laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סינתיה לומיס

סינתיה מרי לומיס וידרספאהן (באנגלית: Cynthia Marie Lummis Wiederspahn; נולדה ב-10 בספטמבר 1954) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ויומינג. טרם היבחרה לסנאט, כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס היחיד ויומינג בשנים 2009–2017. ב-2020 הייתה מועמדת המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית מוויומינג. בנובמבר 2020 נבחרה לסנאט האמריקאי ברוב קולות. לומיס היא אחת מארבעת ילדיהם של דורן לומיס ורעייתו אניד בנט (1928–2013), ילידת דנוור שגדלה בשאיין והייתה פעילה בשורות המפלגה הרפובליקנית. מיד אחרי שהשלימה את לימודיה התיכוניים נרשמה לומיס לאוניברסיטת ויומינג בלאראמי. בשנת 1976 קיבלה תואר ראשון במדעי החיים ותואר ראשון נוסף בביולוגיה ב-1978. בשנת 1985 השלימה לימודי תואר שני במשפטים ובהמשך התמחתה כעוזרת משפטית בבית המשפט העליון של מדינת ויומינג. בין השנים 1979–1983 הייתה חברת בית הנבחרים של ויומינג, הבית התחתון בבית המחוקקים המדינתי, ושוב בשנים 1985–1993. ב-1992 נבחרה לסנאט של ויומינג, וכהונתה תמה ב-1995. ב-4 בנובמבר 2008 נבחרה אל בית הנבחרים של ארצות הברית לאחר שזכתה לתמיכת תנועות נגד הפלות וחוגים שמרניים בוויומינג. קודם לכן היא גברה בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית על מארק גורדון, המכהן בהווה כמושל המדינה. מאז נבחרה שלוש פעמים נוספות לקונגרס האמריקאי — ב-2010, ב-2012 ובבחירות 2014. במהלך כהונתה בת שמונה השנים בבית הנבחרים הציגה בין את "חוק השבת יערות בריאים לקהילות בריאות", הצעת חוק שתנחה את מחלקת החקלאות של ארצות הברית להקים לפחות אזור הכנסות אחד בשמורת טבע של שירות היערות של ארצות הברית. בבחירות 2016 לא התמודדה לתקופת כהונה חמישית בבית הנבחרים. לאחר פרישתה מהקונגרס ב-2016, החלו השערות בעיתונות האמריקאית כי בכוונתה להתמודד לתפקיד מושל ויומינג בבחירות 2018. עם זאת, בשלהי 2017, הודיעה לומיס כי אין בכוונתה להתמודד לתפקיד אך רמזה כי טרם פרשה באורח סופי מהחיים הציבוריים. לאחר התפטרותו של ראיין זינקי ממחלקת הפנים, נשקלה מועמדותה של לומיס למזכירת הפנים של ארצות הברית. ב-11 ביולי 2019 הכריזה לומיס כי תתמודד לסנאט של ארצות הברית במקומו של מייק אנזי הפורש. יריבתה בבחירות היא מירב בן-דוד, מועמדת המפלגה הדמוקרטית. ב-4 בנובמבר, יום הבחירות, נבחרה לומיס לסנאט האמריקאי. ביום השבעתה עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית הייתה לאישה הראשונה המייצגת את מדינת ויומינג בסנאט. מדיה וקבצים בנושא סינתיה לומיס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סינתיה לומיס (באנגלית) סינתיה לומיס, ברשת החברתית פייסבוק סינתיה לומיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סינתיה לומיס, סרטונים בערוץ היוטיוב סינתיה לומיס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) מיד גרובר, Lummis, Cheney win GOP nominations in Wyoming primary, באתר AP‏, 19 באוגוסט 2020 (באנגלית) קאלן דיס, Republican Cynthia Lummis wins Wyoming Senate election, באתר The Hill‏, 4 בנובמבר 2020 (באנגלית) אלי יוקלי, Cynthia Lummis Will Not Seek Fifth Term in House, באתר Roll Call‏, 12 בנובמבר 2015 (באנגלית) לורה הנקוק, Lummis not ruling out run for governor, באתר Star Tribune‏, 27 ביוני 2016 (באנגלית) ג'ניפר ג'ייקובס ובילי האוס, White House Considering Lummis for Interior Secretary, Sources Say, באתר בלומברג, 30 בינואר 2019 (באנגלית) אלכס רוג'רס, Former Rep. Cynthia Lummis running for US Senate seat in Wyoming, באתר CNN‏, 11 ביולי 2019 (באנגלית)
