laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ולדיסלב רדימוב

ולדיסלב ניקולאייביץ' רדימוב (ברוסית: Владисла́в Никола́евич Ради́мов; נולד ב-26 בנובמבר 1975 בלנינגרד, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא מאמן כדורגל רוסי ושחקן עבר ששיחק בעמדת הקשר. שימש כמאמן קבוצת זניט-2 במשך 5 שנים והיה בעבר הקפטן של זניט סנקט פטרבורג. בילדותו למד רדימוב בבית ספר לסיף, אך בגיל 9 עזב לטובת בית הספר לכדורגל "סמנה". הוא לא זכה לתשומת לב רבה וב-1992 הוא הופיע במשחק אחד בלבד עבור קבוצת הליגה השנייה סמנה-סאטורן. ביוני 1992 עבר למוסקבה לשחק בקבוצת המילואים של צסק"א מוסקבה. רדימוב הופיע לראשונה בהרכב הקבוצה הבוגרת של צסק"א ב-30 ביולי 1992 כאשר מספר שחקנים לא טסו למשחק החוץ מול אוקיאן נחודקה. בשנת 1994 הפך רדימוב לחבר קבוע בהרכב צסק"א וזומן לסגל הנבחרת במשחק ידידות נגד אוסטריה. בשנת 1994 הוא נבחר לשחקן החדש הטוב ביותר בליגה על ידי מגזין פוטבול רוויו, וב-1995 הוא קיבל את פרס סטרלץ כ"תקוות העונה". בשנת 1996 שיחק רדימוב בכל שלושת המשחקים של נחברת רוסיה ביורו 1996, ועבר לריאל סרגוסה לאחר סיום הטורניר. הוא בילה שם שתי עונות וחצי. בסוף שנת 1998 היה לרדימוב מעט דקות משחק בסרגוסה והושאל לדינמו מוסקבה. בניגוד לציפיות, עונת 1999 ברוסיה לא הייתה מוצלחת. לאחר סיום ההשאלה חזר לסרגוסה ובשנת 2000 הוא עבר למועדון הפאר הבולגרי לבסקי סופיה, אך גם שם לא זכה לדקות משחק רבות ולבסוף שוחרר מהקבוצה, בעקבות הפרת משמעת. בשנת 2001 חזר רדימוב לרוסיה וחתם בקריליה סובייטוב סמארה. הוא הפך לקפטן הקבוצה ואחרי שנתיים בסמארה הוא עבר לעיר הולדתו לשחק בזניט סנקט פטרבורג בה נבחר לקפטן הקבוצה תוך זמן קצר מאוד ושיחק בה עד עונת 2008 בה זכה עמה בגביע אופ"א ובסופרקאפ האירופי. בקיץ 2008 פרש ממשחק לאחר הזכייה בשני התארים האירופיים. לאחר פרישתו זומן בינואר 2009 לצוות האימון של זניט סנקט פטרבורג. בהמשך זומן לצוות האימון של קבוצת הנוער של זניט מאפריל 2011. ב-2013 מונה לאמן את קבוצת המילואים "זניט-2" עד 2017 כשהקבוצה העפילה לליגת הכדורגל הלאומית. בספטמבר 2018 חזר לקדנציה שנייה כמאמן בזניט-2 סנקט פטרבורג במקומו של אלכסנדר גורשקוב, לחמש שנים. במדי נבחרת רוסיה הוא השתתף ב-34 (33 מהם רשמיים) משחקים בהן הבקיע 4 שערים (3 מהם במשחקים רשמיים) ב-17 ניצחונות, 10 תוצאות תיקו ו-7 הפסדים. כשחקן ליגת העל הרוסית אליפות: 1 (2007) סגנות: 1 (2003) ליגת העל הבולגרית אליפות: 1 (2000/01) גביע רוסיה גמר: 1 (1998/99) קופה דל ריי זכייה: 1 (2000/01) גביע ליגת העל הרוסית זכייה: 1 (2003) גביע אופ"א זכייה: 1 (2008) הסופר קאפ האירופי זכייה: 1 (2008) כמאמן ליגת הכדורגל המקצוענית, מערב סגנות: 1 (2014/15) מדיה וקבצים בנושא ולדיסלב רדימוב בוויקישיתוף ולדיסלב רדימוב, ברשת החברתית אינסטגרם ולדיסלב רדימוב, באתר Transfermarkt ולדיסלב רדימוב, באתר WorldFootball.net ולדיסלב רדימוב, באתר National Football Teams ולדיסלב רדימוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt "12 са "сините" легионери през този сезон" (בבולגרית). Sofia, Bulgaria: 7sport.net. 12 במאי 2001. אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-17 בספטמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) ליגת העל הרוסית בכדורגל, ליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה, לה ליגה הגביע הרוסי בכדורגל, גביע הליגה הרוסית גביע מחזיקות הגביע, הליגה האירופית, גביע אינטרטוטו, הסופר קאפ האירופי
תחנת רחוב ליברפול

