laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קאלין (זקרפטיה)

קאלין (באוקראינית: Калини, קאליני; בהונגרית: Alsókálinfalva, אלשוקאלינפלבה; ביידיש: קאַלין) הוא כפר במחוז משנה טיאצ'יב במחוז זקרפטיה באוקראינה. עדות היסטורית ראשונה על העיירה היא משנת 1405. נכון ל-2001 חיו במקום 5,844 תושבים. עד השואה התקיימה בעיירה קהילה יהודית שבשיאה מנתה כ-400 איש. היהודים הראשונים הגיע לקאלין כנראה בשנות ה-20 של המאה ה-18. במפקד היהודים הראשון של שנת 1728 נרשמו בקאלין 2 משפחות: היהודי איז'אק, אשתו הלינה ושני בניו מאיר ולייב. משפחה זו הייתה בחסות האציל המקומי תומאס בארוד. היהודי יעקב ואשתו ליציאנה שהיו ללא ילדים. שניהם היו יהודים עניים ללא דמי חכירה, אף על פי שאיזאק עסק בבישול משקאות חריפים. גם במפקד שנערך בשנת 1735 נרשמו שני יהודים אבל מאז לא היו יהודים בקאלין כשבעים שנה. סיבת היעדרם אינה ידועה. רק במפקד של 1830 נרשמו מספר משפחות. נראה שלכל היותר בסוף המאה ה-18 חידשו היהודים את החיים הקהילתיים בקאלין. ועל תקופה זו כותב בזיכרונותיו ר' מנחם מנדל מטרנווה: "בערך חמישים משפחות, הרבה מהם אכרים עובדי אדמה וקצת מהם בעלי חנויות קטנות בפרנסה מועטת, והרבה עניים". בכפר היה בית כנסת עתיק, שאיש אינו יודע מתי נבנה. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נבנה בית כנסת-בית מדרש שני אך לא בגלל ריבוי יהודים בכפר אלא בשל סכסוכים בין חסידי ויז'ניץ שהיו רוב בעלי הבתים ובין חסידי דולינא. חסידי ויז'ניץ היו היסוד "העממי" בכפר ואילו חסידי דולינא היו הגבירים והם בנו את בית המדרש הנוסף. לימוד המשניות היה עניין מיוחד, למדו כחבורה כל יום בבית המדרש. יהודי קאלין התפרנסו ממלאכה והיו כמה בעלי מלאכה מקצועיים, סנדלרים, חייטים נגרים ועוד. התפרנסו ממסחר כבעלי חנויות, מסחר בפרות, תוצרת חלב וגבינה כשרה. כמעט לכל בית הייתה חלקת אדמה שעיבד בעצמו. בראשית המאה היה השוחט והדיין בקאלין רבי מרדכי צבי סג"ל אדלר. אחריו ישב כמה שנים ר' מנחם מרגליות שנולד בקאלין בשנת תרל"ה. לאחר מלחמת העולם הראשונה נבחר ר' מנחם מרגליות לרבה של הארינטש (הורינצ'ובו (אוק')) משם גורש לאושוויץ ונרצח. קאלין השתייכה לרבנות וילחוביץ (וילחיבצי) שם כיהן כרב חיים מאיר הגר לימים האדמו"ר מויז'ניץ. עם חזרת השטח שהיה בשליטת צ'כוסלובקיה להונגריה הפאשיסטית, החלו השלטונות ההונגרים ברדיפת יהודי המקום. ביולי 1941 גורשו מחצית מיהודי המקום לפולין, מהם שרדו רק חמישה יהודים. באפריל 1944 עם התחלת שואת יהודי הונגריה גורשו יהודי המקום לגטו מאטסלקה ומשם לאושוויץ, שם נספו רובם. לאחר השואה לא נותרו יהודים בקאלין. בית הקברות העתיק, שראשיתו בימי ייסודה של הקהילה, הוזנח וכוסה צמחייה. בשנת 2012 שוקם בית הקברות בידי אגודת אהלי צדיקים. מדיה וקבצים בנושא קאלין בוויקישיתוף שלמה יעקב גרוס, יצחק יוסף כהן, ספר מארמארוש: מאה וששים קהילות קדושות ביישובן ובחורבנן, תל אביב, תשמ"ג, עמ' 390–392, באתר היברובוקס קאלין‚ אוקראינה: הושלמו עבודות גידור בית הקברות קאליני, באתר בית התפוצות "קאלין (זקרפטיה)", באתר JewishGen (באנגלית)
גיורא זינגר

