laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תהילים קל"ב

תהילים קל"ב הוא המזמור ה-132 בספר תהילים. המזמור שייך לקובץ שיר המעלות (זהו הפרק ה-131 על פי המספור הקיים בתרגום השבעים ובוולגטה). בין שירי המעלות, מזמור קל"ב הוא המזמור הארוך ביותר. הוא בין המזמורים שמתוארים בהם אירועים מתולדות עם ישראל. מזמור זה הוא מזוהה על ידי החוקרים כמזמור מלך. בעל המזמור מתפלל לשלומו של נשיא או מלך משושלת דוד בתלמוד נכתב כי ”דוד כתב את ספרו על ידי עשרה זקנים”. האירוע המאוחר ביותר המוזכר במזמור הוא בחירת ה' בציון למקום משכנו, מכך יש שסברו כי זמנו של המזמור הוא מימי בית המקדש השני, בדומה לשאר שירי המעלות. אזכור ארון הברית שמגיע למנוחתו הסופית בבית המקדש בירושלים (מלכים א ח, ו) יכול לרמז על תקופת בית ראשון היות שבבית המקדש השני הארון כבר לא בנמצא. כמו כן, אזכור הכוהנים הלובשים צדק מתייחס לצדוק הכהן הגדול, שמונה לתפקידו על ידי שלמה המלך. יש המחלקים את המזמור כך: בעל המזמור מוסר פרטים על בריתו של ה' עם דוד המלך. בפסוק ח' המשורר יוצר זיקה בין סיפור העלאת ארון ה' לירושלים לבין בחירתו בדוד עבדו. ירושלים היא מקום מנוחתו של המלך ובחירתו של ה'. המשורר לא מוסר מידע באיזה מלך עוסק המזמור, אך ייתכן כי הכתוב בפסוק ח': "קוּמָה ה', לִמְנוּחָתֶךָ: אַתָּה, וַאֲרוֹן עֻזֶּךָ.", העוסק בבניית משכן קבוע לה', רומז לשלמה שבנה את בית המקדש הראשון. המזמור מספר כי השמועה על ארון ה' הגיעה ל'אפרתה' (בית לחם), מקום מגוריה של משפחת דוד, ואכן דוד מעלה את ארון ה' מ'שדה יער' (קריית יערים) לירושלים: הִנֵּה-שְׁמַעֲנוּהָ בְאֶפְרָתָה, מְצָאנוּהָ בִּשְׂדֵי-יָעַר. נָבוֹאָה לְמִשְׁכְּנוֹתָיו (קלב, ו-ז). בחלק מקהילות אשכנז, נוהגים לומר מזמור זה (יחד עם "ברכי נפשי" ושאר מזמורי שיר המעלות) אחרי תפילת מנחה של שבתות החורף, כלומר משבת בראשית עד (ולא עד בכלל) שבת הגדול. בנוסח אשכנז, נאמרים פסוקים ח'–י' במהלך החזרת ספר התורה לארון הקודש לאחר קריאת התורה. פני משיחך - מרדכי בן דוד באלבום השפעות בלחן של משה חזקי' וייס. מדיה וקבצים בנושא תהילים קל"ב בוויקישיתוף לצד מזמורי תהילים ע"ז, תהילים ע"ח ועוד שמאי גלנדר, החוויה הדתית במזמורי תהילים, ירושלים, מוסד ביאליק, תשע"ג, עמ' 176 תלמוד בבלי, בבא בתרא, ט"ו, ע"א. מאיר גרובר, עולם התנ"ך: תהלים ב', תל אביב, דודזון עתי, 1995, עמ' 234 יאיר זקוביץ, דוד, מרועה למשיח, ירושלים, בן צבי, 1995, עמ' 150 יאיר זקוביץ, משמיע שלום מבשר טוב: שבעה פרקי חזון לשלום ירושלים, חיפה, אוניברסיטת חיפה, 2004, עמ' 11 יאיר זקוביץ, משמיע שלום מבשר טוב: שבעה פרקי חזון לשלום ירושלים, חיפה, אוניברסיטת חיפה, 2004, עמ' 98 רמ"א, אורח חיים, סימן רצ"ב, סעיף ב'; סדר עבודת ישראל, רעדלהיים תרכ"ח, עמ' 270.
פיאג'ו X8

