אברהם רוכלי

אברהם רוכלי (24 מרץ 1931 – 4 אוקטובר 2024) היה איש חינוך ישראלי. בין היתר, שימש ראש מכללת לוינסקי לחינוך, כיהן כחבר המועצה להשכלה גבוהה וכיו"ר ועדת השלוחות של המועצה להשכלה גבוהה ואף שימש מחזיק תיק החינוך ויו"ר ועדת החינוך במועצת רמת השרון. במסגרת פעילותו במועצה להשכלה גבוהה ובמכללת לוינסקי קידם את הנגישות להשכלה גבוהה, עמל על פיתוח המכללות בישראל ותרם לאקדמיזציה של הכשרת המורים בישראל. אברהם רוכלי נולד בחיפה בשנת 1931. בילדותו למד בבית הספר "חוגים" בהדר הכרמל והיה חבר בתנועת הנוער השומר הצעיר. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר "חוגים" עבר ללמוד ולהתחנך במוסד החינוכי במשמר העמק – בית הספר התיכון של בני קיבוצי השומר הצעיר. היה חבר קיבוץ הראל, עד שנת 1955, אז התפרק הראל לזמן מה, בגלל מחלוקת בין תומכי תנועות שונות, עבר לקיבוץ דליה. בין השנים 1956 ו-1958 שימש כשליח של תנועת השומר הצעיר בארגנטינה, שם עסק בחינוך והכשרת עלייה לארץ ישראל. עם שובו ארצה נשא לאשה את בת זוגו, דליה לבית אגוזי, ילידת חדרה וחברת קיבוץ מזרע, אותה הכיר בפעילויות של השומר הצעיר. השניים התגוררו בקיבוץ דליה ועסקו בחינוך והוראה בבית הספר האזורי "הרי אפרים". בין השנים 1968 ו- 1974 שימש שליח של הסוכנות היהודית במקסיקו, וניהל את בית הספר היהודי "הר סיני". במקביל כתב את עבודת הדוקטורט שלו העוסקת בחקר מדיניות החינוך וקיבל תואר שלישי. תחום ההוראה והמחקר שלו: תולדות היישוב היהודי בא"י, בעיקר בתקופת המנדט והמאבק לעצמאות. עם החזרה לישראל, החל לעבוד כמרצה במכללת לוינסקי לחינוך (או כשמה באותה עת – סמינר לוינסקי) ובאוניברסיטה הפתוחה. בשנת 1981 מונה לשמש ראש המכללה, תפקיד אותו מילא עד לשנת 1996, עת יציאתו לגמלאות. בשנים שבהן ניהל את מכללת לוינסקי קידם שינויים יסודיים ומרחיקי לכת במכללה, ובעיקר – הפיכת המכללה למוסד אקדמי המעניק תארים אקדמיים מוכרים. מכללת לוינסקי הייתה המכללה הראשונה להכשרת מורים שזכתה להכרה אקדמית של המועצה להשכלה גבוהה, ובעקבותיה הלכו גם מכללות אחרות. התהליך שקידם במכללה הביא לשינוי באופי הלימודים, באורכם, בתנאי קבלת הסטודנטים, בסגל ההוראה, המעבדות ועוד. בנוסף, פותחו מרכזי למידה חשובים ונערכו שיתופי פעולה עם מוסדות חינוך ורשויות מקומיות. בתקופת ניהולו של אברהם רוכלי את לוינסקי עברה המכללה לקמפוס חדש, בקרית החינוך שבצפון תל אביב-יפו. כיהן כיו"ר ועד ראשי המכללות האקדמיות (רמ"א) וכיו"ר ועד ראשי המכללות והסמינרים למורים. בשנת 1997 נבחר לכהן במועצה להשכלה גבוהה (מל"ג), והיה איש המכללות הראשון שכיהן בה. במסגרת זו פעל רבות לקידום תהליך האקדמיזציה ופיתוח המכללות, ובכלל זה הובלת תהליך של הכרה בלימודי תואר שני במכללות והקמת מכללות טכנולוגיות ומכללות אזוריות בפריפריה. עמד בראש ועדת משנה של המל"ג לאישור פעילות שלוחות של מוסדות אקדמיים זרים בישראל, היה חבר ועדת המשנה של המל"ג לענייני אוניברסיטאות ומכללות, חבר הוועדה להקמת מכללה אקדמית למגזר החרדי וחבר הוועדה הממלכתית לבדיקת מצב הכשרת המורים בישראל. בנוסף, שימש כחבר מל"ג יו"ש, הגוף האחראי על מוסדות אקדמיים ישראליים שהוקמו בשטחי יהודה ושומרון. בין השנים 1978 ו- 1988 כיהן כחבר המועצה המקומית רמת השרון. כחבר המועצה החזיק בתיק החינוך וכיהן כיו"ר ועדת החינוך. בשנים אלה נקבעה מדיניות האינטגרציה בחינוך, נפתחו בתי הספר היסודיים "קריית יערים", "אור השחר", חטיבת הביניים "נווה מגן" ובית הספר התיכון תיכון אלון ע"ש יגאל אלון. עמד בראש עמותת המחנכים למלחמה בגזענות ובאנטישמיות, שהקים נשיא הסתדרות המורים שלום לוין, משנת 1995 עד פירוקה ב-2018. העמותה ערכה סמינרים והשתלמויות למורים בישראל וכן סמינרים בינלאומיים בתחום פעולתה, בשיתוף עם ארגוני מורים בעיקר בגרמניה ובפולין, וכן חילקה מדי שנה את "פרס שלום לוין" על מחקרים שעסקו בחקר השואה. אברהם רוכלי זכה באות "מחנך למופת" (תשס"ג) ובפרס "מפעל חיים בהכשרת מורים (2006). בשנת 1992 זכה באות "יקיר רמת השרון". בחודש מאי 2021 קיבל רוכלי מנשיא גרמניה את אות הכבוד וההצטיינות של מסדר הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (Verdienstkreuz am Bande des Verdienstordens der Bundesrepublik Deutschland), על "תרומתו יוצאת הדופן והסגולית ליחסים בין ישראלים לגרמנים". נשיא גרמניה ציין בהודעתו: "אני מבקש להביע בזאת את הערכתי למלאכתך ארוכת השנים והבלתי נלאית למען קיום חילופי משלחות הדדיים ועקביים בין גרמניה וישראל למורים להוראת השואה". רוכלי א', המכללה בעידן האקדמיזציה, בתוך: מהלכים בחינוך, בהוראה ובהכשרת מורים, תשמ"ג. רוכלי א', המכללה לחינוך ע"ש לוינסקי. (פרקים מתולדותיו של הסמינר העברי הראשון, בתוך: מהלכים בחינוך, בהוראה ובהכשרת מורים, תשמ"ג. מדרשי נ', סמינר לוינסקי - סיפורו של הסמינר העברי הראשון, הוצאת תירוש, 2012. "אני קורא משמע אני קיים", באתר ירחון מכון מופ"ת "מכללת לוינסקי לחינוך- ארבעה מנהלים" ו- "סמינר לוינסקי" שהפך ל- "מכללה לחינוך". חיבור לשם קבלת התואר דוקטור לפילוסופיה, אוניברסיטת תל אביב רוכלי, א', "האקדמיזציה של המכללות לחינוך ותרומתה למקצוע ההוראה - המקרה של מכללת לוינסקי", בתוך: מהלכים בחינוך, בהוראה ובהכשרת מורים הופמן, ע', "דמות המורה בראי הכשרת המורים 1970–2006: מבט היסטורי"