גיורא זינגר (נולד ב-16 בדצמבר 1983) הוא סטנדאפיסט, שחקן, קומיקאי ותסריטאי ישראלי. גיורא זינגר נולד בעיר טרנופול שבאוקראינה, ברית המועצות, בנם של ז'אנה, אחות במקצועה, ובוריס, דוקטור להיסטוריה. בשנת 1990 עלה לישראל עם משפחתו והם השתכנו בכפר סבא, בה גדל והתחנך מגיל 6. זינגר למד בתיכון אורט שפירא בעירו במגמת מחשבים, ולאחר לימודיו שירת במשך 6 שנים בשירות חובה וקבע ביחידות התוכנה של צה"ל בתפקיד תוכניתן. במהלך שירות הקבע סיים תואר ראשון במדעי המחשב במכללה למנהל. בשנת 2009, עם סיום לימודי התואר ושירותו הצבאי, השתלב זינגר בתעשיית ההייטק בתפקיד מתכנת. ב-2010 עשה שנת מכינה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, וב-2011 התקבל למסלול לימודי משחק תלת-שנתי בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים, שם למד בין השנים 2011–2014. לאחר סיום לימודיו עזב סופית את עולם התוכנה והחל להתמקד בעולם הבמה בלבד. זינגר החל את דרכו כסטנדאפיסט עוד במהלך שירותו בצה"ל בשנת 2005 במסגרת ערבי הבמה הפתוחה של מועדוני הסטנדאפ קאמל קומדי קלאב וקומדי בר בתל אביב בהם גדל והתפתח בתור סטנדאפיסט ובהם השתלב והופיע באופן קבוע בתור אמן בית, בשנת 2015, לאחר שסיים את לימודי המשחק, יצא במופע סטנדאפ יחיד בשם "הקומי-ניסט" בו הוא מספר בין היתר על חייו כישראלי ממוצא רוסי. בינואר 2015 במקביל לקריירת הסולו הקים זינגר ביחד עם שני סטנדאפיסטים נוספים, יוסי גבני ועומר בורשטיין, את שלישיית בערך, במסגרתה הם החלו ליצור מערכוני רשת הומוריסטיים וסאטיריים אותם העלו ליוטיוב ולפייסבוק. המערכון הראשון שלהם - מאחורי הקלעים של דאעש היה להצלחה מסחררת והגיע למיליוני צפיות ברחבי העולם בתוך זמן קצר וזיכה אותם בין היתר בריאיון לעיתון "הניו יורק טיימס". בתחילת 2016, במקביל לקריירת הסולו שלהם, יצאו השלושה גם במופע משותף של שלישיית בערך שהיה מבוסס על קטעי סטנדאפ ומערכונים והעלו לרשת עשרות מערכונים ויראליים במסגרת ערוצי היוטיוב והפייסבוק שלהם. בינואר 2022 העלה סרטון פארודיה על השיר קאקדילה של עומר אדם. בשנת 2009 השתתף בתוכנית הסטנדאפ "קומדי בר" בהנחיית יעקב כהן ששודרה בערוץ 2. בשנת 2010 השתתף בסדרה הקומית "דובדבני וקובץ'" ששודרה בערוץ 2 בשנת 2011 השתתף בתוכנית הסטנדאפ "ביפ קומדי בר" בהנחיית נטלי דדון ששודרה גם היא בערוץ 2. בשנת 2012 השתתף בעונה השנייה בסדרת הדרמה "בלו נטלי", ששודרה ב-Yes, בתפקיד אנדריי. בשנת 2014 השתתף בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "זגורי אימפריה". בשנת 2018 השתתף בתפקיד ראשי, ביחד עם חבריו לשלישיית בערך ואסף אטדגי, בסדרת הדוקו-דרמה "קיסריה אקספרס" בהוט, התוכנית עוסקת בשלישיית בערך, אותה החליט האמרגן אסף אטדגי להביא כל הדרך להופעה בתיאטרון קיסריה. החל מפברואר 2020 משתתף בסדרה הקומית "קומדי סטאר" בערוץ רשת 13. בשנת 2016 התחתן זינגר עם שלי. הזוג מתגורר בקדימה צורן. לזוג בת שנולדה ב-2019 ובן שנולד ב-2022. מדיה וקבצים בנושא גיורא זינגר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיורא זינגר גיורא זינגר, ברשת החברתית פייסבוק גיורא זינגר, ברשת החברתית אינסטגרם גיורא זינגר, סרטונים בערוץ היוטיוב אמיר סומר, גיורא זינגר מנסה להביא את הסטנדאפ הרוסי למיינסטרים, באתר TimeOut, ‏28.11.2016 מאשה אברבוך, אחרי שהם היו מושא לצחוק ולעג של החברה הישראלית – עכשיו הסטנדאפיסטים דוברי הרוסית פותחים את הפה, באתר הארץ, 27 ביולי 2017
ג'אבר עסאקלה

