laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בנגקוק פוסט

בנגקוק פוסט (באנגלית: Bangkok Post) הוא עיתון יומי בשפה האנגלית, היוצא בבנגקוק בירת תאילנד. העיתון יצא לראשונה ב-1 באוגוסט 1946, היו בו ארבעה עמודים, והוא עלה באט אחד, סכום ניכר בימים ההם. העיתון מתאר את עצמו כחופשי יחסית לעיתונים במדינה בה הצנזורה על התקשורת נפוצה. אולם העיתון הואשם פעמים רבות בצנזורה פנימית, וטיוח ידיעות העשויות לפגוע בבעלי כוח. דוגמאות לכך הם: הימנעות מביקורת על בית המלוכה התאילנדי, ואי דיווח על גיחות ההפצצה של חיל האוויר האמריקאי במלחמת וייטנאם על מטרות בווייטנאם וקמבודיה, שיצאו מבסיס החיל במדינה. טור ידוע בעיתון היה Nite Owl של ברנרד טרינק, הטור סיקר את חיי הלילה של בנגקוק, והוא פורסם בין השנים 1966–2004, תחילה בעיתון בנגקוק וורלד שנסגר. בעיתון עמוד דעות הנותן במה לתושבי תאילנד ותאילנדים גולים, בנושאים מקומיים ובינלאומיים. העיתון נוסד על ידי אלכסנדר מקדונלד, קצין לשעבר במשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS), יחד עם עמיתו התאילנדי; פראסיט לוליטאנונד (Prasit Lulitanond). באותה התקופה חששה תאילנד מהמהפכות הקומוניסטיות שהתרחשו במדינות השכנות, והיא ראתה בארצות הברית כמגינה מפניהן. על מנת לשלוט בדעת הקהל במדינה, רצתה השגרירות האמריקאית בתאילנד בעיתון עצמאי פרו-אמריקאי, כדי להתמודד עם העמדות הסובייטיות. יש הטוענים שהמימון להקמת העיתון הגיע ישירות ממשרד החוץ האמריקאי או מה-OSS עצמו, אך אין הוכחות לכך. תחת ניהולו של מקדונלד, היה בנגקוק פוסט עיתון עצמאי יחסית, והועסקו בו עיתונאים צעירים רבים, בהם פיטר ארנט ו-TD אולמן, שהפכו לבעלי שם עולמי. אלכסנדר מקדונלד עזב את תאילנד בהפיכה הצבאית של תחילת שנות החמישים, ואת מקומו תפס העיתונאי הקנדי רוי הרברט תומסון. באוגוסט 2005 פרסם העיתון כתבה ובה נטען כי ליקויי הבנייה בנמל התעופה סוברנבהומי, נגרמו עקב רשלנות, וכי היה ניתן לתקנן. בעקבות הסיפור פוטרו שני עורכים, וכ-100 מעובדי העיתון הפגינו בטענה שהפיטורים היו בלחץ ממשלתו של תאקסין צ'ינוואט. באפריל 2007 פרסמה סוכנות הידיעות האיראנית אירנ"א כתבה, בה נטען כי בנגקוק פוסט משמש כשופר של מדינת ישראל, וכי סקירת האירועים במזרח התיכון על ידי העיתון, מוטה כלפי ממשלת ישראל. העיתון המתחרה באנגלית; בנגקוק וורלד (Bangkok World), החל לצאת בתחילת שנות השישים. בנגקוק וורלד נרכש על ידי בנגקוק פוסט בשנת 1971, והוא נסגר באמצע שנות השמונים, עקב ירידה במכירות. כיום המתחרה העיקרי לבנגקוק פוסט הוא העיתון The Nation ("האומה"), עיתון בעל קשרים במפלגה הדמוקרטית המקומית, ובעל מקורות רבים בהתקוממות בדרום המדינה. בנגקוק פוסט לעומת זאת; מציג את החדשות מנקודת המבט של המעמד הבינוני העירוני, וממתג את עצמו כעיתון לכל המשפחה. אתר האינטרנט הרשמי של בנגקוק פוסט (באנגלית) בנגקוק פוסט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) השוואה בין בנגקוק פוסט ל-The Nation (באנגלית) סת מיידנס, ניו יורק טיימס, בשנים האחרונות אוסרים עליו להמליץ על פרוצות, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2002 Thai journalists protest ouster of editors באתר USA Today‏, 29 באוגוסט 2005 איראן – סוה"י "אירנא" טוענת כי העיתון התאי "בנגקוק פוסט" הוא שופר ציוני באתר הפורום לתיאום המאבק באנטישמיות, 23 באפריל 2007
דה-פריס

