laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פונון (אתר מקראי)

פּוּנֹן (גם: פִּינֹן) הייתה עיר מקראית באֱדוֹם, הנזכרת כאחת הערים שבהן שלטו "אַלּוּפֵי עֵשָׂו", ובתיאור מסע בני ישראל במדבר, בין צלמונה לאובות. העיר מזוהה כיום עם "ח'רבת פינאן" (Khirbat Faynan) או חירבת פיון נמצאת בממלכת ירדן בשיפולי הרי אדום, כ-35 ק"מ דרומית לים המלח וכ-14 ק"מ מזרחית לעין יהב. בשנת 1934 ביקרה במקום משלחת בראשות פרופ' נלסון גליק שחקרה את המקום. באתר ח'רבת פינאן נמצאה כמות גדולה של סייגי נחושת, וכן כורי היתוך וחרסים החל מתקופת הברונזה הקדומה ועד התקופה הביזנטית והערבית. מן הממצא הקראמי הוסק כי הפעילות הנמרצת ביותר במכרות התנהלה במאה ה־10 לפנה"ס, עת השליטה במקום ע"פ התנ"ך התחלפה לסירוגין בין יהודה לבין האדומים. החוקרים העריכו שבמקום נחצבו 10,000 טונות של נחושת. בחפירה שנערכה בחירבת פידאן שבאזור המכרות נמצאו קמע וחרפושית עליה חרות הכרטוש של המלך שושנק, המוכר כפרעה שישק מהתנ"ך. ידוע כי חלק ממסע שישק חל גם בנגב וייתכן שהגיע אף לפונון. בתחילת המאה ה-4 לספירה, העיד אוסביוס באונומסטיקון כי העיר הייתה נושבת בימיו, וכי עוד פעלו בה מכרות הנחושת הידועים שלה, כן מזכיר אוסביוס שפונון נמצאת בין פטרה לבין צוער, וכך העיד מאוחר יותר גם הירונימוס. ערך מורחב – נחש הנחושת הרמב"ן, בפירושו לספר במדבר, כתב: ”היו אלה המקומות בדרך ים-סוף סביב ארץ אדום ונתקצר נפש העם בדרך... ושלח להם הנחשים והשרפים... ועשה משה נחש נחושת ולא סרה מהם עד שחנו באובות.” כמו כן, תרגום יונתן לספר במדבר תרגם כך: ”וּנְטָלוּ מִצַלְמוֹנָה וּשְׁרוֹ בְּפוּנוֹן אֲתַר דְגָרֵי יְיָ בְּהוֹן יַת חֵיוַן קָלָן וְסִילְקַת קְבֵילְתְּהוֹן עַד צֵית שְׁמַיָא” (בתרגום לעברית: ויסעו מצלמונה ויחנו בפונון, מקום שגירה ה' בהם נחשי קלון ועלתה צעקתם עד קצה השמים). בהתאם, היו שכתבו שמעשה נחש הנחושת נעשה באזור פונון - באופן התואם לזיהוי הארכאולוגי כיום בדבר מכרות הנחושת במקום. מדיה וקבצים בנושא פונון בוויקישיתוף ספר בראשית, פרק ל"ו, פסוק מ'; ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק נ"ב. ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק מ"ג זיוון זאב, 2001. עברות שמות מקומות בנגב. אריאל – כתב עת לידיעת ארץ -ישראל, 150-151 – עם הפנים אל הנגב, עמ' 21–26. מכרות שלמה המלך, דואר היום, 7 במאי 1934 נתגלו יישובים מתקופת התנ"ך, דואר היום, 13 ביוני 1934 אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, תל אביב: הוצאת מוסד ביאליק, כרך ו', עמ' 445-446. אוצרות הגלם של ישראל, קול העם, 17 באוקטובר 1951 Pharaoh-Branded Amulet Found at Ancient Copper Mine in Jordan, Live Science אונומסטיקון, 168, 8-10. יוסף ברסלבי, הידעת את הארץ-ים המלח סביב-סביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ-ישראל, תשט"ז, 1956, עמוד 383 אונומסטיקון, 169, 8-11. רמב"ן על ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק מ"א. תרגום יונתן על ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק מ"ב. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרדכי קינד