ג'אבר עסאקלה (בערבית: جابر عساقلة; נולד ב-20 באוגוסט 1960) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, לשעבר חבר הכנסת מטעם מפלגת חד"ש בסיעת הרשימה המשותפת ולשעבר מזכיר מפלגת חד"ש במועצה המקומית מע'אר. עסאקלה נולד וגדל במע'אר למשפחה דרוזית. לאחר סיום התיכון, סירב להתגייס לצה"ל מטעמים אידאולוגיים. עסאקלה למד לתואר ראשון בייעוץ חינוכי וכן שפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית. במהלך לימודיו שימש יושב ראש ועד הסטודנטים הערבים. המשיך לתואר שני בייעוץ חינוכי באוניברסיטת חיפה. עסקאלה היה ממובילי יוזמת הסירוב הדרוזית. הוא יועץ ארגוני ומנחה קבוצות. שימש בתפקיד סמנכ"ל ארגון "שתיל" של הקרן החדשה לישראל. בהמשך שימש כמנכ"ל שותף בעמותת "סיכוי - לקידום שוויון אזרחי". בבחירות לכנסת ה-21 שובץ במקום ה-8 כנציג חד"ש ברשימת חד"ש-תע"ל ולא נבחר לכנסת לאחר שהמפלגה זכתה ל-6 מנדטים. בבחירות לכנסות ה-22 וה-23 שובץ מטעם חד"ש במקום ה-12 ברשימה המשותפת, ונבחר לשתיהן כשהרשימה קיבלה 13, ואחר כך 15 מנדטים. בבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצב במקום החמישי בחד"ש, שהוא המקום ה-11 ברשימה המשותפת ולא נבחר לאחר שהרשימה קיבלה 6 מנדטים. נשוי ואב לשלושה, מתגורר במע'אר. מדיה וקבצים בנושא ג'אבר עסאקלה בוויקישיתוף ג'אבר עסאקלה, באתר הכנסת ג'אבר עסאקלה, ברשת החברתית פייסבוק ג'אבר עסאקלה, באתר כנסת פתוחה פאנל על שוויון אזרחי, בהנחית ירון לונדון, באתר סיכוי - לקידום שוויון אזרחי רשימת הרשימה המשותפת, באתר ועדת הבחירות (ארכיון) נינה פוקס וחסן שעלאן, סגן רמטכ"ל, טייס קרב וסגנית מיס אירופה: הח"כים החדשים, באתר ynet, 18 בספטמבר 2019 חברי רשימת חד"ש לכנסת ה-21, בדף הפייסבוק של מפלגת חד"ש, 3 בפברואר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרחון דנטון

קרחון דנטון (באנגלית: Denton Glacier) הוא קרחון תלוי הנמצא על מדרונותיו הצפונים מערביים של הר ניואול, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. הקרחון מנקז את מדרונותיו הצפונים מערביים של הר ניואול, ומסתיים בדופן הדרומית של עמק רייט. גובהו של הקרחון 1,105 מטרים מעל פני הים. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הגאולוג האמריקאי רוברט ניקולס, אשר קרא לו על שם ג'ורג' ה. דנטון, שהיה עוזר גאולוג של ניקולס בתחנת נקודת מארבל הסמוכה, בעונת המחקר בין השנים 1959–1958. • A.R. Stumpf, M.E. Elwood Madden, G.S. Soreghan, B.L. Hall, L.J. Keiser, K.R. Marra, Glacier Meltwater stream chemistry in Wright and Taylor Valleys, Antarctica: Significant roles of drift, dust and biological processes in chemical weathering in a polar climate, Chemical Geology 322–323 (2012) 79–90, on P 84 • Y. J. Joo, R. Funderburg, G.S. Soreghan, and M.E. Elwood Madden, CHEMICAL WEATHERING IN CONTRASTING CLIMATES: PRELIMINARY RESULTS AND IMPLICATIONS FOR INTERPRETING PALEOCLIMATE ON MARS, 46th Lunar and Planetary Science Conference (2015) • Arjen Stroeven, The Cenozoic history of the Antarctic ice sheet • Jane G. Ferrigno, Kevin M. Foley, Charles Swithinbank, and Richard S. Williams, Jr., Coastal-Change and Glaciological Map of the Ross Island Area, Antarctica: 1962–2005, U.S. Geological Survey, Reston, Virginia: 2010 • J.G. Bockheim, M. McLeod, Soil formation in Wright Valley, Antarctica since the late Neogene, Geoderma 137 (2006) 109–116 קרחון דנטון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון דנטון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון דנטון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד קרחון דנטון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR מפת אזור קרחון דנטון ההחלטה הרשמית על מתן שם לקרחון - גאזט השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
