laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הופכות את היוצרות

הופכות את היוצרות היא עמותה ישראלית המסייעת לנשים ביציאה ממעגל הזנות. העמותה הוקמה בשנת 2011 על ידי לילך צור בן משה, והיא פועלת להעצמה אישית וכלכלית של נשים היוצאות ממעגל הזנות. מטרות העמותה הן לסייע ביצירת שינוי בחיי היוצאות ממעגל הזנות וההתמכרויות על ידי שימוש בכלים מעולם היצירה בתחום האופנה, שמהווים מרחב יצירה והכשרה לנשים שיוצאות ממעגל הזנות ומוצאות עצמן ללא מיומנויות. כיום מפעילה העמותה מתנדבים ברחבי הארץ ומסייעת בייעוץ, הכוונה, טיפול, מיצוי זכויות ושיקום ליציאה מזנות. בשנת 2013 נפתח סטודיו הקבע הראשון של העמותה בתל אביב וב-2015 נפתח סניף נוסף בחיפה. בשנת 2021 הוקם "מרכז מיה לסיוע רב תחומי" בדרום תל אביב. העמותה מפעילה מודל סיוע המתמקד בקידום כלכלי ואישי, תוך דגש על שני היבטים מרכזיים: התפתחות מקצועית וביטוי עצמי. במרכז מודל הפעילות עומדת תוכנית לימודים שנתית במסלולי אופנה ודיגיטל, המלווה בטיפול פסיכולוגי חברתי. לצורך כך העמותה מפעילה מרכזי סיוע רב תחומיים לשיקום מקצועי, תמיכה נפשית, משפטית, כלכלית ומשפחתית, על פי תוכנית אישית הנבנית עם המסתייעת. מרכז מיה הוקם על ידי העמותה על מנת לספק מענה לנשים בתחומים: מיצוי זכויות, סיוע משפטי, הדרכת אימהות, פסיכותרפיה, ייעוץ פסיכיאטרי, הדרכה להתנהלות כלכלית מיטיבה, בניית תוכנית לפרנסה והתקדמות אישית. המרכז נבנה בשיתוף עם נשים שהסתייעו בעמותה, שחלקן עובדות במרכז כמנטוריות, על פי הצרכים שעלו במהלך שנות הפעילות של העמותה ומעסיק נשות מקצוע בתחומים השונים ומתנדבות. תוכנית שנתית המופעלת בשיתוף עם אגף השיקום בביטוח לאומי, במסגרתה ניתן טיפול פסיכולוגי חברתי ותמיכה בתחומים שונים. בית הספר השיקומי פועל בתל אביב ובחיפה, ולומדות בו כמאה נשים בשנה. הפרויקט מאפשר לנשים לקבל הדרכה כלכלית ותכנון כספי ובנוסף סיוע משפטי ורגשי, בפתרון חובות מול רשויות ונושים מסחריים ופרטיים. הסיוע בתהליך כולל תיווך מול עורכי דין, הגשת דוחות, השגת מסמכים ועוד. אתר האינטרנט הרשמי של הופכות את היוצרות הופכות את היוצרות, ברשת החברתית פייסבוק הופכות את היוצרות, ברשת החברתית אינסטגרם הופכות את היוצרות, באתר "גיידסטאר ישראל" הופכות את היוצרות (ע"ר), באתר "גיידסטאר ישראל" מיכל רז-חיימוביץ', ‏קמפיין עמותת "הופכות את היוצרות": לצאת ממעגל הזנות, באתר גלובס, 31 במרץ 2021 מרכז ידע נשים ומגדר - הופכות את היוצרות, באתר מרכז ידע נשים ומגדר - הופכות את היוצרות סיוע | הופכות את היוצרות, באתר 2022
עונת 2004/2005 בליגת המשנה ההולנדית

עונת 2004/2005 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-49 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, ספרטה רוטרדם והראקלס אלמלו העפילו לליגה הראשונה. על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 19 קבוצות, 17 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, פולנדם וזוולה, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 18 משחקים כל אחד - 36 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 העפילה לליגה הראשונה. 4 הקבוצות המדורגות ושתי הקבוצות במקומות 2 ו-3 שובצו לשני בתי פלייאוף יחד עם הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל, בבית הפלייאוף שובצו 3 קבוצות מליגת המשנה וקבוצה אחת מליגת העל, אשר שיחקו צמד משחקים כנגד 3 היריבות בבית, 6 בסך הכל ובסיומן הראשונה בכל בית זכתה בכרטיס לעונה הבאה בליגה הראשונה. לגו אהד איגלס הורדו 3 נק' עקב אי עמידה בחובות כספיים לפורטונה סיטארד הורדו 6 נק' עקב אי עמידה בחובות כספיים 8 קבוצות הרכיבו את שלב הפלייאוף, 2 הקבוצות שסיימו במקומות 2 ו-3 ו-4 הקבוצות המדורגות אליהן הצטרפו 2 קבוצות מליגת העל ממקומות 16 ו-17 שתי המנצחות בשלב הפלייאוף, אחת מכל בית זכתה בכרטיס לעונה הבאה בליגת העל   ירדה מליגת העל   נשארה בליגת העל   העפילה מליגת המשנה   נשארה בליגת המשנה
אריק ווארבורג

