laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרובע הראשון של פריז

הרובע הראשון של פריז (בצרפתית: Ier arrondissement) הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. זהו הרובע המאוכלס בצפיפות הנמוכה ביותר מבין רובעיה של העיר, אך גם אחד מהרבעים הקטנים ביותר בה. רובו של האזור משמש למסחר ואדמיניסטרציה. הרובע ממוקם בעיקר בגדה הימנית, אך כולל גם את קצהו המערבי של האיל דה לה סיטה. זהו אחד הרבעים העתיקים ביותר של פריז; האיל דה לה סיטה, שהיווה בעבר את לב העיר הרומית לוטטיה, נכבש בשנת 52 לפנה"ס, בעוד שחלקים אחרים ברובע (למשל, אזור לה אל) הוקמו בראשית ימי הביניים. חלק נכבד משטחו של הרובע מאוכלס על ידי מוזיאון הלובר וגני טווילרי, והרובע קטן מאוד ושטחו 1.826 קמ"ר בלבד. שיא צפיפות האוכלוסין ברובע הראשון של פריז היה לפני שנות השישים של המאה ה-19, אך למעשה הרובע קיים בצורתו הנוכחית רק מאז תוכנית השיפוצים הגדולה של פריז בשנות השישים של המאה. בשנת 1999 מנתה האוכלוסייה 16,888 נפש, בזמן שהציעה 63,056 משרות עבודה, עובדה שהופכת את הרובע לאחד האטרקטיביים ביותר לעסקים, לאחר הרובע השני, הרובע השמיני והרובע התשיעי. כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים ( quartiers). הטבלה מתחת מציגה את ארבעת הרבעים של הרובע הראשון של פריז: על פי נתונים ממפקד האוכלוסין הצרפתי משנת 1999 לה אל המטה הראשי של הבנק של צרפת מוזיאון הלובר מוזיאון האורנז'רי הקונסיירז'רי גני טווילרי הגלריה הלאומית ז'ה דה פום תחנת המטרו שאטלה - לה אל פאלה רויאל קומדי פראנסז כול-בו לה סמריטן כנסיית סנט אסטאש כנסיית סנט שאפל פון נף פון דז אר רחוב ריבולי כיכר ונדום כיכר קרוסל, עם "שער הניצחון הקטן", בקצה המזרחי של האקס היסטוריק כיכר שאטלה כיכר ויקטואר שדרות האופרה אתר האינטרנט הרשמי של הרובע הראשון של פריז (בצרפתית) הרובע הראשון של פריז, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
משה ריבלין

הרב משה ריבלין (מכונה משה מגיד ריבלין; אלול ה'תק"ם, קיץ 1780 - כ"ח באלול ה'תר"ו, 19 בספטמבר 1846) היה מגיד מישרים ומנהיג הקהילה האשכנזית בירושלים בשנים תר"א - תר"ו (1841–1846). נולד בשנת 1782 בעיירה שקלוב ליד מוהילב שעל הדנייפר, באימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), לציפורה ולרב הלל ריבלין, בנו של הרב בנימין ריבלין, ומי שלפי המסורת המשפחתית היה מראשי עליית תלמידי הגר"א וממנהיגי ציבור הפרושים בארץ ישראל. למד בישיבת שקלוב שייסד סבו מצד אביו, כיהן בשקלוב כמגיד מישרים. היה פעיל למען יישוב ארץ ישראל והתפרסם בכינוי "המגיד דורש ציון". לאחר פטירת אביו, בשנת ה'תקצ"ח (1838) החליט לעלות לארץ ישראל, ובאותו זמן גם נשלח על ידי רוזני וילנה לכהן כמנהיג עדת הפרושים, בשל סכסוכים שנתגלעו אז, ובשל המצב הכלכלי הדחוק. הרב ריבלין קיבל מכתבי מינוי מרבני כל העדה האשכנזית בירושלים שהייתה מפולגת לשניים. להזמנה זו הצטרפו גם מנהיגי ישראל ורבנים מליטא ומרייסין. הרב ריבלין יצא בשנת ת"ר (1840). בדרכו לארץ-ישראל עבר בין קהילות שונות, כווילנה, מינסק וקרלין, ודרש למען ציון וירושלים. כן אסף כסף לטובת היישוב וחיזק את מנגנון התרומות לטובת ישוב הארץ. בערב סוכות ה'תר"א (1841) הגיע לקושטא, ושם נתעכב כמה חודשים בשל המלחמה בין הטורקים למוחמד עלי. בזמן שהותו בקושטא נפגש עם משה מונטיפיורי ודן עמו על דרכים לתיקון מצבו של היישוב היהודי בארץ ישראל. הרב ריבלין הגיע ליפו באדר ה'תר"א (1841). בדרכו נלווה אליו רבי שמואל סלנט שהיה לימים רבה של ירושלים. הרב ריבלין הצליח להשכין שלום בתוך העדה, וכן עם העדה הספרדית, והסדיר את מצבה הכללי של הקהילה. רכש חלק מאדמות כפר השילוח לנטיעה וזריעה. נפטר בירושלים בכ"ח באלול ה'תר"ו (1846). חלק מדרשותיו נדפסו בידי נכדו, שלמה זלמן ריבלין, בספר "חזון ציון". בנו הרב יצחק אייזיק - ממלא מקום אביו כמגיד בעיר שקלאוו, הוציא לאור את ספר אביו בית מדרש. בנו הרב אברהם בנימין (אביו של רבי יוסף ריבלין). בנו הרב אליהו יהושע. בתו ציפורה ציפה - אשת הרב ישעיהו אורנשטיין. בתו מינה לאה - נישאה בזיווג ראשון לרב שניאור זלמן ריבלין בנו של אליהו יוסף ריבלין ובזיווג שני לרבי נחום לעווי משאדיק. בתו ראשע דרייזע - נישאה לרב שלמה זלמן לעווי, בנו של הרב יעקב יהודה לייב לעווי. מצאצאיהם: הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב מנחם בן ציון זקס, יהושע פישל זקס, ד"ר משה חיים זקס, ד"ר יצחק זקס. אריה מורגנשטרן, מנהיג בשעת משבר, עת-מול גליון 207, עמ' 5 ש"ז ריבלין (עורך), המגיד דורש ציון: תולדותיו ופעולותיו של הרב הגאון המקובל ר' משה המגיד ריבלין משקלוב, ירושלים תש"ך, באתר אוצר החכמה דוד תדהר (עורך), "משה ריבלין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 757 הרב משה ריבלין, אתר משפחת ריבלין אלי אשד‏, מנהיג בעת משבר: משה ריבלין המגיד דורש ציון, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 2 בדצמבר 2009 ספרו בית מדרש, וילנא: ר' יוסף ראובן בר' מנחם מן ראם, תרכ"א, באתר היברובוקס משה בן הלל ריבלין (1782-1846), דף שער בספרייה הלאומית לימים נשא הרב סלנט בנישואים שלישיים את נכדתו של הרב רבלין. הזיכרון - חוברת א - גריבסקי, פינחס מרדכי בן צבי
בית חולים דנה-דואק לילדים