עמנואל (עמי) חובב

עמנואל (עמי) חובב (נולד ב-11 באפריל 1933) הוא חוקר פרטי שחקר את פרשת ילדי תימן מטעם הוועדה הציבורית לגילוי ילדי תימן הנעדרים. בעברו היה קצין מודיעין בצה"ל. עמי חובב נולד בירושלים בשנת 1933 למשפחת מחבוב מיהדות תימן, שהקפידה להנהיג את ביתה על טהרת השפה העברית. אחיו הגדולים ממנו היו לימים מבכירי קרייני החדשות של קול ישראל. אחותו ראומה אלדר הייתה קריינית בכירה, שדרנית ועורכת בקול ישראל בשנים 1988-1948. ידועה בשפתה העברית המוקפדת. אחיו משה חובב היה מבכירי קרייני החדשות וממניחי היסוד של קריינות הרדיו בישראל. בראשית שנות החמישים התגייס עמי חובב לצה"ל והוצב לשרת חיל המודיעין. בשירותו הגיע לדרגת רב-סרן. היה מפקד חוליית ביטחון שדה בצריפין שהייתה חוליה של יחידת ביטחון השדה של פיקוד המרכז וברבות השנים התמנה להיות מפקד היחידה כקצין הביטחון הפיקודי. לאחר מלחמת ששת הימים שימש קצין ביטחון בממשל הצבאי בשטחים שנכבשו מידי ממלכת ירדן. באמצע שנות ה-60 פרש משירותו בצה"ל והיה לקצין הביטחון של עיריית ירושלים ולאחר מכן לחוקר פרטי. פרשת ילדי תימן היא פרשת היעלמותם בין שנים 1948 ל-1954 של פעוטות בני עולים חדשים, כשני שלישים מהם מיהדות תימן, אשר ברוב המקרים הילדים אושפזו במחנות עולים, במעברות או בבתי חולים, להוריהם נאמר כי הם נפטרו ונקברו, אולם רבים מן ההורים פקפקו בכך וטענו כי הילדים נלקחו מהם לאימוץ ללא ידיעתם והסכמתם. בשנת 1966 היה עמי חובב אחד הפעילים הראשונים של הוועד הציבורי לגילוי ילדי תימן הנעדרים. בעקבות הלחץ הציבורי החליטה ממשלת ישראל על הקמת מספר ועדות חקירה. הוועדה הראשונה שהוקמה בשנת 1967, הייתה בראשות יוסף בהלול, פרקליט מחוז חיפה והצפון, ורב־פקד ראובן מינקובסקי מהמטה הארצי של משטרת ישראל. עמי חובב, שהיה אז חוקר פרטי, נתמנה לחבר בוועדה. לאחר ביקורות קשות על תפקוד ועדה זו, הוקמה בשנת 1988 ועדת שלגי, בראשות השופט משה שלגי, שגם היא ספגה ביקורת ציבורית קשה. ב-1995 הוקמה ועדת חקירה ממלכתית בראשות השופט יהודה כהן, שבהמשך הוחלף על ידי השופט יעקב קדמי. עמי חובב נתמנה להיות חוקר רשמי מטעם הוועדה. הוועדה פרסמה את מסקנותיה ב-2001. כל הוועדות קבעו כי רובם המכריע של הילדים אכן נפטרו. נגד הוועדות נטען שהן אימצו בקלות רבה מדי מסמכים ועדויות על פטירת הילדים. עמי חובב התייצב להגן על ממצאי הוועדות. בריאיון לעיתון "הארץ" שנתן בשנת 2004, שנשא את הכותרת "לא מצאתי קשר, לא מצאתי אפילו עדות אחת לחטיפה", אישר עמי חובב שעשרות מילדי תימן, אולי מאות, הועברו למוסדות שונים למטרת אימוץ - ממצא ששתי הוועדות לא הכלילו לדבריו בדו"חותיהן. יגאל משיח, עמי חובב: "לא מצאתי קשר, לא מצאתי אפילו עדות אחת לחטיפה", באתר הארץ, 14 באפריל 2016
אולפני באבל

אולפני בָּאבַּל (ברוסית: ООО «БАБЛ СТУДИОС»‎; ממותג באנגלית בשם Bubble Studios) הוא אולפן קולנוע רוסי, המבוסס בסנקט פטרבורג והיא חברה בת של באבל קומיקס שבבעלות חברת News Media Holdings, כשמפיק הקולנוע ולדימיר בסדין שימש כנשיא האולפנים הראשון. האולפנים הוקמו על מנת להפיק סרטים המבוססים על דמויות של באבל קומיקס. האולפנים מעורבים בהפקת זיכיון הקולנוע מייג'ור גרום. האולפנים הפיקו 4 סרטים והם מתכננים לייצר זיכיון קולנועי לעולם משותף שמאגד סדרת סרטי גיבורי-על שיתבססו על חוברות הקומיקס של חברת באבל קומיקס. הזיכיון צפוי