laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בדפורד CF

בדפורד CF (באנגלית: Bedford CF, קרוי גם: Bedford Blitz, Opel Bedford Blitz) היא סדרה של מסחריות אשר בנוסף יוצרה במספר תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב המסחרי הבריטית Bedford Vehicles (אנ'), חברת בת של ג'נרל מוטורס אשר יוצרו בין השנים 1988–1969 בבריטניה. בדגמי "בדפורד CF" הורכבו מנועים קדמיים-אורכיים סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנועי דיזל סוג הנעה: הנעה אחורית דגמי "בדפורד CF" נוצלו למגוון שירותים: להובלת אסירים, כניידות משטרה במשטרת בריטניה ובמשטרת אירלנד, כמכוניות גלידה בבריטניה ובאוסטרליה מסחרית מיניוואן מיניבוס מעונוע ("קרוואן") טנדר אמבולנס ניידת משטרה "CF" (יוצר משנת 1969) "CF1" (יוצר משנת 1980) "CF2" (יוצר משנת 1984) "בדפורד CF", שנת 1980 - מסחרית "בדפורד CF", שנת 1984 "בדפורד CF" - טנדר "בדפורד CF", שנת 1981 "בדפורד CF" - מיניבוס "בדפורד CF", שנת 1978 - מסחרית "בדפורד CF" - מיניוואן "בדפורד CF", שנת 1987 "בדפורד CF" - ניידת משטרה של מחוז וסט מידלנדס "בדפורד CF" - אמבולנס "בדפורד CF" - אמבולנס בדפורד CA בדפורד VAM בדפורד סוג S בדפורד SB מדיה וקבצים בנושא בדפורד CF בוויקישיתוף בדפורד CF, סרטון באתר יוטיוב בדפורד CF, סרטון באתר יוטיוב בדפורד Blitz bedfordcf.co.uk/br/br54 חמישים שנה ל"בדפורד CF" practicalmotorhome.com/news/50-years-of-the-bedford-cf "בדפורד CF" קרוואן bedford-cf.com בדפורד CF2 bedfordcf.co.uk/br/br26
הירץ שייאר

אברהם נפתלי הירץ שייאר (בגרמנית: Abraham Naftali Herz Scheuer;‏ 1753 – 1822) היה רב ומקובל גרמני שכיהן כאב בית דין וריש מתיבתא במיינץ, ומחבר ספר "תורי זהב" על שיר השירים. נולד בפרנקפורט דמיין בשנת 1753 לרבי דוד טבלי שייאר ואשתו השנייה (בתו של רבי נתן אוטיץ, רבה של במברג). משנת 1778 עד 1782 הנהיג את ישיבת אביו במיינץ כראש הישיבה. בשנת 1811 התמנה לרבה של העיר, שם נפטר ב-10 באוקטובר שנת 1822. הספד עליו נדפס בספר "אלון בכות" מהרב וולף המבורג. במסגרת ריב ההיכל, פסק נגד השימוש בעוגב בבתי כנסת בשבתות וימים טובים (אפילו על ידי נוכרי). פסק ההלכה התפרסם על ידי בית דין הצדק של קהילת המבורג בספר "אלה דברי הברית" (נדפס באלטונה, 1819). ספרו "תורי זהב" נדפס אחרי פטירתו על ידי נכדו ותלמידו, שמואל באנדי (בן חתנו הרב משה יונה באנדי). בסוף הספר נדפס מאמר על מגילת אסתר תחת השם "שקל הקדש", ועוד דרשות ושו"ת מהמחבר. הרב איציק אופנהיים הרב יצחק ברנייס ליב וורמסר, בנו של רבי יצחק אריה וורמסר הרב יעקב לוונשטיין אברהם נפתלי הרץ בן דוד טבל משה יעקב שייאר (1753-1822), דף שער בספרייה הלאומית בשער ספרו "תורי זהב" מתואר בין השאר כ"מקובל אלקי". בית דין צדק דקהילה קדושה המבורג, אלה דברי הברית, באתר היברובוקס ראו משה סמט, השינויים בסדרי בית הכנסת, אסופות 5, ירושלים 1991, 345-404: עמ' 377.
עמרי כהן