הפרס (סרט, 1963)

הפרס (באנגלית: The Prize) הוא מותחן וסרט ריגול אמריקאי משנת 1963 בבימויו של מארק רובסון, עם פול ניומן, אדוארד ג'י רובינסון ואלקה זומר בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הרומן "הפרס" של אירווינג וואלאס משנת 1962. זהו מותחן המתרחש בסטוקהולם בתקופת חלוקת פרסי נובל על רקע המלחמה הקרה בין שני הגושים. אלקה זומר זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקן חדש ומבטיח, דיאן בייקר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר. הרוזן ג'קובסון (לאו ג. קרול), אחראי על טקס חלוקת פרסי נובל בסטוקהולם. אנדרו קרייג (פול ניומן) מגיע לקבל פרס נובל לספרות. משרד החוץ השוודי מצמיד לו מלווה בשם אינגר אנדרסן (אלקה זומר). למקום מגיעים גם זוכה פרס נובל לפיזיקה, ד"ר מקס סטרטמן (אדוארד ג'י רובינסון) עם אחייניתו אמילי (דיאן בייקר), זוכי הפרס לרפואה - האמריקאי ד"ר ג'ון גארט (קווין מקארתי) והאיטלקי ד"ר קרלו פארלי (סרג'ו פנטוני) וזוכי פרס נובל לכימיה ד"ר קלוד מרסו (ז'ראר אורי) ואשתו ד"ר דניז מרסו (מישלין פרסל). מצטרפת אליהם מוניק (ז'קלין ביר), מזכירתו/פילגשו של ד"ר מרסו. ד"ר סטרטמן הוא מדען שערק ממזרח גרמניה לארצות הברית. הנס אקהרט (ג'ון ונגרף) ראש רשת קומוניסטית, נפגש איתו ופוקד עליו לשאת נאום אנטי אמריקאי. כשהוא מסרב, הוא נחטף ובמקומו מובא שחקן דומה לו שעבר איפור (אדוארד ג'י רובינסון). לאמילי אומרים כי המחליף הוא בעצם אחיו של מקס, וולטר סטרטמן שנשאר בגרמניה והוא אביה הביולוגי שלא הכירה. היא מחליטה לשתף איתו פעולה. קרייג מקבל הודעה טלפונית מאדם בשם בקשר לד"ר סטרטמן. כשהוא מגיע למקום הוא מוצא אותו הרוג מדקירה. הרוצח מתחיל במרדף אחריו. קרייג בורח לגג ומושם הוא מופל לתעלת מים וכמעט נדרס על ידי ספינה. הוא ניצל, מגיע לאינגר שמזעיקה שוטר. הם מגיעים למקום ולא מוצאים שום סימן לרצח. כולם חושבים שזה דמיון של קרייג בגלל שתיינותו. בינתיים מקבל קרייג הודעה שד"ר סטרסטמן נמצא בבית חולים פרטי. הוא מגיע למקום ולא מוצא אדם בשם כזה. מהחלון הוא רואה איך מפנים אדם באמבולנס. אמילי מסתלקת והוא נשאר בודד, מתחיל ללכת ומנסים לדרוס אותו, לבסוף הוא מוצא מקלט במועדון נודיסטים, מפריע לאספה שלהם ומגורש למלון על ידי שוטרים כשרק מגבת לגופו. הוא נכנס לחדרה של ד"ר מרסו והיא מזעיקה את בעלה שייראה אותם ביחד וירפה מהפילגש שלו. הקומוניסטים חוטפים את אינגר. קרייג מקבל מידע שאנייה עומדת להפליג מסטוקהולם ללנינגרד. הוא מניח שהחטופים שם. הוא מצליח להתגנב לאנייה ולהבריח את כולם בתוך מכוניות מועמסות. במלון לוקה סטרטמן בדום לב. שני הרופאים מטפלים בו. ד"ר פארלי מאלתר דפיברילטור משני חוטי חשמל ונותן לו שוק חשמלי שמצליח לעורר אותו. הטקס מתנהל בינתיים וד"ר מקס סטרטמן נכנס. הכפיל מנסה לברוח אך נדקר על ידי סוכן קומונסי. הוא מצליח לומר לאמילי כי אינו אביה אלא שחקן כפיל. בינתיים רודף קרייג אחרי הרוצח שנופל מהגג אל מותו וקרייג נכנס בזמן לקבל את פרס נובל. מדיה וקבצים בנושא הפרס בוויקישיתוף "הפרס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הפרס", באתר נטפליקס "הפרס", באתר AllMovie (באנגלית) "הפרס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הפרס", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הפרס", באתר אידיבי "הפרס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט הפרס, 1963, באתר יוטיוב הפרס, באתר TCM