תחנת רחוב ליברפול הידועה גם בשם לונדון רחוב ליברפול (באנגלית: London Liverpool Street) היא תחנת רכבת מרכזית ברחוב ליברפול שבצפון-מערב הסיטי של לונדון בלונדון. מתחם התחנה כולל תחנת רכבת, תחנת רכבת תחתית, תחנת רכבת עילית וחיבור לקרוסרייל, והוא מרכז תחבורה מרכזי בעיר לונדון, כאשר תחנת הרכבת היא השלישית בגודלה מבחינת תנועת נוסעים בממלכה המאוחדת אחרי תחנת ווטרלו וויקטוריה (שניהם גם בלונדון) עם 65.9 מיליון נוסעים נכון ל-2020. תחנת הרכבת משמשת תחנה סופית למספר קווי רכבת במזרחה של אנגליה, בהם "הקו המרכזי מזרח אנגליה" המגיע לניופורט וקיימברידג' (משם מתחבר לקו הפן שממשיך לכיוון איפסוויץ'), "הקו המזרחי הגדול" העובר לאורך החוף המזרחי ועובר דרך צ'למספורד, קולצ'סטר, איפסוויץ' ועד לנורוויץ', בנוסף למספר קווים אזוריים נוספים וקו אקספרס לנמל התעופה סטנסטד. תחנת רחוב ליברפול הוקמה בשנת 1874 בתור התחנה הסופית החדשה של מסילת הרכבת המזרחית הגדולה (Great Eastern Railway, בר"ת GER) בלונדון. חברת הרכבת המזרחית הגדולה רצתה להקים תחנה במרכז העיר לונדון במקום תחנת בישופסגייט ששימשה אותה, בישופסגייט הייתה ממוקמת באזור מרוחק מהמרכז ובשכונה פחות מבוססת. רשויות העיר לונדון לא אישרו הקמה של תחנה חדשה במרכז העיר ובמקום נבחר רחוב ליברפול המרוחק מספר רחובות מהמרכז ההיסטורי. תחנת הרכבת כוללת 18 רציפים ומשרתת את כל אזור מזרח אנגליה. תחנת הרכבת התחתית רחוב ליברפול (באנגלית: Liverpool Street Underground Station) היא חלק ממתחם תחנת הרכבת, עם כ-67 מיליון נוסעים שנכנסו ויצאו מהתחנה ב-2019 היא נחשבת לתחנה השישית הכי עמוסה ברשת הרכבת התחתית של לונדון. התחנה משרתת קווי הרכבת התחתית קו סנטרל, האמרסמית' וסיטי, סירקל ומטרופוליטן ומשמשת תחנת החלפה בין הקווים השונים וחיבור לתחנת הרכבת, ומכך לנתיבי הרכבת לאזור מזרח אנגליה. התחנה כוללת ארבעה רציפים בשני מפלסים שונים והיא נמצאת באזור 1. התחנה נפתחה לציבור בשנת 1875 בתור תחנה סופית חדשה של חברת מסילת הרכבת המטרופולין (כיום קו מטרופולין) בשם תחנת בישופסגייט, ב-1909 שונה שמה לתחנת הרכבת התחתית רחוב ליברפול. בשנת 1912 חברת מסילת הרכבת סנטרל לונדון (כיום קו סנטרל) חיברה אף היא את המסילה שלה לתחנה אשר שימשה תחנה סופית במזרח הקו שלה. פנים אולם הנוסעים המרכזי של התחנה הכניסה לתחנת הרכבת התחתית מסוף האוטובוסים של התחנה תחנת רחוב ליברפול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא תחנת רחוב ליברפול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תחנת רחוב ליברפול (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רכבות ובנושא אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טסלה מגה-פק

טסלה מגה-פק (באנגלית: Tesla Megapack) הוא מוצר אחסון אנרגיה המבוסס סוללות ליתיום-יון בקנה מידה גדול, המיוצר ומותקן על ידי טסלה. המגה-פק הושק בשנת 2019, כאשר כל מגה-פק יכול לאחסן חשמל של עד 3 מגה-ואט שעה (MWh). מגה-פק תוכנן עם יכולת פריסה על ידי חברות אנרגיה, כך שניתן להשתמש במגה-פק לאחסון אנרגיה הנוצרת על ידי מקורות כוח מתחדשים לסירוגין, כגון שמש ורוח. האנרגיה המאוחסנת יכולה לשמש את הרשת כנדרש, למשל בתקופות של ביקוש שיא לחשמל. בפברואר 2020 קיבלה חברת פסיפיק גז וחשמל אישור לפרוס 449 מגה-פק בתחנת הרכבת התחתית מוס לנדינג שבמחוז מונטריי, קליפורניה, כדי לספק 182.5 מגה-ואט הספק וקיבולת אחסון אנרגיה 730 מגה-ואט-שעה, אשר תהיה אחסון הסוללות הגדול ביותר בעולם (בפער משמעותי). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מערכות מגה-פק מיוצרות במפעל גיגה נבדה. טסלה הצהירה כי היא משקיעה בהרחבת המפעל במטרה להגדיל את יעילות התפוקה של מגה-פק, מודל 3 ו-מודל Y. מערכת הניהול התרמית של מגה-פק ממוקמת בחלק העליון של כל יחידה. היא משתמשת בנוזל קירור, העשוי מתערובת שוות חלקים של אתילן גליקול ומים, כדי לשמור על הסוללה בטמפרטורת הפעלה רצויה. יש לבצע תחזוקה על כל מגה-פק פעם בחמש שנים, כדי לבצע פעילויות כמו החלפת המשאבה המפעילה את מערכת הניהול התרמית ומילוי נוזל הקירור. התחזוקה צפויה להימשך כשעה לכל מגה-פק. Cohen, Ariel. "Tesla Begins Construction Of World's Largest Battery Storage Facility". Forbes (באנגלית). "ANNUAL REPORT ON FORM 10-K FOR THE YEAR ENDED DECEMBER 31". Tesla. Lambert, Fred (2019-07-29). "Tesla launches its Megapack, a new massive 3 MWh energy storage product". Electrek (באנגלית אמריקאית). Lambert, Fred (2020-02-27). "Tesla's massive 1GWh Megapack battery project with PG&E is approved". Electrek (באנגלית אמריקאית). "Saint John Energy adding money-saving battery power to its energy grid". Global News (באנגלית). "MITIGATED NEGATIVE DECLARATION". County of Monterey.
הפארק הלאומי בוקורנין

הפארק הלאומי בוקורנין (בערבית: الحديقة الوطنية ببوقرنين) הוא פארק לאומי, המשתרע על שטח של 19.39 קילומטר רבוע בסמוך לעיר תוניס שבתוניסיה. הפארק, המהווה יער גדול והררי לחופי מפרץ תוניס, הוא לא פארק טבעי אלא מלאכותי, קרי מעשה ידי אדם. הפארק נשטל בשנות ה-80 ונפתח רשמית כפארק לאומי ב-12 בפברואר 1987. הפארק ממוקם על רכס הררי קטן בצמוד לכפר חמאם-ליף ובמרחק של 18 ק"מ מתוניס, בירת המדינה. הוא מוגדר כפארק עירוני בנוסף להיותו לאומי, והבעלות עליו שייכת לעיריית תוניס. למעשה, הרכס הוא האחרון בשורה של רכסים המהווים את הקצה המזרחי של הרי האטלס. הגובה המרבי בפארק בוקורנין הוא 576 מטר, הנמצא בפסגת ההר בורג' קדריה. ברחבי הפארק שוכנים מינים רבים של צמחים (על פי מנהלת הפארק למעלה מ-525), חלקם נדירים ביותר בתוניסיה, בהם רקפות, סחלביים וצבעוני ההרים. מבין 25 מיני היונקים הקיימים בפארק הנפוצים ביותר הם חזירי בר, תנים, חתולי בר ודורבנים. הפארק הוא גם ביתם של מספר רב של עופות דורסים ועופות נודדים המקננים באזור במהלך החורף, בעיקר על צוקי ההרים. בפארק ניתן למצוא גם כמה מיני זוחלים, כגון זיקית, צב היבשה ונחשים שונים. האזור בו נמצא הפארק מכיל מספר אזכורים להיסטוריה העתיקה של המקום. למשל, בפארק נמצאו מאובנים רבים של יצורים ימיים המעידים על כך שלפני 150 מיליון שנה האזור כולו היה מתחת לים. גם הקרתגים והרומאים ששלטו באזור הותירו עקבות לנוכחותם באזור בצורת מקדשי אבן עתיקים ופסיפסים. מבט על הרי הפארק ממפרץ תוניס. שקיעה בפארק מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי בוקורנין בוויקישיתוף Nadia Jendoubi, Le parc national de Boukornine : idéal pour des randonnées en famille !, Mille & 1 tunisie, ‏24-11-2011
תוכנית הגשה

תוכנית הגשה היא מכלול של תוכניות וטפסים המוגשים עבור קבלת היתר בנייה לוועדה המקומית לתכנון ובנייה. תוכנית ההגשה מכונה "גרמושקה" (מכיוון שהיא מקופלת כמו אקורדיון), "הרמוניקה" ו-"התיק הוורוד" (מכיוון שהיא מאוחסנת בתיק קרטון בצבע ורוד). על פי תיקון 101 לחוק התכנון והבנייה יועברו החל מינואר 2016 תוכניות הגשה כקבצים בלבד. תוכנית ההגשה חייבת לכלול בתוכה מספר שרטוטים: מפה טופוגרפית שנערכה על ידי מודד מוסמך עד חצי שנה ממועד הבקשה, בקנה מידה של 1:250, כאשר המפה הטופוגרפית מורכבת מתרשים סביבה שמראה את מיקומו של המגרש ברשת קואורדינטות ארצית, ומפה