דה-פריס (הולנדית: De Vries) הוא שם משפחה הולנדי נפוץ, שפירושו "בן פריזיה". האם התכוונתם ל... אילן דה-פריס – קולנוען ומפיק ישראלי אנדרה דה-פריס – רופא וחוקר המטולוגיה וארס נחשים, ממייסדי הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב ורקטור האוניברסיטה בנימין דה-פריס – רב, מחנך וחוקר תלמוד והלכה הולנדי-ישראלי דוד דה פריס – פרופסור מן המניין להיסטוריה בחוג ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב שמעון דה פריס – רבה של הארלם שבהולנד שנספה בשואה
הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' ווקר בוש

הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' ווקר בוש כיהן במשך שתי תקופות כהונה נשיאותיות, ממועד השבעת הנשיא בוש ב-20 בינואר 2001 ועד לסיום כהונתו השנייה ב-20 בינואר 2009. מזכיר המחלקה לביטחון המולדת הצטרף לקבינט לאחר הקמת המחלקה, בשנת 2003. מספר בעלי תפקידים שכיהנו כחברי הקבינט בימי ממשלו של הנשיא הקודם קלינטון (1993–2001) לא נכללו בו בתקופתו של יורשו בוש: שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות מנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום מנהל סוכנות הביון המרכזית מנהל הרשות לעסקים קטנים. בסך הכל כלל הקבינט 21 בעלי תפקידים (20 עד 2003) וכיהנו בו 37 גברים ושמונה נשים. שלושה מהם כיהנו בו במשך כל תקופת נשיאותו של בוש - סגן הנשיא דיק צ'ייני, מזכירת מחלקת העבודה איליין צ'או ומנהל התוכנית הלאומית לפיקוח על סמים ג'ון וולטרס. לאחר תום כהונת ממשל בוש נענה מזכיר ההגנה רוברט גייטס לבקשת הנשיא ברק אובמה להישאר בתפקידו במסגרת הקבינט החדש ופרש ממנו רק בשנת 2011. בכך היה הוא למזכיר ההגנה הראשון בתולדות ארצות הברית ששימש בתפקידו בשני קבינטים של נשיאים ממפלגות שונות. מזכיר המדינה: קולין פאוול (2001–2005), קונדוליזה רייס (2005–2009) מזכיר האוצר: פול אוניל (2001–2002), ג'ון ויליאם סנו (2003–2006), הנרי פולסון (2006–2009) מזכיר ההגנה: דונלד רמספלד (2001–2006), רוברט גייטס (2006–2009) התובע הכללי: ג'ון אשקרופט (2001–2005), אלברטו גונזאלס (2005–2007), מייקל מוקייסי (2007–2009) מזכיר הפנים: גייל נורטון (2001–2006), דירק קמפת'ורן (2006–2009) מזכיר החקלאות: אן ונמן (2001–2005), מייק ג'והנס (2005–2007), אד שייפר (2008–2009) מזכיר המסחר: דונלד אוונס (2001–2005), קרלוס גוטיירז (2005–2009) מזכירת העבודה: איליין צ'או (2001–2009) מזכיר הבריאות ושירותי האנוש: טומי תומפסון (2001–2005), מייק לוויט (2005–2009) מזכיר השיכון והפיתוח העירוני: מל מרטינז (2001–2003), אלפונסו ג'קסון (2003–2008), סטיב פרסטון (2008–2009) מזכיר התחבורה: נורמן מינטה (2001–2006), מרי פיטרס (2006–2009) מזכיר האנרגיה: ספנסר אברהם (2001–2005), סמואל בודמן (2005–2009) מזכיר החינוך: רוד פייג' (2001–2005), מרגרט ספלינגס (2005–2009) המזכיר לענייני חיילים משוחררים: אנתוני פרינסיפי (2001–2005), ג'ים ניקולסון (2005–2007), ג'יימס פיק (2007–2009) מזכיר ביטחון המולדת: טום רידג' (2003–2005), מייקל צ'רטוף (2005–2009) סגן הנשיא: דיק צ'ייני (2001–2009) ראש מטה הבית הלבן: אנדרו קארד (2001–2006), ג'וש בולטן (2006–2009) מנהל הסוכנות להגנת הסביבה: כריסטין טוד וייטמן (2001–2003), מייק לוויט (2003–2005), סטפן ג'ונסון (2005–2009) מנהל משרד הניהול והתקציב: מיץ' דניאלס (2001–2003), ג'וש בולטן (2003–2006), רוב פורטמן (2006–2007), ג'ים נוסל (2007–2009) מנהל התוכנית הלאומית לפיקוח על סמים: ג'ון וולטרס (2001–2009) נציג הסחר: רוברט זוליק (2001–2005), רוב פורטמן (2005–2006), סוזן שוואב (2006–2009) לנדון תומס, הנרי פולסון סוגר מעגל, באתר הארץ, 1 ביוני 2006 יצחק בן-חורין, וושינגטון, טוב או רע ליהודים? שר ההגנה האמריקני החדש, באתר ynet, 2 בדצמבר 2006 סוכנויות הידיעות, שר משפטים אמריקני חדש: אלברטו גונזאלס, באתר ynet, 11 בנובמבר 2004 סוכנויות הידיעות, בוש אישר: מוקייסי מועמד לכהן כשר המשפטים, באתר ynet, 17 בספטמבר 2007 ראש סגל הבית הלבן התפטר מתפקידו, באתר וואלה, 28 במרץ 2006 קודם בתפקיד במסגרת הקבינט ומונה ב-2005 למזכיר מחלקת הבריאות ושירותי האנוש. קודם בתפקיד במסגרת הקבינט ומונה ב-2006 לראש מטה הבית הלבן. קודם בתפקיד במסגרת הקבינט ומונה ב-2006 לראש המשרד למנהל ולתקציבים.
פין (אי)

