעות עשויה להיגרם בגלל רגליים שאינן סימטריות באורכן. סיבה נוספת להליכה על קצות האצבעות עשויה להיות טונוס שרירים גבוה בגפיים, כתוצאה משיתוק מוחין. הליכה מתמשכת על קצות האצבעות אצל ילדים זוהתה כסימן מוקדם אפשרי של אוטיזם. ישנם אוטיסטים שמשתמשים בהליכה על קצות האצבעות כאמצעי חשחוש. פעמים רבות ההליכה על קצות האצבעות נגרמת כתוצאה מבעיה בוויסות החושי, האופייניות בין היתר לאוטיזם. כאשר אין סיבה רפואית מאובחנת להליכת על קצות האצבעות, רופאים יתייחסו אליה בדרך כלל כ"אידיופתית" - מונח המציין שאין סיבה מזוהה לתופעה. הליכה כזו מוגדרת כאידיופתית רק לאחר שלא נמצאה סיבה אחרת להתרחשותה. הליכה אידיופתית על קצות האצבעות היא תמיד דו צדדית ואין לה סיבה אורתופדית או נוירולוגית. הליכה כזו מאובחנת כאידיופתית אם היא ממשיכה גם לאחר גיל שלוש. במצב זה, הילד מסוגל ללכת בהליכת העקב-בוהן הרגילה, אך מעדיף ללכת על קצות האצבעות. על מנת שההליכה תיחשב כאידיופתית, ההיסטוריה הרפואית של הילד צריכה להיות נקייה מבעיות נוירולוגיות, אורתופדיות או נוירו-פסיכיאטריות, וגם מהפרעות הליכה אחרות. על פי הערכה שנעשתה, ל-5% מהילדים הבריאים אין סיבה רפואית נראית לעין שגורמת להליכה על קצות האצבעות, וההליכה שלהם מוגדרת כאידיופתית. הליכה אידיופתית על קצות האצבעות נצפתה יותר אצל בנים מאשר אצל בנות. ישנו מחקר שעסק בהיסטוריה משפחתית של הליכה על קצות האצבעות, ומצא שהתופעה היא לעיתים משפחתית - כך שבאותה משפחה ישנם מספר אנשים שהולכים על קצות האצבעות ללא סיבה רפואית מובחנת (הליכת בהונות אידיופתית). ייתכן שקיים קשר גנטי שגורם להליכה אידיופתית. נקבעו שני סיווגים של הליכה אידיופתית על קצות האצבעות. סיווג אלוורז מזהה את חומרת ההליכה של הבהונות בהתבסס על תנועות הקרסול. סיווג פומרינו מזהה את ההליכה על פי המאפיינים הספציפיים של האדם, וקובע חלוקה לשלושה סוגים שונים על סמך הסימנים המוצגים. ישנם אנשי מקצוע רבים בתחום הבריאות שמוכשרים לאבחנה ולטיפול בהליכה על קצות האצבעות - רופאי משפחה, נוירולוגים, אורתופדים, רופאי ילדים, פיזיותרפיסטים ופודיאטרים. הטיפול יקבע בהתאם למצב ולגורמים לו. כאשר קיימת הליכה אידיופתית בילדים צעירים, הרופאים עשויים להעדיף לעקוב אחרי התופעה ולהמתין בלי נקיטת פעולה, מכיוון שהילד עשוי פשוט להחליף את ההליכה בהליכה רגילה עם הזמן. ישנם טיפולים המתמקדים בניסיון לשנות את ההליכה לטווח הארוך. טיפולים רבים מתמקדים בהפחתת טונוס שרירי השוק, שלעיתים הוא הגורם להליכה על הבהונות. טיפולים נפוצים להליכת אצבעות אידיופתית כוללים: שימוש בסד במהלך היום או הלילה או שניהם. הסד נועד להגביל את יכולתו של הילד ללכת על בהונותיו, ועשוי למתוח שרירים וגידים בחלק האחורי של הרגל. גיבוס סדרתי המוחלף מדי שבוע כדי לקבע את הרגל בצורה הדרושה בכל פעם. הרגל מגובסת כששריר השוק מתוח. לעיתים הגיבוס מוחלף פעם בשניים או שלושה שבועות, ולא בכל שבוע. ניתן להשתמש בטיפול בוטוקס כדי לטפל בספסטיות של שרירי השוק על מנת להפחית את טונוס השרירים. הבוטוקס עשוי לשמש כטיפול בנוסף לסד. במקרים של גיד אכילס קצר, אם האמצעים שאינם כוללים ניתוח לא עוזרים בשינוי ההליכה לאחר כ-12–24 חודשים, קיימת אפשרות להארכה כירורגית של הגיד. הניתוח נעשה בדרך כלל בהרדמה מלאה, ולא כולל אשפוז. לאחר הניתוח, בדרך כלל צריך לגבס את הרגל מתחת לברך למשך שישה שבועות, ולאחר מכן להשתמש בסד כדי להגן על הגיד, במשך מספר חודשים. במקרים של הליכה על קצות האצבעות כתוצאה ממצב רפואי, ייתכן שיהיה צורך בפתרון הבעיה הגורמת להליכה על קצות האצבעות, ולא בניסיון למנוע את תופעת ההליכה עצמה. כל טיפול צריך להתבצע תוך התייעצות עם רופא המומחה בתחום. מדיה וקבצים בנושא הליכה על קצות האצבעות בוויקישיתוף A Kuijk, R Kosters, M Vugts, A Geurts, Treatment for idiopathic toe walking: A systematic review of the literature, Journal of Rehabilitation Medicine 46, 2014, עמ' 945–957 doi: 10.2340/16501977-1881 Marybeth Barkocy, Jodi Schilz, Sandra Heimerl, Madeleine Chee, The Effectiveness of Serial Casting and Ankle Foot Orthoses in Treating Toe Walking in Children With Autism Spectrum Disorder, Pediatric Physical Therapy 33, אפריל 2021, עמ' 83–90 doi: 10.1097/PEP.0000000000000784 