laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוזרה אמנדר האדלי

אוזרה (או אוזרו) אמנדר האדלי (באנגלית: Ozra Amander Hadley או Ozro;‏ 30 ביוני 1826 – 18 ביולי 1915) היה פוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל ארקנסו בפועל בשנים 1871–1873. אוזרה אמנדר האדלי נולד בכפר שרי קריק שבמדינת ניו יורק והתחנך בבתי ספר ציבוריים. הוא למד באקדמיית פרדוניה, כיום אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרדוניה. ב-1885 עבר האדלי לרוצ'סטר, מינסוטה, שם הוא היה חוואי והיה פעיל בפוליטיקה המקומית ובממשל, כולל מינוי כמבקר של מחוז אולמסטד. ב-1865 הוא עבר לליטל רוק, ארקנסו, שם הוא פתח חנות כלבו. האדלי נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארקנסו, בו הוא כיהן בשנים 1869–1871. ב-1871 הוא נבחר לתפקיד נשיא הסנאט. באותה שנה, במסגרת פשרה פוליטית, הוא מונה כמושל ארקנסו בפועל לאחר התפטרותו של עמיתו למפלגה, פאוול קלייטון, שהיה דמות שנויה במחלוקת שהייתה קשורה לפרשה שכונתה מלחמת ברוקס-בקסטר. במהלך שתי שנות כהונתו כמושל, צידד האדלי ברפובליקנים הרדיקלים במסגרת תקופת השיקום, כולל המאמצים לסייע לעבדים לשעבר להשיג שירותי חינוך, בעלות על אדמות, וכהונה במשרות ציבוריות. במהלך תקופה של חיכוכים פוליטיים ואזרחיים שכונתה "מלחמת המיליציה של מחוז פופ" (Pope County Militia War), נשלח מייג'ור גנרל דניאל פיליפס אפהאם על ידי האדלי כדי להשליט חוק וסדר. ההוראות שניתנו לאפהאם העניקו לו סמכויות על פי שיקול דעת שבהם הוא יכול היה לעשות שימוש בכוח ואת הסמכות לגייס את המיליציה המדינתית לשירות. בחלק מאנשי המשמר הלאומי של ארקנסו נעשה שימוש במהלך הרישום להצבעה בבחירות ובבחירות הכלליות, אך לאחר הבחירות הם שוחררו. לאחר תום כהונתו כמושל, שימש האדלי כרשם של משרד הקרקעות של ארצות הברית. ב-1878 הוא מונה כמנהל הדואר של ליטל רוק, תפקיד בו הוא שימש עד 1882. בשנותיו האחרונות, עבר האדלי ליישוב וטרוס שבניו מקסיקו, שם הוא ניהל חווה חקלאית. אוזרה אמנדר האדלי נפטר בווטרוס ב-18 ביולי 1915. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 72. אוזרה אמנדר האדלי באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) אוזרה אמנדר האדלי באנציקלופדיה של ארקנסו (באנגלית) אוזרה אמנדר האדלי באתר The Political Graveyard (באנגלית) אוזרה אמנדר האדלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אנדור גרוואי

אנדור גרוואי (בהונגרית: Garvay Andor;‏ סיגט, 13 באוגוסט 1875 – ארצות הברית של אמריקה, 8 באפריל 1927) היה עיתונאי, מחזאי יהודי-הונגרי. בשל יהדותו וכתיבתו הבקורתית על המשטר הוא נכלל במלחמת העולם השנייה בצו הממשלתי של סופרים אסורים שיצירותיהם נאסרו להדפסה, להפצה ולקריאה, ולאיסור החזקתם אפילו בספריות ציבוריות, ודינן היה גריסתם (בדומה לשריפת הספרים בגרמניה הנאצית). במשך שנים, היה עובד פנימי (שכיר) של העיתונים "הסכמה" (Egyetértés) ולאחר מכן "העיתון" (Az Ujság). הוא היגר לרצות הברית של אמריקה לפני מלחמת העולם הראשונה. בתחילה עבד בעיתונים הונגריים בניו יורק ולאחר מכן גם כעובד במפעל במשך תקופה ארוכה יותר. במאמריו צייר את חיי העניים והמדוכאים בחוש ורגש חברתי חזק. מחזותיו זכו להצלחה רבה עם התנגשות התשוקות האינטנסיבית שלהם ובסיומם עם אקט מצחיק. בנוסף למספר הצגות בנות מערכה אחת, מחזותיו הארוכים כוללים: הכסף (1908 תיאטרון הקומדיה של בודפשט) מקוון חסר הכבוד ( 