עמרי כהן (נולד ב-1961 בישראל) הוא מנכ"ל משען, חבר דירקטוריון בנמל חיפה, לשעבר מנכ"ל ההסתדרות, מנכ"ל המכון הבינלאומי למנהיגות, משנה למנכ"ל תשתיות נפט ואנרגיה, דירקטור במרכז הפועל וחבר האספה הכללית ברשת עמל. כהן כיהן במגוון תפקידים ובהם מנכ"ל ההסתדרות, סמנכ"ל משאבי אנוש של רשת עמל, משנה למנכ"ל החברה הממשלתית לתשתיות נפט ואנרגיה, מנהל שיווק בחברה הממשלתית תמ"מ. בשנת 2012 מונה למנכ"ל המכון הבינלאומי למנהיגות. מאז 2018 עמרי כהן מכהן כחבר דירקטוריון בנמל חיפה. כמו כן בשנה זו כהן מונה למנכ"ל רשת בתי הדיור המוגן משען. רשת בתי הדיור המוגן של משען מונה 9 בתי דיור מוגן ברחבי הארץ. למשען כ-2,500 דירות בהם מתגוררים כ־3,000 דיירים. הרשת מעסיקה כ־1,400 עובדים. לכהן תואר שני במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו. רותם שטרקמן, "נהפכנו לסמל של הקורונה. עד היום לא דיברו איתי ממשרדי ראש הממשלה והבריאות", באתר TheMarker‏, 10 ביולי 2020 ישראל פישר, עמרי כהן ימונה לחבר דירקטוריון נמל חיפה, באתר TheMarker‏, 15 בדצמבר 2020 חגיגות המי מונה: מי בא ומי הלך השבוע, באתר וואלה, 15 בדצמבר 2020 עודד בן עמי, ‏"אתה לא מתבייש לקרוא לאחיות ומטפלות רוצחות?", באתר ‏מאקו‏, 25 במאי 2020 מנכ"ל רשת בתי האבות 'משען' נגד משרד הבריאות, באתר 103fm ריאיון עם מנכ"ל רשת בתי האבות 'משען', באתר 103fm עמירם ברקת, ‏עמרי כהן, מנכ"ל משען, מונה לחבר דירקטוריון בנמל חיפה, באתר גלובס, 16 בדצמבר 2020 טלי חרותי-סובר, בנק, נדל"ן, קאנטרי ועוד: נכסי ההסתדרות נחשפים, באתר TheMarker‏, 27 בדצמבר 2014 עמודו של עמרי כהן, באתר duns100 טלי חרותי-סובר, כך ייעשה לאיש שהביא לניסנקורן 4,000 חברים, באתר TheMarker‏, 14 ביוני 2018 מנוי עמרי כהן, באתר newsbeezer עמרי כהן ימונה לחבר דירקטוריון, באתר msn עמרי כהן מונה למנכ"ל רשת בתי הדיור המוגן 'משען', באתר טלנירי שירות כלכליסט, עמרי כהן מונה למנכ"ל רשת בתי הדיור המוגן משען, באתר כלכליסט, 14 במאי 2018 ראיון עם עמרי כהן, באתר החמל זוכרים את השואה, באתר פייסבוק ברכות לעמרי כהן בוגר תואר שני במנהל עסקים התמחות בשיווק, באתר הקריה האקדמית אונו
רודולף פון נורמן

