דורה אירופוס

דורה אירופוס (מיוונית קוינה: Δοῦρα Εὐρωπός) הייתה עיר הלניסטית ורומאית מוקפת חומה שנבנתה על מדרון בגובה של כ-90 מטרים מעל גדת נהר הפרת. היא נמצאת ליד הכפר א-צלאחייה (אנ') בסוריה של ימינו. העיר נוסדה על ידי הסלאוקים בסוף המאה ה-4 לפנה"ס על צומת של נתיב הסחר מערב-מזרח ונתיב הסחר על נהר הפרת. מאוחר יותר הפכה העיר למוצב קדמי של האימפריה הפרתית. העיר נכבשה על ידי הרומאים בשנת 165 לספירה, וננטשה לאחר המצור שנערך בשנים 256–257 על ידי האימפריה הסאסאנית, שבמהלכו השתמשו הסאסאנים בלוחמה כימית נגד הרומאים. שנים לאחר נטישתה, היא כוסתה באדמה ונעלמה מעין רואה. דורה אירופוס היא עיר עתיקה במזרח סוריה, בנתיב המסחר בין הודו, ארם נהריים, תדמור-פלמירה שבמדבר הסורי לבין העיר אנטיוכיה שבסוריה ושאר נמלי הים התיכון. העיר נוסדה בשנת 303 לפנה"ס על ידי יורשו של אלכסנדר מוקדון - סלאוקוס הראשון ניקאטור כמבצר השולט במקום חציית נהר פרת על הדרך בין עריו החדשות, אנטיוכיה וסלאוקיה על החידקל. בנייתה מחדש כעיר גדולה, עם שכונות במתווה מלבני ורשת רחובות שתי וערב סביב אגורה גדולה מרכזית, בוצעה במאה השנייה לפנה"ס. בתקופת שלטון בית סלאוקוס חיו בעיר אוכלוסיות שונות: אצולה יוונית, חיל מצב יווני-סורי, סוחרים יוונים, אוכלוסייה מקומית שהתייוונה מרצון, כמקובל באותה תקופה ואוכלוסיות קטנות אחרות, בהן היהודים. העיר הייתה תחנת מעבר לסוחרים, לחיילים, לפקידי ממשלה ולשאר נוסעים. מיקומה ואופי תושביה יצרו עיר רב-לשונית ובה הווי דתי מגוון: נישואים בין האוכלוסייה היוונית לבין האוכלוסייה המקומית, שמות יוונים נפוצו בקרב רוב האוכלוסיות והדת הפרתית והיוונית היו לדתות משותפות לתושבי העיר. בסוף המאה ה-2 לפני הספירה עברה העיר לשלטון האימפריה הפרתית, אך הגיוון התרבותי בה נשאר יווני, והיוונית הייתה השפה הדומיננטית. החברה בעיר הייתה קוסמופוליטית, ובראשה עמדה אריסטוקרטיה מקדונית פגאנית של צאצאי המתיישבים הראשונים. החפירות גילו מקדשים לאלים יוונים, רומים ותדמורים (בהם לאל בעל המוסופוטמי). במקום נמצאו גם בית כנסת והכנסייה הנוצרית העתיקה ביותר המוכרת בימינו. בחפירות התגלו מעל מאה רסיסי קלף ופפירוס וכתובות רבות כללו טקסטים ביוונית, לטינית (בין היתר ריבוע סאטור (אנ')), תדמורית (אנ'), עברית, צפאית (אנ'), ארמית של חאטרה (אנ') ופרסית אמצעית (פהלווית). אף על פי שקיומה של דורה אירופוס היה ידוע בשל אזכוריה בספרות, מקומה לא נודע עד שחיילים בריטים גילו אותה לאחר המרד הערבי. ב-30 במרץ 1920 מצא חייל בריטי ציורי קיר מרהיבים. צוותים צרפתיים ואמריקאיים ערכו באתר חפירות ארכאולוגיות מקיפות בשנות העשרים והשלושים. את החפירות הארכאולוגיות הראשונות באתר ביצע פרנץ קומונט (Franz Cumont) בשנים 1922–1923. אז זוהה האתר כדורה אירופוס, ונחשף מקדש שהיה בעיר. חידוש פעולות האיבה באזור מנע את המשך החפירות. משלחות ארכאולוגיות נוספות בראשות מיכאל רוסטובצף (Michael Rostovtzeff) המשיכו לחפור באזור, במימון אוניברסיטת ייל. בשנת 1932 התגלה במקום בית כנסת עתיק מאמצע המאה ה-3 ובו ציורי פרסקאות. בית כנסת זה נחשב לגילוי הארכאולוגי המעניין והחשוב ביותר בחפירות העיר. בשנת 1937 אזל התקציב, החפירות הופסקו ורק חלק מהממצאים פורסמו. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה פסקו החפירות לתקופה ארוכה, עד שחודשו ב-1986. בית הכנסת בדורה אירופוס כנסיית דורה אירופוס (אנ') P. V. C. Bauer, M. I. Rostovtzeff and A. R. Bellinger (eds.), The Excavations at Dura-Europos, I-IV, New Haven, (1933-6) מדיה וקבצים בנושא דורה אירופוס בוויקישיתוף דורא אירופוס (עיר קדומה), דף שער בספרייה הלאומית דורא אירופוס, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח דורה אירופוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רמי יושובייב, ממצאים מצביעים על לוחמה כימית עתיקה בסוריה, אתר הידען, 18 בינואר 2009 מייסדה קרא לה בשם אירופוס על שם עיר הולדתו אירופוס (אנ') שבצפון מוקדון