מצבית שמראה את כל השטח ממבט על כולל נקודות גובה, גבולות המגרש, וכל פרטי הסביבה כגון עמודי חשמל ותאורה, צמחייה, דרכים, וכל מה שנראה ממבט על, בתוספת חץ צפון, קנה מידה קווי ופרטי המודד. תשריט ערוך בקנה מידה (בדרך כלל 1:100) לכל קומה. בקומת הקרקע מסומנים גם כניסות, משטחים מרוצפים, שבילים, מדרגות, חניות ועוד. בקומת הגג ניתן לראות את שיפוע הגג, דודי שמש, אנטנות ורכוש משותף. לפחות שני חתכים בקנה מידה של 1:100 לאורך ולרוחב המבנה, וכן חזיתות המבנה. תוכנית פיתוח מוצגת בקנה מידה של 1:250, וכוללת כבישים, שבילים, מדרכות הגובלים בחלקה, מבנים הגובלים לחלקה, גדרות, שערים, חניות, ניקוז, ביוב ומים, תשתיות של בזק, HOT וחברת החשמל, תשתיות גז, חדר אשפה וגובהם של כל המפלסים. תוכנית העמדה (קונטור המבנה) המוצגת על רקע מפת מדידה. תוכנית ההגשה כוללת מספר טפסים: הטופס הראשון מפרט את תיאור הנכס - כתובת, גוש, חלקה, ופרטים מלאים שכוללים את שמו, כתובתו ומספר הזהות של בעל הנכס, עורך הבקשה (האדריכל), ומתכנן השלד (מהנדס בניין). תיאור הבקשה כגון בנייה חדשה, תוספת בנייה, מגורים, תעשייה, מסחר, מספר יחידות דיור, מספר הקומות, שטחים להריסה. שטח המגרש ואחוזי הבנייה המוצעים בו. הטופס השני מפרט את סוג הבנייה לדוגמה בנייה מתועשת, בנייה רגילה ועוד. בטופס זה מצוינים חומרי הבנייה לדוגמה בטון, בלוקים, עץ וכדומה. הטופס השלישי הוא לשימוש הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ובו מפורטים סוג המבנה, ייעודו, שטח המבנה מספר הדירות, מספר החדרים ועוד. הטופס הרביעי מחולק לשני חלקים. החלק העליון כולל פרוט של השטחים (המוצעים על ידי מבקש היתר הבנייה), השטחים העיקריים (שטח הדירה) ושטחי השירות (חדרי מדרגות, חנייה, מחסנים, ממ"ד ועוד). הפירוט הוא לכל מפלס (קומה) בנפרד. החלק התחתון מפרט את זכויות הבנייה שקיימות בתוכנית בניין עיר, כלומר השטח הכולל שטח עיקרי פלוס שטח שירות לפני אישור ההקלות. בתחתית הטופס מופיעים החתימות של עורך הבקשה (לרוב, האדריכל), בעל הזכות בנכס ומתכנן השלד (לרוב מהנדס). תיק המידע להיתר. צילום ת"ז של מבקשי הבקשה. במקרה שמבקש הבקשה היא חברה יש לצרף: תדפיס רשם החברות, פרוטוקול מורשה חתימה (ייפוי כח) ואישור רשם החברות. בנוסף יש לצרף צילום ת"ז של מיופה הכח. נסח טאבו עדכני לשנה - במידה והמבקש לא מופיע בנסח יש לצרף הסכם חכירה או חוזה מכר. רישיון עורך הבקשה. רישיון מהנדס. טופס מינויים מטעם מבקש הבקשה. הצרת מתכנן שלד. טופס בעלי תפקידים. אישור הג"א/ פטור לעיתים נדרש לצרף מסמכים נוספים כגון: אישור רשות התעופה, אישור חברת חשמל, אישור עירייה/ מועצה, אישור תאגיד המים, אישור פקיד היערות, אישור רשות העתיקות, אישור משרד הביטחון, אישור מורשה נגישות, נספח תנועה ועוד. - הכל לפי אופי הבקשה ובהתאם להנחיות הוועדה/ רשות הרישוי. היתר בנייה תוכנית בניין עיר רישוי זמין ותהליכי רישוי, באתר מנהל התכנון, משרד הפנים מנהל תכנון, משרד הפנים החוק בצורה מפורטת הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
זיכרון אהבה

זיכרון אהבה (באנגלית: Remembrance of Love) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי מ-1982, אשר צולם בישראל. ג'ו רבין, ניצול שואה אלמן המגיע לישראל על מנת להתאחד עם ניצולי שואה נוספים וכמו כן גם על מנת למצוא את חברתו לאה אשר לא ראה את אותה מאז המלחמה והייתה בהריון עם ילדו. "זיכרון אהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זיכרון אהבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זיכרון אהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
תהני, ואסיה!