רודולף קרל פרידריך ארנסט פון נורמן (בגרמנית: Rudolf Carl Friedrich Ernst von Normann‏; 2 במאי 1806 – 18 ביוני 1882) היה צייר, שרטט, ליתוגרף ומעצב תפאורה גרמני. הוא נחשב לנציג ציור הנוף הרומנטי של בית הספר דיסלדורף. קרל פרידריך רודולף ארנסט פון נורמן, צאצא למשפחת האצילים פומרניאן-רוגישן פון נורמן, היה בנם של הסגן הפרוסי קרל וילהלם פון נורמן (נפטר 1806) ואשתו פרידריקה לואיזה פון אוויסטין (1784–1847) שינוי מיקום חיל המצב הביא לכך שהמשפחה עברה מברלין לדיסלדורף על הריין בשנת 1817. בשנת הלימודים 1823/1824 הוא נרשם לתיכון המלכותי בקובלנץ. בסתיו 1827 הוא הצטרף לגדוד הקיסר פרנץ גרד בברלין. ב־16 במאי 1832 הוא הפך לסגן שני וב־13 במאי 1845 הוא מונה לסגן ראשון בגדוד חי"ר של משמרות לנדוור בדיסלדורף. במקביל לשירותו הצבאי, ממנו התפטר ב 26- במאי 1847, פנה לאמנויות היפות בדיסלדורף. בין השנים 1834 עד 1843 הוא למד באוניברסיטת קונסטאקדמיה של דיסלדורף, לאחר שלמד בימי ראשון בבית הספר לציור כסטודנט של קרל פרידריך שפר, ארנסט קרל תלוט ולמברט קורנליוס. הוא לקח בעיקר את שיעורי הנוף של יוהאן וילהלם שירמר. בשנת 1843 לימד אותו וילהלם פרידריך שדו בכיתת המאסטר שלו. יחד עם וילהלם קמפהאוזן, הנרי ריטר, רודולף יורדן, הנס גודה, פרדריק ניקולאי ינסן וגוסטב ייקוב קנטון, ייסד פון נורמן את הקבוצה הדמוקרטית והבקורתית בשנת 1844, ששמה מורכב מאותיותיהם הראשונות של שמות החברים. הוא גם היה חבר באגודת האמנים מלכסטן. תחומי העניין שלו היו גם בתיאטרון ובמוזיקה, שעקב אחריהם בביקורים תכופים בתיאטרון דיסלדורף, שם הציג קרל אימרמן קטעים ופליקס מנדלסון-ברתולדי ניהל את האופרה. הנסיך קרל אנטון פון הוהנצולרן בדיסלדורף, חברו הקרוב, המליץ על נורמן לדוכס אנהלט-דסאו, שמינה אותו למנהל תיאטרון החצר בשנת 1866 ולבמאי בשנת 1867. בשנת 1874 עבד פון נורמן גם על הארכיטקטורה של ארמון המגורים דסאו. בית בנוף הררי נוף שווצרי נוף הררי רודולף יורדן מדיה וקבצים בנושא רודולף פון נורמן בוויקישיתוף Andreas Andresen, J. E. (Joseph Edward) Wessely, Die deutschen Maler-Radirer (Peintres-Graveurs) des neunzehnten Jahrhunderts nach ihren Leben u. Werken, Leipzig : A. Danz, 1878 Franz Nicolaus Klein: Publicam Lustrationem Discipulorum Gymnasii Regii Catholicorum Confluentini. Koblenz 1824, S. 38 Bettina Baumgärtel (Hrsg.): Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung 1819−1918. Michael Imhof Verlag, Petersberg 2011, ISBN 978-3-86568-702-9, Band 1, S. 31
בניטו

האם התכוונתם ל... גרגוריו בניטו – היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת הבלם לוריס בניטו – כדורגלן שווייצרי, משחק בעמדת המגן אצטדיון בניטו ויימרין – אצטדיון בעיר סביליה שבספרד נהר בניטו – נהר בגינאה המשוונית מחוז סן בניטו – מחוז בקליפורניה סן בניטו – עיר בטקסס בניטואיט בניהו בנטו נטו (פירושונים) אישים ששמם הפרטי הוא בניטו
ניסני

האם התכוונתם ל... חנוך ניסני – נהג מרוצי מכוניות ישראלי משה ניסני – איש חינוך ותרבות ישראלי רוי ניסני – נהג מרוצים ישראלי, בנו של חנוך ניסני דוד ניסני – רב עורך דין וחוקר משפט עברי ישראלי ניסן ניסנית
אורפאו נגרו

אורפאו נגרו (בפורטוגזית: Orfeu Negro, "אורפאוס השחור") הוא סרט ברזילאי/צרפתי/איטלקי משנת 1959 של הבמאי הצרפתי מרסל קאמי. הסרט מבוסס על מחזה של ויניסיוס דה מוראיס Orfeu da Conceição. זהו עיבוד מודרני לסיפור אורפיאוס ואאורידיקה מהמיתולוגיה היוונית, המתרחש בריו דה ז'ניירו בתקופת הקרנבל. אורפאו כהה העור הוא כרטיסן בחשמלית ונגן גיטרה שמככב באחד מבתי הספר לסמבה המשתתפים בקרנבל. הוא מאורס למירה אך מתאהב באורדיקה היפה. אורידיקה נמלטת מהכפר שלה בפחד מפני מישהו העוקב אחריה ורוצה להרוג אותה. היא מגיעה אל בת-דודתה סרפינה בריו דה ז'ניירו, פוגשת את אורפאו ומתאהבת בו ממבט ראשון. במהלך ליל הקרנבל נרדפים האוהבים על ידי מירה המקנאה לארוסה ועל ידי דמות המייצגת את המוות (אדהמר דה סילבה שגילם את דמות המוות בסרט, היה פעמיים ברציפות אלוף אולימפי בקפיצה משולשת). הסרט מפורסם גם בזכות הפסקול בסגנון הבוסה נובה שחיבר המלחין אנטוניו קרלוס ז'ובים, והשיר "הבוקר של הקרנבל" של לואיס בונפה. הסרט עטור השבחים זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן, בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשנת 1960. ב-1999 הופקה גרסה קולנועית מחודשת של "אורפאו נגרו" בשם "אורפאו" שביים קרלוס דיאגוס, את המוזיקה לסרט חיבר הזמר והמלחין קייטנו ולוזו. מדיה וקבצים בנושא אורפאו נגרו בוויקישיתוף "אורפאו נגרו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אורפאו נגרו", באתר נטפליקס "אורפאו נגרו", באתר AllMovie (באנגלית) "אורפאו נגרו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אורפאו נגרו", באתר Metacritic (באנגלית) "אורפאו נגרו", באתר אידיבי "אורפאו נגרו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
יחסי אוקראינה–הולנד

