laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ולדימיר קומארוב

ולדימיר מיכאילוביץ' קוֹמָארוֹב (ברוסית: Владимир Михайлович Комаров; ‏ 16 במרץ 1927, מוסקבה – 24 באפריל 1967, מחוז אורנבורג) היה קוסמונאוט סובייטי. קומארוב היה הקוסמונאוט הסובייטי הראשון שטס לחלל יותר מפעם אחת, והאדם הראשון שנספה בטיסה לחלל, בחללית סויוז 1. קומארוב נולד וגדל במוסקבה. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד טייס. בשנת 1949 בהיותו חייל בחיל האוויר של ברית המועצות הוא קיבל הסמכה כטייס קרב. קומארוב שירת ביחידות שונות של החיל. בשנת 1959 הוא סיים לימודים באקדמיה של חיל האוויר ומאז עסק בבדיקות ציוד חדיש. קומארוב נבחר לשמש כקוסמונאוט בשנת 1960, בצוות הקוסמונאוטים הראשון. הוא היה טייס הגיבוי של פאבל פופוביץ' לטיסת החללית ווסטוק 4. טיסתו הראשונה של קומארוב בפועל הייתה בווסחוד 1 (ביחד עם קונסטנטין פאוקטיסטוב ובוריס יגורוב). הוא היה מפקד צוות של טיסה ראשונה בה היה יותר מקוסמונאוט בודד. הם נחתו בהצלחה לאחר טיסה של כ-24 שעות. קומארוב היה טייס בחללית סויוז 1 ששוגרה באפריל 1967. בהתאם לתוכנית המקורית, היה מתכנן שיגור חללית נוספת עם 3 אנשים. הם היו צריכים להתחבר בחלל ו2 אנשי צוות היו אמורים לעבור לחללית "סויוז 1". לאור בעיות טכניות שהתגלו בחללית לאחר השיגור, בוטל שיגור נוסף וקוצרה תוכנית הטיסה של "סויוז 1". קומארוב קיבל הנחיה להתחיל בהכנות לנחיתה. זמן קצר לפני הפגיעה בקרקע, אמר אלכסיי קוסיגין לקומארוב כי מדינתו גאה בו. תשובתו של קומארוב, שנקלטה על ידי תחנת האזנה של ה־NSA ‏, לא הייתה ברורה, אם כי שמועות גורסות כי קומארוב נהרג בעודו מקלל את מתכנני החללית ובקרי הטיסה. הקלטה של דברי קומארוב שנקלטה על ידי תחנת מעקב מערב גרמנית, יחד עם נתוני מעקב נוספים מהקפותיה האחרונות של החללית, נשלחה לברית המועצות. אפרו של קומארוב נטמן בבית הקברות של חומת הקרמלין. משימתו האחרונה של ניל ארמסטרונג על הירח הייתה להשאיר חבילה של חפצי זיכרון לזכר קומארוב, יורי גגארין, והאסטרונאוטים שנספו באפולו 1 – וירג'יל גריסום, אדוארד וייט ורוג'ר צ'אפי. האסטרואיד 1836 קומארוב, שנתגלה בשנת 1971, נקרא על שמו, וכן מכתש בירח. הדיפלומה על שם קומארוב היא פרס הקרוי על שמו, המוענק על ידי הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה. מועדון הרקטות האסטרונאוטי בליובליאנה נושא את שמו מאז 1969. מדיה וקבצים בנושא ולדימיר קומארוב בוויקישיתוף קומארוב – ביוגרפיה ב־Encyclopedia Astronautica איתי נבו, ההרוג הראשון בטיסת חלל, במדור "היום לפני במדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 24 באפריל 2018 וידאו על ולדימיר קומארוב ב-Check123 - Video Encyclopedia [1] ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס (ברוסית) ביוגרפיה מפורטת (ברוסית) ולדימיר קומארוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ולדימיר קומארוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) NSA intercepts from Instanbul, באתר "Sven's Space Place" (באנגלית) Soyuz 1, באתר "Encyclopedia Astronautica" (באנגלית)
לואי ז'ורדאן