אריק ווארבורג (1892 - 1969) היה רופא יהודי-דני, פרופסור לרפואה פנימית באוניברסיטת קופנהגן ורופאו האישי של כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק. ווארבורג החל את עבודתו המקצועית במעבדתו של קארל אלברט האסלבאך במחקר בממשק של פיזיולוגיה וכימיה פיזיקלית. בשנת 1922 הוא הגיש את עבודת הדוקטורט שלו על "תרכובות חומצה פחמתית ופעילות יוני מימן בדם ותמיסות מלח. הבעיות שהעסיקו אותו היו חקירת הבסיס לשווי המשקל בין פחמן דו-חמצני וביקרבונט בדם וביסוס ייצוג מתמטי של הקשר בין כמות החומצה פחמתית בדם והתגובה שלו. העומק המתמטי של התיזה שלו היה יוצא דופן עבור רופאים. בתיזה שלו, טבע ווארבורג את המושג אוסמולריות (הידוע גם כ"כריכוז אוסמטי"). בהמשך התעניין וארבורג באלקטרוקרדיוגרם, קבע כללים להפעלה נכונה שלו והראה שניתן להשתמש בזיהוי היפוקסיה באלקטרוקרדיוגרם לגילוי מחלת לב איסכמית. במקביל למחקריו במעבדה, התמחה ווארבורג ברפואה פנימית בבית החולים העירוני של קופנהגן. מסוף שנות ה-20 הקדיש ווארבורג חלק נכבד ממחקריו לבעיות לב עד שנהיה מומחה עולמי לבעיות לב. בשנת 1931 הופקד ווארבורג על הקתדרה לרפואה קלינית באוניברסיטת קופנהגן. בהמשך ווארבורג היה מנהל מחלקה בבית החולים המלכותי בקופנהגן. בעקבות פיזור הממשלה הדנית על ידי הנאצים באוגוסט 1943 נעצר ווארבורג יחד עם יהודים אחרים כדי לשלחם להשמדה. בהתערבותו של כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק הוא שוחרר ושב לעבודתו בבית החולים הממשלתי בקופנהגן. באפריל 1944 ירו לעברו שני מתנקשים בבית החולים אך החטיאו את מטרתם. לתקופה מסוימת היה ווארבורג רקטור אוניברסיטת קופנהגן. בשנים 1945–1949 ושוב בשנים 1963–1964 היה ווארבורג נשיא האגודה הדנית להיסטוריה של הרפואה. במאי 1948 עמד ווארבורג בראש מגבית בדנמרק למען ההגנה. בשנת 1953 היה חבר בוועד ידידי מכון ויצמן בדנמרק. GOTFREDSEN E. Erik Warburg, M.D., professor of internal medicine in the University of Copenhagen on his sixtieth birthday, February 3, 1952. Acta Med Scand Suppl. 1952;266:13-7. PMID 14902349. The Department of State Bulletin, Volume 24 פרופ' אריק וארבורג בן 60, הארץ, 21 באפריל 1952 Selected Topics in the History of Biochemistry. Personal Recollections. Part III, page 170 Jewish Physicians: A Biographical Index, page 260 זרעו מוקשים כדי להפריע לבריחת יהודי דניה, המשקיף, 8 באוקטובר 1943 יהודי דאניה, משמר, 1 בנובמבר 1943 סוכל הנסיון לרצוח את רופאו של המלך הדני, משמר, 17 באפריל 1944 דנמארק ויחסיה עם מדינת ישראל, הארץ, 3 ביולי 1949 נשואי תערובת עושים שמות בהוד דניה, הצופה, 3 ביוני 1960 THE DANISH SOCIETY FOR THE HISTORY OF MEDICINE: 100 YEARS OF SERVICE (1917-2017) הצפה, הצופה, 10 במאי 1948 אנשי מדע בדנמארק יגישו עזרה למכון וייצמאן, הצופה, 22 בפברואר 1953
צבי ברגמן