בית החולים "דנה-דואק" לילדים על שם רנה וסובחי דנה הוא אחד מארבעת בתי החולים במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי. בית החולים מטפל בילדים עד גיל 18 שנים ובנוסף, בחולים במחלות כרוניות ייחודיות של הילדות הממשיכים לקבל טיפול ומעקב גם מעבר לגיל זה (למשל חולים בממאירויות של גיל הילדות). בית החולים הוקם בשנת 1992 על ידי פרופסור צבי שפירר ז"ל על בסיס מחלקות הילדים של בית החולים הדסה בתל אביב שנסגר במקביל. לאחר פרישתו של פרופסור שפירר כיהנו בתפקיד מנהל בית החולים אבינועם רחמל, אורי יורגנסון, שמעון רייף ופרנסיס מימוני. מאז ינואר 2014 משמש פרופ' דרור מנדל כמנהל בית החולים, ופרופ' רונית לובצקי מנהלת מחלקת ילדים ואשפוז יום ילדים. בשנת 2021 התאשפזו 10,325 ילדים, 3,927 ילדים נותחו. חדר המיון טיפל ב-26,674 ילדים, ובמרפאות החוץ טופלו 197,881 ילדים. בבית החולים לילדים דנה-דואק 186 מיטות: 34 במחלקת ילדים, 34 בכירורגיה ילדים, 21 בהמטו-אונקולוגיה, 29 באורתופדיה, 12 במיון ילדים, 12 בטיפול נמרץ, 44 בפגיה. בית החולים שינה את שמו בשנת 2010 ל"בית חולים דנה-דואק לילדים" בעקבות תרומת משפחת דואק להקמת מחלקת מיון מודרנית ותוספת קומה לבניין. משפחת דואק הם קרובי משפחתה של התורמת הראשונה והעיקרית לבניית בית החולים, רנה דנה (למעשה זה שם נעוריה). בית החולים "דנה-דואק" מעודד פרויקטים חינוכיים וחברתיים המתקיימים בסיועם וביוזמתם של מספר גופים התורמים לרווחת הילדים המטופלים במחלקות ובמרפאות: בית הספר "דנה" - בפיקוח משרד החינוך והתרבות עמותת "חיים" - לילדים חולי סרטן [1] מדיה וקבצים בנושא בית החולים דנה-דואק לילדים בוויקישיתוף האתר הרשמי של בית החולים "דנה-דואק" לילדים בית החולים דנה לילדים, דף שער בספרייה הלאומית
שנת גכה

