laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
U1 (הרכבת התחתית של וינה)

קו U1 הוא אחד מקווי הרכבת התחתית של וינה. בקו זה, שאורכו 14.5 קילומטרים (בין רוימאן-פלאץ Reumannplatz ללאופולדאו Leopoldau), פועלות כ-19 תחנות. נכון לשנת 2016, תחנה נוספת, Oberlaa, והמסילה המובילה אליה, נמצאים תחת בניה. עם סיום ההרחבה (יעד לסיום ב-2017), U1 יהפוך לקו הארוך ביותר ברכבת התחתית (כיום קו ה-U6 הוא הארוך ביותר). קו זה נפגש עם קו U2 ועם U4 בתחנת קרלספלאץ (Karlsplatz), עם קו U3 בתחנת שטפאנסנפלאץ (Stephansplatz), עם קו U4 בתחנת שוודנפלאץ (Schwedenplatz) ועם קו U2 בתחנת פראטרשטרן (Praterstern). הקו נפתח לראשונה ב-25 בפברואר 1978. 1. רוימאנפלאץ (25 בפברואר 1978) התחנה הראשונה שנפתחה 5. קארלספלאץ (25 בפברואר 1978) קישור ל-U2, U4 ורכבות מקומיות התחנה של U4 נמצאת במקומה של הרכבת העירונית משנת 1898, ומשלבת חלקים ממנה עיצוב מסובך מאחר שהנהר וינה זורם מתחת לקרקע של הרציפים של U2 ו-U4 ישנם יותר דרגנועים מכל תחנה אחרת במערכת 6. שטפאנספלאץ (18 בנובמבר 1978) קישור ל-U3 7. שוודנפלאץ (24 בנובמבר 1979) קישור ל-U4 לשעבר תחנה של הרכבת העירונית (1901) ניתן לראות שרידים של חומת העיר העתיקה 9. פראטרשטרן (28 בפברואר 1982) קישור ל-U2, הקו הראשי ו-S-Bahn 11. דונאואינזל (אי הדנובה) (3 בספטמבר 1982) התחנה נמצאת מתחת לגשר האימפריה. 12. קייזרמילן / וינה אינטרנשיונל סנטר (3 בספטמבר 1982) 19. לאופלדאו (2 בספטמבר 2006) קישור לקו הראשי ול-S-Bahn מדיה וקבצים בנושא U1 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רכבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
U2 (הרכבת התחתית של וינה)

קו U2 הוא אחד מקווי הרכבת התחתית של וינה. בקו זה, שאורכו 16.7 קילומטרים (מתחנת Karlsplatz לתחנת Seestadt), פועלות כ-20 תחנות. קו זה נפגש עם קו ה-U1 ו-U4 בתחנת קארלספלאץ (Karlsplatz), קו U3 בתחנת וולקסתיאטר (Volkstheater), קו U4 בשוטנרינג (Schottenring) ו-U1 בפראטרשטרן (Praterstern). הקו נפתח לראשונה ב-1980. 1. זיישטאדט (5 באוקטובר 2013) 9. דונאומרינה (2 באוקטובר 2010) בסמוך לבית האבות היהודי מיימונידס צנטרום 10. שטאדיום (10 במאי 2008) 3 מסילות, 2 סימטריים בתוך הרציפים התחנה נפתחה לכבוד משחקי יורו 2008 שהתקיימו בעיר 18. פולקסתיאטר (התיאטרון העממי) (30 באוגוסט 1980) קישור ל-U3 התחנה נפתחה ב-1965 בשם בורגגאסה ברכבת הקלה התת-קרקעית 19. מוזיאומסקוורטיר (רובע המוזיאונים) (3 באוגוסט 1980) בתחנה מוצגת אמנות ציבורית 20. קארלספלאץ קישור ל-U1, U4 ורכבות מקומיות התחנה של U4 נמצאת במקומה של הרכבת העירונית משנת 1898, ומשלבת חלקים ממנה עיצוב מסובך מאחר שהנהר וינה זורם מתחת לקרקע של הרציפים של U2 ו-U4 ישנם יותר דרגנועים מכל תחנה אחרת במערכת מדיה וקבצים בנושא U2 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רכבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
U3 (הרכבת התחתית של וינה)