צבי ברגמן (1908 – 19 במרץ 1984) היה מקודחי הבארות הראשונים בארץ ישראל, על שמו רחוב בעיר פתח תקווה. ברגמן נולד בפתח תקווה בשנת 1908 למשפחה מסורתית, הוא הבן השני מתוך שבעת ילדיהם של יצחק שעלה לארץ ישראל מרוסיה הקיסרית ולחיה, בת למשפחת שמרלינג מחברון. אחיו הצעיר זלמן היה לוחם באצ"ל והשתתף בפריצה לכלא עכו. אחותו הצעירה דובה היא יקירת העיר פתח תקווה לשנת 1997. עם התקדמות הבריטים לארץ ישראל, גורש אביו יחד עם עוד מתיישבים, ונכלא בידי הטורקים. הוא דור שביעי בארץ ישראל, למד בבית הספר נצח ישראל ופרש לעבודה בגיל צעיר כדי לעזור לפרנס את משפחתו, לאחר שאביו יצחק נפצע מקליע אקדח. הוא החל את דרכו כקדח בארות עצמאי לאחר מספר שנים שבהן תכנן ובנה בעצמו מכונת קידוח. הוא הקים חברה לקידוחי מים ולמשאבות בשם "צבי ברגמן ושו"ת" שנסגרה בשנת 2003. בערים פתח תקווה, כפר סבא, ראשון לציון ובערבה ובמקומות רבים נוספים נמצאות בארות שקדח. גם לאחר הקמת מדינת ישראל בשנת 1948 המשיך לקדוח בארות עד שפרש לגמלאות. ברגמן נפטר בצאת פורים ה'תשמ"ד, 1984 בגיל 76, הוא נקבר בבית הקברות סגולה. ברגמן היה נשוי לרחל לבית גרינברג ונולדו להם שתי בנות ובן. יחיעם פדן, פתח תקווה - מדריך הרחובות, 2009, עמ' 55 דובה דגן, באתר הארכיון לתולדות פתח תקווה ברגמן צבי ושות חברה לקדוחים ולמשאבות מים בעמ- חוות דעת גולשים, פסקי דין ופרטים מלאים, באתר companyid ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "צבי ברגמן".
סטיקר

סטיקר (על־פי האקדמיה ללשון העברית: דִּבְקִית) הוא מדבקה אשר מציגה בדרך־כלל עמדות מסוימות, באה לפרסם עסק או עמותה כלשהם, או כשעשוע היתולי. הסטיקרים מחולקים בדרך־כלל במפגשים או בסניפים של הארגון אותו הסטיקר מייצג. גודלו של הסטיקר אינו עולה בדרך־כלל על גודלו של חצי עמוד A4 (לאורך) וצורתו היא לרוב מלבן או מעגל. נהוג להדביק את הסטיקרים על השמשה האחורית של הרכב או מתחתיה, על דלת הבית או על דלתות וקירות במבנים ציבוריים. בישראל הפכו הסטיקרים למצרך פופולרי מאז שנת 1995 שבה הופץ הסטיקר "שלום, חבר" בעקבות רצח רבין בכ־750,000 עותקים. הסטיקרים מאופיינים בסיסמאות קליטות או במשפטים קצרים הממצים בתוכם רעיון כלשהו. לרוב, הסטיקרים צבועים ומעוצבים בהתאם לתוכנם, בפוליטיקה למשל, הם צבועים בצבע של המפלגה (הליכוד והעבודה – כחול. מרצ ועלה ירוק – ירוק). ריבוי הסטיקרים על גבי כלי רכב הביא את דויד גרוסמן לכתוב את השיר "שירת הסטיקר" שכל מילותיו לקוחות מסטיקרים. השיר מבוצע על ידי להקת הדג נחש ויצא ב-2004. במלחמת חרבות ברזל הונצחו רבים מהנופלים והנרצחים באמצעות סטיקר שכלל את תמונתם ומשפט מייצג. איתמר פליישמן, שלום, סטיקר. בחזרה לתקופת הדבק, באתר ynet, 23 באוגוסט 2013 קינת הסטיקר: הדרך החדשה-ישנה להנציח את המתים, באתר גלובס, 14 בספטמבר 2024 דִּבְקִית, באתר האקדמיה ללשון העברית קינת הסטיקר של המלחמה: המדבקות שהפכו לסמל ההנצחה, סרטון בערוץ "חדשות 13", באתר יוטיוב (אורך: 07:09)
גירית קווקזית