מרדכי (מוטי) קינד (17 בינואר 1951 – 6 בדצמבר 1975) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בקבוצת מכבי רחובות, יליד שכונת שעריים שברחובות. שמו עלה לכותרות בנסיבות טרגיות לאחר שב-6 בדצמבר 1975 נדקר למוות במהלך משחק ליגה ג' של קבוצתו מול מכבי כפר גבירול, על ידי צופה אוהד כפר גבירול שפרץ למשחק. קינד נולד בשעריים, ושם החל לשחק כדורגל כבר בגיל 12 יחד עם אחיו התאום אהרל'ה. הוא שיחק עם מכבי שעריים בליגה הבכירה עד עזיבת משפחתו את שעריים בשנת 1969 ומעברה לרחובות, קינד המשיך לשחק כדורגל בליגות נמוכות יותר, במכבי קריית גת ובמכבי רחובות. האירוע בו נרצח מוטי קינד, היה משחק דרבי שנערך ב-6 בדצמבר 1975, בין קבוצתם של האחים קינד, מכבי רחובות, לבין מכבי כפר גבירול, במסגרת ליגה ג'. המשחק התנהל באווירה סוערת ואוהדי כפר גבירול פרצו למגרש מספר פעמים, השחקנים ביקשו מהשופט להפסיק את המשחק, במיוחד לנוכח היעדרותם של כוחות שיטור באצטדיון, אולם השופט סרב. בדקה ה-65, כאשר מכבי רחובות מובילה 0–1, שרק השופט לעבירה שבוצעה על שוער מכבי רחובות. בתגובה לשריקה זו, פרץ קהל נזעם למגרש, והכה את שחקני מכבי רחובות. אחד האוהדים, שמעון קרוה, דקר את מוטי קינד בלבו, בסכין. קינד צעד מספר צעדים ונפל לקרקע. הרצח בוצע לנגד עיניהם של שאר שחקני הקבוצה המוכים, בהם אחיו התאום של מוטי קינד. ההתאחדות לכדורגל הטילה עונש חסר תקדים על קבוצת מכבי כפר גבירול בעקבות המקרה - הרחקה לצמיתות מכל פעילות. למעשה קבוצת הכדורגל מכבי כפר גבירול פורקה. אהרון ידלין, שר החינוך, החליט כאות אבל לדחות את משחקי הליגות הנמוכות, ואת המחזור התשיעי של הליגה הלאומית, הליגה הבכירה, לאמצע השבוע שלאחר הרצח. עונשו של הרוצח, שמעון קרוה בן השבע עשרה, נקבע בערעור בבית המשפט העליון על עשר שנות מאסר. השופטים כתבו כי "בבואנו להמתיק את דינו של המערער התחשבנו בכך, שכפי שקבע זאת בית-המשפט המחוזי, המערער איננו טיפוס אלים או פושע, אלא איש חלש אופי אשר נגרר אחרי היסטריה כללית, וכי הוא עודנו צעיר לימים ואין לו כל הרשעות קודמות". רחוב "מוטי קינד" ברחובות נקרא על שמו. בשנת 2009 הוקמה במרכז העיר, בגן המייסדים אנדרטה לזכרו, אותה יצר המעצב רענן כספין, בצורה של כדור כדורגל שבתוכו נעוץ סכין. מדיה וקבצים בנושא מרדכי קינד בוויקישיתוף השבת השחורה של הכדורגל, בעיתון "מעריב" 7 בדצמבר 1975 הרצח במגרש הכדורגל, בעיתון "מעריב" 7 בדצמבר 1975 יואב מלכה, זירת הרצח הפכה לאתר זיכרון, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 7 במאי 2009 ירון דרוקמן, 'דקרתי שחקן כדורגל. רוצה לישון'. רצח במגרש, באתר ynet, 6 בדצמבר 2014 דנה סידי, למות על המגרש - סיפורו של מוטי קינד ז"ל, באתר ynet, 21 ביולי 2007 ע"פ 613/76 שמעון קרוה נגד מדינת ישראל איציק זיאת, ‏רחובות תנציח את מוטי קינד שנרצח במהלך משחק, באתר ONE‏, 3 במאי 2009
מייקל ויליאמס

האם התכוונתם ל... מייקל ויליאמס (שחקן) – שחקן בריטי מייקל קנת' ויליאמס – שחקן אמריקאי מייקל ויליאמס (כדורסלן) – כדורסלן עבר אמריקאי מייקל ויליאמס (סופר) – סופר אמריקאי (אנ') מייקל ויליאמס (מפיק מוזיקלי) – מפיק מוזיקלי אמריקאי (אנ') מייקל ויליאמס (דיפלומט) – דיפלומט באומות המאוחדות (אנ')
אכסניית ניקולאי

