laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גריינט תומאס

גריינט תומאס (באנגלית: Geraint Howell Thomas; נולד ב-25 במאי 1986) הוא רוכב אופני כביש ולשי מקצועי, הרוכב בקבוצת אינאוס גרנדיירס. הוא מנצח הטור דה פראנס 2018. הוא יצג את נבחרת בריטניה בתחרויות רכיבה שונות וזכה עמה במדליות זהב באולימפיאדות, בוולדרום ובמרוצי כביש. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. תומאס נולד בקארדיף ב-25 במאי 1986. הוא אחד הרוכבים המקצועיים היחידים שזכו להצלחה הן ברכיבת מסלול והן ברכיבת כביש. ברכיבת מסלול, הוא זכה בשלוש אליפויות עולם (2007, 2008, 2012) ובשתי מדליות זהב אולימפיות (2008, 2013). ברכיבת כביש, הוא ניצח את הטור דה פרנס 2018 והיה לוולשי הראשון ולבריטי השלישי שעשה זאת. הוא החל לרכוב על אופניים במועדון נוער מקומי בקארדיף ונבחר לאקדמיה האולימפית הבריטית. ב-2010 הוחתם בקבוצת סקיי, שם היה בעיקר דומסטיק לרוכבים המובילים בראדלי ויגינס וכריסטופר פרום. בטור דה פראנס הראשון בו השתתף (2007) סיים במקום ה-140 מתוך 141 רוכבים שסיימו את המרוץ. על אף שמרבית הקריירה שלו לא היה מוביל, זכה להצלחה מרשימה באולימפיאדות ואליפויות העולם. תומאס זכה במדליות זהב בתחרות הרדיפה הקבוצתית באולימפיאדות בייג'ינג (2008) ולונדון (2012), בנוסף זכה שלוש פעמים באליפויות עולם במקצה זה. זכה גם במירוץ פריז - ניס 2016 ובקלאסיקה E3 הארלבקה. ב-2017 נבחר כמוביל של סקיי לג'ירו דאיטליה, לאחר שניצח את במרוץ ההכנה, הטור של האלפים. אך במהלך הג'ירו נפצע בשל היתקלות עם אופנוע משטרתי ונאלץ לפרוש. בטור דה פראנס של אותה שנה זכה בקטע הראשון שהיה קטע נג"ש אך גם במירוץ זה נפצע ולא סיים את הטור. בטור דה פראנס 2018 הגיע כדומסטיק הראשי של כריסטופר פרום ומי שהיה אמור להוביל אותו ולסייע לו בעליות הקשות של קטעי ההרים. הוא זכה כמה חודשים קודם לכן במרוץ דופינה ליברה הנחשב מרוץ הכנה חשוב לטור דה פראנס. פרום הגיע לאחר שזכה בג'ירו דאיטליה כחודשיים לפני כן. מעט מאוד רוכבים לאורך שנות הטור הצליחו לזכות בו לאחר ההשתתפות בג'ירו בשל העייפות המצטברת של שני מרוצים מתישים בני 21 ימים. ככל שנמשכו הקטעים, היה בולט כי תומאס הוא הרוכב בעל הרגליים הטריות והחזקות בטור. הוא ניצח בקטע ה"אלפ ד'ואז" המיתולוגי והגדיל את הפער מכל יריביו לצמרת. הדינמיקה בין שני הרוכבים הייתה מעניינת וזכתה לסיקור. הטקטיקה שנקטה בה קבוצת סקיי, הייתה כי המוביל הוא כריס פרום ותומאס תפקידו לסייע לו (באחד הקטעים במרוץ התרחש פנצ'ר באופניו של פרום, ותומאס הביא לו את אופניו כדי שלא יבזבז זמן). אך ורק במקרים בהם היריבים לצמרת האיצו את מהירותם ופרום לא הצליח להדביק את הקצב, תומאס נדבק ליריביו לצמרת בעיקר לטום דימולן שדורג אחריו לאורך רוב המרוץ ולבסוף זכה במקום השני, פרום סיים במקום השלישי. ב-2019, תומאס ערך את ההכנה שלו לטור דה פראנס, במרוץ הטור דה סוויס, אך הוא נפצע במהלך הקטע הרביעי, ונטש את המרוץ. בטור דה פראנס, הוא סיים שני לאחר שחברו לקבוצה איגן ברנל, ניצח. מדיה וקבצים בנושא גריינט תומאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גריינט תומאס גריינט תומאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גריינט תומאס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי גריינט תומאס, באתר olympedia.org גריינט תומאס, באתר Cycling Archives יאיר קטן, עקף אותו בסיבוב: המהפך של גריינט תומאס, באתר ynet, 29 ביולי 2018 אורן אהרוני, גריינט תומאס הבטיח זכייה בטור דה פראנס, באתר ynet, 28 ביולי 2018 מערכת וואלה! ספורט‏, טור דה פראנס: גריינט תומאס ניצח באלפ ד'ואז והגדיל את יתרונו, באתר וואלה, 19 ביולי 2018