גירית קווקזית (שם מדעי: Meles canescens), היא מין נפוץ של יונק בסוג גירית החיה במערב אסיה, לרבות בישראל וקרובה למין גירית מצויה. חלק מהחוקרים רואים בה תת-מין של הגירית המצויה, אך לפי חוקרים מ-2013 ועוד היא נחשבת למין עצמאי, עקב הבדלים גנטיים שונים. ככל הנראה שני המינים התפצלו במשך הפליסטוקן שלפני 2.37 מיליון עד 450 אלף שנה מימינו. גירית זו יותר קטנה מקרובתה האירופאית והיא בעלת גב אפרפר-כהה, הרגליים שחורות והראש בעל פסים כהים-לבנים אופקיים. היא מזכירה מעט את גירית האסייתית או את היפנית, אך צבעה וצבע פניה דומים לאלה של האירופית. היא בעלת טפרים ארוכים העוזרים לה לחפור מחילות. בדומה לקרובתה היא אוכלת כל ופעילה בלילה, לעיתים קרובות בזוגות. הגירית הקווקזית מצויה בין אנטוליה בצפון עד הרי הקווקז בדרום ובלבנט, דרך מרכז איראן ומזרחה להרי טיין שאן ועד אפגניסטן. היא נמצאה גם בכרתים ורודוס שבאיי הים התיכון. מאחר שהמין הוגדר לאחרונה יחסית, לא ברור טווח הגבול שלו עם הגירית האירופאית, אף ששניהם מצוים יחד במספר מקומות כמו הקווקז ולעיתים הם מתרבים רביית כלאיים. גירית זו מצויה גם בארץ ישראל, לאורך כל החבל הים תיכוני ודרומה עד באר שבע וצפון-מערב הנגב. לגירית זו ארבעה תת-מינים: M. c. canescens M. c. arcalus M. c. rhodius M. c. severzovi מדיה וקבצים בנושא גירית קווקזית בוויקישיתוף גירית קווקזית, באתר ITIS (באנגלית) גירית קווקזית, באתר NCBI (באנגלית) גירית קווקזית, באתר GBIF (באנגלית)
Without Me

האם התכוונתם ל... Without Me (שיר של הלסי) Without Me (שיר של אמינם)
גיבתון לבן-גרון

גיבתון לבן-גרון (שם מדעי: Emberiza rustica) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הגיבתוניים. בישראל הוא חולף נדיר ביותר, ולרוב נצפה בין אוקטובר לדצמבר. הוא היה מזדמן קבוע עד לסוף שנות ה-90, אך מאז התצפיות בו הלכו והתמעטו, למעט סתיו 2021 אז נצפו באופן חריג ארבעה פרטים שונים ועוד פרט אחד שהתגלה בינואר של אותו חורף. שם הסוג Emberiza הוא מ-Embritz, גיבתון בגרמנית עתיקה. שם המין הספציפי rustica הוא מלטינית ומשמעותו "כפרי, פשוט". הוא מקנן ברחבי צפון האזור הפלארקטי. הוא מין נודד; חורף בדרום מזרח אסיה, יפן, קוריאה ומזרח סין, וגם מזדמן נדיר למערב אירופה. הוא מקנן בחורש מחטני רטוב. התטולה מורכבת מארבע עד שש ביצים מוטלות בקן בתוך שיח או על הקרקע. מזונו מורכב בעיקר מזרעים, וכאשר מאכיל צעירים, חרקים. גיבתון זה דומה בגודלו לגיבתון סוף. יש לו חלקים תחתונים לבנים עם צדדים חלודיים, רגליים ורודות ומקור ורדרד. לזכר בלבוש קיץ ראש שחור עם גרון לבן, ועורף וחזה חלודיים. לנקבה גב חום מפוספס בכבדות ופנים חומות עם עורף בהיר. היא דומה לגיבתון סוף נקבה, אך יש לה פסי צד אדמדמים, עורף ערמוני ומקור ורדרד, לא אפור. מדיה וקבצים בנושא גיבתון לבן-גרון בוויקישיתוף גיבתון לבן-גרון, באתר ITIS (באנגלית) גיבתון לבן-גרון, באתר NCBI (באנגלית) גיבתון לבן-גרון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גיבתון לבן-גרון, באתר GBIF (באנגלית) גיבתון לבן-גרון באתר הרשימה האדומה של IUCN גיבתון לבן-גרון, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il Jobling, James A. (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London, United Kingdom: Christopher Helm. pp. 145, 344. ISBN 978-1-4081-2501-4.
קפלוניה

קפלוניה (ביוונית: Κεφαλονιά), הוא אי יווני במרכז הים היוני, המהווה יחידה אזורית נפרדת במחוז האיים היוניים. האי הוא הגדול מבין האיים היוניים במערב יוון, והאי ה-6 בגודלו ביוון אחרי כרתים, אוויה, לסבוס, רודוס וכיוס. זוהי גם יחידה אזורית נפרדת של אזור האיים היוניים. עיר הבירה של קפלוניה היא ארגוסטולי. ב-12 באוגוסט 1953 הרסה רעידת אדמה את רוב האי. חיל הים שלח את שייטת 1 שהגישה עזרה ראשונה עד להגעת כוחות הצלה נוספים. כאות הוקרה נקרא רחוב בארגוסטולי בירת האי בשם ישראל (ביוונית: Ισραήλ). באי קיים שדה תעופה (אנ'). סיוע חיל הים לנפגעי הרעש באיי יוון ברכה ריבלין, "קפלוניה", בתוך: הנ"ל (עורכת), פנקס הקהילות: (10) יוון, ירושלים: יד ושם, תשנ"ט 1998, עמ' 388–390. אתר האינטרנט הרשמי של קפלוניה אתר האינטרנט הרשמי של קפלוניה אתר האינטרנט הרשמי של קפלוניה קפלוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יניב דוידסון, מים כחולים והרים שנשפכים לים: להתאהב באי קפלוניה, באתר הארץ, 21 במאי 2021
גיבתון אדום-מקור

