laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1869 במדע

ערך מורחב – 1869 4 בנובמבר – הוצאה לאור ראשונה של כתב עת מדעי Nature. גילוי מקדש ארטמיס באפסוס גילוי איי לנגרהנס גילוי DNA על ידי פרידריך מישר. פרסום הטבלה המחזורית של דמיטרי מנדלייב. בניית שואב אבק ראשון. עלותו הייתה 25 $ והוא היה מופעל ידנית. 14 בפברואר – צ'ארלס וילסון, פיזיקאי סקוטי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1949) 8 באפריל – הארווי קושינג, נוירולוג אמריקאי (נפטר ב-1939) 22 ביולי – ג'ון רובלינג, מהנדס אמריקאי (נולד ב-1806) 16 בספטמבר – תומאס גרהאם, כימאי סקוטי (נולד ב-1805) מדיה וקבצים בנושא 1869 במדע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארווינד אדיגה

ארווינד אדיגה (בקאנדה: ಅರವಿಂದ ಅಡಿಗ; נולד ב- 23 באוקטובר 1974) הוא סופר ועיתונאי הודי, בעל אזרחות אוסטרלית, זוכה פרס מאן בוקר לשנת 2008 בעבור הרומן הטיגריס הלבן. אדיגה נולד ב-1974 בצ'נאי בירתה של מדינת טמיל נאדו למשפחה אמידה כלכלית, אשר מוצאה ממדינת קרנאטקה, המצויה בדרום הודו, סבו היה יו"ר בנק קרנאטקה. שפות האם של הסופר הן קאנדה ואנגלית, הוא סיים את לימודי התיכון ב-Canara High School ואת לימודיו האקדמיים השלים אדיגה במספר מוסדות להשכלה גבוהה מחוץ להודו, בהן אוניברסיטת קולומביה - שם למד ספרות אנגלית. אדיגה החל את הקריירה העיתונאית שלו ככתב כלכלי בעיתון Financial Times. ב-2008 רומן הביכורים שלו טיגריס לבן עורר הדים בעולם הספרות, תורגם לשפות רבות ואף הביא לזכייתו בפרס מאן בוקר. ספרו השני, "בין הרציחות", תורגם אף הוא לשפות רבות והוא מתאר את הווי החיים בהודו בשנות השמונים, אדיגה משתמש בעיר ההודית דמיונית בשם קיטור כמקום התרחשות הסיפורים המתוארים בספר. וציר הזמן של הספר מצוי בין רצח אינדירה גנדי לבין רצח בנה רג'יב גנדי. ארווינד אדיגה, תרגום: יואב כ"ץ, הטיגריס הלבן, פן הוצאה לאור, ספרי חמד, הוצאת ידיעות אחרונות, 2008 ארווינד אדיגה, תרגום: יואב כ"ץ, בין הרציחות, פן הוצאה לאור, ספרי חמד, הוצאת ידיעות אחרונות, 2010 אתר האינטרנט הרשמי של ארווינד אדיגה ארווינד אדיגה, ברשת החברתית Goodreads ארווינד אדיגה (1974-), דף שער בספרייה הלאומית הספר "הטיגריס הלבן", באתר "סימניה" פותחים ספר: בין הרציחות ארווינד אדיגה, באתר הארץ, 5 במאי 2010 איימן סיכסק, הטיגריס הלבן, ארווינד אדיגה נהג, בוס, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2008 An interview with Aravind Adiga, bookbrowse (באנגלית)
פול קוק

פול תומאס קוק (אנגלית: Paul Thomas Cook; ‏נולד ב־20 ביולי 1956) הוא מתופף אנגלי וחבר בלהקת הפאנק רוק סקס פיסטולס. קוק יליד האמרסמית לונדון, למד בבית הספר כריסטופר רן שם פגש את סטיב ג'ונס. בשנים 1972-1973, קוק וג'ונס, יחד עם חברם מבית הספר, וואלי נייטינגייל, הקימו את הלהקה, The Strand. קוק היה החבר הראשון בקבוצה שהשקיע בפועל בהבאת ציוד (מערכת תופים), ולא לגנוב אותו. ובמהלך שלוש השנים הקרובות The Strand הפכה לסקס פיסטולס. לאחר שהסקס פיסטולס התפרקה לאחר הופעתם האחרונה בסן פרנסיסקו ב-14 בינואר 1978, קוק וג'ונס החלו לעבוד על פסקול לסרטו של מלקולם מקלארן, The Great Rock 'n' Roll Swindle (תרמית הרוק 'נ' רול הגדולה). השניים הקליטו גם כמה שירים תחת השם "Sham Pistols" יחד עם ג'ימי פרסי מלהקת שאם 69. לאחר מכן הקימו להקה חדשה, "המומחים", עם אנדי אלן. אלן גרם לכמה בעיות משפטיות; הוא ניגן בגיטרת בס בשיר "דבר טיפשי" ובכמה מן ההקלטות הראשונות של "המומחים", אך לא היה אף חוזה הקלטות ולכן לא קיבל קרדיט על הבס וגם לא קיבל תשלום. לכן, האלבום שפרסמה חברת וירג'ין רקורדס, Cash Cows, שכלל את השיר של "המקצוענים" "Kick Down The Doors", לא פורסם. קוק וג'ונס ניגנו יחד באלבום הסולו של ג'וני ת'נדרס, So Alone. "המקצוענים" שחררו ארבעה סינגלים ואלבום אחד (אלבום של דמואים פורסם לאחר מכן), אך מעולם לא דמה להצלחה המסחרית של הפיסטולס. בשנות השמונים המוקדמות קוק, יחד עם ג'ונס, גילה את להקת הבנות בננָרַמה. קוק עזר לשלישייה להקליט את סינגל הבכורה שלהן, "איי אה מואנה", והיה המפיק של אלבום הבכורה שלהן ב-1982, Deep Sea Skiving. בשנות ה-80 המאוחרות, קוק הופיע עם הלהקה Chiefs Of Relief ועם הגיטריסט לשעבר של הלהקה Bow Wow Wow, מתיו אשמן ולאחר תקופה מחוץ לתעשיית המוזיקה, ניגן עם פיל קולן בשנות ה-90. הוא התאחד מחדש עם חברי להקת הסקס פיסטולס שנותרו בחיים בשנת 1996 עבור Filthy Lucre בסיבוב הופעות עולמי. הסקס פיסטולס, כולל פול קוק, הופיעו לרגל יום השנה ה-30 של Never Mind The Bollocks באקדמיית בריקסטון ב-8 בנובמבר 2007. עקב דרישת הקהל, שתי הופעות נוספות הוכרזו ב-9 וב-10 בנובמבר וארבעה תאריכים נוספים נוספו. בשנת 2008 הופיעו הסקס פיסטולס ב-Isle Of Wight Festival, בפסטיבל האהבה השלום בשוודיה, ב-Live at Loch Lomond Festival שבסקוטלנד, וה-Summercase Festival במדריד קוק תופף עם Raze-Man, שכלל גם את פיל קולן מ-Def Leppard ואת חברם סיימון לאפי שניגן בלהקה של קולן לפני Girl, Leppard. הם שחררו את אלבום הבכורה Surreal בשנת 2008, והופיעו ברחבי בריטניה בסוף 2009. הם עושים סיבוב הופעות ברחבי 2012 ובמרץ 2012 מקליטים אלבום חדש "Now 1979" עם אדווין קולינס. בשנת 2011 הצטרף ל-Vic Godard & Subway Sect, וחידש את שיתוף הפעולה שלו עם פול מאיירס מסקס פיסטולס להפוך את הלהקה ל-The Professionals & Vic Godard. פול קוק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פול קוק, באתר AllMusic (באנגלית) פול קוק, באתר MusicBrainz (באנגלית) פול קוק, באתר Discogs (באנגלית) פול קוק, באתר Songkick (באנגלית) פול קוק, באתר SecondHandSongs
אליפות העולם באתלטיקה 1997

אליפות העולם באתלטיקה 1997 הייתה אליפות העולם השישית באתלטיקה, שנערכה בין 1 באוגוסט ל-10 באוגוסט 1997 באצטדיון האולימפי שבאתונה, בירת יוון. בתחרות השתתפו 1,882 אתלטים ואתלטיות מ-198 מדינות, ב-44 תחרויות (20 לנשים ו-24 לגברים). ארצות הברית (ארצות הברית) זכתה במקום הראשון עם 6 מדליות זהב ו-17 מדליות בסך הכול. גרמניה (ארצות הברית) דורגה במקום שני עם 5 מדליות זהב ו-10 מדליות בסך הכול. באליפות זו לא נקבע אף שיא עולם חדש. מריון ג'ונס (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר. אנה פידליה קירוט (קובה קובה) שהגנה על תוארה בריצת 800 מטר. אסטריד קומברנוס (גרמניה גרמניה) שהגנה על תוארה בהדיפת כדור ברזל. לודמילה אנגקוויסט (שוודיה שוודיה) שזכתה פעם נוספת, 8 שנים לאחר זכייתה הראשונה בריצת 100 מטר משוכות. זאבינה בראון (גרמניה גרמניה) שזכתה פעם נוספת, 8 שנים לאחר זכייתה הראשונה בקרב שבע. טרינה האטסטאד (נורווגיה נורווגיה) שזכתה פעם נוספת, 4 שנים לאחר זכייתה הראשונה בהטלת כידון. סרגיי בובקה (אוקראינה אוקראינה) שזכה בכל שש אליפויות העולם שנערכו בקפיצה במוט. לארס רידל מ(גרמניה גרמניה) שזכה בארבע אליפויות עולם ברציפות בזריקת דיסקוס. מייקל ג'ונסון (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה בשלוש אליפויות עולם ברציפות בריצת 400 מטר. היילה גבריסלאסי (אתיופיה אתיופיה) שזכה בשלוש אליפויות עולם ברציפות בריצת 10,000 מטר. אלן ג'ונסון (ארצות הברית ארצות הברית) שהגן על תוארו בריצת 110 מטר משוכות. וילסון קיפקטר (דנמרק דנמרק) שהגן על תוארו בריצת 800 מטר. איוון פדרוסו (קובה קובה) שהגן על תוארו בקפיצה לרוחק. ג'ון גודינה (ארצות הברית ארצות הברית) שהגן על תוארו בהדיפת כדור ברזל. חאבייר סוטומאיור (קובה קובה) שזכה בפעם שנייה, לאחר 4 שנים בקפיצה לגובה. נבחרת השליחים 4x400 מטר של ארצות הברית (ארצות הברית) (ג'רום יאנג, אנטוניו פטיגרו, כריס ג'ונס וטיירי וושינגטון) שסיימה במקום הראשון (2:56.47 דקות), נפסלה בשנת 2009 לאחר שהתברר שפטיגרו השתמש בהורמון הגדילה (GH) ובאריתרופויאטין (EPO) בשנים 1997 - 2003. אלכסנדר באגץ' (אוקראינה אוקראינה) שניצח בהדיפת כדור ברזל (21.47 מטר) נפסל לאחר שנמצא שהשתמש בסטרואידים. (*) נבחרת השליחים של ארצות הברית, ג'רום יאנג, אנטוניו פטיגרו, כריס ג'ונס וטיירי וושינגטון ניצחה בריצת השליחים 4x400 מטר בתוצאה של 2:56.47 דקות, אך נפסלה בשנת 2009 לאחר שפטיגרו הודא שהשתמש באימרוץ (HGH-הורמון גדילה ו-EPO-אריתרופויאטין) בשנים 1997 - 2003. (**) אלכסנדר באגץ' מאוקראינה ניצח בתחרות הדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.47 מטר, אך נפסל לאחר שנמצא שהוא השתמש בסטרואידים. נבחרת ישראל כללה רק אתלטים גברים ואף לא אתלטית אחת. מדיה וקבצים בנושא אליפות העולם באתלטיקה 1997 בוויקישיתוף התוצאות הרשמיות של אליפות העולם באתלטיקה 1997, באתר IAAF
נפוליטנו

נפוליטנו (Napolitano) הוא שם משפחה שמקורו באיטלקית ומשמעותו נאפוליטאי. האם התכוונתם ל... אישים: ג'ורג'ו נפוליטנו – נשיא איטליה האחד-עשר ג'נט נפוליטנו – פוליטיקאית אמריקאית גרייס נפוליטנו – פוליטיקאית אמריקאית אחר: השפה הנפוליטנית מסטינו נפוליטנו – גזע כלבים פרס לואיג'י נפוליטנו – פרס של הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה נאפולי (פירושונים)
דוקו (נוזקה)

דוקו (Duqu) היא נוזקה, שהתגלתה בספטמבר 2011, ונחשבת כקשורה לנוזקה סטוקסנט. מעבדת הקריפטוגרפיה ואבטחת מערכות של אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה בהונגריה גילתה את הנוזקה, ניתחה אותה ופרסמה דו"ח בן 60 עמודים, בו קראה לנוזקה בשם "דוקו", שנגזר מהתחילית "DQ~", אותו היא נותנת לקבצים שהיא יוצרת. דוקו מפיצה עצמה כתולעת מחשב, אוספת מידע במחשב שבו היא מותקנת, ומוחקת קבצים. מומחים בחנו את התכונות הדומות בין דוקו לסטוקסנט, ומצאו מתוכן 3 מעניינות: היוצר מנצל פגיעוּת יום אפס של חלונות. הרכיבים חתומים עם מפתחות דיגיטליים גנובים. דוקו וסטוקסנט מאוד ממוקדי מטרות הקשורות בתוכנית הגרעין האיראנית. דוקו תר אחר מידע, שיכול להועיל בהתקפה על מערכות בקרה תעשייתית. המטרה שלו היא לא להרוס, אלא לאסוף מידע. אולם, בהתבסס על המבנה המודולרי של דוקו, ניתן להשתמש במטענים ייעודיים[דרושה הבהרה] כנגד כל סוג של מערכת מחשבים. כלומר, התקפת סייבר המבוססת על דוקו יכולה להיות אפשרית. נמצא כי בשימוש במערכת מחשב פרטית, דוקו מוחק כל מידע על כניסה למערכת, ובחלק מהמקרים גורם למחיקה של כל הדיסק הקשיח. תקשורת פנימית של דוקו נותחה על ידי חברת סימנטק, אך לא ידוע עדיין במלואו, כיצד בדיוק הוא משכפל את עצמו בתוך מערכת מותקפת. דוקו משתמש בקובץ תמונה jpeg בגודל 54×54 פיקסלים ובתיקיות-דמה מוצפנות בתור מכלים (סוג של מבנה נתונים מופשט) להברחת מידע למרכז השליטה והבקרה שלו. מומחי אבטחה עדיין מנתחים את הקוד כדי לקבוע את סוג המידע שהתקשורת כוללת. מחקר ראשוני מעיד כי הנוזקה הראשונית מוחקת את עצמה באופן אוטומטי לאחר 36 ימים, דבר המקשה על האיתור שלה. סטוקסנט להבה (נוזקה) דוקו 2 - תוכנת ריגול שהתגלתה בשנת 2015 הודעה על דוקו באתר חברת סימנטק הראל עילם, מי אתה, הווירוס דוקו?, באתר כלכליסט, 14 בנובמבר 2011 רויטרס, תולעת מחשבים חדשה מאיימת לפגוע באיראן, באתר ynet, 21 באוקטובר 2011 גיא גרימלנד, נשק סייבר נוסף לישראל? נמצאה תולעת מחשב חדשה, באתר TheMarker‏, 19 באוקטובר 2011
סוחה

האם התכוונתם ל... סוחה (Sucha) - שמה הקודם של העיירה סוחה בסקידזקה בפולין לאופולד סוחה (Socha) - מפקח ביוב וחסיד אומות העולם פולני מרטינה סוחה (Suchá) - טניסאית סלובקית ראו גם סוכה (פירושונים)
כוכב 1914

כוכב 1914 (באנגלית: Star ‏1914) המכונה גם כוכב מונס הוא העיטור שהוענק על ידי האימפריה הבריטית על שירות במלחמת העולם ה-1. העיטור אושר לשימוש בחודש אפריל שנת 1917 טרם סיום המלחמה, לקצינים וחוגרים של הכוחות הבריטיים שלחמו בתקופה שבין ה-5 באוגוסט והלילה שבין ה-22 בנובמבר וה-23 בנובמבר, בחזית הבלגית והצרפתית. התקופה שהוגדרה לעיטור זה החלה בהכרזת המלחמה של האימפריה הבריטית נגד מעצמות המרכז והתאריך שסגר את הזכאות לעיטור היה עם סיום קרב איפר הראשון. רוב הזכאים לעיטור הם חיילים בכוחות שקדמו במעורבתם במלחמה לכניסתו של הצבא הבריטי ובעיקר חיל המשלוח הבריטי, שנכנסו למערכה מיד עם פרוץ המלחמה סביב גבולות צרפת והשתתפו בנסיגה ממונס (ועל כן הכינוי כוכב מונס). בסה"כ הוענק העיטור 365,622 פעמים. הזכאים לעיטור זה קיבלו גם את מדליית המלחמה הבריטית ומדליית הניצחון. עיטור מקביל ומאוד דומה בשם כוכב 1914-1915 הוענק במקביל אך לא ניתן היה לקבל את שני העיטורים יחד. העיטור המקביל הוענק למי ששירת במלחמת העולם הראשונה בתקופה מוגדרת לתקופה שחפפה בחלקה לתקופתו של כוכב 1914, ומלבד החיילים שקיבלו את העיטור הראשון. אלפרד אנדרסון, שנפטר בשנת 2005, היה האדם החי הידוע האחרון שהחזיק בעיטור כוכב 1914. המדליה היא כוכב בעל ארבעה קנים ובראשו כתר, ובאורך כולל של 50 מילימטר וברוחב שמגיע עד ל-45 מ"מ בי 2 הקנים האופקיים של הכוכב. במרכזה יש שתי חרבות גלדיוס מוצלבות באלכסון הפונות עם חודן כלפי מעלה, מוקפות בזר של עלי עץ האלון, ראשי התיבות של המלך ג'ורג' החמישי (הצפנה מלכותית) בתחתית ומגילה המקיפה את החרבות ועליה הכיתובים AUG 1914 NOV, מלמעלה למטה. חלקה האחורי חלק ויש בו מקום המיועד לחריטת המספר האישי, דרגת, שם ויחידתו של מקבל העיטור. האות מורכב משלושה צבעים אדום לבן וכחול, הטריקולור הצרפתי, ומעוצב עם פסים אופקיים. מדיה וקבצים בנושא כוכב 1914 בוויקישיתוף
פייטרו גאזרה

פייטרו גאזרה (באיטלקית: Pietro Gazzera;‏ 11 בדצמבר 1879 - 30 ביוני 1956) היה פוליטיקאי איטלקי ששימש גם כקצין בכיר בצבא איטליה הפשיסטית בזמן מלחמת העולם השנייה. גאזרה נולד באיטליה, התגייס לצבא האיטלקי ובמסגרתו לחם במלחמה האיטלקית עות'מאנית ובמלחמת העולם הראשונה. ב-1928 מונה לתת שר המלחמה, ומ-1929 עד 1933 שימש כשר המלחמה, בדרגת גנרל. ביולי 1933 התפטר, ומסר את תפקידו למוסוליני ששימש במקומו כשר המלחמה. לאחר כיבוש אתיופיה במסגרת המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה שימש גאזרה, החל מ-1 באוגוסט 1938 ועד 6 ביולי 1941 כמושל מחוז גאלה סידאמו באתיופיה שהייתה חלק מהמושבה מזרח אפריקה האיטלקית. גאזרה פיקד על הכוחות האיטלקים בגזרה הדרומית במערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה. לאחר פלישת הכוחות הבריטים למזרח אפריקה האיטלקית התבצר בראש אנשיו בעיר ג'ימה שבדרום מזרח אתיופיה. לאחר כניעת המשנה למלך האיטלקי במזרח אפריקה, הדוכס מאאוסטה, שנכנע לבריטים לאחר קרב אמבה אלגי במאי 1941, היה גזארה הקצין האיטלקי הבכיר במזרח אפריקה, והוכרז כמשנה למלך במקומו של הדוכס מאאוסטה. בג'ימה עמד גאזרה בפני איום המתקפה של כוחותיו הסדירים של הגנרל אלן קנינגהם שפרצו לאתיופיה מדרום, וגם כנגד מתקפות של לוחמים אתיופים בלתי סדירים שמרדו בשלטון האיטלקי. ב-21 ביוני 1941 נסוג מג'ימה בראש 7,000 מחייליו, כשהוא מותיר מאחוריו 15,000 לוחמים שנכנעו. בדרך נסיגתו עמדה חטיבתו של הגנרל אוחוסט אדוארד חיליארט, מצבא בלגיה החופשית. ב-3 ביוני נכנע גאזרה לחיליארט. בין 1941 ל-1943 היה שבוי מלחמה בתחילה בקניה ולאחר מכן בהודו ובארצות הברית. ב-1943 לאחר נפילת המשטר הפשיסטי באיטליה והסכם הכניעה האיטלקי לבעלות הברית, שימש כאחראי על שבויי המלחמה מטעם ממשלתו של פייטרו באדוליו עד לשנת 1945. גאזרה מת ב-1956. מדיה וקבצים בנושא פייטרו גאזרה בוויקישיתוף Italian war minister resigns, פלסטיין פוסט, 28 ביולי 1933
דוקו

האם התכוונתם ל... דוקו (נוזקה) – שמה של נוזקה שהתגלתה בשנת 2011 הרוזן דוקו – דמות בדיונית בעולם מלחמת הכוכבים סרט דוקומנטרי – סרט שמטרתו לתעד את המציאות דוקו-דרמה – סיפור עלילה מגובש המכיל יסודות תיעודיים ברורים ויסודות בדיוניים ברורים דוקו-אנימציה – סרט תיעודי מונפש, ז'אנר קולנועי המשלב תיעוד דוקומנטרי והנפשה. דוקו-אקטיביזם – ז'אנר בקולנוע התיעודי שיחודו הוא מעורבותו של העיתונאי החוקר בנשוא התחקיר דוקו-קומדיה – (או: מוקומנטריה) סוגה טלוויזיוניות, קולנועית וספרותית המוצגת כדוקומנטריה, אך למעשה היא פיקטיבית ברובה, אם כי נשענת לעיתים על המציאות yes דוקו – ערוץ טלוויזיה של yes, המעמיד במרכזו סיפורים על החוויה האנושית אישים ז'רמי דוקו – כדורגלן בלגי
דווימה

דווימה (בערבית: الدوايمة, תעתיק מדויק: אלדואימה) היה יישוב ערבי מוסלמי ששכן מערבית לחברון (כיום בחבל לכיש) וחרב במלחמת העצמאות. על חורבותיו הוקם בשנת 1955 מושב אמציה. במפקד האוכלוסין המנדטורי מ-1922 נמנו בכפר 2,441 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד האוכלוסין המנדטורי מ-1931 נמנו בכפר 2,688 תושבים ב-559 בתים. בסקר הכפרים שנערך בשנת 1945, ההערכה הייתה שמספר התושבים היה 3,710 נפש. שטח הכפר היה 60,585 דונם, כמחציתם מעובדים, מתוכם 21,191 דונם שימשו לגידול תבואה ו-1,206 דונם שימשו למטעים. הכפר נכבש על ידי גדוד 89 בפיקודו של דב צסיס במסגרת מבצע יואב, ב-29 באוקטובר 1948. גדוד זה היה כפוף לחטיבה 8 בפיקודו של יצחק שדה. במהלך הכיבוש נהרגו כ-80–100 מתושבי הכפר. פלוגה מוקטנת של גדוד 89, שנעה בשבעה זחל"מים הסתערה ביריות על הכפר. הערבים טענו כי תושבי הכפר נמלטו מזרחה וכוח התקיפה רדף אחריהם וירה עליהם. לטענתם, חיילי צה"ל עצרו מאות מהכפריים ורצחו עשרות, אך חקירת האו"ם בנושא לא העלתה ראיות לטבח כלשהו מלבד להרוגי הקרבות. יומיים לאחר כיבוש הכפר פנה יגאל אלון, מפקד חזית הדרום, ששמועות על שאירע הגיעו אליו, אל שדה בתביעה להגיב בחריפות על כך אם תתאמת השמועה על הטבח. לאחר ששדה לא הגיב, הטיל אלון על התובע הצבאי של חזית הדרום לבדוק את השמועות ולהעמיד לדין את האשמים. אלון קיבל מהתובע הצבאי דו"ח מלווה בעדויות, והעבירו לאיסר בארי, שאותו מינה הרמטכ"ל לחקור את האירוע. בארי קבע שכ-80 תושבים נהרגו במהלך הקרב, ועוד 22 נהרגו אחריו. החקירה לא הושלמה ואיש לא הועמד לדין. להערכת צבי ענבר החקירה גוועה עקב החנינה הכללית שניתנה בפברואר 1949. בראשית 1949 הוקם בשטח הכפר משלט של צה"ל, שאויש לסירוגין על ידי כוחות חטיבת אלכסנדרוני וחטיבת הנגב. לדברי מנחם פינקלשטיין, יצחק שדה סיפר לנתן אלתרמן על אירועי כיבוש דווימה, ובעקבות זאת כתב אלתרמן את שירו "על זאת". בתחילת 2012 החלו עבודות בשטח הכפר להקמת היישוב כרמי קטיף לכ-70 משפחות ממפוני גוש קטיף. במהלך עבודות העפר להקמת היישוב נחשפו בשטח מרכז הכפר הערבי בית בד, קולומבריום, מערה, וילה יהודית מתקופת הבית שני ומקוה. פרשת דווימה בני מוריס, 1948 - תולדות המלחמה הערבית-הישראלית הראשונה, עם עובד, 2010, עמ' 362. מנחם פינקלשטיין, ‏"הטור השביעי" ו"טוהר הנשק" - נתן אלתרמן על ביטחון מוסר ומשפט, משפט וצבא 20, 2009, חלק שישי: "על זאת", עמ' 158-141 יאיר אורון, סיפורה של שבירת שתיקה בת 68 שנים, באתר הארץ, 2 בפברואר 2016 מנחם פינקלשטיין, ‏"הטור השביעי" ו"טוהר הנשק" - נתן אלתרמן על ביטחון מוסר ומשפט, משפט וצבא 20, (א), 2009, חלק שישי: "על זאת", עמ' 158-151
מדליית הניצחון במלחמת העולם הראשונה (בריטניה)

מדליית הניצחון (באנגלית: Victory Medal) הבריטית הקרויה גם מדליית הניצחון של מדינות ההסכמה היא מדליית מערכה שהעיצוב שלה אומץ על ידי מדינות רבות בתום מלחמת העולם הראשונה ובפרט איחוד דרום אפריקה, איטליה, ארצות הברית, בלגיה, ברזיל, יוון, סיאם, פורטוגל, צרפת, צ'כוסלובקיה, קובה ורומניה בהמשך להלטות שהתקבלו בוועידת ורסאי שהתבסס על סמל יווני עתיק, מלבד המדינות במזרח הרחוק שבחרו בעיצוב שונה. השנים עבורן הוגדרה מדליה זו היו בכל מקרה 1914 עד 1918, מלבד האימפריה הבריטית עד לשנת 1919 כפי שהוגדר בחוק הכללי של הממלכה (לפי החוק הפרלמנטרי באימפריה הסתיימה המלחמה בשנת 1921 אך המדליה עוצבה לפי החוק הכללי). המדליה הוענקה לזכאים למדליות כוכב 1914, או כוכב 1914-1915, או לזכאים לקבל את מדליית המלחמה הבריטית. היא אף פעם לא הוענקה כמדליה יחידה, למי שלא היה זכאי לאחת או שתיים מהמדליות הקודמות. כדי להיות זכאי למדליה זאת היה הפרט המדובר חייב להיות מגויס ולהיכנס לשירות צבאי מסוג כלשהו, במסגרת המלחמה, בתקופה שבין ה-5 באוגוסט 1914 וה-11 בנובמבר 1918. נשים שלא שירתו באותה תקופה ביחידות לוחמות היו זכאיות למדליה זאת כמו גם למדליות האחרות המוזכרות אם שירתו בתפקידי סיעוד, או ביחידות סיוע (יחידות תומכות לחימה). נוסף על כן, מדליה זו הוענקה למשתתפים במשימה הימית של הבריטים לרוסיה בשנים 1919–1920, ומשימת סילוק המוקשים הימיים שנערכה בים הצפוני בין ה-11 בנובמבר 1918 וה-30 בנובמבר 1919. מדליית הניצחון שהופקה באימפריה הבריטית תאמה את העיצוב שהוסכם בוועידת השלום הבינלאומית שקדמה להסכם ורסאי. היא הייתה עגולה, בקוטר של 36 מילימטר עשויה נחושת ומצופה בארד. פני המדליה מציגים את ויקטוריה, אלת הניצחון הרומית לכל אורך ורוחב המדליה, בדומה לעיצוב בשאר המדינות. השוני היה בכך שידה השמאלית הייתה מושטת והיא אחזה ענף של עץ תמר (עוד סמל ניצחון) בדומה לאנדרטת ויקטוריה בלונדון שהקמתה קדמה למלחמה. בצידה האחורי מופיע הכיתוב THE GREAT / WAR FOR / CIVILISATION / 1914-1919 בארבע שורות (הלוכסנים מסמלים מעבר לשורה הבאה) מוקפים בזר של עלי דפנה. משמעותו בעברית היא המלחמה הגדולה למען האנושות. השנים המוזכרות מתייחסות לשנות המלחמה על פי החוק הבריטי המקובל הגורס כי היא הסתיימה בשנת 1919. האות שנלווה למדליה מורכב מצבעי הקשת הקלאסיים ומעוצב בסגנון של "שתי קשתות". הצבע הסגול הוא הראשון נמצא בצד החיצוני והצבע האדום כפול ברוחבו במקום בו שתי הקשתות נפגשות. לחיילים שמוזכרים בדוחות רשמיים על גבורתם בתקופה שבין ה-4 באוגוסט 1914 וה-10 באוגוסט 1920 נוסף ענף של עץ אלון על האות. במדינות רבות מבין מדינות ההסכמה הוענקה מדליה דומה. הראשון להציע מדליה ואות משותפים היה המרשל הצרפתי פרדיננד פוש, המפקד העליון של כוחות הצבא של מדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה. העיצוב היה משותף לכל המדינות מלבד יפן וסיאם שהציגו סמל ניצחון שונה מוויקטוריה שלא היה רלוונטי מבחינה תרבותית. מדיה וקבצים בנושא מדליית הניצחון במלחמת העולם הראשונה בוויקישיתוף
לירון דיאמנט

לירון דיאמנט (נולד ב-4 באפריל 1990) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ. דיאמנט גדל במחלקת הנוער של הפועל רמת גן ולאחר מכן שיחק גם במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת 2007/2008 עלה דיאמנט לקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב, וערך הופעה אחת בליגת העל וחמש הופעות בגביע הטוטו. לקראת עונת 2008/2009 חתם דיאמנט על חוזה לשלוש שנים במכבי פתח תקווה, אך בעונה זו שיחק רק עם קבוצת הנוער של המועדון. בעונת 2009/2010 הושאל לקבוצת הכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית, במדיה הבקיע 14 שערים בכל המסגרות. בעונה הבאה האריך את חוזהו במכבי פתח תקווה בשלוש שנים נוספות, אך לאחר מכן רכשה הפועל רמת גן את כרטיסו של דיאמנט, ושם שיחק בעונת 2010/2011. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. לפני תחילת עונת 2011/2012 החל להתאמן עם הפועל תל אביב וסיכם על הצטרפותו לקבוצה, אך לאחר שבועיים שוחרר. באוגוסט 2011 חתם דיאמנט לשתי עונות בבית"ר ירושלים. ב-20 בספטמבר 2012 חתם במכבי הרצליה מהליגה הלאומית. לקראת עונת 2013/2014 חזר דיאמנט להפועל רמת גן. לאחר ששיחק במדיה שלוש שנים נוספות בליגה הלאומית עזב את המועדון בקיץ 2016, ולמעשה פרש ממשחק פעיל. לדיאמנט ארבע הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, שלוש הופעות במדי נבחרת הנוער, ארבע הופעות במדי הנבחרת עד גיל 18, ושלוש הופעות במדי נבחרת הנערים. לירון דיאמנט, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל לירון דיאמנט, באתר Transfermarkt לירון דיאמנט, באתר FootballDatabase.eu משה בוקר, מי מאיים על מאמן בית"ר, אלי כהן?, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2012 איציק יצחקי‏, לירון דיאמנט חתם לשלוש שנים במכבי פתח תקוה, באתר וואלה, 19 ביוני 2010 נרי ברנר, הסכימו לא להסכים: זהבי שוחרר מהפועל ת"א, באתר ynet, 21 ביוני 2011 עמית גולדשטיין‏, הפועל ת"א: אוהדים לקשטן: "נעשה לך את המוות בבלומפילד", באתר וואלה, 7 ביולי 2011
חוק הביטוח הלאומי

חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995 הוא חוק המסדיר את פעולתו של המוסד לביטוח לאומי וקובע את ההוראות העיקריות בנוגע לזכאות לקצבאות הניתנות על ידי המוסד ולהענקתן ובנוגע לדמי ביטוח לאומי, שהם מקור מימון עיקרי לפעולת המוסד (מקור שני הוא תקציב המדינה). החוק נחקק על ידי הכנסת בשנת 1953, והוא החוק העיקרי המסדיר בישראל את פעולתה של מערכת הביטחון הסוציאלי בה. חוק זה עולה בקנה אחד עם הערכים הסוציאליים במשפט העברי שכולם למדים מעקרון "כל ישראל ערבים זה לזה". בנוסף לחוק זה חוקקה הכנסת חוקים נוספים בתחום הביטחון הסוציאלי, בהם חוק הבטחת הכנסה, חוק ביטוח בריאות ממלכתי וחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, שגם ביישומם עוסק המוסד לביטוח לאומי. חוק הביטוח הלאומי דן בנושאים אלו (רשימה לא מלאה): קיום המוסד לביטוח לאומי, מוסדותיו והרכבם (פרק ב') הזכאות והתנאים לתשלום תגמולים בתחומים שונים: דמי לידה (פרק ג') קצבת ילדים (פרק ד') תגמולים על פגיעה בעבודה ועל נכות או מוות ממנה (פרק ה') תגמולים על פגיעה בתאונה (פרק ו') דמי אבטלה (פרק ז') תשלום גמלה לעובדים בעקבות פשיטת רגל או פירוק של מעבידם (פרק ח') תגמולים על נכות שלא מעבודה (פרק ט') גמלת סיעוד (פרק י') קצבת אזרח ותיק וביטוח שאירים (פרק י"א) תגמולים למשרתים במילואים ולמתנדבים (פרקים י"ב ו-י"ג) תגמולים לנפגעי כוחות הביטחון (פרק י"ג1) גמלאות (פרק י"ד) תשלום דמי ביטוח לאומי על ידי הציבור (פרק ט"ו) קביעת עבירות פליליות בקשר לקיום החוק (פרק י"ט) מאז נחקק לראשונה תוקן החוק מאות פעמים, בהתאם לשינויים שחלו במערכת הביטחון הסוציאלי בישראל ולהשפעת המדיניות הכלכלית של ממשלות ישראל עליה. עקב כך פורסם פעמיים נוסח משולב לחוק - ב-1968 וב-1995. בחוק מוכנסים מספר תיקונים מדי שנה, ובכלל זה תיקונים במסגרת חוק ההסדרים. הוראות החוק הושלמו על ידי תקנות, שהותקנו על ידי שר הרווחה, שהוא המופקד על ביצוע החוק. עם השנים הותקנו עשרות קובצי תקנות, הקובעים הוראות ביצוע מפורטות לנושאים המוסדרים בחוק בצורה עקרונית. מנחם גולדברג ורות הורן, עוקדן הביטחון הסוציאלי, הוצאת סדן, 2021. חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של חוק הביטוח הלאומי, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת נוסח עדכני של חוק הביטוח הלאומי, באתר המוסד לביטוח לאומי נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 1191-1193: חוק הביטוח הלאומי, אתר דעת.
הונג קונג במשחקים הפאראלימפיים

הונג קונג השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בהיידלברג (1972) ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה הונג קונג חלק מעולם. המשלחת הראשונה אותה שלחה הונג קונג למשחקים הפאראלימפיים הייתה בשנת 1972. הונג קונג שלחה משלחת של עשרה ספורטאים, גברים כולם, המשלחת זכתה במדליית הארד הקבוצתית בטניס שולחן (קטגוריה 2) ואילו לזלי לאם היה לספורטאי הראשון שזוכה במדליה אישית עם מדליית הכסף בטניס שולחן באותה הקטגוריה. המשלחת הצליחה לזכות במדליות פאראלימפיות נוספות בטניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976). המדינה שלחה למשחקים משלחת של 11 ספורטאים, גם הפעם גברים בלבד, שהצליחו לזכות בשתי מדליות כאשר שיק קאו ונג זכה במדליית הכסף, ואילו יין ביו ונג זכה במדליית הארד (קטגוריה C) שיק קאו ונג אף זכה במדליית ארד באתלטיקה כאשר בתחרות הקפיצה לגובה (קטגוריה C) השיג תוצאה של 1.30 מטרים. במדליית הזהב הפאראלימפית הראשונה זכתה המשלחת שנשלחה אל המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984). המשלחת כללה 25 ספורטאים והייתה למשלחת הראשונה של המדינה שכללה גם ספורטאים משני המינים, עם 14 גברים ו-11 נשים. המשלחת זכתה בשלוש מדליות זהב פאראלימפיות, כולן במקצי הנשים. באתלטיקה זכתה המשלחת במדליית זהב קבוצתית במרוץ שליחים 4X100 עם תוצאה של 6:06.67 דקות, ובמרוץ ל-1,500 מטרים, ואילו הסייפת יואט ווה פונג גברה על שתי מתחרות צרפתיות בדרך למדליית זהב נוספת במקצה האישי בסגנון רומח. הטורניר המוצלח ביותר של המשלחת של הונג קונג הגיע במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004). המשלחת הצליחה לזכות ב-19 מדליות פאראלימפיות, מהן 11 מדליות מזהב. הונג קונג במשחקים האולימפיים הונג קונג במשחקים האולימפיים לנוער המשתתפים במשחקים 1972 Heidelberg 1972 Paralympic Games Table Tennis Men's Teams 2 Heidelberg 1972 Paralympic Games Table Tennis Men's Singles 2 המשתתפים במשחקים 1976 Toronto 1976 Paralympic Games Table Tennis Men's Singles C Toronto 1976 Paralympic Games Athletics Men's High Jump C המשתתפים במשחקים 1984 New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games Athletics Women's 4x400 m Relay 2-5 New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games Athletics Women's 1,500 m 3 New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games Wheelchair Fencing Women's Foil Individual 4-5