laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטיבן פרספילד

סטיבן פרספילד (באנגלית: Steven Pressfield; נולד ב-1 בספטמבר 1943) הוא סופר יהודי אמריקאי, מחבר "שערי האש", "להרוג את רומל", "אחי לנשק" ו"שער האריות". פרספילד נולד בפורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו, שעה שאביו, קצין בצי ארצות הברית היה מוצב שם. בשנת 1965 השלים את לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטת דיוק. שנה לאחר מכן התגייס לחיל הנחתים, עבר הכשרה כלוחם חי"ר ושירת שירות מלא. לאחר שחרורו עבד כקופירייטר במשרד פרסום, כטרקטוריסט, כמורה, כברמן ועוד מגוון עבודות. בשנת 1995 יצא ספרו הראשון, "האגדה של באגר ואנס" (שאף עובד לסרט קולנוע בכיכובם של מאט דיימון וויל סמית). ספרו השני, "שערי האש", אודות לחימת הספרטנים בקרב תרמופילי, היה לרב–מכר ואף נכלל ברשימת הספרים המומלצים של מפקד חיל הנחתים. הספר שימש השראה למפקדים שונים בצבא הבריטי כמו גם בצה"ל, שם הוא ניתן כשי למפקדים ולוחמים בחיל הרגלים והיחידות המובחרות. בשנת 2012 השיקו פרספילד והסוכן שלו, שון קווין, את חנות הספרים "ספרים איריים שחורים", המיועדת לסופרים ואמנים. אתר האינטרנט הרשמי של סטיבן פרספילד (באנגלית) סטיבן פרספילד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטיבן פרספילד, ברשת החברתית Goodreads סטיבן פרספילד, "שער האריות", ידיעות ספרים, 2017,עמוד 13. ספרים חדשים, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2009. הארץ, ספרים חדשים 24.10.2012, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2012. איציק בירן, שיח לוחמים, באתר ynet, 9 במרץ 2017. סטיבן פרספילד, "שער האריות", ידיעות ספרים, 2017,עמוד 17. אורית הראל, ומי לא בא? בן לאדן, באתר nrg‏, 9 בנובמבר 2001. גל פרל, "מוֹלוֹן לאבֶּה", הבלוג על הכוונת, ‏ 21 בינואר 2024. אמיר ברעם, "מעטים מול רבים", במחנה, ‏ נובמבר 2004. Writing Wednesdays: Announcing “Turning Pro”, ‏2012-06-06 (באנגלית אמריקאית) blackirishbooks
גן האמנות ע"ש בילי רוז

גן האמנות ע"ש בילי רוז הוא גן פסלים במתחם מוזיאון ישראל בירושלים. הגן עוצב על ידי הפסל היפני-אמריקאי איסמו נוגוצ'י ונקרא על שם האמרגן, התמלילן והאספן היהודי-אמריקאי בילי רוז, שמימונו ותרומת אוסף הפסלים הפרטי שלו אִפשרו את הקמת הגן. נוגוצ'י החל לתכנן את גן הפסלים בתחילת שנות ה-60 על המורדות המערביים של הגבעה עליה הוקם המוזיאון. הגן הושלם בשנת 1965, לאחר פתיחת המוזיאון. שטח הגן מחולק למרחבים שונים באמצעות קירות וטראסות עשויים אבני שדה לא מעובדות. אוסף הליבה של הגן כולל 39 יצירות בעיקר מסוף המאה ה-19 והמחצית הראשונה של המאה ה-20, לצד פיסול עכשווי. בין הפסלים בגן מצויים פסלים מאת אמנים זרים נודעים, בהם רוברט אינדיאנה, הנרי מור, דייוויד סמית, פבלו פיקאסו, אוגוסט רודן, ג'יימס טורל, ז'אק ליפשיץ, קלאס אולדנבורג, לין צ'דוויק, אלכסנדר קלדר, ריצ'רד סרה, אלי נדלמן, ז'רמן רישייה, לוצ'אנו מינגוצי, מגדלנה אבקאנוביץ', רג' באטלר, ז'אן טינגלי, סול לוויט, דונלד ג'אד, רוקסי פיין, רובר דלונה, ג'ואל שפירו, אנטואן בורדל, ברי פלאנגן, אריסטיד מאיול, ארמן, חוסה דה-קרפט, אוטו פרוינדליך, פרננדו בוטרו, מרק דיון, אלכסנדר ארכיפנקו, מרינו מריני, ז'אק ליפשיץ, איי וייוויי, אריסטיד מאיול ואמנים ישראלים כדוגמת יגאל תומרקין, מנשה קדישמן, מיכה אולמן, שלמה קורן, עזרא אוריון, מיכאל גרוס, עופר ללוש, בני אפרת, צדוק בן דוד, ישראל הדני ואחרים. מיכאל גרוס, "מלכה", 1970 מנשה קדישמן, "מתח", 1966 אלי נדלמן, "אדם באוויר הפתוח", סביבות 1915 אנטואן בורדל, "פנלופה", 1912 ג'יימס טורל, "החלל הרואה", 1992 לין צ'דוויק, "אריה שואג", 1950 ג'ואל שפירו, ללא כותרת, 1996 "כיסא, מזבח, קיר ברזל" (1995-1994) מאת יגאל תומרקין מוזיאון ישראל גן הפסלים באמירים מדיה וקבצים בנושא גן האמנות ע"ש בילי רוז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גן האמנות ע"ש בילי רוז ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנחם דוד הגר