סורת אל-קיאמה

סורת אל-קיאמה (בערבית: سورة القيامة) היא סורה מספר 75 בקוראן המונה 40 פסוקים. שם הסורה לקוח מהפסוק הראשון בה, שבו נאמר "נשבעתי ביום התקומה", ומשמעותו של השם היא "חזון התקומה". ישנו חדית' שבו נטען כי הנביא מוחמד אמר שפניו של האדם שירבה לקרוא את הסורה הזאת ולנהוג על פי הנאמר בה, יהיו לכאורה ביום הדין זוהרים יותר מפניהם של אנשים שלא עשו כך. סורת אל-קיאמה, בתרגום הרמן רקנדורף, באתר ויקיטקסט מדיה וקבצים בנושא סורת אל-קיאמה בוויקישיתוף הקוראן סורה 75 (תרגום רקנדורף) – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org Sura al-Qiyama, WikiShia (באנגלית)
סטפנקרט

סְטֵפַּנַקֵרְט (בארמנית: Ստեփանակերտ) או חַאנְקֵנְדִי (באזרית: Xankəndi) היא עיר הבירה של רפובליקת נגורנו קרבאך, עם אוכלוסייה של כ-40,000 איש. השליטה על האזור הייתה נושא הסכסוך בין אזרבייג'ן וארמניה, מאז התפרקות ברית המועצות. עד ל-2023 הייתה סטפנקרט תחת שליטת צבא ארמניה, אך לאחר כיבוש נגורנו קרבאך במלחמת נגורנו קרבאך השלישית חזרה העיר לשליטת הכוחות האזרים. העיר נוסדה ב-1917 אחרי מהפכת אוקטובר במקומו של כפר ששמו הארמני היה ואראראקן ושמו הטורקי חאנקנדי. בהיותו חלק מחבל נגורנו קרבאך הוא היה מושא לעימותים בין אזרביגאן וארמניה. באביב של 1920 נכבש האזור כולו על ידי הצבא האדום, וההחלטה לגבי השייכות של החבל הועלתה בפני שלטונות ברית המועצות. ב-30 בנובמבר 1920 הוחלט בהסכמת נציגים קומוניסטים של אזרבייג'ן, שנגורנו קרבאך יהיה חלק מארמניה, אולם לאחר מספר ימים ההחלטה שונתה ונגורנו קרבאך הוכרז כשטח אוטונומי בתוך אזרבייג'ן. ב-1 באוגוסט 1923 נקבעה סטפנקרט שהייתה בעלת אוכלוסייה ארמנית ברובה לבירת נגורנו קרבאך וב-20 בספטמבר 1923 שונה שמה לשם הארמני סטפנקרט לכבודו של מנהיג קומוניסטי ארמני מבאקו, סטפאן שאומיאן. בשנת 1963 העלו ארמנים טענות לאפליה מצד שלטונות אזרבייג'ן בפני ניקיטה חרושצ'וב. בשנות ה-70 של המאה ה-20 עשו שלטונות אזרבייג'ן מאמצים ליישב את האזורים סביב סטפנקרט באזרים ואחוז הארמנים בחבל ירד מ-89% בשנת 1926 ל-76% בשנת 1979. בעקבות מדיניות הגלאסנוסט החלה פעילות מואצת בסטפנקרט למען העברת נגורנו קרבאך לארמניה. ב-13 בפברואר 1988 התקיים בסטפנקרט הפגנה של 7000 איש נגד פקיד בכיר מבאקו הפגנה שנמשכה כשביתת שבת של לפחות 1000 איש יומם ולילה במשך שבוע. ב-20 בפברואר 1988 התכנס בסטפנקרט ישיבה של מועצת המחוז שבקשה להחליט על איחוד עם ארמניה. ניסיונות של שלטונות אזרבייג'ן לעכב את הצירים מלהגיע לכינוס לא צלחו, ויו"ר המפלגה מאזרבייג'ן ביקש מהצירים לותר על איחוד תמורת דיונים בבעיות הכלכליות של החבל. אולם הצירים סירבו והחליטו ברוב של 110 נגד 7 על איחוד עם ארמניה. אחרי התפרקות ברית המועצות שלטונות אזרבייג'ן שינו את השם באופן רשמי חזרה לחאנקנדי, אך בפועל העיר נשלטת על ידי הבדלנים הארמנים ונקראת בעיקר סטפנקרט. פריצת הקרבות על השליטה בנגורנו קרבאך הניבה שליטה ארמנית על האזור וחיברה "מסדרון" מערבה לארמניה. הצדדים קיימו הפסקת אש לא רשמית באזור מאז 1994. במהלך עימות אזרבייג'ן–ארמניה מספטמבר 2020, העיר הופצצה קשות. לפני המלחמה, הכלכלה של סטפנקרט התבססה בעיקר על עיבוד אוכל, אריגת משי, ועסקי יין. אחרי המלחמה, הכלכלה של העיר ניזוקה