1910 התיאטרון הלאומי של בודפשט) האחיות (סרט, 1912) בתוך היער (בכורה ב-1913: חוג התיאטרון של בודה): בשנת 1918, הפיק מארטון גאראש (במקור גנסלר) סרט אילם של יצירה זו בשם רחל - "הזאבה" עם השחקנית המפורסמת "שארי פדאק" (Fedák Sári) בתפקיד הראשי. בשנת 2015, ז'ולט פוז'גאי ביים סרט טלוויזיה בשם "גברת זאבה" עם אווה אוקס כרחל (האישה הזאבה) בתפקיד הראשי. ענינם של שלושה אנשים (1915), דרמה, בקשצ'בה, דפוס טבאן. (עבודה זו שימשה גם כבסיס לסרט הטלוויזיה של פוז'גאי הגברת הזאבה) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש). מדיה וקבצים בנושא אנדור גרוואי בוויקישיתוף אנדור גרוואי ושלושה מסרטיו באתר IMDb רשימת סופרים אסורים על פי הצו הממשלתי הראשי 10.800/1944. .M. E (בהונגרית) אנדור גרוואי באתר Arcanum ארבע ממחזותיו של מערכה אחת הסרט "הזאבה" הכרזה ותיאור העלילה 1918
מלון קנרי

מלון קנרי (Cucumis melo (קבוצת Inodorus) הוא מלון מוארך גדול, צהוב-בוהק, בעל בשר פנימי ירוק בהיר עד לבן. שמו נוצר בשל היותו בעל צבע צהוב עז, הדומה לזה של קנרית אמריקאית. למלון ישנו טעם מתוק מובהק, אם כי מעט חריף ממלון טל דבש. חלקו הפנימי ומרקמו דומה לאגס, אם כי רך יותר. כאשר הקליפה של המלון בשלה, נוצר מרקם המרגיש מעט שעוותני. מלון זה משווק לעיתים קרובות בשם מלון חואן קנרי וניתן למצוא אותו בגדלים וצורות שונות. מלון זה נפוץ בחלקים של אסיה, למשל, יפן וקוריאה הדרומית, אלג'יריה ומרוקו. הזנים כוללים את מלון הפונזי הקטן והעגול, אשר תורבת במקסיקו. למלון קנרי יש טעם מתוק עדין. טמפרטורת האכסון המיטבית של המלון היא C°‏ 15. "Melons". Clovegarden.com. נבדק ב-2012-09-10. "Acta Horticulturae". actahort.org. "Fonzy Melon". specialtyproduce.com.
לומיס

האם התכוונתם ל... הר לומיס – הר בקנדה אישים: דקסטר לומיס – מתאבק אמריקאי סינתיה לומיס – פוליטיקאית אמריקאית פרנק לומיס – אתלט אמריקני פרדריק אוסקר וורן לומיס – איש צבא קנדי למס
Dreamer (שיר של מרטין גריקס)

"Dreamer" הוא סינגל של התקליטן ההולנדי, מרטין גריקס, בשיתוף פעולה עם הזמר האמריקאי מייק יאנג (אנ').‏ השיר יצא ב-1 בנובמבר 2018 בהוצאת חברות התקיליטים סטמפד רקורדס, אפיק אמסטרדם וסוני הולנד. השיר מוקדש לאשתו של מייק יאנג, לידיה, שנפטרה מוקדם יותר בשנת 2018. נכון לספטמבר 2023, השיר הושמע למעלה מ-46 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-31 מיליון פעמים ביוטיוב. מידע על הסינגל "Dreamer" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Dreamer" באתר יוטיוב מידע על השיר "Dreamer" באתר ספוטיפיי "Martin Garrix maakt nummer met zanger Mike Yung". De Telegraaf (בהולנדית). 29 באוקטובר 2018. נבדק ב-1 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Collab-Release von Martin Garrix & Straßenkünstler steht kurz bevor". DJ Mag (בגרמנית). נבדק ב-1 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Watch Martin Garrix Prepare for ADE in The Martin Garrix Show S3.E9". EDM.com. 30 באוקטובר 2018. נבדק ב-1 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Martin Garrix maakt muziek met straatmuzikant Mike Yung". NU.nl (בהולנדית). 29 באוקטובר 2018. נבדק ב-1 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Dreamer, 2018-11-01, ארכיון מ-2020-11-08, נבדק ב-2023-09-09 Martin Garrix feat. Mike Yung - Dreamer (Official Video), ארכיון מ-2019-06-01, נבדק ב-2023-09-09
