מור רטי

הונגריה זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא ריטי. מור רטי (בהונגרית: Réthy Mór; נאג'קרש, 9 בנובמבר 1846 – בודפשט, 16 באוקטובר 1925) היה מתמטיקאי, פיזיקאי יהודי-הונגרי, פרופסור, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים. הוא היה בין עשרות המדענים היהודים שלא התנצרו כדי לקבל תואר פרופסור. לאחר לימודיו באוניברסיטאות בודה ווינה, הפך רטי לסטודנט באוניברסיטאות גטינגן והיידלברג עם מלגות ממשלתיות. הוא קיבל את הדוקטורט בהיידלברג בשנת 1874 והוזמן למחלקה לפיזיקה כמותית באוניברסיטת קלוז'-נאפוקה (אז הונגריה). הוא היה מהפרופסורים הראשונים לפיזיקה תאורטית בהונגריה. משנת 1886 היה פרופסור לגאומטריה ומאוחר יותר לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת הטכנולוגית של בודפשט, ומספר פעמים דיקן האוניברסיטה. תלמידו הידוע ביותר היה תיאודור פון קרמן. הוא היה חבר מייסד של "החברה למתמטיקה ולפיזיקה", שנוסדה בשנת 1891. רטי מילא תפקיד מרכזי בהקמת בית הספר למתמטיקה בקלוז'-נאפוקה. לזכותו של רטי יירשם כי מתמטיקאים מפורסמים כמו דיולה ואיאי, גיולה פרקש ולאיוש שלזינגר הגיע לקלוז'-נאפוקה. על המוניטין הבינלאומי שלו מעידה העובדה שבשנת 1924 קיבל תעודת דוקטורט כבוד מאוניברסיטת היידלברג ליובל החמישי של הדוקטורט שלו באוניברסיטה זו. מור רטי הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. העבודות המשמעותיות ביותר בעבודתו המתמטית הן אלו בהן פירט את מורשתם של יאנוש בויאי ופרקש בויאי ופירט את תוצאותיהם בפירוט רב יותר. בתחילת דרכו בהוראה בקלוז'-נאפוקה, הוא עודד את אלה שהיו מעוניינים ללמוד את "הנספח של יאנוש בויאי" בהרצאתו שכותרתה הייתה "מה שנקרא טריגונומטריה מישורית שאינה אוקלידית" של מרחב הומוגני תלת־ממדי (פורסם גם בצורה של עבודת גמר). בעבודתו הוא בנה את הטריגונומטריה של בויאי על בסיס רעיונות מקוריים. הוא פתח פרק חדש ומעניין בגאומטריה. מבדיקותיו הפיזיות הניסויות יש להדגיש את תוצאותיו לגבי צורת סילון נוזלי שאינו דחוס (שלא ניתן לדחיסה). הוא השתמש בכלים פונקציונליים מורכבים בחישובים. יש חשיבות רבה למחקר שלו על עקרונות אוסטוולד וכן על עקרונות המכניקה הקלאסית. הוא היה בין הראשונים שהעדיף את שיטות הניתוח הווקטורי בבדיקות הפיזיות שלו. מחקריו פורסמו בכתבי עת הונגריים, אך בעיקר ב-Mathematische Annalen. האקדמיה ההונגרית למדעים הזמינה אותו לפרסם מחדש את ה"טנטאמן של פרקש בויאי" (ביחד עם דיולה קניג). מחקריו התפרסמו בכתבי העת הבאים: עלון של האגודה לרפואה ומדעי הטבע של קלוז'-נאפוקה, הבוליטין האקדמי הבוליטין למדעי הטבע Annalen Poggendorff Annalen Wiedemann, דפי המתמטיקה והפיזיקה הבוליטין של המתמטיקה ומדעי הטבע. לתורת הדיפרקציה (עקיפה) (1874) משטח הניתן לצמצום היקפי לתאוריית הסטים (1874) נקרא המרחב ההומוגני התלת־ממדי טריגונומטריה מישורית שאינה אוקלידית (1875) לתיאוריה של משטחי מדחף ומדלף (1875) שבירה והחזרת אור (1880) הסבר לסיבוב רטט האור הזוויתי על ידי רשת סטיה (1880) אזורים שווים סופיים (1890) סילוני נוזלים (1894) (Über schwere Flüssigstrahlen (1898 רוברט אולאה-גאל: מהכלי עד האוקיינוס: חייו האקדמיים ועבודתו של מור ריטי (1846–1925), עורך: אישסטוואן גאזדה. המכון ההונגרי להיסטוריה של המדע, בודפשט, 2013, עמוד מסת"ב 978-615-5365-04-1, 222 (עם הביבליוגרפיה המלאה של ריטי) גוסטאב ראדוש: מור ריטי. עלון אקדמי, 1925. מדיה וקבצים בנושא מור רטי בוויקישיתוף מור רטי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה מור רטי, באתר MacTutor (באנגלית) מדור כרוניקה בסדנת ההיסטוריה למדע וטכנולוגיה הונגרית. חיים ומדע, 1998. מס' 44. מדור כרוניקה בסדנת ההיסטוריה למדע וטכנולוגיה הונגרית. חיים ומדע, 2000. מס' 43. לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. בודפשט. 1929 גישה מקוונת ארכיון MacTutor History of Mathematics קברו של מור רטי ועידת הזיכרון של מור רטי, 18 בנובמבר 2008 גישה מקוונת אוסף היסטוריה מקומית אוסף היסטוריה מקומית "מור ריטי" (בהונגרית). לקסיקון יהודי.. Sok lexikonban helytelenül 1848 szerepel születési évének. Oláh-Gál Róbert: Szemelvények Réthy Mór levelezéséből, Polygon, 20. kötet 2. szám, 2012. május