יחסי אוקראינה–הולנד הם יחסי החוץ בין הולנד לאוקראינה. היחסים הדיפלומטיים בין ממלכת הולנד והרפובליקה העממית של אוקראינה כוננו בשנת ב-19 בינואר 1919, וב-3 בפברואר נפתחו נציגויות דיפלומטיות של הרפובליקה העממית של אוקראינה בהולנד. בשנת 1920 החלו הנציגויות הדיפלומטיות האוקראיניות להנפיק אשרות דיפלומטיות כ"משלחת אוקראינית". בתחילה סירב משרד החוץ של הולנד באופן רשמי להכיר במשלחת הדיפלומטית האוקראינית, אך משרדים הולנדים אחרים ראו באופן בלתי רשמי את המשימה כנציגת אוקראינה במדינה, ובהמשך החל משרד החוץ של הולנד להתחשב במשלחת כנציג רשמי של הרפובליקה העממית של אוקראינה. בהולנד, השאלה האוקראינית נתמכה על ידי הרוב המכריע של המפלגות והקבוצות הפוליטיות, למעט המפלגה הקומוניסטית (החוגים הפוליטיים ההולנדים היו לרוב בגישה שלילית כלפי המדיניות האימפריאליסטית של הבולשביקים, ולכן הם "הזדהו" עם האוקראינים במאבק השחרור שלהם - למשל בוועידת הסוציאליסטים הבינלאומית באמסטרדם שהתקיימה ב-25 באפריל 1920, נציגי הסוציאליסטים ההולנדים הצביעו בעד ההכרה הרשמית ברפובליקה העממית של אוקראינה). אחת המשימות העיקריות של המשלחת האוקראינית הייתה שחרורם של שבויי מלחמה אוקראינים שהיו בשטח הולנד. הולנד הכירה בעצמאותה של אוקראינה המודרנית מברית המועצות ב-21 בדצמבר 1991. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1 באפריל 1992. שגרירות הולנד באוקראינה נפתחה בסתיו 1992, ובקיץ 1993 הוקמה שגרירות אוקראינה במדינות בנלוקס. בשנת 2002 נפתחה בהאג שגרירות אוקראינית עצמאית בהולנד. אירוע בולט מאוד שהתרחש בין המדינות היה טיסה MH17 של מלזיה איירליינס, אשר יצאה מאמסטרדם והופלה מעל מזרח אוקראינה כשעל סיפונה הולנדים רבים. משאל עם על אישור הסכם ההתאגדות בין האיחוד האירופי לאוקראינה נערך בהולנד ב-6 באפריל 2016, בו מרבית הצביעים ההולנדים התנגדו להסכם וגרמו להוספת שינויים בו לפי אישורו הסופי. הולנד מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב וקונסוליה בלבוב. אוקראינה מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוקראינה–הולנד בוויקישיתוף "Royal Netherlands Embassy Kiev - Address, route description and opening hours". netherlands-embassy.com. אורכב מ-המקור ב-2015-02-20. נבדק ב-2020-12-02. "Embassy of Ukraine in the Kingdom of the Netherlands". netherlands.mfa.gov.ua. Ministry of Foreign Affairs of Ukraine. נבדק ב-2020-12-02.
פרדריק ניקולאי ינסן