פיאג'ו X8 (באיטלקית: Piaggio X8) הוא קטנוע שנבנה במספר נפחי מנוע, מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, אשר יוצר באיטליה בין השנים 2012 – 2006. "פיאג'ו X8 125". "פיאג'ו X8 150". "פיאג'ו X8 200". "פיאג'ו X8 250". "פיאג'ו X8 400". "Piaggio XEvo", מנוע 150 סמ"ק, יוצר בין השנים 2009 – 2012. לדגמי "פיאג'ו X8" יש קיבולת עומס של 56 ליטר וגישה כפולה לאזור האחסון. אזור האחסון מתחת למושב מחזיק פריטים שאורכם עד 80 ס"מ (31 אינץ'). אזור האחסון מכיל גם כיסוי מושב מתקפל. המגן הקדמי מספק מקום נוסף להצבת פריטים קטנים או מסמכים בהישג יד והוא מצויד גם בתקע 12 וולט להטענת טלפון נייד. יש לציין כי אזור האחסון מואר. לדגם תמסורת אוטומטית -מסובבת. פיאג'ו ליברטי מדיה וקבצים בנושא פיאג'ו X8 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיאג'ו X8 פיאג'ו X8, סרטון באתר יוטיוב //www.engines.piaggio.com/bank/3/132.pdf מנועי פיאג'ו web.archive.org/web/20070709221812 דגם פיאג'ו 400 motorcyclespecs.co.za/model/Piaggio
ברנדין

ברנדין (באנגלית: Bernardine) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1957 עם פאט בון, טרי מור, ג'נט גיינור בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על מחזה בשם זה מאת מרי צ'ייס שהוצג בברודוויי ב-1952 בכיכובו של ג'ון קר ג'נט גיינור מופיעה בסרט לאחר הפסקה של 19 שנים וזו הייתה הופעתה האחרונה בקולנוע. השיר "ברנדין" חובר במיוחד לסרט בידי ג'וני מרסר (מילים ולחן) מושר על ידי פט בון והפך ללהיט ואחד המזוהים ביותר איתו. כן שר בון את השיר "מכתבי אהבה בחול" שחובר ב-1931 והפך ללהיט לאחר ביצוע זה. חבורה של תיכוניסטים בעיירה וינגייט עומדים לפני סיום לימודיהם. הם חובבי מכוניות וסירות מרוץ ומתכנסים מדי פעם ב"מועדון שמרוק". ביניהם נמצאים ארתור "היפה" בומונט (פאט בון) וסנפורד "פופו" וילסון (דיק סרג'נט). הם מפנטזים על נערות וארתור שר להם שיר על נערה דמיונית בשם ברנדין מאוד הנמצאת באיידהו. וילסון חובב תיפוף ומחפש נערה לצאת איתה להופעה של המתופף ג'ק קוסטנזו (אנ'). הוא הולך למרכזיית הטלפונים ושם פוגש בנערה יפה ומחליט שזו ברנדין שלו. הנערה היא ג'ין קנטריק (טרי מור). וילסון מתחיל לחזר אחריה והיא נענית להזמנתו להופעה. ארתור מדריך את וילסון בשיטות "טכניות" איך להתחיל עם בחורות אך וילסון מנסה אותן ללא הצלחה על ג'ין והיא בורחת ממנו ובדרך היא תופסת טרמפ עם אחיו הנאה של ארתור, לנגלי, המשרת כקצין בצי ומתחיל ביניהם רומן. וילסון מזניח את לימודיו ואימו רות (ג'נט גיינור) מקבלת מכתב אזהרה ממנהל בית הספר כי בנה לא יוכל להמשיך בלימודים עם המצב לא ישתפר. רות אומרת לו כי תיאלץ לשאת את מר וולדי (דין ג'אגר) כדי שיכניס סדר בבית. וילסון נבהל ומחליט להשעות את יחסיו עם ג'ין לשבועיים כדי שיוכל להתכונן לבחינות. הוא מבקש מארתור שימצא מישהו שייצא עם עם ג'ין בשבועיים האלה. ארתור מציע את אחיו מבלי שהוא יודע שאחיו מתראה כבר עם ג'ין. וילסון עובר את הבחינות אבל כשהוא רוצה להיפגש עם ג'ין ולהרשים אותה במכונית חדשה שרכש, מתברר לו שהיא יוצאת עם לנגלי והם עומדים להתחתן. הוא מיואש, מאשים את ארתור שרימה אותו וחובט בפניו. וילסון המיואש חוזר לביתו ומודיע לאימו כי החליט להתגייס. כעבור זמן הוא מגיע לחופשת חג המולד ובחוץ מחכים לו חבריו ששרים לו את "ברנדין" והם מתפייסים. "ברנדין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ברנדין", באתר AllMovie (באנגלית) "ברנדין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ברנדין, באתר TCM פט בון שר ברנדין, באתר יוטיוב פט בון שר מכתבי אהבה בחול, באתר יוטיוב
צ'רלי הולך לגן