שנת גכה היא אחת מארבעה עשר סוגי השנים בלוח העברי הקבוע. שנה מסוג גכה היא שנה המתחילה ביום שלישי (ג), היא כסדרה (כ) ועל כן בחשון יש 29 ימים ובכסלו 30 ימים, וחג הפסח חל ביום חמישי (ה). שנה מסוג גכה היא שנה פשוטה (לא שנה מעוברת) ואורכה 354 ימים שבהם 50 שבתות. בערך 6.25% מהשנים בלוח העברי הן מהסוג של שנת גכה. היא נקבעת כאשר מולד הלבנה של חודש תשרי של שנה פשוטה חל בין יום שני 18 שעות (12:00 בשעון המקומי בירושלים, 11:39 בשעון חורף ישראל) ליום שלישי 18 שעות וכשהשנה הקודמת מעוברת הטווח מתחיל ביום שני 15 שעות ו-589 חלקים (9:32:43 בשעון המקומי בירושלים, 9:11:46 בשעון חורף ישראל). לאחר שנה מסוג שנת החא, תמיד תבוא שנת גכה. לאחר שנת גכה תמיד תהיה שנה שלמה - שנת זשג הפשוטה או שנת זשה המעוברת. בין השנים ה'ת"ש-ה'תת"ן חלה קביעות זו בשנים: ה'תשט"ו, ה'תשל"ה, ה'תשמ"ב, ה'תשס"ב, ה'תשס"ו, ה'תשס"ט, ה'תשפ"ו, ה'תתי"ג, ה'תת"ם. בשנה מסוג גכה חל ראש חודש בשבת פעמיים. ראש חודש טבת חל בשבת וביום ראשון וראש חודש אייר חל בימים שישי ושבת. צום גדליה חל ביום חמישי, עשרה בטבת חל ביום שלישי, תענית אסתר חלה ביום שני, תענית בכורות חלה ביום רביעי, ושבעה עשר בתמוז ותשעה באב חלים שניהם ביום חמישי. חנוכה חל בימים שני עד שני, הדלקת נר ראשון ביום ראשון בערב. ט"ו בשבט חל ביום שני. פורים חל ביום שלישי ובירושלים ביום רביעי. יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ויום העצמאות חלים בימי שלישי ורביעי, ד' וה' אייר. כ"ח באייר חל ביום שישי, ולכן טקסי יום ירושלים מוקדמים ליום חמישי כ"ז באייר. בכל זאת, הצביון הדתי של היום (אמירת ההלל ומזמורי התודה) מתקיים ביום שישי כ"ח באייר. שבועות חל ביום שישי. בשנת גכה 50 שבתות כאשר בשתיים מתוכן לא קוראים פרשה: שבת חול המועד סוכות ושבת חול המועד פסח. על מנת להתאים את מספר הפרשות הנקראות בשבת (53, פרשת וזאת הברכה נקראת בשמחת תורה) עם מספר השבתות שבהן קוראים פרשה (48), מחוברות הפרשות ויקהל ופקודי, תזריע ומצורע, אחרי מות וקדושים, בהר ובחוקותי ופרשות מטות ומסעי. בנוסף, מחוברות פרשות ניצבים ווילך, כך שיוצא שפרשת וילך נקראת פעמיים בשנה מסוג גכה. בחוץ לארץ, מכיוון שהיום השני של שבועות חל בשבת, קוראים ביחד גם את פרשות חוקת ובלק. פרשות בהן לא קוראים את ההפטרה הרגילה: פרשת מקץ - שבת חנוכה קוראים את הפטרת "רני ושמחי" פרשת משפטים - שבת שקלים קוראים את הפטרת פרשת שקלים פרשת תצוה - קוראים הפטרה של שבת זכור פרשת כי תשא - קוראים את הפטרת פרשת פרה. פרשת ויקהל-פקודי - קוראים את הפטרת פרשת החודש. פרשת צו - ברוב הקהילות נהוג לקרוא הפטרת שבת הגדול פרשת תזריע ומצורע - קוראים את הפטרת שבת ראש חודש "השמים כסאי". פרשת במדבר - קוראים את הפטרת מחר חודש לוח השנה וחשבונו תוך בירור שאלת המחזוריות, יעקב מתלון, אתר שורש. s:טור אורח חיים תכח
ג'ון ג'וזף הופפילד