פרדריק ניקולאי ינסן, (בנורווגית:Frederik Nicolai Jensen ‏;21 ביוני 1818 – 28 בנובמבר 1870), היה צייר נוף, היסטוריה ודיוקנאות נורווגי מבית הספר דיסלדורף, מורה לתיאטרון, כומר ופוליטיקאי לותרני אוונגליסטי. ינסן, בנו של ינס יוהאן ינסן (1774–1824), שנולד בהוסום, ואשתו יוהנה מארי, לבית פרום (1793–1878), למד, כמו אחיו הפוליטיקאי לימים כריסטיאן ינסן (1823–1884), בבית הספר הכנסייתי בעיר מולדתו ברגן. בשנת 1840 השלים תואר בתאולוגיה. בשנת 1841 הוא נרשם ללימודי ציור באקדמיה לאמנות בדיסלדורף, לאחר שלקח שיעורי ציור נוף מהנס לגנגר ראוש (1800–1854) בברגן. בדיסלדורף הצייר קרל פרדיננד זון היה המורה החשוב ביותר שלו. גם רודולף ויגמן לימד אותו. בשנת 1844, בתום לימודיו באקדמיה של דיסלדורף, איחד ינסן כוחות עם גוסטב ייקוב קנטון, הנרי ריטר, רודולף יורדן, הנס גודה, רודולף פון נורמן ווילהלם קמפאוזן כדי להקים קבוצת אמנים דמוקרטית וקריטית מבחינה אקדמית קריניק. שם הקבוצה נוצר מהאותיות הראשונות של חבריה. הקבוצה הייתה לפני של התאחדות האמנים Malkasten שהוקמה בשנת 1848. הוא שהה בדיסלדורף עד 1845. לאחר ששהה במינכן, שם פגש את אשתו אורסולה פרנציסקה רויטר, לבית שבאירט (1821–1910), ולאחר נסיעה באיטליה, חזר ינסן לברגן וניסה לחיות כצייר פורטרטים. הוא התעניין גם בתיאטרון. הוא עזר למוזיקאי אול בול בשנת 1849/1850 בהקמת תיאטרון נורסק בהדרכת שחקנים חובבים. תיאטרון נורסק יצר מאוחר יותר את Den Nationale, התיאטרון הוותיק ביותר בנורווגיה. בשנת 1854 הוא קיבל עבודה ככומר בנורדלנד, בשנת 1863 עבר לכנסייה של שטייגן. ציור מזבח שיצר בשנת 1869/1870 כטריפטיך לכנסיית ואגן בקבלוג בלופוטן, מראה שהוא עדיין צייר בתקופה זו. הציור מראה את ישו מוקף בתלמידיו הנרדמים. ינסן עבד גם כפוליטיקאי בין השנים 1862 עד 1864. במהלך תקופה זו הוא ייצג את המצביעים בלשכת נורדלנד כחבר סטורטינג. מדיה וקבצים בנושא פרדריק ניקולאי ינסן בוויקישיתוף Findbuch 212.01.04 Schülerlisten der Kunstakademie Düsseldorf (ארכיון) Bettina Baumgärtel: Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung. In: Bettina Baumgärtel (Hrsg.): Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung 1819–1918. Michael Imhof Verlag, Petersberg 2011, ISBN 978-3-86568-702-9, Band 1, S. 31; siehe ferner S. 209 (Fußnote 37), 279 (Fußnote 9), 360, 433
גוסטב יאקוב קנטון

גוסטב יאקוב קנטון (בגרמנית: Gustav Jacob Canton‏; 7 באפריל 1813 – 20 במרץ 1885) היה צייר נוף ובעלי חיים גרמני ומאייר מבית הספר בדיסלדורף. קנטון נולד כבן לסוחר תבלינים במיינץ. הוא קיבל את השיעורים הראשונים שלו בציור ורישום מהציירים ניקולאוס מולר ולואי קאטואר (1792–1841). בשנת 1832 עבר למינכן ולמד באקדמיה לאמנויות יפות עד 1836. משם יצא לטיול לימודי אל הרי בוואריה, טירול ושווייץ. בשנת 1837 נסע לדיסלדורף כדי להעמיק את ציורי הנוף באקדמיה לאמנות בדיסלדורף. בין השנים 1838 עד 1847 היה שם תלמידו של צייר הנוף יוהאן וילהלם שירמר. מורים אחרים מדיסלדורף היו ציירי הנוף אנדראס אכנבאך וקרל פרידריך לסינג. יחד עם וילהלם קמפאוזן, הנרי ריטר, רודולף יורדן, הנס פרדריק גודה, רודולף פון נורמן ופרדריק ניקולאי ינסן, הקים קנטון את הקבוצה הדמוקרטית והקריטית מבחינה אקדמית בשנת 1844, ששמה מורכב מהאותיות הראשונות של חבריה. קבוצה זו נחשבת כמבשרת הקמת אגודת האמנים מלקסטן, שנוסדה בשנת 1848 ואליה הוא גם השתייך. בשנת 1851 קנטון היה אחד האמנים שעבודותיהם הוצגו בגלריה דיסלדורף בניו יורק. באותה שנה נסע לאנגליה וסקוטלנד, שם עבד כליתוגרף. בשנות ה -50 של המאה ה-19 אייר כמה ספרים, וכתב את הספר Der Thiergarten, הזמנה לצעירים להרהר בשלווה ובטבע, ופרסם אותו בהוצאה לאור מיינץ יוזף שולץ. איוריו מתוך סיפורו של ריינארד השועל, של המשורר הסקוטי דייוויד וודר (1790-1854) פורסם בלונדון בשנת 1852, והפכו אותו למאייר מוכר במיוחד. בין השנים 1853–1857 קנטון עשה סיור דרך איטליה, לדרום צרפת ואל תוך הפירנאים. בשנת 1860 התגורר במיינץ. בשנת 1864 הוא חזר למינכן וסייר במדינות האלפים ובאיטליה. במינכן הוא נפטר מדלקת ריאות. צייד ביזון מול מערת הזאב עולם השממה נוף מדיה וקבצים בנושא גוסטב יאקוב קנטון בוויקישיתוף Deutsche Biographie, Canton, Gustav Jacob - Deutsche Biographie, www.deutsche-biographie.de (בגרמנית) Rudolf Theilmann: Die Schülerlisten der Landschafterklassen von Schirmer bis Dücker. In: Wend von Kalnein (Hrsg.): Die Düsseldorfer Malerschule. Verlag Philipp von Zabern, Mainz 1979, ISBN 3-8053-0409-9, S. 144 Bettina Baumgärtel: Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung. In: Bettina Baumgärtel (Hrsg.): Die Düsseldorfer Malerschule und ihre internationale Ausstrahlung 1819−1918. Michael Imhof Verlag, Petersberg 2011, ISBN 978-3-86568-702-9, Band 1, S. 31 Bestandsliste (ארכיון)
טליוט