אאוזדרכו

אאוזדרכו (שם מדעי: Eoazhdarcho) הוא סוג של פטרוזאור שחי בקרטיקון התחתון לפני 120 מיליון שנה. מאובניו התגלו באזור צפון סין בשנת 2005 בחפירות בהם נמצאו רק עצמות שלד חלקיים ולסת תחתונה. משמעות שמו של פטרוזאור זה הוא "אז'דרכו תחתון" או "אז'דרכו של השחר". השם מתייחס לסיווג הקדום שלו כמין של אז'דרכו. היה זה מין ממשפחה שונה ממשפחת האזדרקיים שהיה בעל עצמות עם פרופורציות שונות של העצמות, עם עצמות מסרק גדולות מאוד אך עצמות רגליים וירכיים קטנות. הוא היה קטן יחסית למיני האזדרקיים עם מוטת כנפיים באורך 1.6 מטר ולסתותיו היו חסרות שיניים. תחילה סברו שסוג זה היה מין של אז'דרכו אך לאחר בדיקות הוא הוגדר כסוג נפרד ולבסוף שויך למשפחה Chaoyangopteridae, הנחשבת לקרובה לאזדרקיים. יצור זה חי ברחבי צפון סין ועופף בקבוצות קטנות בחיפוש אחרי יצורים קטנים יותר. אאוזדרכו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
אושן טאוורס

אושן טאוורס (באורדו: اوشین ٹاورز), ידוע בעבר כ"סופטיל הוטל פלאזה" או כ"הקניון (דה מול)". הוא מתחם בקראצ'י, העיר הגדולה בפקיסטן, הכולל קניון וגורד שחקים. גורד השחקים מגיע לגובה של 120 מטרים (393 רגל) והוא מצוי בפרבר של העיר הגדולה בפקיסטן, קראצ'י. המתחם כולו הוא בעל אספקת חשמל פרטית בגודל 5 מגה-וואט, הכי גבוה לבניין בקראצ'י, אף על פי שהוא לא הבניין הכי גבוה בקראצ'י (בניין גבוה ממנו מקבל אספקה של 2 מגה-וואט). בגורד השחקים חמש מעליות לסחורות ומעליות נוספות המיועדות לתשעה נוסעים. גורד השחקים, המצוי באזור חם, משתמש בטכנולוגיה מיוחדת לסילוק החום והעשן מהבניין. בניית הבניין החלה בשנת 2007 והסתיימה בשנת 2013, הבניין היה בעבר (2012–2014) הגבוה ביותר בפקיסטן כולה והגבוה ביותר בעיר קראצ'י (2012–2018), הוא הפסיד את התארים לבניינים אחרים. מדיה וקבצים בנושא אושן טאוורס בוויקישיתוף "Karachi Skyscraper Diagram" "Country's tallest building inaugurated", פקיסטן טודיי, 19 בפברואר 2012
אקנתופטריגי

אקנתופטריגי (שם מדעי: Acanthopterygii; מילולית: חדי-סנפיר קוצני) היא על-סדרה של דגי גרם ממחלקת מקריני סנפיר, הכוללת את מרבית הדגים הקיימים. הגדולה בסדרות הקבוצה היא דקראים הכוללת את מרבית הדגים, אך קבוצה זו כנראה תתפצל לקבוצות קטנות יותר עקב מחקרים חדשים. בני קבוצה זו חיים במגוון אזורים בימים ובאוקיינוסים וכן במים מתוקים והם קיימים במגוון צורות חיים מגודל של דמוי-קברנונים ננסיים באורך 7 מ"מ עד לדג שמש מגובשש באורך 4.5 מטרים ומשקלו מגיע עד 2,000 ק"ג. כמה מינים יכולים לנשום אוויר (למשל מיני האנבסיים והגוראמיים) וכך יכולים לצאת מהמים. לרבים מבני קבוצה זו סנפיר גב קוצי ללא פרקים ועל גופם של רבים מהם בעלי קצוות קוצניים והם בעלי קשקשים בולטים במגוון צבעים. הם בעלי כושר שחייה טוב ביותר ובעלי סנפירים ארוכים דמויי-משוטים, אך חלקם דווקא מתואמים לחיים בקרקעית הים והם בעלי סנפירים קצרים יותר. הזנב גם הוא בעל סנפירים גדולים ועוזר לשעוט קדימה. קיפונאים (Mugiliformes) כסופי-צד (Atheriniformes) חניתאים (Beloniformes) דגי-לווייתן (Cetomimiformes) אידרונאים (Cyprinodontiformes) סטפנובריכיים (Stephanoberyciformes) ברקנאים (Beryciformes) זאוסאים (Zeiformes) צמידונאים (Gobiesociformes) עוקצנוניים (Gasterosteiformes) אבובונאים (Syngnathiformes) צלופחי ביצות (Synbranchiformes) נפוחיתאים (Tetraodontiformes) סוליתאים (Pleuronectiformes) עקרבנונאים (Scorpaeniformes) דקראים (Perciformes) - בה 40% מהדגים הקיימים. ייתכן כי משפחות רבות בסדרה יתפצלו לסדרות עצמאיות. מדיה וקבצים בנושא אקנתופטריגי בוויקישיתוף אקנתופטריגי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אקנתופטריגי, באתר ITIS (באנגלית) אקנתופטריגי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
אנטוניו פארנזה, דוכס פארמה

אנטוניו פארנזה, דוכס פארמה (באיטלקית: Antonio Farnese;‏ 29 בנובמבר 1679 - 20 בינואר 1731), היה דוכס פארמה בין השנים 1727–1731. אנטוניו נולד ב-29 בנובמבר 1679 בפארמה, לראנוצ'ו השני פארנזה, דוכס פארמה ולמריה ד'אסטה, בתם של פרנצ'סקו הראשון ד'אסטה, דוכס מודנה ומריה קטרינה פארנזה. בשנת 1727 מת אחיו פרנצ'סקו פארנזה, דוכס פארמה, ואנטוניו עלה לשלטון במקומו. אנטוניו היה נהנתן ולא רצה להתחתן, אולם מכיוון שלא היה יורש אחר לדוכסות, כפו עליו ידידיו להתחתן עם אנריקטה ד'אסטה, בתם של רינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ושרלוטה פליציטס מבראונשווייג-לינבורג, וב-21 ביולי 1728 התחתנו השניים. למרות כל ניסיונותיו לא היו לאנטוניו ילדים, ובעקבות כך הייתה הדוכסות אמורה לעבור לבנה הבכור של אליזבטה פארנזה, האינפנטה קרלוס מספרד. בשנת 1729 שלחה ספרד 6,000 חיילים לפארמה, אולם מאידך, אוסטריה שלחה 40,000 חיילים למילאנו, צפונית לפארמה. בעיצומה של המערכה הדיפלומטית, מת אנטוניו ב-20 בינואר 1731, ולאחר מותו קיבלה אוסטרה את תנאי אמנת לונדון, ואכן קרלוס מספרד קיבל את דוכסות פארמה, עליה נאלץ לוותר בשנת 1735, במהלך מלחמת הירושה הפולנית, לקרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מדיה וקבצים בנושא אנטוניו פארנזה, דוכס פארמה בוויקישיתוף
פיליפ השני, דוכס בורגונדיה

פיליפ השני "האמיץ" (בצרפתית: Philippe le Hardi‏; 15 בינואר 1342 - 27 באפריל 1404), דוכס בורגונדיה מ-1363 עד מותו. פיליפ נולד ב-15 בינואר 1342, לז'אן השני, מלך צרפת ולבון מלוקסמבורג, בתו של מלך בוהמיה. בשנת 1356, בגיל 14 שנה בלבד, לחם בגבורה בקרב פואטייה (שבו נפל אביו בשבי האנגלים) ועל כך זכה בכינוי "האמיץ", ובשנת 1360 זכה בתואר דוכס טורן. בשנת 1361 נפטר פיליפ דה רובְר דוכס בורגונדיה מבלי להשאיר אחריו יורש, ובשנת 1363 ז'אן השני, מלך צרפת מינה את פיליפ לדוכס בורגונדיה כתמורה על אומץ לבו בקרב. ב-19 ביוני 1369 פיליפ נשא לאישה את אלמנתו של פיליפ דה רובר, מרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה לעתיד, שהייתה בתו של לואי השני, רוזן פלנדריה המכונה לואי דה מאל. מרגריט ילדה לו 8 ילדים, ובהם את בנו בכורו ז'אן שירש את דוכסות בורגונדיה אחרי מותו ב-1404. בשנת 1384 מת לואי דה מאל, ופיליפ ירש את רוזנות פלנדריה. בשנת 1385 חתם פיליפ על "שלום טורנה" עם הפלמים אנשי העיר גנט שמרדו בלואי דה מאל ב-1379. בשנת 1385 השיא את בנו בכורו ז'אן למרגרטה מבוואריה, שהייתה בתו של אלברט הראשון, רוזן אֵנו (כיום פרובינציה בדרום בלגיה) והולנד, ואת בתו מרגריט לווילם הרביעי, בנו ויורשו של אלברט. החל משנת 1380 שימש פיליפ כעוצר ממלכת צרפת (יחד עם אחיו לואי הראשון מאנז'ו מלך נאפולי וז'אן, דוכס ברי) בשם אחיינו שארל השישי, מלך צרפת שהיה בן 12 שנה בלבד. ניהול ענייני המדינה נפל בעיקר על פיליפ, היות שאחיו לואי הראשון היה עסוק באיטליה