פין (בדנית: Fyn) הוא אי בגודל 3,099 קמ"ר השייך לדנמרק, והשלישי בגודלו מבין איי דנמרק (לא כולל את גרינלנד) אחרי שלן וצפון יוטלנד. זהו האי ה-163 בגודלו בעולם. האי נמצא במרכז המדינה ואוכלוסייתו מונה 469,724 תושבים (נכון ל-2019). העיר הראשית באי היא אודנסה. פין שייכת מבחינה מנהלתית לאזור הדרומי של דנמרק. מ-1970 עד לשנת 2006 האי היווה את החלק הגדול ביותר במחוז פין שכולל מספר איים נוספים. פין מחובר לאי שלן, האי הגדול ביותר בדנמרק, באמצעות גשר הטבעת הגדולה, הנושא מכוניות ורכבות. הגשר הוא מערכת של שלושה גשרים; גשר נמוך עד לאי ספרוגו, הנמצא באמצע הטבעת הגדולה, וגשר תלוי ארוך (השני באורכו בעולם בזמן פתיחתו) מחבר את פין לשלן בשאר הדרך. כמו כן פין מחובר ליוטלנד בשני גשרים: גשר הטבעת הקטנה הישן, שנבנה ב-1930 לפני מלחמת העולם השנייה למעבר מכוניות ורכבות, וגשר החגורה הקטנה, שנבנה בשנת 1970 למכוניות בלבד. מדיה וקבצים בנושא פין בוויקישיתוף פין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של דנמרק ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מעדכן התוכנה

מעדכן התוכנה (בגרסאות הקודמות יותר נקרא מנהל העדכונים) היא תוכנה המעדכנת תוכניות מותקנות, ואת החבילות המקושרות אליהם, בטלאי תוכנה חשובים, וכן בטלאים הנוגעים לענייני אבטחה. בנוסף היא מודיעה למשתמש כשיש עדכונים זמינים, ומציגה אותם בסדר אלפביתי, כך שהמשתמש יכול לבחור איזה עדכון ברצונו להתקין. נכתבה במקור למערכת ההפעלה אובונטו, אך כיום היא גם חלק מהפצת הלינוקס דביאן, ומערכות נוספות מבוססות APT. עד גרסת אובונטו 12.04 LTS, נקראה "מנהל העדכונים", אך במאי 2012 הוכרז כי התוכנה תיקרא מגרסה 12.10 של אובונטו בשם "מעדכן התוכנה", כדי לתאר טוב יותר את פעולתה. מעדכן התוכנה אינו יכול להסיר עדכונים, אך דבר זה יכול להתבצע על ידי מנהלי חבילות אחרים, כדוגמת מרכז התוכנה של אובונטו, או כאלו המתקדמים יותר מבחינה טכנית כדוגמת סינפטיק. באובונטו מעדכן התוכנה משמש גם לעדכן את מערכת ההפעלה לגרסתה החדשה יותר, היוצאת לאור מידי 6 חודשים באופן רגיל, וגרסה בעלת תמיכה לטווח ארוך כל שנתיים. אפשרות זו נמצאת כברירת מחדל בגרסה למשתמש הרגיל של אובונטו, אך צריכה להיות מוספת ידנית בגרסת השרתים. אובונטו אובונטו גנום קובונטו לובונטו דביאן זובונטו ‏אובונטו קילין דביאן APT מערכת ניהול חבילות סינפטיק מרכז התוכנה של אובונטו מדיה וקבצים בנושא מעדכן התוכנה בוויקישיתוף ‏המיזם בלנצ'פד ‏המיזם בוויקי של אובונטו על פי השם בתרגום אובונטו לעברית (נבדק בגרסה 12.04). באנגלית השם הוא "Software Updater" ובעבר נקרא בהתאם "Update Manager" אובונטו 12.04 משנה את השם "מנהל העדכונים" ל"מעדכן התוכנה" העדכון ל-Lucid
גלית אשכול

