laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ענבר לבנוני

ענבר לבנוני הוא השם שניתן לענבר שנמצא בשטחי לבנון ודרום מערב סוריה וצפון ישראל. הענבר הלבנוני נוצר במחצית הראשונה של הקרטיקון ונחשב לענבר העתיק ביותר, בן 125 עד 130 מיליוני שנים. בענבר הלבנוני נמצאו דוגמאות רבות של יצורים כלואים בו, שעזרו למדע בלמידת התקופה. דוגמאות של ענבר דומה נמצאו גם בירדן. ענבר לבנוני נוטה להישבר ואינו מתאים ליצירת תכשיטים וחפצי נוי. מדיה וקבצים בנושא ענבר לבנוני בוויקישיתוף LEBANESE AMBER (באנגלית) Andrew Ross, Amber, Harvard University Press, 1998
רכסי אלסק

רכסי אלסק (באנגלית: Alsek Ranges) קבוצה של רכסי הרים, הממוקמים משני עברי גבול ארצות הברית - קנדה, כאשר חלקם במדינת אלסקה שבארצות הברית, וחלקם בפרובינציית קולומביה הבריטית ובטריטוריית יוקון שבקנדה. הרכסים הם החלק הדרום-מזרחי ביותר של הרי סנט אליאס, המהווים תת-רכס של הקורדילרה הפסיפית. הרכס ממוקם באזור שבין נהר אלסק, ומפרץ גליישר לבין נהר קלסול. קרחון גרנד פסיפיק (המצוי ממערב לרכסי אלסק) מפריד בין רכסי אלסק לבין רכס פיירווד'ר (אף הוא תת-רכס של הרי סנט אליאס), המצוי מעברו השני של הקרחון, ממערב לו. ממזרח לרכסי אלסק מצוי החלק הצפוני ביותר של רכסי באונדרי (רכסי הגבול), המהווים חלק מרכסי קואוסט - המהווים את הגבול בין אלסקה לבין קולומביה הבריטית. כל רכסי אלסק (החלק המזרחי של הרכסים), המצויים בשטח קולומביה הבריטית, מצויים בשטח פארק טאטשנשיני-אלסק, חלקי הרכס (הצפון-מזרחיים) המצויים בשטח יוקון, מצויים בשטח הפארק הלאומי קלואן, החלק המערבי של ההרים, המצוי באלסקה, נמצא בשטח הפארק הלאומי גליישר ביי. שיא גובהו של הרכס - 2,721 מטרים מעל גובה פני הים. שטחם של רכסי אלסק 33,132 קילומטרים רבועים. השם הרכס אומץ רשמית ב-2 ביוני 1950 מדיה וקבצים בנושא רכסי אלסק בוויקישיתוף רכסי אלסק באתר "אנציקלופדיית ההרים הקנדית" רכסי אלסק באתר השמות הרשמי של ממשלת קולומביה הבריטית רכסי אלסק באתר mindat תרשים הנוף הנשקף מרכסי אלסק באתר peakvisor רכסי אלסק באתר peakbagger מזג אוויר נוכחי מעודכן ברכסי אלסק תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור רכסי אלסק נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור רכסי אלסק סטטיסטיקות מזג אוויר עבור רכסי אלסק מידע היסטורי וגאוגרפי ההיסטוריה של שם הרכס מידע גאוגרפי
הנרי קבוט לודג'

הנרי קבוט לודג'‏ (באנגלית: Henry Cabot Lodge;‏ 12 במאי 1850 – 9 בנובמבר 1924) היה פוליטיקאי ומדינאי אמריקאי, סנאטור מטעם מסצ'וסטס במשך 31 שנים (1893 – 1924) והיה מנהיג מנהיג הרוב בסנאט מטעם המפלגה הרפובליקנית בממשלי הנשיאים וורן הרדינג וקלווין קולידג'. הוא נודע בעיקר בהנהגת ההתנגדות המרה בסנאט להצטרפות ארצות הברית לתוך חבר הלאומים בהמשך למלחמת העולם הראשונה. לודג' התחנך באוניברסיטת הרווארד וב-1876 השלים דוקטורט בהיסטוריה. הוא המשיך לפעול באוניברסיטת הרווארד למשך שלוש שנים נוספות בתור מרצה ולאורך חייו רם מספר רב של כתבי עת וספרים היסטוריים. בהמשך החל בקריירה פוליטית במנגנון המפלגתי הרפובליקני בתוך מסצ'וסטס וב-1887 נבחר לחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, הבית התחתון של הקונגרס. ב-1893 נבחר לסנאטור מטעם מדינת מסצ'וסטס. עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה לצד מדינות ההסכמה ב-1917 תחת ממשל וודרו וילסון הדמוקרטי, קרא לודג' לתמיכה של מפלגתו במאמץ המלחמה. לאחר המלחמה התנגד לודג' לחבר הלאומים שקידם וילסון מחשש כי הארגון יפגע בריבונותה של ארצות הברית ויחייב אותה להתערב במאבקים שאין לה אינטרסים בהם. כאשר הרפובליקנים השיגו רוב בסנאט ב-1919, התמנה לודג' לראש