לואי ז'ורדאן (בצרפתית: Louis Jourdan; ‏19 ביוני 1921 – 14 בפברואר 2015) היה שחקן קולנוע צרפתי. הוא נודע בשל תפקידיו במספר סרטים הוליוודיים בכללם "משפט פאראדין" (1947), "מכתב מאישה אלמונית" (1948), "ז'יז'י" (1958), "כל חלומותי" (1959) ו"אוקטופוסי" (1983). לואי ז'ורדאן נולד בשם לואי ז'אנדר (Louis Gendre) במרסיי, צרפת, בנם של איבון (שמה לפני הנישואים היה ז'ורדאן) ושל אנרי ז'אנדר (Gendre), בעל בית מלון. הוא למד בצרפת, טורקיה ובריטניה, והתלמד כשחקן ב- École Dramatique, הופעת הבכורה שלו בסרט הייתה ב-1939. אחרי הכיבוש הגרמני של צרפת במלחמת העולם השנייה, הוא המשיך לשחק בסרטים אבל לאחר שסירב להשתתף בסרטי התעמולה הנאצים, הוא הצטרף לתנועת ההתנגדות הצרפתית; אביו נעצר בידי הגסטאפו. אחרי שבעלות הברית שחררו את צרפת ב-1944, נשא ז'ורדאן את ברת' פרדריק לאשה (Berthe Frederique), ממנה נולד לו בן. ב-1947 נענה ז'ורדאן להצעה להופיע בסרטו של אלפרד היצ'קוק "משפט פאראדין", בכיכובו של גרגורי פק. בהוליווד הוא התיידד עם מספר כוכבים ונהג לשחק עמם קרוקט. לאחר שכיכב במספר סרטים אמריקאים, הידועים שבהם הדרמה הרומנטית שלוש מטבעות במזרקה (1954), ו"הברבור" לצד גרייס קלי (1956). הוא הופיע לראשונה בברודוויי בגלמו את התפקיד הראשי בדרמה The Immoralist של בילי רוז. הוא שב לברודוויי למשך זמן קצר ב-1955 ובאותה שנה הופיע לראשונה בטלוויזיה בארצות הברית כמפקח בומון (The Immoralist) בסדרה Paris Precinct. ב-1959 שיחק בסרט כל חלומותי וב-1960 שיחק בסרט קאן-קאן לצידה של שירלי מקלין. ב-1963 שיחק לצדה של אליזבת טיילור בסרט "אנשים חשובים ביותר". בשנים שלאחר מכן, ז'ורדאן הופיע גם בטלוויזיה, למשל בסרט הרוזן דרקולה (1977) של ה-BBC ובפרק Murder Under Glass בסדרה קולומבו. אחרי כן הוא גילם את אנטון ארקיין (Anton Arcane) בסרט "היצור מן הביצה" בשנת 1982 ובסרט ההמשך "שובו של היצור מן הביצה" בשנת 1989. במהלך שנות השבעים הוא דיבב אלבומים על פי ספרי מסיפורי המלך בבר אותם הפיצה חברת Caedmon Audio. בשנת 1983 הוא לוהק לתפקיד קאמאל קאהן, האיש הרע בסרט אוקטופוסי מסדרת סרטי ג'יימס בונד. ב-1984, הוא שיחק בתפקיד פייר דה קוברטן בסדרת הטלוויזיה The First Olympics: Athens 1896 שעסקה באולימפיאדת אתונה (1896). ביולי 2010 זכה לעיטור לגיון הכבוד. הוא לווה לטקס שבצרפת על ידי ידידיו סידני פואטייה וקירק דגלאס. בנו היחיד של ז'ורדאן, לואיס הנרי ז'ורדאן, מת בעקבות לקיחת מנת יתר של סמים בשנת 1981 ונקבר ב-Westwood Village Memorial Park Cemetery בלוס אנג'לס, קליפורניה. לז'ורדאן יש שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד, שנמצאים בשדרת הוליווד 6153 ו-6445. הוא פרש ממשחק וחי לאחר מכן עם אשתו ברת' פרדריק קויק ז'ורדאן באזור לוס אנג'לס. נפטר בפברואר 2015 בביתו בבוורלי הילס שבלוס אנג'לס. מדיה וקבצים בנושא לואי ז'ורדאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לואי ז'ורדאן לואי ז'ורדאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לואי ז'ורדאן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי לואי ז'ורדאן, באתר AllMovie (באנגלית) לואי ז'ורדאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לואי ז'ורדאן, באתר AllMusic (באנגלית) לואי ז'ורדאן, באתר MusicBrainz (באנגלית) לואי ז'ורדאן, באתר Discogs (באנגלית) לואי ז'ורדאן במסד הנתונים IBDB (באנגלית) אורי קליין, פרידה מלואי ז'ורדן — שחקן אירופי בלב הוליווד הקלאסית, באתר הארץ, 17 בפברואר 2015 לואי ז'ורדאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Louis Jourdan Biography (1920-) Louis Jourdan Biography - Yahoo! Movies
ג'קפוט

ג'קפוט (באנגלית: Jackpot) היא עיירה במחוז אלקו במדינת נבדה, ארצות הברית. בעיר 1,416 תושבים נכון לשנת 2005. העיירה ממוקמת כ-1.6 ק"מ מגבול נבדה-איידהו ומשמשת אתר תיירות הימורים, בעיקר לתושבי מדינות שכנות. העיר הוקמה בעקבות איסור על הימורים במדינת איידהו אשר נקבע בשנת 1954. האיסור גרם למעבר בתי קזינו מאיידהו לנבדה. בגלל קשרים כלכליים הדוקים עם מדינת איידהו, אזור הזמן בג'קפוט שונה מבשאר מדינת נבדה וזהה לזה באיידהו. העיר גם משמשת אתר תיירות לחובבי גולף. מדיה וקבצים בנושא ג'קפוט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורנית שוורץ