לאין שיעור, אבל בשנים האחרונות, בעיקר בזכות השקעות מצד הפזורה הארמנית, הפעילות הכלכלית בסטפנקרט החלה משתקמת. הערים התאומות של סטפנקרט הן: ארצות הברית מונטבלו, קליפורניה, ארצות הברית (מ־2005) ארמניה ירוואן, ארמניה (מ־2012) ספרד סן סבסטיאן, ספרד (מ־2014) מדיה וקבצים בנושא סטפנקרט בוויקישיתוף ערך על סטפנקרט מתוך ארמניאנפדיה סטפנקרט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Mark Malkasian, Gha-ra-bagh!, Wayne State University Press, 1996, pages 23-24 Levon Chorbajian, Patrick Donabédian, Claude Mutafian, The Caucasian knot , Zed Books, 1994, page 139 Mark Malkasian, Gha-ra-bagh!, Wayne State University Press, 1996, pages 25-27 Mark Malkasian, Gha-ra-bagh!, Wayne State University Press, 1996, page 29 Mark Malkasian, Gha-ra-bagh!, Wayne State University Press, 1996, page 31
אלפין 622/623

אלפין 622/623 (באנגלית: Elfin 622/623) היא סדרת מכוניות מרוץ מתוצרת "Elfin Sports Cars" (אנ') האוסטרלית. דגם "אלפין 622" יוצר בין השנים 1972–1974, פותח להשתתף בקטגוריית מרוצי "Australian Formula 2" (אנ'), יוצרו 6 יחידות. דגם "אלפין 623" יוצר בין השנים 1973–1974, פותח להשתתף בקטגוריית מרוצי "Australian Formula 3" (אנ'), יוצרו 8 יחידות. "אלפין 622" "אלפין 623" מרוץ מכוניות אלפין MR5 אלפין סוג 100 מונו אלפין סוג 3 קלאבמן אלפין סוג 600 מדיה וקבצים בנושא דגם 622 בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא דגם 623 בוויקישיתוף דגמי אלפין Elfin Heritage Centre Retrieved on 12 July 2010 אלפין מכוניות ספורט shannons.com.au/library/events/ELFIN.PDF "אלפין 622/623" the-meaning.com/elfin_622623
יחסי גרמניה–הונדורס

יחסי גרמניה–הונדורס הם יחסים דו-צדדיים בין גרמניה לבין הונדורס. היחסים בין המדינות מקיפים קשת רחבה של חילופי דברים אינטנסיביים, אמנות, בריתות וקונפליקטים, הן פוליטית, מדיניים, כלכליים ותרבותיים. למרות שהיחסים עם גרמניה קיימים זה כמה מאות שנים, רק ב-1930 הם כוננו רשמית. מאז אותה שנה שמרו שתי המדינות על יחסי גומלין אינטנסיביים, ורק לאחר שתי מלחמות העולם הופסקו היחסים לפרק זמן קצר. לאחר מלחמת העולם השנייה, נמשכו היחסים הדו-צדדיים עם שתי הגרמניות: עם הרפובליקה הפדרלית של גרמניה מאז 1950 ועם הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית מאז 1975, האחרונה בעוצמה פחותה הרבה יותר מראשונה. החל מ-3 באוקטובר 1995, לאחר איחוד גרמניה מחדש, נשמרו היחסים עם גרמניה המאוחדת. גרמניה מחזיקה בהונדורס שגרירות בטגוסיגלפה וקונסוליה כללית בסן פדרו סולה. הונדורס מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-3 קונסוליות בדואיסבורג, המבורג ומינכן. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–הונדורס בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
יחסי בוליביה–גרמניה

יחסי בוליביה–גרמניה הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינה הרב-לאומית של בוליביה לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. שתי המדינות חברות באו"ם. בשנת 1825, זמן קצר לאחר שהכריזה בוליביה על עצמאותה מספרד; מדינת העיר המבורג (כחברה בקונפדרציה הגרמנית) הכירה באותה שנה בבוליביה. בשנת 1847 מינתה בוליביה שגריר בחצרו של פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה. בשנת 1871 פתחה הקיסרות הגרמנית קונסוליה בלה פאס. בסוף המאה ה-19 החלו הגרמנים לנדוד לבוליביה והיו מעורבים בעיקר במסחר ובכרייה. כתוצאה מהגירה גרמנית למדינה פתחה גרמניה צירות דיפלומטית בלה פאס בשנת 1902. ביולי 1908 שתי המדינות כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים. במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה, בוליביה ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם גרמניה בשתי הפעמים בגלל לחץ בינלאומי. בשנת 1937, בוליביה בחרה לנשיא את גרמן בוש שהיה ממוצא גרמני. במהלך נשיאותו שוכנע הנשיא בוש על ידי ברון המכרות, מוריץ הוכשילד, ואיפשר כניסה של פליטים יהודים שנמלטו מרדיפות הנאצים לבוליביה. בין 1938 ל-1941 קיבלו למעלה מ-20,000 פליטים יהודים אשרות בקונסוליות בוליביה ברחבי אירופה והיגרו למדינה הדרום אמריקאית. לאחר מלחמת העולם השנייה, בוליביה, כמו מדינות רבות באמריקה הדרומית, קיבלו נאצים שנמלטו משבי ומשפט. נאצי בולט אחד מבין אנשי האס אס והגסטאפו היה קלאוס ברבי שהיגר לבוליביה והתגורר בעיר קוצ'במבה במשך 30 שנה וקיבל אזרחות בוליבית. בארבי הפך למשפיע במדינה והיה ליועץ של כמה נשיאים. בשנת 1983 נעצר ברבי והוסגר לצרפת שם נשפט ונידון למאסר עולם. בוליביה וגרמניה המערבית כוננו יחסים דיפלומטיים בדצמבר 1952. עד שנת 1956 שתי המדינות פתחו שגרירויות בבירותיהן בהתאמה. בשנת 1973 כינתה בוליביה יחסים דיפלומטיים עם גרמניה המזרחית. לאחר איחוד גרמניה, היחסים בין שתי המדינות נותרו קרובים. נערכו מספר ביקורים של מנהיגים ושרי חוץ של שתי המדינות. גרמניה השקיעה ועבדה בפרויקטים של פיתוח בבוליביה המתמקדת בשלושה תחומי עדיפות: אספקת מי שתייה ותברואה; פיתוח כפרי וסביבה; ואנרגיה, עם דגש על אנרגיות מתחדשות ויעילות אנרגטית. שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים כמו חוזה ידידות וחברות מסחר (1908); הסכם לשיתוף פעולה תרבותי (1966); והסכם לפיתוח משותף של תשתיות רכבת, כוח רוח ותחבורה בבוליביה (2016). בשנת 2019 הסתכם הסחר הדו-צדדי בין בוליביה לגרמניה ב-300 מיליון אירו. הייצוא העיקרי של בוליביה לגרמניה כולל: משאבים מינרליים (עופרת, עפרות ומטילי כסף); תוצרת חקלאית (אגוזים, קפה, מוצרי סויה, קינואה ודוחן); מוצרי עור וטקסטיל. הייצוא העיקרי של גרמניה לבוליביה כולל: מכונות; מכשירי חשמל ביתיים; רכבים וחלקי רכב; מוצרים כימיים ותרופות; מוצרי חשמל ומדידה; ובקרת טכנולוגיה. חברות גרמניות בבוליביה השקיעו במגזרים הבאים: תשתיות (כבישים ומסילות רכבת), אנרגיה (מקורות אנרגיה קונבנציונליים ומתחדשים), שירותי בריאות, מיצוי ליתיום (כולל ייצור סוללות) ובתעשייה הכימית. בוליביה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין. גרמניה מחזיקה בבוליביה שגרירות בלה פאס. מדיה וקבצים בנושא יחסי בוליביה–גרמניה בוויקישיתוף Relaciones Bilaterales Bolivia-Alemania (in Spanish) German Immigration and Adaptation to Latin America Bolivia fortalece la relación económica y de cooperación para el desarrollo con Alemania (in Spanish) Refugees: That Time Everyone Said 'No' And Bolivia Said 'Yes' Palmy Days over for a Nazi in Bolivia Germany and Bolivia: Bilateral relations Bolivia y Alemania firman acuerdos comerciales (in Spanish) Embassy of Bolivia in Berlin Embassy of Germany in La Paz
אנה הופ הדסון

אנה הופ הדסון (באנגלית: Anna Hope Hudson‏; 1869 – 1957), הידועה בדרך כלל בשם נאן הדסון (Nan Hudson), הייתה אמנית ילידת אמריקה שחיה ועבדה בצרפת ובאנגליה. היא הייתה בת זוגה לחיים של אתל סנדס. הדסון נולדה ב-10 בספטמבר 1869 בניו יורק. היא הייתה בתו של קולונל אדוארד מקני הדסון, שנפטר בשנת 1892; אמה נפטרה כשהייתה בת 9. היא חיה בארצות הברית עד גיל 24 ואז עברה לאירופה, והעדיפה את צרפת על פני שאר המקומות בהם התגוררה וביקרה. הירושה שקיבלה הייתה תוצאה של הצלחת סבה כשותף בחריטת שטרות כסף, שהתאחד מאוחר יותר והפך לחברת בנקאות אמריקאית. הדסון החלה את לימודיה בפריז בשנת 1892 ופגשה את הסטודנטית לאמנות אתל סנדס, שהפכה לבת זוגה לחיים. בדומה לסנדס, גם הדסון ירשה הון רב לאחר מות הוריה. הן למדו בהדרכת יוג'ין קארייה בשנת 1896, וגם אנרי אוונפול, צייר פלמי, היה מדריך האמנות של הדסון החל מינואר 1897. הדסון גרה וציירה עם אתל סנדס, וחילקה את זמנה בין צרפת לאנגליה. סנדס הייתה אשת חברה שנהגה לארח אמנים וסופרים כשהיו באנגליה. הדסון העדיפה אורח חיים שקט יותר בצרפת, ושם ביססה עצמה הדסון לראשונה כאמנית. היא הכינה ציור של "תעלת ג'ידקה" לאחר שנסעה לוונציה לצייר. הציור הוצג בסלון בפריס בשנת 1906. וולטר סיקרט, שהכיר את הדסון באמצעות קשריה עם סנדס, לא ידע על יצירותיה. הוא התרשם מהן, שיתף את דעתו לגבי כישרונה, והזמין אותה לקבוצת רחוב פיצרוי. סנדס הצטרפה גם היא לקבוצה. שם השתתפו לעיתים קרובות שתי הנשים ושלחו ציורים למפגשי השבת של הקבוצה. וולטר סיקרט, שתפס את דרכה הבטוחה והעצמאית בציור "מיס הדסון בבית רוולנדסון" (1910), תיאר את הדסון כ"אשה קורנת ומרתקת, אשת חלומות של כל גבר צעיר." וירג'יניה וולף אמרה כי היא התלבשה בצורה מסוגננת והייתה "רועשת וחזקה". באנגליה, הדסון החלה להציג את עבודותיה בגלריות לסטר, במועדון האמנות האנגלי החדש ובאיגוד ברית האמנים. בשנת 1912 הייתה לה תערוכה משותפת עם סנדס בגלריית קרפקס. קבוצת רחוב פיצרוי והחבורה הגברית של קבוצת קמדן טאון, התמזגו בשנת 1913 והפכו לקבוצת לונדון. סנדס והדסון היו חברות מייסדות בקבוצת לונדון. הדסון הציגה מדי פעם את עבודותיה שם עד 1938. היא המשיכה גם להציג עבודות במועדון האמנות האנגלי. בהזמנתו של סיקרט, הדסון עבדה מדי פעם באולפניו והשתמש במודלים שלו לנושאים לציוריה. עבודותיה נהרסו במידה רבה או אבדו במהלך מלחמת העולם השנייה בטירה שלה בדייפ. ישנן כמה יצירות שנותרו באוספים ציבוריים ואחת בגלריית טייט. סאנדס והדסון הקימו בית חולים לחיילים ליד דייפ במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר שהוא נסגר הן המשיכו במאמצי הסיעוד גם בצרפת וגם באנגליה. במהלך מלחמת העולם השנייה, ביתה של הדסון נשדד ובית צ'לסי של אתל סנדס נהרס במהלך הבליץ, וחלק ניכר מציוריהן ואוספיה האמנות שלהן נהרסו או נגנבו. הדסון רכשה את הבית מהמאה ה-17, שאטו ד'אופגארד, בשנת 1920. הוא היה ממוקם באזור כפרי, כ-10 קילומטרים מדייפ. היא שחזרה וקישטה אותו במשך תקופה מסוימת. סנדס והדסון חיו יחד עד מותה ב-17 בספטמבר 1957. מדיה וקבצים בנושא אנה הופ הדסון בוויקישיתוף Nicola Moorby, Nan (Anna Hope) Hudson 1869-1957, Tate, 2012-05-01, ISBN 978-1-84976-385-1. (באנגלית) Nicola Moorby, Ethel Sands 1873-1962, Tate, 2012-05-01, ISBN 978-1-84976-385-1. (באנגלית) Nicola Moorby, Roy Perry, Château d’Auppegard After 1927 by Anna Hope Hudson, Tate, 2012-05-01, ISBN 978-1-84976-385-1. (באנגלית)
סורת אל-מודת'יר

