laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוסף טולדאנו

הרב יוסף טולדאנו (נולד בתש"ט) הוא הרב של גבעת זאב, תלמידו המובהק של הרב הנזיר ומוציא לאור של חלק מספריו. נולד במרוקו לרבי שמואל טולידאנו ולרבנית זוהרה חיה. למד בישיבת מרכז הרב והיה לתלמידו המובהק של הרב דוד כהן ("הרב הנזיר"), ואף שימש אותו במשך מספר שנים. רב היישוב גבעת זאב וראש ישיבה וכולל אברכים תפארת יעקב. חתם מספר פעמים על "קול קורא", נגד פינוי יישובים ביהודה ושומרון ובפרט אודות בית הכנסת 'איילת השחר' בגבעת זאב. הוא אף הגיש עתירה נגד הריסת בית הכנסת. היה ממייסדי מכון 'נזר דוד' להוצאת כתבי הנזיר ורבים מהספרים שהוציא המכון הם פרי ליקוט משיעורים שסיכם. היה נשוי לרבנית מרגלית, בתו של רבי מאיר אבוחצירא, שנפטרה בשנת תשע"ד. בניו הם הרב משה דוד - מנהיג קהילה בבאר שבע והרב שמואל שמעון טולידאנו - מנהיג קהילה באשדוד ובירושלים וראש מוסדות התורה והחסד בית מאיר. " כיתור הארמייה המצרית על ידי צבא ההגנה לישראל לאור ההלכה", בספר סגולת מנשה, תשל"ח, עמ' 153–158. ערך את הספר "דודי לצבי": מאה מכתבים ואגרות שהחליפו ביניהם הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב הנזיר. כתב והוציא לאור עשרות חוברות עם שיעורי וכתבי הרב הנזיר. בהן: הדר דוד: פתיחות והדרנים למסכתות הש"ס. התנוצצות אורו של משיח - מצוות ישוב א"י. מגילת מלחמת שלום. אור הגנוז: שביבי אורות חנוכה. אור הנצח: שביבי אורות פורים ופרשיות שקלים וזכור. ילקוט מספר אור הכיפורים: פרקי הלכה ואגדה, הגות ופנימיות התורה על התשובה ועבודת יום הכפורים. כוונות לתפלות ראש השנה: פרק מתוך הספר "אור הקול": שביבי אורות ראש השנה. קול צופיך, אגרות וקטעי יומן - רבי דוד כהן לרבו הרב אברהם יצחק הכהן קוק. מועדי קודש - ביאורים למדרש בראשית רבא, ברייתא דמלאכת המשכן, פסיקתא רבתי, סיפרא ועוד מדרשים: פרשת ויחי. ספר קול ואור: שביבי אורות ראש השנה בהלכה, באגדה ובמחשבה. ליקט את החוברת "אורות הטהרה: קבוצת מאמרים ואגרות בענייני צניעות וטהרת המשפחה" מאת הרב קוק (ה'תשמ"ד). מדיה וקבצים בנושא יוסף טולדאנו בוויקישיתוף אזכרת הרב הנזיר בשנת תשע"ו, באתר "ישיבה" הרב יוסף טולדנו - מעלת השמיעה וההאזנה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 29:21) רשימת הפרסומים של יוסף טולדאנו, בקטלוג הספרייה הלאומית יוסף בן שמואל טולידאנו (1949-), דף שער בספרייה הלאומית מתוך אתר חידוש; הרבנים התכנסו בגבעת זאב: "חילול השם", באתר ערוץ 7, 12 בנובמבר 2015 יוני גרין, נפטרה ביסורים הרבנית מרגלית טולדנו • בתו של הבבא מאיר זצ"ל, באתר חרדים10, 3 במאי 2014 כיכר השבת, ‏בתו של הבאבא מאיר הלכה לעולמה, באתר כיכר השבת, 3 במאי 2014
הפרלמנט של מונטנגרו

הפרלמנט של מונטנגרו הוא הרשות המחוקקת של מונטנגרו. הוא מונה כ-81 נציגים החברים בבית מחוקקים חד-ביתי ונבחרים פעם ב-4 שנים בשיטה של ייצוג יחסי (כלומר כל מפלגה מקבלת מספר מושבים יחסי בהתאם לאחוז היחסי של הקולות שקיבלה בבחירות), בדומה לשיטה בישראל. כניסה לפרלמנט שווה כ-6,000 קולות. כיום, ישנן כ-15 מפלגות בפרלמנט (כ-5.333 נציגים בכל מפלגה בממוצע), ועוד כנציג עצמאי. המפלגה הגדולה ביותר היא "המפלגה הדמוקרטית של הסוציאליסטים במונטנגרו" אשר מחזיקה מטעמה כ-30 נציגים. הפרלמנט הוא זה שבוחר את ראש הממשלה אשר מועמד על ידי הנשיא ואת שרי הממשלה. הפרלמנט גם מעביר את כל החוקים במדינה, מאשרר אמנות בינלאומיות, ממנה את השופטים בכל הערכאות, מאמץ את התקציב ומבצע תפקידים אחרים כפי שנקבע על ידי ועדת החוקה. הפרלמנט יכול להעביר הצבעת אי-אמון בממשלה בתמיכת רוב הנציגים. הפרלמנט הוקם לראשונה בשנת 1905 והתקיים עד סיפוח מונטנגרו ליוגוסלביה אחרי מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918. הוא חזר להתקיים אחרי מלחמת העולם השנייה. בתי מחוקקים לפי מדינה מדיה וקבצים בנושא הפרלמנט של מונטנגרו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפרלמנט של מונטנגרו (במונטנגרית ובאנגלית) הפרלמנט של מונטנגרו, ברשת החברתית פייסבוק הפרלמנט של מונטנגרו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הפרלמנט של מונטנגרו, ברשת החברתית אינסטגרם הפרלמנט של מונטנגרו, סרטונים בערוץ היוטיוב הפרלמנט של מונטנגרו, באתר פליקר
בן חור אחוות