לכלול סרטי קולנוע נפרדים החולקים דמויות משנה, אזכורים או רמזים שיקשרו את כולם זה לזה, כהשפעה ברורה מהיקום הקולנועי של מארוול. ולדימיר בסדין, נשיא החברה (אוקטובר 2015 - ספטמבר 2019) ארטיום גברליאנוב, נשיא החברה (מספטמבר 2019) פיודור קאן, מפיק ראשי באבל קומיקס אולפני באבל, ברשת החברתית VK אולפני באבל, סרטונים בערוץ היוטיוב "אולפני באבל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הסרט המלא, בפרופיל היוטיוב של באבל Появился трейлер первой экранизации русского комикса: Вирусные ролики: Интернет и СМИ: Lenta.ru На Comic-Con показали тизер первого фильма по российским комиксам Линар Гимашев, Вышел постер фильма «Майор Гром: Трудное детство» - приквел «Чумного доктора», Plugged In Ru, ‏2021-12-18 (ברוסית) «Майор Гром», каким мы его ещё не видели — приквел «Чумного доктора» официально в работе
אמיר נסאר

אמיר נסאר (בערבית: أمير نصار; נולד ב-24 בנובמבר 1996) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בהפועל עראבה. נסאר גדל בעראבה והחל לשחק כדורגל בגיל 14 במחלקת הנוער של אחווה עראבה. ב-25 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק מול בית"ר נהריה בליגה א', ועד תום העונה ערך שבע הופעות בקבוצה הבוגרת ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער. בגיל 18 עבר לקבוצת הנוער של עירוני קריית שמונה, וב-30 במאי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי קבוצה הבוגרת בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 1–4 למכבי חיפה במחזור האחרון של עונת 2014/2015. בעונה שלאחר מכן המשיך נסאר לשחק בקבוצת הנוער, ובעונת 2016/2017 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת ושותף ב-22 משחקי בליגה. בעונת 2017/2018 שותף ב-19 משחקי ליגה. לקראת עונת 2018/2019 חתם נסאר בבני סכנין. ב-26 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל רעננה, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. לאחר שאת עונת 2019/2020 התחיל כשחקן חופשי, ב-20 בדצמבר 2019 חתם בהפועל עראבה מליגה ג'. אמיר נסאר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אמיר נסאר, באתר Transfermarkt אמיר נסאר, באתר Soccerway אמיר נסאר, באתר WorldFootball.net אמיר נסאר, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמיר נסאר".
ישראל אדלר

האם התכוונתם ל... ישראל אדלר (מוזיקולוג) – מוזיקולוג וספרן ישראלי. ישראל אדלר (חזן) – חזן זמר ומשורר חרדי. ישראל אדלר (קבלן) – קבלן בניין ויזם ישראלי, מקים שכונות בני ברק: רמת אהרון, רמת אלחנן ונחלת משה ישראל יהודה אדלר – מראשונים המורים העבריים וממייסדי גימנסיה הרצליה והערים תל אביב ורמת גן. הרב ישראל אליעזר אדלר - אדמו"ר מדז'יקוב ויז'ניץ
יחסי איסלנד–אירלנד

יחסי איסלנד–אירלנד הם עתיקי ימים והחלו בשחר ההתיישבות האנושית באיסלנד. בין הרפובליקה של איסלנד לבין הרפובליקה של אירלנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. על פי הסאגות האיסלנדיות, כשהגיעו הנורדים לראשונה לאיסלנד במאה התשיעית הם מצאו שם נזירים אירים ("פאפר") ששאפו להתבודד. כתבי הנזיר האירי דיקוויל (Dicuil) מהמאה שמינית או התשיעית מתארים מסעות של נזירים באיים בצפון האוקיינוס האטלנטי שיכולים להיות איסלנד. על פי מחקרים גנטיים מודרניים האוכלוסייה המייסדת של איסלנד הייתה ממוצא סקנדינבי, סקוטי ואירי. ביוני 1944 הכריזה איסלנד על עצמאותה מדנמרק שניהלה את יחסי החוץ שלה עד אז. ב-11 במרץ 1948 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים רשמיים. אמנה למניעת כפל מס נחתמה בין המדינות ב-2003. שתי המדינות הן חברות מלאות באזור הכלכלי האירופי, ב-OECD ובאומות המאוחדות. איסלנד ניסתה להתקבל לאיחוד האירופי בו אירלנד חברה אך משכה את הצעתה. איסלנד חברה בנאט"ו ואירלנד איננה חברה בו. 1991 - מארי רובינסון, נשיאת אירלנד. 1996 - מארי רובינסון, נשיאת אירלנד. 2001 - ברטי אהרן, טישך אירלנד. 1991 - ויגדיס פינבוגדוטיר, נשיאת איסלנד. 2007 - גייר הארדה, ראש ממשלת איסלנד. שתי המדינות הן חברות בשוק האירופי, באזור הכלכלי האירופי וב-OECD. אירלנד היא חברה מלאה באיחוד האירופי. ב-2015 הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד על 5.7 מיליארד אירו. שלוש חברות תעופה מפעילות טיסות בין איסלנד לאירלנד, אייר לינגוס אייסלנדאייר ו-וואו אייר. איסלנד מיוצגת באירלנד על ידי שגריר לא תושב, השגרירות המואמנת היא זאת הנמצאת בלונדון, הממלכה המאוחדת. אירלנד מיוצגת באיסלנד על ידי שגריר לא תושב, השגרירות המואמנת היא זאת הנמצאת בקופנהגן, דנמרק. Is there any tangible proof that there were Irish monks in Iceland before the time of the Viking settlements? Ancient genomes from Iceland reveal the making of a human population ADDRESS BY THE PRESIDENT OF IRELAND, MARY ROBINSON, AT THE STATE BANQUET, האתר הרשמי של נשיא אירלנד Official Visits, ויגדיס.איס (נשיאת איסלנד) Implementation of the Strategy Statement to 31 December 2003, דוח הפעילות הרשמי של טישך אירלנד לשנת 2001 Ríkisútgjöld lækka um 5 milljarða að raungildi Samkvæmt fjárlagafrumvarpi fyrir, מבל.איס Icelandic leader's visit focuses on trade links, אייריש טיימס, 14 בספטמבר 2007 European Union, Trade in goods with Iceland שגרירות איסלנד בלונדון Ireland in Denmark
ריינמטאל

ריינמטאל (בגרמנית: Rheinmetall) היא יצרנית כלי רכב ונשק, שבסיסה בגרמניה. מטה החברה ממוקם בעיר דיסלדורף והיא נסחרת בבורסה בגרמניה במדד MDAX. נכון ל-2017, קבוצת ריינמטאל מורכבת מ-187 חברות (בבעלות מלאה או חלקית), הממוקמות ב-30 מדינות בעולם. בשנת 2017 הסתכמו הכנסות הקבוצה ל-5.8 מיליארד אירו. החברה מייצרת חלקי רכב, כלי רכב צבאיים, תותחים אוטומטיים, מערכות הגנה נגד מטוסים, ארטילריה, מרגמות, רובי טנקים, אמצעי לחימה, תחמושת ומערכות אלקטרוניקה. החברה הוקמה בשנת 1889 על ידי חברת המכרות ותעשיות הברזל הרדר (Hoerder Bergwerks- und Hüttenverein), בשם "חברת הריין לתעשיית המתכות והמכונות בע"מ" (Rheinische Metallwaaren - und Maschinenfabrik Aktiengesellschaft), כדי לספק תחמושת לקיסרות הגרמנית. מפעל הייצור של החברה פעל בדיסלדורף. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, בשל המגבלות שהוטלו על גרמניה בתחום הנשק במסגרת חוזה ורסאי, עברה ריינמטאל לייצור קטרים, מחרשות קיטור וציוד משרדי. ב-1921 חודש ייצור הנשק בחברה, וב-1925 רכש הרייך את גרעין השליטה בריינמטאל. ב-1933 נעשתה השתלטות על חברת ייצור הקטרים "August Borsig GmbH", וב-1938 התמזגו שתי החברות לחברה אחת בשם Rheinmetall-Borsig AG. באותה השנה הועבר מטה החברה לברלין. החל משנת 1940 קיבל הצבא הגרמני שליטה גוברת על ייצור הנשק, ובשנים 1944–1945, בשל נזקים למתקני ייצור הנשק כתוצאה מתקיפות אוויריות, הועבר הייצור לאזורים