טליוט (בספרדית: Talayot, בקטלאנית: talaiot) הוא סוג של מגלית מתקופת הברונזה באיים מנורקה ומיורקה מהתרבות הטליוטית. הטליוטים מתוארכים לשנת 1000 לפני הספירה. ישנן לפחות כ-274 טליוטים ליד יישובים ומבנים טליוטים. בעוד שלחלק מהטליוטים יש תפקיד הגנתי מובהק, יעודם של טליוטים אחרוים אינו ברור. יש המאמינים שהם שימשו לתצפיות ואיתות למגדלים. במיורוקה, הטליוטים יוצרים רשת. המונומנטים הללו קדמו לטאולס, אשר ניתן למצוא אותם בקרבתם. מבנים דומים לטליוט, אך לא בהכרח קשורים הם נוראגה מסרדיניה, המבנים ה"טוריים" מקורסיקה וה"ססי" מפנטלריה. ב-2019 התגלתה חרב בת 3,200 שנים מתקופת הברונזה על ידי ארכאולוגים בטליוט בפואיגפונינט במערב מיורקה. הארכאולוגים מאמינים שהנשק נוצר בתקופה בה שקעה התרבות הטליוטית. החרב מוצגת במוזיאון מיורקה. Capocorb Vell - כ-12 קילומטר דרמית ל-Llucmajor ישנן 5 טליוט וכפר עתיק Ses Païsses ליד ארטה (מיורקה) אתר Son Oleza העיר העתיקה Bocchoris העיר S'illot מדיה וקבצים בנושא טליוט בוויקישיתוף גיל חסקין, ברצלונה למתקדמים, באתר ynet, 5 בדצמבר 2007 Sword in the Stones: 3,200-Year-Old Weapon Unearthed Near Spanish Megalith ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עץ חג המולד בבית הלבן