ואחיו ז'אן דוכס ברי עסק בענייני חבל לאנגדוק שבדרום צרפת. ב-1388 נטל המלך שארל השישי את השלטון לידיו, אך ב-1392 הוא לקה במחלת נפש ופיליפ חזר לשמש כעוצר בשמו. אולם, לואי הראשון דוכס אורליאן, שהיה אחיו של המלך שארל השישי, טען לזכותו לשמש כעוצר במקום פיליפ. התפתחה ביניהם יריבות שגרמה למעשי איבה בין בית אורליאן לבין בית בורגונדיה. ב-15 באוגוסט 1393 השיא פיליפ את בתו קתרין ללאופולד הרביעי, דוכס אוסטריה ובשנת 1401 את בתו מארי לאמדאו השמיני, דוכס סבויה. כאשר פיליפ נפטר ב-27 באפריל 1404, דוכסות בורגונדיה שלטה באֵיְנו, פלנדריה, ארטואה (כיום בצפון צרפת) ופראנש-קונטה (כיום במזרח צרפת) והפכה, למעשה, למדינה עצמאית שהתעשרה מן המסחר ומן התעשייה של נחלותיה. ב-19 ביוני 1369 התחתן פיליפ עם מרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה, בתם של לואי השני, רוזן פלנדריה ומרגרט מבראבאנט, רוזנת פלנדריה, ממנה נולדו לו 9 ילדים: ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה (1371–1419) שארל (1372–1373) מרגריט מבורגונדי, דוכסית בוואריה (1374–1441), התחתנה עם וילהלם השני, דוכס בוואריה לואי (1377–1378) קתרין מבורגונדי (1378–1425), התחתנה עם לאופולד הרביעי, דוכס אוסטריה בון (1379–1399) הייתה מאורסת לז'אן הראשון, דוכס בורבון אנטואן, דוכס בראבנט (1384–1415) מארי מבורגונדי, דוכסית סבויה (1386–1422), התחתנה עם אמדאו השמיני, דוכס סבויה פיליפ השני, רוזן נבר (1389–1415) מדיה וקבצים בנושא פיליפ השני, דוכס בורגונדיה בוויקישיתוף פיליפ השני, דוכס בורגונדיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פיליפ השני, דוכס בורגונדיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סטודיבייקר ספיישל 6

סטודיבייקר ספיישל 6 (באנגלית: Studebaker Special Six) היא מכונית משפחתית שיוצרה במספר תצורות נוספות, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית סטודיבייקר אשר יוצרה בין השנים 1918–1927. 4 דלתות - סדאן (דגם (light six) 4 דלתות - סדאן (דגם Special Six) 4 דלתות - קבריולה 2 מושבים רודסטר (Landau Roadster) 4 מושבים רודסטר קופה לנדולט "EH" (יוצר בין השנים 1918-1926) "EL" (יוצר בין השנים 1918-1926) "EQ" (יוצר בין השנים 1918-1926) "EW" (יוצר בשנת 1927) 5 מושבים, 4 מושבים, 2 מושבים מנוע בעירה פנימית הפעלת מערכת התנעה - שתי יחידות רדיאטור - צינורית מערכת קירור - משאבת מים הצתה - סוללת אחסון מתח - שש עד שמונה וולט גלגלים - עץ צמיגים: 32x6.20 אינץ' בלמים - מכווצים מאחור בלמי חירום - על תוף בצד האחורי מצמד - צלחת יבשה, דיסק בודד מערכת קירור - משאבת מים שימון (Lubrication) - על ידי כוח הזנה גל ארכובה - ארבע נשיאות הצתה - סוללת אחסון ציוד ההיגוי: Worm-and-wheel מערכת חיווט - יחיד מד מהירות ("Motometer" (אנ')) מַד זֶרֶם שעון אנלוגי מנורת בדיקה וכבל ג'ק (מגבה) כלים לתיקונים מגב לחלון הקדמי מראה אחורית מגן שמש מאוורר מנורות קריאה בלמים הידראוליים עם גלגלי דיסק גלגל רזרבי דגם סדאן (דגם Special Six) בארצות הברית - 2,950$ דגם סדאן (דגם light six) בארצות הברית - 2,450$ דגם "Big Six Touring" בארצות הברית - 2,350$ דגם "light six Touring Car" בארצות הברית - 1,485$ דגם "Touring Car" בארצות הברית - 1,875$ דגם "Roadster Special Six" (2 נוסעים) בארצות הברית - 1,875$ דגם "Roadster Special Six" (4 נוסעים) בארצות הברית - 1,875$ דגם "Coupe Special Six" בארצות הברית - 2,850$ "סטודיבייקר