ועדת החוץ. דרך משרה זאת התנגד נחרצות לקביעותיה של ועידת השלום בפריז ולחבר הלאומים בפרט. וילסון ולודג' החלו ביריבות פוליטית שהסתכמה בניצחונו של לודג' עם בלימת המעורבות האמריקאית בחבר הלאומים בידי הסנאט. במהלך הבחירות לנשיאות ב-1920 ניצחונו המוחץ של המועמד הרפובליקני וורן הרדינג חיזק את עמדתו הפוליטית של לודג'. בהמשך הוא היה אחד מארבעת הנציגים האמריקאים במהלך הוועידה הימית בוושינגטון. לודג' היה מתומכי התנועה הציונית וממקדמיה הראשיים של החלטת לודג'-פיש (לצד המילטון פיש השלישי), שקבעה כי ארצות הברית תומכת בהצהרת בלפור ובהקמתו של "בית לאומי" לעם היהודי בארץ ישראל. לודג' נפטר בעודו מכהן בסנאט ב-9 בנובמבר 1924. לודג' היה סבו של הנרי קבוט לודג' הבן. בשנת 1871, הוא התחתן עם אנה "נני" קבוט מילס דייוויס, בתו של האדמירל צ'ארלס הנרי דייוויס. נולדו להם שלושה ילדים: קונסטנס דייוויס לודג' (1872–1948), אשתו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית אוגוסטוס פיבודי גרדנר (אנ') (מ-1892 עד 1918) והבריגדיר גנרל קלרנס צ'ארלס ויליאמס (מ-1923 עד 1948) ג'ורג' קבוט לודג' (1873–1909), משורר ופוליטיקאי ידוע. גם בניו של ג'ורג', הנרי קבוט לודג' הבן (1902–1985) וג'ון דייוויס לודג' (1903–1985), הפכו לפוליטיקאים. ג'ון אלרטון לודג' השני (1876–1942), אוצר אמנות. מדיה וקבצים בנושא הנרי קבוט לודג' בוויקישיתוף הנרי קבוט לודג', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הנרי קבוט לודג', באתר הסנאט האמריקאי (באנגלית) הנרי קבוט לודג', באתר בית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) הנרי קבוט לודג', באתר גלריית הדיוקנאות הלאומית (באנגלית) כתבי הנרי קבוט לודג' בפרויקט גוטנברג (באנגלית) הנרי קבוט לודג', באתר "Find a Grave" (באנגלית) הנרי קבוט לודג', באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) הנרי קבוט לודג', באתר Discogs (באנגלית)
דייוויד איימס

סר דייוויד אנתוני אנדרו איימס (באנגלית: Sir David Anthony Andrew Amess;‏ 26 במרץ 1952 – 15 באוקטובר 2021) היה פוליטיקאי בריטי מהמפלגה השמרנית. כיהן כחבר הפרלמנט הבריטי 38 שנים, תחילה מטעם מחוז בסילדון ולאחר מכן מטעם מחוז סאות'נד מערב, עד לרציחתו ב-15 באוקטובר 2021. דייוויד אנתוני אנדרו איימס נולד ב-26 במרץ 1952 בפלייסטו, אסקס (כיום חלק מניוהאם, לונדון). בן למשפחה ממעמד הפועלים, הוא היה הבן של ג'יימס איימס, חשמלאי, ואשתו, מוד מרטין, מעצבת שמלות. ג'יימס חונך בתור רומי קתולי כמו אימו. מוד נפטרה ב-12 באוקטובר 2016 בגיל 104. מדיה וקבצים בנושא דייוויד איימס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד איימס (באנגלית) דייוויד איימס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) דייוויד איימס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בריטניה: חבר פרלמנט נרצח בדקירות במפגש עם בוחרים בכנסייה, באתר ynet, 15 באוקטובר 2021 Telegraph Obituaries, ‏Sir David Amess, well-liked, hard-working and robustly Right-wing Conservative MP for Basildon and then Southend West – obituary, The Telegraph, 15 October 2021 Optimistic and long-serving Conservative MP, father of five and champion of animal welfare, the times, ‏15 באוקטובר 2021 דייוויד איימס, MAUD AMESS CELEBRATES 104TH BIRTHDAY, ‏4 במאי 2016 רובין פירס, MP Sir David Amess pays tribute to ‘inspirational’ mum, who has died aged 104
המילטון פיש השלישי