אכסניית ניקולאי (חצר ניקולאי) (ברוסית: Николаевское подво́рье) הוא שמו של מבנה במגרש הרוסים בירושלים שהוקם כאכסניה לצליינים רוסים ומשמש כיום כמטה מחוז ירושלים במשטרת ישראל. המבנה נמצא בפינת רחוב יפו ורחוב שניאור חשין. הבניין הוקם כאכסניית גברים בשנת 1903 לאחר ששאר בנייני מגרש הרוסים לא יכלו להכיל את כמות הצליינים הרוסים שהגיעו באותה תקופה לירושלים. הוא הכיל כ-1200 מקומות לינה לגברים ונקרא על שמו של הצאר ניקולאי השני, ששלט ברוסיה באותה תקופה. לאחר כיבוש ירושלים בידי הבריטים בשנת 1917, הלאימו הבריטים את מבני מגרש הרוסים וביניהם גם את אכסניית ניקולאי והפכו אותם למבני שלטון. מבנה אכסניית ניקולאי הפך להיות המטה הארצי של הבולשת הבריטית בארץ ישראל ותחנת משטרה. בשנת 1937, על מנת לאפשר תנועה נוחה ברחוב יפו, הרסו הבריטים חלק קטן מהמבנה והתאימו את חזיתו שפונה לרחוב יפו לקו שאר החזיתות ברחוב. ב-23 במרץ 1944 פוצץ האצ"ל במקביל את משרדי הבולשת בירושלים, יפו וחיפה. בפיצוץ במטה הבולשת באכסניית ניקולאי נהרס חלק מהמבנה ושוקם על ידי הבריטים לאחר מכן. במהלך הטמנת חומרי הנפץ במקום נפצע לוחם האצ"ל אשר בנזימן ונפטר מפצעיו לאחר כמה שעות. לאחר התקפה זו על בניין הבולשת והתקפות נוספות בהם פיצוץ מלון המלך דוד, גידרו הבריטים את האזור והקימו בו "בווינגרד" סגור ומבוצר. ב-14 במאי 1948, מיד עם צאת הבריטים מירושלים, נתפס מגרש הרוסים, ובתוכו אכסניית ניקולאי, ללא קרב על ידי כוחות ההגנה והאצ"ל, במסגרת מבצע קלשון, קודם שהספיקו הכוחות הערביים לתופסו בעצמם. לאחר הקמת מדינת ישראל הפך המבנה למטה מחוז ירושלים במשטרת ישראל. עם השנים הבניין הוזנח והוספו לו תוספות ארעיות שונות שפגמו במראו. בשנת 2010 החלו עבודות שיפוץ ושימור במבנה במטרה להחזיר לו את מראהו המקורי ולהתאימו לסטנדרטים מודרניים. מבנה האכסניה בשנותיו הראשונות מטה הבולשת באכסניית ניקולאי לאחר פיצוצו, 1944 מדיה וקבצים בנושא אכסניית ניקולאי בוויקישיתוף ליאל קייזר, בחזרה לאכסניית הצאר במגרש הרוסים, באתר הארץ, 8 בפברואר 2010 ניקולאי ליסובוי, היסטוריה של אכסניית ניקולאי (ברוסית) תמונת הריסת האגף בבניין פרטים על מעשי הטרור וההרס, דבר, 26 במרץ 1944 התקפה על מרכז הבולשת בירושלים, באתר "דעת"
גודוי קרוס (כדורגל)

