laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לקרוס בישראל

לקרוס (באנגלית: Lacrosse; תעתיק מיושן בעברית: להקרוס או לאקרוס) הוא ענף ספורט בישראל שולי באופן יחסי, עם כ-700 שחקני לקרוס נכון ליוני 2015. איגוד הלקרוס הישראלי (ILA) הוקם ב-2010 על ידי סקוט נייס ששימש בעבר כמנהל בליגה הלאומית לקרוס, יחד עם ויליאם ברוזה והווארד בורקן. האיגוד הוא הגוף המנהל הרשמי של הלקרוס בישראל (לאחר שהוכר רשמית באפריל 2011), והוא חבר ב-World Lacrosse ובפדרציית הלקרוס האירופית. האיגוד נוסד כדי לפתח ולקדם את הלקרוס בישראל ושואף להציע לקרוס לישראלים בכל הגילאים. איגוד הלקרוס הישראלי גם היה מעורב בהקמת נבחרות וליגות לקרוס לגברים ולנשים. שיאו הבינלאומי של האיגוד היה כשקיבל את אירוח אליפות העולם בלקרוס 2018 בנתניה בהשתתפות 46 נבחרות. ענף הלקרוס נכלל לראשונה בין ענפי הספורט במכביה העשרים שהתקיימה ב-2017. נתניה קיבלה את אירוח אליפות אירופה לנשים בלקרוס שהתקיימה ביולי 2019 בהשתתפות 16 נבחרות. ליגת העל של ישראל בלקרוס (IPLL) היא ליגת הלקרוס המובילה בישראל, שפעלה לראשונה בשנת 2015. הליגה מתחרה בחודשי הקיץ בלבד, בניסיון למשוך שחקנים מחוץ לישראל להשתתף. נכון לשנת 2016, משחקות בליגה כשש נבחרות. בשנת 2015 האלופה הייתה קבוצת ברק-נתניה, לעומת קבוצת באר שבע ב-2016. בשתי השנים קבוצת חיפה זכתה במקום השני. המשחקים התקיימו בתל אביב, נתניה, קריית גת, באר שבע, אשקלון ואשדוד. ב-2017 נוסדה ליגת הנשים בלקרוס בישראל. בעונתה הראשונה השתתפו ארבע קבוצות מאשקלון, באר שבע, קריית גת ונתניה. ערך מורחב – נבחרת ישראל בלקרוס הטורניר הבינלאומי הראשון בו השתתפה נבחרת ישראל בלקרוס לגברים, היה אליפות אירופה בלקרוס שהתקיימה באמסטרדם שבהולנד ב-2012 וסיימה במקום שמיני. ביולי 2014 נבחרת הגברים השתתפה לראשונה באליפות העולם בדנוור, בקולורדו שבארצות הברית. נבחרת ישראל זכתה במדליית זהב באליפות אירופה בלקרוס באולם (Box lacrosse) שנערכה בפינלנד ביולי 2017 לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת צ'כיה (7–8). נבחרת הנשים של ישראל בלקרוס השתתפה לראשונה בגביע העולם לנשים בלקרוס שנערך באונטריו שבקנדה ביולי 2013 וסיימה את הטורניר במקום שמיני. הישג בולט של נבחרת הנשים היה מקום שני באליפות אירופה לנשים בקיץ 2019. לאיגוד הלקרוס יש עמדה עקבית של אי קיום משחקים במהלך השבת. האיגוד פרסם הצהרה שבה נאמר: "כספורט חדש לישראל זה הכרחי.. אנחנו לא יכולים להתעלם מהאחוז הגדול של הספורטאים, המאמנים ואנשי האיגוד שייעלבו אם נעלה על המגרש בשבת". הארגון הצהיר כי המדיניות היא סוגיית זהות לאומית, לא סוגיה דתית. נבחרת ישראל בלקרוס אליפות העולם בלקרוס 2018 מדיה וקבצים בנושא לקרוס בישראל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איגוד הלקרוס הישראלי Bridging Gaps Through Lacrosse Israel Lacrosse Granted FIL Membership "Country List". אורכב מ-המקור ב-9 באוגוסט 2016. נבדק ב-1 באוגוסט 2016. {{cite web}}: (עזרה) "About Us : Israel Lacrosse". אורכב מ-המקור ב-28 בינואר 2013. נבדק ב-27 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Israel Premier Lacrosse League Set for 2015 Launch (אורכב 22.08.2016 בארכיון Wayback Machine) IPLL Announces 2015 Schedule McGran, Kevin (15 ביולי 2013). "Women's lacrosse team from Israel ready to forfeit World Cup rather than play on Sabbath". The Star. Toronto. נבדק ב-17 ביולי 2013. {{cite news}}: (עזרה)
אקדמיית מסריק