אורנית שוורץ (נולדה ב-21 ביוני 1979 בישראל) היא כדורסלנית עבר ישראלית, ששיחקה בעמדת הסמול פורוורד. שוורץ החלה את דרכה במחלקת הילדות של אליצור מכבי נתניה. ומשם המשיכה לנבחרת הכדורסל של תיכון אוסטרובסקי רעננה. ולקבוצת הבוגרות של מכבי רעננה שיחקה באליצור רמלה (שם זכתה באליפות). ושיחקה שנתיים בארצות הברית במכללת ויליאם ומארי. בתחילת עונת 2003/04 היא ניסתה את מזלה בליגה האיטלקית בקבוצת פירולו סיציליה, אבל אחרי כמה מחזורים חזרה לישראל וחתמה בקבוצת מכבי רמת חן. היא שיחקה שנתיים באנדה רמת השרון וזכתה בשני גביעים. שוורץ קלעה 6.3 נק' והוסיפה 2.8 ריב' ב-25.2 דקות למשחק בעונת 07/08, שהייתה השנייה ברציפות שלה בבנות השרון. בעונת 2008/09 שיחקה באליצור מכבי נתניה. בחודש יולי 2009 חתמה בקבוצת מכבי אשדוד. ובנוסף לכך, מונתה למנהלת בית ספר לכדורסל של האגודה. בעונת 2010/2011 שיחקה שוורץ באליצור רמלה, עמה זכתה בטרבל היסטורי בגביע המדינה אחרי שניצחה את מכבי רמת חן אליפות המדינה לאחר שניצחה את מכבי אשדוד ובגביע היורוקאפ לאחר ניצחון על אראס הצרפתית. בחודש אוגוסט 2011 הודיעה שוורץ על פרישה ממשחק פעיל, עקב כאבי גב טורדניים בחמש שנים שלפני הפרישה. אורנית שוורץ השתייכה לסגל נבחרת ישראל משנת 2000. בשורותיה אף שימשה כקפטנית. רגע השיא שלה במדים הלאומיים הוא משחק הניצחון מול נבחרת גרמניה, בו קלעה 36 נקודות. בסך הכל 73 משחקים (6.6 נקודות למשחק). 485 נקודות (מקום 13 בכל הזמנים). פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א אריה ליבנת, יורוקאפ, אורנית שוורץ: "השנה אני מפנטזת רק על גמרים", באתר הארץ, 24 בפברואר 2011 רענן וייס, אורנית שוורץ מצטרפת לאליצור רמלה, באתר ynet, 1 ביולי 2010 אורנית שוורץ(הקישור אינו פעיל), באתר one אלי לוי, במכבי אשדוד בונים על הניסיון של אורנית שוורץ, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 12 ביולי 2009 אשר אלדר, אורנית שוורץ: "הנערות של מכבי אשדוד נתנו לי אנרגיה לשחק כדור סל באשדוד", local אשדוד, 3 בספטמבר 2009 מיכל גרונדלנד, ‏אורנית שוורץ: אני סוגרת מעגל, באתר ONE‏, 2 ביוני 2008 איתי שנקמן, נשים: אורנית שוורץ חתמה בפירולו האיטלקית, באתר ynet, 6 ביולי 2003 רענן וייס, אורנית שוורץ: "החלום הגדול - לפרוש עם טריפל", באתר ynet, 23 במרץ 2011 - ראיון מצולם
אדולפו סוארס