כיפה אדומה (סרט)

כיפה אדומה הוא סרט פשע ישראלי משנת 2014 בבימויו של ארנון צדוק, לפי תסריט של ערן בן יעקב, עם אביב אלוש ודניאל גל בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב כאנלוגיה לסיפור כיפה אדומה שהפך למונח בשפת העבריינים - רצח מתוכנן שמתכנן מזמין הרצח, באמתלה של הזמנה חברית. אבוטבול (אביב אלוש) הוא עבריין סמים שעובד ב"מאפיה המרוקאית" בפיקודו של ויקטור (יונתן צ'רצ'י). הוא נתפס בעסקת סמים גדולה באירופה ומרצה מאסר של שש שנים בבית כלא במולדובה. בכלא הוא מתיידד עם העבריין הגיאורגי פפשוילי (סשה אגרונוב) שמגן עליו. לאחר שחרורו הוא נפגש עם ויקטור שמורה לו לחסל את ראש המאפיה הרוסית מקסימוב (סלבה ביברגל) ובזאת לכפר על הנזק שנגרם לוויקטור בעסקת הסמים ברוסיה. קטיה (דניאל גל) היא נערה שעלתה מרוסיה בגיל שבע עם סבתה (לודמילה חן) ואביה (אלכסיי שטוקין). סבתה הייתה נוהגת להרדים אותה בסיפור כיפה אדומה ואביה הוא עובד כושל בקבוצת המאפיה הרוסית של מקסימוב. אבוטבול מציע לאבא של קטיה לחסל את מקסימוב תמורת סכום גדול והוא מסכים אך עד מהרה הוא מחוסל ביחד עם הסבתא בפקודת מקסימוב. כעת נשארה קטיה לבד, אנשי מקסימוב מאיימים עליה ואחד מהם מנסה לאנוס אותה אך אבוטבול מגיע בזמן הנכון ומחסל אותו. כעת קטיה תלויה באבוטבול - הוא "הזאב" והיא "כיפה אדומה" התמימה כביכול. הוא מציע לה לחסל את מקסימוב והיא מסכימה. הוא מביא אותה למקום מחבוא ביער שם שומרים עליה עוזריו שמשון (קובי מרציאנו) ומנצור (משה אשכנזי). אבוטבול מתחיל להתאהב בקטיה. הוא מאמן אותה במטווח אבל לבסוף מחליט שתחסל את מקסימוב על ידי הרעלה. מקסימוב חוגג יום הולדת ומחפש נשים כדי לשכב אתם. אבוטבול מלביש את קטיה בבגדים אדומים כמו כיפה אדומה ומורח על אצבעותיה לק ציפורניים מורעל. מקסימוב מקבל אותה בהתלהבות והיא שורטת אותו בציפוניה המורעלות. הוא מתמוטט ומת והיא מצליחה לברוח. כעת מתמנה פפשוילי לראש המאפיה הרוסית ומכריז של שביתת נשק עם ויקטור והמאפיה המרוקאית. ויקטור מרוצה אך אינו יודע שאבוטבול ופפשוילי רקמו קומבינה כדי לחסלו. פפשוילי דורש לחסל את קטיה כי היא רוסיה שפגעה בכבוד הרוסי. אבוטבול מביא את קטיה להתייחד ביער ועליהם משגיחים שמשון ומנצור. למקום מגיע ויקטור ומבקש לבצע את ההסכם. הוא מופרע על ידי פפשוילי ואנשיו שפותחים עליו באש ומחסלים אותו ואת אנשיו. כעת הוא נותן לאבוטבול הוראה לחסל את קטיה. אבוטבול וקטיה פותחים באש ומחסלים אותו ואת אנשיו. קטיה מבינה כי הכל היה מתוכנן וכי אבוטבול סידר לה כאן "כיפה אדומה". אבוטבול מודה אך אומר כי התאהב בה וברגע האחרון החליט להשאיר אותה בחיים. הוא מנסה לחבק אותה אך היא יורה בו ונמלטת מהמקום. "כיפה אדומה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כיפה אדומה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "כיפה אדומה", באתר אידיבי "כיפה אדומה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון לכיפה אדומה, באתר יוטיוב מאחורי הקלעים של כיפה אדומה, באתר יוטיוב
שבע ברכות (סרט)