אקדמיית מסריק (בהונגרית: Masaryk Akadémia), או בשמה הרשמי: האגודה ההונגרית למדע, ספרות ואמנות של צ'כוסלובקיה (בהונגרית: Csehszlovákiai Magyar Tudományos, Irodalmi és Művészeti Társaság; בקיצור CSMTIMT), היה מוסד מדעי ותרבותי בצ'כוסלובקיה בין שתי מלחמות העולם. האקדמיה פעלה בין 1931 לבין 1945, עם המטה שלה בברטיסלאבה. בשנת 1930, הנשיא טומאש מסריק תמך בהקמת חברה הונגרית מדעית ואמנותית בתרומה של מיליון כתרים. האספה הכללית המייסדת שלה נערכה ב-8 בנובמבר 1931. היו לה שלוש מחלקות: מדעית, ספרותית ואמנותית. רוב חבריה היו שייכים לזרם האמנותי האקטיביסטי, ולכן החברה נקלעה לאש הצולבת של ויכוחים פוליטיים מלכתחילה. אקדמיית מסריק רצתה למלא את התפקיד של האקדמיה ההונגרית למדעים בסלובקיה, אבל זה לא עמד בציפיות. רוב חברי המחלקה המדעית לא היו בעלי כישורים מדעיים נאותים. ניתן לומר שהפעילות הספרותית והאמנותית הייתה משמעותית יותר: ארגון תערוכות אמנות, תמיכה כספית בסופרים ובאמנים, הוצאת פרסומים. לאקדמיה היו שני כתבי העת של שהוצאו לאור על ידי המחלקה לאמנויות יפות: המשקיף ההונגרי (Magyar Figyelő;‏ 1935–1933) פורום (Forum;‏ 1938–1933) לאחר בוררות וינה הראשונה (1938), חלק קטן מחבריה נותר בשטחי חבל סלובקיה. ניהול המוסד הועבר לוועדת ניהול, שהאישיות המרכזית בה הייתה נורברט דוקה זויומי. לאחר הכרזת הרפובליקה הסלובקית הראשונה ב-1939, שהייתה גרורה של גרמניה הנאצית, האקדמיה הושמה תחת פיקוח קפדני ונציב ממשלתי מונה להוביל אותה. בתקופה זו האקדמיה לא יכלה עוד לבצע פעילות בפועל. לאחר מלחמת העולם השנייה פיזרה אותה "המועצה הלאומית הסלובקית" ורכושה הוחרם. גאבור אורבן (נשיא 1931–1936) אלמר באלוג (נשיא 1936–1938) פרדיננד סרני (מזכיר כללי 1931–1936) נורברט זויומי דוקה (מזכיר כללי 1936–1945). דיולה פופיי 1973: החברה ההונגרית למדע, ספרות ואמנות של צ'כוסלובקיה. לקסיקון ההונגרים של (צ'כו)סלובקיה מאז הקמת צ'כוסלובקיה ועד היום Eugen Holly is foglalkozott az alapítás körüli ellentmondásokkal a Grenzbote lapban (Lapszemle 1931. november 24.)
לרן (כדורגל)

מועדון הכדורגל לרן (באנגלית: Larne Football Club) הוא מועדון כדורגל מהעיר לרן שבצפון אירלנד, המשחק בליגת העל הצפון אירית. המועדון נוסד ב-1889, והחל את פעילותו בצורה מסודרת ב-1923. מאז נעה הקבוצה בין הליגות, ואף זכתה במספר תארים מקומיים. בתום עונת 2007/2008, לאחר שלא עמדה בקריטריונים להישארות בליגה הבכירה, נשרה הקבוצה לליגת המשנה ושבה לליגת העל רק לקראת עונת 2019/2020. בעונת 2022/2023 זכתה הקבוצה באליפות לראשונה בתולדותיה ולאחר ארבע עונות בלבד בליגה הבכירה, כשהיא מסיימת את העונה עם 83 נקודות ליגה, 6 נקודות יותר מלינפילד, שזכתה בארבע אליפויות רצופות קודם לכן. בעונת 2021/2022 התמודדה הקבוצה לראשונה במפעל אירופי, עברה את באלה טאון ואורהוס גימנסטיקפוינין בשני הסיבובים הראשונים של הקונפרנס ליג והודחה בסיבוב השלישי על ידי פאסוס די פריירה. בעונת 2022/2023 בקונפרנס ליג הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי סנט ג'וזף מגיברלטר. לאחר שזכתה באליפות, התמודדה הקבוצה בעונת 2023/2024 בליגת האלופות, אך הודחה בסיבוב הראשון על ידי ה.י.ק. הלסינקי, נשרה לקונפרנס ליג והודחה על ידי בלקני. אליפות צפון אירלנד (2): 2022/2023, 2023/24 אתר האינטרנט הרשמי של לרן (באנגלית) לרן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway "NIFL Premiership Football Grounds In Northern Ireland". footballgroundmap.com. נבדק ב-26 במרץ 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Larne secure historic first Irish League title". BBC Sport. BBC. 14 באפריל 2023. {{cite news}}: (עזרה) Gareth Fullerton, Larne's magical European run continues with win over AGF Aarhus, BelfastLive, ‏2021-07-22 (באנגלית) Gareth Fullerton, Larne complete Euro campaign with brilliant win over Pacos de Ferreira, BelfastLive, ‏2021-08-12 (באנגלית) Honours even as Gibson Cup arrives at Inver | Larne FC, larnefc.com, ‏2023-04-22 (באנגלית בריטית)
ריצ'רד קונדון

ריצ'רד קונדון (באנגלית: Richard Condon;‏ 18 במרץ 1915 - 9 באפריל 1996) היה סופר אמריקאי. ריצ'רד קונדון נולד בניו יורק. בצעירותו שירת בצי הסוחר האמריקאי. לאחר מכן עבד בתחום הפרסום, ובמשך שנים רבות שימש כאיש יחסי ציבור בתעשיית הקולנוע. הספר הראשון מפרי עטו הופיע בשנת 1958. משנות החמישים התגורר קונדון מחוץ לארצות הברית, בספרד, אירלנד ושווייץ. קונדון נפטר בדאלאס, טקסס בשנת 1996. ספרו המפורסם ביותר של ריצ'רד קונדון הוא "השליח ממנצ'וריה" משנת 1959. הספר הוא מותחן המתאר קנוניה לביצוע רצח פוליטי, בה אמור היה חייל משוחרר אמריקאי, שעבר שטיפת מוח בשבי הצפוניים במלחמת קוריאה, להתנקש בחייו של מועמד לנשיאות ארצות הברית. מטרת הרצח הייתה לגרום לכך שהמועמד לתפקיד סגן הנשיא, שהיה למעשה סוכן סובייטי, ייבחר לנשיא בשירות שולחיו במקום המועמד שנרצח. הספר זכה להצלחה רבה והפך לסרט קולנוע מפורסם בשנת 1962 בבימויו של ג'ון פרנקנהימר ובהשתתפותם של לורנס הארווי, פרנק סינטרה ואנג'לה לנסבורי. בשנה שלאחר מכן, כשנרצח הנשיא ג'ון קנדי, נמצא דמיון רב בין פרטים בעלילה הדמיונית של הסרט לבין מספר עובדות מפרשת רצח קנדי. ב-2004 זכה הספר לעיבוד קולנועי נוסף ומותאם להווה, שהופץ בישראל תחת השם המועמד ממנצ'וריה. לאחר רצח הנשיא פרסם קונדון ספר בשם "חורף קטלני", שהיה רומן מפתח סאטירי על שושלת קנדי ועל רצח הנשיא. גם ספר זה הפך לסרט קולנוע בהשתתפות ג'ף ברידג'ס, אנטוני פרקינס וסטרלינג הידן והשתתף בו כשחקן הבמאי ג'ון יוסטון. ספרו של קונדון "הכבוד של פריצי" משנת 1982, שנושאו הוא רוצחים בשירות המאפיה, זכה אף הוא, כדוגמת "השליח ממנצ'וריה", לפרסום רב, קונדון עיבד את הספר לתסריט לסרט הקלנוע "הכבוד של פריצי" שיצא בשנת 1985 בהשתתפות קתלין טרנר וג'ק ניקולסון. קונדון זכה בפרס באפט"א לקולנוע לתסריט המעובד הטוב ביותר. בשנים שלאחר מכן הוציא קונדון שני ספרי המשך ל"כבוד של פריצי". תרגומי ספריו של ריצ'רד קונדון לעברית הם: השליח ממנצ'וריה. הופיע בעברית בשנת 1964 בהוצאת "מרחב". הכבוד של פריצי. הופיע בעברית בשנת 1978 בהוצאת זמורה ביתן. המועמד ממנצ'וריה. הופיע בשנת 2004 ב"הוצאה עברית". ריצ'רד קונדון, ברשת החברתית Goodreads ריצ'רד קונדון (1915-1996), דף שער בספרייה הלאומית
מעגל החיים (שיר)