גלית אשכול (נולדה ב-24 ביוני 1964) היא מלהקת ישראלית. גלית אשכול נולדה וגדלה בחיפה. הוריה, שמואל ורבקה כהנא, הם מנצח תזמורת וכימאית. אחותה שירי כהנא היא מנצחת תזמורת ואחיה יובי כהנא הוא ד"ר לאקוסטיקה. בתום שירותה הצבאי למדה ניהול, שיווק ומנהל עסקים בטכניון. למדה קולנוע בקאמרה אובסקורה (1988-1992). ב-1996 כתבה, ביימה והפיקה ביחד עם בעלה דאז אייל שיראי את סרט הקולנוע הקומי "ציפורים בניוטרל". היא גם ליהקה את הסרט, זו הייתה עבודת הליהוק הראשונה שלה. בסרט שיחקו דנה ברגר, דנה מודן ומאור כהן. הסרט מספר על בחור שפוגש בחורה ועל חייהם בשכונת פלורנטין. מאז ועד היום עובדת אשכול כמלהקת בלבד. אשכול הייתה מועמדת לפרס אופיר בקטגוריית ליהוק: ב-2012 על סרטו של גור בנטביץ' "לרדת מהעץ" וב-2013 על סרטו של יונתן גורפינקל "שש פעמים".ב 2018 זכתה בפרס אופיר לליהוק הסדרה ' על הספקטרום'. ליהקה סרטים כמו "בורג" (בבימוי שירה גפן), "ההסדר" (בבימוי יוסף סידר), "הקפות" (בבימוי לי גילת), "הרמוניה" (בבימוי אורי סיון). 'מפריח היונים' 'הפילגש' 'כולם מחכים רק לי' קצפת ודובדבנים'. ליהקה סדרות כמו "רמזור", "מסודרים", "אמא'לה", "אהבה זה כואב", "תעשה לי ילד", "נבלות", "יחפים", "אבודים באפריקה", "אבודים באסיה", "מקימי", 'איש חשוב מאוד' 'נבלות' 'הצורף' 'הטבח' ' אבירם כץ' 'ככה זה' 'בלאדי מורי' 'מלכת ירושלים' ' מותק בול באמצע' ועוד. ליהקה סרטי פרומו, סרטי תדמית ופרסומות. בין הפרסומות שעשתה היו לקוקה-קולה, סלקום, אורנג', פלאפון, בזק, שופרסל, AIG,‏ 9 מיליון, אל על, לשכת הפרסום הממשלתית, בנק הפועלים, שנדי, עלית, ויסוניק, לבנת פורן. עשתה את הספיישלים של תוכנית המציאות "לרדת בגדול". מלמדת משחק מול מצלמה ב' גלית אשכול - ביה'ס מזה כ10 שנים לימדה כבר אלפי שחקנים בשיטה ייחודית שלה. אשכול הייתה נשואה לבמאי ולמפיק הסרטים אייל שיראי ולהם שני ילדים: בת שנולדה ב-1984 ובן שנולד ב-1996. גלית אשכול, ברשת החברתית פייסבוק גלית אשכול, ברשת החברתית אינסטגרם גלית אשכול, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גלית אשכול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גלית אשכול, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי גלית אשכול, באתר ספר הקולנוע הישראלי גלית אשכול, דף שער בספרייה הלאומית
פארקר (סרט)