ג'ון ג'וזף הוֹפְּפִילְד (באנגלית: John Joseph Hopfield; נולד ב־15 ביולי 1933) הוא מדען אמריקאי הידוע בעיקר בפיתוח רשת הופפילד, מודל של רשת עצבית שפורסם ב-1982. על מחקרו זה זכה, יחד עם ג'פרי הינטון, בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2024. הופפילד קיבל דוקטורט מאוניברסיטת קורנל בשנת 1958. הוא עבד במשך שנתיים במעבדות בל, ולאחר מכן היה חבר פקולטה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי (בפיזיקה), באוניברסיטת פרינסטון (פיזיקה) ובמכון הטכנולוגי של קליפורניה (כימיה וביולוגיה). במשך 35 שנים נשמר הקשר בינו לבין מעבדות בל. המאמר החשוב ביותר שכתב הוא "Neural networks and physical systems with emergent collective computational abilities" שפורסם ב-1982, ובו הציע הופפילד להשתמש במודל איזינג דינמי כקירוב ראשון של רשת עצבית המסוגלת ללמוד (רשת הופפילד). מודל איזינג פורסם בשנת 1925 על ידי הפיזיקאים הגרמנים וילהלם לנץ (אנ') וארנסט איזינג (אנ'), ושופר על ידי המהנדס ומדען המוח היפני אמארי שוניצ'י (אנ') בשנת 1972. ב-2002 הוענקה להופפילד מדליית דיראק של המרכז הבין-לאומי לפיזיקה תאורטית על תרומתו הבין-תחומית להבנת הביולוגיה כתהליך פיזיקלי, כולל השינויים שהציע לגבי סינתזה בביולוגיה מולקולרית, תיאוריו של הדינמיקה הקיבוצית, וחישוביו עם גורמי משיכה ברשתות נוירונים. כמו כן, הוענק לו פרס אוליבר באקלי (Oliver Buckley Prize) על עבודתו לגבי יחסי גומלין בין אור למוצק. הופפילד נכון ל-2008 הוא פרופסור במחלקת הביולוגיה המולקולרית באוניברסיטת פרינסטון, וב-2006 היה נשיאו הרשמי של איגוד הפיזיקה האמריקאי (American Physical Society). מדיה וקבצים בנושא ג'ון ג'וזף הופפילד בוויקישיתוף ג'ון ג'וזף הופפילד, באתר פרס נובל (באנגלית) ג'ון ג'וזף הופפילד, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'ון ג'וזף הופפילד, באתר dblp ג'ון ג'וזף הופפילד, באתר גוגל סקולר ג'ון ג'וזף הופפילד, באתר Semantic Scholar דף הבית של הופפילד באתר של אוניברסיטת פרינסטון The Nobel Prize in Physics 2024, NobelPrize.org (באנגלית אמריקאית) John J. Hopfield, Hopfield network, Scholarpedia 2, 2007-05-11, עמ' 1977 doi: 10.4249/scholarpedia.1977
השגרירים

האם התכוונתם ל... השגרירים (הולביין) – ציור משנת 1533 מעשה ידי הנס הולביין. השגרירים (רומן) – רומן שנכתב בשנת 1903 על ידי הסופר האמריקאי הנרי ג'יימס. להקת השגרירים – להקה ישראלית שפעלה בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20
השגרירים (הולביין)

השגרירים הוא ציור משנת 1533 מעשה ידי הצייר הנס הולביין. היצירה מוצגת בגלריה הלאומית שבלונדון. על רקע וילון ירוק ניצבות שתי דמויות משני עבריו של מתקן לתצוגה. על המתקן, שהמדף העליון שלו מכוסה בשטיח אוריינטלי (אנ'), מתוארים חפצים רבים, בהם סקסטנט, אצטרולב, שני גלובוסים וספרים. רצפת החדר עשויה לוחות משובצים בפיסות שיש מגוון בסגנון קוסמאטסקי והיא מבוססת על דגם רצפת כנסיית וסטמינסטר שנוצרה במאה ה-13. הדמות משמאל לובשת לבוש חילוני, בעוד שהדמות הימנית לובשת בגדי כהן דת מהתקופה. הספרים על השולחן מסמלים ידע – בין דתי ובין חילוני. כמו כן על השולחן במרכז התמונה מצויים גם סמלים דתיים. ישנה מחלוקת בין המלומדים בשאלת זהותן של שתי הדמויות העומדות המתוארות ביצירה. עד שנת 1900 (פרסום ספרה של מרי הרווי: "השגרירים של הולביין היצירה והיוצר") לא הייתה ידועה זהות הדמויות. הרווי זיהתה את הדמויות וטענה כי משמאל עומד ז'אן דה דנטוויל (Jean de Dinteville) שגריר צרפת לאנגליה בשנת 1533, ומימין עומד ג'ורג' דה סלב (Georges de Selve), בישוף לאווּר (Lavaur) אשר ביקר בלונדון באביב באותה שנה. לפי דעה אחרת, שהועלתה בשנת 2003, משמאל אכן עומד דה דינטווי, אולם מימין עומד אחיו הבכור, פרנסואה דה דינטווי, בישוף אוסר שבצרפת. דה דינטווי היה שגריר צרפת ברומא בשנים 1531–1533 ונודע בתמיכתו באמנויות ובמדע. הצעה זו מתבססת על רשימת מלאי משנת 1589 של טירת פוליסי (צר'), מקום מגוריו של ז'אן דה דינטווי, אולם הצעה זו אינה מתיישבת עם הגילאים המופיעים על ספר ועל פגיון לצד הדמויות בתמונה. המאפיין המפורסם ביותר ביצירתו של הולביין הוא הגולגולת המעוותת המופיעה בתחתית התמונה. הגולגולת מצוירת בצורה אנאמורפית – ניתן לראותה רק כאשר הצופה עומד בזווית התמונה ומביט בה תוך הטיית הראש. הגולגולת, המופיעה ביצירות רבות לאורך הרנסאנס, בדרך כלל כסמלת ה"ואניטאס" (ריקנות) או המוטו "ממנטו מורי" (זכור את יום מותך). הגולגולת אינה מאפיינת דווקא את הולביין, ולא ברור מדוע הוא מופיע במרכז התמונה בצורה כה בולטת. לפי סברה, הציור ניתלה בחדר מדרגות כך שהגולגולת הייתה ברורה לאדם היורד מהמדרגות. אף שהולביין (יליד גרמניה) שהה באנגליה במרבית שנות חייו, יצירותיו הושפעו מהאסכולה ההולנדית המוקדמת, ומכילות מאפיינים "פלמיים" (המזכירים יצירות של יאן ואן אייק). אסכולה זו נהגה לאפיין את הדמויות המופיעות ביצירה באמצעות חפצים. אחת הפרשנויות ליצירה מבקשת לראות בה ציור קוסמוגוני המציג את כל העולם הידוע: השמיים – באמצעות האצטרולב, הגלובוסים והסקסטנט, הארץ – באמצעות הספרים וכלי המוזיקה, והמוות או העולם התחתון – באמצעות הגולגולת. הציור באתר הגלריה הלאומית תיאור התמונה באתר smarthistory.org
גונגסון לונג