הרב מנחם דוד הגר (נולד בט' בכסלו ה'תש"י, 30 בנובמבר 1949), הוא האדמו"ר מחסידות שאץ ויז'ניץ בחיפה. נולד כבן בכור להרב משה הגר בעל "הברכת משה" ראש ישיבת יחל ישראל (סערט ויז'ניץ), ולאלטע פנינה פעריל בת הרב חיים מנחם דוד הורוביץ, רבה של העיר דז'יקוב. למד בישיבת עץ חיים ווילרייק שבאנטוורפן ובישיבת יחל ישראל. בשנת ה'תשכ"ט נישא לבלומא מלכה, בת הרב חיים אלתר פאנעט, אב"ד קארלסבורג, ולימים רבה של השכונות שייך מוניס ורמת אביב בתל אביב. לאחר נישואיו היה מנהל רוחני בתלמוד תורה וישיבת סרט ויז'ניץ בחיפה. נסמך לרבנות בידי הרב יצחק יעקב וייס, הרב משה אריה פריינד, הרב עובדיה יוסף, הרב יצחק נסים, הרב ישראל אריה זלמנוביץ, הרב יוסף משאש והרב יעקב בן ציון רוטנר רב שכונת חליסה. בשבת פרשת שקלים בשנת ה'תשל"ב מונה לאדמו"ר על ידי דודו הרב אליעזר הגר, האדמו"ר הקודם מסערט ויז'ניץ. הקים מוסדות בשם "אהל משה" הכוללים תלמוד תורה, ישיבה וכולל אברכים ברחוב הרצל בעיר. מתגורר בשכונת רמת ויז'ניץ. בית מדרש נוסף של החסידות קיים בעיר אשדוד, בניהולו של בנו הרב ברוך. הוא מוסר מדי שבוע שיעור בבית כנסת בשכונת דניה. בנובמבר 2023 התמוטט עקב אירוע מוחי בשהותו בטורונטו שבקנדה, ואושפז בבית החולים הכללי של טורונטו (אנ'). הרב ברוך, רב החסידות בעיר אשדוד, חתנו של הרב אברהם יונה שוורץ, רבה של ווינה. הרב אברהם שמואל, חתנו של הרב אברהם שטיינברגר יו"ר מכון המדרש המבואר. ברכה, נשואה להרב אהרן פולק, רב קהילת צ'רנוביל בנוף הגליל. חתנו הרב שמואל שמעלקא רוזנבוים בנו של האדמו"ר רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים מנדבורנה - ראש כולל נדבורנה. ישראל, חתן האדמו"ר מליטשיק. שרה, נשואה לרב יעקב יצחק בידרמן בנו של האדמו"ר מלעלוב בית שמש - ר"מ בקבוצה החסידית בישיבת מיר בירושלים. צירל, נשואה לרב חנוך העניך, בנו של הרב אהרן שפירא, רב קהילת נארול בבני ברק. האדמו"ר משאץ ויז'ניץ באתר כיכר השבת רפי פרלשטיין, מגדלור חיפאי: קווים לדמותו של הרבי משאץ ויז'ניץ • פרופיל חסידי, באתר כל הזמן, ‏2017-03-26 הילולת הצמח צדיק מויז’ניץ אצל נכדו האדמו”ר משאץ ויז’ניץ, באתר רדיו קול חי, ‏1 בספטמבר 2015 משה ויסברג, התפללו: האדמו"ר מחיפה התמוטט בקנדה, באתר בחדרי חרדים, 30 בנובמבר 2023 זאב בלוי, ‏מעמד הכתרת הגה”צ רבי אהרן פולק לדומ”צ קהילת טשערנאביל נוף הגליל • גלריה, באתר JDN‏
זרחיה חן