"מעגל החיים" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי אמיר דדון. השיר נכתב והולחן על ידי דדון, ועובד בידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד, ברק מליחי ודדון. הוא הופק על ידי אייל מזיג, עמוס בן דוד ודדון, ויצא לאור ב-1 באוגוסט 2023. השיר נכתב והולחן על ידי אמיר דדון תוך לילה אחד. הוא עובד בידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד, ברק מליחי ודדון, הופק על ידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד ודדון, ויצא לאור ב-1 באוגוסט 2023, לאחר הפסקה של דדון במשך שנתיים מתעשיית המוזיקה. דדון תיאר את הרקע לכתיבת השיר: טקסט ולחן שהגיעו אליי יחד עם תובנה שהגיעה ברגע אחד. 'אין צער בעולם יש רק געגוע שירים שכתבתי נכתבו בזכותך והשמש תזרח, הרוח תיקח והים יישאר אותו הים'. תמיד הבנתי את זה, אבל לא יכולתי לכתוב את זה בתחילת הדרך. — בר חיים, עקף את אושר כהן: זה ההישג הענק של הזמר אמיר דדון, באתר עכשיו 14, 13 באוגוסט 2023 אריאל פייגלין מערוץ 7 תיאר את השיר בתור "פסקול מוזיקלי עמוק, נוסטלגי, מסתורי ואינטימי". כשבוע לאחר צאתו, ב-13 באוגוסט 2023 כבש השיר את המקום הראשון במספר ההשמעות בתחנות הרדיו בישראל עם 194 השמעות, והגיע למקום הראשון במצעד המוזיקה השבועי של מדיה פורסט. וואלה! תרבות‏, "אין צער בעולם, יש רק געגוע": אמיר דדון מוציא שיר חדש, באתר וואלה, 1 באוגוסט 2023 אריאל פייגלין, אחרי שנתיים: אמיר דדון חוזר עם שיר חדש - 'מעגל החיים', באתר ערוץ 7, 1 באוגוסט 2023 אמיר דדון - מעגל החיים, סרטון בערוץ "Amir Dadon - אמיר דדון", באתר יוטיוב (אורך: 02:54) בר חיים, עקף את אושר כהן: זה ההישג הענק של הזמר אמיר דדון, באתר עכשיו 14, 13 באוגוסט 2023 דירוג תחנות הרדיו: אמיר דדון מזנק עד לפסגה, באתר אייס, 13 באוגוסט 2023 המצעד הישראלי השבועי, באתר מדיה פורסט, ‏12-08-23
בינון כנרתי

בינון כנרתי (שם מדעי: Nemacheilus leontinae) הוא דג מים מתוקים ממשפחת הבינוניים החי בכנרת ובנהרות הירדן וליטני. פיו של הבינון הכנרתי מחודד ואורכו אינו עולה על סנטימטרים ספורים. הדג חי בקרקעית בין אבנים ושורשים וניזון מאצות, תולעים ומחסרי חוליות קטנים. עונת הרבייה של הבינון מתרחשת בסוף האביב בחודשים מרץ עד יוני. בשנת 2020 הוכרז הבינון הכנרתי כדג מוגן בישראל. בינון כנרתי, באתר ITIS (באנגלית) בינון כנרתי, באתר NCBI (באנגלית) בינון כנרתי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בינון כנרתי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בינון כנרתי, באתר FishBase (באנגלית) בינון כנרתי, באתר GBIF (באנגלית) בינון כנרתי באתר הרשימה האדומה של IUCN בינון כנרת, באתר דיסקוס הגליל דגי מים מתוקים באזור הכנרת Nemacheilus leontinae אילנה קוריאל, 13 דגי מים מתוקים הוכרזו כמוגנים, באתר ynet, 3 בפברואר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ולמיירה (כדורגל)

מועדון הכדורגל ולמיירה (בלטבית: Valmiera FC) הוא מועדון כדורגל מהעיר ולמיירה שבלטביה, המשחק בליגת העל הלטבית. המועדון נוסד ב-1996, על הריסותיו של מועדון הכדורגל גאויה ולמיירה שפעל בשנים 1978–1993. כבר בתום עונתה הראשונה של הקבוצה היא הצליחה להעפיל לליגת העל הלטבית, בה שיחקה עד לתום עונת 2003, אז ירדה לליגת המשנה בשל קשיים כלכליים. את עונת 2017 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגת המשנה, ושבה לליגת העל. בעונות 2019–2021 סיימה הקבוצה במקומות 4, 3 ו-2 בהתאמה, ובעונת 2022 זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. בעונת 2020/2021 התמודדה הקבוצה לראשונה במפעל אירופי, והודחה כבר בסיבוב הראשון של הקונפרנס ליג על ידי לך פוזנן. גם בשתי העונות העוקבות הודחה הקבוצה בסיבוב הראשון בו שיחקה, על ידי סודובה מריאמפולה ושקנדיה, בהתאמה. לאחר שזכתה באליפות, התמודדה הקבוצה בעונת 2023/2024 בליגת האלופות, הודחה בסיבוב הראשון על ידי אולימפיה ליובליאנה, נשרה לקונפרנס ליג והדיחה את טרה פנה לאחר ניצחון 7–0 בבית ו-3–0 בחוץ. אליפות לטביה (1): 2022. אתר האינטרנט הרשמי של ולמיירה (בלטבית) ולמיירה, ברשת החברתית פייסבוק ולמיירה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ולמיירה, ברשת החברתית אינסטגרם ולמיירה, ברשת החברתית טיקטוק ולמיירה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net
סטרוגה (כדורגל)