תהני, ואסיה! (ברוסית: Гуля́й, Вася!) הוא סרט קומדיה רוסי בבימויו של רומן קרימוב. את התפקידים הראשיים גלימו יפים פטרונין וליובוב אקסיונובה. הסרט הוקרן בבכורה ב-14 בפברואר 2017 בבתי הקולנוע ברוסיה. ב-29 באוגוסט 2017 הסרט שודר בערוץ STS. בפברואר 2021 ייצא לאקרנים ברוסיה סרט המשך בשם " תהני ואסיה! דייט בבאלי" (Гуляй, Вася! Свидание на Бали). מיטיה מציע בטעות נישואין לנערה ואביה קובע מיד את תאריך החתונה. המצב מסתבך כאשר מיטיה עדיין לא התגרש מוואסיליסה ומטבע הדברים לא רוצה לספר על כך לכלה ולאביה. ואסיה מוכנה להתגרש רק לאחר שבעלה החוקי ימלא אחר מספר תנאים. כך, למשל, עליו להכיר בפניה את כלתו. מיטיה מוצא נערה בשם נסטיה, המסכימה להופיע בפני ואסיה ככלתו. החבר של נסטיה, מקס, זועם לאחר שנודע לו על כך, אך גם מסכים להשתתף בהונאה תמורת תשלום משמעותי ממיטיה. האירועים מתגלגלים בצורה כזו שמיטיה ונסטיה מתאהבים זה בזה. ואסיה "נמשכת" לפאשה, חברו הנשוי של מיטיה, מחליטה לפתות אותו, ולאחר שהתגרשה ממיטיה מתחתנת איתו. יפים פטרונין – מיטיה ליובוב אקסיונובה – ואסיליסה (ואסיה), אשתו של מיטיה, ממנה הוא דורש להתגרש סופיה רייזמן – נסטיה, מלצרית רומן קורצין – מקס, החבר של נסטיה, מתאגרף לשעבר סבטלנה סטפנקובסקאיה – אליס, חברתה של מיטיה, לה הציע נישואין בוריס דרגצ'יוב – פאשה, חברו של מיטיה ורה פאנפילובה – קירה, אשתו של פאשה סרגיי אברוסקין – גאריק, חברו של מיטיה סטניסלב טליאשב – רנאט, נהג מונית אולגה לבדבה – אמה של אליס מיכאיל חמורוב – אביה של אליס סופיה לבדבה – שחקנית התיאטרון האוונגרדי אנה צוקנובה-קוט – נונה, חברתה של קירה אלכסנדר גולובקוב – סמירנוב, צנחן מקסים דריצ'ב – ולדיסלב, שומר המועדון יקטרינה קבאק – הלן, נערה במועדון ניקיטה סבינקין – ואניה העלילה מבוססת על ניסיונו האישי של רומן קרימוב, שעבר הליך גירושין מכוער. לדברי קרימוב, במהלך עריכת הסרט הוסרו רבות מהסצנות המצולמות, שהשפיעו לטובה על איכות היצירה. "תהני, ואסיה!", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תהני, ואסיה!", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עמוד הסרט, באתר חברת ההפקה Yellow, Black and White Большая премьера: смотрите комедию «Гуляй, Вася!» на СТС // Tricolor TV Magazine, 29 августа 2017 Роман Каримов: «Мой забавный развод стал сюжетом для нового фильма» // Московский Комсомолец в Башкортостане, 15 февраля 2017 Рецензия на фильм Гуляй, Вася! Film.ru, 03.02.2017 Гуляй, Вася!
פריץ שטולטנברג

פריץ שטולטנברג (בגרמנית: Fritz Stoltenberg‏; 7 באפריל 1855 – 13 בנובמבר 1921) היה צייר נוף וים גרמני. נולד בשנת 1855 כבן של קפטן ים בעיירה קיל בצפון גרמניה, בגיל 17 כבר הראה שטולטנברג את כישרונותיו האמנותיים באמצעות סקיצות של עיר הולדתו וסביבתה. הודות ללימודיו באקדמיות של ויימאר, מינכן וקאסל, הוא הפך לצייר מיומן וצייר נוף, והוסיפו לכך גם מסעותיו הנרחבים לאיטליה, אלג'יריה, צרפת, נורווגיה, בלגיה והולנד. משנת 1882 בילה שטולטנברג את חודשי הקיץ באקנסונד על פיורד פלנסבורג, שם השתייך לקבוצת אמנים שהתמסרה לציור באוויר הפתוח. בקיץ 1884 נסע לסקיין (צפון יוטלנד) והצטרף לחוג ציירי סקיין שנוצר סביב פדר סוורין קרויה, מייקל אנגה ואוסקר ביורק. בשנת 1889 התחתן עם אנה שרנברג, בת למשפחה אמידה בהמבורג, והתיישב בקיל. כעת, משוחרר מאילוצים כספיים, הצייר הצעיר יכול לעבוד ללא דאגות. הוא השתמש בנמל קיל, בתצפיות על העיר קיל, כפר הדייגים אלרבק, תעלת קייזר וילהלם או רשומי הפיורד כמוטיבים, אותם המיר לציורים, חיתוכי עץ, רישומים ואיורים. עם גאורג בורמסטר (גר') יוליוס פירסט אחרים, הוא ייסד את קואופרטיב האמנות שלזוויג-הולשטיין בשנת 1894. בשנת 1896 פרסם את הספר על האזור - כרך בפורמט גדול שהכיל ייצוג מקיף של תרבות המדינה. שטולטנברג תרם איורים רבים לכרך המפואר. בשנת 1900 העביר את ראשות הקואופרטיב לאמנות לגאורג בורמסטר, איתו ייסד את "בית הספר לציור וציור אקדמי" בקיל בשנת 1905. בשנת 1914 עבר לשנברג (הולשטיין) שעל הים הבלטי, שם המשיך להתמסר לציור בחוץ. לאחר מותו בשנת 1921, נקבר בבית העלמין באולסדורף. מדיה וקבצים בנושא פריץ שטולטנברג בוויקישיתוף "Ausstellungarchiv: Fritz Stoltenberg (1855-1921). Ein Landschafts- und Marinemaler aus Kiel", www.kiel.de (בגרמנית) Skagens Kunstmuseer, Skagens Kunstmuseer (ב־) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פריץ שטולטנברג".
לריסה ברנצביץ'

לריסה ברנצביץ' (בפולנית: Larisa Barańcewicz;‏ תאריכי לידה ופטירה אינם ידועים) הייתה קתולית מפולין, שהוכרה כחסידת אומות העולם על הצלת יהודים במלחמת העולם השנייה. עם פלישת הגרמנים לעיירה קאמין-קושירסקי בסוף יוני 1941 היו פוגרומים אנטישמיים נרחבים. יהודים רבים נספו; אחרים הושפלו, הוכו ונפצעו. כשנדמה היה כי כל התקווה אבדה, הופיעה אישה פולניה מקומית, לריסה ברנצביץ' ברובע היהודי הצפוף. היא העניקה את עזרתה ליעקב גולדשטיין, שהיה מכר ותיק שלה, למשפחתו ולשתי משפחות יהודיות אחרות. למרות הסכנה הרבה, לריסה הסתירה בביתה חמישה מבני משפחת גולדשטיין. בנוסף סייעה גם ליוסף ויסמן ושלושה מבני משפחתו; לאברהם לרמן ואשתו. בסך הכל הסתירה 11 נפשות. היא שמרה וסייעה להם כמיטב יכולתה עד נובמבר 1942, אז נערך מצוד, שאילץ את היהודים שהסתירה לעזוב את ביתה. הם מצאו מקלט בכפר סמוך, בביתו של חקלאי עני, שהיה חבר בקהילת הסובוטניקים. למרות הרצון הטוב לעזור, הוא לא הצליח לתמוך בקבוצה כה גדולה. בשל דאגתה ואהבתה לחבריה, ומבלי לקבל תמורה, לריסה שוב נחלצה לעזרתם, ועד השחרור בקיץ 1944, הביאה להם מזון ותרופות לבית האיכר אחת לשבועיים. עם סיום המלחמה נשארה לריסה לגור בפולין ורוב הניצולים עלו לישראל. בשנת 1965 הם הזמינו את לריסה לישראל ואירחו אותה בבתיהם. שמאי גולשטיין, אחד הניצולים, פנה במכתב ליד ושם בבקשה להכיר בה כחסידת אומות העולם. במכתבו כינה אותה "אישה אצילה". ב-22 במרץ 1965 הכיר יד ושם בברנצביץ' לריסה כחסידת אומות העולם. הטקס התקיים ביד ושם וניטע עץ לזכרה בגן חסידי אומות העולם. לריסה ברנצביץ', באתר יד ושם (באנגלית) Barańcewicz Larisa, The Righteous Among the Nations Database, באתר יד ושם (באנגלית) מכתב מאת שמאי גולדשטיין ליד ושם, תיק מספר M.31.2/122, ארכיון יד ושם ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לריסה ברנצביץ'".