צ'רלי הולך לגן (בצרפתית: T'choupi à l'école) היא סדרת טלוויזיה צרפתית בהנפשה ממוחשבת לילדים, אשר משמשת כסדרה הרביעית שמבוססת על סדרת הספרים "T'choupi" מאת טירי קורטן. לסדרה הופקו שתי עונות ו-104 פרקים באורך 7 דקות, אשר שודרו במקור בצרפת בערוץ France 5, החל מ-28 בדצמבר 2013 עד שנת 2016. בישראל שודרה הסדרה בדיבוב עברי בערוץ הופ! ובערוץ לולי בשנת 2015. הסדרה עוקבת אחר צ'רלי, אשר בכל פרק הולך לגן ולומד משהו חדש. הדיבוב העברי הופק על ידי מעיין שניידר-משה. גיא רייפמן - צ'רלי דולב סלע אסף גשמקו מעיין עוז איילה פלדמן בר פאר רום קלטר ערן מור טליה ברקאי עדי ארד שירלי לילו גלעד קלטר אתר האינטרנט הרשמי של צ'רלי הולך לגן "צ'רלי הולך לגן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "צ'רלי הולך לגן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) צ'רלי הולך לגן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
יצחק ברעם

יצחק ברעם (במקור בוּרקוֹ, 15 במאי 1945 – 11 באפריל 2019) היה אלוף-משנה בצה"ל, שירת כמפקד חטיבת אלכסנדרוני ועמד בראש מפקדת השליטה המטכ"לית למבצעים מיוחדים (משמ"מ). נולד בפירנצה, איטליה, כשאימו, ניצולת שואה פרידה קלאוזנר, ילידת פינסק, בלרוס, הייתה בדרכה מאירופה לישראל. כתינוק בן יומו עלה בזרועות אימו על אוניית המעפילים מורדי הגטאות, האוניה נתפסה על ידי הבריטים והם נעצרו במחנות המעצר בקפריסין. ב-13 במאי 1948 קיבלה אמו אישור להיכנס לישראל, הם עלו והשתקעו בקיבוץ גבת, שם עברה ילדותו. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1964 התנדב לצנחנים לגדוד 890. בצנחנים עבר ברעם מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב ברעם לצנחנים כמפקד מחלקה. לאחר מכן השתחרר ושב לקיבוץ גבת. בשירות המילואים לחם ברעם כמפקד מחלקה בחטיבה 55 בקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים, ולאחר המלחמה שב לשירות קבע בצנחנים. במלחמת יום הכיפורים לחם כסגן מפקד גדוד חי"ר. בין השנים 1975–1977 פיקד על גדוד 906, ובין השנים 1983–1984 על חטיבת אלכסנדרוני. לאחר מכן הקים את מפקדת השליטה המטכ"לית למבצעים מיוחדים (משמ"מ) ופיקד עליה. אחד מבניו הוא אמיר ברעם. דף פרטים, באתר "בנתיבי העפלה". את התמונה הזו שלח לי אלון ברעם, דף הפייסבוק של משה יעלון,‏ 14 בפברואר 2017, "מבחינתי זה אירוע משפחתי: אחי, אמיר ברעם, היה המג"ד באותה צניחה, קפץ שני אחרי בוגי, אחריו אבי, ברקו, צנחן בעברו ורביעי - אנוכי, גם כן צנחן". יוסי יהושוע וראובן וייס, "הגדוד של המדינה", ידיעות אחרונות מוסף 7 ימים, 7 באוקטובר 2011, עמוד 22. טלי ליפקין שחק, פגישה אישית, ריאיון עם אלוף פיקוד הצפון אמיר ברעם, גלי צה"ל, ‏ 23 במאי 2020. מפקדי החטיבה, אתר חטיבת אלכסנדרוני עמוס הראל, האיום האמיתי לישראל אינו הצהרות חיזבאללה, אלא הצרות שלו, באתר הארץ, 24 ביולי 2020. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גביע העולם בכדורסל נשים 2018

גביע העולם בכדורסל נשים 2018 היה תחרות גביע העולם בכדורסל נשים ה-18 שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה בספרד בין 22 בספטמבר ל-30 בספטמבר 2018. ארצות הברית זכתה באליפות בפעם העשירית בתולדותיה. תחילה התקיים השלב המוקדם בארבעה בתים. הקבוצות שזכו במקום הראשון בבית העפילו ישירות לרבע הגמר. הקבוצות שזכו במקומות 2–3 בבתים התמודדו בשיטת פלייאוף על ארבעה מקומות ברבע הגמר. בהמשך נערכו משחקים של רבע הגמר, חצי הגמר והגמר. קנדה, אוסטרליה, בלגיה ו- ארצות הברית זכו במקום הראשון בבית המוקדם והעפילו ישירות לרבע הגמר. המשחקים נערכו בסנטה קרוס דה טנריפה ובסן קריסטובל דה לה לגונה. משחק הגמר: המשחק על המקום השלישי: אתר האינטרנט הרשמי של גביע העולם בכדורסל נשים 2018
אדלייד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אדלייד – בירת מדינת אוסטרליה הדרומית. אדלייד (אי) – אי גדול, מכוסה ברובו קרח, בצדו הצפוני של מפרץ מרגריט סמוך לחוף המערבי של חצי האי האנטארקטי אדלייד מבורגונדיה (אנ') – אשתו של אוטו הגדול אדלהייד מאוסטריה – אשתו של ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה אדלייד, נסיכת סקסוניה-מיינינגן – נסיכת סקסוניה-מיינינגן, ואשתו של אדלברט, נסיך פרוסיה אדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד – אחותו של לאופולד הרביעי, נסיך ליפה ואשתו של פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן אדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה (1875–1971) – אשתו של פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט אדלייד לאביל-גייארד – ציירת מיניאטורות ודיוקן עצמי צרפתית אדליידה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן – המלכה הרעיה של הממלכה המאוחדת ושל הנובר, אשת ויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת אדליידה מלוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג – אשתו של מיגל הראשון, מלך פורטוגל
וינסנט אדרייאנסן

וינסנט אדרייאנסן (בהולנדית: Vincent Adriaenssen;‏ 1595 – 1675) היה צייר בארוק פלמי, שבילה חלק חשוב מהקריירה שלו בפריז וברומא, שם נודע במיוחד בנופי סצנות מלחמה וסצנות ציד. הוא נולד למשפחה אמנותית באנטוורפן. אביו עמנואל אדרייאנסן היה נגן לאוטה ומלחין בולט. אחיו הגדול אלכסנדר אדרייאנסן היה צייר מצליח שהתמחה בטבע דומם ואחיו הצעיר ניקלאס אדרייאנסן היה צייר דיוקנאות. לימים הפך לחותנו של הצייר יאן דה מומפר. ההערכה היא שהוא קיבל את הכשרתו הראשונה לציור מאחיו אלכסנדר. וינסנט הגיע לרומא סביב שנת 1625 ועד בערך שנת 1645. הוא עבד גם על פרויקטים בפריז בין השנים 1642–1645 ואז שוב ב־1648 שם עבד אצל הקרדינל מזרין והקרדינל רישלייה. הוא תועד שוב ברומא בשנת 1661 עד מותו. יש הוכחות לכך שהוא איבד את זרועו וידו הימניים בערך בשנת 1663. אובדן זה מסביר את הכינויים הצרפתיים והאיטלקיים שניתנו לו שמשמעותם כולם "הנכה". לא ידוע אם הוא הצטרף לבנטפוכלס, אגודה של אמנים הולנדים ופלמיים שעבדו בעיקר ברומא, והיה להם נוהג לתת לחבריהם כינויים. צייר הנוף הפלמי יאן דה מומפר שהיה פעיל ברומא התחתן עם בתו של וינסנט אגנס (נפטרה ברומא ב־19 באפריל 1684). אדרייאנסן היה גם המנטור המוקדם של יאן דה מומפר ברומא. לפעמים מבלבלים את אדרייאנסן עם הצייר וינסנט מלו (אנ'). וינסנט אדרייאנסן נפטר ברומא, כבן 80. הוא היה המורה של מיכלאנג'לו צ'רקואוצי ברומא ולואיג'י גרזי במהלך מגוריו בפריז. וינסנט אדרייאנסן היה צייר קרבות פורה מאוד. ז'אנר זה היה פופולרי מאוד באמצע המאה ה-17 ברומא. הסגנון שלו ממקם אותו בין זה של קבאלאר ד'ארפינו לאנטוניו טמפסטה לבין הסגנון הבארוקי יותר של פטר פאול רובנס לבין החידושים הבארוקיים של צייר הקרב המוביל ברומא, הצרפתי ז'אק קורטוי. תכונות אלה ניכרות בקרבות הפרשים על גשר. בעבודה זו אדרייאנסן השיג תיאור חי של התנגשות פרשים על גשר. בתיאור הסוסים והרוכבים הרבים בסצנה יש דינאמיות בולטת אבל נותנת תחושה שתנועתם הוקפאה באופן מלאכותי. מדיה וקבצים בנושא וינסנט אדרייאנסן בוויקישיתוף Vincent Adriaenssen at the Netherlands Institute for Art History (בהולנדית) Vincent Adriaenssen, Battle with cavalry on a bridge at Hampel (בגרמנית)
קטי דור

קטי דור (נולדה ב-3 בספטמבר 1966) היא עיתונאית ישראלית. משמשת כראש דסק הבריאות בערוץ "כאן 11" של תאגיד השידור הישראלי. קטי דור נולדה בישראל בשנת 1966 בשם קטי חרדון להורים יוצאי עיראק שעלו לישראל בשנת 1950. היא הכתבת לענייני בריאות של ערוץ "כאן חדשות" ולפניו של ערוץ 11 וערוץ 1. תוך כדי עבודתה זכתה לבקיאות רבה בענייני בריאות ומחלות ומניעתן. היא נשואה לקולנוען חן שיינברג, גרה בתל אביב ואם לשני ילדים. דור למדה באוניברסיטת בן-גוריון ובאוניברסיטת תל אביב. אחד מסרטיו של בעלה הוא הסרט "קטי" משנת 2005. הוא התחיל לצלם את הסרט בזמן שקטי דור דיווחה על פיגוע טרור בירושלים ובאותה עת דיווחה על פרשת רמדיה. היה זה כאשר היא ציפתה להולדת בנם הבכור והסרט המשיך בתיאור השנה הראשונה של הילד ובהתנגשות של האימהות עם הקריירה הציבורית. בשנת 2006 הופיעה דור בתפקיד עצמה ככתבת בסרט הקולנוע הישראלי "ימים קפואים" המספר על סוחרת סמים חסרת בית ההולכת ומתערערת לאחר שהיא מאמצת לעצמה את חייו של פצוע פיגוע שפגשה באינטרנט. ב-20 במרץ 2018 נפצעה דור בתאונת דרכים, עת שעשתה את דרכה לבית החולים איכילוב לצורך צילום כתבה. היא עברה במעבר חצייה ונדרסה על ידי רכב חולף. היא אושפזה בבית החולים איכילוב ומצאה את עצמה מאושפזת בבית החולים שבו הייתה אמורה לצלם את הכתבה. "מצבי טוב. אני הכי מזועזעת מזה שהאיש שדרס אותי נסע נגד כיוון התנועה כדי לקנות מיץ, כי פשוט לא היה לו כוח ללכת ברגל", סיפרה ל-ynet, "הוא דרס אותי והעיף אותי לגמרי. כמה דקות לפני זה העברתי את הבת שלי במעבר חצייה - אם דריסה כזו הייתה קורית לילד, הוא לא היה עומד בזה". בשנת 2018 קיבלה אות הוקרה מעמותת "חן לפריון", שהיא עמותה שמטרתה לעזור לזוגות הסובלים מבעיות אי פוריות. האות ניתן לה על הטיפול העיתונאי שלה בפעילות העמותה. דור פרסמה סדרת פרסומים בתחום הפריון בשידורי תאגיד השידור הציבורי. את האות קיבלה במסגרת ערב חגיגי לציון עשרים שנות פעילות לעמותה וארבעים שנה מאז נולדה התינוקת הראשונה בעולם מהפריית מבחנה. בשנת 2012 חשפה דור, בכתבה בשני חלקים, כי מרבית בתי-החולים בארץ הם מקום מסוכן שניתן להידבק בו בחיידקים אלימים ובמקרים לא מועטים, אף למות מהם. בשנת 2014 חשפה במהדורת "מבט" היערכות לקויה למקרה שיתגלה חולה אבולה בישראל לדבריה "משרד הבריאות חייב להיות יותר מהיר ולתת מענה ברמת התשתיות הטובות ביותר, כדי שאם יתגלה חולה בישראל, נגיף האבולה לא יתפשט". ביוני 2019 שודרה במהדורת החדשות של כאן 11 כתבה של דור על כשלים ביחידה לקנאביס רפואי של משרד הבריאות. קטי דור, ברשת החברתית פייסבוק קטי דור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קטי דור, ברשת החברתית אינסטגרם קטי דור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רן בוקר, כתבת הבריאות של התאגיד נפצעה בתאונה, מצבה טוב, באתר ynet, 20 במרץ 2018 אות הוקרה לכתבת הבריאות של כאן קטי דור, באתר אייס, 21 במאי 2018 ליאת רותם מלמד, תחקיר: 4,000 מתים בשנה בישראל מזיהומים בבתי"ח, באתר ynet, 15 במרץ 2012 מבט - בלעדי: ישראל איננה ערוכה למקרי "אבולה", בערוץ יוטיוב של כאן 11 ככה אי אפשר לעזור לאנשים": מחדל הקנאביס הרפואי בישראל, בערוץ יוטיוב של כאן חדשות
שחמט לעיוורים ולקויי ראייה

שחמט לעיוורים ולקויי ראייה הוא גרסה של משחק השחמט, המאפשרת לשחמטאים עיוורים או לקויי ראייה ליטול בו חלק. חוקי משחק השחמט הרגילים חלים על המשחק. בנוסף להם חלים כללי ההתאמה הבאים: במשחק שבו משתתפים שחקן ללא לקות ראייה ושחקן עיוור או לקוי ראייה יכול כל אחד מהם לדרוש שהמשחק יתנהל על גבי שני לוחות: השחקן לקוי הראייה ישתמש בלוח משחק וכלי משחק המותאמים למצבו, והשחקן ללא לקות ראייה יוכל להשתמש בלוח שחמט וכלי שחמט רגילים לוח השחמט המותאם לבעלי לקות ראייה יהיה בממדים של 20 X ‏20 סנטימטר לפחות. כל הריבועים השחורים בו יהיו בולטים כדי 3 עד 4 מילימטר מעל הריבועים הלבנים, כך שהשחקן לקוי הראייה יוכל להבדיל ביניהם על ידי מישוש. במרכז כל ריבוע בלוח קיימת גומה עגולה בתחתית כל כלי משחק המותאם ללקויי ראייה קבוע פין בולט הנתקע בגומה שבריבוע על גבי לוח השחמט לשם ייצוב הכלי על גבי הלוח בראשו של כל כלי משחק שחור המותאמים ללקויי ראייה קבועה בליטה, המאפשרת לשחקן להבדיל על ידי מישוש בינם לבין הכלים הלבנים לאחר כל מהלך במשחק על שחקן להכריז בקול מהו המהלך שעשה והשחקן האחר יחזור עליו בקול. שחקן לקוי ראייה רשאי לתעד את המהלכים שנעשו באמצעות כתב ברייל או רשמקול במקום על גבי דף רישום מהלכים רגיל. מותר שימוש בשעון שחמט המותאם ללקויי ראייה בהתאם לתקן שנקבע שחקן לקוי ראייה רשאי להשתמש בשירותיו של עוזר שיזיז את הכלים על הלוחות וירשום את המהלכים עבורו. הגוף המנהל את טורנירי השחמט בינלאומיים לעיוורים וללקויי ראייה הוא האגודה הבינלאומית לשחמט ברייל, שנוסדה על ידי הבריטי רג'ינלד בונהם (Reginald Bonham). ראשיתה הייתה ב-1951, עת אורגן לראשונה טורניר שחמט לעיוורים בהתכתבות. ב-1958 ארגנה האגודה טורניר לוח ראשון. האגודה התפתחה לארגון בעל סניפים בחמישים מדינות. היא מארגנת אליפות העולם השחמט לעיוורים ואת אולימפיאדת השחמט לעיוורים. האגודה מסונפת לפיד"ה וחברה בפדרציה הבינלאומית לספורט עיוורים. המטה שלה שוכן בעיירה הומברג (Homberg) במדינת הסן שבגרמניה. מדיה וקבצים בנושא שחמט לעיוורים ולקויי ראייה בוויקישיתוף אתר האגודה הבינלאומית לשחמט ברייל כללי משחק השח לעיוורים
הנסיך אודונה, דוכס מונטפראט

הנסיך אודונה, דוכס מונטפראט (באיטלקית: Oddone Eugenio Maria di Savoia‏; 11 ביולי 1846 - 22 בינואר 1866) היה נסיך הומניסט ופילנתרופ איטלקי. אודונה נולד ב-11 ביולי 1846 בראקוניגי והיה ילדם הרביעי של ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה ואשתו אדלהייד מאוסטריה. הוא לא היה ילד בריא, אך הוא היה אינטליגנטי בצורה יוצאת דופן. במהלך חייו הקצרים היה הנסיך עסוק בחקר האמנות ורכישת חפצים מיוון העתיקה ומרומא לעיר ג'נובה שנשארו במוזיאון לארכאולוגיה ליגוריאנית. יצירות אחרות שאודונה אסף ותרם מוצגות בגלריה לאמנות מודרנית של ג'נובה אשר נקראת בחלקה על שם הנסיך. אודונה חי את ארבע השנים האחרונות לחייו בג'נובה. הנסיך בחר בג'נובה למעונו בגלל האקלים המתון שהיטיב עם מצבו הגופני החולה. כמלומד, הנסיך בא במגע עם אנשי תרבות מובילים ובהם הפסל סאנטו ורני, ששימש כיועצו וחברו, תמר לוקסורו, ופסקאלה דומניקו קמביאסו. אודונה נפטר בגיל 19 בארמון המלכותי בג'נובה זמן קצר לפני עלות השחר ב-22 בינואר 1866. מדיה וקבצים בנושא הנסיך אודונה, דוכס מונטפראט בוויקישיתוף הנסיך אודונה, דוכס מונטפראט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פיאג'ו ליברטי

פיאג'ו ליברטי(באיטלקית: Piaggio Liberty), הם סדרות של קטנועים מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו אשר מיוצרים באיטליה משנת 1997 "פיאג'ו ליברטי 50" "פיאג'ו ליברטי 125" "פיאג'ו ליברטי 150" "פיאג'ו ליברטי 200" שלדה - מסגרת פלדה צינורית. מנוע - 1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות, עם חלוקה מסתובבת. מנוע קירור אוויר. תמסורת - וריומטיק. הצתה אלקטרונית. בלמים: קדמי-דיסק 220 מ"מ, אחורי -תוף 140 מ"מ מתלים - מתלה קדמי: מזלג טלסקופי 32 מ"מ, מתלה אחורי: זרוע עם בולם בודד. צמיגים: קדמי: 110/80-14, אחורי: 90/80-16. קיבולת מכל דלק - 6.0 ליטר. בשנים 2004 ו-2009 עבר הדגם מתיחות פנים. משנת 2006 משווק דגם "Liberty S". "פיאג'ו ליברטי" - מבט ל-לוח מחוונים "פיאג'ו ליברטי", שנת 2001 "פיאג'ו ליברטי" "פיאג'ו ליברטי" בשרות הדואר האיטלקי פיאג'ו פיאג'ו זיפ מדיה וקבצים בנושא פיאג'ו ליברטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיאג'ו ליברטי אתר האינטרנט הרשמי של פיאג'ו ליברטי (באיטלקית) פיאג'ו - היסטוריה museopiaggio.it/en/history פיאג'ו ליברטי moto.it/prove/piaggio-liberty-50-125-e-150
משפחה בהנפקה