המילטון פיש השלישי (באנגלית: Hamilton Fish III;‏ 7 בדצמבר 1888 – 18 בינואר 1991) היה מדינאי, פוליטיקאי ואיש צבא אמריקאי אשר שירת במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית. פיש בהמשך כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, הבית התחתון בקונגרס האמריקאי, מטעם מדינת ניו יורק בין השנים 1920–1945 והיה חבר המפלגה הרפובליקנית. המילטון פיש נולד בגאריסון, מדינת ניו יורק ב-7 בדצמבר 1888. אביו היה המילטון פיש השני, חבר קונגרס מטעם מדינת ניו יורק בבית הנבחרים. בדומה לאביו ולסבו המילטון פיש השלישי גם הוא נכנס לפוליטיקה המקומית של ניו יורק כחבר המפלגה הרפובליקנית. עם זאת, בניגוד לאביו ולסבו, שלמדו בבית ספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה, המילטון פיש השלישי הלך ללמוד באוניברסיטת הרווארד. בשל דמותו המרשימה, גובהו יותר מ-2 מטרים, הוא היה שחקן בקבוצת הכדורגל של הרווארד. הוא היה כה מוצלח עד שהוא הוכנס מאוחר יותר אל היכל התהילה של כדורגל המכללה. כאשר סיים את לימודיו קיבל הצעה להפוך לקפטן בצבא ארצות הברית של רגימנט מתגייסים אפרו-אמריקאים שנקרא "הארלם הלפייטרס" (Harlem Hellfighters). הוא קיבל את משרת הפיקוד ונשלח לצרפת, לשרת בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הוא שב בסיומה של המלחמה לארצות הברית כוותיק מלחמה מעוטר בדרגת מייג'ור ואז החל את דרכו בפוליטיקה. הוא התמנה לחבר בית הנבחרים מטעם המפלגה הרפובליקנית וכיהן בתפקיד זה במשך עשרים וחמש שנים בקונגרס. במהלך שירותו בקונגרס, קידם לצד הסנאטור, הנרי קבוט לודג' את החלטת לודג'-פיש, שקבעה כי ארצות הברית תומכת בהצהרת בלפור ובהקמתו של "בית לאומי" עבור העם היהודי בארץ ישראל. המילטון פיש השלישי תמך בהתבודדות המדינית של ארצות הברית ונקט בעמדה אנטי-קומוניסטית. כמו כן, התנגד נחרצות, בדומה לרוב חברי מפלגתו, להצטרפות ארצות הברית לתוך חבר הלאומים שקידם הנשיא הדמוקרטי המכהן, וודרו וילסון. פיש קידם חקיקה בקונגרס עבור אנדרטת החייל האלמוני שהוקמה לזכר חללי מלחמת העולם הראשונה. בנוסף לאנדרטה הזאת קיים קבר החיילים האלמונים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון לזכר חללי מלחמת האזרחים האמריקנית. פיש היה ממתנגדיו החריפים של פרנקלין דלאנו רוזוולט ומדיניותו הכלכלית של הניו דיל, בטענה כי המדיניות הובילה להארכתו של השפל הכלכלי הגדול. מאוחר יותר, המילטון פיש תויג בידי יריביו הפוליטיים בהיותו אוהד הנאציזם ואיבד את מושבו בבית הנבחרים במהלך הבחירות לקונגרס ב-1945. לאחר הפסדו הפוליטי פרש ומאוחר יותר כתב אוטוביוגרפיה המתארת את הקריירה הפוליטית שלו. לבסוף, ב-18 בינואר 1991, המילטון פיש השלישי נפטר בגיל 102, ובכך היה לאמריקאי המבוגר ביותר שכיהן בקונגרס. מדיה וקבצים בנושא המילטון פיש השלישי בוויקישיתוף המילטון פיש השלישי, באתר בית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) המילטון פיש השלישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) המילטון פיש השלישי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) New York Guardsman led fight for Tomb of the Unknown Soldier, National Guard (באנגלית) Richard Pearson, ISOLATIONIST CONGRESSMAN HAMILTON FISH SR. DIES, The Washington Post, ‏20 בינואר 1991
גזה לאסלו

ד"ר גזה לאסלו (במקור לווינגר, בהונגרית: László Géza; ראצסנטמיקלוש, 14 במרץ 1886 – בודפשט, 12 בנובמבר 1955) היה מורה לשירה ולפיתוח קול מפורסם, במקור עורך דין יהודי-הונגרי. הוא הקים דור של זמרי וזמרות אופרה הונגרים גדולים בקריירה שלו (רבים מהם יהודים). אשתו הייתה אולגה האסלבק, מצו-סופרן מפורסמת בבית האופרה של בודפשט. גזה לאסלו נולד למשפחה יהודית. הוריו היו לאיוש לווינגר מנהל אחוזה ומרגיט בלאו. הוא גדל בערבות הונגריה ואז עבר לבודפשט ללימודים בית ספר התיכון. שם המורה שלו היה פונגראץ קאצ'ו מלחין, מורה למוזיקה, מנהל-מורה