אווה גרגיי

אווה גרגיי (במקור גרינפלד, בהונגרית: Gergely Éva;‏ בודפשט, 10 ביוני 1914 – בודפשט, 14 בנובמבר 1993) הייתה רופאת שיניים יהודייה-הונגרייה, פרופסור (1963), אשתו של ארתור אלמאי (1894–1978), רופא שיניים, מנתח פה. אווה גרינפלד נולדה כבת בכורה במשפחה יהודית בורגנית כבתם של וינצה גרגיי (גרינפלד) (1885–1958) פקיד, סוחר תבואה ושל רוזה גולדשמיד (1892–1976). אחותה הייתה קלרה גרגיי (1917). אווה דיברה אנגלית, צרפתית וגרמנית מילדותה. הוריה, לפי אופנת התקופה, שמו דגש רב על החינוך הספורטיבי. היא ואחיה הצטיינו בענפי ספורט שונים. שניהם היו טובים בטניס, שחייה וסקי. אווה השלימה את לימודי התיכון שלה בליציאום לבנות לאה ראשקאי. היא השתתפה בהכנת המונוגרפיה של אימרה מדאץ' פרי עטו של פרידייש רידל. הוא קיבלה את תעודת הבגרות ב-1932. בגלל החוק המפלה יהודים בממלכת הונגריה בקבלה ללימודים אקדמיים, הנומרוס קלאוזוס, היא החלה את לימודיה הגבוהים בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה הגרמנית בפראג. היא חזר הביתה עם תואר דוקטור לרפואה ב-1939, אבל בהונגריה, על פי החוק היהודי השני, היא יכולה הייתה לעבוד רק כעובדת כפיים. במשך זמן מה, הדביקה פונפונים לנעלי בית. מאוחר יותר, קיבלה עבודה רפואית ללא תשלום במחלקה הפנימית בראשותו של לאיוש לוי של בית החולים היהודי ברחוב סאבולץ' (שמה היום המרכז הרפואי הלאומי) של הקהילה היהודית של פשט. אחותה, שגם היא השיגה תואר ברפואה, לא שבה להונגריה והתיישבה עם בעלה בארצות הברית. בשנת 1944 השיגה אווה גרגיי לה ולמשפחתה תעודות חסות (שוצפאס) בסיועו של הדיפלומט השוודי ראול ולנברג. היא התחילה שוב את העיסוק הרפואי שלה ב-1946 ובאותה השנה הכירה את רופא השיניים ארתור אלמאי (במקור ויינפלד), לו נישאה במהרה. נולדו להם שני ילדים, ג'רג' (1947–2013) ויאנוש (1949), שגם הם בחרו במקצוע רופא השיניים. ב-11 במרץ 1949 הוא עבר בחינה מקצועית ברפואת שיניים במכון לרפואת שיניים וקיבלה הסמכה. באותה השנה זומנה לצבא העם ההונגרי. היא עבדה כרופאת שיניים צבאית, אבל בין לבין נסעה גם ל"יער הקאמרי" לצורך אימוני ירי. היא עסקה רבות במחקר מדעי, כתב מאמרים, נסעה לכנסים ותירגמה ספרות טכנית. בין נושאים הייתה חשיבות גדולה למחקריה בתחום בחינת החומרים החדשים להכנת דוגמאות שיניים לצורכי תותבות והיא כתבה על הבדיקות והתכונות ההשוואתיות של החומרים. כתביה אלה הופיעו באותה תקופה. מ-1956 ועד לפרישתה ב-1974 עבדה בקליניקת שיניים גדולה בבודפשט. אווה גרגיי הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה. חומרי חדשים ללקיחת מידות והשוואתם לאלו הידועים עד כה. עם מיקלוש ברטה. (סקירת רופאי השיניים, 1950, 2) החשיבות של רובד שיניים ולשון. עם מיקלוש ברטה. (סקירת רופאי השיניים, 1950, 10) תפקיד קרום השורש בריפוי פצע החילוץ. עם מיקלוש ברטה. (סקירת רופאי השיניים, 1958, 10-12) החשיבות של פרטי קרום השורש שנותרו במיטה הדנטלית לריפוי פצע העקירה. עם מיקלוש ברטה. (סקירת רופאי השיניים, 1961, 6) לגבי התותבת המפוצלת. (סקירת רופאי השיניים, 1962, 10) הגבהת נשיכה ושחזור תותב בתותבת מפוצלת. עם מיקלוש קאן. (סקירת רופאי השיניים, 1967, 12) הגנה על השיניים הנותרות. עם D. Géza Kovács. (סקירת רופאי השיניים, 1970, 9) שחזור של המשנן השיורי עם תותב חלקי של מעקה כובע. (סקירת רופאי השיניים, 1973, 12) יודית פוראי: אווה גרגיי. issuu.com Gergely András: Jeles magyar zsidó orvosok lexikona. Budapest, Makkabi, 2001 (אנדראש גרגיי: לקסיקון רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטינים. בודפשט. הוצאת מכבי. 2001) Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002) "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári házassági akv. 364/1913. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-23. Világ, 1946. június 29. (326. szám)