פארקר (באנגלית: Parker) הוא סרט מותחן פשע אמריקאי משנת 2013, שבויים על ידי טיילור הקפורד. בסרט מככבים ג'ייסון סטיית'האם וג'ניפר לופז, והוא מבוסס על הספר Flashfire, הרומן ה-19 של הדמות פארקר, מאת הסופר דונלד אי. ווסטלייק, שכתב בשם העט ריצ'רד סטארק. ג'ייסון סטיית'האם - פארקר ג'ניפר לופז - לסלי רוג'רס מייקל צ'יקליס - מלנדר וונדל פירס - קרלסון קליפטון קולינס - רוס בובי קנאבלי - ג'ייק פרננדז פאטי לופון - אסנסיון קרלוס קרסקו - נורטה מישה הופטמן - אוגוסט הארדוויק אמה בות' - קלייר ניק נולטי - הארלי דניאל ברנהרד - קרול דאקס ריגס - בתפקיד עצמו לפני הסרט, פארקר הופיע לראשונה עשורים מוקדם יותר ברומן משנת 1962, "הצייד", שנכתב על ידי דונלד א. ווסטלייק, והביא לסדרת ספרים שכללה מעל 20 רומנים נוספים. הוא גם הוצג במספר סרטים, כולל "פגיעה בול" (1967), ו"פייבאק" (1999), ואחרים. ב-18 באפריל 2011, ג'סטין קרול מ"וראייטי" דיווח כי סטיית'ם יגלם את התפקיד של פארקר. על פי המפיק הבכיר ניק מייר, "פארקר" הופק בתקציב בטווח ה-30 מיליון דולר, והוא תיאר אותו כ"די טוב", "בהתחשב באיכות הגבוהה של הסרט". ב-18 בינואר 2013, פארקר הוקרן לראשונה במוביקו פאריזיאן 20 בוסט פאלם ביץ'. כפועל יוצא מההקרנה המיוחדת הזו, אליה הגיעו סטיית'ם והקפורד, הרוויח מכון הסרטים של פאלם ביץ'. אתר האינטרנט הרשמי של פארקר "פארקר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פארקר", באתר נטפליקס "פארקר", באתר AllMovie (באנגלית) "פארקר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פארקר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "פארקר", באתר Metacritic (באנגלית) "פארקר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Jason Statham in 'Parker' with Jennifer Lopez | Inside Movies | EW.com Jason Statham sparks to ‘Parker’ | Variety Jason Statham is 'Parker' in Taylor Hackford's New Film Noir Thriller | FirstShowing.net Indie maven has Affinity for fests | Variety Crime thriller ‘Parker’ impresses at premiere | www.palmbeachdailynews.com
בותה

האם התכוונתם ל... ולתר בותה – מדען גרמני לואי בותה – ראש הממשלה הראשון של איחוד דרום אפריקה פיטר וילם בותה – ממנהיגי דרום אפריקה פיק בותה – שר החוץ של דרום אפריקה בשנים 1994-1977 בבא בן בוטא – תנא בדור שבין תקופת הזוגות לתקופת התנאים
בית הספר לריקודים סמי ובנו

בית הספר לריקודים סמי ובנו הוקם בישראל בשנת 1934 על ידי המורה לריקוד סמי פרי. זה היה בית הספר הפופולרי ביותר לריקודים סלוניים בישראל בין השנים 1934–1999. בית הספר נפתח בתל אביב ברחוב החלוצים ולאחר זמן קצר עבר לאולם בקומה השנייה מעל גלידריית ויטמן ברחוב אלנבי. בשנת 1944 עבר בית הספר לרחוב שדרות קרן קיימת 26 בתל אביב (כיום שדרות בן-גוריון). כמו כן נפתח סניף בחיפה. בשנת 1952 תרבות הריקודים פרחה בתל אביב. המוני עולים חדשים הצטרפו, בעיקר לשיעורים פרטיים וקבוצות קטנות. עם השנים, "סמי ובנו" היווה מוסד תל אביבי תרבותי מפורסם שעמד בניגוד לתרבות הקיבוצים של שנות השישים בישראל. הבוהמה התל אביבית (למשל השחקנים עודד תאומי, יוסף שילוח, שמוליק סגל, שלמה בר-שביט, מרים זוהר), פוליטיקאים ואנשי צבא נהגו לבקר בו על בסיס קבוע, ולכן היו לו התייחסויות שונות בסרטים ישראליים ("גבעת חלפון אינה עונה" של אסי דיין), בתוכניות טלוויזיה ("שמיניות באוויר", "מטרונום") ובעיתונות. שמי פרי, בנו של סמי, החל במתן שיעורים לריקודי סטפס מגיל 13, ומשנת 1961 ניהל את בית הספר. הוא הקים את העמותה לקידום הריקודים הסלוניים בישראל בשנת 1965, והיה יושב הראש העמותה מתחילתה ועד שנת 1996, והכין את התחרות לריקודים סלוניים המקצועיים הראשונה בישראל בשנת 1995. התחרות התקיימה בבית דני בתל אביב בהצלחה מרובה ובהכרה של המוסדות הבינלאומיים באירופה. בתי הספר פרסם שני ספרים ללימוד ריקודים: "למד לרקוד בביתך : רקודים חברתיים" ו"כל ריקודי הדיסקוטק והריקודים הישנים". בשנת 1995, פסטיבל מחול כרמיאל היווה נקודת זינוק נוספת לפופולריות של הז'אנר בישראל, משום שקבוצת רקדנים ממועדון הריקודים הסלוניים המפורסם ROT WEIS מדיסלדורף שבגרמניה הופיעו בו והיוו השראה ל-30,000 צופים ישראליים. העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 הביאה עמה מורים לריקודים סלוניים מברית המועצות לשעבר אשר השתלבו בעמותה. בית הספר נסגר בשנת 1999. תמונות וקטעי וידאו היסטוריים בבלוג של שמי פרי, באתר (תפוז) בית ספר לריקודים סמי ובנו, בספרם של אמנון דנקנר ודוד טרטקובר, איפה היינו ומה עשינו, הוצאת כתר, עמ' 31 סטודיו לריקוד, באתר "נוסטלגיה אונליין" תלמד לרקוד אצל "סמי", מעריב, 2 באוקטובר 1956 מידע על סמי ובנו בקטלוג הספרייה הלאומית
ארץ גרהאם