גיבתון אדום-מקור (שם מדעי: Emberiza caesia) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הגיבתוניים. בישראל הוא חולף מצוי למדי, גם בסתיו וגם באביב, מוקדם יותר מגיבתון גנים. הוא אף דוגר בישראל, בחרמון, בגולן, בגליל המזרחי, בגלבוע ובהרי יהודה דרומה עד לנגב הצפוני. השם האנגלי Cretzschmar's מנציח את הרופא והמדען הגרמני פיליפ יעקב קרצ'מר שייסד את מוזיאון הטבע סננקנברג. שם הסוג Emberiza הוא מ-Embritz, גיבתון בגרמנית עתיקה. שם המין caesias הוא מלטינית caesius, "כחלחל-אפור". הוא מקנן ביוון, טורקיה, קפריסין והלבנט. הוא מין נודד, חורף בסודאן ובצפון אריתריאה. מזדמן נדיר למדי למערב אירופה. הגיבתון מקנן על גבעות חשופות שטופות שמש עם שיחים פזורים. הוא בעיקר חופי או מבודד, ולעיתים קרובות מתרבה ברום נמוך יותר מגיבתון הגנים הקשור אליו באופן הדוק, באזורי החפיפה של המינים. הוא מטיל ארבע עד שש ביצים בקן קרקע. מזונו מורכב בעיקר מזרעים, וכאשר מאכיל צעירים, חרקים. גיבתון זה קטן במעט מגיבתון גנים. לזכר בלבוש קיץ ראש אפור ופס שפם כתום. חלקיו העליונים חומים ומפוספסים בכבדות, למעט העל-שת, וחלקיו התחתונים בגוון כתום חלוד. המקור המוצק ורוד. לנקבות ולציפורים צעירות דגם ראש חלש יותר, והן דומות יותר לגיבתוני גנים. ניתן להבחין ביניהם על ידי טבעת העין הלבנה, לעומת הצהבהבה אצל גיבתון גנים. מדיה וקבצים בנושא גיבתון אדום-מקור בוויקישיתוף גיבתון אדום-מקור, באתר ITIS (באנגלית) גיבתון אדום-מקור, באתר NCBI (באנגלית) גיבתון אדום-מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גיבתון אדום-מקור, באתר GBIF (באנגלית) גיבתון אדום-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN ד"ר יואב פרלמן, גיבתון אדום-מקור, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il Beolens, Bo; Watkins, Michael (2003). Whose Bird? Men and Women Commemorated in the Common Names of Birds. London: Christopher Helm. p. 94. Jobling, James A. (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London, United Kingdom: Christopher Helm. pp. 83, 145. ISBN 978-1-4081-2501-4.
אנטוניו רודריגו נוגיירה

אנטוניו רודריגו נוגיירה (בפורטוגזית: Antônio Rodrigo Nogueira; נולד ב-2 ביוני 1976) הוא לוחם אמנויות לחימה משולבות ברזילאי הידועה בכינוי מינוטאורו. אמן ג'ו ג'יטסו ברזילאי, היה אלוף ה-PRIDE FC במשקל כבד (2001), הפך לאלוף ה-UFC זמני במשקל כבד ב-2008. נוגיירה זכה לפופולריות מיוחדת בזמן שהתחרה בארגון היפני Pride Fighting Championships, שם היה אלוף המשקל הכבד בין השנים 2001-2003, אלוף הביניים בין השנים 2003–2004, הפיינליסט של גרנד פרי פרייד במשקל כבד ב-2004. כמו כן, ידועה בשל הטרילוגיה שלו עם הלוחם הרוסי פיודור ימליאננקו. נוגיירה היה גם הזוכה בטורניר RINGS King of Kings לשנת 2000 במחלקת המשקל הכבד ואלוף הארגון האמריקאי מהדרג השלישי World Extreme Fighting. לנוגיירה יש ניצחונות על לוחמים מפורסמים כמו: רנדי קוטור, מירקו פיליפוביץ', דן הנדרסון, פבריסיו ורדום, מרק קולמן, ג'וש ברנט, טים סילביה, סרגיי חריטונוב. מדיה וקבצים בנושא אנטוניו רודריגו נוגיירה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנטוניו רודריגו נוגיירה אנטוניו רודריגו נוגיירה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנטוניו רודריגו נוגיירה, באתר אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC) אנטוניו רודריגו נוגיירה, באתר שרדוג אנטוניו רודריגו נוגיירה, באתר טאפולוגי Antônio Rodrigo Nogueira "Minotauro" | BJJ Heroes, ‏2012-03-05 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צופית מלכותית