ספיישל 6" שנת 1918 "סטודיבייקר ספיישל 6" שנת 1918 "סטודיבייקר ספיישל 6" שנת 1918 - מבט לתא הנהג "סטודיבייקר ספיישל 6" שנת 1918 "סטודיבייקר ספיישל 6" שנת 1921 "סטודיבייקר ספיישל 6" שנת 1921 "סטודיבייקר ספיישל 6" שנת 1921 - מבט לתא הנהג "סטודיבייקר ספיישל 6" - לנדולט (מכונית לוויות) "סטודיבייקר ספיישל 6" שנת 1924 פרסומת ל"סטודיבייקר ספיישל 6" שנת 1920 סטודיבייקר סטודיבייקר אלקטריק סטודיבייקר דיקטטור סטודיבייקר Big Six סטודיבייקר Light Four סטודיבייקר Light Six סטודיבייקר לנד קרוזר סטודיבייקר קומנדר סטודיבייקר לארק סטודיבייקר Silver Hawk סטודיבייקר Flight Hawk סטודיבייקר Golden Hawk סטודיבייקר Gran Turismo Hawk סטודיבייקר אוואנטי סטודיבייקר קופה אקספרס סטודיבייקר סטארליט מדיה וקבצים בנושא סטודיבייקר ספיישל 6 בוויקישיתוף סטודיבייקר ספיישל 6, סרטון באתר יוטיוב סטודיבייקר ספיישל 6, סרטון באתר יוטיוב סטודיבייקר ספיישל 6, סרטון באתר יוטיוב דגמי סטודיבייקר אשר יוצרו בין השנים 1920-1927 (ראו: "סטודיבייקר ספיישל 6" www.american-automobiles.com/Studebaker-1920-1927 Kimes, Beverly R., Editor. Clark, Henry A. (1996). The Standard Catalog of American Cars 1805-1945. Kraus Publications. ISBN 978-0-87341-428-9. "סטודיבייקר ספיישל 6" שנת 1924 conceptcarz.com/z18818/studebaker-special-six.aspx "סטודיבייקר ספיישל 6" מודל "EQ" historics.co.uk/buying/auctions/2018-03-03/cars/ref-117-studebaker-special-six-model-eq-sedan
אפקט ההרמון (מדע)

בסוציולוגיה ובהיסטוריה של המדע, אפקט ההרמון במדע מתייחס לתופעה לפיה גבר מדען, הנמצא בעמדת כח, כראש מעבדה, שוכר נשים לצוות המחקר שלו. שתי דוגמאות בולטות לאפקט ההרמון הם הצוותים המדעיים של הפיתופתולוג, ארווין פרינק סמית (אנ'), והאסטרופיזקאי אדוארד צ'ארלס פיקרינג. לארווין פרינק סמית שעבד וחקר במשרד החקלאות האמריקאי, הייתה תרומה מרכזית בהוכחה כי חיידקים עלולים לגרום למחלות אצל צמחים. הצוות שלו כלל עשרים עוזרות מחקר שחקרו בעיות חקלאיות שונות מסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. צ'ארלס אדוארד פיקרינג, אסטרופיזיקאי ומנהל מצפה הכוכבים של מכללת הרווארד, ניהל צוות של חוקרות שנודע בשם מחשבות הרווארד. כל נשות הצוות, מעל לשמונים לאורך ארבעה עשורים, עסקו בעיבוד נתונים אסטרונומיים למחקר של פיקרינג. כחלק ממכון סמית'סוניאן, פעלה החל מסוף המאה ה-19, לשכת האתנולוגיה האמריקאית (Bureau of American Ethnology) שעסקה בחקר הילדים בארצות הברית. הלשכה העסיקה אנתרופולוגיות רבות במחקרי שדה. מספר סיבות אפשריות לאפקט ההרמון ובניהן עלויות שכר נמוכות יותר לנשים שאפשרו באותו התקציב להעסיק יותר עוזרות מחקר. נשים חוקרות לא היוו תחרות לראשי המעבדה לעומת, עוזרי מחקר שציפו מהם לממש את יכולותיהם. כן, נשים היו עוזרות מחקר קבועות שנשארו לעבוד שנים רבות. גורם נוסף הבולט במקרה של סמית הוא הדרה מובנת של נשים במשרד החקלאות האמריקאי שלא איפשר לנשים לגשת לבחינות לקידום למשרות בכירות. Margaret W. Rossiter, Women Scientists in America before 1920: Career patterns of over five hundred women scientists of the period reveal that, while discrimination was widespread, many women were working hard to overcome it, American Scientist 62, 1974, עמ' 312–323 Margaret W. Rossiter, "Women's Work" in Science, 1880-1910, Isis 71, 1980, עמ' 381–398 Bianca Nogrady, Best