לא ידוע זהו שם סיני; שם המשפחה הוא גונגסון. גונְגְסוּן לונְג (בסינית מסורתית: 公孫龍) היה פילוסוף ופוליטיקאי סיני מהמפורסמים ביותר מאסכולת השמות בפילוסופיה הסינית. כתב ארבע עשרה יצירות מתוכן רק שש שרדו לימינו. ידוע רק מעט על חייו של גונְגְסוּן. גונְגְסוּן לונְג חי במדינת ג'או בתקופת המדינות הלוחמות (מאה 5 לפנה"ס עד שנת 221 לפנה"ס) שם שירת יחד עם מאו גונג, מחבר תשע המגילות כמשרת של האדון של פינגיואן. הוא החזיק בעמדה פציפיסטית ובעזרת עבודותיו ניסה לקדם פתירת מחלוקות בעזרת פולמוס מאשר בעזרת מלחמות. כאמור, מעט מאוד פרטים ידועים על חייו. עבודתו המפורסמת ביותר היא "סוס לבן אינו סוס" (白馬論, Báimǎ Lùn) מעין מלכודת תעתוע להיגיון בה הוא מנסה (כמו הרבה פילוסופים באסכולת השמות) להראות שהשפה האנושית (מילים ומשפטים) לא מספיק מהימנה כדי לתאר את המציאות וכמו כן לבחון את הקשר בין מילים למשמעותם והקשר בין הגיון וויכוח. בגלל טבעה הפולמוסי של העבודה, אפשר להגיד שהיא עונה יותר לאופי היווני הקדמון (מוצגת כמגדירה מושגים בעזרת ניתוח) מאשר פילוסופיה סינית עתיקה (מוצגת בצורה שמסתירה פשטות בתוך עומק ועומק בתוך פשטות בעזרת כפילות במשמעות של המילים). תוכן העבודה הוא שיחה בין מתנגד ותומך, התומך תומך בטענה ש"סוס לבן הוא לא סוס" ומתנגד המתנגד לטענה זו. עבודות אחרות נמצאות בספרו גונְגְסוּן לונג דְזְה(公孫龍子). בעיקר בגלל האופי הפילפולי של עבודותיו יש הרואים אותם כהיתולים פילוסופיים ויש הלוקחים אותם ברצינות כוויכוח על היגיון. עבודותיו זכו לתגובות נגד רבות בתקופתו, מן הבולטים שבהם היו הקונפוציאניסטים שראו בעבודותיו פלפול מיותר. גונגסון לונג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לונג גונגסון, דף שער בספרייה הלאומית כתבי גונגסון לונג בפרויקט גוטנברג (באנגלית) תרגום עופר ולדמן לפרק "סוס לבן אינו סוס" בספר "גונְגְסוּן לונְג דְזְה".
מארק אנתוני

האם התכוונתם ל... אישים מרקוס אנטוניוס ("מארק אנתוני" הוא שמו באנגלית; 83–30 לפנה"ס) – מצביא ומדינאי רומאי, מתומכיו החשובים של יוליוס קיסר מארק אנתוני (זמר) (יליד 1968) – זמר ושחקן אמריקאי, בעלה לשעבר של ג'ניפר לופז מארק אנתוני (סופר) (אנ') (יליד 1966) – סופר אמריקאי אחר מארק אנתוני ופוסיפוט (אנ') – דמות מונפשת של כלב מבית האחים וורנר, ראו למשל לוני טונס#רשימת כל הדמויות
מגדל ויקטוריה

מגדל ויקטוריה (באנגלית: Victoria Tower) הוא מגדל נאו-גותי מרובע בקצהו הדרומי של ארמון וסטמינסטר, משכנו של הפרלמנט הבריטי. מגדל זה הוא הגבוה במבני הארמון - וגובהו 98.5 מטרים (323 רגל). המגדל גבוה ממגדל השעון המצוי בקצהו הצפוני של הארמון - ביג בן - שגובהו "רק" 96 מטרים. בשנת 1834 אירעה שריפה גדולה בבניין הפרלמנט אשר כילתה את רוב הקומפלקס. המגדל החדש, כמו כל הארמון החדש המוכר כיום, תוכנן על ידי צ'ארלס בארי בסגנון גותי ניצב והושלם בשנת 1860, והיה המגדל המרובע הגבוה בעולם בעת השלמתו. הוא תוכנן במקור ככניסה מלכותית ומקום אחסון לרישומי הפרלמנט, וככזה, הוא נבנה כחסין לאש לאחר שבשריפה נשרפו כל המסמכים שהיו שמורים בארכיון הקודם. המגדל נקרא במקור "מגדל המלך" מכיוון שהשריפה של 1834 שהרסה את הארמון הישן של וסטמינסטר התרחשה בתקופת שלטונו של המלך ויליאם הרביעי. המלכה ויקטוריה הניחה את אבן הפינה במגדל ב-22 בדצמבר 1843, והבנייה הושלמה ב-1860. בשנת 1897, שונה שמו של המגדל ל"מגדל ויקטוריה" כמחווה למלכה ויקטוריה. בחלקו המערבי של המגדל נמצאת "הכניסה המלכותית" דרכה נכנס המלך לארמון כאשר הוא בא לטקס פתיחת הפרלמנט. המדרגות המובילות משם אל המרפסת הנורמנית ידועות בשם המדרגות המלכותיות ומהוות תחילתו של מסלול התהלוכה בו צועד המלך. על פי המסורת, מסלול זה הוא היחיד שמותר לריבון להשתמש בו כשהוא או היא מגיעים לבית הלורדים. המרפסת הנורמנית נקראת כך, מכיוון שהיא נועדה במקור לשכן פסלים של מלכי השושלת הנורמנית (מלכו בשנים 1066 עד 1154) שהיא השושלת הראשונה של אנגליה המודרנית. כיום נמצא במגדל ארכיון בית הלורדים, והוא עבר מספר פעמים שיפוצים התאמות לתקני ארכיונים מודרניים. למגדל צמודים גני מגדל וקטוריה קרויים על שמו, אשר יועדו במקור להוות שכבת הגנה נוספת מפני שריפה. מדיה וקבצים בנושא מגדל ויקטוריה בוויקישיתוף The Victoria Tower, www.parliament.uk Andrew Hough, ‏The Queen's Diamond Jubilee: 'Big Ben to be renamed Elizabeth Tower', The Telegraph, 2 June 2012 The Victoria Tower, www.parliament.uk Victoria Tower - Westminster, Panorama of the Thames (באנגלית) Storing the records, www.parliament.uk The history of Victoria Tower Gardens, www.royalparks.org.uk
כנסיית סנט פול

האם התכוונתם ל... קתדרלת סנט פול – קתדרלה בסיטי של לונדון קתדרלת סנט פול הישנה – קתדרלה גותית שניצבה בסיטי של לונדון עד שנהרסה בשריפה בשנת 1666 כנסיית סנט פול – כנסייה ליד מגרש הרוסים בירושלים סן פולו די ונציה – כנסייה בוונציה
Whoa, Nelly!

Whoa, Nelly!‎ (בעברית: וואו, נלי!) הוא אלבום הבכורה של הזמרת נלי פורטדו שיצא ב-24 באוקטובר 2000. הביקורות כינו את האלבום "חוויה מרעננת ומהנה, נסיוב כנגד כל נסיכות הפופ ולהקות הראפ-מטאל שהפכו לפופולריים לקראת תחילת המילניום". האלבום מוקם במקום 24 במצעד הבילבורד בארצות הברית והנפיק שלושה סינגלים שהפכו ללהיטים בינלאומיים: "I'm like a Bird", "Turn off the Light" ו"‎...On the Radio (Remember the Days)‎". השיר "Party's Just Begun (Again)‎" היה סינגל אשר יצא באופן בלעדי רק למועדונים בארצות הברית, אולם גרסת האלבום של השיר היא שונה מגרסת הסינגל והשם שונה ל"Party". השיר בנוסף נכלל בפסקול הסרט "Brokedown Palace". שירים נוספים שיצאו כסינגלים היו "!Hey, Man" אשר יצא רק בבריטניה וגרמניה, "Legend" באפריקה ו-"Trynna Finda Way באמריקה הלטינית. עד אוגוסט 2006 מכר האלבום יותר מחמישה מיליון עותקים. "Hey, Man!‎" (נלי פורטדו) – 4:10 "‎...On the Radio (Remember the Days)‎" (פורטדו) – 3:54 "Baby Girl" (בריאן ווסט, ג'רלד איטון, פורטדו) – 3:46 "Legend" (איטון, פורטדו, ווסט) – 3:34 "I'm like a Bird" (פורטדו) – 4:03 "Turn off the Light" (פורטדו) – 4:36 "Trynna Finda Way" (איטון, פורטדו, ווסט) – 3:34 "Party" (איטון, פורטדו, ווסט) – 4:02 "Well, Well" (פורטדו) – 3:00 "My Love Grows Deeper, Pt. 1" (איטון, פורטדו, ווסט) – 4:23 "Island of Wonder" (פורטדו) – 3:59 "Childhood Dreams" (פורטדו) – 6:09 "I'm like a Bird" נכתב על ידי נלי פורטדו והופק על ידי ד'רלד איטון ובריאן ווסט. פורטדו אמרה שזו השיר המועדף עלייה מתוך האלבום. השיר יצא כסינגל הראשון מתוך אלבומה והיה לסינגלים המצליחים ביותר לשנת 2001 והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים בקנדה, מקום שני באוסטרליה, מקום חמישי בבריטניה ומקום תשיעי בארצות הברית. השיר זכה בנוסף בפרס גראמי בקטגוריה "Best Female Pop Vocal Performance". הקליפ לשיר בוים על ידי פרנסיס לורנס. "Turn off the Light" הוא הסינגל השני מתוך האלבום. הסינגל היה לסינגל המצליח ביותר של פורטדו בארצות הברית ומוקם במקום החמישי במצעד הבילבורד (עד לסינגל "Promiscuous" שהגיע למקום הראשון). השיר מוקם במקום הרביעי בבריטניה, ובמקום השביעי בקנדה ובאוסטרליה. ‎...On the Radio (Remember the Days)‎ הוא הסינגל השלישי והאחרון שיצא באופן בינלאומי. במקור, שם השיר הוא "Shit on the Radio (Remember the Days)‎", אך בשל העובדה שהמילה "Shit" נחשבת למילה בוטה, הוחלפה המילה בשלוש נקודות. לאחר שני סינגלים מצליחים, סינגל זה נחשב לכישלון. הסינגל לא הצליח להיכנס למצעד הבילבורד בארצות הברית, באוסטרליה הגיע הסינגל למקום 53 ואילו בבריטניה רק למקום 18. פורטדו מספרת כי השיר נכתב בשל תחושת המיסחור של המוזיקה הפופולרית. מידע על האלבום Whoa, Nelly! באתר MusicBrainz מידע על האלבום Whoa, Nelly! באתר AllMusic האלבום Whoa, Nelly! באתר Discogs האלבום Whoa, Nelly! באתר ספוטיפיי האלבום Whoa, Nelly! באתר יוטיוב
ניהול נדל"ן

ניהול נדל"ן הוא תחום שנוצר בעקבות הפיכת נכסי מקרקעין ליותר ממקום מגורים עבור אנשים מסוימים. בעשרות השנים האחרונות, חלה עלייה משמעותית במחירי הקרקעות בערים ומרכזיהן, והתנודות במחירים גדלו. כך הפך תחום הנדל"ן לאפיק השקעה מועדף על אנשים רבים. הפופולריות שלו היא בקרב אנשים שרוצים להשקיע במשהו "קשה", "יציב" יחסית, וכמו כן אנשים בעלי חזון – חזון ליזמות ושינוי, בקנה מידה גדול (בניית גורדי שחקים) וקטן (שיפוץ דירות ומכירתן ברווח). בעקבות הפיכת קרקעות, דירות ובתים לסחורה הניתנת למכירה והשכרה, נולד גם תחום הניהול של סחורות אלה. תחום ניהול נדל"ן קיים כבר זמן רב בעולם, אך תפס תאוצה רק בעקבות פיתוח גדול במרכזי ערים. הפיתוח הביא משקיעים לרכוש נכסים רבים – כך שלא היה באפשרותם לנהל אותם לבד. ניתן להפיק רווח מנדל"ן עירוני בכמה צורות – השבחתו ומכירתו, קנייה בזול תוך ציפייה לשינוי או פיתוח שיביא לעליית ערך, או קנייה לשם השכרה וקבלת תשואה קבועה. האפשרות השלישית נפוצה מאוד בעולם, וגם בישראל, והיא דורשת תשומת לב רבה מצד המשקיע: ראשית, השכרת הנכס לשוכר המתאים, תוך הבטחת ההשקעה מפני נזקים שהוא עלול לגרום. שנית, אחזקה שוטפת של הנכס, ומענה יעיל לכל בעיותיו של השוכר, ולבסוף תכנון אסטרטגי למיקסום הרווחים מההשקעה. פעולות אלה אפשריות לביצוע עבור משקיע בעל נכס או שניים וזמן פנוי. אך כשהנכסים מתרבים, ההשקעה יכולה לשעבד באופן לא רצוני את המשקיע. נשווה את המצב לתחום השקעות נוסף: שוק ההון. בשוק ההון, אין אף משקיע שמבצע את פעולותיו בעצמו: אף על פי שלנייר ערך אין תחזוקה והוצאות שוטפות, סוחרים בניירות ערך בבורסה דרך חברי בורסה (חברות השקעות ובנקים) בלבד. בנוסף, ישנם אנשים המעוניינים לקבל ניהול מקצועי של השקעותיהם תמורת עמלה. את ניהול הנכסים ניתן להשוות הן לחבר בורסה, והן למנהל השקעות מקצועי. גם אם המשקיע בנדל"ן בוחר לבצע את השקעותיו בעצמו לפי שיקולו, יש עוד עבודה לעשות. בעיקר אם הנכס הוא נכס להשכרה– מציאת שוכרים, חתימת חוזים, אחזקה. כל אלה הם תפקידיו של מנהל נכסים עבור משקיע המבצע את פעולותיו בעצמו. המשקיעים מהסוג השני, המעוניינים בניהול ממצה יותר – של בחירת תחום ההשקעה, ותכנון עתידי למיקסום רווחים הוא נדיר יותר. הסברות אומרות, שמי שיכול לעשות עסקאות רווחיות, יעשה אותן עבור עצמו, ולא עבור לקוחותיו. המצב כאן שונה מהמצב בשוק ההון – שוק הנדל"ן פחות "יעיל", ותנודותיו איטיות הרבה יותר. לכן, הרבה יותר פשוט לאדם ה"חי" את התחום לבצע את הפעולות הנכונות.
ולטר דה גרויטר