ארץ גרהאם (באנגלית: Graham Land) היא החלק של אנטארקטיקה הקרוב ביותר לדרום אמריקה. עד לתגליות של המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בשנים 1934–1937, היה מקובל לראות בה ארכיפלג ולא חצי אי. ארץ גרהאם היא אותו חלק של חצי האי האנטארקטי שנמצא צפונית לקו המחבר את כף ג'רמי וכף אגאסי. תיאור זה של ארץ גרהאם עולה בקנה אחד עם ההסכם משנת 1964 בין הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה לבין הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של ארצות הברית, שבו אושר השם "חצי האי האנטארקטי" ברוב של 28 מול 17, ב-11 בנובמבר 2013, והשמות "ארץ גרהאם" ו"ארץ פאלמר" לחלקיו הצפוני והדרומי של חצי האי, בהתאמה. ארץ גרהאם קרויה על שם סר ג'יימס ר. ג. גרהאם (James Robert George Graham‏ 1792–1861), ראש האדמירליות הבריטית בתקופת המשלחת של ג'ון ביסקו אל חלקה המערבי של ארץ גרהאם בשנת 1832. החזקה על ארץ גרהאם מבוקשת על ידי בריטניה (כחלק מן הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה), ארגנטינה (כחלק מאנטארקטיקה הארגנטינאית) וצ'ילה (כחלק מאנטארקטיקה צ'ילנה). חוף גרהאם מדיה וקבצים בנושא ארץ גרהאם בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנטארקטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדר עוזרי

הדר עוזרי (נולדה ב-17 בדצמבר 1987) היא זמרת, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית. עוזרי נולדה וגדלה בפתח תקווה כבת זקונים ולה שלושה אחים. למדה בתיכון ע"ש "גולדה מאיר". בשנת 2005 השתתפה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "כוכב נולד", והגיעה למקום הרביעי. זמן קצר לאחר תום התוכנית השתתפה במחזמר "שיר נולד". עוזרי התגייסה לצה"ל בקיץ 2006 ושירתה בלהקת חיל החינוך. בשנת 2006 הגישה לצידם של אביב אלוש ודנה פרידר את התוכניות "שיחה צפופה", "מהסיפורש'ך" ו"בוגי" בערוץ ניקלודיאון. בסוף 2006 חתמה עוזרי על חוזה בסוכנות "טאלנט הפקות". בקיץ 2008 עבדה על אלבום סולו בהפקת תמיר קליסקי ויעקב למאי שמתוכו יצאו הסינגלים "בשבילי" ו"גלים גבוהים", אולם האלבום לא יצא לאור. באמצע 2012 שימשה במשך כמה חודשים מגישת רצף בתוכנית "צינור לילה" בערוץ 10. באותה שנה המועמדות הסופיות לתחרות "מלכת היופי" צילמו קליפ לשיר שלה, Gilrls Lie. בשנת 2013 השתתפה בתחרות ה"קדם-אירוויזיון 2013" שנערך בערוץ הראשון עם השיר "תן מעוואל", אך לא העפילה לשלב הגמר. באותה שנה השתתפה בסדרת הטלוויזיה "שנות ה-80" ובסרט הקולנוע "רימון הזהב". הדר עוזרי, ברשת החברתית אינסטגרם הדר עוזרי, סרטונים בערוץ היוטיוב הדר עוזרי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הדר עוזרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הדר עוזרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) איתי ולדמן, אני סמל סקס?, באתר nrg‏, 26 באוגוסט 2005 טל פרי, כן אני עוד חי, באתר MOOMA,‏ 22 באוקטובר 2007 קרן נתנזון, מי הזמרת? הדר עוזרי חוזרת, באתר ynet, 31 בינואר 2012 יפעת הללי, הדר עוזרי ירוקה, באתר nrg‏, 20 ביולי 2006 אור ברנע, הדר עוזרי: בקרוב האלבום, באתר ynet, 13 בדצמבר 2006 בניקולודיאון מחפשים מנחים במקום הדר עוזרי, דנה פרידר ואביב אלוש, באתר nana10‏, 10 בינואר 2007 מערכת לאשה, המועמדות הסופיות לתחרות מלכת היופי שרות, באתר ynet, 1 בפברואר 2012 הקליפ Girls Lie בערוץ יוטיוב של הדר עוזרי תן מעוואל, באתר האינטרנט של רשות השידור
Plymouth