קלוב דפורטיבו גודוי קרוס אנטוניו טומבה (בספרדית: Club Deportivo Godoy Cruz Antonio Tomba) הידוע בשם גודוי קרוס, הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי מהעיר גודוי קרוס שבפרובינציית מנדוסה, המשחק בליגת העל הארגנטינאית. גודוי קרוס אינה משויכת ישירות להתאחדות הכדורגל הארגנטינאית, אלא תחת ניהול של מועצה פדרלית המשויכת להתאחדות, כמו כל הקבוצות אשר מחוץ לבואנוס איירס, גראן בואנוס איירס, רוסאריו וסנטה פה. בנוסף לקבוצת הכדורגל, מפעיל המועדון גם קבוצות כדורסל, כדוריד, הוקי שדה, טניס וכדורעף. מועדון גודוי קרוס נוסד ב-21 ביוני 1921, תחת השם ספורטיבו גודוי קרוס. ב-25 באפריל 1930 נוצר איחוד בין המועדון לבין דפורטיבו בודגה אנטוניו טומבה, ומאז הוא נושא את שמו הנוכחי. ב-1959 נבנה אצטדיונה של הקבוצה, אסטאדיו פליסיאנו גמבארטה. כינויו של האצטדיון בן 14,000 המקומות היה לה בודגה (בספרדית: La Bodega, מרתף היינות), והכינוי נגזר משם המועדון הקודם. בנוסף, הכינוי אקספרסו נגזר מהקירבה בין האצטדיון לפסי הרכבת. כיום הקבוצה מתאמנת במגרש, אך מארחת באצטדיון מלווינס ארחנטינס, המכיל כ-40,000 מושבים. הקבוצה שיחקה במשך תקופה ארוכה בליגה המקומית של פרובינציית מנדוסה. האליפות הראשונה של גודוי קרוס בליגה המקומית הייתה ב-1944, ובסך הכל צברה הקבוצה 8 אליפויות מקומיות. ב-1994 העפילה הקבוצה לראשונה לליגת המשנה הארגנטינאית, שם שיחקה למעלה מעשור. בעונת 2005/2006 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת העל הארגנטינאית. לאחר שסיימה במקום הראשון באפרטורה של אותה עונה, ובמקום הראשון בטבלה המצטברת בסיום העונה (למרות שסיימה רק במקום ה-13 בטבלת הקלאוסורה), פגשה הקבוצה את נואבה צ'יקגו לדו-קרב על הכרטיס לליגה הבכירה. לאחר שוויון 1-1 בחוץ, ניצחה גודוי קרוס 3-1 ביתי והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה. כובש השער הראשון אי פעם של גודוי קרוס בליגה הבכירה היה אנסו פרס, שכבש ב-9 בספטמבר 2006 מול בלגראנו במשחק שהסתיים בשוויון 1-1. אמנם, בסיום העונה ניצבה גודוי קרוס במקום ה-18 בטבלת היורדות, מה שחייב אותה בצמד משחקי מבחן מול הוראקן. בשני המשחקים הפסידה גודוי קרוס, ולאחר הפסד מצטבר של 5-2 חזרה לליגת המשנה לאחר עונה אחת בלבד. שהותה המחודשת של הקבוצה בליגת המשנה נמשכה עונה אחת בלבד, לאחר שבעונת 2007/2008 סיימה הקבוצה במקום השני בליגת המשנה והעפילה אוטומטית בחזרה לליגה הבכירה. עונת השיא של הקבוצה הייתה עונת הקלאוסורה 2010. תחת המאמן עומר אסאד, הגיעה הקבוצה למקום השלישי בטבלה תוך שהיא צוברת 37 נקודות, שיא עבור קבוצה שאינה משויכת ישירות להתאחדות. בזכות הישג זה רשמה הקבוצה היסטוריה כשייצגה את ארגנטינה בגביע ליברטדורס 2011, והייתה הקבוצה הראשונה שמייצגת את ארגנטינה ואינה משויכת ישירות להתאחדות. ליגת המשנה הארגנטינאית (2) 2005 (אפרטורה), 2005/2006 מדיה וקבצים בנושא גודוי קרוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גודוי קרוס (בספרדית) גודוי קרוס, ברשת החברתית פייסבוק גודוי קרוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גודוי קרוס, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
קלווריה

האם התכוונתם ל... קלווריה (ליטא) (אנ') – עיר מחוז במחוז מריאמפולה בליטא קלווריה (מחוז משנה) – מחוז משנה במחוז מריאמפולה גורה קַלוַואריה – עיר בפולין קלוואריה זבז'ידובסקה (אנ') – עיירה ושטעטל יהודי בפולין קָלַבּריה – מחוז בדרום-מערב איטליה
ולאד

האם התכוונתם ל... ולאד דראקול (השני) - משליטי ולאכיה ולאד המשפד (השלישי) – משליטי ולאכיה ולאד הנזיר (הרביעי) - משליטי ולאכיה
אלקטריינאי (רשות מקומית)

רשות מקומית אלקטריינאי (בליטאית: Elektrėnų savivaldybė) היא אחת מ-60 הרשויות המקומיות של ליטא. היא שוכנת בשטח דזוקיה ההיסטורית, במחוז וילנה. הרשות משתרעת על שטח של 509 קמ"ר ואוכלוסייתה מנתה בשנת 2011, קרוב ל-25,000 תושבים. רשות מקומית אלקטריינאי הוכרזה ב-21 בדצמבר 1999 כחלק מרפורמה מנהלית בליטא, ושטחה כולל את החלק המערבי ההיסטורי של רשות מקומית טרקאי, ואת החלק המזרחי ההיסטורי של רשות מקומית קאישיאדוריס. בתחומי הרשות נמצא מאגר אלקטריינאי (אנ'), האגם המלאכותי השלישי בגודלו בליטא. בין היישובים ברשות המקומית: אלקטריינאי, וייביס (וייה) וסמילישוק (סמילישקס). מדיה וקבצים בנושא אלקטריינאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלקטריינאי (בליטאית) אלקטריינאי, ברשת החברתית פייסבוק אלקטריינאי, ברשת החברתית אינסטגרם נתונים על רשות מקומית באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית)
מזרח יורקשייר