מועדון הכדורגל סטרוגה טרים-לאם (במקדונית: ФК Струга Трим-Лум) הוא מועדון כדורגל מהעיר סטרוגה שבמקדוניה הצפונית, המשחק בליגת העל הצפון מקדונית. המועדון נוסד ב-2015. בעונתו הראשונה העפיל מהליגה הרביעית לשלישית, ובעונה העוקבת העפיל מהליגה השלישית לשנייה. בתום עונת 2018/2019 העפיל לליגת העל הצפון מקדונית, ובעונת 2022/2023 זכה המועדון באליפות ראשונה בהיסטוריה. בעונת 2021/2022 התמודדה הקבוצה לראשונה במפעל אירופי, והודחה כבר בסיבוב הראשון של הקונפרנס ליג על ידי לייפאיה הלטבית. לאחר שזכתה באליפות, התמודדה הקבוצה בעונת 2023/2024 בליגת האלופות, הודחה בסיבוב הראשון על ידי ז'לגיריס וילנה, נשרה לקונפרנס ליג והדיחה את בודוצ'נוסט פודגוריצה לאחר ניצחון 1–0 בבית ו-4–3 בחוץ. אליפות צפון מקדוניה (2): 2022/2023, 2023/2024 אתר האינטרנט הרשמי של סטרוגה (במקדונית) סטרוגה, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway
הקרקס המוסקבאי הממלכתי הגדול

הקרקס המוסקבאי הממלכתי הגדול (ברוסית: Большой Московский государственный цирк) הוא מבנה המשמש לקרקס הנמצא במוסקבה במפגש של שדרת ורנאדסקי עם שדרת לומונוסובסקי. הבניין נבנה בניהול של האדריכל יעקב בלופולסקי, נפתח ב-30 באפריל 1971 ומאז זהו מבנה הקרקס הגדול באירופה. במבנה מערכת של חמש זירות לשינוי מהיר. יש זירת חזרות נפרדת באזור מאחורי הקלעים. האודיטוריום של הקרקס יכול להכיל 3,400 צופים. מאז נובמבר 2012 אמן העם של הפדרציה הרוסית אדגרד זפאשני (רו'), מונה לתפקיד מנכ"ל הקרקס בעקבות מכרז שנוהל על ידי משרד התרבות הרוסי. את תפקיד המנהל האמנותי ממלא אחיו - אסקולד זפאשני (רו')‏. יותר מ-500 אנשים עובדים ב"קרקס הממלכתי הגדול של מוסקבה בשדרות ורנאדסקי": במאים, כוריאוגרפים, מוזיקאים, אמנים. בכל עונה מגיש הקרקס תוכנית חדשה ובדצמבר מועלה מופע מיוחד לשנה החדשה. מדיה וקבצים בנושא הקרקס המוסקבאי הממלכתי הגדול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הקרקס המוסקבאי הממלכתי הגדול https://lenta.ru/news/2012/11/15/vernadskij/ ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שקנדיה

מועדון הכדורגל שקנדיה טטובו (במקדונית: ФК Шкендија Тетово) הוא מועדון כדורגל מהעיר טטובו שבמקדוניה הצפונית, המשחק בליגת העל הצפון מקדונית. המועדון נוסד ב-1979 על ידי לאומנים אלבנים מטטובו, כדי שיאפשר לאלבנים המקומיים להתאחד בתמיכה סביב מועדון אחד. הרקע הלאומני של המועדון יצר יריבות עם רוב המועדונים בליגה, ובעיקר עם וארדאר סקופיה וטטקס טטובו. המועדון מפורסם גם בזכות האולטראס שלו, שמקפידים לנגן במשחקים את המנון אלבניה. המועדון נדד בליגות השונות, ובעונת 2010/2011 זכה באליפות ראשונה, לאחר 16 משחקים ללא הפסד. הקבוצה סיימה כסגנית האלופה בעונות 2015/2016 ו-2016/2017, וזכתה באליפויות נוספות בעונות 2017/2018, 2018/2019 ו-2020/2021. בפעמים הראשונות שהתמודדה במפעלים האירופיים לא זכתה הקבוצה להצלחה, ובעונת 2016/2017 בליגה האירופית עברה סיבוב לראשונה והגיעה עד לשלב הפלייאוף, בו הפסידה במצטבר 1–6 לגנט. גם בעונת 2017/2018 הצליחה הקבוצה להגיע עד לשלב הפלייאוף, בו הפסידה במצטבר 0–7 למילאן. בעונת 2018/2019 בליגת האלופות הפסידה לרד בול זלצבורג בסיבוב המוקדמות השלישי, נשרה לליגה האירופית והודחה על ידי רוזנבורג בשלב הפלייאוף. אליפות צפון מקדוניה (4): 2010/2011, 2017/2018, 2018/2019, 2020/2021. סגנות (2): 2015/2016, 2016/2017. גביע מקדוניה (2): 2016, 2018. הסופר קאפ המקדוני (1): 2011. מדיה וקבצים בנושא שקנדיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שקנדיה שקנדיה, ברשת החברתית פייסבוק פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
נחמן מנדל