Plymouth היא תוכנת מסך splash ללינוקס, התומכת באנימציות בזמן עליית מערכת ההפעלה, ומאפשרת אינטראקציה עם המשתמש בזמן האתחול. התוכנה משתמשת ב-DRM, וב-KMS. התוכנה מותקנת לתוך initrd. פדורה - נכלל לראשונה בגרסה 10 של הפצה זו (ששוחררה ב-25 בנובמבר 2008), והחליף את אנימציית העלייה של Red Hat Red Hat Graphical Boot). אובונטו - החל מגרסה 10.04, ששוחררה ב-29 באפריל 2010, במקום XSplash. מנדריבה - החליפה את splashy בגרסת 2010.0. XSplash אתר האינטרנט הרשמי של Plymouth אתר התוכנה הרשמי(הקישור אינו פעיל) דף המיזם בלנצ'פד Direct Rendering Manager mode-setting מבוסס ליבה שכונתה Cambridge. RHGB שכונתה Lucid Lynx. שכונתה Adélie ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לברק

לַברָק (שם מדעי: Dicentrarchus, מכונה גם "בר ים") הוא סוג דג מוארך שצבעו כסוף ממשפחת הלברקיים (Moronidae). גודלו הממוצע בין 20 ל-70 ס"מ, אך יש מינים שאורכם למעלה ממטר. שיניו מסומרות קטנות בלסתות ובלשון. הוא היחיד מבין הדקריים שלו סנפיר גב מחולק. הוא חי לרוב בשפכי נהרות, אך מסוגל גם לחיות בים. בצעירותו הוא מתגודד בלהקות, אך כאשר הוא מגיע לבגרות, הוא חי לבדו. הוא ניזון בעיקר מדגים אחרים, אך גם מסרטנים ושאר חסרי חוליות. עונת הרבייה היא בחודשי החורף. הלברק הוא דג מאכל כשר. בסוג זה ישנם שני מינים, שניהם נפוצים לחופי ישראל: לברק נקוד (Dicentrarchus punctatus), אשר על גבו וצדיו מצויים כתמים ואורכו מגיע עד 70 ס"מ, לברק חלק (Dicentrarchus labrax), הגדול יותר יחסית, גבו כחול או אפור וצדיו כסופים. מקור השם העברי כנראה בשמו היווני (לברקי – Λαβράκι), שמקורו בשם הלטיני (Dicentrachus labrax). באנגלית הוא נקרא European Seabass, ובאיטלקית Spigola. הוא מאופיין לרוב בצבע כחול מכסוף מבריק (מטאלי). זנבו עשוי סחוס קשה, וכשהוא נלכד, הוא מנסה להסתחרר על החכה על מנת להשתחרר. דייגים רבים בישראל יוצאים בעונת החורף לים כדי לדוג את הלברק. הלברק נתפס על ידי דייגים בקרבת החוף בעיקר בחורף בחודשים שבין ינואר למרץ. מדיה וקבצים בנושא לברק בוויקישיתוף לברק, באתר ITIS (באנגלית) לברק, באתר NCBI (באנגלית) לברק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לברק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לברק, באתר GBIF (באנגלית) גיל ססובר, האם הלברק ניצח את החקלאות הימית, או שהיא הכריעה אותו?, באתר הארץ, 11 בפברואר 2016
The Nation (תאילנד)

The Nation (האומה) הוא עיתון יומי בשפה האנגלית, היוצא לאור בבנגקוק בירת תאילנד. העיתון יצא לראשונה ב-1 ביולי 1971, והוא בבעלות קבוצת ההשקעות ניישן מולטימדיה גרופ (Nation Multimedia Group). העיתון חבר ברשת חדשות אסיה (Asia News Network); קבוצת עיתונים אשר חולקים ביניהם מידע. The Nation הוא אחד משני היומונים באנגלית היוצאים בבנגקוק, האחר הוא בנגקוק פוסט. העיתון נוסד בשנת 1971 תחת השם The Voice of the Nation (קולו של העם), והוא נועד להתחרות בבנגקוק פוסט, שהיה בבעלות זרה. בשנת 1991 עבר העיתון שינויים נרחבים, לאחר שמספר עיתונאים מבנגקוק פוסט עברו ל-The Nation. העיתון נקט בעמדה המנוגדת לאיש העסקים תאקסין צ'ינוואט. במערכת הבחירות לראשות הממשלה בשנת 2001, הפסיד העיתון כ-20 מיליון באט, לאחר שצ'ינוואט לא פרסם בו. לאחר שנבחר צ'ינוואט, חברות ומפעלים בבעלות המדינה כתאי אירווייז אינטרנשיונל, לא פרסמו בעיתון. בהפיכה של שנת 2006, גיבה העיתון את עמדות האופוזיציה והחולצות הצהובות נגד תאקסין. בשנת 2008 פוטרו מהעיתון עובדים רבים, העורך הוחלף בטהנונג קהנטונג (Thanong Khanthong) עורך מוסף העסקים לשעבר. אתר האינטרנט הרשמי של The Nation The Nation, ברשת החברתית אקס (טוויטר) השוואה בין בנגקוק פוסט ל-The Nation (באנגלית)
יואב ורדי