אדולפו סוארס גונסלס (בספרדית: Adolfo Suárez González;‏ 25 בספטמבר 1932 – 23 במרץ 2014) היה ראש ממשלת ספרד הראשון שנבחר בצורה דמוקרטית לאחר שלטון הדיקטטורה של פרנסיסקו פרנקו, והיווה דמות מפתח במעבר של ספרד משלטון דיקטטורי לדמוקרטי. כיהן כראש ממשלת ספרד בין השנים 1976–1981. אדולפו סוארס החל את לימודי המשפטים שלו בגיל 16 באוניברסיטת סלמנקה, וקיבל את התואר בגיל 21. סוארס היה מזכ"ל התנועה הלאומית (Movimiento Nacional), גוף ששימש כמפלגה היחידה במשך 38 שנה, לכל אורך שנות שלטונו של פרנקו וכשנה לאחר מותו ב-1975. סוארס מונה לראש ממשלת ספרד ה-138 על ידי מלך ספרד חואן קרלוס ב-4 ביולי 1976, למרות התנגדות אנשי המרכז והשמאל, שציינו את עברו בממשל פרנקו. ב-1976 הפתיע סוארס רבים ממתנגדיו בעשיית רפורמה פוליטית כצעד ראשון במעבר לדמוקרטיה (La Transición). ב-1977 הוביל סוארס את איחוד המרכז הדמוקרטי (Unión de Centro Democrático) לניצחון בבחירות החופשיות הראשונות בספרד ב-41 שנים והיה לראש הממשלה הנבחר הראשון בתקופה שלאחר שלטון פרנקו. בבחירות 1979 ניצחה הקואליציה של סוארס. ב-25 בינואר 1981 התפטר סוארס מתפקידו כראש ממשלה. ב-1982 הקים סוארס מפלגה חדשה, המרכז הדמוקרטי והחברתי (Centro Democrático y Social), שמעולם לא זכתה להצלחה כפי שזכתה מפלגת האיחוד המרכז דמוקרטי. ב-1991 פרש סוארס מן החיים הפוליטיים מסיבות אישיות. בהוקרה על תרומתו האישית לדמוקרטיה הספרדית זכה סוארס בספטמבר 1996 בפרס נסיך אסטוריאס. אשתו של סוארס, מריה דל אמפארו אילאנה אלורטגווי, נפטרה ממחלת הסרטן ב-17 במאי 2001. בתם מריה דל אמפארו סוארס אילאנה (נולדה ב-1962) נפטרה ב-7 במרץ 2004 גם כן מסרטן. בתם מריה סונסולס סוארס אילאנה (נולדה ב-(1967) היא מגישת חדשות, ובנם אדולפו סוארס אילאנה (נולד ב-1964) הוא פוליטיקאי ועורך דין. לזוג נולדו שני ילדים נוספים: לאורה וחאבייר. ב-31 במאי 2005 הודיע בנו של סוארס לטלוויזיה הספרדית כי אביו סובל ממחלת אלצהיימר, וב-23 במרץ 2014 מת סוארס במדריד. שלמה בן-עמי, ספרד בין דיקטטורה לדמוקרטיה, הוצאת עם עובד, 1977 מדיה וקבצים בנושא אדולפו סוארס בוויקישיתוף אדולפו סוארס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אדולפו סוארס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמובר

סמובר (ברוסית: Самовар, מילולית "מחמם עצמו") הוא כלי מתכת רוסי ומזרח אירופאי המשמש להרתחת מים. הסמובר לרוב כולל שפופרת חימום המוסקת על ידי פחמים, אם כי סמוברים מודרניים משתמשים בחשמל, וברז ממנו נמזגים המים הרותחים. הסמובר מזוהה עם תרבות התה הרוסית, ולסמוברים רבים יש תוספת בצורת טבעת מסביב לארובה המשמשת להנחת קומקום התה לחימום בזמן חימום המים. מאז המצאת הקומקום החשמלי ירדה קרנו של הסמובר, וכיום נדיר לראות אותו בשימוש. סמובר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היפוקמפוס (יצור מיתולוגי)

היפוקמפוס (יוונית: ἱπποκαμπος;‏ ἵππος – "סוס", κάμπος – "מפלצת") או היפוקמפ הוא חיה מיתולוגית שפלג גופה העליון כשל סוס ופלג גופה התחתון כשל דג גדול, ולעיתים היה מכונף. נקראת גם סוס-ים. מופיעה במיתולוגיה היוונית, הפיניקית והאטרוסקית. אצל הומרוס פוסידון, אל הים היווני, מתואר כרוכב על גבי היפוקמפוס במרחבי האוקיינוס. בדימויים באמנות ההלניסטית והרומית הוא מתואר דווקא כנוסע במרכבה הרתומה לשני היפוקמפוסים. אצל הפיניקים מופיע היצור על מטבעות, למשל כהיפוקמפוס מכונף עליו רוכב מלקרת בדמות מלך פרס. בתרבות האטרוסקית ההיפוקמפוס מוצג לעיתים כבעל כנפיים. מדיה וקבצים בנושא היפוקמפוס (יצור מיתולוגי) בוויקישיתוף אריה קינדלר, מיטבעת צור, המקור העיקרי בימי־קדם של מטבעות־כסף בארץ־ישראל, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה ח', 1967, עמ' 319, 321 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזיקת דאנס אינטליגנטית