Australian science writing 2015, Coogee, N.S.W: University of New South Wales Press, 2016 מרגרט וו רוסיסטר, נשים מדענים באמריקה: מאבקים ואסטרטגיות כדי 1940. Rossiter, Margaret W., Women scientists in America : struggles and strategies to 1940, Baltimore: Johns Hopkins University Press, 1982, עמ' 63 ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חץ (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כלי נשק חץ – כלי המשמש ללחימה, לציד ולספורט חץ וקשת – כלי נשק קדום לירי חצים חץ (מערכת נגד טילים) – מערכת הגנה ישראלית נגד טילים חץ 2 חץ 3 חץ 4 חץ (פגז) – הכינוי בישראל לפגז טנק מסוג חודרן קינטי סימנים וסימונים מדעיים חץ (סימן) – חותם המשמש להצבעה לכיוון מסוים חץ הזמן – מושג פיזיקלי החץ של קנות' – סימן מתמטי להצגת מספרים גדולים, ראו מספרים גדולים#החץ של קנות' חץ (קבוצת כוכבים) – קבוצת כוכבים בשמי הצפון בתרבות החץ הירוק – דמות בדיונית המופיעה בחוברות DC קומיקס החץ – סדרת טלוויזיה המבוססת על הקומיקס "החץ הירוק" אישים נתן חץ (יליד 1952) – יזם נדל"ן ישראלי אחר חץ (הלכה) – נזקים שלא באו ישירות מכוחו של המזיק מפלגת חץ – מפלגת פורשי שינוי בראשות אברהם פורז סטרלה (פירושונים)
חיים יצחק דוד ווייץ

רבי חיים יצחק דוד ווייץ (י"א חשוון ה'תקצ"ד, 24 באוקטובר 1833 – כ"ו בתמוז ה'תרס"ז, 1907) היה רב בגליציה, יליד טרנופול שבאוקראינה, שם למד אצל רבי יוסף באב"ד מחבר הספר מנחת חינוך, וברבות השנים נעשה לאחד מגדולי תלמידיו. בשנת התרמ"ח (1888) עלה לארץ ישראל והשתקע בירושלים. נודע בספרו 'ליקוטי חיים' על התורה, הש"ס והשולחן ערוך. רבי חיים יצחק דוד ווייץ נולד בשנת להוריו רבי דב וביילא גיטל ווייץ, בטרנופול שבאוקראינה, בחבל גליציה. בצעירותו למד אצל רבי יוסף באב"ד מחבר הספר מנחת חינוך, וברבות השנים נעשה לאחד מתלמידיו המובהקים. בשנת התרמ"ח (1888) עלה לארץ ישראל בגפו, לאחר שהתאלמן מאשתו הראשונה. בארץ ישראל הוא נקרא רבי חיים טרניפולר, על שם מולדתו. רבי חיים התיישב בירושלים ולמד ב'כולל גליציה', שם העביר שיעורים רבים, ונודע בזכרנותו המופלגת. הוא למד בחברותא עם רבי עקיבא יוסף שליזינגר. נשא לאישה בירושלים את שפרה בת אברהם חיים וסימה ויינברג שעלו לארץ מהורדנה, שפרה עצמה הייתה ילידת ירושלים. היא נישאה תחילה לאדם אחר שככל הנראה נרצח בידי ערבי. לאחר נישואיה עם רבי חיים נולד לזוג בן בשם אפרים. במהלך שנות שהותו בירושלים חיבר את סדרת הספרים 'ליקוטי חיים' על התורה, התלמוד הבבלי והשולחן ערוך, שיצאו לאור רק לאחר מותו. רבי חיים נפטר בירושלים בכ"ו תמוז ה'תרס"ז, 1907, ונקבר בחלקת כולל גליציה בהר הזיתים. רבי חיים יצחק דוד ווייץ חיבר סדרת ספרים שנקראו תחילה 'ליקוטי חב"ד' (ראשי תיבות של: חיים בן דב) ולאחר מכן הוסב שמם ל'ליקוטי חיים' העוסקים בעניינים שונים: ליקוטי חיים על התורה – חידושים וביאורים על התורה בדרך הפשט והדרש. ליקוטי חיים על הש"ס – חידושים וביאורים על מסכתות התלמוד הבבלי. ליקוטי חיים על השולחן ערוך – חידושים וביאורים בענייני הלכה סביב ספר הפסיקה שולחן ערוך של רבי יוסף קארו. בהקדמה לספרו על התורה מופיעות הסכמותיהם של רבי ישראל יצחק רייזמן, שהיה מצוי תדיר אצל רבי חיים והכירו היטב, ורבי שלמה זלמן אוירבך. רבי יצחק אוירבך, מחבר הספר 'אוצר הלכה'. רבי בן ציון אברהם שפירא, בנו של רבי צבי מיכל שפירא. מגדולי המקובלים בבית מדרשו של הרש"ש – ישיבת המקובלים בית אל בעיר העתיקה בירושלים.