בתיכון ריאלי ראשי, לאסלו קיבל ממנו את ההכשרה המוזיקלית הראשונה שלו והם נשארו בידידות טובה מאוד עד מותו המוקדם של קאצ'ו בגיל 50. במקביל הוא סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) ומ-1906 עד 1908 גם את האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם היה תלמידו של גיאורג אנתס (זמר אופרה גרמני (טנור), אחד מגדולי זמרי ואגנר בתקופתו, דמות גדולה בהיסטוריה של האופרה ההונגרית, מורה באקדמיה למוזיקה בבודפשט והמנהל הראשי של בית האופרה של בודפשט). לאסלו המשיך את לימודי השירה ופיתוח הקול בברלין ובמילאנו, אך נאלץ לחזור הביתה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. ב-7 ביולי 1914 נשא את אולגה האסלבק בבודפשט. הוא עבד כעורך דין במשך חמש שנים עד הכרזת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. בין שתי המלחמות העולם ואחרי מלחמת העולם השנייה (כניצול שואה) עבד אך ורק כמורה לזמרה ולפיתוח קול. שאנדור פרקש פירושקה אנדאי גיטה הלאס מיהאי סקיי לקסיקון אומנויות הבמה ההונגריות ארז'בט קומלושי זוכרת את ד"ר גזה לאסלו בנצה סאבולצ'י - אלדאר טוט: לקסיקון מוזיקה. העורך הראשי: דנש ברטה. בודפשט, 1965. מוציא לאור מוזיקה. נתוניו במוזיאון הספרותי פטפי מדיה וקבצים בנושא גזה לאסלו בוויקישיתוף Bp. VII. ker. polgári házassági akv. 994/1914. folyószám.
קינדריל

קינדריל (באנגלית: Kyndryl Holdings, Inc.) היא חברה ציבורית שהוקמה בספטמבר 2021, כפיצול מחברת IBM. אל החברה החדשה הועברו שירותי ניהול תשתיות IT שנתנה חברת IBM באמצעות חטיבת IBM Global Technology Services - GTS שלה. בעקבות הפיצול תתמקד IBM בתוכנה ובשירותי מחשוב ענן, אך תמשיך לתמוך במחשבי סדרה Z (אנ') וסדרת Power (אנ') שלה. ההחלטה על הפיצול התקבלה באוקטובר 2020, והחברה החדשה הוקמה בספטמבר 2021. בחברה החדשה מועסקים כ-90,000 עובדים, ולה כ-4,600 לקוחות ביותר ממאה מדינות, בהם 75 מתוך 100 החברות שברשימת Fortune 100. מכירותיה השנתיות מגיעות ל-19 מיליארד דולר. לחברה הועברו מ-IBM כ-3,000 פטנטים. מנכ"ל החברה הוא מרטין שרוטר ונשיא החברה הוא אלי קינן. חברת IBM ערכה ספין-אוף של החברה החדשה, שבמסגרתו 80.1% מהמניות של קינדריל חולקו בין בעלי המניות של IBM, כך שכל חמש מניות של IBM זיכו את בעליהן במניה אחת של קינדריל. בתחילת נובמבר 2021, לאחר השלמת תהליך זה, החברה נרשמה למסחר בבורסה לניירות ערך בניו יורק. חברת הבת קינדריל ישראל בע"מ הוקמה בפברואר 2021, והחל מחודש נובמבר 2021 מתקיימת כחברה ויישות עסקית ומשפטית עצמאית. מנהל קינדריל ישראל הוא דרור פרל. אתר האינטרנט הרשמי של קינדריל (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של קינדריל (בגרמנית) קינדריל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קינדריל, ברשת החברתית LinkedIn מידע עסקי על חברת קינדריל באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) קינדריל, בגוגל פיננסים קינדריל, באתר Crunchbase (באנגלית) יוסי הטוני, ‏תם עידן: יבמ מתפצלת, באתר "אנשים ומחשבים", 11 באוקטובר 2020; יוסי הטוני, ‏יבמ הבינה: העתיד טמון בענן, באתר "אנשים ומחשבים", 11 באוקטובר 2020 גלי פיאלקוב, ‏אלי קינן הישראלי יכהן כנשיא NewCo, באתר "אנשים ומחשבים", 8 במרץ 2021 יוסי הטוני, ‏הנהלת יבמ אישרה הפיצול של קינדריל, באתר "אנשים ומחשבים", 14 באוקטובר 2021 Eric J. Savitz, IBM Spinoff Kyndryl Starts Trading. Now It Needs to Figure Out How to Grow., Barron's, November 4, 2021 יוסי הטוני, ‏דרור פרל – מנהל פעילות קינדריל ישראל, באתר "אנשים ומחשבים", 9 בספטמבר 2021
שנג'ואו 13

