סלבדור סדורני

סלבדור סדורני אי אורפי (בקטלאנית: Salvador Sadurní i Urpí; נולד ב-3 באפריל 1941 בלארבוק, טראגונה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי-קטלאני ששיחק בעמדת השוער, בברצלונה ובנבחרת ספרד. סדורני זכה עם ברצלונה באליפות הליגה הספרדית פעם אחת ובשלושה גביעים. לצד התארים הקבוצתיים, זכה סדורני שלוש פעמים בפרס ריקרדו זאמורה, פרס המוענק לשוער המצטיין בליגה באותה עונה. סדורני הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה ב-1957. בתחילת עונת 1960/61, כשהגיע לגיל 19, הושאל סדורני לקבוצת מטארו הקטלאנית, ששיחקה אז בליגה השלישית, כדי לצבור ניסיון מקצועני. כשחזר מההשאלה, בעונת 1961/62 חזר לשורות ברצלונה, והוא היה שוער שני לחוסה מנואל פסודו. משום כך, השתתף סדורני רק ב-9 משחקי ליגה בעונתו הראשונה כשחקן ברצלונה. בעונה הבאה חילק המאמן לאזלו קובאלה את זמן המשחק בין השניים באופן שווה, ושניהם שיחקו ב-15 משחקי ליגה כל אחד. בסוף עונה זו זכתה ברצלונה בגביע הגנרל. החל מנקודה זו היה לשוער הקבוע של הקבוצה. בעונת 1967/68 זכה סדורני פעם נוספת בגביע עם ברצלונה, אחרי שברצלונה גברה 1-0 על ריאל מדריד במשחק הגמר, בו סדורני הצטיין והדף מספר בעיטות של שחקני היריבה. בעונה הבאה הקבוצה אמנם סיימה במקום השלישי בליגה, אך בזכות כך שספגה את מספר השרים הקטן ביותר, זכה סדורני בפרס ריקרדו זאמורה, המוענק לשוער שספג את מספר השערים הנמוך ביותר באותה עונה. לקראת העונה הבאה, צורף לקבוצה השוער מיגל ריינה, שתפס את מקומו של סדורני כשוער הקבוע בברצלונה. בשל כך סדורני מיעט לשחק בארבע העונות הבאות, עד שריינה עזב לאתלטיקו מדריד. בעונת 1973/74, העונה בה שב להיות השוער הקבוע, זכתה ברצלונה באליפות ראשונה מזה 14 שנה. פעם נוספת זכה סדורני בפרס זאמורה, הודות לכך שברצלונה ספגה רק 24 שערים ב-34 משחקי ליגה. בשל פציעה שסבל במהלך פברואר-מרץ 1974, נעדר מאחד ממשחקי הקלאסיקו הטובים ביותר של ברצלונה, עת ניצחה את יריבתה ריאל מדריד 5-0 באצטדיונה הביתי. בעונה הבאה סיימה ברצלונה במקום השלישי בליגה, אך פעם נוספת הצטיינה בהגנה, וסדורני זכה בפרס הזאמורה השלישי בקריירה שלו. רק שני שחקני ברצלונה זכו ביותר פרסי זאמורה - אנטוני רמלייטס וויקטור ואלדס. בעונת 1975/76 הפך המאמן החדש הנס וייסווילר את סדורני לשוער השלישי בקבוצה, אחרי פרה ולנטי מורה ופדרו ארטולה, ולכן סדורני לא שותף באף משחק. בסוף העונה פרש סדורני ממשחק, וב-1 בספטמבר 1976 נערך לכבוד פרישתו משחק הוקרה, משחק ידידות נגד סטאד ריימס. בסך הכול השתתף סדורני ב-464 משחקים רשמיים במדי ברצלונה. סדורני הוא השוער שהיה בברצלונה מספר העונות הרב ביותר בהיסטוריה שלה - 16. סדורני זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד ב-1962 ואף נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1962, אך לא שותף עדיין באף משחק. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך סדורני ב-9 בינואר 1963, במשחק ידידות נגד צרפת שנערך בקאמפ נואו. סדורני היה שוער המשנה של הנבחרת, מאחורי חוסה אנחל איריבר, ביורו 1964, בו זכתה ספרד. איריבר היה שוערה הקבוע של נבחרת ספרד ולכן סדורני מיעט להשתתף במשחקי הנבחרת. סדורני לא זומן לאף משחק נבחרת בשלוש השנים הבאות, עד 1967, והוא שותף בעוד שלושה משחקים במוקדמות מונדיאל 1970. משחקו האחרון היה הפסד 2-0 לפינלנד ב-25 ביוני 1969. סך הכול השתתף סדורני ב-10 משחקים במדי הנבחרת הספרדית, בשלושה מהם ניצחה נבחרתו, בשלושה נוספים הפסידה ובארבעת הנותרים סיימה בתיקו. כיליד קטלוניה, זומן סדורני גם לנבחרת קטלוניה. הוא השתתף בשני משחקים, אחד ב-1968 והשני ב-1971. גביע ערי הירידים (1): 1965/66 הליגה הספרדית (1): 1973/74 הגביע הספרדי (3): 1962/63, 1967/68, 1970/71 יורו 1964 פרס ריקרדו זאמורה (3): 1968/69, 1973/74, 1974/75 מדיה וקבצים בנושא סלבדור סדורני בוויקישיתוף סלבדור סדורני, באתר Transfermarkt סלבדור סדורני, באתר BDFutbol סלבדור סדורני, באתר WorldFootball.net סלבדור סדורני, באתר National Football Teams סלבדור סדורני, באתר FootballDatabase.eu סלבדור סדורני באתר הרשמי של ברצלונה Salvador Sadurní, the modesty of a great man(הקישור אינו פעיל) באתר Grup 14