מוזיקת דאנס אינטליגנטית (באנגלית: Intelligent Dance Music; בראשי תיבות: IDM) הוא תת-סגנון של מוזיקה אלקטרונית המאופיין על צלילים אשר אינם אופייניים למוזיקה אלקטרונית, מקצבים שבורים ומורכבים וצליל מחוספס וקשה. המוזיקאים המובילים בתחום הם ריצ'רד די ג'יימס הידוע גם בתור אפקס טווין (Aphex Twin), סקוורפושר (Squarepusher), אוטֵקר (Autechre) ומיוזיק (µ-Ziq) וחברת התקליטורים המובילה בתחום היא ווארפ (Warp). המושג IDM נבע לראשונה בשנת 1993 ברשימת תפוצת דואר אלקטרוני, שנועדה לדון בחברת התקליטים רפלקס (Rephlex Records), עם השנים המושג הושרש בקרב הקהילה ונהיה פופולרי מסביב לעולם. למעשה, IDM הוא לא ז'אנר מוזיקלי בפני עצמו, אלא מעין מושג כללי למגוון רחב של ז'אנרים – כמו דראם נ' בייס, אמביינט, האוס, היפ הופ ואפילו ג'אז. במהלך שנות התשעים, המושג IDM הצטמצם לסגנון יותר ספציפי של מוזיקה, בעיקר מוזיקה ניסיונית (אקספירמנטלית) שהופקה על ידי חברת התקליטים WARP ועל ידי אומנים כמו Polygon Window, Autech, LFO, B12, Seefeel ו-Black Dog Productions. רוב האומנים מקורם בבריטניה, אך עם לקראת סוף שנות התשעים שוב התרחבה הקהילה ומספר האומנים בזרם ה-IDM הלך וגדל. השפעת ה-IDM החלה לתת את אותותיה בארצות הברית בתחילת שנות האלפיים, כאשר לייבלים עצמאיים ומסחריים (במיוחד במיאמי ושיקגו) החלו להתמקצע ולעסוק במיוחד בסגנון ה-IDM ומוזיקה אלקטרונית אקספרימנטלית באופן כללי. מתוך קהילת ה-IDM, פותחה תוכנת שיתוף הקבצים סולסיק. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. טכנו Soulseek מדיה וקבצים בנושא מוזיקת דאנס אינטליגנטית בוויקישיתוף IDM-L – רשימת תפוצה ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האצטדיון העירוני בפוזנן

האצטדיון העירוני (בפולנית: Stadion Miejski) הוא אצטדיון רב-תכליתי בפוזנן, פולין. האצטדיון משמש בעיקר למשחקי כדורגל והוא מגרשה הביתי של קבוצת לך פוזנן. בניית האצטדיון החלה ב-1968 והסתיימה ב-1980 ותכולתו 18,200 צופים. במשחק הבכורה שנערך ב-23 באוגוסט 1980, נפרדו לך פוזנן ומוטור לובלין בשוויון 1:1. בשנת 1986 הוקמו עמודי התאורה המזוהים עם האצטדיון יותר מכל אלמנט אדריכלי אחר. בשלב מאוחר יותר הותקן באצטדיון לוח תוצאות אלקטרוני, ובתחילת שנות התשעים הוסבו כל היציעים ליציעי ישיבה בלבד והותקנו מושבי פלסטיק חדשים. במהלך השנים האצטדיון אירח כ-30 משחקים של לך פוזנן במסגרות אירופיות שונות ובהן שלבים שונים של ליגת האלופות, גביע אופ"א, גביע המחזיקות וגביע האינטרטוטו. בין היתר, בתחילת שנות התשעים אירחה פוזנן באצטדיון את קבוצות בני יהודה, מכבי חיפה ובית"ר ירושלים הישראליות. בנוסף, האצטדיון אירח לעיתים משחקים בינלאומיים של נבחרת פולין, אך מאז שנת 2004 הועדפו על פניו אצטדיונים אחרים ולא נערכו בו משחקים בינלאומיים במסגרת רשמית. בשנת 2002 הוחלט על שיפוץ נרחב של האצטדיון, בעקבות קפיצה חדה בכמות הצופים במשחקי לך פוזנן. השיפוץ החל בשנת 2003 ועד שנת 2006 הושלמה בנייתו של יציע רביעי הכולל גג. בהמשך עבר האצטדיון שיפוץ נוסף לקראת יורו 2012, במסגרתו קורו יתר היציעים ותכולת האצטדיון גדלה ל-45,000 מושבים. אודות האצטדיון באתר הרשמי של מועדון לך פוזנן. (באנגלית) הדמיה של האצטדיון לאחר השיפוץ. (בפולנית) גלריית תמונות מתעדכנת של תהליך השיפוץ. (בפולנית)
אליוט מ' בור

אליוט מ' בור (באנגלית: Elliot M. Bour נולד ב-20 במרץ 1969 בפילדלפיה, פנסילבניה) הוא במאי קולנוע, טלוויזיה ופרסומות אמריקאי. בור החל את דרכו כאנימטור בחברת וולט דיסני בשנת 1991, עבור הסרט זוכה פרס אוסקר "היפה והחיה". תפקידו הראשון כבמאי היה בסדרת הפעולה המצוירת "ספיי גרוב" (Spy Groove) ששודרה בערוץ המוזיקה MTV בשנת 2000. במקביל לעבודתו בקולנוע ביים בור פרסומות רבות בעלות פרופיל גבוה למותגים מובילים בארצות הברית, חלקן היו הפרסומות המונפשות הראשונות לחברות אלו. ספיי גרוב (2000) פו הדוב: אביב של רו (2004) פו הדוב והסיפור של פיל נפיל (2005) הקיסר נפל על הראש 2 (2005) הקטר הכחול שיכול (2011) טינקרבל: תחרות אפייה (2013) אלנה מאוולור (2016) היפה והחיה (סרט, 1991) (1991) אלאדין (1992) Trail Mix-Up‏ (1993) מלך האריות (1994) פוקהונטס (1995) מולאן (1998) אליוט מ' בור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליוט מ' בור, באתר AllMovie (באנגלית) אליוט מ' בור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
נסיכות אכאיה