רבי זרחיה בן יצחק בן שאלתיאל (גרסיאן) חן היה פילוסוף, רופא, פרשן המקרא ומתרגם יהודי מימי הביניים, מגדולי הוגי הדעות במאה ה-13 ובתור הזהב של יהדות ספרד. נודע כמפיץ תורת הרמב"ם בספרד וברומא, וכמומחה בספרו "מורה הנבוכים". רבי זרחיה היה מצאצאי רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני, מבני משפחת שאלתיאל חן המיוחסת לזרובבל בן שאלתיאל ראש הגולה. משפחתו גלתה מבבל לברצלונה שבספרד שם נולד וגדל, כמחקרו של משה שטיינשניידר. בברצלונה עסק בהפצת והאדרת "מורה הנבוכים" ותורת הרמב"ם, עקב עסקו זה הוא נרדף על ידי מתנגדיו, ונאלץ לברוח מעירו. לאחר נדודים הוא עבר לרומא שבאיטליה בשנת ה'ל"ז (1276), שם החל לעסוק בפילוסופיה, רפואה, תרגום, ופרשנות המקרא והתפרסם בשל כך. גם ברומא המשיך בהפצת מורה הנבוכים, ועל כך נרשם ויכוח קשה בינו לבין רבי הלל בן שמואל מווירונא שעסק אף הוא בהפצת תורת הרמב"ם באיטליה, על הדרך להפצת הכתבים. בין תלמידיו נמנה עמנואל הרומי. נפטר בערך בשנת ה'ן (1290). ביקש להיקבר בברצלונה סמוך לאבותיו, אך מתנגדיו לא איפשרו זאת. תקוות אנוש - על ספר איוב. אמרי דעת - על ספר משלי, בהוצאת ישראל שוורץ ה'תרל"א. על הנפש - תרגום לספרו של אריסטו 'De Anima' משנתו של ר' זרחיה בן יצחק בן שאלתיאל חן וההגות המימונית - תיבונית במאה הי"ג - אביעזר רביצקי, 1977, האוניברסיטה העברית בירושלים. Gerrit, Bos. "Aristotle’s De anima translated into Hebrew by Zerahyah ben Isaac ben Shealtiel Hen." Brill, Leiden (1994). Langermann, Y. Tzvi. "Aristotle's' De Anima 'Translated into Hebrew by Zeraḥyah ben Isaac ben Shealtiel Ḥen." (1997): 67-69. ריצ'רד גוטהייל ומקס זליגסון, ‏"גרסיאן, שאלתיאל (חן)", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) אמרי דעת, וינה תרל"א, באתר היברובוקס ישראל שווארץ, תקות אנוש, ברלין תרכ"ח - כולל פירוש לספר איוב מרבי זרחיה, באתר היברובוקס כתב יד, פירוש מורה נבוכים, סנט פטסבורג, מאה 15, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית זרחיה בן יצחק בן שאלתיאל, דף שער בספרייה הלאומית
חיים ריצ'מן

הרב חיים ריצ'מן (נולד במסצ'וסטס, ארצות הברית) הוא דובר ומנהל המחלקה הבינלאומית של מכון המקדש בעיר העתיקה בירושלים. ריצ'מן פעיל במכון מאז שנת 1989. חיבר ותירגם מספר ספרים באנגלית על בית המקדש הראשון, בית המקדש השני, ובית המקדש השלישי, וכמה ספרים על פרשת השבוע. הרב ריצ'מן מרבה להופיע בפני קהילות יהודיות ברחבי העולם, בין השאר באמצעות תוכניות חינוכיות בטלוויזיה ובאינטרנט. המחלקה הבינלאומית של מכון המקדש בניהולו, מספקת גישה ישירה אל עולם בית המקדש, מתארחת ומשתתפת בהרצאות ובכינוסי תנ"ך ברחבי העולם, ומוצגת בהפקות מדיה גדולות. אתר האינטרנט של מכון המקדש באנגלית הוא פרויקט מתמשך של המחלקה הבינלאומית. "Temple Talk" היא תוכנית רדיו שבועית בת שש שעות ברדיו המקוון של "ניו ג'רזי" והיא גם מצגת של המחלקה הבינלאומית, בהנחייתו של הרב ריצ'מן. המחלקה גם מארגנת סיורים וסמינרים תורניים בישראל, תוך התמקדות ייחודית בירושלים מנקודת מבט יהודית אותנטית בהנחייתו של הרב ריצ'מן. האתר של הרב חיים ריצ'מן הרב חיים ריצ'מן באתר של ערוץ שבע אתר המחלקה הבינלאומית של מכון המקדש ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הגביע הרוסי בכדורגל 2015/2016