יואב ורדי (נולד ב-4 באפריל 1944) הוא משורר, חוקר ומרצה בהתנהגות ארגונית וניהול משאבי אנוש. פרופסור בדימוס בחוג ללימוד עבודה באוניברסיטת תל אביב. יואב ורדי נולד בקריית ביאליק, גדל והתחנך בקריית טבעון. את שירותו הצבאי עשה בגדוד הנח"ל המוצנח. ורדי הוא בוגר החוגים לסוציולוגיה ולימודי עבודה (1969) ומוסמך החוג ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב (1976).[דרושה הבהרה] ב-1978 סיים דוקטורט בהתנהגות ארגונית באוניברסיטת קורנל. בשנים 1980–2006 שימש כחבר סגל בחוג ללימודי עבודה בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. כן שימש גם כפרופסור אורח באוניברסיטת קורנל, בבתי הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת ניו יורק ואוניברסיטת המדינה של קליבלנד וכן בפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת ליובליאנה שבסלובניה. בשנת 2008 מונה לעמוד בראש החוג למדעי ההתנהגות במרכז האקדמי פרס, ובשנים האחרונות פרופ' ורדי הוא גם חבר סגל במכללה האקדמית לישראל ברמת גן. כבר כילד החל ורדי לכתוב שירה, אך רק בשנות השמונים חזר ברצינות אל הכתיבה. בראיונות סיפר כי הושפע מאביו, שאף הוא עסק בשירה, ובעיקר מדודו, שמואל שתל, ששילב כתיבת שירה עם עבודתו כמהנדס. מאז 2002 עוסק ורדי גם בתרגום מן השירה הצפון-אמריקאית, בשיתוף עם המשוררת מכבית מלכין. ספרו הראשון של ורדי, "אולי לאהוב: שירים מפה ושם", התפרסם בשנת 1993. ספריו אולי לאהוב: שירים מפה ושם (תל אביב : מרתף 29 ליד עקד, תשנ"ד 1993) זמנים (תל אביב: חלונות, תשנ"ט 1999) שירים של תום (תל אביב: חלונות, תשס"א 2001) בעין סערה: שירים (תל אביב: עקד, תשס"ג 2003) אומרים שירה (ירושלים: כרמל, תשס"ה 2005) אלמוגי הזמן (ירושלים: כרמל, תשס"ח 2007) אפשר גם לכתוב על פריס (ירושלים: כרמל, תשע"ב 2012) בחגווי הלב (תל אביב: הוצאת עיתון 77, 2016) שפת הים: מבחר שירי חופים (תל אביב: הוצאת עיתון 77, תשפ"ב 2022) עריכה ותרגום (מאנגלית, תרגום משותף עם מכבית מלכין) העולם מצטמצם לתמונה מוכרת: מבחר שירים / ויליאם קרלוס ויליאמס (ירושלים: כרמל, תשס"ה 2005) כשמשיות קיץ בסופת הוריקן: מבחר שירים / מאיה אנג'לו (ירושלים: כרמל, תשס"ה 2005) חוצה ברגל את האטלנטי: מבחר שירים / בילי קולינס (ירושלים: כרמל, תשס"ח 2008) תמיד על סף דמעות: מבחר שירים / אירווינג לייטון (ירושלים: כרמל, תש"ע 2010) איריס הבר / לואיז גליק (ירושלים: כרמל, תשע"ב 2012) אגב אכילת אגס / בילי קולינס (ירושלים: כרמל, תשע"ה 2015) אני מבקש מאמא שלי לשיר / לי-יאנג לי (ירושלים: כרמל, תשע"ו 2016) עת הגן / וו.ס. מרווין (תל אביב: ספרי עיתון77 תשע"ט 2018) ברבור / מרי אוליבר (תל אביב: ספרי עיתון77 ה'תשפ"ב 2024) יואב ורדי (1944-), דף שער בספרייה הלאומית יואב ורדי, בלקסיקון הספרות העברית החדשה יואב ורדי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" יואב ורדי, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" רשימת הפרסומים של יואב ורדי, בקטלוג הספרייה הלאומית עידו סולומון, פרופ' יואב ורדי מונה לראש החוג למדעי ההתנהגות במרכז האקדמי פרס, באתר TheMarker‏, 7 באוגוסט 2008