מזרח יורקשייר (באנגלית: East Yorkshire) הוא מחוז שייר בצפון אנגליה, הממלכה המאוחדת. המחוז ממוקם באזור יורקשייר והאמבר. הוא כולל גם את העיר האל, על אף שהיא מוגדרת כיחידה שלטונית עצמאית. האזור מאופיין באוכלוסייה כפרית והכלכלה מתבססת בעיקר על חקלאות ותיירות. לאחר תום עידן הקרח האחרון, היגרו ציידים-לקטים מן אירופה לבריטניה ובכך יישבו את האזור. סביבה זו נכבשה על ידי הצבא הוויקינגי הגדול בשנת 867. השלטון הסקנדינבי באזור הגיע לסיומו בשנת 954 עם מותו של השליט אריק הראשון, מלך נורווגיה. בשנת 1066 חל הכיבוש הנורמני של אנגליה על ידי ויליאם הראשון, מלך אנגליה. בשנת 1847 נבנתה מערכת הרכבת האזורית. מערכת רכבות זו שימשה בעיקר את החקלאים עבור הפצת תוצרתם בשווקים. המחוז עצמו הוקם באופן רשמי בשנת 1996. מועצת המחוז מורכבת מכ-61 נציגים. נכון למרץ 2018 הרכב המועצה הוא: המפלגה השמרנית- 51 נציגים מפלגת הלייבור- 6 נציגים UKIP- שלושה נציגים המפלגה הליברל-דמוקרטית- 2 נציגים עצמאיים- 5 נציגים המחוז מורכב משבעה מחוזות בחירה לבית הנבחרים הבריטי. בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 2010, המפלגה השמרנית נצחה בכארבעה מחוזות וזכתה בכ-37% מכלל הקולות. שלושת המושבים הנותרים אוישו על ידי נבחרי הלייבור, אשר זכתה בכ-29% מכלל הקולות. שאר המפלגות (הליברל דמוקרטית,UKIP, מפלגת הירוקים של אנגליה וויילס והמפלגה הלאומית הבריטית) זכו בכשליש מן הקולות. עד שנת 2009 היה מזרח יורקשייר המחוז הגדול באנגליה. בעקבות השינויים המבניים שנערכו באותה השנה, מזרח יורקשייר דורג כחמישי בשטחו ושישי בכמות תושביו. במחוז ישנו יש אחוז גדול מהממוצע של תושבים בני 40 ומעלה. שיעור הפשיעה במזרח יורקשייר נמוך מהממוצע. ההרכב הדתי בשנת 2001 היה: נוצרים- 79.67% לא דתיים- 11.90% מוסלמים- 0.27% בודהיסטים- 0.13% הינדים- 0.18% יהודים- 0.13% סיקים- 0.06% אחר- 0.16% לא ידוע- 7.5% מדיה וקבצים בנושא מזרח יורקשייר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נטלי עמנואל