משפחה בהנפקה היא קומדיית מצבים לילדים ונוער שהחלה את שידוריה ב-22 במרץ 2020 לצופי HOT. ב-19 בדצמבר 2019, טרם תחילת שידורי הסדרה, פורסם כי היא נמכרה לחברת ההפקות הצרפתית Samka אשר תפיק גרסה צרפתית לסדרה. משפחת כהן היא משפחה ממוצעת, אך ביום אחד משתנים חייה של המשפחה כשהרעיון לסטארטאפ של בתם האמצעית מאיה (בר מיניאלי) מקבל השקעה של 2 מיליון דולר מקרן הון סיכון. מאיה חושבת שתוכל לפעול באופן עצמאי אך מתאכזבת לגלות שבשל גילה הצעיר היא עדיין תלויה בהוריה בכל הנסיבות המשפטיות ואי לכך הוריה הופכים להיות חלק מהמיזם. המצב החדש משנה את יחסי הכוחות בבית המשפחה שמתגייסת כולה לטובת הסטארטאפ והופכת אותו לעסק משפחתי. החלום הגדול להשיג כסף רב גורמת לכל אחד מבני הבית להתנהג בצורה קיצונית מהיחס של כל אחד מהם לכסף. הסטארט אפ של מאיה ממוקם בבית המשפחה ברעננה כדי שמאיה תמשיך את לימודיה כרגיל, מכניס אל הבית את לב (שחר טבוך) איש מחשבים מוכשר שיעזור בדברים הטכניים של המיזם. מי שיפקח על כל המיזם הוא אדי זמיר (מיכאל הנגבי) הייטקיסט אוהב לסדר כל בעיה בגיליון אלקטרוני ולבדוק רווחים, מטרתו העיקרית של אדי היא להגיע עם המיזם של מאיה להנפקה ולאקזיט. שאול כהן (דביר בנדק): אב המשפחה. מורה לנהיגה שהיה בעבר במעמד של האיש הקובע מוצא את מעמדו משתנה ללא רלוונטי. חגית כהן (דנה אברהם-סמו): אם המשפחה אשר בטוחה שההצלחה של מאיה היא בזכותה אבל אין לה מספיק ביטחון או כישרון לעשות עם זה משהו. לקראת סוף הסדרה מתחילה ללמוד להשקיע בבורסה. מאיה כהן (בר מיניאלי): הבת האמצעית במשפחת כהן, מקבלת הצעה של 2 מיליון דולר לטובת הסטארט-אפ שלה. בסוף הסדרה היא מקבלת הצעה לעבור לחממה לגידול סטארטפיסטים צעירים בסן פרנסיסקו ולבסוף מחליטה לוותר וללמוד בחממה לגידול סטארטפיסטים צעירים בארץ. דוד כהן (קווין רובין): האח הבכור והמוצלח. מעמדו משתנה כאשר מאיה מקבלת את הסטראט-אפ, והוא יורד מגדולתו ומאבד את מקומו בבית. מיקה כהן (שירן דורון): בת הזקונים שמנהלת את העולם דרך הפלאפון והרשתות החברתיות. לב (שחר טבוך): מתכנת נכנס לבית המשפחה על מנת לעזור בצד הטכני של סטארטאפ של מאיה. מאוהב במאיה. בן להורים גרושים. עבר בעברו בסניף גוגל בסין ויש לו מחשב בעל בינה מלאכותית שמשמש לו כחבר. אדי זמיר (מיכאל הנגבי): הייטקיסט. משקיע 2 מיליון דולר באפליקציה של מאיה. גר עם הוריו. שירה (עמנואל לוי): חברה של מאיה. סמדר (יעל לבנטל): אימה של שירה שהתחברה עם דוד כשהוא החליט לשבור שיא גינס בהרכבת פאזל בן מספר רב של חלקים. "משפחה בהנפקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) משפחה בהנפקה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית משפחה בהנפקה – בקרוב ב- HOT בידור HOT MAGAZIN אייס, הסדרה "משפחה בהנפקה" נמכרה לצרפת - בטרם שודרה בארץ, באתר אייס, 19 בדצמבר 2019
נמל התעופה הבין-לאומי וולגוגרד

נמל התעופה הבין-לאומי וולגוגרד-גומראק (ברוסית: Международный Аэропорт Волгоград-Гумрак) הוא נמל תעופה הממוקם כ-15 ק"מ צפונית-מערבית למרכז העיר וולגוגרד שבדרום מערב רוסיה. נמל התעופה נוצר בשנת 1952 על בסיס שדה תעופה צבאי גומראק לשעבר, שהיה קיים מסוף שנות ה-20 של המאה ה-20. בית הספר הצבאי לטיס בסטלינגרד התבסס בשדה התעופה לפני קרב סטלינגרד והעברת בית הספר לאזור קוסטנאי ברפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית האוטונומית של קזחסטן. שימש על ידי הצבא השישי הגרמני כמחסן דלק ואספקה (יחד עם שדה התעופה פיטומניק) במהלך קרב סטלינגרד בשנים 1942–1943. לאחר נפילתו של פיטומניק ב-17 בינואר 1943, גומראק היה היחיד מבין שבעה שדות תעופה סביב סטלינגרד שעדיין בידי גרמניה. ב-22 בינואר המריא מטוס היינקל He 111 אחרון את שדה התעופה עם 19 חיילים פצועים, הטיסה האחרונה מתוך סטלינגרד של הארמייה השישית. נמל התעופה גומראק נכבש בסופו של דבר על ידי האוגדת הרובאית 293 ב-23 בינואר, והשאיר את הצבא השישי ללא שום אמצעי לתמיכה ישירה. לאחר קרב מוסקבה הוחזר בית הספר לנמל התעופה. במאי 1946 הועבר בית הספר למחוז הצבאי המערבי סיבירי בעיר אוב שבמחוז נובוסיבירסק. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי וולגוגרד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי וולגוגרד (ברוסית) נמל התעופה הבין-לאומי וולגוגרד, ברשת החברתית פייסבוק נמל התעופה הבין-לאומי וולגוגרד, ברשת החברתית אינסטגרם German armies link up near Stalingrad Saturday, October 3, 1942 ערך זה הוא קצרמר בנושא שדות תעופה ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איי טרייס

איי טרייס (באנגלית: Trice Islands) היא קבוצה של איים קטנים המכוסים בקרח, במצר פיקוק, מדרום לאי ת'רסטון בארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה. האיים מתנשאים מעל פני השטח של מדף הקרח אבוט, המכסה את מצר פיקוק. האיים ממוקמים בסמוך ממערב לנקודת אוואנס שבחוף הדרומי של האי ת'רסטון. האיים מופו לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, בעונת המחקר (הקיץ האוסטרלי) 1946–1947. שמם של האיים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. האיים נקראים על שמו של על שמו של ג'ק ל. טרייס (Jack L. Trice), שהיה מטאורולוג בתחנת בירד בין השנים 1964 - 1965. איי טאייס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית איי טרייס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה איי טרייס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של איי טרייס איי טרייס באתר marineregions מחשבון מרחקים - המרחק מאיי טרייס לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
רכס פריקלי (אנטארקטיקה)

רכס פריקלי או מצוק פריקלי (באנגלית: Prickly Ridge; מילולית: הרכס הדוקרני) הוא רכס מעוגל מכוסה קרח, בדרום האי ת'רסטון בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. הרכס מצוי 6.4 קילומטרים ממערב לראש שלטון. מעל הרכס המכוסה קרח בולטים נונאטקים קטנים, שהגדול בהם הוא נונאטאק בלקנאפ. הרכס מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1966. שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. שמו של הרכס תיאורי (מראה הנונאטאקים הבולטים ממנו דומה לקיפוד דוקרני). רכס פריקלי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס פריקלי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור רכס פריקלי מידע גאוגרפי והיסטורי
ראש שלטון

ראש שלטון (באנגלית: Shelton Head) הוא לשון יבשה חשופה מקרח בדרום האי ת'רסטון בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. לשון היבשה מצויה 19 קילומטרים ממערב לקרחון לונג. לשון היבשה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1966. שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. לשון היבשה נקראת על שמו של ג'ון א. שלטון (John A. Shelton), שהיה מטאורולוג בתחנת בירד בין השנים 1963–1964. • International Symposium on Antarctic Earth Sciences 5th : 1987, Geological Evolution of Antarctica, Cambridge, England, P 401 ראש שלטון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית ראש שלטון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה ראש שלטון באתר marineregions זמני שקיעה וזריחת שמש וירח עדכניים עבור ראש שלטון מזג אוויר נוכחי מעודכן בראש שלטון תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור ראש שלטון סטטיסטיקות מזג אוויר עבור האזור של ראש שלטון גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי