בית הכנסת בזאגרב

בית הכנסת בזאגרב (בסרבו-קרואטית: Zagrebačka sinagoga) היה בית הכנסת המרכזי של יהודי זאגרב ופעל מ-1867 עד אוקטובר 1941, עת החלו שלטונות האוסטאשה בהריסתו, וזו הסתיימה באפריל 1942. ערך מורחב – יהדות זאגרב בשלהי המאה ה-18 התיישבו בזאגרב יהודים אורתודוקסים מאזור בורגנלנד, מדרום הונגריה המודרנית ומדלמטיה. ב-1806 הוקמה רשמית הקהילה וב-1809 מונה אהרן פאלוטה לרב הראשי. בראשית המאה ה-19 הגיע גל הגירה שני לעיר, ובו יהודים נאולוגים בעיקר מאזור מוראביה. ב-1831 נרכש בית תפילה ובו שכנו מגורי הרב ותלמוד תורה. עד מהרה נקלעו שתי הקהילות לסכסוך ביניהם ובשיאו ב-1840 הודח דה פקטו הרב פאלוטה מתפקידו ומוריץ גולדמן מונה תחתיו. גולדמן היה אולטרא-רפורמיסט ופעולותיו הובילו לקרע גלוי ולנתק בין שתי הקהילות. ב-1853 התמנה יעקב אפשטיין לראש הקהל בזאגרב. אפשטיין ואחיו יוליוס וז'יגה שהיו אישי ציבור בולטים בזאגרב ונודעו בהקמתה והפעלתה "האגודה למען האנושיות" (בקרואטית: Društva čovječnosti), אשר פעלה לסיוע לנזקקים מכל שכבות האוכלוסייה בעיר ונתמכה על ידי השלטונות האוסטרו-הונגריים, פעלו באופן נמרץ לתמיכת השלטון המקומי בפרויקט הקמת בית כנסת לקהילה. ב-1854 פנה יעקב אפשטיין לראשי השלטון המקומי, שיבח והביאו כדוגמה את ראשי השלטון המקומי בווינה על תמיכתם בהקמת בית הכנסת טמפלגאסה. בתקופתו החלה הפעילות לאיחוי הקרע בין האורתודוקסים לנאולוגים למטרה המשותפת של הקמת בית כנסת גדול ומרכזי לקהילה הגדלה. ב-1854 התמנה ד"ר מאברו זק"ש לראש הקהל בזאגרב. זק"ש מבולטי האקדמאים באזור קרואטיה ואיש ציבור מקושר בזאגרב, הוביל לאיחוי הקרע בין הנאולוגים לאורתודוקסים. ב-1858 הגיעו שתי הקהילות להסכמה על נוסחי התפילות, ועל הצורך באיחוד כוחות למען הקמת בית כנסת לקהילה. הקהילה האורתודוקסית פסקה מלפעול עצמאית. ב-1861 מינתה הקהילה ועדה שתהיה אחראית להקמת המבנה. ב-1862 נרכש שטח סמוך לכיכר המרכזית של העיר הנקראת בָּאן יֶלָאצִ'יץ'(אנ'). ראשי הקהילה ניהלו משא ומתן ארוך עם ראשי השלטון המקומי לקבלת אישורי בנייה. ב-1864 התפרסמו תוכניות בניין עיר חדשות אשר הפחיתו את הקצאת הקרקע המקורית. לבסוף, ב-1865 ניתנו אישורי הבנייה. האדריכל פראניו קליין תכנן את המבנה בקווי המתאר של בית הכנסת טמפלגאסה. בית הכנסת תוכנן בסגנון אדריכלי נאו-מורי. בבית הכנסת היו שתי קומות אשר נבנו כאולמות תווך. באולם התפילה נבנו 422 מושבים ובמבואה אליו נבנו 3 קשתות. הקומה השנייה הייתה טריפוריום, היא שימשה לעזרת נשים ואליה הוביל גרם מדרגות מעוטר ברוזטות. העבודות החלו ב-1866 וב-27 בספטמבר 1867 נחנך המבנה בטקס חגיגי בהשתתפות ראשי הקהילה והשלטון המקומי. עם תחילת הפעילות במקום החליטו ראשי הקהילה להתקין עוגב בבית הכנסת. הדבר הוביל לקרע מחודש עם המיעוט האורתודוקסי שהדיר רגליו מבית הכנסת, ובניו התפללו בחדרי תפילה שכורים בזאגרב. ב-1880 נפגע מבנה בית הכנסת מרעידת אדמה והוא שוקם במשך כשנה. הגידול המואץ במספר בני הקהילה הוביל לצורך בהגדלת מספר המושבים. תכנון הרחבת המבנה נמסר למשרד הניגסברג ודויטש ויישומו בפועל נדחה עד לאחר מלחמת העולם הראשונה. ב-1921 הסתיימו עבודות ההרחבה ומספר המושבים הוגדל ל-708. תוכנית להרחבה נוספת ל-944 מושבים נגנזה. ב-6 באפריל פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה וכבשה אותה תוך ימים אחדים. ב-10 באפריל 1941 נכנסו כוחות גרמניים לזאגרב ועימם עשרות רבות של גולים לאומניים קרואטים ועם הגעתם כוננה המדינה העצמאית של קרואטיה בראשות אנטה פאבליץ'. ב-11 באפריל פוזרה הנהלת הקהילה והוחרמו משרדיה. איוואן ורנר מונה לראש העיר זאגרב ובאוקטובר 1941 הוציא צו הריסה לבית הכנסת. ב-10 באוקטובר 1941 הוחל בהריסת המבנה ובאפריל 1942 הוא נהרס כליל. כל ההליך צולם למטרות תעמולה אנטישמית. הצילומים הוצגו בתערוכות בכל רחבי מדינת קרואטיה העצמאית כהמחשה לפתרון הסופי של "הבעיה היהודית". האוסטאשים הסריטו את הריסת הבניין וקטע מהסרט נמצא לאחר מלחמת העולם. חזן בית הכנסת ברנרד גרונר בסיוע גורמים מקומיים הצליח להציל 8 ספרי תורה. מספר תשמישי קדושה ומספר מצומצם של עיטורים מהמבנה חולצו מההריסות ומוצגים במוזיאון העיר זאגרב. לאחר המלחמה הלאימו שלטונות יוגוסלביה את הנכס. ב-1959 נבנה במקום בניין משרדים, והוא חרב כליל בשריפה שפרצה במקום ב-1980. המקום הוסב למגרש חנייה. החל מהמחצית השנייה של שנות ה-80 ביקשה הקהילה משלטונות יוגוסלביה להקים בית כנסת ומרכז תרבות חדשים באתר ונתקלה בסירוב מוחלט. לאחר עצמאות קרואטיה אישר הממשל המקומי את הפרויקט. ב-31 בדצמבר 1999 לאחר מאבק משפטי הוחזר הנכס לידי הקהילה היהודית. התחולל ויכוח בתוך הקהילה האם להקים בניין מודרני ובתוכו בית כנסת, או להקים מבנה הדומה אדריכלית לבית הכנסת שנהרס במהלך השואה. הפיצול בקהילת זאגרב בין הקהילה הכללית לבית קהילת "בית ישראל" בראשון סלאבקו גולדשטיין ואיבו גולדשטיין עיכב את התכנון הסופי של האתר. ב-2015 הציגה הקהילה תוכנית למבנה החדש המשולבת בתוכנית המתאר המקומית והוחל בהליך אישורה. בית הכנסת עתיד להכיל אולם תפילה בן 200 מושבים, את משרדי רב הקהילה וכן אולם תרבות. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת בזאגרב בוויקישיתוף T. JURKIĆ SVIBEN, SYNAGOGUE MUSIC OF NORTHERN CROATIA, ARMUD6 49/1 (2018) 149-173, באתר bib.irb.hr (באנגלית) גאברו שוורץ, Povijest zagrebačke židovske općine od snutka do 50-ih godina 19, Vijeka, Zagreb, 1939 (בקרואטית). הקהילה היהודית בזאגרב, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 146. Snješka Knežević,‏ Zagrebačka sinagoga, המכון לאמנות היסטורית, זאגרב, 2000 (בקרואטית). Snješka Knežević,‏ בית הכנסת בזאגרב, באתר יד ושם (באנגלית). גאברו שוורץ, יהדות זאגרב, באתר האנציקלופדיה היהודית (באנגלית). ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגרד 1521 - 1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, באתר דעת. הקהילה היהודית בזאגרב - השואה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות, עמודים 145-139. התאחדות עולי יוגוסלביה לשעבר בישראל, התאחדות עולי יוגוסלביה לשעבר בישראל, "נשכחים" - על שואת יהודי יוגוסלביה, באתר Youtube . הקטע העוסק בהריסת בית הכנסת הכולל קטע מהסרט שצילמו אנשי האוסטאשה מתחיל 46:20 לאחר תחילת הסרט. אתרי מורשת יהודית בקרואטיה (2005), באתר heritageabroad.gov (באנגלית). Croatia — New synagogue planned on site of destroyed synagogue in Zagreb, באתר jewish-heritage-europe.eu, ‏3 בפברואר 2012 (באנגלית). Zagreb Jews seek new synagogue, באתר ynetnews, ‏10 באפריל 2006 (באנגלית). מבנה בית הכנסת החדש יהיה בעל 9 קומות מעל הקרקע ועוד 3 מתחתיה, באתר www.jutarnji.hr, ‏1 בפברואר 2015, (בקרואטית).