גביע רוסיה 2015/2016 (Кубок России по футбоолу 2015/2016) היא העונה ה-24 של טורניר הגביע הרוסי בכדורגל שנערך מיולי 2015 ועד מאי 2016. בטורניר נוטלות חלק 16 קבוצות ליגת העל הרוסית, 18 קבוצות ליגת המשנה הרוסית, 57 קבוצות הליגה השנייה ו-6 קבוצות כדורגל חובבניות, בסך הכל 97 קבוצות. גמר הטורניר נערך בקאזאן ארנה שבעיר קאזאן. זניט סנקט פטרבורג זכתה בגביע הרוסי לאחר שגברה על צסק"א מוסקבה בגמר בתוצאה 1:4. היה זה לגביע הרביעי שלה מאז 1944 והשלישי מאז 1999. דרום עבר הוולגה והרי אורל מערב מרכז דרום עבר הוולגה והרי אורל מערב מרכז מזרח מזרח אורל ועבר הוולגה מרכז דרום מערב מרכז במשחק נטלה חלק קבוצת הנוער של רוסטוב, כמובא במקור כאן
האאוטבק האוסטרלי

האאוטבק האוסטרלי (באנגלית: Outback; נקרא גם המדבר האוסטרלי, ערבות אוסטרליה ומדבר היבשת החמישית) הוא אזור מדברי עצום הנמצא באוסטרליה ומאופיין בעיקרו בדלילות האוכלוסייה וריחוקו ממרכזי האוכלוסייה במדינה. שטחו של האאוטבק 130 אלף קילומטרים רבועים ואורכו 2,400 קילומטרים. בעוד שלעיתים קרובות ניתן לראות את האזור הצחיח של האאוטבק ברחבי אוסטרליה, אזורי האאוטבק מתפשטים מחופי אוסטרליה הצפוניים לדרומה, ומקיפים מספר אזורי אקלים; כולל אקלים טרופי ומונסוני באזורים הצפוניים, שטחים צחיחים ב"מרכז האדום" (מרכז אוסטרליה) ואקלים צחיח למחצה ואקלים ממוזג באזורים הדרומיים. מבחינה גאוגרפית, האאוטבק מאוחד על ידי שילוב של גורמים גאוגרפים שונים, ובראשם צפיפות אוכלוסין אנושית נמוכה, סביבה טבעית ללא פגע, ובמקומות רבים, קרקע המאופיינת בפסטורליזם (רעיית בעלי חיים), שבה הייצור נשען על הסביבה הטבעית, משמע, משתמשים לייצור מוצרים באמצעות משאבי הטבע של האאוטבק. מבחינה תרבותית, האאוטבק הוא סמלה של אוסטרליה וחלקים ממנו שימשו כאתר צילום לסרט "פרסיליה מלכת המדבר" ולעוד מספר סרטים הוליוודים אחרים. בשל המרחבים הפתוחים והעצומים והריחוק מערים מאוכלסות באאוטבק, הוקם שירות רפואי ייחודי בשם "הרופא המעופף" בשנת 1928. מטרת השירות היא לספק טיפול וייעוץ רפואי לאנשים שאינם יכולים להגיע לבתי חולים או לקבל מתן רפואי מרופא או חובש. הייעוץ מתבצע באמצעות רדיו או טלפון ובמצבים חמורים, רופאים מובהלים למטופלים. בתור סמל אוסטרלי האזור מתוייר בעיקר לאזור המרכז האדום של אוסטרליה ואולורו אך גם לטיולי נסיעה בנופי המדבר או להתנסות בסביבה הקשה. פאונה של אוסטרליה עומר שיקלר, המסע לעומק המדבר: טיול אוטובוס באוסטרליה, באתר nrg‏, 14 בינואר 2009 גיא מלמד, אוסטרליה האמיתית, באתר "ידיעות אחרונות", 4 באפריל 2019 האאוטבק האוסטרלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מהו האאוטבק האוסטרלי?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה The Modern Outback
קב (יחידת מידה)