שנג'ואו 13 (בסינית: 神舟十三号 או 神舟13, פיניין: Shénzhōu13) היא טיסת חלל סינית ששוגרה ב-15 באוקטובר 2021. היא טיסת החלל הסינית השמינית והטיסה השלוש עשרה של תוכנית שנג'ואו. החללית נושאת שלושה טייקונאוטים של צבא השחרור העממי בטיסה השנייה לתחנת החלל טיאנגונג. טיסת החלל היא הראשונה במסגרת משימות שאמורות להימשך שישה חודשים (180 יום). בפועל, הטיסה נמשכה 182 יום, וקבעה שיא חדש של שהות בחלל לסינים. לאחר מכן, שהות של שישה חודשים על גבי תחנת החלל תהפוך למשך הזמן הרגיל של צוותי הטיסה הסיניים. המשימה כללה ביקור בתחנת החלל, פירוק חללית מטען, פעילות חוץ-רכבית וביצוע מחקרים. הצוות הוכרז במסיבת עיתונאים שנערכה ב-14 באוקטובר 2021. מייג'ור גנרל בחיל התמיכה האסטרטגית גָ'אי גְ'ה-גָאנְג הוא טייס חלל ותיק שהיה על טיסת שנג'ואו 7. הקולונל וָאנְג יָאפִּינְג טסה בשנג'ואו 10 והייתה האישה הראשונה שתבקר בתחנת החלל טיינגונג, בעוד הקולונל יֵה גוָאנְגְפֿוּ מבצע את טיסתו הראשונה לחלל. בעקבות השהות של 182 יום, ואנג קבעה שיא שהייה בחלל מבחינת שהות מצטברת בחלל עבור טייקונאוט או טייקונאוטית סינית. כמו כן הייתה לסינית הראשונה שביצעה הליכת חלל החללית שוגרה מכן שיגור מס' 43 במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן בעזרת משגר מדגם צ'אנגג'נג 2F. לאחר כ-6 שעות החללית התחברה לתחנת החלל. בהמשך נפתחו הפתחים וצוות החללית עבר לתחנת החלל. עוד בטרם שיגור החללית, ב-20 בספטמבר לתחנת החלל שוגרה חללית מטען Tianzhou 3. היא התחברה לתחנת החלל ועליה 5.6 טון מטען. בין משימות הצוות היה לפרק את המטען ולהעביר אותו לתחנת החלל. ב-7 בנובמבר ג'אי ג'יגאנג וואנג יאפינג ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות. בין היתר בפעילות זו הותקנו ציודים נוספים בחלק החיצוני של תחנת החלל. ב-7 בנובמבר ג'אי ג'יגאנג ויֵה גוָאנְגְפֿוּ ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות. בין היתר בפעילות זו הותקנו ציודים נוספים בחלק החיצוני של תחנת החלל. ב-6 בינואר 2022 בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית מטען Tianzhou 2. חללית זו התנתקה סופית מתחנת החלל ב-27 במרץ ונשרפה בכניסה לאטמוספירה. ב-16 באפריל חללית התנתקה מתחנת החלל ונחתה בהצלחה באזור מדבר גובי. מדיה וקבצים בנושא שנג'ואו 13 בוויקישיתוף תיאור המשימה באתר spacefacts Barbosa, Rui C. (1 במרץ 2021). "China preparing to build Tiangong station in 2021, complete by 2022". NASASpaceFlight.com. נבדק ב-1 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "中国航天进入空间站建造关键时期——访中国载人航天工程办公室主任郝淳". xinhuanet.com. נבדק ב-29 באפריל 2021. {{cite web}}: (עזרה) "空间站建造后续有四次载人飞行，航天员每次在轨驻留3至6个月". thepaper.cn. נבדק ב-29 באפריל 2021. {{cite web}}: (עזרה) "China unveils Shenzhou-13 crew for six-month space station mission". "China unveils Shenzhou-13 crew for six-month space station mission". ערך זה הוא קצרמר בנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרגות חופש (סטטיסטיקה)

בסטטיסטיקה, דרגות חופש מתייחסות למספר המשתנים הבלתי תלויים במודל סטטיסטי החופשיים לשינוי. הם משמשים לקביעת גודל המדגם הדרוש למחקר ולחישוב מבחנים סטטיסטיים. בהסקה סטטיסטית, דרגות החופש קובעות את מספר התצפיות הבלתי תלויות במדגם. לדוגמה, אם מחקר בוחן את הקשר בין שני משתנים, דרגות החופש יהיו שוות למספר התצפיות פחות מספר המשתנים. הסיבה לכך היא שמספר המשתנים, או הפרמטרים, שיש להעריך על מנת להתאים את המודל לנתונים, מגביל את דרגות החופש. בבדיקת השערה סטטיסטית, דרגות החופש משמשות לחישוב p-value, שהוא ההסתברות לקבל נתון מבחן קיצוני כמו זה שנצפה, בהינתן שהשערת האפס נכונה. דרגות החופש משמשות גם לחישוב הערכים הקריטיים לסטטיסטיקת המבחן, המשמשים