אחרים לרבות פולין. עם תום מלחמת העולם השנייה, הטיל המשטר הצבאי איסור על ייצור נשק ורק ב-1950 החלה ריינמטאל בייצור מוצרים לא-צבאיים. ב-1956 רכשה קבוצת רכלינג (גר') את גרעין השליטה בחברה, פיצלה את החברה המאוחדת Rheinmetall-Borsig AG ומכרה את Borsig AG. שם החברה שונה ל"ריינמטאל ברלין". באותה השנה שבה החברה לפעילות ייצור נשק. ב-1958 החלה החברה לפעול גם בתחומי הנדסת מכונות ואלקטרוניקה, וב-1986 החלה בפעילות בתחום הרכב. בשנת 1996 שינתה החברה את שמה לריינמטאל. לריינמטאל שני מגזרי פעילות עיקריים: תעשיית הנשק ותעשיית כלי הרכב. תחת כל מגזר פועלות 3 חטיבות. נכון לסוף שנת 2017, בקבוצה מועסקים למעלה מ-23 אלף עובדים, מתוכם כ-52% הועסקו במגזר הנשק בחברה, וכ-47% במגזר כלי הרכב (1% נוספים הועסקו במטה ובחברות שירותים). מדיה וקבצים בנושא ריינמטאל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריינמטאל (בבאנגלית) היסטוריית ריינמטאל, באתר חברת ריינמטאל (באנגלית) הדוח הכספי לשנת 2017, עמוד 41
פיג'ו 307

פיג'ו 307 (בצרפתית: Peugeot 307) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 2001–2008 בצרפת, בין השנים 2004–2011 בארגנטינה, ובין השנים 2001 - 2014 בסין. יוצרו 3,783,529 יחידות. 3 דלתות - הצ'בק. 5 דלתות - הצ'בק. 2 דלתות - קופה קבריולה. 5 דלתות - סטיישן. 4 דלתות - סדאן. מנוע בנזין. מנוע דיזל. "פיג'ו 307", 4 דלתות סדאן "פיג'ו 307", 4 דלתות סדאן "פיג'ו 307", 5 דלתות, הצ'בק "פיג'ו 307", 5 דלתות, הצ'בק "פיג'ו 307", 5 דלתות, הצ'בק "פיג'ו 307", 5 דלתות, הצ'בק, שנת 2007 "פיג'ו 307" דגם "cc" (קופה-קבריולט) "פיג'ו 307" דגם "cc" (קופה-קבריולט) "פיג'ו 307" דגם "cc" (קופה-קבריולט) - מבט לתא הנהג "פיג'ו 307", סטיישן "פיג'ו 307", סטיישן "פיג'ו 307", סטיישן "פיג'ו 307", סטיישן - מבט לתא הנוסעים (צולם באירלנד) "פיג'ו 307", ניידת משטרה בצרפת "פיג'ו 307", ניידת משטרה בפריז "פיג'ו 307", ניידת משטרה בספרד "פיג'ו 307", ניידת משטרה בספרד "פיג'ו 307", ניידת משטרה פיג'ו פיג'ו 306 פיג'ו 308 מדיה וקבצים בנושא פיג'ו 307 בוויקישיתוף פיג'ו 307, סרטון באתר יוטיוב פיג'ו - סיטרואן בארגנטינה web.archive.org/web "פיג'ו 307" - מפרט טכני auto-data.net/en/peugeot-307-model-568 "פיג'ו 307" peugeot.nl/307 "פיג'ו 307" auto-selection.com/fiche-technique/peugeot/307/2005 מנועי פיג'ו - סיטרואן info-financiere.fr/upload/BWR/8888/01/FCBWR066301
ברהידה

ברהידה (בהונגרית: Berhida) היא עיר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. לא ידוע הרבה על יהודי העיר מלבד היותם מסופחים בשנת 1885 לקהילת פאפה ותיעוד הקהילה במפקד קהילות הונגריה שם נכתב שהיה רב למקום בשם יהודה ליב זינגר מורפלוטה ובקהילה חיים 32 יהודים. במקום גם קיים בית קברות יהודי פנקס קהילות הונגריה, עמוד 429 בארהידא, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 71. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא ברהידה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברהידה נתוני היישוב באתר הלמ"ס ההונגרי דף הקהילה של ברהידה מתוך מפקד קהילות הונגריה בית הקברות היהודי בברהידה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפחת קיטליץ

פרנטישק ואננה קיטליץ ובנם יארוסלב (בצ'כית: Kytlicovi František, Anna&Jaroslav) הם זוג ובנם מצ'כיה, שהוכרו כחסידי אומות העולם, לאחר שהצילו יהודי בתקופת השואה על ידי מתן מסתור עד סוף מלחמת העולם השנייה. משפחת קיטליץ, הזוג אנה ופרנטישק בני ה-40 ובנם יארוסלב בן ה-12, הייתה משפחה של חוואים נוצרים צ'כים, אשר התגוררו בכפר זמברק בבוהמיה שבצ'כיה. בדצמבר 1942 כאשר אב המשפחה, פרנטישק, הלך ליער לחפש עץ אשוח הוא מצא יהודי בשם יאן אוסטובסקי אשר הסתתר מפני הנאצים. פרנטישק הזמין את יאן לביתו לאכול איתו, והחליט עם משפחתו להסתיר אותו בעליית הגג בביתם. יאן התחבא במקום מסתור בעליית הגג של משפחת קיטליץ, שרק בודדים ידעו על קיומו. משפחת קיטליץ נתנה מסתור גם לקצין הפולני אדוארד פיטרזין. אוסטובסקי, יהודי בן 22, החליט לא להתייצב לטרנספורט לגטו טרזיינשטט בדצמבר 1942. הוא הסתתר תקופה ביער יחד עם פליט פולני בשם אדוארד פיטרזין ושניהם הוסתרו בעליית הגג של משפחת קיטליץ שדאגה לכל מחסורם בלי לבקש כל תמורה. הגסטפו וכוחות המשטרה קיימו חיפושים באזור, ומשפחת קיטליץ ידעה שאם ייתפסו גזר דינם הוא מוות. למרות זאת, החליטו להמשיך להסתיר את יאן. באחת הפעמים בה גילה פרנטישק שהגסטאפו נמצא בסביבה, הוא לקח את יאן ואדוארד למקלט סודי בחורשה, שם שהו במשך מספר ימים. במהלך המלחמה משפחת קיטליץ קיבלה כמה מכתבים אנונימיים שקראו להם להפסיק להסתיר את האנשים המסוכנים על מנת שהם לא ייפגעו. בשנת 1943 חנה סוסטובה ראתה במקרה את יאן, והציעה למשפחת קיטליץ שהיא תחביא אותו בחדרה בסניטריום ג'מבריק, שם עבדה כאחות. לאחר כמה שבועות חנה ויאן שבו  לבית משפחת קיטליץ וסיפרו שברצונם להתחתן. באוגוסט 1943 נישאו הזוג בחתונה סודית בעליית הגג של משפחת קיטליץ על ידי כומר אוונגלי. בסתיו 1944 ליאן וחנה אוסטובסקי נולדה בת. חנה הייתה רשומה כאם יחידה כיוון שנישואין ליהודי היו אסורים. בימים האחרונים של המלחמה אדוארד פיטרזין החליט להצטרף לפרטיזנים כנגד הנאצים למרות התנגדותם של משפחת קיטליץ, שם הוא נפל בקרב. יאן, חנה ובתם המשיכו להסתתר בעליית הגג של משפחת קיטליץ עד מאי 1945. משפחת קיטליץ שרדה את המלחמה ללא שום פגע. ב-11 בפברואר 2001 משפחת קיטליץ הוכרה כחסידת אומות עולם. את התעודה והמדליה קיבל נכדם של בני הזוג בטקס שהתקיים בפראג. שמות בני המשפחה נחקקו בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם. Kytlic FAMILY, Yad Vashem OCHOTA POMOCI עדותה של חנה אוסטובסקי (סוסטובה), תיק חסידי אומות עולם, ארכיון יד ושם ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "משפחת קיטליץ".
ברזנצה

ברזנצה (בהונגרית: Berzence) הוא כפר במחוז שומוג' שבדרום מערב הונגריה. מבחינה מנהלית היא חלק של נפה עם מרכזה בעיר צ'ורגו. היישוב הוזכר לראשונה בשנות ה-30 של המאה ה-14. בשנת 1566 חיילים עזבו את המקום ללא קרב ויחידות של אימפריה העות'מאנית לקחו את שליטה על האזור. בשנת 1664 לתקופה קרצה כוחות במפיקוד מיקלוש זריני כבשו את העיר. במהלך תחילת המאה ה-18 אוכלוסיית העיר הייתה מעורבת ללא רוב ברור להונגרים או קרואטים. באותה תקופה היא הייתה בשליטת משפחת סלאי. בהמשך השליטנ נועברה למשפחת פסטטיקס, בעלת שורשים קרואטים. בשנת 1758 היישוב קיבל לראשונה זכויות של "עיר שוק". לא ידוע הרבה על יהודי הכפר מלבד תיעוד הקהילה במפקד קהילות הונגריה שם נכתב שלא היה רב למקום ובקהילה חיו 18 יהודים. בארזאנצא, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 71. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא ברזנצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברזנצה ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.