נסיכות אכאיה (יוונית Πριγκιπάτον Αχαϊας; צרפתית Principauté d'Achaïe), או נסיכות מוראה, הייתה נסיכות שהשתרעה בשיאה על-פני כל שטחו של חצי האי פלופונסוס בדרומה של יוון. הנסיכות הייתה אחת משלוש ישויות וסאליות של האימפריה הלטינית, שקמו על חורבותיה של האימפריה הביזנטית, לאחר מסע הצלב הרביעי ב-1204. הנסיכות נוסדה בשנת 1205 ובשנת 1212 השתרעה על פני כל שטחו של הפלופונסוס, למעט העיר מונמבסיה שנכבשה בשנת 1248. הנסיכות הגיעה לשיאה בתקופתו של גיום השני וילאהרדואין, ששלט בה החל ב-1246 ועד מותו ב-1278. ב-1249, הקים גיוס השני את מצודת מיסטרס הסמוכה לספרטה, וקבע בה את בירתו. עשר שנים לאחר מכן, בסתיו 1259, הובסה הנסיכות על ידי הביזנטים, וגיום השני נשבה. תמורת חירותו והמשך קיומה של הנסיכות, הוא הוכרח לוותר על דרום-מזרחו של הפלופונסוס ועל שלושה ממאחזיו החשובים, ובהם גם מיסטרס. ב-1278 עברה הנסיכות לרשותו של שארל הראשון, אשר לא שלט בה באופן ישיר, אך שלח לה חיילים וכסף כדי לסייע במאבקיה נגד האימפריה הביזנטית החדשה. ב-1289 שבה הנסיכות לשלטונו של בית בין וילאהרדואין, אך זמן קצר לאחר מכן, ב-1307 חזרה באופן רשמי לרשותו של בית אנז'ו, ובאופן מעשי ב-1318. במשך רובה של המאה ה-14 ועד שנת 1383, שררה בנסיכות מלחמת ירושה ממושכת ואלימה. זו התחלפה בתקופת אינטררגנום שנמשכה מ-1383 ל-1396, והסתיימה עם שלטונו של פדרו בורדו דה סן סופראנו (Pedro Bordo de San Superano). ב-1430 נכבשה רוב הנסיכות על ידי דספוטט מוראה, וסופחה אליה לחלוטין ב-1432. החוק השולט בנסיכות שילב חקיקה ביזנטית וצרפתית. הנסיכות חולקה עם הקמתה בין 12 ברונים, ששטחם התחלק הלאה לעשרות יחידות משניות. 12 היחידות תפקדו כיחידות מנוריאליות אוטונומיות מבחינה טריטוריאלית וכלכלית. האצילים ואנשי הכנסייה החשובים לקחו חלק במועצה שבראשותה עמד הנסיך, וזו נהנתה מכוח רב והחלטותיה חייבו גם אותו. מאידך, האצילים חויבו בתקופות שירות צבאיות ארוכות, ולא יכלו לעזוב את שטח הנסיכות אלא באישורו של הנסיך. בכל אופן, עזיבתם את הנסיכות הוגבלה לשנתיים ויומיים, ואם לא שבו אל שטחה, נחלתם עשויה הייתה להיות מוחרמת. כלכלת הנסיכות נסמכה על תוצרת חקלאית מגוונת, שכללה יין, צימוקים, שעווה, דבש, שמן ומשי. מדיה וקבצים בנושא נסיכות אכאיה בוויקישיתוף אודות נסיכות אכאיה Mystras - History The Principality of Achaia (1205-1432)
האקדמיה המלכותית למוזיקה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... האקדמיה המלכותית למוזיקה – מוסד להוראת המוזיקה בלונדון, שהוקם בשנת 1822 האקדמיה המלכותית למוזיקה (פריז) – אקדמיה למוזיקה, אופרה ובלט בפריז, שהוקמה בשנת 1669 האקדמיה המלכותית למוזיקה (תזמורת) – תזמורת שנוסדה בלונדון בשנת 1720 כדי לבסס ולהבטיח ביצוע של אופרות איטלקיות באנגליה
פרסה