בן חור אחוות הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שירת כראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון. שמו הפרטי ניתן לו על ידי אביו בעקבות הסרט "בן חור" ושם משפחתו הוא עברות מפרסית של מילה מצמד המילים "אחוות אחים". אחוות שירת בצה"ל במשך 27 שנים, בין היתר היה לוחם ביחידה 504 של אגף המודיעין. שירת גם במנהלת התיאום והקישור. בשנת 2006 מונה לסגן ראש המנהל האזרחי ומילא תפקיד זה עד שחרורו משירות הקבע במרץ 2011 בדרגת אלוף-משנה. לאחר שחרורו מונה למנכ"ל חברת התחבורה הציבורית אפיקים ומנהל פעילות ההיסעים בקבוצת "אמנון מסילות". בעקבות מותו של ראש המנהל האזרחי מוניר עמאר בתאונת טיסה, חזר אחוות לשירות קבע, וביוני 2016 מונה לראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון בדרגת תת-אלוף. מתגורר במושב ירחיב, נשוי ואב לארבעה. מדיה וקבצים בנושא בן חור אחוות בוויקישיתוף לילך שובל, "הפלשתינים זולגים לשטחי C ומתישים את המערכת", באתר ישראל היום, 4 באוקטובר 2018 ""הפלשתינים זולגים לשטחי C ומתישים את המערכת" | ישראל היום". ישראל היום. נבדק ב-2018-10-05. קובי פינקלר, ראש המנהל האזרחי החדש נכנס לתפקידו, באתר ערוץ 7, 5 ביוני 2016
סיימאס

הפרלמנט הליטאי, הנקרא בליטאית סיימאס, ובשמו המלא: הסיימאס של הרפובליקה הליטאית (בליטאית: Lietuvos Respublikos Seimas), הוא הרשות המחוקקת בליטא. הוא מורכב מבית אחד ובו 141 נציגים הנבחרים מדי 4 שנים. 71 נציגים נבחרים לפי מחוזות בחירה (נציג מכל מחוז) ועוד כ-70 נציגים נבחרים באופן יחסי בכל הארץ, כשאחוז החסימה עומד על כ-5%. תפקידי הפרלמנט הם חקיקת חוקים, תיקונים לחוקה, העברת התקציב, פיקוח על המיסים, אשרור אמנות בינלאומיות, מינוי ראש הממשלה המועמד על ידי הנשיא ואת ממשלתו, ושליטה ופיקוח על פעילותם. בנוסף על כך, הסיימאס רשאי להכריז על מצב חירום ועל גיוס צבאי. לרוב, ההצבעות בסיימאס הן פתוחות, מלבד הצבעות אי-אמון. בפרלמנט ישנן כ-15 ועדות, המונות בין 7 ל-17 חברים, מלבד הוועדה לענייני אירופה, הכוללת לפחות 15 חברים. הסיימאס הליטאי התקיים במספר צורות במספר תקופות בהיסטוריה של ליטא. בתקופת הדוכסות הגדולה של ליטא התקיים הסיימאס בין השנים 1445 ו-1569, בתחילה כמועצה מייעצת ובהמשך כבית התחתון של הפרלמנט. כבית העליון שימשה מועצת הלורדים של ליטא. ב-1569 אוחדו הסיימים של ליטא ושל פולין במסגרת האיחוד הפולני-ליטאי. בתקופת עצמאות ליטא בין שתי מלחמות העולם התקיים שוב סיימאס ליטאי. ב14–15 באפריל 1920 התקיימו בחירות לאספה המחוקקת של ליטא שניסחה חוקה למדינה. בין השנים 1922 ו-1926 נבחרו שלושה סיימים. בין החברים נבחרו חברי פרלמנט יהודים מטעם מפלגות יהודיות. הסיימאס השלישי פוזר ב-1927 בעקבות עליית משטרו האוטוריטארי של אנטאנס סמטונה. ב-1936 נבחר הסיימאס הרביעי שבו לא הותר שיתופן של מפלגות אופוזיציה. ב-1940, בעקבות האולטימטום של ברית המועצות, פוזר הסיימאס הרביעי ונבחר במקומו סיימאס בובות קומוניסטי. לאחר סיפוח ליטא לברית המועצות שינה הסיימאס הקומוניסטי את שמו לסובייט העליון של הרפובליקה הסוציאליסטית הליטאית. הסיימאס הראשון לאחר עצמאות ליטא מברית המועצות התכנס לראשונה בשנת 1992 ומאז נערכו שבע מערכות בחירות. בשנת 2009 אירנה דגוטיינה נבחרה ליושב ראש הסיימאס, האישה הראשונה בתפקיד. הבחירות האחרונות נערכו בשנת 2020. המפלגה הגדולה ביותר היא איחוד המולדת שלה 50 נציגים מתוך 141 חברי הפרלמנט. בתי מחוקקים לפי מדינה מדיה וקבצים בנושא סיימאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הסיימאס (באנגלית ובליטאית) סיימאס, ברשת החברתית פייסבוק סיימאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סיימאס, ברשת החברתית אינסטגרם סיימאס, ברשת החברתית LinkedIn סיימאס, סרטונים בערוץ היוטיוב סיימאס, באתר פליקר ערך זה הוא קצרמר בנושא רשויות מחוקקות ובנושא ליטא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האספה הלאומית (בולגריה)