נחמן מנדל (1941 – 2 בנובמבר 2017) היה כדורגלן, ששיחק בעמדת החלוץ במכבי פתח תקווה. מנדל שימש במשך מעל ל-40 שנה כיו"ר המועדון ואגודת מכבי פתח תקווה. מנדל נולד בשנת 1941 ברומניה ועלה בגיל 10 לישראל לאחר שהוא והוריו שרדו את השואה במחנה ריכוז שהוקם באזור מגוריהם. המשפחה התיישבה בפתח תקווה ואת השכלתו רכש נחמן במוסדות חינוך בעיר. הוא החל את פעילותו במכבי פתח תקווה כנער מחזיר כדורים לשוער מכבי פתח תקווה, חיים בוך, אבל עד מהרה הוצע לו להצטרף כשחקן לקבוצת הילדים, וכבר בגיל נוער הועלה לקבוצה הבוגרת. בקריירה שלו ככדורגלן שיחק מנדל בעמדת החלוץ במדי המועדון. אחד האירועים הזכורים בכדורגל הישראלי קרה ב-1963, במחזור ה-12 של עונת הכדורגל, כאשר הגיעה מכבי פתח תקווה למשחק מול הפועל תל אביב, ובדקה ה-80 נפסק בעיטת עונשין לזכותה של פתח תקווה. מנדל ניגש לבעוט, ולטענתו אחד משחקני הפועל תל אביב דני בורסוק זרק אבן שהזיזה את הכדור מעט, וגרם למנדל להחמיץ את הבעיטה אותה הוא בעט לרקיע. לאחר 5 דקות הבקיע השחקן דניאל דניאלי את שער הניצחון לזכות הפועל תל אביב. מאז נודע מנדל על אירוע החמצה זה, ואף הוזכר בשירם של התרנגולים, "שיר השכונה", במילות השיר ”תסתכל עליו על מנדל, לא מכניס אפילו פנדל”. אחרי עשר שנים בבוגרים, בגיל 28, פרש מנדל מהכדורגל, משום שהיה צריך לעבוד לפרנסתו כפקיד בקופת החולים "עממית" (כיום קופת חולים מאוחדת) ובשל קשייו לשלב בין השניים, בחר נחמן להפסיק לשחק כדורגל. בתוך זמן קצר שב לאגודה והפעם לצוות הניהול משם המשיך למשרת היו"ר בה החזיק למעלה מארבעים שנה אותה פיתח והרחיב רבות. עם פרישתו מניהול מכבי פתח תקווה מנתה האגודה אלפי ספורטאים בגילאים השונים הפעילים בענפי הספורט כדורגל, כדורסל, כדוריד, סיף, טאקוונדו וטניס. בעבר גם עסקו במלאבס בענפים כמו טניס שולחן, כדורעף וקריקט. מנדל כיהן במהלך שנות ה-70 גם כחבר מועצת העיר פתח תקווה, במשך כקדנציה וחצי וזאת במקביל לפעילותו באגודה. בנוסף כיהן כחבר הנהלת אגודת מכבי ישראל, חבר הנהלת איגוד ההתעמלות, חבר הנהלת החברה לקידום הספורט והכדוריד, חבר הנהלת ההתאחדות לכדורגל ועוד. מנדל פעל בפתח תקווה גם בתחום העסקי והמסחרי, כאשר בנה חמש תחנות דלק, עשרות בנייני מגורים ובתי עסק. בשנת 2015 נבחר מנדל להיות יקיר העיר פתח תקווה, ופרש מתפקידו. בשלושת השנים האחרונות לחייו נלחם מנדל במחלה קשה, וב-2 בנובמבר 2017 נפטר בגיל 76, כאשר הוא הותיר אחריו אישה, בן ושני נכדים. "נחמן לימד אותי מכביזם מהו", אור בוקר, מלאבס ספורט, 10 בנובמבר 2017 אורי קידר, אבל במשפחת מכבי פ"ת – נחמן מנדל הלך לעולמו, באתר mynet‏ פתח תקוה, 3 בנובמבר 2017
גיל חבה