קו U3 הוא אחד מקווי הרכבת התחתית של וינה. בקו זה, שאורכו 13.4 קילומטרים (מתחנת Ottakring לתחנת Simmering), פועלות כ-20 תחנות. זהו הקצר ביותר מבין קווי הרכבת התחתית בעיר. הקו נפגש עם קו U6 בתחנת וסטבאנהוף (Westbahnhof), עם קו U2 בוולקסתיאטר (Volkstheater), עם קו U1 בשטפאנספלאץ (Stephansplatz) ועם קו U4 בלנדשטראסה (Landstraße). הקו נפתח לראשונה בשנת 1991. 1. אוטקרינג (5 בדצמבר 1998) קישור ל-S-Bahn 6. וסטבאנהוף (תחנת רכבת מערב) (4 בספטמבר 1993) קישור ל-U6, קווי הרכבת הראשים ול-S-Bahn אמנות ציבורית בחלק מהמעברים תחנת U6, שנפתחה ב-1989, נמצאת בתחנת הרכבת העירונית מ-1898 9. פולקסתיאטר (התיאטרון העממי) (6 באפריל 1991, U2 מאז 1980) קישור ל-U2 בתחנה מוצגת אמנות ציבורית סמוכה לשכונת שפיטלברג, מוקד תרבות, בילוי ופנאי 21. זימרינג (2 בדצמבר 2000) קישור לקווי הרכבת הראשיים ול-S-Bahn מדיה וקבצים בנושא U3 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רכבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
U4 (הרכבת התחתית של וינה)

קו U4 הוא אחד מקווי הרכבת התחתית של וינה. בקו זה, שאורכו 16.5 קילומטרים (מתחנת Hütteldorf לתחנת Heiligenstadt), פועלות כ-20 תחנות. קו זה פוגש את קו U6 בתחנת לנגנפלדגאסה (Längenfeldgasse), את הקווים U1 ו-U2 בתחנת קארלספלאץ (Karlsplatz), את קו U3 בתחנת לנדשטראסה (Landstraße), את קו U1 בתחנת שוודנפלאץ (Schwedenplatz), את קו U2 בתחנת שוטנרינג (Schottenring) ואת קו U6 בתחנת שפיטלאו (Spittelau). הקו נפתח לראשונה בשנת 1976. מדיה וקבצים בנושא U4 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רכבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
U6 (הרכבת התחתית של וינה)

קו U6 הוא אחד מקווי הרכבת התחתית של וינה. בקו זה, שאורכו 17.3 קילומטרים (מתחנת Floridsdorf לתחנת Siebenhirten), פועלות כ-24 תחנות. נכון לשנת 2016. קו זה, הארוך ביותר ברשת ה-U-Bahn של וינה, צפוי לאבד תוארו לקו U1 בשנת 2017, עם השלמת עבודות ההרחבה בו. U6 פוגש את קו U4 בתחנת לנגנפלדגאסה (Längenfeldgasse), את קו U3 בתחנת וסטבאנהוף (Westbahnhof) ואת קו U4 בתחנת שפיטלאו (Spittelau). החלק הראשון של הקו נפתח בשנת 1989 והגיע לאורכו הנוכחי עם סיום העבודות בשנת 1995. הקו נבנה על רשת המסילות הישנה של ה-Wiener Stadtbahn (מערכת הרכבות העירוניות של וינה), ומאחר שכך מקטעים נרחבים ממנו נמצאים מעל פני הקרקע, בעיקר על מערכת הגשרים הישנה ששירתה את ה-Wiener Stadtbahn. מדיה וקבצים בנושא U6 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רכבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
U1

האם התכוונתם ל... U1 (הרכבת התחתית של ברלין) U1 (הרכבת התחתית של וינה)
U2 (קו רכבת תחתית)

האם התכוונתם ל... U2 (הרכבת התחתית של ברלין) U2 (הרכבת התחתית של וינה)
U3

האם התכוונתם ל... U3 (הרכבת התחתית של ברלין) U3 (הרכבת התחתית של וינה)
U4

האם התכוונתם ל... U4 (הרכבת התחתית של ברלין) U4 (הרכבת התחתית של וינה)
U6

האם התכוונתם ל... U6 (הרכבת התחתית של ברלין) U6 (הרכבת התחתית של וינה)
ג'וליה רובינסון