שבע ברכות הוא סרט דרמה משפחתית ישראלית משנת 2023, שבמרכזו חתונתה של מארי (ריימונד אמסלם) בת ה-42, שמגיעה לחופה בליווי אמה הביולוגית חנה (תיקי דיין) מצד אחד, והאם המאמצת גראציה (רבקה בכר) מצד שני. הסרט זכה להצלחה רבה, מכר למעלה מ-250 אלף כרטיסים וזכה ב-10 פרסי אופיר לשנת 2023 ובהם הסרט העלילתי הטוב ביותר, ובעקבות זאת נבחר לייצג את ישראל בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בטקס ה-96 שיערך בשנת 2024, אך לבסוף לא קיבל מועמדות. את שיר הנושא של הסרט שרה הזמרת רון פרץ. את המילים כתבה אלינור סלע והלחין יוגב קינן. במרכז העלילה הכלה מארי (ריימונד אמסלם) שנולדה לחנה (תיקי דיין) מרובת הילדים, ונמסרה בגיל שנתיים לגראציה (רבקה בכר) אחותה חשוכת הילדים של חנה. כך על פי מנהג אשר היה קיים בקרב יהדות מרוקו וכונה "הלוואת ילדה": אם לילדים רבים הייתה מוסרת את אחת מבנותיה לאחותה שאין לה ילדים, כדי למנוע את גירושיה. מארי חיה שנים רבות בצרפת ובהמשך הסרט מתבררת הסיבה לכך – טינה רבה לאמה הביולוגית שהעבירה אותה ממשפחתה המקורית לאחותה העקרה. מנהג שהיה אמור להיות מעשה של חסד, נתפס בעיני מארי כסוג של יתמות. מארי מצפה לקבל סליחה על מה שעשו לה בילדותה. מצד שני, כולם סברו שמארי צריכה דווקא להודות על כך שהועברה ממשפחתה המקורית שנותרה ענייה (אבל משפחה גדולה ואוהבת), אל דודתה העשירה שאימצה אותה כבת יחידה וגדלה אצלה בעושר. האמת המרה נחשפת לאט במהלך החתונה ובשבעת הימים שלאחריה – ימי "שבע ברכות" בהם מתארחת המשפחה בכל יום אצל בן משפחה אחר. "שבע ברכות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) 7 ברכות, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טריילר שבע ברכות שיראל דילר, ‏לא העלילה ולא התסריט: דבר אחד הופך את "שבע ברכות" למועמד המוביל לפרס אופיר, בעיתון מקור ראשון, 5 בספטמבר 2023 יאיר רוה, משתגעים על מארי: "שבע ברכות" של איילת מנחמי הוא סרט מרהיב, באתר כלכליסט, 7 בספטמבר 2023 שני ליטמן, "שבע ברכות" הוא סרט חכם ומרתק על המפגש בין התרבויות האשכנזית והמזרחית, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2023 שמוליק דובדבני, תנו לו את כל הפרסים: "7 ברכות" הוא הסרט הישראלי הטוב ביותר של השנה, באתר ynet, 8 בספטמבר 2023 תיקי דיין: "האנטישמיות צוברת כוח. מודאגת שזה ישפיע", באתר ‏מאקו‏, 18 בדצמבר 2023 נירית אנדרמן, פרסי אופיר 2023: "שבע ברכות" הוא המנצח הגדול, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2023
Wild Ones

"Wild Ones" הוא סינגל של הראפר האמריקאי פלו ריידה בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת האוסטרלית סיה. השיר מופיע כסינגל השני של אלבום האולפן הרביעי של פלו ריידה, Wild Ones (אנ'). השיר יצא ב-19 בדצמבר 2011 בהוצאת חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס ופו בוי אנטרטיינמנט. השיר נכלב על ידי פלו ריידה, soFLY & Nius, סיה, אקסוול, ג'ייקוב לוטרל, פלז'ר פי, ניקלאס פוגל-קרן ובן מאדי, והופק על ידי soFLY & Nius ואקסוול. נכון לספטמבר 2023, השיר הושמע למעלה מ-606 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-753 מיליון פעמים בספוטיפיי. גרסת רמיקס לשיר של ג'ק בק בשיתוף פעולה עם דייוויד גטה, ניקי רומרו וסיה יצא ב-14 בפברואר 2012 תחת השם "Wild One Two" בהוצאת חברת התקליטים ביג ביט רקורדס. גרסה ערוכה של השיר מופיעה באלבום Nothing but the Beat 2.0 של דייוויד גטה. נכון לספטמבר 2023, הרמיקס הושמע למעלה מ-182 אלף פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-14 מיליון פעמים בספוטיפיי. מידע על היצירה "Wild Ones" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Wild Ones" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Wild Ones" באתר Genius סרטון השיר "Wild Ones" באתר יוטיוב Flo Rida - Wild Ones ft. Sia [Official Video], ארכיון מ-2023-09-06, נבדק ב-2023-09-09 Wild Ones (feat. Sia), 2011-12-19, ארכיון מ-2022-09-30, נבדק ב-2023-09-09 Myers, Justin (5 ביולי 2014). "Six things you need to know about Sia". Official Charts Company. נבדק ב-23 ביוני 2015. {{cite web}}: (עזרה) "The Nielsen Company & Billboard's 2012 Music Industry Report". Nielsen Company. Business Wire. 2013-01-04. נבדק ב-2013-02-14. britster (2013-02-08). "US Top 200 Songs in Digital Era". Nielsen Company. BuzzJack.com. נבדק ב-2013-02-14. "Wild One Two [Big Beat Records] :: Beatport". Beatport. 14 בפברואר 2012. נבדק ב-8 במרץ 2012. {{cite web}}: (עזרה) Wild One Two (feat. Nicky Romero and Sia), ארכיון מ-2023-04-20, נבדק ב-2023-09-09 Wild One Two (feat. David Guetta, Nicky Romero & Sia) - Single Version, 2012-04-03, ארכיון מ-2023-04-20, נבדק ב-2023-09-09 Wild One Two (feat. David Guetta, Nicky Romero & Sia) - Compilation Edit, 2012-12-07, ארכיון מ-2023-03-19, נבדק ב-2023-09-09
לוצ'אנו רה צ'קוני

לוצ'אנו רה צ'קוני (באיטלקית: Luciano Re Cecconi;‏ 1 בדצמבר 1948 – 18 בינואר 1977) היה כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת הקשר. בין היתר שיחק בקבוצות לאציו ופוג'ה במסגרת הסרייה א', וכן בנבחרת איטליה. רה צ'קוני החל את הקריירה המקצוענית שלו בפרו פטריה מהסרייה ג', במדיה ערך 36 הופעות ליגה. לקראת עונת 1969/1970 עבר לפוג'ה מהסרייה ב', ובתום העונה העפיל עם המועדון לסרייה א'. בתום עונה אחת בסרייה א' נשר עם המועדון בחזרה לסרייה ב'. בשנת 1972 חתם בלאציו מהסרייה א', והיה שחקן מפתח בזכייתה של לאציו באליפות איטליה בעונת 1973/1974, במהלכה ערך 23 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. רה צ'קוני נכלל בסגל נבחרת איטליה לטורניר מונדיאל 1974, אך לא שיחק בטורניר. הוא ערך את שתי הופעותיו היחידות בנבחרת מאוחר יותר באותה השנה, במשחקי ידידות. ב-18 בינואר 1977, בגיל 28, נורה רה צ'קוני למוות ברומא, לאחר שכחלק ממתיחה העמיד פנים שהוא שודד את חנות התכשיטים של חברו. לאציו אליפות איטליה (1): 1973/1974 מדיה וקבצים בנושא לוצ'אנו רה צ'קוני בוויקישיתוף לוצ'אנו רה צ'קוני, באתר Transfermarkt לוצ'אנו רה צ'קוני, באתר BDFutbol לוצ'אנו רה צ'קוני, באתר WorldFootball.net לוצ'אנו רה צ'קוני, באתר National Football Teams לוצ'אנו רה צ'קוני, באתר FootballDatabase.eu Legend of Calcio: Luciano Re Cecconi באתר Forza Italian Football, ‏ 23 ביוני 2013 (באנגלית) Viva Re Cecconi באתר Storie di Calcio (באיטלקית) Nazionale in cifre: Re Cecconi, Luciano באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האיטלקית (באנגלית) The Bizarre Death of Luciano Re Cecconi באתר Football Talk, ‏ 3 במרץ 2019 (באנגלית)
מרקש-אספי

מרקש-אספי (בערבית: مراكش آسفي; בברברית: ⵎⵕⵕⴰⴽⵛ ⴰⵙⴼⵉ) או מרקש-סאפי הוא אחד משנים עשר מחוזות מרוקו והעשרה שלא נמצאים בשטח סהרה המערבית. אוכלוסיית המחוז בשנת 2014 הייתה 4,520,569, השלישית במרוקו, ובירתו היא מרקש. מחוז מרקש-אספי נוצר בספטמבר 2015 על ידי מיזוג מחוז מרקש-טנסיפט-אל-האוז עם נפות אספי ויוסופיה במחוז דוקלה-עבדה. ב-8 בספטמבר 2023 התחוללה במחוז רעידת אדמה בעוצמה של 6.8 בסולם מגניטודה לפי מומנט שהרגה, אלפים. המחוז מורכב מפרפקטורה אחת ושבע הנפות: פרפקטורת מרקש נפת אל-חוז נפת צ'יצ'אוה נפת אל קלאה דה סראנה נפת אסאווירה נפת רחמנה נפת אספי נפת יוסופיה מדיה וקבצים בנושא מרקש-אספי בוויקישיתוף מרקש-אספי, ברשת החברתית פייסבוק "Décret fixant le nom des régions" (PDF). Portail National des Collectivités Territoriales (בצרפתית). 