קרב נאגאשינו

הקרב על נאגאשינו, היה קרב משמעותי בהיסטוריה של יפן. הקרב התרחש ב-28 ביוני 1575 במחוז מיקאווה (כיום מחוז אאיצ'י). הכוחות המאוחדים של אודה נובונאגה וטוקוגאווה אייאסו נלחמו נגד טאקידה קאטסויורי. הרקע לקרב היה היריבות בין המנהיגים טוקוגאווה אייאסו וטאקידה קאטסויורי לגבי השליטה בצפון מחוז מיקאווה. השבטים של טאקידה וטוקוגאווה היו במלחמה אחד עם השני כבר מזמנו של טאקידה שינגן. למרות זאת, כוחותיו של טאקידה היו מובחרים באופן גורף מבחינת כוחם, ושבט אוקודאירה ומנהיגי מחוז אוקומיקאווה אחרים בחלק הצפון-מזרחי של אזור מיקאווה ביקשו להאריך את חייהם על ידי הצטרפות לצידו של טאקידה. מצד שני לטוקוגאווה אייאסו היה בעל ברית רב עוצמה - אודה נובונאגה, אך נובונאגה שהחזיק בבירה והגדיל במהירות את כוחו, לא היה בעל ברית שווה בשום פנים ואופן. עמדתו של אייאסו הייתה של קבלן משנה שלא יכול היה להתלונן למרות שכינה את עצמו חברה שיתופית, ושימש את נובונאגה כמעוז טוב נגד כוחות הטאקידה החזקים. כוחותיו של טאקידה השתלטו על שטח טוקוגאווה בהזדמנויות רבות, אך כאשר שינגן חלה במהלך מערכה במיקווה במאי 1573 כוחותיו של טאקידה נסוגו למחוז קאי ופעלו להעברת השלטון לקאטסויורי תוך הסתרת מותו של שינגן. אייאסו שחש במשהו חריג בתנועות של כוחות הטאקידה, יצא בתבונה להחזיר את המצב לאחור. הוא תמרן את הקונישו (משפחות חזקות) של אוקומיקאווה כדי להחזיר את אזור מיקאווה הצפוני משבט טאקידה. כוחות טוקוגאווה שלחו את הונדה טאדאקטסו ואת סקאקיברה יאסומסה כדי לכבוש את טירת נגשינו. שניהם הצליחו להביס את צבאות שבט טאקידה ששמרו על הטירה והשלימו את משימתם לכבוש אותה. על ידי כיבוש מחדש של טירת נגשינו, אייאסו השיג נקודת תעבורה אסטרטגית, והפך אותה לבסיסו באזור. בתגובה, טאקידה קאטסויורי, שסיים את רצף השלטון שלו, הוביל את הכוח העיקרי של צבא טאקידה לאזור אוקומיקאווה. לאחר מכן הוא נע דרומה לאורך נהר טויוקאווה והרס את כל אזור מזרח מיקאווה, ופתח בפשיטות ברחבי אחוזות הווסלים של טוקוגאווה. מלבד זאת, טדאקאצו כבש גם טירות רבות אחרות במחוז טוטומי משבט טאקידה. בשנת 1575, במהלך הסכסוך בין ברית אודה-טוקוגאווה נגד טאקידה קאטסויורי, כאשר האחרון פלש למחוז אנשו, נלחמו טאדאקטסו וסקאקיברה תחת כוחות טוקוגאווה נגד קאטסויורי, שם כבשו את טירת קומיו ביוני. ביוני 1575 פלש טאקידה קאטסויורי למחוז מיקאווה. קטסויורי הקיף את טירת נגשינו, שבה היו רק 500 מגנים, עם צבא גדול של 15,000 איש ופתח במתקפה כדי להפוך אותה לראש גשר לפלישת מיקאווה. טוקוגאווה אייאסו, במצב קשה, החליט שצבא טוקוגאווה שיכול לגייס רק כ-8,000 חיילים, לא יוכל לעמוד מול צבא טאקידה לבדו, וביקש תמיכה מבעל בריתו אודה נובונאגה. באותו זמן, נובונאגה היה מעורב בקרבות עם שבט הונגאן-ג'י ומיושי במשך מספר שנים, ובדרך כלל לא היה בעמדה ללכת למיקאווה. עם זאת, הוא בדיוק הניח את חייליו לאחר שהקרב הופסק כאשר תקף טירה שנבנתה על ידי הונגאן-ג'י ושבט מיושי הציע להיכנע. נובונאגה החליט להציב את כוחות אודה העיקריים לתוך נגשינו בבת אחת ולעזוב את גיפו ב-21 ביוני. הוא הוביל את הכוח של אודה - של כ-30,000 חיילים, למיקאווה עם יורשו, אודה נובוטדה, והצטרף לאייאסו באוקאזאקי ב-22 ביוני. בהגיעו לשיטאראגהארה ב-26 ביוני, הוא עצר את צעדתו מבלי ללכת לעזרה של טירת נגשינו והקים שם מחנה. נובונאגה הקים את המחנה הראשי שלו על הר גוקוראקוג'י, ממערב לשיטארגהרה, בעוד נובוטדה הקים את המחנה שלו על הר שינמידו. תוך ניצול השטח, הוא מיקם את צבאו בן 30,000 הכוחות כך שלא ייראה כמו כוח גדול מצד טאקידה. אייאסו הקים מחנה על הר טקמאצו בחזית מול נהר רנגו. לפי ה-שינצ'ו קוקי, כוחות בעלות הברית של אודה-טוקוגאווה בנו בהתמדה עמדות עם גדרות הגנה על סוסים ועבודות עפר כהכנה להתקפה של כוחות הטאקידה. בינתיים בטירת נגשינו, שהייתה על סף נפילה תחת הסתערותם של כוחות הטאקידה, נשלחה טורי סונה אמון כשליח לאייאסו באוקאזאקי כדי לבקש תגבורת. כשהודיע על כך שאייאסו צועד על נגשינו עם כוחותיו של אודה, טורי חזר לטירה כדי למסור את החדשות הטובות. עם זאת הוא נתפס על ידי כוחות הטאקידה. הוא שוכנע שחייו יינצלו ושכרו יהיה כרצונו אם יצעק לטירה ש 'לא תבוא תגברות', אבל טורי צעק לטירה ש 'התגבורת בהחלט צריכה להגיע' והוצא להורג. כאשר נודע לווסלים של טאקידה על הגעתו של צבאו של אודה, הם יעצו לקאטסויורי לסגת לקאי, אך הוא החליט להמשיך את הקרב המכריע. קאטסויורי קיבל מידע על עזיבתו של נובונאגה, אך לא הצליח לאמוד את עוצמת הכוחות או את כוונותיו האמיתיות של אודה נובונאגה. אולם, כאשר ראה שכוחותיהם של נובונאגה ואייאסו לא הגיעו מיד לרווחה של טירת נגשינו והחלו לבצר את ההגנה, הוא המעיט בערכו של מספר כוחות בעלות הברית כפי שתכנן נובונאגה ושפט שהאויב חלש. ונראה שהוא החליט שנובונאגה לא יעזור ברצינות לאייאסו כפי שעשה קודם לכן, כך שיוכל להכות את כוחות האויב לפני שתגבר רוח הלחימה שלהם והוא החליט להמשיך את הקרב המכריע. ב-28 ביוני צעד טאקידה קאטסויורי מזרחה לשיטאראגהארה עם כוחו העיקרי של 12,000 איש, והותיר 3,000 איש לשמור על המצור סביב טירת נגשינו. כשראה זאת, קידם נובונאגה גם את כוחות אודה-טוקוגאווה, ושני הצדדים התמודדו זה מול זה מעבר לנהר רנגו. נובונאגה העביר את המפקדה שלו מגוקוראקו-ג'י לאישיזה-יאמה (צ'אוסו-יאמה) ולקח פיקוד. נובונאגה אימץ הצעה מסאקאי טדאטצוגו, וסאל טוקוגאווה, והורה על התקפת פתע על הר טוביגסו. סקאי יצא לדרך באמצע הלילה עם כוח של כ-4,000 איש. בשעות הבוקר המוקדמות של ה-29 ביוני, טדצוגו פתח במתקפה נגד כוחות הטאקידה שהגנו על המבצר מאחורי הר טוביגסו. כאשר חייליו של טקדה במבצר הובסו, המחלקה נכנסה לטירה בשיתוף עם חיילי טירת נגשינו, והדיחה את כוחות הטאקידה. זה הותיר את הצבא הראשי של טאקידה עם נסיגתו מנותקת ואת האויב מאחוריו, ולא הייתה לו ברירה אלא להסתער על כוח אודה-טוקוגאווה. בלי אפשרות להימלט, החל צבא הטאקידה לתקוף את מחנות טוקוגאווה ואודה שבחזיתו, בזה אחר זה. לאחר קבלת הדיווח על התפתחות הקרב, הגיע נובונאגה באופן אישי להר טקמאצו, המחנה הראשי של אייאסו, כדי לבדוק את מצב המלחמה וקיבל שם את הפיקוד על כל הצבא. לאחר מכן הוא פרס חיל רובאים בראשות חמישה באגיו לקו החזית. כוחותיו של טאקידה הסתערו שוב ושוב, אך בכל פעם הם נחסמו על ידי חילות הרובאים וגדרות ההגנה על הסוסים, ונסוגו. עד הצהריים, הניצחון והתבוסה הפכו ברורים יותר ויותר וכוחות הטאקידה החלו במסלולם. לדברי שינצ'ו קוקי, הקרב החל מוקדם בבוקר ונמשך עד סמוך לשעה 14:00. כאשר רבים מחייליהם נהרגו, צבאו של טאקידה החל לסגת, אך נובונאגה התנפל עליהם כאשר שורותיהם נכנעו, וגרמו לו עוד יותר אבדות. הקרב הסתיים בניצחון מוחץ לכוחות בעלות הברית (אודה-טוקוגאווה), כאשר הצד של טקדה איבד מספר מפקדים ידועים. לפי שינצ'ו קוקי, טאקדה ספג אובדן של 10,000 איש, שני שלישים מכוח המצור המקורי שלו. כמה מתוך עשרים וארבעה הגנרלים של טקדה שינגן נהרגו בקרב זה, כולל באבא נובוהארו, הארה מאסטאנה, סנדה נובוטסונה עם אחיו הצעיר סנדה מאסאטרו, יאמאגאטה מסקאג', סאגוסה מוריטומו, צוצ'יה מסאטוגו ונאיטו מאסאטויו. אובאטה מסמורי נפצע אנוש במהלך הקרב. התבוסה הזו הייתה כואבת מדי עבור קאטסויורי. הוא לא יכול היה להרשות לעצמו עוד לכבוש שטחים אחרים ונאלץ לסגת חזרה למעוז קאי. בינתיים מיהר אייאסו להחזיר לשליטתו טריטוריה אבודה. בתחילת יולי, מיד לאחר הניצחון, הוא הוביל את צבאו לכבוש מחדש טירה אחת אחרי השנייה שנכבשה על ידי כוחות הטאקידה עד אז. אף על פי כן, קאטסויורי היה מתחרה עיקש והמשיך לייסר את אייאסו על ידי התארגנות והתקבצות תוך כדי נסיגה. בסופו של דבר, שבט טקדה לא הושמד עד 1582, שבע שנים לאחר התבוסה בנגשינו ובשיטאראגהארה. מדיה וקבצים בנושא קרב נאגאשינו בוויקישיתוף