ג'וליה הול בומן רובינסון (באנגלית: Julia Hall Bowman Robinson;‏ 8 בדצמבר 1919 - 30 ביולי 1985) הייתה מתמטיקאית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל עבודתה בתחום בעיות הכרעה ובפרט בשל תרומתה לפתרון הבעיה העשירית של הילברט. זכתה במלגת מקארתור, ושירתה כנשיאה האישה הראשונה של האגודה האמריקאית למתמטיקה. ג'וליה רובינסון נולדה בשנת 1919 בסנט לואיס, מיזורי, בת לרלף בוארס בומן והלן בומן. כשהייתה בת שנתיים נפטרה אמהּ, ואביה נישא בשנית. אחותה הבכורה הייתה סופרת המדע הפופולרי קונסטנס ריד, ואחותה הצעירה היא בילי קומסטוק. בגיל 9 חלתה, ועקב כך החמיצה שתי שנות לימודים, וכשהחלימה השלימה את החסר בעזרת מורה פרטית. למדה בתיכון בסן דייגו, ובמבחן IQ קיבלה ציון 98, מעט פחות מהממוצע. חרף זאת, בלטה בבית הספר כתלמידה היחידה בכיתות המתקדמות למתמטיקה ופיזיקה, וסיימה את לימודיה בתיכון עם תעודת הצטיינות במדעים. בשנת 1936 החלה ללמוד באוניברסיטת המדינה של סן דייגו. כיוון שלא הייתה מרוצה מתוכנית הלימודים במתמטיקה שם, עברה להשלמת לימודיה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 1937, טרם מעבר זה, אביה התאבד מחמת קשיים כלכליים. אחד ממוריה בברקלי היה רפאל רובינסון (אנ'), והיא נישאה לו בשנת 1941, שנה לאחר שקיבלה תואר ראשון. המשיכה ללמוד בברקלי לתואר שני, ותוך כדי לימודיה הייתה עוזרת הוראה במחלקה למתמטיקה ואחר כך במעבדה לסטטיסטיקה של יז'י ניימן, עבודה שהובילה למאמרה הראשון, "A Note on Exact Sequential Analysis". בשנת 1948 קיבלה תואר דוקטור על עבודה שכותרתה "Definability and Decision Problems in Arithmetic", שנעשתה בהנחייתו של אלפרד טרסקי. עברה למכון ראנד, ובו עסקה בבעיה העשירית של הילברט, שביקשה למצוא אלגוריתם שיקבע האם למשוואה דיופנטית פולינומית נתונה יש פתרון במספרים טבעיים. מחקריה הובילו לשיתוף פעולה עם מרטין דייוויס, הילרי פטנאם ויורי מאטיאשביץ', שהוכיח ב-1970 שהאלגוריתם המבוקש אינו קיים. בשנת 1951 פרסמה מאמר בתורת המשחקים בשם "An Interactive Method of Solving a Game", שבו הראתה שמשחק פיקטיבי מתכנס לשיווי משקל נאש בתכסיס מעורב במשחק סכום אפס לשני שחקנים. בהתאם לכלל של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, לפיו בני זוג לא יעבדו באותה מחלקה, נמנעה ממנה משרה במחלקה למתמטיקה שם (שבה לימד בעלה), והיא הצטרפה למחלקה לסטטיסטיקה. בשנת 1973 בעלה פרש לגמלאות, ובשנת 1976 היא מונתה לפרופסור במחלקה למתמטיקה. עוד קודם לכן צורפה כחברה לאקדמיה הלאומית למדעים, והייתה למתמטיקאית הראשונה שזכתה לכך. בשנת 1982 הוענק לה פרס נתר (אנ') מטעם איגוד הנשים במתמטיקה (אנ'). באותה שנה מונתה לנשיאת האגודה האמריקאית למתמטיקה, והייתה אישה ראשונה במשרה זו. בשנת 1985 נבחרה כחברה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בשנת 1984 אובחנה כחולה בלוקמיה, והיא נפטרה 30 ביולי 1985. מדיה וקבצים בנושא ג'וליה רובינסון בוויקישיתוף ג'וליה רובינסון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'וליה רובינסון, באתר MacTutor (באנגלית) ג'וליה רובינסון, באתר dblp ג'וליה רובינסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) על חלקו של כל אחד מארבעה חוקרים אלה בדרך להוכחה ראו בערך הבעיה העשירית של הילברט Yuri Matiyasevich, My Collaboration with JULIA ROBINSON, The Mathematical Intelligencer, vol.14, no.4, 1992
ערב ראש השנה

בערב ראש השנה, הוא כ"ט באלול, נהוגים מנהגים אחדים הקשורים בחג שבא מיד אחריו, ראש השנה (זאת בנוסף למנהגים הכלליים של ערב חג). לפי הכלל לא אד"ו ראש, ערב ראש השנה אינו חל בימים שבת, שלישי וחמישי, כלומר הוא יכול לחול רק בימים ראשון, שני, רביעי או שישי. למנהג יהודי אשכנז אומרים סליחות ופיוטים רבים, שהמרכזיים שבהם הם "שופט כל הארץ" שחיבר רבי שלמה אבן גבירול, ו"זכור ברית" שחיבר רבנו גרשום מאור הגולה. עריכת התרת נדרים. אין אומרים תחנון בשחרית ובמנחה. אולם, ברוב הקהילות כן אומרים תחנון בסליחות, הנאמרות לפי המנהג המקורי באשמורת הבוקר, ורק החל מתפילת שחרית לא אומרים. קהילות הנוהגות לתקוע בשופר בחודש אלול מפסיקות זאת בערב ראש השנה, כדי ליצור הפסקה בין התקיעות שאינן אלא מנהג לבין התקיעות בראש השנה, שהן מצווה מן התורה יש הנוהגים לטבול במקווה. יש הנוהגים להתענות בערב ראש השנה. יש הנוהגים להשתטח על קברי צדיקים. יהודים מברכים זה את זה בברכת "שנה טובה", בפגישות פנים אל פנים, בטלפון, באיגרת שנה טובה ובדואר אלקטרוני וכו'. מנהג זה מתחיל כבר ימים אחדים לפני החג. ראשי הסגל הדיפלומטי בישראל מברכים את נשיא המדינה לרגל השנה החדשה. העיתונים בישראל יוצאים בגיליונות גדולים במיוחד, הכוללים סיכומים שונים של השנה החולפת בישראל, דברי ספרות ועוד. כאשר מונה גרשום שוקן לעורך "הארץ" הוא החל מסורת שנמשכה שנים רבות, של פרסום סיפור מאת ש"י עגנון בגיליון ערב ראש השנה ובגיליון ערב פסח מדי שנה. ש"י עגנון, ימים נוראים, הוצאת שוקן, 1998, הפרק "סדר ערב ראש השנה", עמודים מד-נב. הרב משה הררי, מקראי קודש - הלכות ראש השנה, ירושלים תשע"ג, פרק ב: הלכות ערב ראש השנה, עמודים ק - קכט הערך "ערב ראש השנה", באנציקלופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה הרב מרדכי אליהו, ערב ראש השנה, באתר "ישיבה" הרב אליעזר מלמד, ערב ראש השנה, באתר "פניני הלכה" הרב דוד יוסף, הלכות ומנהגי ערב ראש השנה מקובל לכנות את ערב ראש השנה ואת לילו על שם פיוט זה: "זכור ברית" ו"ליל זכור ברית" בהתאמה. חיי אדם כלל קלח, ח. הרמ"א בשולחן ערוך, אורח חיים, סימן תקפ"א, סעיף ג', ויש שמפסיקים מספר ימים קודם לכן. מגן אברהם תקפא, יד על פי הלבוש (בסימן תקפא). לעומתם בעל מטה משה כתב (בסימן תשעח) טעם אחר: "מפסיקין בערב ראש השנה, כי אז יהיה סבור השטן שיום הדין עבר". בקצת קהילות אשכנז המערבי, מפסיקים לתקוע שלשה ימים קודם ראש השנה. הרמ"א בשולחן ערוך, אורח חיים, סימן תקפ"א, סעיף ד'. שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תקפ"א, סעיף ב'. דיני חודש אלול, סעיף יג בקיצור שולחן ערוך אנשי הסגל הדיפלומטי בישראל מברכים את יוסף שפרינצק ערב ראש השנה תשי"א. יומני כרמל ספטמבר 1950 (התחלה 2:05)
בריאן תיסן-איטון

בריאן תיסן-איטון (באנגלית: Brianne Theisen-Eaton; נולדה ב-18 בדצמבר 1988) היא אתלטית קנדית שהתחרתה בקרב רב, פעמיים סגנית אלופת עולם (בייג'ינג 2015 ומוסקבה 2013) בקרב שבע, זוכת מדליית ארד באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) בקרב שבע ואלופת העולם באולם (פורטלנד 2016) בקרב חמש. בתחילת 2017 פרשה מפעילות. תיסן-איטון נולדה בססקטון וגדלה בהומבולדט שססקצ'ואן. ב-2007 היא זכתה במדליית זהב בקרב שבע במשחקים הפאן-אמריקאיים לנוער שהתקיימו בסאו פאולו שבברזיל. באותה שנה החלה ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת אורגון, במהלך לימודיה זכתה שלוש פעמים באליפות ה-NCAA בקרב שבע, שלוש פעמים בקרב חמש ופעם אחת עם נבחרת השליחות 4x100 מטר, הישגיה ב-NCAA הובילו לבחירתה כאחת הפיינליסטיות לזכייה בגביע באוורמן. באליפות העולם באתלטיקה 2009 סיימה במקום ה-15 עם 5,949 נקודות. באליפות שיפרה את שיאיה האישים בריצת 100 מטר משוכות, קפיצה לגובה וריצת 800 מטר. באולימפיאדת לונדון סיימה במקום ה-10 בתוצאה של 6,383 נקודות עם שיאים אישים בהדיפת כדור ברזל, קפיצה למרחק, הטלת כידון וריצת 800 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2013 זכתה במדליית כסף עם שיא אישי של 6,530 נקודות לאחר האלופה האנה מלינצ'נקו (6,586 נקודות). ב-2014 זכתה במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה באולם בשיא קנדי של 4,768 נקודות בקרב חמש, לאחר נדין ברוארסן מהולנד. בהמשך השנה זכתה במדליית זהב במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בגלאזגו בתוצאה של 6,597 בקרב שבע. במאי 2015 שיפרה את שיאה האישי בקרב שבע כשהשיגה 6,808 נקודות כשניצחה בתחרות ההייפו באוסטריה. בהמשך השנה זכתה במדליית כסף באליפות העולם בתוצאה של 6,554 נקודות לאחר האלופה ג'סיקה אניס-היל שהשיגה 6,669 נקודות. במרץ 2016 זכתה במדליית זהב בקרב חמש באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד בשיא צפון אמריקה חדש של 4,881 נקודות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה במדליית ארד בקרב שבע בתוצאה של 6,653 נקודות לאחר המנצחת נפיסטו ת'יאם מבלגיה (6,810 נקודות) וג'סיקה אניס-היל מבריטניה (6,775 נקודות). תיסן-איטון נישאה ב-2013 לאתלט האמריקאי אשטון איטון, אלוף אולימפי, אלוף עולם ושיאן עולם בקרב עשר. השניים התאמנו יחדיו עד פרישתם המשותפת. ריצת 100 מטר משוכות: 12.98 שניות, 2015 קפיצה לגובה: 1.89 מטר, 2015 הדיפת כדור ברזל: 13.99 מטר, 2015 ריצת 200 מטר: 23.34 שניות, 2015 קפיצה לרוחק: 6.72 מטר, 2015 הטלת כידון: 47.36 מטר, 2016 ריצת 800 מטר: 2:09.03 דקות, 2013 קרב שבע: 6,808 נקודות, 2015 שיא קנדה מדיה וקבצים בנושא בריאן תיסן-איטון בוויקישיתוף בריאן תיסן-איטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בריאן תיסן-איטון, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי בריאן תיסן-איטון, באתר olympedia.org בריאן תיסן-איטון, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אורן אהרוני, הצמד הנוצץ של האתלטיקה פורש יחד, באתר ynet, 4 בינואר 2017
בית העירייה (וינה)

הראטהאוס הווינאי (בגרמנית: Wiener Rathaus או Neues Rathaus, ידוע יותר כ-Rathaus מילולית: בית המועצה) הוא בניין העירייה של וינה, הממוקם בראטהאוספלאץ (כיכר העירייה; בגרמנית: Rathausplatz) ברובע הראשון של העיר (Innere Stadt). הבניין נבנה מ-1872 עד 1883 בסגנון הנאו־גותיקה על פי תוכניות הבניה של פרידריך פון שמידט. בבניין זה ממוקם משרדו של ראש עיריית וינה כמו גם משרדי מועצת העיר והלנדטאג הווינאי. באמצע המאה ה-19, שטח המשרדים של עיריית וינה הישנה, שנבנו בהוראת פרידריך "ההוגן", דוכס אוסטריה, בשנת 1316, נהיו קטנים מדי לצורכי העירייה. עם התחלת עבודות הבניה של שדרת הרינגשטראסה, החלה תחרות על בניית בניין עירייה חדש, תחרות בה ניצח הארכיטקט הגרמני פרידריך פון שמידט. ראש העיר דאז, קאייטאן פלדר דרש שבניין העירייה החדש יוקם על השדרה בה הוקמו סימולטנית מבנים מרכזיים אחרים באותה תקופה (ביניהם בניין האופרה של וינה, בניין הפרלמנט האוסטרי, הבורגתיאטר ובניין אוניברסיטת וינה). עלות הבניה הייתה כ-14 מיליון גולדן אוסטרו-הונגרים (המטבע שהיה בשימוש בשטחי האימפריה של בית הבסבורג בין השנים 1754-1892). עלויות הבניה כוסו על ידי עיריית וינה והאימפריה האוסטרו-הונגרית לאחר דיונים ארוכים בנושא. בניין העירייה הישן משמש למרכז התיעוד של ההתנגדות האוסטרית. הבניין נבנה על בסיס מודל גותי בדומה לבית עיריית בריסל. חמישה מגדלים נבנו, ביניהם המגדל המרכזי בגובה של 98 מטרים. ב-21 באוקטובר 1882, פסל "איש העירייה" (Rathausmann) הונח על כנו בראש המגדל המרכזי והפך להיות אחד מסמלי העיר. המבנה עצמו מתפרש על שטח של 19,592 מטרים רבועים ומסודר סביב שבע חצרות פנימיות. סך כל שטח הקומפלקס הוא 113,000 מטר רבוע המשתרעים על שש קומות, שני מרתפים וסך של 1575 חדרים. הבניין ברובו נבנה תוך שימוש באבן-גיר שהובאה מהרי הליית'ה, רכס הרים לא גדול הממוקם בין מדינת אוסטריה תחתית לבורגנלנד. מול הבניין שוכנת כיכר הרטהאוס, המשמשת אטרקציה תיירותית ועירונית לאורך כל השנה - בחודשי החורף המוקדמים (עד סוף חודש דצמבר) מוקם בכיכר אחד משוקי חג-המולד הגדולים והידועים באירופה ובעולם בו מבקרים מאות אלפים. בחודשים שלאחר מכן נבנה בכיכר משטח החלקה על קרח הנקרא Wiener Eistraum (בתרגום מילולי לעברית: חלום הקרח הווינאי) בשטח של יותר מ-7000 מטרים רבועים. בשנת 2016 ביקרו ב-Eistraum כ-650,000 מבקרים ב-45 ימים. בחודשי הקיץ מתקיימים במקום פסטיבלים והקרנות סרטים המוניות. ב-27 בספטמבר 2012, החלו עבודות שיפוץ תחת פרויקט המוערך בשווי של 35 מיליון יורו. הפרויקט אמור להסתיים עד שנת 2023 ויבוצע ב-11 שלבים ויתפרש על שטח של 40,000 מטרים רבועים. הראטהאוס הראטהאוס הבניין המרכזי Eistraum מדיה וקבצים בנושא בית העירייה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית העירייה האתר הרשמי של עיריית וינה http://www.austriantimes.at/news/General_News/2012-09-26/44401/Rathaus_to_get_a_new_look http://rainermarialatzke.com/vienna-town-hall/?lang=en
קלירואי (ירח)

קלירואי (נקרא גם Jupiter XVII) הוא ירח של כוכב הלכת צדק. קלירואי התגלה באוקטובר-נובמבר 1999 על ידי טים ספאר וקוטלג בשם S/1999 J 1. לאחר גילויו חשבו מגליו של קלירואי שהוא אסטרואיד, ורק ב-18 ביולי 2000 הבחינו בתנועה מסלולית של קלירואי סביב צדק והבינו שהוא אחד מירחיו של צדק. קלירואי הוא הירח ה-17 של צדק שאושר. בהירות נראיתו של קלירואי היא 20.8. בהירותו של צדק גדולה פי 2.5 מיליון מאשר בהירותו של קלירואי. קוטרו של קלירואי הוא 8.6 קילומטרים ומהירותו בעת סיבובו סביב צדק היא 2.29 ק"מ לשנייה. רדיוס מסלולו של קלירואי סביב צדק הוא 24,102,000 מיליון ק"מ ומשך זמן הקפתו את צדק הוא 758.82 ימים. קלירואי בעל אקסצנטריות של 0.2796 ואלבדו של 0.04. את שמו קיבל קלירואי באוקטובר 2000, על שם קלירואי שהייתה בתו של אל הנהר אכלוס שהיה בנו של זאוס. קלירואי משתייך לקבוצת הירחים פסיפאה, הקרויה על שמו של הירח פסיפאה. ירחיה של קבוצה זו מקיפים את צדק ממרחק של 22.8 עד 24.1 מיליון ק"מ, לקבוצה זו משתייכים מלבד פסיפאה וקלירואי גם הירחים סינופה, מגאקליטה, אוטונואה, יורידמה וספונדה. ב-10 בינואר 2007 הגשושית ניו הורייזונס צילמה את קלירואי כתרגיל ניווט. מדיה וקבצים בנושא קלירואי בוויקישיתוף
אורינומיה (ירח)

אורינומיה (נקרא גם Jupiter XXXII) הוא ירח של כוכב הלכת צדק. אורינומיה התגלה בשנת 2001 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי שהודרכה על ידי סקוט שפרד. לאחר גילוי קוטלג בשם S/2001 J 4. קוטרו של אורינומיה הוא 3.5 קילומטרים ומהירותו בעת הקפתו את צדק היא 2.32 ק"מ לשנייה. רדיוס מסלולו של יורידמה סביב צדק הוא 23,231,000 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב צדק הוא 723.359 ימים. אורינומיה בעל בהירות נראית של 22.7. אורינומיה בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.377. הוא נקרא על שם אורינומיה, שלפי המיתולוגיה היוונית הייתה אִמָן של החאריטות שנולדו לה מזאוס. אורינומיה משתייך לקבוצת הירחים פסיפאה, קבוצת ירחים זו קרויה על שמו של הירח פסיפאה, ירחיה של קבוצה זו מקיפים את צדק ממרחק של 22.8 עד 24.1 מיליון ק"מ, לקבוצה זו משתייכים הירחים: פסיפאה, סינופה, קלירואי, מגאקליטה, אוטונואה, אורינומיה, ספונדה. מדיה וקבצים בנושא אורינומיה בוויקישיתוף
עונת 1981/1982 בליגה הארצית

עונת 1981/1982 בליגה הארצית הייתה העונה השישית של הליגה הארצית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 16 קבוצות. את העונה סיימה הפועל לוד במקום הראשון, והעפילה לעונת 1982/1983 בליגה לאומית, לצד הפועל רמת גן ומכבי יבנה שסיימו אחריה בהתאמה. מכבי קריית גת, בית"ר נתניה והפועל טבריה ירדו לליגה השלישית. טבלת התחרות
חמסן דרומי

חמסן דרומי (שם מדעי: Stercorarius maccormicki) הוא עוף גדול ממשפחת החמסניים שבסדרת החופמאים ומבין העופות הגדולים ביותר ביבשת אנטארקטיקה. בישראל הוא מזדמן נדיר ביותר, עם שתי תצפיות בלבד במפרץ אילת, ב-1983 וב- 1992. החמסן בעל מוטת כנפיים של 130 ס"מ, אורכו עד 53 ס"מ והוא שוקל עד 2 ק"ג. הוא בעל כנפיים ארוכות ונוצות חומות-בהירות העוזרות לשמור על חומו. מקורו שחור ומעוקל והרגליים שלו בעלות קרומי שחייה. מין זה דואה על רוחות האוקיינוס הדרומי וכן באיים מצפונה לו ומדרימים עד לאנטארקטיקה. החמסן הדרומי, יחד עם החמסן החום הם מיני חמסנים היחידים באנטארקטיקה, בה הם טורפי העל. הם נטפלים ללהקות של פינגווינים ומחפשים אפרוחים או ביצים פגיעות, אותם יחטפו במהירות. בנוסף הם טורפים עופות ים קטנים כמו שחפיות, דגים, סרטנים, מכרסמים קטנים, ארנבים ואף סולות ואף ניזונים מנבלות. החמסנים קיבלו את שמם עקב היטפלותם לעופות אחרים ומנהגם להציק להם עד שיפלטו את ארוחתם. מדיה וקבצים בנושא חמסן דרומי בוויקישיתוף חמסן דרומי, באתר ITIS (באנגלית) חמסן דרומי, באתר NCBI (באנגלית) חמסן דרומי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חמסן דרומי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חמסן דרומי, באתר GBIF (באנגלית) חמסן דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN חמסן דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN ד"ר יואב פרלמן, חמסן דרומי, Stercorarius maccormicki, באתר פורטל הצפרות הישראלי
ארץ קטנה עם שפם

"ארץ קטנה עם שפם" הוא שיר עברי שחיבר הפזמונאי מאיר גולדברג והלחינה וביצעה קורין אלאל. השיר נכלל באלבום אנטארקטיקה (1989), בהפקתה של יהודית רביץ, שנאמר עליו ש"הקפיץ את קורין אלאל ללב המיינסטרים". השיר היה לאחד מלהיטיה הגדולים של אלאל, ולשיר המזוהה עם הפוליטיקה הישראלית ועם החברה הישראלית. השיר עוסק בישראל – שהיא כ"חצי סיכה על מפת העולם", "חצי סיכה בין סעודיה לים", "קליפת בננה על מפת העולם" – בסיטואציה הפוליטית ובדמותה של המדינה. ה"שפם" שבשיר הוא שפמו של ראש הממשלה יצחק שמיר (בכהונתו השנייה); פירושים נוספים לשפם: סמל הרומז לכוחניות ולרשע של זמנים אפלים בהיסטוריה היהודית הקרובה, או סמל לפחד הישראלי מפני הסביבה הערבית ה"משופמת" במזרח התיכון. המילים "שחקן קולנוע דופק על שולחן / אנחנו תכף נרגיש את זה כאן" מתייחסות לרונלד רייגן, נשיא ארצות הברית עד ינואר 1989 (שבצעירותו היה שחקן קולנוע הוליוודי מצליח); הכוונה היא שכל הצהרה פוליטית של הנשיא בוושינגטון מורגשת מיד בירושלים. לצד דימויים אקטואליים שהיו נכונים לשעתם, בשיר יש מגוון אמירות המשקפות את הסיטואציה הישראלית, התפיסה העצמית הישראלית והתלונות הישראליות גם מפרספקטיבה רחבה יותר: "אנחנו פקק בפתחו של בקבוק" – כאילו הישראלים עומדים בפתח הגיהנום (אנ'), צריכים לעצור מבעד לחצים גדולים מלהתפרץ (ביטוי קרוב ל"וילה בג'ונגל"); "הכול מוכן כאן למכירת החיסול" – החשש שגורלו של הפרויקט הציוני, שהצליח להתגשם בצורת מדינה לעם היהודי, תלוי על בלימה (קרוב לאמירה הישראלית ההיסטורית "האחרון שיצא מלוד, שיכבה את האור"); "הכל גלוי דרך חור המנעול"; "כל השחקנים זרים"; ו"כל המקומות קדושים [בעוד יש] סיכויים קלושים לתפוס מקום". בקליפ בתוכנית "זהו זה" מוצגת קורין אלאל כמורה בכיתה שתלמידיה הם חברי הלהקה המלווה אותה. מידע על היצירה "ארץ קטנה עם שפם" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "ארץ קטנה עם שפם" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "ארץ קטנה עם שפם" באתר ספוטיפיי מילות השיר "ארץ קטנה עם שפם" באתר שירונט ארץ קטנה עם שפם, בביצוע קורין אלאל - ארץ קטנה עם שפם, סרטון באתר יוטיוב, הופעה חיה במסגרת התוכנית "פסקול ישראלי", הטלוויזיה החינוכית אין סוסים שמוכרים זהב תוך שבועיים: חוזרים ל"אנטארקטיקה" של קורין אלאל, באתר ‏מאקו‏, 26 באוקטובר 2010 לאון פלדמן, לשיר כל הדרך לקלפי: מיקסטייפ שירי בחירות, באתר nrg‏, 11 באוקטובר 2012. מירה חובב, זמר לשבת | פרשת קדושים: ארץ קטנה עם שפם, באתר התנועה ליהדות מתקדמת בישראל. דייוויד סטברו, השבדים לא נגדנו, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2014.
אנישוארה קושמיר-סטנצ'ו

אנישוארה קושמיר-סטנצ'ו (ברומנית: Anișoara Cușmir-Stanciu נולדה ב-28 ביוני 1962) היא אתלטית רומניה בעברה. היא אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984), סגנית אלופת עולם (הלסינקי 1983) ושיאנית עולם (1983 - 1985) בקפיצה לרוחק. קושמיר-סטנצ'ו נולדה בבראילה. באוניברסיאדה שנערכה בבוקרשט, רומניה בשנת 1981 זכתה קושמיר-סטנצ'ו במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.77 מטר. בתחרות שנערכה בבוקרשט, רומניה ב-1 באוגוסט 1982 קבעה קושמיר-סטנצ'ו בקפיצה לרוחק שיא עולם חדש של 7.15 מטר, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של וילמה ברדוסקיינה מברית המועצות (7.09 מטר). שיאה זה החזיק מעמד מספר דקות ונשבר על ידי בת ארצה ואלי יונסקו (7.20 מטר). חודש לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון בספטמבר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.73 מטר, אחרי ואלי יונסקו (6.79 מטר) ולפני ילנה איבנובה מברית המועצות (6.73 מטר). בתחרות שנערכה בבוקרשט ב-15 במאי 1983 קבעה קושמיר-סטנצ'ו בקפיצה לרוחק שיא עולם חדש של 7.21 מטר. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה אף היא בבוקרשט ב-4 ביוני היא שיפרה פעמיים את שיאה העולמי, 7.27 מטר ו-7.43 מטר. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ו-3 חודשים ונשבר על ידי הייקה דרקסלר ממזרח גרמניה (7.44 מטר). חודש לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה באדמונטון קנדה ביולי היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.06 מטר. חודש לאחר מכן, באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד באוגוסט אותה שנה זכתה קושמיר-סטנצ'ו במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.15 מטר, אחרי הייקה דרקסלר (7.27 מטר) ולפני קרול לואיס מארצות הברית (7.04 מטר). באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה קושמיר-סטנצ'ו במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.96 מטר, לפני ואלי יונסקו (6.81 מטר) וסוזן הירנשו מבריטניה (6.80 מטר). קפיצה לרוחק: 7.43 מטר (1983), שיא עולם בעבר קפיצה לרוחק: 6.94 מטר (1983) מדיה וקבצים בנושא אנישוארה קושמיר-סטנצ'ו בוויקישיתוף אנישוארה קושמיר-סטנצ'ו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אנישוארה קושמיר-סטנצ'ו, באתר olympedia.org אנישוארה קושמיר-סטנצ'ו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אנישוארה קושמיר-סטנצ'ו, באתר Track and Field (נשים) רשימת כל המנצחות באתלטיקה באוניברסיאדה, באתר gbrathletics (באנגלית)
APT

האם התכוונתם ל... Automatic Picture Transmission – מערכת העברת תמונות אנלוגית שפותחה עבור שימוש לוויינים מטאורולוגים APT (תוכנה) (Advanced Packaging Tool) - ממשק משתמש חופשי הפועל יחד עם ספריות מערכת, לטיפול בהתקנת והסרת תוכנות בהפצת הלינוקס דביאן, ודומותיה Advanced persistent threat‏ (אנ') – תקיפת סייבר שקטה ורחבת היקף ואמצעים, בדרך כלל ממומנת על ידי ממשלות או קבוצות בעלי אינטרסים וגב כלכלי.
Birthday

Birthday היא מילה באנגלית שפירושה יום הולדת. האם התכוונתם ל... Birthday (סרט) – סרט משנת 1977. The Birthday (להקה) – להקת רוק יפנית. Birth Day – אלבום משנת 1972, של New Birth. Birthday (אלבום של הקלאריס – אלבום של הקלאריס, משנת 2012. Birthday (אלבום של ג'אן טנאקה) – אלבום של ג'אן טנאקה משנת 2016. Birthday – מיני-אלבום של אינפקטד מאשרום, משנת 2002. B'Day – אלבומה ה-2 של הזמרת האמריקאית ביונסה. Birthday (שיר של הביטלס) – שיר של הביטלס משנת 1968. Birthday (שיר של קייטי פרי) – שיר של קייטי פרי משנת 2014. Birthday (שיר של סלינה גומז) – שיר של סלינה גומז משנת 2013. Birthday – שיר של אן-מארי משנת 2020 It's My Birthday – שיר של ויל.איי.אם בשיתוף עם קודי וויס. פרדוקס יום ההולדת