20 בפברואר 2015. אורכב מ-המקור (PDF) ב-18 במאי 2015. נבדק ב-2023-09-09. {{cite web}}: (עזרה) דניאל סלאמה ואיתמר אייכנר, אסון במרוקו: לפחות 632 הרוגים ברעידת אדמה | תיעוד: רצים ברחוב בין הבניינים שקורסים, באתר ynet, 9 בספטמבר 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא מרוקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ינה אילש

ינה אילש (במקור רוזנברג, בהונגרית: Illés Jenő;‏ בגרמנית: Eugen Illes; דברצן, 28 בינואר 1877 – בודפשט, 17 באוקטובר 1951) היה במאי קולנוע, צלם קולנוע, סופר יהודי-הונגרי. ינה רוזנברג נולד במשפחה יהודית כבנם של וילמוש אילש (רוזנברג) (1842–1927), חקלאי ושל פרנצישקה גרינוולד. הוא למד הנדסת מכונות בבודפשט ובברלין. בין 1905 לבין 1939 - עם הפסקות - חי בברלין. במהלך שנות לימודיו באוניברסיטה ערך את עיתון הסטודנטים בבודפשט, ב-1906 היה חבר מערכת של הברלינר טאגבלאט וכתב מאמרים. ב-1908 הפך למנהל קולנוע והבמאי הראשי של סניף ברלין של פאתה (Pathé). ב-1910 יצאו לאור בגרמנית שניים מספריו. מ-1911 ביים סרטים ועבד גם כצלם קולנוע, ממנו למד מארטון גאראש את הטכניקות של תעשיית הסרטים, יוצר מצטיין, במאי ומפיק סרטים אילמים הונגריים. ב-1912 אילש היה חבר מייסד של חברת הסרטים הברלינאית קינוריפורט (Kinoriport). הוא חי בהונגריה בין 1915 לבין 1917. הוא הצליח להישאר בברלין תוך הסתרת יהדותו ורק ב-1939 בפרוץ מלחמת העולם השנייה חזר הביתה לצמיתות. מותו נגרם כתוצאה מהיצרות העורקים הכליליים. אשתו הייתה קטלין פּפייל, לה נישא ב-3 בפברואר 1925 בברלין. בין גברים מקולקלים (1915) דרך הניצחון של גיבורינו (1915) בין חיילים נכים וקטועים (1915) שולמית (1916) מונה ואנה (1916) מוסר טוב יותר! (1916) האביר יאנוש (1916) נישואים בליפוטווארוש (1916) האב הילוד (1916) העולם הוא רק מצב רוח (1916) הפורצים של הרוזנת (1916) מניה (1918) Der gelbe Schein (1918, עם פולה נגרי ) Das gefährliche Alter (1927, עם אסטה נילסן ) שולמית (1916) מונה ואנה (1916) העולם הוא רק מצב רוח (1916) האב הילוד (1916) הפורצים של הרוזנת (1916) נישואים בליפוטווארוש (1916) האביר יאנוש (1916, עם טיבור רקוזי) Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש) Hangosfilm lexikon לקסיקון הסרט המדבר ינה אילש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ינה אילש, באתר AllMovie (באנגלית) ינה אילש, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Filmkatologs.hu ינה אילש ב-PORT.hu אאוגן אילש ב-PORT.hu ינה אילש באתר Arcanum ביוגרפיה מורחבת של ינה אילש באתר Hangosfilm ספריו באתר bookline "Születési bejegyzése a debreceni izraelita hitközség születési akv. 7/1877. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-01. Halálesete bejegyezve a Bp. IX. ker. állami halotti akv. 1699/1951. folyószáma alatt. Illés Vilmos meghalt (1927. február 1.) Ujság, 3. évfolyam, 25. szám, 9. oldal "Házasságkötési bejegyzése a debreceni polgári házassági akv. 120/1927. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-01.