הפארק הלאומי אל-פייג'ה

הפארק הלאומי אל-פייג'ה (בערבית: المحمية الوطنية بالفايجة) הוא פארק לאומי בתוניסיה, הממוקם במחוז ג'נדואובה, למעלה מ-200 ק"מ מערבית לבירה תוניס. הפארק נמצא בקצה הצפון-מערבי של תוניסיה, והוא הפארק המערבי במדינה. מקומו על רכס הררי של הרי האטלס תרם לעובדת היותו האזור הגשום ביותר בתוניסיה כולה. הפארק גובל בצידו המערבי באלג'יריה. הפארק משתרע על שטח כולל של 2,632 דונם, בהם 417 דונם שהם שמורת טבע מוחלטת שבה גם כניסה לבני אדם היא אסורה לחלוטין, והיא מוקדשת למחייתם של האיילים הברבארים; עם זאת, מבקרים רבים מגיעים לצפות באיילים הענקיים מרחוק, בעיקר בחודשי אוגוסט עד ספטמבר אז מגיעה עונת הרבייה והזכרים נלחמים זה בזה עבור הנקבות. ב-28 במאי 2008 ממשלת תוניסיה הציעה את הפארק למועמדות עבור תואר אתר מורשת עולמית של אונסקו; נכון להיום (ינואר 2021) הוא עודנו מוצב ברשימת ההמתנה. ממצאים ארכאולוגים של אבני צור מגולפות ואובסידיאנים חתוכים מעידים על התיישבות אנושית פרה-היסטורית עוד לפני 10,000 שנה. עוד נמצאו ציורי קיר במערת ק'ף נגצ'ה, שמעיד אולי על מקום פולחן עתיק של ילידים ברברים. מבצרים עתיקים שנמצאו ברחבי הפארק מגלים התיישבות עתיקה באזור של ממלכות קדומות מלפני 2,000 שנה ויותר, בהם מבצרים המשויכים אל ממלכת נומידיה. במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה בנו המורדים האלג'יראים מאהלים וביצורים בין עצי היער, והשתמשו באזור זה כמקלט סודי מפני הכוחות הצרפתים. הבונקר הידוע ביותר מתקופה זו הוא המקלט של קולונל הווארי בומדיין ששכן בין רכסי ההרים של האזור. בעלי החיים בפארק מגוונים מאוד, וקיימים בו למעלה מ-20 מינים של יונקים, 70 מינים של עופות ו-20 מינים של זוחלים. בין היונקים הנפוצים בפארק נמצאים אייל ברבארי, חזיר בר, זאב זהוב אפריקאי, שועל, גחן מצוי, סמור אירופי, קיפוד, חתול בר אפריקני, נמייה, ארנבת, דורבן, עטלף, חדף ויערון קטן. בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלו ניסיונות הנמשכים עד היום להחדרת אוכלוסיית סרוואלים אל שטח הפארק. בעבר היו בפארק, כמו במקומות נוספים בהרי האטלס התוניסאים, גם יונקים גדולים כדוגמת אריה ברברי ונמר ברבארי. הכחדתם של יונקים אלו מיוחסת לקולוניאליזם הצרפתי, כאשר השלטונות הצרפתים צדו כמויות גדולות של יונקים מקומיים בארצות שאותם כבשו, ובהן גם תוניסיה, וגרמו להכחדה כמעט מוחלטת של מינים רבים. הפארק הוכרז כפארק לאומי בשנת 1990, הוכרז על ידי IUCN כגן לאומי ונכנס לרשימת ההמתנה של אונסק"ו בדרך לתואר אתר מורשת עולמית (כשהוא עונה על קריטריונים vii ,viii ו-x בקטגוריית טבע). מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי אל-פייג'ה בוויקישיתוף Discover El Feidja National Park, Eco Trekking and walking tours in Tunisia - Siroko Travel, Sirokotravel, ‏19 בספטמבר 2019 (באנגלית) UNESCO World Heritage Centre, Parc National d'El Feija, UNESCO World Heritage Centre (באנגלית) El Feija National Park, TUNISIA, Med-O-Med (באנגלית)
ליגת העל הבריטית בכדורסל

ליגת העל הבריטית בכדורסל (אנגלית: British Basketball League) היא הליגה הבכירה ביותר בענף הכדורסל בבריטניה. הליגה הוקמה בשנת 1987 ומורכבת מ-10 קבוצת מאנגליה וסקוטלנד, אין קבוצות מויילס או מצפון אירלנד המשתתפות בליגה. הליגה מנהלת שלושה מפעלים אחרים, גביע הBBL היה מפעל שבו 10 קבוצות הBBL מחולקות ל-2 בתים של 5 קבוצות ו-2 הראשונות מכל בית עולות לפיינל פור המשוחק בשיטת נוקאאוט. הגביע הבריטי הוא מפעל שבו 10 קבוצות הBBL ועוד 6 קבוצות מהליגה הלאומית של אנגליה בכדורסל ואליפות סקוטלנד בכדורסל מתחרות בשיטת נוקאאוט על התואר. אליפות הBBL היא תואר שמוענק לקבוצה שמסיימת ראשונה בעונה הסדירה. † מסמל קבוצה לא פעילה אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל הבריטית בכדורסל (באנגלית) ליגת העל הבריטית בכדורסל, ברשת החברתית פייסבוק ליגת העל הבריטית בכדורסל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליגת העל הבריטית בכדורסל, ברשת החברתית אינסטגרם ליגת העל הבריטית בכדורסל, סרטונים בערוץ היוטיוב