גיל חבה (נולד ב-1971) הוא ספורטאי פאראלימפי לשעבר. בשנת 1985 התחשמל חבה בן ה-14 בתאונת עבודה בקיבוץ. כתוצאה מהתאונה הוא קטוע יד שמאל ונפגע קשה ברגל ימין, ובמהלך תקופת האשפוז סבל גם ממוות קליני. לאחר השיקום החל לעסוק בספורט, היה שחקן כדורסל בנבחרת בקעת בית שאן והחל לעסוק בשחייה תחרותית במרכז הספורט לנכים ברמת גן. בשנת 1990 התנדב לשירות צבאי וסיים תקופת שירות מלאה בתפקידי חינוך וידיעת הארץ. בשנת 1992 החל להתאמן בבית הלוחם בתל אביב בכדורעף והשתתף עם הנבחרת באליפות אירופה ובאליפות העולם. היה חבר הנבחרת הלאומית אל המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) והמשחקים הפאראלימפיים סידני (2000). חבה הוא מורה דרך מוסמך, בוגר לימודי ארץ ישראל, תושב אשחר, נשוי ואב לשלושה. בשנת 2010 החל לכהן כחבר מועצה אזורית משגב. פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) סיפורו של גיל חבה, מגזין ספורט גלילי, 2015. סיפורו של גיל חבה נציג חדש לאשחר
מורגן מקגרווי

ג'ון מורגן מקגארווי (באנגלית: John Morgan McGarvey; נולד ב-23 בדצמבר 1979) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית המייצג את המחוז ה-3 של קנטקי מאז ינואר 2023. לפני כן ייצג את המחוז ה-19 בסנאט של קנטקי מ-2013 עד 2022. בשנת 2018 נבחר למנהיג המיעוט בסנאט של קנטקי, והפך לאחד מחברי האספה הכללית הצעירים ביותר במדינה שכיהנו בתפקיד מנהיגותי זה. מקגארווי נולד בלואיוויל, קנטקי, ולמד בתיכון דופונט. הוא קיבל תואר ראשון בעיתונאות מאוניברסיטת מיזורי ודוקטור למשפטים מהמכללה למשפט של אוניברסיטת קנטקי למשפטים. הוא בנו של ג'ון מקגארווי, חבר צוות של מושל קנטקי לשעבר, וונדל פורד ועורך הדין העירוני של אנקורג', קנטקי מאז 1987. לפני בחירתו לסנאט של מדינת קנטקי, מקגרווי עבד עבור העורך דין ג'ק קונווי כעוזר מיוחד לתובע הכללי של קנטקי, כמו גם אצל בן צ'נדלר ומשרד עורכי הדין פרוסט בראון טוד. מקגארווי עוסק בעריכת דין במורגן פוטינגר מקגארווי, חברה שהקים סבו. מקגארווי נבחר לראשונה בבחירות 2012 לסנאט של קנטקי מטעם המחוז ה-19 של המדינה. הוא ניצח שלושה מועמדים אחרים בפריימריז הדמוקרטי ב-22 במאי 2012, עם 40.7% מהקולות וללא מתנגד בבחירות הכלליות ב-6 בנובמבר. ב-2016, הוא נבחר מחדש לכהונה שנייה בת ארבע שנים, והביס את המועמד הרפובליקני לארי ווסט בבחירות הכלליות. בשנת 2018, הוא הפך למנהיג המיעוט בסנאט של מדינת קנטקי. ב-3 בנובמבר 2020 נבחר לכהונה שלישית ללא התנגדות. בסנאט, תפקידי הוועדה שלו כללו את ועדת ההקצאות וההכנסות, ועדת הפיקוח והייעוץ של Medicaid, ועדת הבנקים והביטוח, ועדת המדינה והשלטון המקומי, וכוח המשימה לבחירות, לתיקוני חוקה ולעניינים בין-ממשלתיים. הארגון "אמהות נגד נהיגה בשכרות" כינו את מקגארווי כמחוקק השנה של 2015. הקרן לקידום אחריות על אלכוהול העניקה לו פרס מנהיגות. מקגארווי הוכרז כקובעי המדיניות החשובים ביותר על ידי Greater Louisville Inc. וב-2016 כמחוקק צעיר מצטיין על ידי מכללת אוניברסיטת קנטקי למשפטים. מאוחר יותר נבחר למנהיג המיעוט בסנאט של קנטקי, והפך לאחד מחברי האספה הכללית הצעירים ביותר במדינה שכיהנו בתפקיד מנהיגותי זה. ב-12 באוקטובר 2021, השיק מקגארווי קמפיין לייצג את מחוז הקונגרס ה-3 של קנטקי בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שהנציג הדמוקרטי היחיד של קנטקי בבית הנבחרים, ג'ון ירמות', הודיע על פרישתו. בבחירות המקדימות, מקגארווי ניצח את נציגת המדינה אטיקה סקוט וניצח גם בבחירות הכלליות והושבע לתפקידו כנציג המחוז ב-3 בינואר 2023. הוא חבר בוועדה לעסקים קטנים ובוועדה לענייני חיילים משוחררים. מקגארווי ואשתו, כריס, מתגוררים בשכונת סטרטמור, חלק מההיילנדס בלואיוויל, עם שלושת ילדיהם. מדיה וקבצים בנושא מורגן מקגרווי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מורגן מקגרווי מורגן מקגרווי, ברשת החברתית פייסבוק מורגן מקגרווי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מורגן מקגרווי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Judy Clabes, Senate democratic caucus elects Morgan McGarvey of Louisville as new floor leader, NKyTribune, ‏12 בדצמבר 2018 (באנגלית אמריקאית) Morgan McGarvey, Ballotpedia (באנגלית) Morgan McGarvey for Congress, www.morganmcgarvey.com
מרקו קרנזקי