יחידת הסייבר הארצית

יחידת הסייבר הארצית, היא יחידה של להב 433, משטרת ישראל, האחראית על המאבק בפשיעה הטכנולוגית במרחב הסייבר. יחידת הסייבר הארצית הוקמה בלהב 433 במטרה להוביל את המאמץ הלאומי בלחימה בתופעות פשיעה במרחב הקיברנטי. היחידה אמונה על חקירת עבירות מחשב איכותיות ומתוחכמות במיוחד המצריכות מומחיות ואמצעים מתוחכמים, עבירות הנוגעות לתשתיות לאומיות ומוסדות פיננסים, פעילות עבריינית המסתייעת באמצעים מתוחכמים, יצור והפצת נגיף מחשב, סחיטה במרחב הקיברנטי ועוד. היחידה אמונה על חשיפת פשעי סייבר, איסוף מודיעין ברשת, נטרול גורמי פשיעה במרחב המקוון המאיימים על תשתיות קריטיות, טיפול בתופעות כגון סחיטה במרחב הקיברנטי, גניבת מידע, הפצת רוגלות וחקירת עבירות סייבר מתוחכמות. מטרת היחידה היא להגן על שלום הציבור, רכושו וביטחונו, כל אלה תוך שימוש בשיטות ובאמצעים טכנולוגיים חדשניים ומתקדמים. היחידה עובדת בשיתוף פעולה עם גורמים אזרחיים, ארגוני אכיפה בארץ ובעולם, מוסדות אקדמיים וארגונים בינלאומיים. ניהול חקירות בתחומי הייעוד של היחידה. טיפול בפשיעת סייבר המלווה בפגיעה כלכלית. טיפול בפגיעת סייבר בתשתיות חיוניות/מוסדות פיננסיים. חשיפת תופעות פשיעה במרחב הקיברנטי לרבות פדופיליה. פעילות יזומה בנוגע לתרחישי איום מקוונים. סיוע ושיתוף פעולה בינלאומי בתחום הסייבר. אתר יחידת הסייבר הארצית "יחידת הסייבר". GOV.IL. נבדק ב-2023-09-09. הצצה נדירה ליחידת הסייבר בלהב 433, באתר משטרת ישראל "יחידת הסייבר". GOV.IL. נבדק ב-2023-09-09. "נכנס מעזה לישראל והמיר כספים לקריפטו. פעילות יח' הסייבר כנגד חשבונות קריפטו של חמאס פעילות יח' הסייבר כנגד מלביני הון בקריפטו נעצרו מנהלי חברה להונאות משקיעים בקריפטו
מייק וולאס

מיירון לאון "מייק" וולאס (באנגלית: Myron Leon "Mike" Wallace;‏ 9 במאי 1918, ברוקליין שבמסצ'וסטס – 7 באפריל 2012, ניו הייבן, קונטיקט) היה מנחה ומראיין טלוויזיה מפורסם, יהודי אמריקאי שזוהה בעיקר עם התוכנית "60 דקות", שבה שימש מנחה מאז עלתה לאוויר בשנת 1968. במהלך הקריירה שלו ב־"60 דקות" הוא ראיין מגוון של אנשים כמו ג'וני קרסון, דנג שיאופינג, אייתוללה חומייני, קורט ולדהיים, יאסר ערפאת, מנחם בגין, אנואר סאדאת ומנואל נורייגה. וולאס נודע בגישתו הקשוחה והישירה כלפי מרואייניו ולא נרתע מלומר מילים קשות באוזני מרואייניו, אף כאלו שהיו רמי דרג. כך למשל שאל את חומייני מה דעתו על כך שאנואר סאדאת נשיא מצרים קרא לו "משוגע". בריאיון עם שירלי מקליין שאל אותה אם חוצנים נוחתים במרפסת שלה. וולאס נולד בשם משפחה ואליק להורים יהודים שהיגרו מהאימפריה הרוסית. נישא כמה פעמים ונולדו לו שני בנים. בנו הבכור נהרג בתאונת טיפוס הרים בשנת 1961. בנו השני, כריס וולאס, שימש מגיש חדשות ברשת פוקס ניוז. וולאס התפרסם במיוחד בשנות השמונים של המאה ה־20, כשהתוודה שהוא חולה בדיכאון כרוני, שיש לו מחשבות על התאבדות ושאף אושפז בבית חולים לחולי נפש. בריאיון שנתן התוודה אף שניסה להתאבד באמצעות נטילת גלולות. הוא טען שתביעת דיבה שהוגשה נגד תוכניתו הייתה הגורם לדיכאון. לוולאס הייתה היסטוריה ארוכה של בעיות בלב. ב־2012 נפטר והוא בן 93, לאחר שנאבק שנים אחדות במחלה. מדיה וקבצים בנושא מייק וולאס בוויקישיתוף מייק וולאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייק וולאס, באתר AllMovie (באנגלית) מייק וולאס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מורלי סייפר, The life and career of Mike Wallace, 1918-2012‏, באתר CBS News‏, 8 באפריל 2012 (באנגלית) ארכיון ראיונות של תוכניתו (באנגלית) קשוח, אבל הוגן – מת מנחה 60 דקות מייק וואלאס, באתר הארץ, 8 באפריל 2012 מייק וולאס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מייק וולאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארטורס ז'אגרס