קב היא מידת נפח תלמודית ששימשה בעיקרה למדידת דברים יבשים כגון תבואה וכדומה. מידה זו נזכרת פעם אחת בתנ"ך בספר מלכים: "וַיְהִי רָעָב גָּדוֹל בְּשֹׁמְרוֹן וְהִנֵּה צָרִים עָלֶיהָ עַד הֱיוֹת רֹאשׁ־חֲמוֹר בִּשְׁמֹנִים כֶּסֶף וְרֹבַע הַקַּב חרי (ק' דִּב־) יוֹנִים בַּחֲמִשָּׁה־כָסֶף". הקב הוא 4 לוגים שהם 24 ביצים, על פי נוסחת המרת המידות "כאסקל"ב יגוד"ו". באחרונים נחלקו בגודל שיעור הקב במידות הנהוגות כיום. הדעה הרווחת היא כדעת הרב חיים נאה שקב הוא 1.38 ליטר, זאת לעומת דעת החזון איש שיעורו הוא 2.39 ליטר. לדעת הרמב"ם אלו 1.2 ליטר (1200 סמ"ק). טבילת עזרא - עזרא תיקן לבעלי קרי שיהיו טובלין, ולטבילה זו אין צריך מקווה 40 סאה, ודי בתשעה קבין. בתהליך טהרת המת שופכים על גופו תשעה קבין מים בבת אחת (כ-12 - 22 ליטר מים). שלב זה הוא העיקרי והחשוב ביותר בטהרה. מידת הקב הייתה נפוצה בזמן חז"ל בעיקר למדידת כמות קטנה ולכך שימשה בהשאלה למידה המורה על כמות קטנה, על אף שהיו מידות קטנות ממנה, ומחמת זה השתרשו כמה ניבים בתלמוד כגון: 'קב ונקי' - התנא רבי אליעזר בן יעקב כונה בפני התנאים כמי ש'משנתו קב ונקי', ופירש רש"י: "קב מדה קטנה כלומר במקומות מועטים הוא נזכר במשנה (או בברייתא), [אבל] נקי - בכל מקום שנזכר הלכה כמותו". 'רוצה אדם בקב שלו מתשעה קבין של חבירו' - אדם מעדיף דבר שעמל בו אפילו הוא מועט, מדבר שלא עמל בו אפילו הוא מרובה. 'בכל יום ויום בת קול יוצאת ואומרת כל העולם כולו ניזון בשביל חנינא בני, וחנינא בני די לו בקב חרובין מערב שבת לערב שבת'. בתלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף מ"ט, עמוד ב' מוזכרים דברים רבים שמהם "עשרה קבין ירדו לעולם", כאשר מתוכם ישנו מקום, דבר או ישות שלקחו תשעה קבין. כך למשל, "עשרה קבין של יופי ירדו לעולם, תשעה נטלה ירושלים ואחד כל העולם כולו". קב ונקי (ניב) רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה ספר מלכים ב', פרק ו', פסוק כ"ה תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף מ"ט, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ל"ח, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף פ"ו, עמוד א'
מגן (הרלדיקה)

מגן שדה תומכים סלוגן ציצה עטרה מעטה קסדה נזר חלקה מטען מוטו ההתקנים בשלט ההרלדי בהרלדיקה, המגן הוא ההתקן העיקרי של השלט ההרלדי. דמויות ושבלונות מיוצגות על פני המגן במגוון רחב של סידורים. מגיניהם של גברים נושאי שלט אצולה עוצבו לרוב בצורת טיפוסית למגינים אשר שימשו את האבירים בימי הביניים לקרב. מאחר שצורה זו נתפסה כצורה "לוחמנית" המתאימה לגברים בלבד, הנשים השתמשו במגינים בצורת מעוין ואנשי הכמורה נשאו מגינים סגלגלים. הנקודות הבאות הן הנקודות אשר על פי הבלאזון יש לצייר מטענים. Boutell, Charles (1914). Fox-Davies, A.C. (ed.). Handbook to English Heraldry, The (11th ed.). London: Reeves & Turner. p. 33. ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זמנים קשים (סדרה, 1977)

זמנים קשים (באנגלית: Hard Times) היא סדרת טלוויזיה בריטית משנת 1977 המבוססת על רומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. את הסדרה ביים ג'ון אירווין. פטריק אלן – תומאס גרדגריינד רוזלי קראצ'לי – גברת ספרסיט מישל דיבנה – סיסי ג'ופ אלן דובי – סטיבן בלקפול ברברה יואינג – רייצ'ל אדוארד פוקס – קפטן ג'יימס הרטהאוס אורסולה האוולס – גברת גרדגריינד הארי מרקהאם – סלירי ז'קלין טונג – לואיזה גרדגריינד טימותי וסט – ג'ושייה באונדברי ריצ'רד רן – טום גרדגריינד שון פלנגן – ביצר פיטר מרטין – מלצר "זמנים קשים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זמנים קשים" באתר Screenonline
סיכה (הרלדיקה)

סיכה הרלדית (או תג הרלדי) הייתה נפוצה בימי הביניים בעיקר באנגליה. סיכות אלו היו עשויות בדרך כלל ממתכת פשוטה, בד או חומרים אחרים. התגיות שימשו להפגנת נאמנות לאדון מסוים ובדרך כלל שולב בהן יסוד כלשהו מהשלט ההרלדי של האדון. הן נענדו על בגדי החסידים ביציאה לקרב או לכל אירוע בו נדרשו להפגין את נאמנותם. אחרי ימי הביניים צומצם עד מאוד השימוש בסיכות עד אשר הוחזר על ידי המכללה לשלטים הרלדיים (אנ') בלונדון בשנת 1906. מאז ניתנות סיכות בטקסי הענקה רבים כתוספת לשלט ההרלדי (האציל המקבל בוחר אם ברצונו בסיכה, וגם משלם עבורה בהתאם). במעמד ההענקה, באופן טיפוסי, מתנוססת הסיכה המאוירת על דגל ונזכרת גם ב"הכרזת המענק" (מכתב רשמי הניתן כאסמכתא) בנוסף לשלט ההרלדי. מדיה וקבצים בנושא סיכה בוויקישיתוף
שדה (הרלדיקה)