צופית מלכותית (שם מדעי: Cinnyris regius) היא מין של ציפור שיר ממשפחת הצופיתיים. היא אנדמית ליערות הרריים במזרח אפריקה, באזור בקע אלברטין (אנ'). הצופית המלכותית היא צופית בינונית. לזכר הבוגר יש ראש וחלקים עליונים בצבע ירוק-זהוב ססגוני, כנפיים וזנב כהים וחזה ובטן באדום וצהוב. לנקבה הבוגרת חלקים עליונים בצבע זית עמום, עם חלקים תחתונים צהבהבים ומפוספסים קלות. הזכר בולט בייחודו, אבל הנקבה דומה לנקבות ממיני צופית אחרים ויש להכיר את ההבדלים הקטנים.למשל, הבדל הבולט בינה לבין נקבת צופית רוקפלר (אנ') (Cinnyris rockefelleri), הוא גרון חיוור יותר. הנקבה ה"מלכותית" דומה גם לנקבת צופית כפולת-צווארון רוונזורי (אנ') (Cinnyris stuhlmanni) ולנקבת צופית כפולת-צווארון צפונית (אנ') (Cinnyris reichenowi), אך לאלה יש חלקים עליונים ירוקים יותר וחלקים תחתונים צהובים יותר. מין דומה נוסף הוא צופית צהובת-בטן (Cinnyris venustus), אך ניתן לזהות את הצופית המלכותית לפי החלקים העליונים הזיתיים יותר והחלקים התחתונים בגוון צהבהב-זיתי אחיד יותר. אזור התפוצה של הצופית המלכותית משתרע על פני כל בקע אלברטין (מאוגנדה ועד טנזניה), שם היא חיה ברום 1,500–3,100 מטר מעל פני הים. בתי הגידול שלה כוללים יערות הרריים ירוקי-עד, יערות מעורבים, יערות גידול משני, שטחי שיחים ובמבוק. הצופית המלכותית היא מין נפוץ. מגמת האוכלוסייה נחשבת בירידה בגלל אובדן בית הגידול המיוער. עם זאת, לא זוהו איומים מיוחדים והאיגוד הבינלאומי לשימור הטבע העריך את מצב שימור הציפור כללא חשש. מדיה וקבצים בנושא צופית מלכותית בוויקישיתוף צופית מלכותית, באתר ITIS (באנגלית) צופית מלכותית, באתר NCBI (באנגלית) צופית מלכותית, באתר GBIF (באנגלית) צופּית מלכותית באתר הרשימה האדומה של IUCN Mann, Clive F.; Cheke, Robert A. (2010). Sunbirds: A Guide to the Sunbirds, Flowerpeckers, Spiderhunters and Sugarbirds of the World. Bloomsbury Publishing. p. 274. ISBN 978-1-4081-3568-6. Cinnyris regius. BirdLife International. 2016.
דיאטת כביש