ארטורס מרטינש ז'אגרס (בלטבית: Artūrs Mārtiņš Žagars; נולד ב-21 באפריל 2000) הוא כדורסלן לטבי המשחק בעמדת הרכז בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית בכדורסל והיורוליג, ובנבחרת לטביה בכדורסל. ז'אגרס בילה את רוב קריירת הנוער שלו ב-DSN ריגה. ב-2017 הוא חתם על חוזה ארוך טווח במועדון הספרדי חובנטוד בדאלונה. ב-11 במרץ 2018 ערך ז'אגרס את הופעת הבכורה שלו בליגת ה-ACB, וקלע 2 נקודות ב-7 דקות מול סאסקי בסקוניה. במהלך עונת 2018/19 הוא שיחק גם בקבוצת המילואים של בדאלונה, CB פראט. בנובמבר 2018 סבל ז'אגרס מקרע ברצועה בקרסולו, עבר ניתוח ולא שיחק עד תחילת מרץ 2019. ב-19 באפריל 2019 הכריז ז'אגרס על מועמדותו לדראפט ה-NBA ‏2019. ב-16 בפברואר 2021 הוא הושאל לקאלב/קראמו האסטונית, וב-12 בינואר 2022 הושאל ללובן בראונשווייג מהבונדסליגה הגרמנית. ב-20 ביולי 2022 חתם ז'אגרס בנבז'יס מה-LKL הליטאית. ב-22 משחקי ליגה הוא העמיד ממוצעים של 15.4 נקודות, 3.0 ריבאונדים, 4.4 אסיסטים ו-1.1 חטיפות למשחק. ב-18 בספטמבר 2023 חתם ז'אגרס לשלוש שנים בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית והיורוליג, ובשנתו הראשונה בקבוצה הושאל לוולבס מליגת העל הליטאית והיורוקאפ. ב-2015 ו-2016 ייצג ז'אגרס את לטביה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16. ב-2018 נבחר ז'אגרס לחמישיית הטורניר באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 הביתית שנערכה בריגה, בה הוביל את לטביה לגמר ראשון בתולדותיה והעמיד ממוצעים של 18.9 נקודות, 6.3 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק. בהפסד בגמר לסרביה הוא רשם דאבל דאבל של 26 נקודות ו-11 אסיסטים. ז'אגרס שיחק במדי נבחרת לטביה הבוגרת בגביע העולם בכדורסל 2023, והעמיד ממוצעים של 12.4 נקודות ו-7.4 אסיסטים. בניצחון במשחק על המקום החמישי נגד ליטא הוא רשם שיא בגביע העולם בכדורסל של 17 אסיסטים ונבחר לחמישיית הטורניר השנייה. מדיה וקבצים בנושא ארטורס ז'אגרס בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) פרופיל, באתר פיב"א החדש U19 World Cup an 'amazing opportunity' for Latvia to put name out there, Zagars says, פיב"א, ‏6 במאי 2019 Louis Olinde among latest Europeans entering NBA draft, EuroHoops, ‏20 באפריל 2019 Europäisches Top-Talent Arturs Zagars verstärkt die Löwen, לובן בראונשווייג, ‏12 בינואר 2022 (בגרמנית) Kėdainių „Nevėžio-Optibet“ atakoms diriguos latvis Artūras Martinas Žagaras, נבז'יס, ‏20 ביולי 2022 (בליטאית) לידיעת ים מדר: ארתורס זג'ארס חתם בפנרבחצ'ה, באתר ONE‏, 18 בספטמבר 2023 פרופיל, באתר אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2016 Serbia big man Pecarski named MVP, tops All-Star Five, פיב"א, ‏5 באוגוסט 2018 פרופיל, באתר אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 2018 לטביה v סרביה, באתר פיב"א פרופיל, באתר גביע העולם בכדורסל 2023 לטביה פירקה וסיימה חמישית, שיא לזאגארס, באתר ONE‏, 9 בספטמבר 2023 World Cup 2023 All-Second Team, Best Coach and Best Defensive Player Awards revealed, פיב"א