מגן שדה תומכים סלוגן ציצה עטרה מעטה קסדה נזר חלקה מטען מוטו ההתקנים בשלט ההרלדי המונח שדה בהרלדיקה מתייחס לרקעו של המגן. השדה מורכב לרוב מטינקטורה (צבע או מתכת) או פרווה. במקרים נדירים ביותר מתואר בשדה נוף כלשהו, על פי סופר ההרלדיקה ארתור צ'ארלס פוקס-דויס בספרו "אומנות ההרלדיקה", מציין כי על אף העובדה כי קיימים שלטים הרלדיים בריטיים רבים אשר רקעם מתאר נוף, ישנו שלט אחד, סמלה של לופז (Lopes) אשר השדה עצמו מתואר כ"בשדה נוף, מעיין, ממנו המניב עץ דקל, כולם הולמים". ישנם מספר דוגמאות לשימוש בתיאור נוף בשדה כגון שלטי האצולה של רוברט דינווידי מסקוטלנד ובית הספר הדרום אפריקאי "הורסקול בראנווג". תיאור נוף נחשב בידי כרוזים רבים כ"לא הרלדי" כיוון שאינו ניתן לשחזור אחיד. ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אס"א תל אביב

האם התכוונתם ל... אס"א תל אביב (כדורגל נשים) אס"א תל אביב (כדוריד) אס"א תל אביב (כדורמים) אס"א תל אביב (רוגבי)
בלאזון

מגן שדה תומכים סלוגן ציצה עטרה מעטה קסדה נזר חלקה מטען מוטו ההתקנים בשלט ההרלדי בלאזון (בלועזית: Blason או Blazon) הוא תיאור רשמי ומפורט אשר נועד לאפשר שחזור מדויק, לרוב של שלט הרלדי או דגל. מכאן שסמלים אלו אינם נקבעים לפי תמונתם, אלא לפי נוסח הבלאזון. בלאזון עשוי לשמש גם לתיאור רשמי של סיכה, כרזה או חותם. כדי להבטיח דיוק יחסי ומראה זהה של התמונות שיצוירו, נקבעו מספר חוקים לבלאזון: בתחילתו, מתאר הבלאזון את ה"טינקטורה" (הצבע) של ה"שדה" (הרקע). במקרים נדירים של "הרלדיקת נופים", בחלקו של השדה, או בכולו, מצויר תיאור נוף. במקרה אחד לפחות קיים ייצוג של ים בשדה. בהמשך מתאר הבלאזון את המיקום והטינקטורות של המטענים (פריטים) על המגן. מיקום המטענים על המגן מפורט מלמעלה למטה ומימין לשמאל מנקודת מבטו של הנושא את המגן (מנקודת מבטו של המתבונן – משמאל לימין, ראו גם ימין ושמאל בהרלדיקה). החוקים מאפשרים ציור שלט הרלדי יחיד בדרכים שונות אשר כולן נחשבות לשקולות (ניתן לדמות זאת לאות מסוימת בגופן או בפונט שונה). אורכו ומורכבותו של הבלאזון משתנים ממגן למגן. "ארמין" - סמלה של ברטאן. "כחול, קשר זהב" - מתאר שדה כחול עם מטען הנקרא "קשר" (ומתאר פס-חוצה אלכסוני בעובי מסוים) בצבע זהב. "צובל, שתי חרבות מוצלבות במאונך כסף, בין ארבע שושני זהב, הכול תחום בסגול". קיימות דוגמאות ארוכות ביותר הנמשכות על פני שורות אחדות ומתארות סמלים רבים - חיות, צורות וצבעים.
פונטיאק אסטרה

פונטיאק אסטרה (באנגלית: Pontiac Astre) היא מכונית קומפקטית (קופה - משפחתית), אשר יוצרה על ידי חטיבת הרכב פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס בין השנים 1972–1977. בשנים 1975–1977 יוצרו 147,773 יחידות. חברת שברולט, מבית ג'נרל מוטורס ייצרה בין השנים 1970–1977 את דגם ה"שברולט וגה", דגם כמעט זהה ל"פונטיאק אסטרה". 2 דלתות - סדאן (Notchback) 2 דלתות - הצ'בק (קופה) 3 דלתות - הצ'בק 2 דלתות - סטיישן פונטיאק אסטרה פונטיאק אסטרה GT פונטיאק אסטרה פונטיאק אסטרה פונטיאק אסטרה פונטיאק אסטרה פונטיאק אסטרה, שנת 1973 פונטיאק אסטרה פונטיאק אסטרה - מסחרית (ואן), שנת 1973 לוגו פונטיאק אסטרה פונטיאק ג'נרל מוטורס שברולט שברולט וגה פונטיאק 6000 פונטיאק סולטיס פונטיאק טמפסט פונטיאק ונטורה פונטיאק סנברד מדיה וקבצים בנושא פונטיאק אסטרה בוויקישיתוף
חיים מירום