האספה הלאומית (בבולגרית: Народно събрание) היא הפרלמנט והרשות המחוקקת בבולגריה אשר מורכבת מבית מחוקקים יחיד ובו כ-240 נציגים, הנבחרים פעם בארבע שנים. היא הוקמה לראשונה ב-1879, אחרי היווצרות החוקה הראשונה בבולגריה - חוקת טרנובו. הנציגים נבחרים במחוזות בחירה ואחוז החסימה עומד על כ-4%. בבולגריה יש מערכת רב מפלגתית. הבחירות האחרונות התקיימו באוקטובר 2014. תפקידי הפרלמנט הם חקיקת חוקים, אישור התקציב, תזמון הבחירות לנשיאות, בחירה ופיטורין של ראש הממשלה ושרים נוספים, הכרזת מלחמה, כריתת שלום, פריסה של כוחות מחוץ בולגריה ואשרור אמנות בינלאומיות והסכמים. בשביל קיום ישיבה, יש צורך במינימום של 121 חברי פרלמנט. שרי הממשלה יכולים להיבחר מתוך הפרלמנט או מחוצה לו, אך אם חבר פרלמנט נבחר לשר, הוא חייב להפסיק את חברותו בפרלמנט. הפרלמנט יושב בבירת בולגריה, סופיה. בתי מחוקקים לפי מדינה מדיה וקבצים בנושא האספה הלאומית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האספה הלאומית הבולגרית (באנגלית)
סטורטינג

הסטורטינג (בנורווגית: Stortinget, האספה הגדולה), הוא הפרלמנט והרשות המחוקקת בנורווגיה. הסטורטינג הוקם בשנת 1814, לפי החוקה הנורווגית. הסטורטינג שוכן באוסלו, בירת נורווגיה. יש בו בית אחד ובו 169 חברים, הנבחרים כל 4 שנים. אין אפשרות לפזר את האספה כלל, אלא בתום הכהונה שלה. החוקה של נורווגיה, שנוסחה בשנת 1814 כאשר נורווגיה עזבה את האיחוד בן 434 השנים עם דנמרק, הושפעה מהמסורות הפוליטיות הבריטיות, מחוקת ארצות הברית ומרעיונות המהפכה הצרפתית. ניתן לבצע שינויים בחוקה ברוב של שני שלישים. שלא כמו צורות חקיקה פרלמנטריות רבות, לא ניתן לפזר את הסטורטינג במהלך כהונתו בת ארבע השנים (תיקונים לביטול הגבלה זו נדחו לעיתים קרובות מאז 1990). אם רוב הקהילה מצביע נגד פעולה שתומכת בסטטסראד, השר האחראי או כל סטטסראד מתפטרים. בענייני חקיקה למלוכה יש זכות וטו מושעה, אך מכיוון שהאיחוד בן 91 השנים עם שוודיה פורק בשנת 1905, וטו זה מעולם לא הופעל. בראש האספה עומד נשיא, והחל משנת 2009 מכהנים לצדו חמישה סגנים והם מהווים יחדיו את נשיאות האספה. קיימות 12 ועדות קבועות, ועוד ארבע ועדות פרוצדורליות, שהן ועדות משותפות לוועדות הקבועות. הבחירות האחרונות לסטורטינג התקיימו בשנת 2021. ממשלתו של יונס גר סטיורה, שהושבעה באוקטובר 2021, היא ממשלת מיעוט שנשענת על תמיכת שתי מפלגות הקואליציה – מפלגת העבודה ומפלגת המרכז – ותמיכה של המפלגה הסוציאליסטית מחוץ לקואליציה. מדיה וקבצים בנושא סטורטינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטורטינג (בנורווגית ספרותית, בנורווגית חדשה ובאנגלית) סטורטינג, ברשת החברתית פייסבוק סטורטינג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטורטינג, ברשת החברתית אינסטגרם סטורטינג, באתר פליקר Government and society Constitutional framework, אנציקלופדיה בריטניקה
סטאת