התזמורת הקאמרית הישראלית

התזמורת הקאמרית הישראלית היא תזמורת ישראלית אשר נוסדה בשנת 1965 כאנסמבל הקאמרי הישראלי על ידי גארי ברתיני, אשר שימש כמנהלה המוזיקלי ומנצחה במשך 10 שנים. בשנים שלאחר מכן שמשו בתפקיד זה: לוצ'אנו בריו, רודולף ברשאי, אורי סגל, יואב תלמי, שלמה מינץ, פיליפ אנטרמון, סלבדור מאס קונדה, נעם שריף, גיל שוחט, רוברטו פטרנוסטרו ואריאל צוקרמן. בשנת 2024 התמנה המנצח הארמני רובן גזריאן לתפקיד המנהל המוזיקלי החדש של התזמורת. המנצח האורח הראשי של התזמורת הוא כריסטוף פופן ועוזר המנצח הוא ניתאי ראך. אודיטוריום רקנאטי במוזיאון תל אביב לאמנות משמש בתור אולם הבית של התזמורת. במשך שנות קיומה הופיעו עם התזמורת מנצחים ואמנים ידועי שם כמו: אייזק שטרן, מסטיסלב רוסטרופוביץ', ולדימיר אשכנזי, יצחק פרלמן, פנחס צוקרמן, יפים ברונפמן, יוסף קליכשטיין, קשישטוף פנדרצקי, ז'אן-פייר רמפל, דוד שלון, טביאה צימרמן ועוד רבים אחרים. התזמורת הופיעה עם מקהלות מפורסמות רבות מהארץ ומחו"ל בשפע תוכניות ווקאליות, החביבות על הקהל לאורך כל השנים. בנוסף להופעותיה הקבועות בתל אביב, מוזמנת התזמורת להופיע בתוכניות מגוונות בכל רחבי הארץ ובפסטיבלי מוזיקה שונים בארץ, בהם: פסטיבל קלאסיקאמרי בשיתוף עם רשת מלונות ישרוטל, פסטיבל אבו גוש, פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, פסטיבל צלילים במדבר ועוד. כמו כן, עורכת התזמורת בקביעות סיורי קונצרטים בחו"ל: ברחבי אירופה, ארצות הברית, קנדה, דרום אמריקה והמזרח הרחוק. התזמורת משתתפת בפסטיבלים יוקרתיים, בהם: זלצבורג, הלסינקי, איסטנבול, אתונה, מרכז אירופה והונג קונג. התזמורת הקליטה עבור החברות צ'אנדוס, נקסוס, מוזיק מאסטרכט, קוץ', הוצאת המוזיקה הישראלית וטלדק. התזמורת הקאמרית הישראלית נתמכת על ידי משרד התרבות והספורט - מינהל התרבות ועל ידי עיריית תל אביב-יפו. גארי ברתיני (1965 - 1969) לוצ'אנו בריו (1969 - 1975) רודולף ברשאי (1976 - 1981) אורי סגל (1981 - 1984) יואב תלמי (1984 - 1988) שלמה מינץ (1989 - 1993) פיליפ אנטרמון (1995 - 1998) סלבדור מאס קונדה (1998 - 2002) נעם שריף (2002 - 2005) גיל שוחט (2005 - 2008) רוברטו פטרנוסטרו (2009 - 2013) יואב תלמי (2013 - 2014) אריאל צוקרמן (2015 - 2023) רובן גזריאן (2024 - ממשיך) מדיה וקבצים בנושא התזמורת הקאמרית הישראלית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הקאמרית הישראלית התזמורת הקאמרית הישראלית, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הקאמרית הישראלית, באתר Discogs (באנגלית) התזמורת הקאמרית הישראלית, באתר Songkick (באנגלית) התזמורת הקאמרית הישראלית, דף שער בספרייה הלאומית נעם בן זאב, ביירוית, "רוברטו פטרנוסטרו, למה בן לניצולי שואה מנגן ואגנר?", באתר הארץ, 26 ביולי 2011, ריאיון עם רוברטו פטרנוסטרו בעקבות נגינת וגנר בביירוית בת אל אלון, ביירוית, קונצרט: לנגן וגנר עם סמל של יד ושם, באתר ynet, 27 ביולי 2011 טלי חרותי-סובר, התזמורת הקאמרית הישראלית: מספינת דגל למפעל כושל וכל הדרך חזרה, באתר TheMarker‏, 13 באוגוסט 2007
המוזיאון הישן (ברלין)

המוזיאון הישן (בגרמנית: Altes Museum; אלטס מוזאום) הוא מוזיאון באי המוזיאונים בברלין אשר נבנה במקורו עבור משפחת המלוכה הפרוסית כמקום הצגה ואחסון של אוסף האמנות המשפחתי. המבנה, אשר מצוין לרוב בה"א הידיעה כדוגמה לאדריכלות נאו-קלאסיציסטית, תוכנן ונבנה בין השנים 1823 ו-1830 על ידי האדריכל קארל פרידריך שינקל. הבניין טוען לשימוש השראתי הלקוח מן הפרתנון באתונה, לא רק באמצעות כיבוד ושימוש בסדר היוני. כמו כן מנסה הבניין להמיר את מיקום הפרתנון על האקרופוליס באתונה, בהעמדת הבניין על פודסט. הכיפה המקורית של הבניין (אשר לא נראתה מבחוץ), הייתה חצי-ספירה מושלמת, מתוכננת בהשראת הכיפה של הפנתאון ברומא. הבניין נפתח לציבור ב-1830 והפך בכך לבניין הציבורי הראשון והגדול ביותר בברלין. בתקופת הנאצים שימש מוזיאון את הנאצים למטרות הפצת והצגת התעמולה הנאצית. המוזיאון הישן נפגע קשות במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר השיפוץ ב-1966 נבנתה לבניין כיפה חדשה, שונה מזו המקורית, בצורת חצי אליפסה. כיום הבניין משמש כחלל תצוגה לאוסף פרטי עתיקות קלאסיים מיוון ורומא. מדיה וקבצים בנושא המוזיאון הישן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הישן (בגרמנית ובאנגלית) המוזיאון הישן, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון הישן באתר GreatBuildings.com