דיאטת כביש (באנגלית: Road Diet או Lane Reduction) היא טכניקה בהנדסת תחבורה במסגרתה מספר נתיבי הנסיעה או רוחבם מצטמצם לטובת חלוקה מחדש של רוחב הדרך. הדרך הנפוצה ביותר היא להוריד את מספר נתיבי הנסיעה בכביש, לדוגמה על ידי הפיכת כביש בעל שני נתיבים לכיוון לכביש בעל נתיב אחד. סלילת או הרחבת מדרכות. הוספת או הרחבת רצועות צמחייה. הוספת שביל אופניים בצד אחד או בשני צידי הדרך. הרחבת נתיבי הנסיעה הקיימים (במידה וקודם לכן הנתיבים היו צרים מדי). הוספת נתיב פנייה. במקומות בהם דיאטת כביש מבוצעת כראוי, לא קיימת השפעה על מצב התנועה, זאת מאחר שקודם לכן הקיבולת של הכביש הייתה מעל לנדרש ממנו. במקרים אחרים, היעד הוא הורדת נפח התנועה. בנוסף, כדי למנוע מהתנועה לזלוג לרחובות הצדדיים, נדרשות הרשויות לבצע פעולות למיתון התנועה בהם, דוגמת בניית כיכרות והוספת פסי האטה. בדיאטת נתיב, רוחב הנתיב מוצר כדי להוריד את מהירות הנסיעה של המכוניות וכדי לפנות מקום לדרכי התניידות אחרות. לרוב, נתיבי הנסיעה מתוכננים ברוחב של לא פחות מ-3 מטרים. רוחב הכביש שנחסך מועבר למשתמשים אחרים דוגמת הולכי רגל, צמחייה וכדומה. חוקרים, לצד מחלקת התחבורה האמריקאית מצאו שדיאטת כביש עשויה להביא להורדת שיעור התאונות במקטע הכביש ב-19%–43%, כששיעור הירידה גדול יותר באזורים אורבניים קטנים לעומת מרכזים מטרופוליניים. לא כל הרחובות העורקיים מתאימים לביצוע דיאטת כביש. העלייה בגודש התנועה יכולה לגבור על היתרונות הגלומים בדיאטת כביש במידה ונפח התנועה העוברת עולה על הקיבולת של כביש בעל 3 נתיבים. קיבולת זו עומדת על כ-20 אלף כלי רכב מדי יום. התנגדויות אחרות בקשר לדיאטת כבישים נובעות מחשש לביטחון הציבור ופגיעה אפשרית במהירות המשטרה, אמבולנסים וכיבוי אש במקרי חירום. אחת הדוגמאות לדיאטת כביש שהואשמה לאחר מכן בכך שפגעה ביעילות המשטרה הייתה זו שבוצעה בעיירה פרדייז שבקליפורניה. ב-2018 התרחשה בעיירה שריפת מחנה שגרמה למותם של 88 בני אדם והביאה לפגיעה חמורה בעיירה עצמה. מתוך ארבעה נתיבי פינוי אפשריים מפרדייז, שלושה מהם היו כבישים הרריים צרים בעלי נתיב לכיוון, ואילו הרביעי היה העורק היחיד שהיה יכול להתמודד עם כמויות גבוהות של תנועה. חקירה של תקרית דומה שהתרחשה ב-2008 הביאה למסקנה שיש לבצע שינויים בציר, "כנתיב פינוי חירום, על ידי כריתת עצים וסבך ויצירת מחסומי אש בשני צידי הכביש". עם זאת, ב-2012 קיבלה ממשלת המחוז החלטה להצר את הכביש לנתיב אחד, להחליף את נתיבי הנסיעה בנתיבי אופניים וליישם צעדים נוספים למיתון התנועה בכביש. מבקרי המהלך האשימו מאוחר יותר את מקבלי ההחלטות בכך שהוא גרם ללכידת נהגים בשריפה. רכיבתיות תחבורה בת קיימא שומרי משקל, על דיאטת כביש שמעתם?, באתר הרוכב לאוטובוסים, ‏9 בספטמבר 2013 Evaluation of Lane Reduction "Road Diet" Measures on Crashes - FHWA-HRT-10-053, www.fhwa.dot.gov Summary Report: Evaluation of Lane Reduction "Road Diet" Measures and Their Effects on Crashes and Injuries - FHWA-HRT-04-082, www.fhwa.dot.gov Hilary Brueck, Kelly McLaughlin, Ellen Cranley, California's Camp Fire killed 85 people, but the death toll is still changing as DNA from remains gets identified, Business Insider (באנגלית אמריקאית) Butte County Grand Jury Report 2008/2009 Wildfire & Safety Considerations For Butte County General Plan 2030, Butte County Court Red Spot In Cd 14, Mayor Sam's Sister City - Home of Los Angeles Politics: Mayor Sam Exclusive: The Deadly Consequences of Road Diets by Christopher LeGras, Mayor Sam's Sister City - Home of Los Angeles Politics, ‏2018-11-25
צלב ארמני

צלב ארמני (בארמנית: Հայկական խաչ;‏ խաչ, חַץ' – צלב) הוא טיפוס צלב ייחודי המשמש בכנסייה הארמנית כסמל לנצרות. זרועותיו של הצלב הארמני מסתעפות בקצותיהן ומסתיימות בפרחים מסוגננים, והזרוע התחתונה ארוכה מהיתר. צלב זה מופיע בלב מצבות החצ'קר, שבהן הוא מוקף בעיטורים למיניהם, בעיקרם צמחיים וגאומטריים. הצלב הארמני מוצב על כיפות כנסיות, מגולף בקירות מנזרים, במצבות קבורה ובאנדרטות זיכרון, מצויר על מזבחות, רקום על בגדי אנשי הדת, וכיוצא באלה. צלב זה מכונה גם "צלב פורח". הפריחה מייצגת את כוח החיים המגולם בצלב הארמני ואת התבדלותו מהצלב המסמל עינויים ומוות. צלב ארמני מגולף בחזית המערבית של כנסיית גרגוריוס המאיר במנזר גושוואנק (אנ') אנדרטת מלך ארמניה אשוט השני הברזל (אנ') באיג'באן הצלב הארמני מתנוסס מעל כיפת הקתוליקון במנזר גרארד צלב אבן במנזר טאטב (אנ'), מתוארך לראשית המאה ה-10 חצ'קר בקיר קתדרלת יעקב הקדוש ברובע הארמני בירושלים, 1440 מצבת קבר החייל האלמוני בקפאן חצ'קר צלב הכנסייה האפוסטולית הארמנית מדיה וקבצים בנושא צלב ארמני בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא ארמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גיבתון גמדי