נטלי ג'ואן עמנואל (באנגלית: Nathalie Joanne Emmanuel; נולדה ב-2 במרץ 1989) היא שחקנית ודוגמנית אנגלייה. המוכרת בזכות תפקידה בתור מיסאנדיי בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס" מבית רשת HBO, ובשל הופעתה בתור ההאקרית ראמזי בסרטים "מהיר ועצבני 7", "מהיר ועצבני 8" ,"מהיר ועצבני 9" ו"מהיר ועצבני 10". עמנואל נולדה בעיר סאות'אנד-און-סי שבמחוז אסקס, דרום מזרח אנגליה. הבת השנייה לאם חצי דומיניקנית וחצי אנגלייה, ואב ממוצא חצי סנט לוסיאני וחצי אנגלי. בגיל 10, היא שיחקה את נלה הצעירה בהפקת וסט אנד של המחזמר "מלך האריות". החלה את דרכה כילדה בהפקות תיאטרון והתגלתה בבריטניה באופרת הסבון "הוליאוקס" בה שיחקה בתפקיד הצעירה סשה ולנטיין, היא הופיעה בסדרה במשך כ-4 עונות. בשנת 2013 התקבלה עמנואל לסדרת הפנטזיה המדוברת של רשת HBO "משחקי הכס" והחל מהעונה השלישית מגלמת את מיסאנדיי היועצת והמתורגמנית של דאינריז טארגאריין (אמיליה קלארק). בשנת 2015 הופיעה לראשונה בתפקיד הוליוודי בסרט הפעולה הפופולרי "מהיר ועצבני 7", בסרט גילמה את ההאקרית ראמזי. בנוסף, שיחקה בסרטי ההמשך של "הרץ במבוך" - "הרץ במבוך 2: מבחני הכווייה" ו-"הרץ במבוך 3: תרופת המוות". בשנת 2017 שבה לשחק בסרט "מהיר ועצבני 8". בשנת 2018 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "פרויקט טיטאן" (אנ') לצד סם וורת'ינגטון וטיילור שילינג. בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי של מאיה במיני-סדרה "ארבע חתונות ולוויה אחת" שיצרו מינדי קלינג ומאט וורברטון לרשת הולו ומבוססת על הסרט הבריטי באותו שם משנת 1994 שכתב ריצ'רד קרטיס. באותה שנה כיכבה בסדרת הפנטזיה "הקריסטל האפל: עידן המרד" בנטפליקס; את הסדרה ביים לואי לטריה והוא מהווה פריקוול עבור סרטו של ג'ים הנסון משנת 1982, "הקריסטל האפל". בשנת 2020 שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסדרה "Die Hart" בשירות הסטרימינג של קוויבי בכיכובו של קווין הארט; ועבור תפקידה הייתה עמנואל מועמדת לפרס אמי לשחקנית מצטיינת בסדרת דרמה/קומדיה באורך קצר. בשנת 2021 שבה לגלם את ראמזי בפעם השלישית בסרט "מהיר ועצבני 9" ובהמשך השנה שיחקה בסרט השודים הגרמני-אמריקאי "צבא הגנבים" שבוים על ידי מתיאס שווייגהופר ועלה ישירות לשירות הסטרימינג של נטפליקס; הוא מהווה פריקוול לסרט "צבא המתים". עמנואל החלה לאמץ אורח חיים טבעוני ב-2012, והיא מתבוססת על תזונה מבוססת צמחים. היא נוהגת להביע תמיכה בזכויות בעלי חיים. בין השאר יצאה נגד ניסויים בבעלי חיים ונגד השימוש בפילים למטרות בידור. מדיה וקבצים בנושא נטלי עמנואל בוויקישיתוף נטלי עמנואל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נטלי עמנואל, ברשת החברתית אינסטגרם נטלי עמנואל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נטלי עמנואל, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי נטלי עמנואל, באתר AllMovie (באנגלית) נטלי עמנואל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) נטלי עמנואל, באתר Metacritic (באנגלית) Amy Lane, Nathalie Emmanuel Talks Turning Vegan, Finding Confidence & Becoming a Yoga Teacher, Women's Health, April 15 2019
מערב יורקשייר

מערב יורקשייר (באנגלית: West Yorkshire) הוא מחוז שייר בצפון אנגליה, הממלכה המאוחדת. המחוז ממוקם באזור יורקשייר והאמבר, והעיר הגדולה ביותר בו, המשמשת גם כבירתו, היא לידס. מערב יורקשייר נוצר בשל חקיקת חוק השלטון המקומי (1972), ששינה את החלוקה האדמיניסטרטיבית של מחוז יורקשייר. בפנים המחוז קיימים חמישה אזורים מטרופוליניים: וייקפילד, ברדפורד (המורכב מן העיר ברדפורד), קירקליס, קלדרדייל ולידס (המורכב מן העיר לידס). הוא גובל במחוזות דרבישייר מדרום, מנצ'סטר רבתי מדרום-מערב, לנקשייר מצפון-מערב, צפון יורקשייר מצפון ומזרח, ובדרום יורקשייר מדרום-מזרח. האזור האורבני של המחוז הוא הגדול ביותר מבין המחוזות ההיסטוריים של יורקשייר. מדיה וקבצים בנושא מערב יורקשייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מערב יורקשייר אתר האינטרנט הרשמי של מערב יורקשייר מערב יורקשייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבודים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אבודים – סדרת דרמה העוקבת אחר סיפורם של ניצולי התרסקות מטוס שנקלעו לאי טרופי מסתורי באוקיינוס השקט אבודים - דמויות – רשימת דמויות מתוך הסדרה "אבודים" אבודים (סדרת טלוויזיה ישראלית) – סדרה דוקומנטרית בהנחיית צופית גרנט על אנשים המחפשים את קרוביהם אבודים בטוקיו – סרט דרמה אמריקאי אבודים באפריקה – מיני סדרה ישראלית על עולם האופנה אבודים במעבדה – סדרת טלוויזיה דרמה קומית אוסטרלית לנוער Lost
שלצ'ינינקאי (רשות מקומית)