כדי לקבוע אם יש לדחות את השערת האפס או לא. ישנן דרכים שונות לחישוב דרגות חופש עבור סוגים שונים של מודלים סטטיסטיים. לדוגמה, במבחן t, דרגות החופש מחושבות כמספר התצפיות פחות שתיים (שכן יש להעריך מהנתונים את הממוצע ואת סטיית התקן). במבחן ANOVA (ניתוח שונות) דרגות החופש מחושבות כמספר התצפיות פחות מספר הקבוצות. לדוגמה, במחלה מסוימת חולים גברים ונשים, ומעוניינים לדעת מה ההסתברות שחולה מסוים שנבחר באופן מקרי מאוכלוסיית החולים הוא גבר, וגם מה ההסתברות שחולה מסוים הוא אשה. ניתן לאמוד את ההסתברות הראשונה על ידי חלוקת מספר הגברים באוכלוסייה (או במדגם) בגודל האוכלוסייה (או המדגם) הכולל. באותו אופן ניתן לאמוד את ההסתברות השנייה על ידי חלוקת מספר הנשים באוכלוסייה בגודל האוכלוסייה. עם זאת, ברור כי סכום שתי ההסתברויות שווה ל-1, ולכן ברגע שבו נאמדה אחת משתי ההסתברויות נקבע האמדן להסתברות המשלימה. מכאן שבאמידת שתי הסתברויות אלה יש רק דרגת חופש אחת. מושג דרגות החופש בסטטיסטיקה הועלה לראשונה בשנת 1825 על ידי גאוס בהקשר של שיטת הריבועים הפחותים. ההגדרה המודרנית נוסחה על ידי ויליאם סילי גוסט (תחת שם העט "סטודנט") ב-1908, בהקשר של התפלגות t. המונח עצמו הופיע לראשונה במאמר של רונלד פישר מ-1922 שעסק בהתפלגות חי בריבוע בהקשר של בדיקת השערת אי תלות בלוחות שכיחות. דרגות חופש, באתר MathWorld (באנגלית) Gauss, C. F., Abhandlungen zur Methode der kleinsten Quadrate, Berlin: P. Stankiewicz, 1877. (בגרמנית) Walker, Helen M, Degrees of Freedom, Journal of Educational Psychology, 4 31, 1940, עמ' 253 Student, The Probable Error of a Mean, Biometrica, 1 6, 1908, עמ' 1-25 doi: 10.2307/2331554 Fisher, R. A., On the Interpretation of χ2 from Contingency Tables, and the Calculation of P, Journal of the Royal Statistical Society, 1 85, עמ' 87-94 doi: 10.2307/2340521 ערך זה הוא קצרמר בנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזיאון האוויר והחלל של טלסה ופלנטריום

מוזיאון האוויר והחלל בטלסה ופלנטריום (באנגלית: Tulsa Air and Space Museum & Planetarium, בראשי תיבות: TASM) הוא מוזיאון תעופה וחלל בטלסה, אוקלהומה, ארצות הברית. הוא ממוקם בפינה הצפון מערבית של נמל התעופה הבינלאומי טלסה (אנ'). יש בו 1,800 מ"ר של תערוכות היסטוריות, פעילויות מעשיות ומטוסי וינטאג'. בשנת 2006 נוסף למוזיאון פלנטריום בעל כיפה מלאה. בהאנגר 1 מוצגת היסטוריה כרונולוגית של התעופה בטלסה. תערוכת "הסנוניות הראשונות" מציגה את תחילתה של התעופה בטלסה, תוך התמקדות מיוחדת בחלוץ התעופה של טלסה, דאנקן מקינטייר (אנ'). התערוכה הבאה היא בעיקרה העתק בקנה מידה של מסוף נמל התעופה בסגנון הארט דקו המקורי של טלסה, כל זאת ועוד, יחד עם מסמכים ותצלומים היסטוריים. תערוכת הניצולים של פרל הארבור מציגה מסך מגע אינטראקטיבי המאפשר למבקרים להאזין לניצולי אוניית המערכה אוקלהומה (אנ') מההתקפה על פרל הארבור, המשתפים בחוויותיהם מאותו יום גורלי. התערוכה ממלחמת העולם השנייה מדגישה את תרומתה של טלסה למלחמה, עם מצגות על חברת המטוסים ספרטן (אנ'), ספרטן קולג' לאווירונאוטיקה וטכנולוגיה (אנ') ומפעל הפצצות דאגלס. תערוכת תעופה מסחרית מציגה מדים היסטוריים, מסמכים ותמונות של אמריקן איירליינס, טראנס וורלד איירליינס וחברות מסחריות אחרות. אמריקן איירליינס זוכה לתשומת לב מיוחדת בשל נוכחותו בטלסה של בסיס תחזוקת המטוסים הפרטיים הגדולה בעולם, בבעלות אמריקה האמריקאית. תערוכת החלל מציגה מידע על השתתפותה של טלסה בתוכניות החלל המאוישות והבלתי מאוישות, החל בכנס לשימושים שלווים בחלל שהתקיים בטלסה ב-26 במאי 1961. לאסטרונאוטים מאוקלהומה ניתן שם כבוד, בעוד שלמבקרים יש הזדמנות להפעיל דגם של הזרוע הרובוטית של מעבורת החלל. תערוכה לא שגרתית, מיוחדת לסיפור הכשרתם של 42 אנשי צוות טכני של חיל האוויר הישראלי הצעיר, שבשנת 1949 הגיעו לספרטן קולג' לתעופה וטכנולוגיה בטלסה, להכשרה בת 9 חודשים. הם "אומצו" למשך שהייתם שם על ידי משפחות הקהילה היהודית של טלסה. עם סיום הכשרתם, חזרו לישראל כמכונאי מטוסים מוסמכים. בשנת 2006, נפתח פלנטריום לצדו של המוזיאון, וכחלק בלתי נפרד ממנו. וכרטיס הכניסה למוזיאון כולל בתוכו כניסה לסרט אחד מתוך הסרטים המוצגים על כיפת הפלנטריום. אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון האוויר והחלל של טלסה ופלנטריום (באנגלית) אוקלהומה ומלחמת העולם העולם השנייה, החברה ההיסטורית של אוקלהומה (OHS). Plan your visit, TASM The Early Birds, TASM, July 23, 2012 The Golden Age, TASM, August 8, 2012 World War II, TASM, August 8, 2012 The Jet Age, TASM, 8 August, 2012 The Space Age, TASM, August 8, 2012 Staff Reports, Lecture series focuses on 'The Spartan Boys', Tulsa World, February 24, 2019 Tim Stanley, Bob Golan, Tulsa Jewish community Figure and One of the 'Spartan Boys,' Dies at 88, Tulsa World, February 20, 2016 James E. Bertelsmeyer Planetarium, TASM, August 8, 2012
בלו אוריג'ן NS-18

בלו אוריג'ן NS-18 הייתה משימת טיסה תת-מסלולית בחלל של Blue Origin ששוגרה ב-13 באוקטובר 2021. המשימה הייתה הטיסה השמונה עשרה של רכב השיגור והחללית המשולבים של ניו שפרד. זה היה השיגור השני של צוות ניו שפרד. הצוות כלל את סגן נשיא מבצעי המשימה והטיסות של בלו אוריג'ן, אודרי פאוארס, מהנדס לשעבר של נאס"א והאוסטרלי השלישי בחלל כריס בושיזן, סגן יו"ר מדעי החיים ובריאות בחברת התוכנה הצרפתית דאסו סיסטמס גלן דה פריס והשחקן הקנדי-אמריקאי וויליאם שאטנר, שהפך לאדם המבוגר ביותר לטוס לחלל. הטיסה שוגרה מאתר השיגור התת-מסלולי של בלו אוריג'ן במערב טקסס. בגיל 90, שטנר הוא האדם המבוגר ביותר שטס לחלל, ועבר את השיא שהחזיקה וואלי פאנק, בת ה-82, במשך שלושה חודשים מאז טיסתה בטיסת Blue Origin NS-16. לפי Blue Origin, שאטנר היה אורח החברה בטיסה ולא נאלץ לשלם עבור הטיול. בעודו בחלל, שאטנר חווה את אפקט המבט הכולל וביטא אותו בשידור חי במצלמה בשיחה שלאחר הטיסה עם ג'ף בזוס. בצוות היו אודרי פאוארס, כריס בושויזן, גלן דה פריס וויליאם שאטנר. Blue Origin תשגר היום את וויליאם שאטנר לחלל! הנה איך לצפות בו בשידור חי. המהנדס האוסטרלי מצטרף לוויליאם שאטנר על טיסת החלל בלו אוריג'ן של ג'ף בזוס "New Shepard NS-18: Mission Updates". Blue Origin. 12 באוקטובר 2021. נבדק ב-12 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "William Shatner and Blue Origin's Audrey Powers to fly on New Shepard's 18th mission". Blue Origin. 4 באוקטובר 2021. נבדק ב-4 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Blue Origin announces next customers to fly on New Shepard's upcoming human flight on October 12". Blue Origin. 27 בספטמבר 2021. נבדק ב-4 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Grush, Loren (4 באוקטובר 2021). "Blue Origin is officially sending William Shatner to space". The Verge. נבדק ב-4 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Maidenberg, Micah (2021-10-13). "Jeff Bezos' Blue Origin Launches William Shatner to Space in Its Second Human Flight". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2021-10-13. "William Shatner, TV's Capt. Kirk, blasts into space". AP NEWS (באנגלית). 2021-10-13. נבדק ב-2021-10-13.
מוזיאון סורויה

מוזיאון סורויה (בספרדית: Museo Sorolla) הוא מוזיאון שמתעד את חייו ואת עבודתו של הצייר הספרדי חואקין סורויה. המוזיאון ממוקם במדריד, ספרד, והוא הוקם בבית שהיה שייך למשפחת סורויה ושימש גם כסטודיו של חואקין סורויה משנת 1909 ועד לשנת 1923. סורויה נולד בוולנסיה וחי שם עד 1890, לבד מתקופות לימודיו, במדריד, ברומא ובפריז. בשנת 1890 הוא עבר עם משפחתו למדריד. באותה התקופה כבר זכה סורויה להכרה נרחבת. על אף שלא היה זה תחום העניין העיקרי שלו, הוא הפך לצייר פורטרטים מבוקש עבור אישים ידועי שם מתחומי הכלכלה, האומנות והפוליטיקה. עיסוק זה הכניס לו רווחים נאים שאיפשרו לו לבנות את ביתו במדריד. מקור כספי נוסף להון שנדרש עבור בנית הבית נבע מתערוכה שהתקיימה בניו יורק באותן השנים, וזכתה להצלחה גדולה. בכספים אלה, ב-1909, סורויה רכש חלקת אדמה בחלק הגבוה של מדריד. שם, האדריכל אנריקה מריה רפולס תכנן עבורו את בית חלומותיו. בתוך הבית שולב גם הסטודיו של סורויה, מה שאיפשר לו להימצא תדיר קרוב למשפחתו. בשנת 1908 סורויה ביקר בארמון אלהמברה, בגרנדה, ספרד, ואת רשמיו הלא מחמיאים ניתן למצוא במכתב שכתב לרעייתו: "כל כך הרבה שיש, כל כך הרבה חצרות". הוא אף סיכם את התיאור בניסוח "חצרות קטנות, משרות עצב". אולם, תוך זמן קצר, הוא נשבה בקסם השליו של הגנים. הוא ניסה לבטא ביצירותיו את אפקט הצל והשמש היוקדת, העוברים כמו במסננת דרך עלי הצמחים. כמו כן, הוא התמקד בצללים ובהשתקפויות על קירות, בבריכות, במזרקות ובקשתות. כאשר בנה את ביתו, עיצב בעצמו גן, כמעשיהם של מונה, רנואר וסזאן. הגן מעוצב בסגנון ולנסיה וסביליה ומשולבים בו פסלים בסגנון אר נובו, עמודים קלאסיים, וקרמיקה מורית (אנ'). בכך יצר מרחב אשר היה עכשווי, אירופאי וים תיכוני כאחד, והיווה בעבורו מקום מרגוע והשראה. המספר הרב של ציוריו שבהם מוצג הגן, בעונות שונות ובשעות שונות של היום, מעיד על החשיבות שסורויה יחס לגן. הגן היווה אלמנט מרכזי ביצירתו של סורויה בשנים 1916-1920. ביוני 1920, תוך כדי ישיבה מול כן הציור בגן, לקה בשבץ מוחי חריף, שממנו לא התאושש עד מותו, ב-1923. בשנת 1925, קלוטילד גרסיה דה קסטיליו, אלמנתו של חואקין סורויה, ציוותה את הבית ואת תכולתו לממשלת ספרד, בתנאי שהוא יהפוך למוזיאון לזכרו של בעלה. המוזיאון נפתח ב-1932. המוזיאון הוא אחד הבתים השמורים ביותר של צייר אירופאי, ומוצג בו אוסף גדול מיצירותיו של סורויה. בבית נמצאים גם רוב החפצים שרכש האומן במהלך חייו, כגון פסלים, עבודות קרמיקה, תלבושות מסורתיות, תכשיטים, מכתבים וצילומים. הגן במוזיאון סורויה מדרגות בחצר מוזיאון סורויה גן המוזיאון מדיה וקבצים בנושא מוזיאון סורויה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון סורויה מוזיאון סורויה, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון סורויה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון סורויה, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון סורויה, באתר Google Arts & Culture על המוזיאון, באתר תיירות מדריד מידע על חייו של סורויה באתר הגלריה הלאומית של לונדון Experts in Works by Sorolla, www.sorollaexperts.com Courtyard of the Casa Sorolla, www.carmenthyssenmalaga.org (בספרדית) Blanca Pons-Sorolla, Sorolla:Gardens of Light, Madrid: Ediciones El Viso, 2012 Sorolla Museum, Turismo Madrid (באנגלית)