פטרת

פטרת (Mycosis) היא מחלה הנגרמת על ידי פטרייה. ישנן כ-300,000 סוגי פטריות, מהן כ-150 ידועות כגורמות למחלות באדם. הן יכולות לגרום ל: פגיעה שטחית (Superficial Mycosis) - פטריות אשר פוגעות רק באפידרמיס ובדרמיס. פגיעה עמוקה (Subcutaneous Mycosis) - פגיעה בתת-העור. נדירה יחסית בישראל. פגיעה סיסטמית (Systemic Mycosis). ערך מורחב – פטרת עור פטרת עור (דרמטומיקוזה) נגרמת על ידי דרמטופיטים - פטריות הצומחות באזור הקרני של העור, והורסות את החומר הקרני. ידועים 41 זני דרמטופיטים עם מבנה בסיס בצורת הייפות (hyphae). הזן השכיח ביותר (98% מהפטריות הדרמטופיטיות בישראל) הוא Trichophyton rubrum. כאשר הפטרייה פוגעת באזור מסוים היא נקראת tinea. ישנם כמה סוגי פטרות עור: פטרת הקרקפת (tinea capitis) - פטרייה נדירה ומדבקת, התוקפת בעיקר את עור הקרקפת. גורמת לשתי מחלות עיקריות - גזזת ויערת (Favus, לא קיימת בישראל כבר 20 שנה). הפטרייה מתבטאת בטריאדה המורכבת מ-1. שיער קצוץ 2. שיער אפור לא מבריק 3. קשקשת. פטרת ציפורניים (tinea unguium) - פטרת הפוגעת בעיקר בבהונות הרגליים, אך הזיהום עלול להתפשט גם לציפורני הידיים. היא גורמת להצהבת הציפורניים. הזיהום נקרא onychomycosis. פטרת כף הרגל (tinea pedis) - פטרת נפוצה, שבדרך כלל מופיעה בין האצבעות בשלישית-הרביעית או בין הרביעית-חמישית. היא גורמת לעור להיות רטוב, אדום וקשקשי. פטרת זקן (tinea barbe) - פגיעה בשיער הזקן. יכולה להתבטא במחלה עדינה ועד כדלקת חריפה. פטרת הפנים (tinea facie) - מתבטאת באזורים דלקתיים ללא גבול חד ועם קשקשת. מכל הסוגים הנ"ל הפטרת שבין אצבעות כפות הרגליים היא השכיחה ביותר בישראל. החום והלחות הנוצרים בעיקר בין האצבעות הרביעית והחמישית של כפות הרגליים מהווים סביבה אידיאלית להתפתחות הפטריות. התרבותן גורמת לגרד, למסמוס של העור ובהמשך לסדקים כואבים המוכרים לרובינו. נעילה ממושכת של נעלי התעמלות בעלות סוליות גומי או נעלי צבא מגבירה את הסיכון ללקות בזיהום פטרייתי בכפות הרגליים. אם אין מטפלים בפטרת היא עלולה להתפשט לעור כף הרגל ולציפורני הרגליים. פטרת מסוכנת יותר מפטרת העור, אך מוגבלת לאזורים הטרופיים. פטריות מסוג זה עלולות לפגוע בעור תחילה, ואחר כך הן חודרות לאיברים פנימיים וגורמות בהם זיהום. ישנם כמה סוגים של פטרות עומק: פטרת הנבט (בלסטומיקוזה): פטרייה המתפשטת על עור הפנים, הידיים והרגליים. בהתחלה עולה בעור פצעון זעיר ששוליו מוגבהים ונוקשים, וכעבור זמן הוא מתפשט בחלקים נרחבים של העור. קנדידה (קנדידה אלביקנס): פטרייה נפוצה, הגורמת פטרות ברירית הפה, רירית הנרתיק, ורירית פי הטבעת. פטרת הרגליים - בשלביה הראשונים מומלץ להשרות את כפות הרגליים כל ערב ל-15 דקות בקערת מים חמים עם תמיסה של סבון חיטוי המכיל יוד (למשל פוליספט). לאחר מכן יש למרוח בין האצבעות ועל עור כף הרגל משחה נגד פטריות. יש להתמיד בטיפול כשבועיים או שלושה לאחר שסימני הפטרייה נעלמים מהעור. כדי למנוע זיהום חוזר מומלץ לאוורר את כפות הרגליים ככל שניתן, להעדיף גריבת גרבי כותנה על גרביים מחומרים סינתטיים, לנעול סנדלים או נעליים עם סוליית עור שבהם מזיעים פחות, לרחוץ את כפות הרגליים לעיתים קרובות ולהשתמש בטלק לספיגת הזיעה. למיזיל (Terbinafine) Clotrimaderm Cycloderm Bifonazole Agispor מדיה וקבצים בנושא פטרת בוויקישיתוף פטרת מאמרים, באתר ויקי רפואה science/fungal-infection פטרת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.