סורת אל-מודת'יר (בערבית: سورة المدثير) היא סורה מספר 74 בקוראן, המונה 56 פסוקים. המוסלמים מאמינים שבאחד הימים הנביא מוחמד התהלך ברחוב, כשלפתע הוא שמע קול בוקע מהרקיע. הוא הרים את ראשו לראות מה מקור הקול הזה, והוא ראה לכאורה את המלאך גבריאל, יושב על כס מלכות בין השמיים והארץ. הוא נתקף חרדה מהמראה, והחל לברוח, אך המלאך היה בכל מקום שאליו הוא פנה, כך לפי דבריו. כשראה שאינו יכול לברוח, הוא נשכב על הרצפה והתחיל לזעוק "כסו אותי! כסו אותי!", אז אנשים רצו אליו וכיסו אותו בבגדים. אז, כך לפי החדית', אמר לו אללה "אתה המתכסה! קום והזהיר! הלל את אדונך! טהר את שמלותיך, וסור מכל רע!". משום כך גם נקראת הסורה "אל-מודת'יר", שמשמעותה "המתכסה". מדיה וקבצים בנושא סורת אל-מודת'יר בוויקישיתוף סורת אל-מודת'יר, בתרגום הרמן רקנדורף, באתר ויקיטקסט Surah Al-Muddaththir, Surah Al-Muddaththir (באנגלית) הקוראן סורה 74 (תרגום רקנדורף) – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org Jami at Tirmidhi Hadith No. 3325 - Read English & Urdu Translation, hamariweb.com
קוקו לפני שאנל

קוקו לפני שאנל (בצרפתית: Coco avant Chanel) הוא סרט ביוגרפי צרפתי משנת 2009 על חייה של מעצבת האופנה הצרפתייה קוקו שאנל. הסרט היה מועמד לארבעה פרסים בפרס באפט"א לקולנוע, שלושה פרסים בפרס האקדמיה האירופית לקולנוע, שישה פרסים בפרס סזאר והיה מועמד גם לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר. מספר שנים לאחר שעזבה את בית היתומים שבדרום צרפת שם אביה נטש אותה מוצאת את עצבה גבריאל שאנל הצעירה עובדת בבר פרובינציאלי, ביום היא משמשת כתופרת תלבושות עבור האמנים המופיעים בבר ובלילה היא משמשת כזמרת קברט. היא מקבלת את הכינוי "קוקו" משיר שהיא שרה ביחד עם אחותה אדריאן. היא מפתחת קשר עם ברון בלזן הכריזמטי מה שמעניק לה מפתח כניסה לחברה הגבוהה של צרפת, בנוסף דבר זה פותח לה הזדמנות לפתח את כשרונה לעיצוב כובעים. קוקו מתאהבת באיש העסקים האנגלי ארתור קפל, זאת בעוד היא לא מודעת שהוא התארס באנגליה. הוא מאמין בכישרון שלה לייצור כובעים. חייה ועסקיה של קוקו מתחילים לשגשג עסקיה אך לאחר מכן קפל נהרג בתאונת דרכים, היא הרוסה מכך אך עם זאת היא נשארת עם עסק שעזר לה להקים ודבר זה מהווה מזכרת לאהבתם. אתר האינטרנט הרשמי של קוקו לפני שאנל אתר האינטרנט הרשמי של קוקו לפני שאנל "קוקו לפני שאנל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קוקו לפני שאנל", באתר נטפליקס "קוקו לפני שאנל", באתר AllMovie (באנגלית) "קוקו לפני שאנל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קוקו לפני שאנל", באתר Metacritic (באנגלית) "קוקו לפני שאנל", באתר אידיבי "קוקו לפני שאנל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
קונראד ליימר

קוֹנְרָאד לָיִימֵר (בגרמנית: Konrad Laimer; נולד ב-27 במאי 1997) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הקשר בבאיירן מינכן ובנבחרת אוסטריה. ליימר הוא תוצר מחלקת הנוער של רד בול זלצבורג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האוסטרית השנייה עם ליפרינג ב-2 במאי 2014. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של רד בול זלצבורג ב-28 בספטמבר מול ראפיד וינה. ב-30 ביוני 2017, ליימר הצטרף לר.ב. לייפציג מהבונדסליגה בחוזה לארבע שנים. ליימר זומן לראשונה לנבחרת אוסטריה לצמד משחקיה נגד ויילס וגאורגיה בספטמבר 2017 במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ערך ב-7 ביוני 2019 מול סלובניה במסגרת מוקדמות יורו 2020. שלושה חודשים לאחר מכן, הוא כבש את שערו הראשון בנבחרת במשחק נגד לטביה במסגרת אותו הקמפיין, שהסתיים בניצחון נבחרתו 0–6. רד בול זלצבורג אליפות אוסטריה (3): 2014/15, 2015/16, 2016/17 הגביע האוסטרי (3): 2014/15, 2015/16, 2016/17 ר.