האם התכוונתם ל... פרסה (איבר) – כף רגלו של יונק מקבוצת הפרסתניים פרסה (פריט) – פריט מתכת המולבש על פרסת החיה על מנת להגן עליה פרסה (מידת אורך) – מידת אורך הלכתית השווה לאורך של 8000 אמות פניית פרסה – פנייה בכביש המפנה לכיוון הנסיעה הנגדי ("U-turn") פארסה – סוגה קומית, מחזה משעשע המותח ביקורת חברתית באמצעות דברי היתול המוצגים בצורה מופרזת וגסה פרסה (מיתולוגיה) – אשתו של אפולו פרסה (מסעדה)(אנ') – מסעדת יוקרה בניו יורק פרספוליס – עיר הבירה של הממלכה הפרסית. פראסה – כרישה, מין מסוג שום, המשמש כצמח תבלין
פוטפורי

פוטפורי, בצרפתית pot-pourri, "קדירה רקובה", היא תערובת בשמים של פרחים יבשים, עלים, עשבים ותבלינים ובה: עלי דפנה, זיפן, קמומיל, ציפורן, "יערה", יסמין, לבנדר, ורד, מנתור, קורנית, סיגלית ופרח החרדל. בתוך צנצנת מסדרים את הצמחים בשכבות ומעל כל שכבה מפזרים מלח. את השכבות לוחצים ומהדקים עד אשר סוגרים את הצנצנת. לאחר שישה שבועות של אחסון במקום אפל וקריר, מסירים את המכסה, והחדר מתמלא בניחוחות נעימים. ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרסה (פריט)

פרסה (מכונה לעיתים "מנעל" או "סנדל ברזל") היא פריט המעוצב בצורת U עשוי מתכת או חומרים סינתטים מודרניים אחרים, הממוסמר או מודבק לפרסת סוסים, חמורים, פרדות ועוד. בהשוואה לנעל אצל בני אדם, כך גם הפרסה אצל אותם בעלי חיים מונעת שחיקה והתבלות של כפות הרגליים. מפרזלים מקצועיים מחברים את הפרסות המתכתיות לפרסות בעלי החיים על ידי מסמור. ישנן פרסות עשויות ממגוון רחב של חומרים וצורות, שפותחו עבור סוגים שונים של סוסים ומותאמות לסוג העבודה שהסוסים מבצעים. החומרים הנפוצים ביותר מהם הן עשויות הם פלדה ואלומיניום אך ישנן פרסות מיוחדות המורכבות מחומרים כמו גומי, פלסטיק, מגנזיום, טיטניום ונחושת. פרסות עשויות פלדה מועדפות יותר עבור סוסים המשמשים למטרות ספורט כגון: פולו, קפיצת משוכות ורכיבה מערבית (ריינינג), כיוון שהן חזקות יותר ונועדו לשימוש לטווח ארוך. לעומתן פרסות אלומניום מועדפות עבור סוסים המשמשים למרוצים ולרכיבה אומנותית כיוון שהן קלות יותר דבר המקל על תנועת הסוסים. נוסף על כך יש פרסות שיש בהן caulkin – זיז ממתכת שמקובע בפרסת הסוס לשם מניעת החלקה. הפרסה משמשת קמע למזל טוב. כמו כן וריאציה של פרסה משמשת למשחק פופולרי של זריקת פרסה. פרסה (איבר) פרזול סוסים פרסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Price, Steven D. (ed.) The Whole Horse Catalog: Revised and Updated New York:Fireside 1998 ISBN 0-684-83995-4p. 84–87 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הכנסייה האנגליקנית (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הכנסייה האנגליקנית – המוסד הנוצרי התאולוגי הרשמי של אנגליה, החל מהמאה השש עשרה הכנסייה האנגליקנית (יפו) – כנסייה אנגליקנית נטושה ביפו הכנסייה האנגליקנית (נצרת) – כנסייה אנגליקנית השוכנת בלב העיר נצרת
ולמיירה

ולמיירה (בלטבית: Valmiera; בגרמנית: Wolmar) היא העיר השמינית בגודלה בלטביה. בשנת 2008 התגוררו בעיר כמעט 30,000 אנשים לאחר 500 שנים של קיום. העיר נמצאת על גדת נהר גאויה במרחק של 100 קילומטרים מהעיר הבירה ריגה ובמרחק של 50 קילומטרים מהגבול עם אסטוניה. ולמיירה היא המרכז הלא רשמי של המחוז ההיסטורי של לטביה וידזמה. העיר תועדה לראשונה במקורות היסטוריים בשנת 1323, אך סביבתה הייתה מיושבת כבר באלף השלישי והשני לפני הספירה. בשנת 1224 האדמה סביב נהר גאויה נכבשה על ידי ההמסדר הצבאי הנוצרי "מסדר של נושאי המגן". מיקום זה סמוך לנתיב הסחר גאוג'ה תרם לצמיחת היישוב. ולמיירה הייתה חברה לשעבר בברית ערי הנזה. העיר נהרסה על ידי מלחמות ושרפות, ונבנתה מחדש מאפס בסך הכל אחת עשרה פעמים במהלך קיומה. העיר נוסדה על ידי האבירים של המסדר הליבוני. העיר נהרסה כליל בשנת 1702 במהלך המלחמה הצפונית הגדולה. הקהילה היהודית הייתה קטנה ביותר. במפקד האוכלוסין של שנת 1935 נמנו 93 יהודים, כאחוז בודד מכלל התושבים. 150 יהודים נרצחו במהלך יולי אוגוסט 1941 בידי "המשמר העצמאי" (Straz Niepodleglosci).מיליציה לטבית מקומית. מדיה וקבצים בנושא ולמיירה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ולמיירה "ולמיירה", באתר JewishGen (באנגלית) ולמיירה (לטביה), דף שער בספרייה הלאומית Valmiera, MAGNETIC LATVIA TRAVEL ערך זה הוא קצרמר בנושא לטביה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספיי גרוב

ספיי גרוב (באנגלית: Spy Groove) היא סדרת אנימציה אמריקאית לנוער מסוג מתח-קומי ששודרה בערוץ "Teletoon" הקנדי ובערוץ המוזיקה MTV. יוצרי הסדרה הם מייקל גאנס, ריצ'רד רג'יסטר, קלווין ת'ומסן וכריסטופר גסואלדי, אשר גם דיבבו את הדמויות בסדרה. העלילה עוקבת אחר שני סוכנים חשאיים הנקראים סוכן מס' 1 וסוכן מס' 2 והבוסית שלהם, הלנה טרוי, אשר שולחת אותם למשימות שונות ברחבי העולם. האנימציה של הסדרה מבוססת על עבודותיו של אמן הסרטים המצוירים הקנדי גלן האנסון. היא בסיסית וחדה ומשתמשת בצבעים חזקים ועזים וקווים שחורים בולטים. הדמויות מוקצנות מבחינה פיזית ומלבד הגיבורים הראשיים רוב הדמויות הן גרוטסקיות. הסדרה מציגה מיניות בולטת ומעודנת, הדיאלוגים בה קצביים ומהירים והיא מלווה בקריינות דרמטית. פסקול הסדרה הוא אינסטרומנטלי ומשלב קטעים משירים מוּכרים ומוזיקה פופולרית. בכל פרק נשלחים הסוכנים לסכל מזימה אחרת של אישיות מרשעת, בכל פעם במדינה אחרת בעולם. העלילה מתרחשת במקומות מפוארים ומציגה את הווי החברה הגבוהה, ובדרך כלל בהגיעם למקום תהייה דמות שתסייע להם במשימתם לסכל את המזימה. רוב דמויות הרשעים בסדרה מזכירים דמויות רשעים מסרטי סוכנים חשאיים, אך מטרותיהם אינן השתלטות על העולם או בצע כסף, אלא לרוב טובתם האישית. למשל: זמרת דיסקו משנות ה-70 אשר עושה קאמבק ומתכננת לחסל את תעשיית המוזיקה על מנת להצליח וכן לייבש את הנילוס עבור פארק מים שהיא בונה, או מעצבת אופנה שחוטפת את דוגמניות העל ומחליפה אותן ברובוטים על מנת שישתתפו בתצוגה שלה. אחד האלמנטים הבולטים בסדרה הם הגאדג'טים בהם צוידו הסוכנים. השניים עושים שימוש בצעצועי היי-טק מתוחכמים שהוסוו כפריטים יום-יומיים והם עושים בהם שימושים מגוונים. הסוכנים מצוידים בפריטי אופנה מתקדמים ומנהלים ביניהם שיחות ציניות ושנונות, ובעלילה שזורות בדיחות וקטעי סאטירה על ידוענים מעולם התקשורת, האופנה, המוזיקה והקולנוע האמריקאי. "ספיי גרוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ספיי גרוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גלן האנסון - האתר הרשמי לצפייה בסצנה מהפרק השני באתר YouTube Animating: Webster's Quotations, Facts and Phrases, Icon Group International, Inc.
סלארדי

סלארדי הייתה אלת הירח בממלכת אוררטו העתיקה, בת לוויה לאל הירח הבבלי סין. ההיסטוריון הארמני הנודע ניקולס אדונץ סבר ששמה בא לה משתי מילים: המילה הראשונה היא "סיילה" שמשמעותה בשפת אוררטו העתיקה יכלה להיות לחלופין או "אשה" או "אחות", והמילה השנייה הייתה "ארדי" שמשמעותה "שמש". עוד גורס ניקולס אדונץ שבמזרח התיכון העתיק הירח נתפס כאחותה של השמש (הירח נתפס כנקבה) הכפופה לה, ולא כשותפתה כפי שהיה נהוג במקומות אחרים. ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.