מרקו קרנזקי (באיטלקית: Marco Carnesecchi; נולד ב-1 ביולי 2000) הוא כדורגלן איטלקי שמשחק בעמדת השוער בקבוצת אטאלנטה האיטלקית. קרנזקי החל את הקריירה שלו בקבוצה עד גיל 19 של אטאלנטה בעונת 2017/18. בינואר 2019, הוא הוקפץ לראשונה לקבוצה הבוגרת, אך לא זכה לדקות משחק. בקיץ 2019, קרנזקי הושאל למועדון הסרייה ב' טרפאני קלצ'ו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-22 בספטמבר 2019, במשחק ליגה נגד סלרניטנה. בינואר 2021 הושאל למועדון קרמונזה לשארית עונת 2020/2021. בעונתו הראשונה בקרמונזה, שמר קרנזקי על 8 שערים נקיים ב-20 משחקים. השאלתו הוארכה לאחר מכן לעונה נוספת. ב-31 באוגוסט 2022, הוא חזר לקרמונזה בהשאלה מחודשת, כשהמועדון נמצא בסרייה א'. ב-24 בינואר 2022, זומן קרנזקי לנבחרת איטליה על ידי המאמן רוברטו מאנצ'יני. הוא היה חלק מסגל נבחרת איטליה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנים 2021 ו-2023. והיה השוער הראשון ב-2 הטורנירים האלו. אטאלנטה הליגה האירופית: 2023/2024 מרקו קרנזקי, באתר Transfermarkt מרקו קרנזקי, באתר Soccerway מרקו קרנזקי, באתר WorldFootball.net מרקו קרנזקי, באתר FootballDatabase.eu IL PORTIERE SI TRASFERISCE IN PRESTITO, atalanta UFFICIALE – Carnesecchi è un nuovo giocatore della Cremonese, calcioatalanta
It Feels So Good

"It Feels So Good" (בעברית: "זה מרגיש כל כך טוב") הוא שיר של הזמרת-יוצרת הבריטית סוניק (sonique). השיר שוחרר ב-9 בנובמבר 1998 והגיע למקום ה-24 במצעד הסינגלים הבריטי. במאי 2000, בעקבות הצלחת השיר בארצות הברית, השיר שוחרר מחדש ושהה 3 שבועות במקום הראשון באותו מצעד. השיר נשאר בטופ 40 במשך 14 שבועות והפך לסינגל השלישי הנמכר ביותר לשנת 2000 בבריטניה. השיר נמכר ביותר מ-700,000 עותקים בבריטניה נכון לאוקטובר 2014. השיר הצליח במדינות רבות, כולל ארצות הברית, כששודר בתדירות גבוהה ברדיו בפלורידה, מה שעזר לשיר להגיע למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100, והוביל את סוניק לחתום בריפבליק רקורדס. בשנת 2017 BuzzFeed דירגו את השיר במקום ה-33 ברשימת "101 שירי הריקוד הגדולים של שנות ה-90". סוניק אמרה על השיר: "זה על הבחור הזה שמאוד אהבתי אותו לפני שנים, אך לא הגיב לרגשות שלי. כי הוא הצליח באותה תקופה - ואני לא. והוא חשב שאני הייתי מאוהבת בו בגלל ההצלחה שלו. השיר הזה הוא רק דרך להצהיר שהוא היה זה שאהבתי". השיר זכה לשבחים נרחבים לאחר שהושמע על ידי די ג'יי בטמפה, פלורידה, בשנת 2000. בגלל הפופולריות של השיר, היא החלה להתקרב למנהלים ביוניברסל מיוזיק גרופ דאג מוריס וג'ימי לובין. בסופו של דבר היא הוחתמה ביוניברסל, והאלבום שלה Hear My Cry היה הראשון שלה ששוחרר תחת חברת התקליטים החדשה של יוניברסל, Republic Records, המבוססת על האינטרנט. אחד משני הקליפים של השיר בוים על ידי טים סטורי והוקרן בבכורה בפברואר 2000. מידע על היצירה "It Feels So Good" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "It Feels So Good" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "It Feels So Good" באתר Discogs