ולטר דה גרויטר (גרמנית: Walter de Gruyter) היא הוצאת ספרים גרמנית של ספרות עיון המתמחה בספרות אקדמית. למעלה מ-250 שנה פרסם בית ההוצאה ולטר דה גרויטר ספרים בפילוסופיה, תאולוגיה, ספרות, מדע, בלשנות, ומתמטיקה. ההוצאה נוסדה בשנת 1749 כשהיא קיבלה מהמלך פרידריך השני, מלך פרוסיה רישיון להדפיס ספרים. Journal of Tort Law מדיה וקבצים בנושא ולטר דה גרויטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ולטר דה גרויטר (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של ולטר דה גרויטר (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של ולטר דה גרויטר ולטר דה גרויטר, ברשת החברתית פייסבוק ולטר דה גרויטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ולטר דה גרויטר, ברשת החברתית אינסטגרם ולטר דה גרויטר, ברשת החברתית LinkedIn ולטר דה גרויטר, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוצאת בריל

הוצאת בריל Brill Publishers נוסדה ב-1683 בליידן, הולנד, בריל (נודעה כ-E. J. Brill, Koninklijke Brill, Brill Academic Publishers) היא הוצאה לאור אקדמית בינלאומית המונפקת בבורסת Euronext שבאמסטרדם. משרדיה נמצאים בליידן ובבוסטון מסצ'וסטס. בריל מוציאה לאור כיום מעל מאה כתבי עת וחמש מאות ספרים חדשים מדי שנה. בנוסף לכך בריל היא ספק של מקורות ראשוניים אונליין ושל מיקרופילם עבור חוקרים במדעי הרוח ומדעי החברה דרך IDC Publishers. כל הפרסומים זמינים בדפוס או במיקרופילם, כמו גם בפורמט אלקטרוני. בריל מוציאים פרסומים בתחומים הבאים: המזרח הקדום ומצרים העתיקה חקר המזרח התיכון, אסיה, והאסלאם חקר ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת מחקר המקרא והדת לימודים קלאסיים מדעי החברה חקר אסיה (Hotei Publishers) חקר המשפט הבינלאומי (Martinus Nijhoff Publishers) זכויות אדם וחוק הומניטרי (Martinus Nijhoff Publishers) ביולוגיה מדע (VSP Publishers) נכון ל-1 באוקטובר 2006, פעילויות ההוצאה של Transnational Publishers הצטרפה לתוכנית המשפט הבינלאומית של Martinus Nijhoff Publishers, ההוצאה לאור של בריל בנושאי החוק הבינלאומי. בריל תמשיך לפרסם תחת השם של Martinus Nijhoff Publishers. במאה ה-19 נתבקשה בריל לעיתים קרובות להוציא לאור פרסומים של הוצאות אחרות, שסברו שלבריל היו הגופנים בשפה הערבית ברמה הגבוהה ביותר. בריל הוציאה לאור את האנציקלופדיה של האסלאם (בשפות הגרמנית, צרפתית ואנגלית, בתחילה ב-1913, ואחר כך ב-1987); הם אף הדפיסו כתבי עת רבים בחקר האסלאם והמקרא, וטקסטים ביקורתיים רבים הדנים בכתבי יד מימי הביניים. מדיה וקבצים בנושא הוצאת בריל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת בריל (באנגלית) הוצאת בריל, ברשת החברתית פייסבוק הוצאת בריל, ברשת החברתית אינסטגרם BRILL official website Transnational Publishers official website A list of books published by E. J. Brill Leyden