לנצ'יה גאמא 20HP

לנצ'יה גאמא 20HP (באיטלקית: Lancia Gamma 20HP, קרויה גם: Lancia tipo 55 Gamma ויותר מאוחר Lancia Gamma) היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה גם בתצורת ספורט (רודסטר), בסגנון מכונית עידן פליז מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1910–1911. סך הכול יוצרו 258 יחידות. מכונית משפחתית - 4 מושבים מכונית רודסטר - 2 מושבים 2 מושבים (דגם ספורט רודסטר) 4 מושבים (דגם משפחתי) - 2 מושבים קדמיים ללא דלתות וללא חלונות צד, הפרדה מלאה בין המושבים הקדמיים והאחוריים (תא סגור הגובל בחלון קדמי, חלון אחורי ו-2 חלונות צד) מערכת היגוי - בצד ימין מנוע בנזין מנוע הנעה אחורית דגם רודסטר - מכונית פתוחה לחלוטין (ללא חלונות) גלגל רזרבי - בדגם הספורט ממוקם מאחור, בדגם המשפחתי 2 גלגלים רזרביים (קשורים), ממוקמים מימין לנהג מחיר היחידה בשנת 1910 - 12,000 לירה איטלקית (מחיר בסיס) "לנצ'יה גאמא 20HP" - רודסטר "לנצ'יה גאמא 20HP" - רודסטר "לנצ'יה גאמא 20HP" - רודסטר "לנצ'יה גאמא 20HP" - רודסטר לנצ'יה לנצ'יה אלפא דגמי "לנצ'יה גאמא 20HP" - תמונות מדיה וקבצים בנושא לנצ'יה גאמא 20HP בוויקישיתוף Frostick, Michael (1976). Lancia. Dalton Watson. ISBN 0-901564-22-2. דגם לנצ'יה גאמא 20HP, שנת 1910 autoevolution.com/cars/lancia-gamma-20hp-1910 "לנצ'יה גאמא 20HP" woiweb.com/wiki/index.php?title=Lancia_Gamma-20HP "לנצ'יה גאמא 20HP" - משפחתית netcarshow.com/lancia/1910-gamma_20hp דגם "לנצ'יה גאמא 20HP" car.info/en-se/lancia/gamma-20hp/gamma-20hp-35-m4-1910 "לנצ'יה גאמא 20HP" motoimg.com/lancia/gamma/lancia-gamma-20hp-1910
בודרוג

בודרוג (בהונגרית ובסלובקית: Bodrog) הוא נהר במזרח סלובקיה ובצפון-מזרח הונגריה. הנהר נוצר במפגש הנהרות לאטוריצה ואונדובה במזרח סלובקיה ליד הכפר זמפלין. הוא חוצה את הגבול הסלובקי-הונגרי בסמוך לעיר שאטוראליאויהיי וממשיך את זרימתו במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבהונגריה עד למפגשו עם נהר הטיסה בטוקאי. ארכו של הנהר הוא 67 ק"מ מתוכם 15 ק"מ בסלובקיה ו-52 ק"מ בהונגריה. הנהר עשיר בדגה. מדיה וקבצים בנושא בודרוג בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פן-דור תעשיות

פן-דור תעשיות בע"מ היא חברה ישראלית לייצור דלתות פנים המוכרת תחת שם המותג "דלתות פנדור". חברת פן-דור תעשיות בע"מ הוקמה על ידי אהוד גת ובנימין פניגשטיין בשנת 1989, על יסודותיה של נגרייה קטנה מבאר שבע. בנוסף לנגרייה רכשו גת ופניגשטיין נכסים נוספים. בשנת 1993 הפכה החברה לציבורית והונפקה בבורסה. את שנת ההנפקה סיימה החברה ברווח של 4.5 מיליון שקלים, אך את השנה שלאחריה סיימה בהפסד של 4.3 מיליון שקל בשל חברות אחרות שהיו בבעלותה. בשל כך, ב-1996 היא מכרה את חברת "החופר", הבעלים רכש את כל מניותיה והחברה חזרה להיות חברה פרטית. בשנת 1996 החברה הכניסה רובוטים לקווי הייצור של המפעל. הדבר איפשר לחברה לייצר דלתות בדיוק רב יותר, ברמת גימור גבוהה יותר, ובהיקפים גדולים יותר. כמו כן, אופן הייצור הממוחשב איפשר התאמה אישית של הדלתות לטעם העיצובי ולצרכים הטכניים של לקוחות החברה. על שם החברה רשום פטנט ישראלי: "מנעול לדלת והתקן ושיטה לחיבור ידית למנעול זה". בשנת 2001 ביצעה גרלם בע"מ, חברה בשליטה מלאה של אהוד גת, הצעת רכש וקנתה את כל מניותיה של פן-דור תעשיות בע"מ. מאז פיתחה החברה דלתות, משקופים פולימריים ודלתות עמידות למים. אתר האינטרנט הרשמי של פן-דור תעשיות רון שטיינבלט, בעלי פנדור מנסה לחזור לבורסה מהדלת האחורית, באתר גלובס, ‏13 במרץ 2014 משרד המשפטים, יומן הפטנטים, 29 במאי 2017, עמ' 177