שלצ'ינינקאי (בליטאית: Šalčininkų rajono savivaldybė ‏האזנה‏Ⓘ‏; בפולנית: Gmina rejonowa Soleczniki) היא אחת מ-60 הרשויות המקומיות של ליטא. הרשות שוכנת במחוז וילנה ואוכלוסייתה מנתה בשנת 2011, למעלה מ-34,700 תושבים. העיר שלצ'ינינקאי היא העיר הגדולה ביותר ברשות, ומשמשת כמרכז המנהלי שלה. אוכלוסיית הרשות מתייחדת ברוב של למעלה מ-80% (לפי המפקד שנערך ב-2001) מקרב התושבים המשתייכים למיעוט האתני הפולני בליטא. בגבולה הדרום-מזרחי של הרשות שלצ'ינינקאי, קיים מבלט ייחודי של שטח ליטא לתוך שטח בלארוס, כעין מובלעת ליטאית בתוך השטח הבלארוסי המחוברת לשטח הליטאי. המחוז הוקם כיחידה מנהלית מוגדרת בשנת 1950 ומאז השתייך למחוזות שונים. השיוך הנוכחי של רשות מקומית זו למחוז וילנה, החל בשנת 1995. ברשות מקומית שלוש ערים: בלטויי ווקה, איישישוק ושלצ'ינינקאי; שתי עיירות: דייוונישקס (אנ') ויאשיונאי (אנ'); ועוד כ-450 כפרים קטנים יותר. מדיה וקבצים בנושא שלצ'ינינקאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שלצ'ינינקאי (בליטאית) שלצ'ינינקאי, ברשת החברתית פייסבוק שלצ'ינינקאי, סרטונים בערוץ היוטיוב נתונים על רשות מקומית באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית)
סיודד בוליבר

סיודד בוליבר (בספרדית: Ciudad Bolívar) היא בירת מדינת בוליבר בוונצואלה. העיר שוכנת על הגדה הדרומית באזור הצר ביותר של נהר אורינוקו במזרח ונצואלה. המקור של העיר הוא בהתיישבות שהוקמה על ידי אנטוניו בריוס בסוף המאה ה-16 תחת השם "סנטו תומאס דה גואיאנה", בקרבת המקום שבו נמצאת סיודד בוליבר היום. בעקבות התקפות של שודדי ים ותושבים ילידים שינתה העיר את מקומה מספר פעמים. ב-1764 הוקמה העיר במקומה הנוכחי תחת השם "סנטו תומאס דה לה נואבה גואיאנה דה לה אנגוסטורה דל אורינוקו", אשר קוצר לאנגוסטורה. למילה הספרדית "אנגוסטורה" אין מקבילה בעברית, ופירושה הוא למעשה שם העצם של המילה "צר", ההפך מ"רוחב", והשם מתייחס למיקומה של העיר באזור הצר ביותר של נהר האורינוקו. בין 1819 ו-1821 התכנס בעיר קונגרס אנגוסטורה ביוזמתו של סימון בוליבר, ממנהיגי המאבק לעצמאות מדינות דרום אמריקה, אשר בו נוסדה רפובליקת קולומביה הגדולה. ב-1846 שונה שם העיר לסיודד בוליבר על שמו של בוליבר. סיודד בוליבר היא אחד משני המרכזים הכלכליים של מדינת בוליבר, ביחד עם סיודד גואיאנה. הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול מניהוט, מנגו, יאם ואבטיח, גידול מקנה ותיירות. בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הלאומית הניסויית של גואיאנה וגרעין בוליבר של אוניברסיטת דה אוריינטה. את העיר משרת נמל התעופה הלאומי תומאס דה ארס, המציע טיסות למגוון יעדים ברחבי ונצואלה. העיר מקושרת לשאר ונצואלה על ידי גשר אנגוסטורה אשר עובר מעל לנהר האורינוקו ומגיע לעיירה סולדד במדינת אנסואטגי. מדיה וקבצים בנושא סיודד בוליבר בוויקישיתוף סיודד בוליבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קספאז