גיבתון גמדי (שם מדעי: Emberiza pusilla) הוא מין של ציפור שיר השייך למשפחת הגיבתוניים. בישראל חולף וחורף נדיר למדי, אך נראה שחלה עלייה קלה בתצפיות בשנים 2010-2020. נצפה לרוב בין אוקטובר לסוף דצמבר ולעיתים נדירות יותר גם בפברואר-מרץ. המין תואר לראשונה על ידי פטר סימון פאלאס בשנת 1776. הגיבתון הגמדי הוא מין מונוטיפי, ללא תת-מינים שונים באזור התפוצה הפלארקטי הנרחב שלו. שם הסוג Emberiza הוא מ-Embritz, גיבתון בגרמנית עתיקה. שם המין הספציפי pusilla הוא מלטינית ופירושו "קטן מאוד". זהו גיבתון קטן, אורכו כ-12–14 ס"מ בלבד. חלקיו התחתונים לבנים עם פספוס כהה על החזה וצדדיו. עם פניו הערמוניים ופס השפם הלבן, הוא דומה לנקבת גיבתון סוף קטנה, אך יש לו פסי כיפה שחורים, טבעת עין לבנה וגבול כהה עדין בחלק האחורי של לחייו הערמוניים. הזוויגים דומים. קריאתו היא מעין "זיק" בולט, והשירה היא "סירו-סיר-סיר-סירו" מתגלגל. הגיבתון הגמדי מקנן באזורי הטייגה של צפון-מזרח אירופה וצפון האזור הפלארקטי ועד למזרח הרחוק הרוסי. הוא נודד, חורף באזורים הסאבטרופיים בצפון הודו, בדרום סין ובחלקים הצפוניים של דרום-מזרח אסיה. הגיבתונים נשארים באזורי החריפה שלהם זמן רב למדי; פרטים נתפסו ביונאן בסוף מרץ. בנוסף הוא מזדמן נדיר למערב אירופה. זהו מין בעל כושר הסתגלות; בהרי בהוטן למשל, בהם חורף הגיבתון מספרים קטנים, הוא מצוי בדרך-כלל בבית גידול חקלאי, לרוב ברום של בין 1,000 ל-2,000 מטר מעל פני הים. הגיבתון הגמדי מקנן ביערות מחטניים פתוחים, לעיתים קרובות עם עצי ליבנה או ערבה. עונת הקינון שלו מאוחרת יחסית ומתחילה ביוני; חלק מהזוגות עדיין מקננים באוגוסט. הנקבה בונה את הקן על הקרקע חבוי מתחת לצמחייה עשבונית. התטולה מכילה לרוב ארבע עד שש ביצים, הדגירה מבוצעת על-ידי שני הזוויגים, והבקיעה מתרחשת לאחר 11–12 ימים. שני ההורים משתתפים בגידול הגוזלים, הפורחים מהקן לאחר 14–17 ימים נוספים. התזונה שלו מורכבת בעיקר מזרעים מחוץ לעונת הקינון, במהלכה הוא מוסיף חרקים וחסרי חוליות קטנים אותם קל יותר לגוזלים לאכול. זהו מין בעל אוכלוסייה גדולה הפרושה על-פני תחום תפוצה נרחב, ולכן מוגדר במצב שימור של ללא חשש ברשימה האדומה של IUCN. סקר של BirdLife International מ-2015 העריך את האוכלוסייה האירופית בכ-6,030,000–11,100,000. האוכלוסייה האירופית מוערכת בכ-20% מהאוכלוסייה העולמית, כך שהערכה ראשונית של האוכלוסייה העולמית עומדת על 30,150,000–55,500,000 פרטים בוגרים. פרט בוגר, גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן מבט חזיתי, גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן פרט מאיי שטלנד, סקוטלנד פרט בעל ניצוי דהוי, איי שטלנד, סקוטלנד ביצה, מוזיאון טולוז מדיה וקבצים בנושא גיבתון גמדי בוויקישיתוף גיבתון גמדי, באתר ITIS (באנגלית) גיבתון גמדי, באתר NCBI (באנגלית) גיבתון גמדי, באתר GBIF (באנגלית) תצפיות, קטעי וידאו, תמונות וקולות של גמדי, באתר eBird הקלטות אודיו של גיבתון גמדי, באתר xeno-canto גיבתון גמדי באתר הרשימה האדומה של IUCN גיבתון גמדי-אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il Jobling, James A. (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London, United Kingdom: Christopher Helm. pp. 145, 325. ISBN 978-1-4081-2501-4. Little Bunting (Emberiza pusilla) - BirdLife species factsheet, datazone.birdlife.org Cinnyris regius. BirdLife International. 2016.