סטאת או זטּאט (בערבית: سطات, בברברית: ⵙⵟⵟⴰⵟ) היא עיר במרוקו שנמצאת בין בירת המדינה רבאט לבין מרקש, ובערך שעה נסיעה מהעיר קזבלנקה. נכון לשנת 2004 אוכלוסיית העיר מונה למעלה מ-116,000 בני אדם, וגובה העיר הוא כ-370 מטר מעל פני הים. השם "סטאת" כנראה נובע משמו של שבט ברברי שהתיישב במקום. העיר הפכה למרכז עירוני במאה ה-13, כתוצאה ממיקומה האסטרטגי בין דרום וצפון מרוקו. במהלך המאה ה-18 וה-19 התחזק מעמדה של העיר כמרכז סחר. עד שנות ה-50 של המאה ה-20 חל שגשוג רב בעיר שנפסק עם התפתחותה של קזבלנקה. בשנות ה-70 הוקמה אוניברסיטה בעיר. צרפת טור, צרפת ספרד בורגוס, ספרד מדיה וקבצים בנושא סטאת בוויקישיתוף סטאת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סטט (מרוקו), דף שער בספרייה הלאומית
שלום שרעבי (איש שב"כ)

שלום שרעבי (נולד ב-1953) הוא איש שירות הביטחון הכללי לשעבר שכיהן כראש האגף לענייני ישראל וזרים. שרעבי נולד בכרם התימנים בתל אביב ב-1953, בן להורים שעלו מהעיר תעז בתימן בסוף שנות ה-30. אביו עבד בהנהלת חשבונות ואמו הייתה עקרת בית. כשהיה בן שבע עברה המשפחה לרמת גן, ושרעבי למד בתיכון בליך בעיר. את שירותו הצבאי עשה בפלס"ר שריון של חטיבה 14 כולל במהלך מלחמת יום הכיפורים. ב-1974 השתחרר, למד הוראת חינוך גופני במכון וינגייט. ועבד כמורה בתיכון בליך. ב-1978 גויס שרעבי לשב"כ, ולאחר שעבר קורס מאבטחים שירת ביחידה לאבטחת אישים. בין היתר היה המאבטח של משה דיין בעת שכיהן כשר החוץ ושל מנחם בגין בתקופת כהונתו כראש הממשלה. לאחר שנה עבר קורס רכזים-חוקרים ושירת כרכז מודיעין זוטר בחצי האי סיני בשנים 1981–1982, ולאחר נסיגת ישראל מסיני שימש כרכז מודיעין ברצועת עזה ובלבנון, ובשנים 1984–1985 כרכז נפה בנגב. בעת שהיה שרעבי רכז נפת מחנה הפליטים ג'באליה ברצועת עזה בשנת 1987 החלו במחנה האירועים שהתלקחו לכדי האינתיפאדה הראשונה. ב-1989 היה שרעבי שותף למאמצים לאיתור גופתו של החייל החטוף אילן סעדון. הגופה התגלתה רק בשנת 1996, בעת שהיה בתפקיד סגן ראש מרחב הדרום, ואחראי לקשר ולתיאום עם מנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית. בתפקידו האחרון בשירות, בשנים 2004–2006, שימש ראש האגף הלא ערבי בשב"כ, המופקד על סיכול גורמי טרור בקרב האוכלוסייה יהודית. רוני הדר, יש עם מי לא לדבר, באתר הארץ, 12 ביולי 2006 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שלום שרעבי (איש שב"כ)".
הפרלמנט הקרואטי

הפרלמנט הקרואטי (בקרואטית: Hrvatski sabor) הוא הרשות המחוקקת של קרואטיה. הוא מורכב מ-151 נציגים הנבחרים מדי ארבע שנים על בסיס זכות בחירה ישירה, אוניברסלית ושוויונית בהצבעה חשאית. 140 מהנציגים נבחרים במחוזות בחירה, 8 בני מיעוטים (סרבים, בוסניאקים, וכו') וכ-3 נבחרים על ידי קרואטים שאינם גרים במדינה. בניין הפרלמנט שוכן בבירת קרואטיה, זאגרב. הפרלמנט מתכנס פעמיים בשנה: מ-15 בינואר עד 15 ביולי ומ-15 בספטמבר עד 15 בדצמבר. לרוב, החלטות מתקבלות ברוב רגיל, מלבד בנושאים של מיעוטים אתניים, שינויים בחוקה, שינוי בחוק הבחירות, השיטות התפעוליות של הגופים הממשלתיים והשלטון מקומי, שבהם דרוש רוב של שני שלישים מהפרלמנט. החוקה קובעת כי מספר החברים בפרלמנט ינוע בין 100 ל-160 חברים. בחירות לפרלמנט מתקיימות בתוך 60 ימים לאחר תום הכהונה או פירוק פרלמנטרי (האחרון מתרחשת עם בהצבעה אי-אמון פרלמנטרי או אם הפרלמנט לא יאשר את תקציב מדינה תוך 120 יום לאחר שהממשלה מגישה אחד לאישור), וכן פרלמנט חדש חייב להתכנס בתוך 20 ימים לאחר הבחירות. הבחירות האחרונות התקיימו בנובמבר 2015. סמכויות הפרלמנט נובעות מהחוקה הקרואטית והן כוללות: הגדרת יחסים כלכליים, משפטיים ופוליטיים בקרואטיה שימור, שימוש וכניסה לבריתות מינוי ראש הממשלה הוראה על פריסת הכוחות החמושים הקרואטים בחו"ל, הכרזת מלחמה ויכולת להחליט על הפסקת פעולות איבה. קבלה ואימוץ של אסטרטגיות ביטחון לאומיות לטווח ארוך. פיקוח אזרחי על כוחות הביטחון. הגבלת מספר זכויות חוקתיות וחירויות בזמן מלחמה, סיכון למלחמה או אסונות טבע. סמכות לשנות את הגבולות של קרואטיה או את החוקה. חקיקת חוקים ואימוץ החלטות פרלמנטריות וחוקי עזר פיקוח על שירותים עירוניים העברת תקציב המדינה ביצוע משאל עם מינויים על פי החוקה הענקת חנינה על עבירות פליליות מדיה וקבצים בנושא הפרלמנט הקרואטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפרלמנט הקרואטי (באנגלית)
האספה הלאומית (סרביה)

האספה הלאומית (בסרבית: Народна скупштина / Narodna skupština) היא הפרלמנט והרשות המחוקקת בסרביה, המורכבת מ-250 נציגים הנבחרים בבחירות חשאיות מדי ארבע שנים. מיקום הפרלמנט הוא בבירת סרביה, בלגרד. ישנן כיום כ-30 ועדות בפרלמנט. כל סרביה היא מחוז בחירה אחד. ישנה אפשרות להקדים את הבחירות אם הממשלה מתפטרת ואין רוב פרלמנטרי לממשלה חלופית. אחוז החסימה עומד על כ-5% וחלוקת המושבים היא על פי שיטת ויקטור ד'הונד. הפרלמנט מחויב להתכנס לראשונה עד חודש שלאחר פרסום תוצאות הבחירות. חקיקת חוקים, אימוץ ותיקון החוקה בחירת ממשלה החלטה על שינויים בנוגע לגבולות סרביה; קריאה למשאל עם אשרור חוזים בינלאומיים במקרים מסוימים החלטה על מלחמה או שלום, הצהרה על מצב מלחמה או חירום פיקוח על עבודת מנגנוני הביטחון; אימוץ אסטרטגיית הגנה ותוכניות מרחביות העברת התקציב הענקת חנינה על עבירות פליליות. בחירת הממשלה, פיקוח על עבודתה ופיטורי שרים מינוי או מפטרת אישים ציבוריים כגון שופטי בית משפט חוקתיים ואת נשיאי בית המשפט העליון לערעורים, נגיד הבנק הלאומי של סרביה ופקידי מדינה אחרים. כל ההחלטות מתקבלות על ידי הצבעת רוב רגיל בישיבה שבה רוב הצירים נמצאים, למעט תיקון החוקה שדורש רוב של שני שלישים. לפחות 30% מהצירים הם נשים. ישנו איסור על הנציגים להחזיק במשרות אחרות על מנת למנוע ניגוד עניינים, אך הם נהנים מחסינות פרלמנטרית. הסיעות בפרלמנט נוצרות לא יאוחר משבוע לאחר מועד הבחירות ומכילות לפחות חמישה חברי פרלמנט. מדיה וקבצים בנושא האספה הלאומית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האספה הלאומית (בSerbian Latin alphabet, בסרבית ובאנגלית)
הפרלמנט הצרפתי

הפרלמנט הצרפתי (בצרפתית: Parlement français) הוא הרשות המחוקקת בצרפת. הוא מורכב משני בתים: הבית התחתון - האספה הלאומית שמכילה כ-577 נציגים. מקום מושבה הוא ארמון בורבון. הבית העליון - הסנאט שמכיל כ-348 נציגים. מקום מושבו הוא ארמון לוקסמבורג. בסך הכל, יש כ-925 חברים בפרלמנט. לשני הבתים סדרים ודינים משלהם, אך הם יכולים להיפגש מדי פעם בארמון ורסאי על מנת לשנות את החוקה. בהיפגשם יחד הם נקראים הקונגרס של הפרלמנט הצרפתי. הפרלמנט נפגש למשך תשעה חודשים בכל שנה. בנסיבות מיוחדות הנשיא יכול לקרוא לדיון נוסף. הכוח הפרלמנטרי בצרפת פחת מאז תום הרפובליקה הרביעית. לפי החוקה הצרפתית הממשלה הצרפתית אחראית כלפי הפרלמנט. שרי הממשלה לא חייבים להיות חברים במפלגה השלטת בפרלמנט, אך ברוב במקרים זהו המצב. בפועל הממשלות בצרפת יכולות להציע חקיקה לפרלמנט ובכך לרתום את כוחה של הרשות המחוקקת לביצוע מדיניותה. האספה הלאומית יכולה לגרום לנפילת הממשלה בהצבעת אי-אמון ביוזמת הפרלמנט, או כאשר היא פועלת נגד החלטה של הממשלה להפוך טקסט למחייב לפי סעיף 49.3 לחוקה. כדי להגיע להצבעה באספה הלאומית, הצעת אי-אמון צריכה לקבל את חתימתם של לפחות עשירית (58) מהצירים. רוב מוחלט של חברי האספה הלאומית צריך להצביע בעד הצעת אי-אמון כדי שתתקבל. במקרה שהצעת אי-אמון עוברת ברוב מוחלט, ראש הממשלה צריך להתפטר והממשלה אמורה להתפזר. מנגד, הממשלה יכולה להפוך הצעות חקיקה לעניין של אמון בכך שהיא מכריזה שהיא אחראית לחקיקה מסוימת לפי סעיף 49.3 לחוקה. במקרה זה הצעת הממשלה מתקבלת אוטומטית, ללא צורך בדיון בפרלמנט, וניתן להתנגד לו רק על ידי הצעת אי-אמון. כדי להתנגד למהלך כזה, עשירית מחברי האספה צריכים לחתום על הצעת גינוי והאספה הלאומית צריכה לאשר אותה בתוך 48 שעות. אם האספה הלאומית מאשרת הצעה כזו ברוב מוחלט, הממשלה מתפזרת. אם הצעת גינוי לא מקבלת תמיכה של רוב מוחלט מחברי האספה, החוק עובר גם ללא רוב רגיל בפרלמנט, שכן רק הצבעת בעד הגינוי נרשמות. אלמנט חוקתי זה מהווה מעין היפוך של תפקידי הממשלה והפרלמנט, כיוון שהוא מאפשר לממשלה להעביר חוקים ללא תמיכה בפרלמנט ומקשה על הפרלמנט להפוך החלטה כזו. הממשלה משתמשת בכוח זה כדי לזרז רפורמות המצריכות חקיקה. בשנים 1958–2018 הצביע הפרלמנט על 58 הצעות אי-אמון שיזמו חברי הפרלמנט ורק פעם אחת, ב-1962, הצעה כזו התקבלה. בנוסף, הפרלמנט דן באותן השנים ב-51 הצעות גינוי שהוגשו בעקבות החלטת הממשלה להפוך טקסט מחייב לפי סעיף 49.3, ואף אחת מהצעות אלה לא התקבלה. האספה הלאומית הסנאט (צרפת) רשות מחוקקת פרלמנט פולטיקה של צרפת בתי מחוקקים לפי מדינה מדיה וקבצים בנושא הפרלמנט הצרפתי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפרלמנט הצרפתי
ישעיהו שנלר

ישעיהו (שעיה) שנלר (נולד ב-1951) הוא שופט ישראלי בדימוס שכיהן כסגן נשיא בבית המשפט המחוזי בתל אביב בשנים 2013–2020. עסק בערעורים אזרחיים. נולד לרפאל שנלר, ד"ר ומרצה בכיר לחינוך, סוציולוגיה ותקשורת ולמרים (לבית שהרבני), עובדת סוציאלית. גדל בקבוצת יבנה ובשנת 1969 סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון בקבוצת יבנה. בשנים 1969–1971 למד בישיבת מרכז הרב בירושלים ושמע שיעורים מפי הרב צבי יהודה הכהן קוק. בשנת 1975 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת בר-אילן. בשנים 1975–1977 התמחה במשרד עורכי דין, ובשנת 1977 הוסמך כעורך דין. בשנים 1977–1996 עבד כעורך דין, תחילה כשכיר ולאחר מכן כעצמאי. בינואר 1997 מונה לשופט בבית משפט השלום בפתח תקווה. ביוני 2003 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב. ביולי 2013 מונה לסגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב. ב-26 ביולי 2016 המליצה הוועדה לאיתור נציב הביקורת על הפרקליטות לשרת המשפטים, איילת שקד, למנותו לתפקיד, אך שנלר משך את מועמדותו משום שבנה של אשתו, שלה נישא שבוע קודם לכן, עובד בפרקליטות. מעביר שיחות בכל רחבי הארץ על הקשר בין החוק ומשפט במדינת ישראל לחוקי התורה. בעבר היה בראש טבלת הדירוג של שביעות רצון מהשופטים. פסק על הסכם הפשרה בין קיבוץ דגניה א' לשופט רון שפירא. פסק בפרשת מסמכי פנמה שאין לקבל את טענת משרד עורכי דין לפיהן אינו חייב לחשוף בפני רשות המיסים את לקוחותיו מטעמי חיסיון עורך דין-לקוח. פסק הגדלת שכר על תאונת הדרכים בשל נזק נפשי של נהג משאית שנפצע בתאונה והתקשה לחזור לעבודה בגלל פוסט טראומה. פסק במקרה שאב מעביר לילדיו את הבעלות על דירות ששייכות לו, תוך שהוא קובע כי הם יצטרכו לפעול בזכויות הבעלות על-פי הוראותיו, ובהמשך מתחרט ומבקש לקבל בחזרה את הבעלות בדירות, הסיבה היא בעקבות התהדקות הקשר עם הידועה בציבור שלו ולכן ביקש למכור את אחת הדירות בטענה כי הוא זקוק לכסף. שנלר הכריע כי כוונת הצדדים בעת חתימת הסכם העברת הבעלות על הדירות הייתה כי לאב שמורה הזכות לדרוש את מכירת הדירות רק במקרה של צורך כלכלי בריאותי. לאור האמור, נדחה ערעור האב, והבעלות על הדירות נותרה בידי הבנים. פסק לחייב את המדינה לפצות את בעלי הקרקע בחוף תל-ברוך, שעליה הקים משרד הביטחון אנטנות, כביש גישה ומגרש חניה. מתגורר בקרני שומרון. היה נשוי לאסתר (נפטרה בחול המועד סוכות תשע"ד). לזוג חמישה ילדים. בשנת 2016 התחתן בשנית. אחיו הוא ח"כ לשעבר עתניאל שנלר. ישעיהו שנלר, באתר הרשות השופטת שיחה על מעמד האשה במרכז רקמן לקידום מעמד האישה, סרטון באתר יוטיוב אפרת נוימן וגור מגידו, "יש חשש שתגיד פתאום איזו מלה באולם וכל הקריירה שלך תלך", באתר TheMarker‏, 19 ביוני 2020 שלמה פיוטרקובסקי, נציב הביקורת על התביעה - השופט שנלר, באתר ערוץ 7, 26 ביולי 2016 אפרת נוימן, אחרי שנבחר לנציב ביקורת הפרקליטות - השופט שנלר משך את מועמדותו, באתר TheMarker‏, 27 ביולי 2016 ראו אודות השיעור משפט טבעי מול משפט חוקתי והלכתי אתר ynet אלה לוי-וינריב, ‏ביהמ"ש: משרד עורכי דין לא יכול להיות מקלט מרשות המסים, באתר גלובס, 2 ביוני 2016 אפרת נוימן, חושבים להעלים מס? לא תוכלו למצוא מקלט אצל עורכי הדין, באתר TheMarker‏, 2 ביוני 2016 מתוך אתר מחלקה ראשונה ערן אבנון, הפיצוי על תאונת הדרכים הוגדל בשל נזק נפשי, באתר ynet, 27 באפריל 2016 חן מענית, ‏מה קורה כשאב מעביר לילדיו בעלות על דירות - ומתחרט?, באתר גלובס, 11 באוגוסט 2013 שלומית צור, ‏ביהמ"ש: גבעת האנטנות בצפון ת"א תפונה תוך חודש, באתר גלובס, 30 באפריל 2013 מודעת אבל בידיעות אחרונות
אספת הרפובליקה (פורטוגל)

האספה הכללית של הרפובליקה (בפורטוגזית : Assembleia da República) היא הפרלמנט והרשות המחוקקת בפורטוגל, המורכבת מ-230 נציגים נבחרים. האספה מתכנסת בבירת פורטוגל - ליסבון. עד הרפורמות החוקתיות של 1989, כלל הפרלמנט כ-250 חברים, אך הרפורמות הקטינו את מספר הנציגים, כך שינוע בין 180 ל-250. לפי החוקה, חברי האספה מחויבים לייצג את המדינה כולה, ולא את הציבור שממנו הם נבחרים. פיטורי הממשלה באמצעות הצבעת אי אמון סמכויות חקיקה נרחבות תיקון ושינוי החוקה (דורש רוב של שני שלישים). שליטה ניכרת על התקציב הזכות לאשר לממשלה להעלות מיסים ולהעניק הלוואות הכוח לאשרר אמנות וסוגים אחרים של הסכמים בינלאומיים, אישור או דחייה של הצעות מהנשיא על הכרזת מלחמה או עשיית שלום. מינויים רבים של אישים ציבוריים. מדיה וקבצים בנושא אספת הרפובליקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אספת הרפובליקה (בפורטוגזית, בצרפתית ובאנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רשויות מחוקקות ובנושא פורטוגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמעון רייף

שמעון רייף הוא רופא ישראלי, מנהל מחלקת ילדים בהדסה עין-כרם. מומחה עולמי ברפואת ילדים ובפרט בגסטרואנטרולוגיה של ילדים. הוא מכהן כפרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר ולאחר מכן שירת בנח"ל המוצנח. למד בבית הספר לרפואה בטכניון בחיפה, את ההתמחות ברפואת ילדים עשה בבית החולים לילדים 'דנה' שבמרכז הרפואי תל אביב. את התמחותו בגסטרואנטרולוגיית ילדים עשה בבית החולים לילדים בעיר באפלו שבמדינת ניו יורק. בשנת 1996 התמנה למנהל יחידת גסטרו ילדים בבית החולים דנה. בשנת 2000 שהה כפרופסור אורח במחלקת הגסטרו ובמעבדה לחקר מחלות כבד בבית החולים האוניברסיטאי בצפל היל, מדינת צפון קרוליינה ועסק שם במחקר בפירוזיס כבדי, ולבסוף כתב שני מאמרים שפורסמו בכתב העת הרפואי הנחשב - JBC. בשנת 2003 התמנה למנהל מחלקת הילדים בבית החולים הדסה. בין השנים 2009–2011 ניהל את אגף הילדים בבית החולים דנה-דואק לילדים. בנוסף לתפקידיו משמש כמזכיר החברה הישראלית לחקר הכבד. חבר בחברה הישראלית לפדיאטריה קלינית. חבר בוועדת הגסטרו. וכן יו"ר איגוד האיגוד הישראלי לגסטרואנטרולוגיה ותזונת ילדים. משמש גם כעורך המשנה של ה-journal of pediatric gastroeherology עיתון עולמי לענייני גסטרו. כיום הוא משמש כחבר במספר ארגונים בינלאומיים בתחום הגסטרו ילדים. בנוסף בעל מרפאה פרטית בעיר תל אביב. פרופ' רייף פרסם מעל 100 מאמרים בתחום רפואת ילדים גסטרו ילדים ומחלות כבד. מחקריו מתמקדים בתחום מחלות מעי דלקתיות, שלשולים, זיהום בהליקובקטר, אנדוסקופיות בילדים, בעיות בגדילה ותזונת ילדים. מחקרו המעבדתי העיקרי מתמקד בפיברזיס כבדי. הוא חקר יחד עם מעבדתו של פרופ יואל קלוג באנטגוניסט ספציפי ל-RAS בשם FTS כמונע ואף מטפל בפיברוזיס כבדי. בשנת שבתון במעבדה לחקר הכבד חבר לאיש מוביל בתחום הפיברוזיס, פרופ' ברנר מ- UNC NORTH CAROLINA, שם התמקד בפעילות של AKT ומתווכים נוספים ב SIGNAL TRUNSDUCTION PATHWAY בעיקר בתפקידם בפיברוזיס ועיכובם על ידי מעכבים כימיים או בטרנספקציות. כיום במעבדת המחקר שלו הוא ממשיך בחקר פיברוזיס כבדי. בנוסף הוא חקר את הפעילות האנטי פיברוטית של ויטמין D . נשוי לנעמי ואב לחמישה. מתגורר בירושלים ולפרקים בקרני שומרון, שם התגורר בקביעות למעלה משלושים שנה. מתוך אתר הדסה (אורכב 27.08.2016 בארכיון Wayback Machine) ביוגרפיה מתוך פורטל הרפואה של ישראל האתר של פרופ' רייף
המועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית

המועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית (בסלובקית: Národná rada) היא למעשה הפרלמנט והרשות המחוקקת של סלובקיה, שמורכבת מ-150 נציגים הנבחרים באופן דמוקרטי פעם בארבע שנים. המועצה ממוקמת בבירת סלובקיה – ברטיסלאבה. רק אזרחים מעל גיל 21 עם תושבות זכאים להיבחר. אחוז החסימה עומד על 5%. הבחירות האחרונות התקיימו בשנת 2016. חקיקה חוקים שינויים בחוקה העברת התקציב השנתי אשרור אמנות בינלאומיות אישור פעולות צבאיות בחירת אנשים לתפקידים מסוימים ברשות המבצעת וברשות השופטת כמפורט בחוק. מדיה וקבצים בנושא המועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית (בסלובקית ובאנגלית) סלובקיה, באתר www.idi.org.il ערך זה הוא קצרמר בנושא רשויות מחוקקות ובנושא סלובקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שליו-שיחים

שליו-שיחים (שם מדעי: Perdicula) הוא סוג של שלווים ממשפחת הפסיוניים המזכירים את השליו, אך חיים באזורי שיחים ויערות בתת-היבשת ההודית. בדומה לשליו הם בעלי נוצות מנומרות כהות והם איטיי מעוף ועפים לעיתים רחוקות. בסוג זה ארבעה מינים: שליו-שיחים מיוער (Perdicula asiatica) שליו-שיחים מצויר (Perdicula erythrorhyncha) שליו-שיחים מניפורי (Perdicula manipurensis) שליו-שיחים סלעי (Perdicula argoondah) מדיה וקבצים בנושא שליו-שיחים בוויקישיתוף שליו-שיחים, באתר ITIS (באנגלית) שליו-שיחים, באתר NCBI (באנגלית) שליו-שיחים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שליו-שיחים, באתר GBIF (באנגלית)