ב. לייפציג הגביע הגרמני: 2021/2022, 2022/2023 מדיה וקבצים בנושא קונראד ליימר בוויקישיתוף קונראד ליימר, באתר Transfermarkt קונראד ליימר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) קונראד ליימר, באתר Soccerway קונראד ליימר, באתר BDFutbol קונראד ליימר, באתר WorldFootball.net קונראד ליימר, באתר National Football Teams קונראד ליימר, באתר FootballDatabase.eu קונראד ליימר עובר לר.ב. לייפציג (בגרמנית)
סטרידור

סטרידור (על פי האקדמיה ללשון: שִׁרְנוּק; בכינוי עממי סטרידו; נקרא גם "שיעול נבחני"), הוא קול נשימה גבוה שלא מבית החזה, הנובע מזרימה טורבולנטית של אוויר בבית הקול. הסטרידור נגרם מהיצרות או חסימה בדרכי האוויר. אלו יכולים לנבוע מחפץ זר, דלקת מכסה הגרון, דלקת גרון, קנה נשימה וסימפונות ובעיקר מדלקת במיתרי הקול. לכן, לעיתים מכנים בשם "סטרידו" את הדלקת במיתרי הקול. הסטרידור מופיע בעיקר בילדים בגילאי 2–6, בדרך כלל בלילה. מטרת האבחון היא לברר האם הסטרידור פוגע מהותית באספקת החמצן לגוף החולה ובאם הסטרידור נמשך לאורך זמן, לזהות את מקורו. במקרים בהם מזוהה פגיעה חריפה באספקת החמצן, הטיפול הניתן הוא מתן חמצן, ובמקרים נדירים חמורים: צנרור קנה או פיום קנה. זיהוי מקור הסטרידור נעשה על ידי ברונכוסקופיה, וצילומי רנטגן. מדיה וקבצים בנושא סטרידור בוויקישיתוף שִׁרְנוּק במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אלפין MS8 קלאבמן

אלפין MS8 קלאבמן (באנגלית: Elfin MS8 Clubman) היא מכונית ספורט בתצורת רודסטר מתוצרת "Elfin Sports Cars" (אנ') האוסטרלית אשר מיוצרת משנת 2006. רודסטר (דגם הרודסטר כולל שמשה קדמית מלאה, לוחות דלת נשלפים) ספורטסטר מכונית מרוץ שלדה: מסגרת חלל רב-צינורית מורכבת בעבודת יד. מכונית דו-מושבית פתוחה. מנוע קדמי. מנוע בנזין - 5.7 ליטר. דיפרנציאל עם הפרש החלקה מוגבלת ("Limited-slip differential" (אנ')) בלמים - 4 בלמי דיסק, בלמי דיסק מחורצים ומאווררים מלפנים מחיר היחידה ביולי 2006 עמד על 98,990 דולר. בבריטניה הדגם משווק משנת 2007. תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 4.4 שניות. מתלה קדמי עם עצמות עצה משענת כרום מוליות, לא שוויוניות מתלה אחורי עצמאי לחלוטין עם עצמות עצה משענת עליונות ותחתונות פלוס התאמת קישור הבוהן מפרקי קפיץ עלים מתכווננים לחלוטין זקפי סגסוגת אלפין (קדמיים ואחוריים), מתכווננים לחלוטין, לקאמבר גלגלית ובוהן סליל מעל בולמי זעזועים של קוני, מתכוונן לגבשושיות וחבטות, ריבאונדים וגובה הנסיעה עמוד היגוי מתכוונן. תיבת דוושות סגסוגת מתכווננת לחלוטין עם כוונון הטיית בלם. מערכת בקרת משיכה. ABS. בקרת שיוט. "אלפין MS8 קלאבמן" "אלפין MS8 קלאבמן" "אלפין MS8 קלאבמן" "אלפין MS8 קלאבמן" אלפין MR5 אלפין סוג 3 קלאבמן אלפין MS8 סטרימליינר מדיה וקבצים בנושא אלפין MS8 קלאבמן בוויקישיתוף אלפין MS8 קלאבמן, סרטון באתר יוטיוב אלפין מכוניות ספורט shannons.com.au/library/events/ELFIN.PDF אלפין - מכוניות ספורט elfinheritage.com.au אלפין מצטרפת למועדון "HSV" web.archive.org/web/20071210030953 "אלפין MS8 קלאבמן" שנת 2004 ultimatecarpage.com/car/1916/Elfin-MS8-Clubman "אלפין MS8 קלאבמן" שנת 2006 car.info/en-se/elfin/ms8/ms8-clubman-1st-generation