עץ חג המולד של הבית הלבן (באנגלית: White House Christmas Tree) הוא עץ חג המולד הרשמי שמוצב במעונו של נשיא ארצות הברית, הבית הלבן . עץ חג המולד (הנמצא בתוך הבית עצמו) הראשון הוצב בבית הלבן במאה ה-19 (ישנן טענות שונות לגבי השנה המדויקת בה הוצב העץ הראשון) ומאז 1961 היה לעץ נושא שנקבע על פי שיקול דעתה של הגברת הראשונה של ארצות הברית . עץ חג המולד של הבית הלבן מוצב במרבית המקרים בחדר הכחול אך מדי פעם הוא גם הוצב באולם הכניסה. חוץ מהעץ שנמצא בתוך הבית, קיים עץ נוסף גדול יותר בכניסה לבית הלבן המכונה "עץ חג המולד הלאומי" (אנ'). ישנן שתי סברות לגבי מתי הוצב עץ חג המולד הביתי הראשון בבית הלבן. לפי סברה אחת, העץ הראשון הוצב בתקופת הנשיא פרנקלין פירס בשנות ה-50 של המאה ה-19, ב-1853 או ב-1856. לפי דיווחים אמינים יותר הנשיא בנג'מין הריסון הציב את העץ בפעם הראשונה ב-1888, 1889 או 1891. אשתו, הגברת הראשונה קרוליין הריסון עזרה לו לקשט את העץ שהוצב בחדר הסגלגל-צהוב, על פי מקור אחד מ-1880, הנשיא ג'ון טיילור הציב עץ חג מולד בשנות ה-40 של המאה ה-19, במסגרת חגיגות יום ההולדת לנכדתו הבכורה. ב-1961 הגברת הראשונה, ג'קלין קנדי החלה את המסורת של בחירת תמה לעץ חג המולד של הבית הלבן. קנדי קישטה העץ בקישוטים הקשורים לבלט מפצח האגוזים. הילרי קלינטון בחרה בשנתו הראשונה של בעלה בבית הלבן את התמה "מלאכים". לורה בוש בחרה באחת השנים בה בעל כיהן כנשיא את התמה "עונה של סיפורים", ובפעם האחרונה בה הוצב העץ, בדצמבר 2020, בחרה מלאניה טראמפ את התמה "אמריקה היפה". עץ חג המולד של הבית הלבן נלקח מחלקות אדמה או חנויות שונות מכל רחבי ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא עץ חג המולד בבית הלבן בוויקישיתוף מערכת living, ‏"ברוכה הבאה לגלעד": ברשת לועגים לקישוטי חג המולד של מלניה טראמפ, באתר ‏מאקו‏, 27 בנובמבר 2018 סוכנויות הידיעות, חג המולד בבית הלבן: עוגת ענק ונורות חסכוניות, באתר ynet, 3 בדצמבר 2009 "White House Christmas Trees", photo slideshow, wordpress.com, December 2010. "History of Christmas trees", National Christmas Tree Association, archived December 23, 2006. "Christmas Trees & More", University of Illinois Extension, Urban Programs Resource Network, accessed March 29, 2009. Reminiscences of Washington: The Tyler Administration 1841-1843. Atlantic Monthly. 1880. p. Volume 46, page 448. מערכת living, ‏"אמריקה היפה": מלניה טראמפ מציגה את קישוטי חג המולד בבית הלבן, באתר ‏מאקו‏, 1 בדצמבר 2020
יחסי אוקראינה–אירלנד

יחסי אוקראינה–אירלנד הם היחסים הדו-צדדיים בין אוקראינה ואירלנד. אירלנד הכירה בעצמאות אוקראינה בשנת 1991 והיחסים הרשמיים החלו באפריל 1992. ישנם 3,343 אוקראינים החיים באירלנד. שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה. היקף הסחר בין המדינות בשנת 2018 במוצרים ובשירותים הסתכם ב-532.6 מיליון דולר, שהיוו 160% בהשוואה לשנת 2017. בשנת 2019, היקף הסחר בין המדינות עלה ב-34.3% בהשוואה לשנת 2018 והגיע ל-715.6 מיליון דולר. יצוא הסחורות בשנת 2019 כמעט הוכפל והגיע ל-153.2 מיליון דולר (197.7%). יבוא הסחורות הסתכם ב-169.6 מיליון דולר או עלה ב-118% בהשוואה לתקופה המקבילה לשנת 2018. ייצוא השירותים היווה 86.8 מיליון דולר או 148% בעוד יבוא השירותים הסתכם ב-306 מיליון דולר או 121% בהשוואה לתקופה המקבילה של שנת 2018. קבוצות הסחורות העיקריות של הייצוא היו דגן, דלק, מתכות ברזליות, תוצרת מזון וכן שירותי מחשב, טלוויזיה ושירותי תחבורה. קבוצות הסחורות העיקריות ביבוא נותר ללא שינוי ברובו וכלל תוצרת תרופות ומוצרי מזון, ציוד אופטי וצילום, שירותי תקשורת מחשבים וטלוויזיה. בין ינואר ליוני 2020 היצוא של סחורות היווה 70.3 מיליון דולר או 71% בהשוואה לתקופה המקבילה בשנת 2019. יבוא הסחורות הסתכם ב-104.8 מיליון דולר או 130%. ייצוא השירותים הגיע ל-58.8 מיליון דולר או 164% ואילו יבוא שירותים היווה 125.1 מיליון דולר או 77%. אירלנד מיוצגת באוקראינה באמצעות שגרירותה בפראג שבצ'כיה, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד בקייב. אוקראינה מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוקראינה–אירלנד בוויקישיתוף יחסי סחר, באתר שגרירות אוקראינה באירלנד שגרירות אירלנד בצ'כיה שגרירות אוקראינה באירלנד
אטה קנדי