Toe walking - Symptoms and causes, Mayo Clinic (באנגלית) הליכה על קצות האצבעות בקרב ילדים- מתי לשים לב ולהיבדק | beWell איכילוב, באתר הליכה על קצות האצבעות בקרב ילדים Ryan Krochak, Toe Walking: Practice Essentials, Anatomy, Pathophysiology, 16 בפברואר 2022 Equinus of the Foot or Ankle, Podiatrist in Austin, Georgetown, Lakeway, Round Rock, Taylor, Texas, Why My Foot Hurts, web.archive.org, ‏8 בדצמבר 2013 הליכת בהונות בילדים, באתר העמותה הישראלית להתפתחות הילד ושיקומו Daniel H. Geschwind, Advances in Autism, Annual Review of Medicine 60, 2009-02-01, עמ' 367–380 doi: 10.1146/annurev.med.60.053107.121225 Maya Shetreat-Klein, Shlomo Shinnar, Isabelle Rapin, Abnormalities of joint mobility and gait in children with autism spectrum disorders, Brain and Development 36, 2014-02-01, עמ' 91–96 doi: 10.1016/j.braindev.2012.02.005 Hsinchen Daniel Fanchiang, Mark Daniel Geil, Jianhua Wu, Toyin Ajisafe, The Effects of Walking Surface on the Gait Pattern of Children With Idiopathic Toe Walking, Journal of Child Neurology 31, 2016-06, עמ' 858–863 doi: 10.1177/0883073815624760 Cylie M. Williams, Paul Tinley, Michael Curtin, Suzanne Wakefield, Is Idiopathic Toe Walking Really Idiopathic? The Motor Skills and Sensory Processing Abilities Associated With Idiopathic Toe Walking Gait, Journal of Child Neurology 29, 2014-01, עמ' 71–78 doi: 10.1177/0883073812470001 Babb A, Carlson WO (2008). "Idiopathic toe-walking". South Dakota Medicine. 61 (2): 53, 55–7. PMID 18432151. Cylie M. Williams, Paul Tinley, Michael Curtin, The Toe Walking Tool: A novel method for assessing idiopathic toe walking children, Gait & Posture 32, 2010-10, עמ' 508–511 doi: 10.1016/j.gaitpost.2010.07.011 Debra A Sala, Lisa H Shulman, Rose F Kennedy, Alfred D Grant, Idiopathic toe-walking: a review, Developmental Medicine & Child Neurology 41, 1999-12, עמ' 846–848 doi: 10.1017/S0012162299001681 S. J. Stricker, J. C. Angulo, Idiopathic toe walking: a comparison of treatment methods, Journal of Pediatric Orthopedics 18, 1998-05, עמ' 289–293 Pähr Engström, Kristina Tedroff, The Prevalence and Course of Idiopathic Toe-Walking in 5-Year-Old Children, Pediatrics 130, 2012-08-01, עמ' 279–284 doi: 10.1542/peds.2012-0225 David Pomarino, Juliana Ramírez Llamas, Andrea Pomarino, Idiopathic Toe Walking: Family Predisposition and Gender Distribution, Foot & Ankle Specialist 9, 2016-10, עמ' 417–422 doi: 10.1177/1938640016656780 Christine Alvarez, Mary De Vera, Richard Beauchamp, Valerie Ward, Classification of idiopathic toe walking based on gait analysis: Development and application of the ITW severity classification, Gait & Posture 26, 2007-09, עמ' 428–435 doi: 10.1016/j.gaitpost.2006.10.011 David Pomarino, Juliana Ramírez Llamas, Stephan Martin, Andrea Pomarino, Literature Review of Idiopathic Toe Walking: Etiology, Prevalence, Classification, and Treatment, Foot & Ankle Specialist 10, 2017-08, עמ' 337–342 doi: 10.1177/1938640016687370 Orthoseek | Orthopedic Topics | Toe walking, web.archive.org, ‏19 בספטנבר 2007 Antoni J Caserta, Verity Pacey, Michael C Fahey, Kelly Gray, Interventions for idiopathic toe walking, Cochrane Database of Systematic Reviews, 6 באוקטובר 2019 doi: 10.1002/14651858.CD012363.pub2 https://www.orthoinfo.org/en/diseases--conditions/toe-walking/, www.orthoinfo.org Toe Walking, www.hopkinsmedicine.org, ‏8 באוגוסט 2021 (באנגלית) Christopher F. O'Brien, Treatment of spasticity with botulinum toxin, The Clinical Journal of Pain 18, 2002-11, עמ' S182–190 doi: 10.1097/00002508-200211001-00011 Achilles Tendon Lengthening (Surgery) | Pediatric Foot & Ankle, ‏29 באוקטובר 2019 (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.