חיים מירום (מרימפולסקי) (19 בספטמבר 1910 - 30 במרץ 1958) היה זואולוג ישראלי, מחברו של "צפורי ארץ ישראל", מגדיר הציפורים הראשון בישראל, וממניחי היסוד לצפרות הישראלית. מירום נולד ב-1910, בווירבאלן, ליטא, בן זקונים לאלחנן ויוהאנה מרימפולסקי. עם גמר לימודיו בגימנסיה העברית בווירבאלן, עבר לקובנה, שם למד בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה. לאחר שנה נטש את לימודי הרפואה, ועבר ללמוד בחוג לביולוגיה. בשנת 1932, קיבל מירום משרת מורה בגימנסיה העברית בטבריג. שם, לימד את מקצועות הטבע, עברית וגאוגרפיה, במקביל להיותו מורה לטבע בגימנסיה הליטאית הממשלתית. בשנת 1938, מונה למנהל הגימנסיה העברית, תפקיד שמילא עד סגירת המוסד, עם סיפוחה של ליטא לברית המועצות. בשנת 1941, בסמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה, נשא לאישה את טאובה. במהלך המלחמה, מונה למנהל האדמיניסטרטיבי של בית החולים בגטו שבשאבלי. בשעות הפנאי שלו, לימד את ילדי הגטו עברית. באוגוסט 1944, נשלחו אשתו ואימו של מירום לאושוויץ, שם נספו. מירום עצמו נשלח לדכאו. בתום המלחמה, מונה מירום למשרת מורה לעברית בוונציה, ובמהלך תקופה זו, פגש את מרים סלוצקי, לימים אשתו. השניים עלו לארץ ישראל על סיפונה של ספינת המעפילים "אנצו סירני". בישראל, מונה על ידי היינריך מנדלסון לתפקיד חוקר ומורה במכון הביולוגי, שיהפוך לימים לחלק מאוניברסיטת תל אביב. במסגרת עבודתו עסק, בין השאר, במחקר אורניתולוגי ורפטולוגי. עם יסודה של אוניברסיטת תל אביב, מונה לתפקיד מרצה במורפולוגיה ובאנטומיה של בעלי חוליות, ונמנה עם חברי הוועדה לקבלת תלמידים. מירום נהרג ב-1958 בתאונת דרכים ונטמן בבית העלמין קריית שאול. הוא הותיר אחריו את אשתו, מרים, ושני בנים - אהרן (רוני) ואלון. אחד מנכדיו של מירום הוא התסריטאי אדר מירום. מירום היה מחברו של מגדיר הציפורים הראשון בישראל, "צפורי ארץ ישראל". אחת הסברות היא, כי שמה העברי של הציפור "מירומית שחורה" התקבל בזכותו של מירום, שהיה הראשון לאתרה בישראל. מרומית שחורה חיים מירום, צפורי ארץ ישראל, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1960 חיים מירום, צפורי ארץ ישראל, הקיבוץ המאוחד, 1960 חיים מירום באתר GRAVEZ מגדיר הציפורים של ישראל - מירומית שחורה, באתר פורטל צפרות
טולכרם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טולכרם – עיר פלסטינית במערב השומרון טולכרם (נפה) – אחת מ-16 נפות הרשות הפלסטינית נפת טולכרם (המנדט) – נפה במחוז שומרון בימי המנדט הבריטי בארץ ישראל תחנת הרכבת טולכרם – תחנת רכבת וצומת מסילתית היסטוריים ממערב לעיר טולכרם גדוד טולכרם – ארגון טרור הפעיל בטולכרם ומוציא ממנה פיגועים
סוהייל

סוּהייל, או λ במפרש, הוא הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים מפרש. השם הוא קיצור של שמו בערבית, السهيل الوزن "א-סוהייל אל-וואזן". הקידומת סוהייל ניתנה בערבית למספר כוכבים שונים: רגור נקרא "סוהייל אל מוחליף", נאוס נקרא "סוהייל הדר" וקאנופוס נקרא רק "סוהייל". בסופו של דבר קיבלו הכוכבים האחרים שמות שונים והשם סוהייל נשאר רק לכוכב הזה. סוהייל הוא על-ענק כתום מסוג ספקטרלי K4 Ib שנמצא במרחק של כ-544 שנות אור ממערכת השמש. מסתו מוערכת בכ-7 מסות שמש, רדיוסו כ-210 רדיוסי שמש, דומה לרדיוס מסלולו של כדור הארץ סביב השמש, והוא מאיר בעוצמה של פי 3,100 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 8,500 ממנה בצירוף הקרינה בתחום התת-אדום, וזאת בשל טמפרטורת פניו הנמוכה מזו של השמש ומוערכת בכ-3,800 קלווין. סוהייל נמצא בשלבי התפתחות מתקדמים, הוא כבר סיים ללהתיך מימן להליום בליבתו והוא ככל הנראה מתיך הליום ליסודות כבדים יותר. בהירות נראיתו של סוהייל משתנה בין דרגות 2.14 ו-2.30 באופן לא סדיר כך שהוא מוגדר כמשתנה לא-סדיר איטי, אך השינוי קטן ואיטי מכדי להיות מורגש ללא אמצעי מדידה מדויקים. לסוהייל רוח סולרית צפופה ואיטית שנושבת ממנו במהירות של כ-30 קילומטר בשנייה ושגורמת לו לאבדן מסה של כ-3 מיליארדיות מסת שמש בשנה. מסתו קרובה לגבול שמעליו הופכים כוכבים לסופרנובה ומתחתיו לננס לבן כך שעתידו אינו ידוע בוודאות. סוהייל באתר של ג'ים קלר סוהייל, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Suhail K. G. Carpenter, R. D. Robinson, G. M. Harper, P. D. Bennett, A. Brown & D. J. Mullan: GHRS Observations of Cool, Low-Gravity Stars. V. The Outer Atmosphere and Wind of the Nearby K Supergiant λ Velorum, The Astrophysical Journal, Vol. 521, Iss. 1, p. 385 General Catalogue of Variable Stars: λ Velorum K. G. Carpenter, R. D. Robinson, G. M. Harper, P. D. Bennett, A. Brown & D. J. Mullan: GHRS Observations of Cool, Low-Gravity Stars. V. The Outer Atmosphere and Wind of the Nearby K Supergiant λ Velorum, The Astrophysical Journal, Vol. 521, Iss. 1, p. 382
שברולט וגה

שברולט וגה, (באנגלית : Chevrolet Vega) היא מכונית קומפקטית, (קופה - משפחתית), אשר יוצרה על ידי חברת שברולט, מבית ג'נרל מוטורס בין השנים 1970–1977. יוצרו 2,006,661 יחידות. חברת פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס ייצרה בין השנים 1972-1977 את דגם ה- "פונטיאק אסטרה", דגם כמעט זהה ל- "שברולט וגה". 2 דלתות - סדאן (Notchback) 2 דלתות - האצ'בק (קופה) 3 דלתות - האצ'בק 3 דלתות - סטיישן 3 דלתות - ואן (מסחרית) שברולט וגה Cosworth שנת 1975 שברולט וגה Cosworth שנת 1975 מנוע שברולט וגה Cosworth שברולט וגה Cosworth שנת 1975 שברולט וגה ואן (מסחרית), שנת 1971 שברולט וגה ואן (מסחרית), שנת 1975 שברולט וגה סטיישן, שנת 1972 שברולט וגה שברולט וגה סטיישן, שנת 1972 שברולט וגה דגם GT, שנת 1973 שברולט וגה דגם GT, שנת 1973 שברולט וגה דגם GT, שנת 1973 שברולט וגה, 1972 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים שברולט וגה שברולט וגה, שנת 1972 ג'נרל מוטורס שברולט שברולט קוסוורת' וגה פונטיאק אסטרה מדיה וקבצים בנושא שברולט וגה בוויקישיתוף
סולט

סולט או סאלט (Salt) היא מילה באנגלית שפירושה "מלח". האם התכוונתם ל... סולט (נהר) – נהר במדינת אריזונה שבארצות הברית; אחד מיובליו של הנהר חילה סולט (סרט) – סרט מתח אמריקאי משנת 2010 דיקדיק סולט – מין של אנטילופה קטנה בסוג דיקדיק סאל"ט (SALT) - שיחות שהתקיימו במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 בין ברית המועצות וארצות הברית, לגבי הגבלת נשק Salting - מונח בקריפטוגרפיה וביצירת סיסמאות Salting out – שיטה להפרדת חלבונים סאלט (עיר) (אנ') – עיר במזרח קטלוניה, ספרד. סַלְט (עיר) – העיר החמישית בגודלה בירדן. אישים: הנרי סולט – סופר ופעיל חברתי אנגלי
הויכע שול

האם התכוונתם ל... הויכע שול (קרקוב) הויכע שול (פראג) בית הכנסת הגדול של יאשי
שו-נינואה

שו-נינואה היה מלכה ה-54 של אשור לפי רשימת המלכים האשורית. הוא שלט באשור בשנים 1615-1602 לפנה"ס. שו-נינואה היה בנו של בזאיה, הוא תפס את השלטון מידי לוליה והחזיר את שליטת השושלת האדאסית על אשור. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.