אטה קנדי (באנגלית: Etta Candy) היא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בתור הזהב של הקומיקס בחוברת Sensation Comics #2 מפברואר 1942, ונוצרה על ידי הכותב ויליאם מולטון מרסטון והמאייר הארי ג'. פיטר. אטה קנדי מתוארת לרוב כאישה מלאת חיים בעלת אופי רגוע וחסר דאגות, שאינה מתביישת בחזותה המלאה ובחיבתה לדברי מתיקה. אטה נרשמה במכללת הולידיי לנשים (ולוותה לרוב בידי חברותיה הסטודנטיות "בנות הולידיי") והפכה לדמות קבועה בהרפתקאות תור הזהב של וונדר וומן בתור שותפה אמיצה של גיבורת-העל וחברתה הטובה בעולם האדם. למרות שהיא כמעט והופיעה בתור הכסף ותור הארד של הקומיקס, לאטה הייתה נוכחות חוזרת בדמויות המשנה של וונדר וומן במשך שתי תקופות הזמן. לאחר המשבר בעולמות האינסופיים, דמותה שוכתבה מחדש במרץ 1987 בידי הכותב והאמן ג'ורג' פרז כחלק מהאתחול המחודש שעשה למיתולוגיה של וונדר וומן. גרסה זו הייתה קפטן לשעבר בחיל האוויר של ארצות הברית וקצינת מודיעין שהופיעה במרבית הרפתקאותיה של וונדר וומן לאחר המשבר. דמותה של אטה קנדי מופיעה בסדרת הטלוויזיה משנות ה-70 "אשת חיל" בגילומה של ביאטריס קולן, וכן בסרט היקום הקולנועי של DC "וונדר וומן" בגילומה של לוסי דייוויס. אתר האינטרנט הרשמי של אטה קנדי (באנגלית) דף הדמות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלג'י סמית'

אלג'י סמית' (באנגלית: Algee Smith; נולד ב-7 בנובמבר 1994) הוא שחקן וזמר אמריקאי. התפרסם מתפקידו כלארי ריד בסרט הקולנוע "דטרויט" ובשל דמותו כריס מקיי בסדרת הדרמה "אופוריה" ברשת HBO. סמית נולד בסגינו, מישיגן . בגיל שמונה הוא ומשפחתו עברו ממישיגן לאטלנטה שם החל את קריירת המשחק שלו. אביו מוזיקאי ואמו מעצבת אופנה. הוא השלים את הקלטת הראפ הראשונה שלו בגיל 9. במהלך תקופה זו הוא מילא כמה תפקידים קטנים בטלוויזיה. סמית' עבר ללוס אנג'לס בגיל 20 כדי להתמקצע במשחק. לאחר הופעות בסרטי קולנוע כמו "Let It Shine" ו- "Earth to Echo" של ערוץ דיסני, סמית' קיבל את תפקיד הראשי הגדול הראשון שלו, כששיחק את הזמר ראלף טרסוונט בסרט "סיפור המהדורה החדשה". סמית' כיכב גם בסרטה של הבמאית קתרין ביגלו, דטרויט. על משחקו בסרט זכה לשבחים מצד המבקרים. בשנת 2018 הוא כיכב יחד עם אמנדלה סטנברג בסרט "השנאה שאתה נותן", עיבוד קולנועי לרומן באותו שם. ב־22 ביוני 2017, הוציא סמית' את המיני אלבום הראשון שלו בשם "Listen", ובו שילוב של רצועות רית'ם אנד בלוז והיפ הופ. הוא גם ביצע שיר לפסקול הסרט של "דטרויט", שנקרא "Grow". אלג'י סמית', סרטונים בערוץ היוטיוב אלג'י סמית', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלג'י סמית', באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אלג'י סמית', באתר Metacritic (באנגלית) "Saginaw native Algee Smith brings New Edition role to lif e". MLive.com. נבדק ב-2017-08-20. Lindsay, Benjamin. "Algee Smith, Detroit's Magnetic Breakout, Has Swag to Spare". HWD (באנגלית). נבדק ב-2017-08-20. "YA Adaptation 'The Hate U Give' Adds 'Detroit' Star Algee Smith (Exclusive)". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-2017-08-20. "Listen - EP by Algee Smith". iTunes. נבדק ב-12 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "24 by ALGEE SMITH". SoundCloud. נבדק ב-12 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Flight Delayed by ALGEE SMITH". SoundCloud. נבדק ב-12 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה)