laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דייוויד גריק

דייוויד גָרִיק (באנגלית: David Garrick‏; 19 בפברואר 1717 - 20 בינואר 1779) היה שחקן, מחזאי, מפיק תיאטרון ומנהל תיאטרון אנגלי. נולד למשפחה הוגנוטית שהיגרה מצרפת, והיה חבר ותלמיד של סמואל ג'ונסון. דייוויד גריק נולד בהרפורד, אנגליה, והתחנך, כמו סמואל ג'ונסון, בליצ'פילד. לאחר מכן, ג'ונסון לימד אותו ספרות קלאסית, ובשנת 1737 נסע ללונדון כדי לחפש את מזלו. בלונדון הוא התחיל לעבוד עם אחיו בעסקי יין, ובנוסף החל להופיע במופעי תיאטרון. בשנת 1741, הוא הופיע במופע תיאטרון של שייקספיר, בתפקיד ריצ'רד השלישי. הוא הפך למנהל תיאטרון דרורי ליין, ונהנה מקריירה של שלושים שנים בצמרת העץ, והיה לאחת מהדמויות בעלות ההשפעה והפופולריות הגדולה ביותר בהיסטוריה של התיאטרון הבריטי. גריק רצה לגלם את עצמו בתור דמות אמיתית בתיאטרון. גריק נשא לאישה את אווה מריה ויגל, אשר נפטרה בשנת 1763. דייוויד גריק מת בלונדון, אנגליה, ונקבר בכנסיית וסטמינסטר, לרגלי אנדרטת שייקספיר. מדיה וקבצים בנושא דייוויד גריק בוויקישיתוף דייוויד גריק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד גריק, באתר AllMovie (באנגלית) דייוויד גריק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דייוויד גריק, באתר MusicBrainz (באנגלית) דייוויד גריק, באתר Discogs (באנגלית) דייוויד גריק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי דייוויד גריק בפרויקט גוטנברג (באנגלית) דייוויד גריק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרפתקאותיו של גדי בן סוסי

הרפתקאותיו של גדי בן סוסי הוא סרט אילם מונפש ארץ-ישראלי מ-1931. הסרט הופק על ידי האחים ברוך ויצחק אגדתי, אויר על ידי הצייר והקריקטוריסט אריה נבון, ומלווה בכתוביות מחורזות פרי עטו של אביגדור המאירי. הסרט נחשב ליצירה המונפשת העברית הראשונה, מלבד סרטון פרסומת לחברת נעליים שנבון ויצחק אגדתי יצרו עוד קודם לכן במשותף. הסרט מתאר את הרפתקאותיו של בחור ישראלי ממוצא תימני המשוטט ברחבי תל אביב ומחפש פרנסה ואהבה. הוא הוקרן בראינוע עדן במשך זמן קצר. השם גדי בן סוסי לקוח מן התנ"ך והוא שמו של אחד משנים עשר המרגלים שנשלחו על ידי משה רבנו לתור את ארץ כנען. "הרפתקאותיו של גדי בן סוסי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הרפתקאותיו של גדי בן סוסי" - הסרט המלא לצפייה באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים עמית נאור, הרפתקאותיו של סרט האנימציה העברי הראשון, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 29 בינואר 2020 אלי אשד, הרב נבון: על אמן הקריקטורות והקומיקס העברי הראשון, באתר e-mago הסרט באתר ארכיון שפילברג במדבר, יג', יא' ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאולו סאבי

פאולו סאבי (באיטלקית: Paolo Savi‏; 11 ביולי 1798 – 5 באפריל 1871) היה גאולוג ואורניתולוג איטלקי. סאבי נולד בפיזה. אביו, גאטנו סאבי, היה פרופסור לבוטניקה באוניברסיטת פיזה. ב-1820 היה פאולו מנחה בזואולוגיה באוניברסיטה, ושלוש שנים מאוחר יותר היה לפרופסור, ולימד גם גאולוגיה. הוא הקדיש מאמצים רבים לפיתוח המוזיאון של האוניברסיטה (Museo storia naturale di Pisa), שהפך לאחד מאוספי הטבע החשובים באירופה. סאבי נחשב לאבי הגאולוגיה האיטלקית. הוא חקר את הגאולוגיה של האלפים האפואניים ו-Monti Pisani (אזור הררי בצפון-מרכז טוסקנה), והסביר את המקור המטמורפי לשיש שבקרארה, הוא תרם למאמרים שעסקו בשכבת המיוקן ומאובנים בהר במבולי (Monte Bamboli), במחצבי הברזל באלבה ובנושאים נוספים. סאבי התפרסם גם בתחום האורניתולוגיה (חקר העופות) ופרסם את החיבורים Ornitologia Toscana ‏(1827 - 1831) ו-Ornitologia Italiana ‏(1873 - 1876). סאבי היה הראשון לתאר את חרגולן זמירי, ציפור שיר קטנה, הנקראת באנגלית על שמו Savi's Warbler. סאבי נפטר ב-5 באפריל 1871 ונקבר בבית הקברות בפיזה ופסל לזכרו נמצא בגן הבוטני בעיר. מדיה וקבצים בנושא פאולו סאבי בוויקישיתוף MUSEUMS AND COLLECTIONS OF PISA UNIVERSITY: AN ARCHIVE OF ARTS AND SCIENCES
סבכי קוצים

סבכי קוצים (שם מדעי: curruca communis) הוא סבכי טיפוסי נפוץ המתרבה בכל אירופה ובאזורי האקלים הממוזג של מערב אסיה. ציפור שיר קטנה זו נודדת, וחורפת באפריקה שמדרום לסהרה בחצי האי ערב ובהודו. בישראל חולף מצוי ודוגר מצוי במרכז ובצפון ומהראשונים המגיע לאזורנו בנדידת האביב מאפריקה. מהסוג סבכי זהו מהבודדים אשר הזוויגים שונים בצורה ברורה אחד מהשני. אצל שניהם החלק העליון בעיקר חום וצהוב בהיר בחלק התחתון, האברות המשניות בצבע ערמון. המקור חזק וצידיו בהירים, טבעת העין לבנה והרגלים צהבהבות. לזכר הבוגר יש ראש אפור וגרון לבן. לנקבה חסר את הראש האפור, והגרון חיוור יותר. שירתו מהירה וצורמנית, עם צלילים צווחניים. זו ציפור של שטחים פתוחים ומעובדים, עם שיחים לקינון. הקן נבנה בשיחים נמוכים בו הנקבה מטילה 3–7 ביצים. בדומה למינים אחרים מהסוג סבכי היא ניזונה בעיקר מחרקים, אך אוכלת גם גרגירים ופירות רכים אחרים. בישראל היא מתחילה בדגירה בין ראשוני ציפורי השיר, מתחילה לקנן בתחילת מרץ, ובמהלך יוני שבה לאפריקה לחודשי הסתיו והחורף. סבכי קוצים, באתר NCBI (באנגלית) סבכי קוצים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סבכי קוצים, באתר GBIF (באנגלית) ציפור החודש -סבכי קוצים(הקישור אינו פעיל) מאתר הגולן. וידאו- סבכי קוצים ושירתו מאתר YouTube סבכי קוצים באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
H1N1

נגיף H1N1 הוא זן של נגיף השפעת ממין influenza virus A והוא גורם לשפעת בקנה מידה נרחב באנשים. כמה מזניו של נגיף ה-H1N1 מדבקים באנשים כמו בשפעת הספרדית שהרגה בין 20 ל-50 מיליון בני אדם במקומות שונים בעולם. רוב מקרי השפעת בעולם נגרמים על ידי תת-זן מסוים של נגיף זה, זניו השונים יכולים להדביק גם חזירים ועופות. במרץ 2009 פרצה מגפת שפעת על ידי נגיף זה במקסיקו ועל פי ההערכות נדבקו בה עד 11%-21% מאוכלוסיית העולם, ובין 150 ל-575 אלף נפטרו ממנה. ערך מורחב – השפעת הספרדית בשנים 1918–1919 עד שליש מאוכלוסיית העולם (בערך 500 מיליון איש בזמן ההוא) נדבקו במחלה. השפעת הספרדית גבתה את חייהם של כ-20 עד 50 מיליון בני אדם שנגרמה על ידי תתי הזנים של שפעת מסוג A. ואכן כל מקרי שפעת A היו כלל עולמיים. השפעת נגרמה על ידי מספר סוגי נגיפי שפעת החזירים שכללו את ה-H1N1 (הקטלני ביותר) את H2N2 ואת H3N2. השפעת כללה שלושה גלים: הגל הראשון הכה באביב 1918. בקיץ 1918 נראה היה כי המגפה שככה, אולם בסוף אוגוסט הכה גל שני של המגפה, שהתגבר בספטמבר ובאוקטובר. בשיאו של גל זה העריכו רשויות הבריאות הפרוסיות והשווייצריות כי שניים מכל שלושה אנשים חלו במחלה. המגפה פחתה בחורף של סוף 1918, בחודשים נובמבר ובדצמבר, אלא שאז פרץ גל שלישי שהכה מפברואר 1919 עד אפריל 1919. הגל השני והשלישי היו עם שיעורי תמותה גבוהים באופן יוצא דופן. בשנים 1978-1977 התפרצה השפעת הרוסית אשר נוצרה מתת-זן מסוים של נגיף ה-H1N1 שהדביק בעיקר ילדים ובוגרים עד גיל 23 בגלל זן קודם שהתפרץ בשנים 1947–1957 מה שהקנה לאוכלוסייה המבוגרת חסינות מפני ההתפרצות המאוחרת. לשפעת זו פותח חיסון. ערך מורחב – מגפת השפעת ב-2009 באפריל 2009 פרצה מגפת שפעת שכונתה בשם "שפעת חזירים" במקסיקו. עד לאמצע דצמבר דווח על כ-1,600,000 מקרי הידבקות לכאורה של אנשים בשפעת שנגרמה על ידי נגיף מתת זן חדש של נגיף ה-H1N1 שמחולל את שפעת החזירים, ועל למעלה מ־17,690 מקרי מוות , בעיקר עקב התדרדרות של המחלה והתפתחות של דלקת ריאות קשה. באירוע זה הועבר הנגיף מאדם לאדם ללא קשר למגע עם חזירים, אלא באמצעות שיעול, עיטוש ומגע עם חולה. מקרים בודדים ודאיים דווחו גם בארצות הברית, בקנדה, בספרד, בבריטניה, באוסטריה ובישראל, וחשדות להידבקות דווחו ממקומות שונים בכל רחבי העולם. הנגיף מחולל המגפה כונה בשם 'שפעת החזירים' אף שהוא עובר בצורה ישירה בין אדם לאדם ללא קשר למגע עם חזירים, היות שהוא נחשב להתפתחות של אחד מזני נגיף שפעת החזירים. השפעת הספרדית שפעת העופות העברה אנטיגנית מדיה וקבצים בנושא H1N1 בוויקישיתוף H1N1, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) H1N1, באתר NCBI (באנגלית) Heath Kelly, et al, The Age-Specific Cumulative Incidence of Infection with Pandemic Influenza H1N1 2009 Was Similar in Various Countries Prior to Vaccination, PloS One, 2011 doi: 10.1371/journal.pone.0021828
מיקרוגל פוטוניקה

רדיו פוטוניקה או מיקרוגל פוטוניקה RF/Microwave Photonics הוא תחום טכנולוגי השייך להנדסת חשמל המשלב את האלקטרומגנטיות בתחומי אורכי גל של רדיו ומיקרוגל, עם האופטיקה והפוטוניקה, ליצירת יישומים חדשים ומגוונים. היישומים הם בתחומי תקשורת אופטית, האלחוטית והניידת וביישומים צבאיים כגון מכ"ם, לוחמה אלקטרונית, מערכות איכון, זיהוי, ניווט מיגון אישי ואיסוף מודיעיני אלקטרוני, Sigint מודיעין אותות ומודיעין אנושי – Humint ומודיעין לייזר – Lasint בזמן אמת בשדה הקרב. ההתפתחות הרבה בענף הפוטוניקה בעשורים האחרונים אפשרה את פיתוח תחום הרדיו-פוטוניקה. צרכים חדשים בתחומים כמו מערכות תקשורת ומכ"ם מכתיבה עלייה חדה בקצבי השידור, רוחב הפס והתחום הדינאמי. יישומים רבים מחייבים מיזעור, כוונון (Tunability) רחב וגמיש, הספק נמוך, ממדים ומשקל נמוכים והפחתה משמעותית בעלויות. השימוש בשבבים מהירים לטיפול דיגיטלי באותות המיקרוגל מאוד נפוץ אך מוגבל בקצבי פעולה ורחבי סרט גבוהים מאוד – בעיה הידועה כ "צוואר הבקבוק האלקטרוני". היכולת של רכיבים פוטונים לעיבוד אותות אופטי בתנאים אילו מהווה אלטרנטיבה מתקדמת לעיבוד אותות מיקרוגל רחבי סרט. האינטגרציה של כל המערכות הללו להתקנים ממוזערים ויעילים יותר מהמערכות הקיימות. תחום זה עתיד להשפיע על שדה הקרב העתידי. ההגדרה של תחום זה היא רחבה מאוד ואיננה חד משמעית ומדויקת וכוללת בתוכה מספר רב של טכנולוגיות, רכיבים ויישומים המשלבים בין המיקרוגל לפוטוניקה הן ברמת רכיבי המיקרו וננו והן ברמת המערכת הכוללת. עיבוד נתונים אופטי בעולם המחשוב ובעולם התקשורת, טכנולוגיות כגון AON – All Optical Networks ומחשוב אופטי קיבלו תפנית משמעותית בתחילת שנות האלפיים בעקבות התפתחות האינטרנט אך מאז 2002 חלה האטה בתחום התקשורת האופטית והדבר השפיע גם על תחום הרדיו-פוטוניקס בו יש דרישה לרכיבים רדיו-פוטונים מהירים שמחיר פיתוחם גבוה יחסית. אולם הצורך הגובר במערכות מתוחכמות לתחום הביטחוני הביא להתעניינות חוזרת בתחום זה, שבעקבותיה גדל מספר פרויקטי פיתוח והמחקר באוניברסיטאות ובגופי הביטחון השונים בארצות הברית, באירופה ובאסיה. ההתקדמות של פיתוח רכיבים פוטוניים לתקשורת אופטית כתוצאה מהתפתחות האינטרנט מחד והתגברות איומי הטרור מאידך הביאו לעניין רב ביישומים הביטחוניים השונים. אלקטרואופטיקה אופטיקה ננוטכנולוגיה ננופוטוניקה http://www.site.uottawa.ca/~jpyao/mprg/index2.html
קונמינג

קוּנְמִינְג (בסינית: 昆明; בפין-יין: Kūnmíng) היא נציבות עירונית, עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר במחוז יונאן שבדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין. בשל אקלימה הממוזג, וקרבתה היחסית לאזור האקלים הטרופי היא מכונה גם "עיר האביב". על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה כ-8.46 מיליון תושבים, מתוכם כ-5.95 מיליון בשטח האורבני. בהיותה בירת המחוז והעיר הגדולה בו, היא מהווה את מוקד פעילותו הכלכלית, התרבותית, החינוכית, הפוליטית והתקשורתית. מעבר למחוז, העיר היא מרכז תחבורה חשוב בדרום-מערב סין, עם מסילת רכבת לווייטנאם וכביש למיאנמר וללאוס. כמו כן נבנה בה נמל תעופה בינלאומי שעתיד להיות הרביעי בגודלו בסין. העיר היא אחת היצרניות העיקריות של נחושת בסין. תעשיות נוספות בעיר הן של פחם, ברזל, פלדה, זרחן, כימיקלים, מכונות, טקסטיל, נייר ובטון. אף כי שושלת האן הביאה את מחוז יונאן תחת שלטונה להלכה, נותר המחוז אזור ספר משך מאות בשנים. העיר עצמה נוסדה בשנת 765 בשם טְוְוֹדונְג על ידי ממלכת נאנג'או (737-902) של בני הבאי. מאוחר יותר הפכה העיר לחלק מממלכת דאלי (937-1253), ממשיכתה של ממלכת נאנג'או. במאה ה-13 נכבש המחוז על ידי שושלת יואן המונגולית, שהחליפה את שמה לקונמינג והפכה אותה לבירת המחוז. חומת העיר נבנתה לראשונה רק על ידי שושלת מינג, שהדיחה את שושלת יואן. עד למאה ה-19 נותרה העיר למעשה אזור ספר חסר חשיבות בסין. רק במאה זו החלה העיר להוות מרכז מסחרי ותחבורתי משמעותי. שגשוגה בעידן המודרני כרוך רבות בסלילת מסילת רכבת מהאנוי ב-1910. במלחמת העולם השנייה היה לעיר תפקיד חשוב כמרכז צבאי של הסינים, בסיס חשוב של חיל האוויר האמריקאי, וכן תחילתה של דרך בורמה. העיר תפקדה בפועל כבסיס של בעלות הברית למלחמה בדרום-מזרח אסיה, ושהו בה כוחות סינים, אמריקאים, בריטים וצרפתים. בדומה לערים אחרות בסין, תהליך המודרניזציה המהיר של המדינה מגדיל את העיר ללא הרף, עם שדרות רחבות, מרכזי עסקים רבי-קומות, ושיכונים רבים. העיר מהווה גם מרכז תיירותי, בעיקר כנקודת מוצא לאתרי התיירות הרבים שבמחוז, ויש בה מלונות רבים. שווייץ ציריך, שווייץ הודו קולקטה, הודו אוסטרליה וואגה וואגה, אוסטרליה פיגוע הדקירות בקונמינג מדיה וקבצים בנושא קונמינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קונמינג (בסינית מפושטת) יובל נעמן, ‏יעדי טיול בקרבת העיר קונמינג , באתר GoTravel קונמינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) China: Yúnnán (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
מלחמת אנטיוכוס

מלחמת אנטיוכוס (192 לפנה"ס – 188 לפנה"ס), הידועה גם בשם המלחמה הרומית-סלאוקית או המלחמה הסורית, הייתה עימות צבאי שהתנהל בין שתי קואליציות בהנהגת הרפובליקה הרומית מחד, והאימפריה הסלאוקית בהנהגת אנטיוכוס השלישי מאידך. המלחמה הייתה תוצאה של "מלחמה קרה" שהתנהלה בין שתי המדינות מאז 196 לפנה"ס. בתקופה זו ניסו הרומים והסלאוקים להרחיב את תחומי השפעתם על ידי כריתת בריתות עם מעצמות אזוריות וערי מדינה יווניות. המלחמה הסתיימה בניצחון רומאי מובהק. בשלום אפאמיאה, ההסכם שנחתם בין הרומאים לסלאוקים, נאלצו הסלאוקים לוותר על אסיה הקטנה אשר הפכה לאזור השפעה של רומא. כתוצאה מניצחונה במלחמה, הפכה הרפובליקה הרומית למעצמה החזקה ביותר סביב הים התיכון. בסביבות 218 לפנה"ס היו סביב הים התיכון חמש מעצמות עיקריות שהיו שרויות ביניהן באיזון פוליטי: אימפריות הדיאדוכים של הסלאוקים (סוריה), התלמיים (מצרים) והאנטיגונידים (מקדוניה) במזרח, ומדינות העיר רומא וקרתגו במערב. עם זאת, שורה של סכסוכים, בסופה של המאה השלישית לפנה"ס הפרו את האיזון הזה: במערב, נלחמה רומא בקרתגו על עליונותה במערב הים התיכון. במלחמה הפונית השנייה (218 עד 201 לפנה"ס) הביסו הרומאים את קרתגו והיא נאלצה לקבל שלום בתנאים מחפירים ולמעשה הודחה ממעמדה כמעצמה. במקביל התמודדה רומא עם פיליפוס החמישי מלך מוקדון, שכונן ברית עם קרתגו, במלחמה המוקדונית הראשונה התמודד פיליפוס עם קואליציה רומאית-יוונית שכללה גם את הליגה האיטולית, פרגמון ורודוס. המלחמה הסתיימה בשלום פויניקי ללא הכרעה מהותית, אך מעתה רומא החלה להתערב בפוליטיקה היוונית. המלחמה התנהלה ביוון, בים האיגאי ובאסיה הקטנה וכללה מספר קרבות. המלחמה הסתיימה בניצחון רומאי והסלאוקים נאלצו לחתום על תנאים קשים בהסכם אפאמיאה שלפיו שילמו לרומא פיצויי מלחמה בסך של 15,000 כיכרות ואיבדו את השטחים מערבית להרי הטאורוס. אחת התוצאות של המלחמה הייתה עלייתה של רומא כמעצמה החזקה ביותר באזור הים התיכון. קרב תרמופילאי (191 לפנה"ס) קרב מגנסיה זיו יופה, פלנקס נגד לגיון: התנגשות הטיטאנים הצבאיים של העת העתיקה, 2020 מדיה וקבצים בנושא מלחמת אנטיוכוס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בריאן רוברטס

בריאן לויד רוברטס (באנגלית: Brian Lloyd Roberts; נולד ב-3 בדצמבר 1985 בטולידו, אוהיו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז בקבוצת אוניקאחה מאלגה. גובהו 1.88 מטר. רוברטס שיחק באוניברסיטת דייטון, במשך ארבע עונות. נבחר לשחקן העונה במחוז האטלנטיק 10 בעונות 2005/2006 ו-2006/2007. בעונתו האחרונה במכללה (2007/2008) העמיד ממוצעים של 18.4 נקודות, 3.4 אסיסטים ו-2.8 ריבאונדים למשחק, ואף נבחר פעם אחת לשחקן השבוע של ESPN בכל המכללות, כאשר קלע 12 נקודות ושלשת ניצחון ב-64 השניות האחרונות של המשחק נגד אוניברסיטת מיאמי-אוהיו. רוברטס שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA במדי אורלנדו מג'יק, אך לא נבחר בדראפט. רוברטס החל את קריירת הבוגרים שלו בקבוצה המאוחדת של הפועל גלבוע גליל מליגת העל הישראלית, במדיה היה אחד השחקנים הבולטים בקבוצה. רוברטס סיים את העונה עם 15.5 נקודות, 2.4 אסיסטים, 2.1 ריבאונדים ו-1.2 חטיפות בכ-31.5 דקות בממוצע למשחק והוביל את קבוצתו לפיינל פור, בו סיימה במקום השלישי. ב-10 ביולי 2009, חתם רוברטס בקבוצת במברג מהבונדסליגה. עם קבוצתו הגרמנית שיחק רוברטס שלוש שנים (עד תום עונת 2011/2012), בין היתר גם במסגרת היורוליג, וזכה בשלוש אליפויות גרמניה (2010, 2011, 2012) ובשתי גביעי גרמניה (2011,2012). במהלך קיץ 2012 שיחק רוברטס במסגרת ליגת הקיץ של ליגת ה-NBA במדי הניו אורלינס הורנטס בה הראה יכולת טובה והצליח להרשים את הצוות המקצועי של המועדון. ב-16 באוגוסט 2012 חתם רוברטס בקבוצת הניו אורלינס הורנטס. ביולי 2014 חתם על חוזה בשארלוט הורנטס. בפברואר 2016 נשלח למיאמי היט בטרייד משולש בו נשלחו כריס אנדרסן (ממיאמי) ופי ג'יי היירסטון (משארלוט) לממפיס גריזליס, וקורטני לי (מממפיס) הועבר לשארלוט. כעבור יום אחד נשלח רוברטס לפורטלנד טרייל בלייזרס, יחד עם בחירת דראפט עתידית, בתמורה להטבות כלכליות. נכון לסוף עונת 2016/2017.‏ הוביל את ה-NBA בעונה זו מדיה וקבצים בנושא בריאן רוברטס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) בראיין רוברטס חתם בגליל/גלבוע לעונה אחת שי לוי וערן סלע, ‏בריאן רוברטס חתם בבאמברג הגרמנית, באתר ONE‏, 10 ביולי 2009 ההורנטס מחתימים את בריאן רוברטס - ידיעה מאתר הקבוצה הרשמי רוברטס נשלח בטרייד למיאמי, באתר הרשמי של מיאמי היט מערכת וואלה! ספורט‏, הווארד נשאר ביוסטון, צ'אנינג פריי בקליבלנד, ורז'או בפורטלנד, באתר וואלה, 18 בפברואר 2016 Brian Roberts career stats באתר NBA.com הדקות, הריבאונדים, האסיסטים, החטיפות, החסימות והנקודות הם בממוצע למשחק.
מייקל בנסון

מייקל בנסון (נולד ב-16 בנובמבר 1961) הוא בסיסט ישראלי וחבר בלהקת הפופ רוק משינה. בנסון נולד בבריטניה ועלה לישראל עם הוריו בגיל שנה. בצעירותו רצה ללמוד תיפוף, אולם בסופו של דבר הפך לנגן בס. בנעוריו היה חבר במספר להקות, והוא גם זכה בתחרות הריקודים של "עיר הנוער" לשנת 1980. בצבא היה בנסון נגן של מקהלת צה"ל, ולאחר שחרורו מהצבא ליווה זמרים כמו דני ליטני, אושיק לוי, אהוד בנאי, מאיר בנאי, רמי קלינשטיין ואחרים. ניגן בתקליטם של ריטה ודני בסן. לאלבום הבכורה של דני בסן הלחין את השיר "השד יוצא מהבקבוק" למילים של יעקב רוטבליט. ב-1983 הצטרף בנסון לגרעין שהקים את להקת "משינה", שהתפרקה באופן זמני בשנת 1984. לאחר מכן חבר לגיטריסט להקת "משינה" שלומי ברכה, ויחד הם פעלו כצמד תחת השם "החזית העממית". ב-1985 חידשו חברי "משינה" את פעילות הלהקה, ובסוף אותה שנה יצא אלבומם הראשון. בלהקה היה בנסון נגן הבס, והתפרסם גם כזמר בשיר "הכל עוד אפשרי" ששר. הלהקה התפרקה ב-1995, אך חזרה לפעילות ב-2003. לאחר פירוק הלהקה המשיך בנסון לנגן יחד עם אבנר חודורוב וליווה בהופעות "הילד שבך" את יהודה פוליקר, במשך שש שנים. ההופעות תועדו בסרט ובאלבום שיצא ב-1997 בשם "הופעה חיה בקיסריה". ב-1998 הפיק בנסון מוזיקלית את אלבום הבכורה של להקת כמעט אפריקה. הוא גם ניגן בס, שר קולות וייעץ אמנותית באלבום של שלומי ברכה ורמי פורטיס, "רץ על הקצה", והופיע לצדם בהופעות. הוא ניגן בביצוע המחודש של ברכה ופורטיס לשירו של ניסים סרוסי "אשליות" ובביצוע המחודש של עפרה חזה ל"לתת" של בועז שרעבי באלבום "עבודה עברית". בשנת 2003 ניגן באלבום של שלומי ברכה "צ'אפלין צ'ארלי". ניגן בטלוויזיה, בלהקת הבית של התוכניות "אברהם ויעקב" של אברי גלעד וקובי מידן ובתוכנית האירוח של יאיר לפיד. היה חבר בהרכב המוזיקה האלקטרונית "אטמוספייר", שהוציא בשנת 2001 אלבום בשם "Discover Your Soul", וחבר בהרכב מוזיקת עולם בשם "GangaDance", שהוציא אלבום בשנת 2004. בשנת 2009, במקביל לפעילותה של משינה, חבר בנסון לאבנר חודורוב ול-DJ אסף אלמוג, וביחד הם הקימו את להקת המוזיקה האלקטרונית "לימוזינה", שבה משמש בנסון כסולן. השלושה הוציאו באותה שנה אלבום בכורה בשם "לימוזינה אקספרס", שבו שירים מקוריים בעברית ובאנגלית ועיבודים אלקטרוניים חדשים לשירים של משינה ולשיר "רקדי" של ישי לוי. מדיה וקבצים בנושא מייקל בנסון בוויקישיתוף מייקל בנסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) מייקל בנסון, באתר Discogs (באנגלית) מייקל בנסון, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) משה זונדר, "70 דברים שלא ידעתם על משינה", 12 במאי 1995, סופשבוע (מעריב) (קישורים)
פח'ר א-דין השני

פח'ר א-דין אל-מעני השני (בערבית: فخر الدين المعني الثاني; 1572–1635) היה אציל דרוזי ששלט במחצית הדרומית של לבנון ובצפונה של ארץ ישראל בסוף המאה ה-16 וברבע הראשון של המאה ה-17. פח'ר א-דין היה בנו של פח'ר א-דין הראשון, אמיר ממשפחת בית מען (אנ') הנכבדת ושליט הרי השוף במרכז לבנון של ימינו. בסוף המאה ה-16 היה פח'ר א-דין למושל הרי השוף וזכה לתמיכה מקומית של דרוזים ושל מרונים ולאישורה של הממשלה העות'מאנית. הוא הרחיב את שטח שליטתו והשתלט על הרי הלבנון והגליל העליון. בתחילת המאה ה-17 קשר קשרים עם תושביו הדרוזים של הר הדרוזים וב-1610 השתלט על הגליל התחתון. לאחר מכן המשיך וכבש גם את עמק יזרעאל וצבאו הגיע עד בית שאן וג'נין בדרום. צעדיו אלה גרמו לו להסתכסך עם שליטיהם המקומיים של השומרון והשרון, והשער הנשגב באיסטנבול צידד באחרונים בשל חששו מכוחו המתגבר של פח'ר א-דין. ב-1613 נאלץ פח'ר א-דין להימלט מפני הסולטאן העות'מאני, והוא עזב את ארץ ישראל והפליג אל בני מדיצ'י שליטי פירנצה שהיו בעלי בריתו ושם התקבל בכבוד על ידי קוזימו השני, הדוכס הגדול של טוסקנה. פח'ר א-דין ניסה לגייס לצידו שליטים איטלקים תוך שהוא מבטיח להם אחיזה בחופים המזרחיים של הים התיכון, וביקר בין היתר בנאפולי, במסינה ובפלרמו, כמו גם במלטה. מאמציו לא נשאו פרי והוא שב ללבנון ב-1618. עם זאת, תוך שנים ספורות השתלט מחדש על כל השטחים שהיו ברשותו ב-1613, והסולטאן נאלץ להכיר בשלטונו מחלב בצפון ועד גבול מצרים בדרום. בפועל, הייתה לפח'ר א-דין אחיזה של ממש רק בשטח שבין קו ביירות–ענג'ר בצפון וקו חיפה–בית שאן בדרום. בשנים אלה ביצר פח'ר א-דין את ביירות, את צידון, את עכו ואת צפת, וכן את דיר אל-קמר מדרום לביירות, ובה קבע את בירתו כבר ב-1590. לבסוף באה סבלנותו של מורט הרביעי לסופה, ופח'ר א-דין הובס בשנת 1633 בקרב ליד חאצביא ושלטונו בא לסופו. הוא התחבא מפני הצבא העות'מאני במערה בג'זין, ולאחר שהם לא הצליחו לחדור פנימה, הם מילאו אותה עשן והוא נאלץ לצאת ולהיכנע. כעבור כמה חודשים הוא הוצא להורג יחד עם בני משפחתו באיסטנבול, ב-13 באפריל 1635. פח'ר א-דין העניק לפרנציסקנים את פסגת התבור ואת השטח שסביב מערת הבשורה בנצרת, לאות הערכה לבית מדיצ'י שאירח אותו בגלותו בפירנצה, ובבוא העת הפרנציסקנים הקימו שם את כנסיית ההשתנות ואת כנסיית הבשורה, בהתאמה. ככל הנראה, פח'ר א-דין בנה את מבצר בני מען בהר ארבל. גם מצודת פח'ר א-דין שמעל העיר תדמור מיוחסת לו. טירת פח'ר א-דין אל-מעני נסיך הגליל, פח'ר אל-דין השני, מאת ישראל בן דור, באתר דוגרינט מדיה וקבצים בנושא פח'ר א-דין השני בוויקישיתוף פח'ר א-דין השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אטלס כרטא לתולדות ארץ ישראל, מרדכי גיחון, הוצאת כרטא 1974, עמ' 9–78. מינה רוזן, "יהודים בשירות פח'ר אד-דין השני שליט הלבנון (1586–1635)", פעמים 14, 1982, עמ' 32–44 Jezzine, www.jezzinetourism.com
לוי ליפהיימר

לוי ליפהיימר (באנגלית: Levi Leipheimer‏, נהגה ליוואי. נולד ב-24 באוקטובר 1973 במונטנה, ארצות הברית) הוא רוכב אופניים מקצועי אמריקאי לשעבר. בעברו רכב בקבוצת האופניים אומגה פרמה קוויק סטפ, אסטנה, דיסקברי צ'אנל, בקבוצה הגרמנית גרולשטיינר, בקבוצה ההולנדית ראבובאנק, ובקבוצת רדיושק. באוקטובר 2012 הושעה ליפהיימר על ידי ה-USADA (הסוכנות האמריקאית למלחמה בסמים בספורט) למשך 6 חודשים בשל מעורבותו בפרשת השימוש בחומרי אמרוץ בקבוצת הדואר האמריקאי. כמו כן, שללה ממנו ה-USADA את כל הישגיו התחרותיים שהושגו בין יוני 1999 ויולי 2006 ובמהלך יולי 2007. הישגיו העיקריים הם ניצחון בטור של קליפורניה (בשנים 2007, 2008, 2009), ניצחון בטור דה סוויס (2011), מקום שני כללי וניצחון בשני קטעים בוואלטה אספניה (2008). בשנת 2006 ניצח במרוץ דופינה ליברה ובשנת 2005 ניצח בטור של גרמניה. ליפהיימר סיים פעמים רבות בעשירייה הראשונה של הרוכבים בטור דה פראנס. ליפהיימר הוא אלוף ארצות הברית לשנת 2007, לאחר שהקדים את האלוף הקודם, ג'ורג' הינקאפי. ליפהיימר נשוי, ומתגורר עם אשתו בקליפורניה, כיוון שמרבית המרוצים מתרחשים באירופה, נהג ליפהיימר להתגורר בז'ירונה במהלך עונת המרוצים, עיר בספרד בה מתגוררים רוכבים רבים. בתחילת דרכו עסק ליפהיימר בסקי, והחל לרכוב על אופניים כחלק מאימוניו. ליפהיימר הפך למקצוען בשנת 1998, ובשנת 1999 ניצח באליפות ארצות הברית במרוץ נגד השעון ובאותה שנה הצטרף לקבוצת רשות הדואר האמריקאית (שהפכה לימים לדיסקברי צ'אנל). לקראת עונת 2010 עבר יחד עם לאנס ארמסטרונג ורוכבים בכירים נוספים מקבוצת אסטנה לקבוצת רדיושק. ב-2010 הצטיין במיוחד במרוצים שנערכו בארצות הברית; הוא ניצח בשני מרוצי קטעים: הטור של גילה והטור של יוטה וסיים במקום השלישי בטור של קליפורניה. הישג גדול שלו בשנה זו היה ניצחונו במרוץ החשוב לאופני הרים, לידוויל טרייל 100 (אנ') בזמן שיא. ב-2011 ניצח שוב בטור של יוטה וניצח גם בטור של קליפורניה ובטור פרו צ'לנג'. ב-2012, לאחר שעבר לקבוצה הבלגית אומגה פרמה קוויקסטפ, ניצח במרוץ הארגנטינאי טור דה סן לואיס וסיים שלישי בדרוג הכללי בטור דה סוויס. ב-20 במאי 2013, בן 39, הודיע ליפהיימר על פרישה מרכיבה תחרותית. מדיה וקבצים בנושא לוי ליפהיימר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוי ליפהיימר (באנגלית) לוי ליפהיימר, ברשת החברתית פייסבוק לוי ליפהיימר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוי ליפהיימר, באתר olympedia.org לוי ליפהיימר, באתר Cycling Archives קבלת ההשעיה חתומה על ידי ליפהיימר, אתר USADA,‏ 9 באוקטובר 2012 לא ברור אם לשלילת הישגיו שלא הושגו בארצות הברית בתקופה זו, על ידי הסוכנות האמריקנית, יש תוקף ללא אישור ה-UCI לשלילה Leipheimer Signs With RadioShack For Two Years | Cyclingnews.com Leipheimer confirms: I'm retired, באתר cyclingnews.com, ‏20 במאי 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1772

שנת 1772 היא השנה ה-72 במאה ה-18. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. 1 בינואר 1772 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-11 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 5 באוגוסט – חלוקתה הראשונה של פולין 7 בפברואר – סולומון השני מלך אימרתי (נפטר ב-1815) 4 באפריל – רבי נחמן מברסלב (נפטר ב-1810) 18 באפריל – דייוויד ריקארדו, כלכלן בריטי (נפטר ב-1823) 2 במאי – גאורג פיליפ פרידריך פון הארדנברג (נובאליס), סופר ומראשוני הפילוסופים של תנועת הרומנטיקה בגרמניה (נפטר ב-1801) 21 באוקטובר – סמואל טיילור קולרידג', משורר אנגלי (נפטר ב-1834) 28 באפריל – יוהאן פרידריך שטרואנזה, מדינאי גרמני-דני, הוצא להורג (נולד ב-1737) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1772 התחילה ביום ז' בשבט ה'תקל"ב (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 11 ימים מוקדם יותר, ב-כ"ה בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 366 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1772 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1772‎ נפטרים ב-1772‎ מדיה וקבצים בנושא 1772 בוויקישיתוף