קספאזות (Caspases, or cysteine-aspartic proteases or cysteine-dependent aspartate-directed proteases) הם משפחה של ציסטאין פרוטאזות, להם תפקיד מרכזי באפופטוזה, נקרוזה ודלקות. קספאזות חשובות למוות תאי מתוכנת של אפופטוזה, והן אלה שמוציאות את התהליך לפועל. יש להן גם חשיבות לצורך התפתחות עוברית תקינה, ולחלקן תפקיד בהתפחות תקינה של מערכת החיסון, וספציפית בהתבגרות של לימפוציטים. בעיות בסוגי מוות תאי מתוכנת שונים יכולים להוביל לסרטן, למחלות אוטואימוניות ומהצד השני לתהליכי הזדקנות ולמוות תאי עודף שקשור לתהליכי ההזדקנות (למשל במחלות נוירודגנרטיביות). בהקשר של אפופטוזה, קיימים שני סוגים של קספאזות, קספאזות ראשוניות (initiator (apical) caspases) וקספאזות מוציאות לפועל (effector (executioner) caspases). הראשוניות כוללות את קספאז 2, קספאז 8, קספאז 9 וקספאז 10, והן חותכות קספאזות מוציאות לפועל הנמצאות כזימוגנים בתא. זימוגן הוא חלבון שלצורך הפיכתו למצב הפעיל צריך להיחתך, ובמקרה הזה הדבר נעשה באמצעות הקספאזות הראשוניות. הקספאזות המוציאות לפועל כוללות את קספאז 3, קספאז 6 וקספאז 7 ולאחר הפעלתן חותכות סובסטרטים נוספים שמפעילים את המוות התאי. הפעילות הראשונית מבוקרת באמצעות מעכבים של קספאזות. קספאז 4 וקספאז 5 מבוטאים ביתר (overexpressed) בחלק מהמקרים של ויטיליגו וקשורים למחלות אוטואימוניות נוספות. שתיהן אינן מסווגות כראשוניות או מוציאות לפועל משום שהם אנזימים של מערכת החיסון. גם קספאז 1 אינו מסווג והוא קשור להתבגרות של תאי T. הראשון למצוא את חשיבותן של הקספאזות לתהליכי אפופטוזה היה רוברט הורביץ. הוא מצא גם ש-ced-3 הוא גן שהכרחי למוות התאי שיש במהלך ההתפתחות של C. elegans. ב-1993 מצא הורוביץ, יחד עם עמיתו ג'ונינג יאן, שהגן ced-3 מקודד לציסטאין פרוטאז בעל תכונות שדומות לחלבון interleukin-1-beta converting enzyme ‏(ICE, שנמצא לימים כאותו חלבון כמו קספאז 1), שהיה הקספאז היחיד שהיה ידוע באותה עת. לימים הורוביץ זכה על מחקריו אלה בפרס נובל לרפואה או לפיזיולוגיה. הרבה מהקספאזות נמצאו במקביל על ידי מעבדות שונות, שנתנו לאותו חלבון כמה שמות. caspase 3 מכונה גם CPP32, apopain ו-Yama. לפיכך, מספרו אותם לפי הסדר בו מצאו אותם. קספאז 1 היה הקספאז הראשון שנמצא ביונקים, בשל דמיונו הרב ל-CED3 מ-C. elegans, אולם בהמשך מצאו שיש לו תפקידים שקשורים לדלקות ולא למוות תאי. מחקרים מאוחרים יותר הראו חשיבות לפעילות של קספאזות בתהליכים שאינם כוללים מוות תאי. כך למשל הם חשובים להתבגרות של תאי דם אדומים, של טסיות דם [1] ושל עדשת העין והפיכתה לשקופה [2]. אפופטוזה מוות תאי מתוכנת Bcl-2
אייכמן (סרט)

אייכמן הוא סרט קולנוע ביוגרפי המתאר את חקירתו של אדולף אייכמן ומבוסס עליה. הסרט בוים על ידי רוברט יאנג ומככבים בו תומאס קרצ'מן בתפקיד אייכמן וטרוי גאריטי בתפקיד פקד אבנר לס, חוקרו הישראלי של אייכמן. הסרט הוקרן לראשונה בברזיל בחודש ספטמבר 2007, ולאחר מכן בארצות הברית באוקטובר 2010. הסרט מבוסס על תמלילי החקירה של אדולף אייכמן לפני שהועמד למשפט והוצא להורג בישראל. אייכמן מספר על עברו כנאצי לחוקר ישראלי, פקד אבנר לס, שמתמודד עם משימתו לגרום לפושע להודות בפשע, בעוד מחוץ לכותלי הכלא דורש העם להוציא את אייכמן להורג. תומאס קרצ'מן בתפקיד אדולף אייכמן טרוי גאריטי בתפקיד אבנר לס פרנקה פוטנטה בתפקיד ורה לס סטיבן פריי בתפקיד השר תורמר דלני ייטס בתפקיד מרים פרוכליך תרזה סרבובה (Tereza Srbova) בתפקיד הברונית אינגריד פון איהמה ג'ודית ויקטור בתפקיד אן מארי סטפן גריף בתפקיד הנס ליפמן משפט אייכמן "אייכמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אייכמן", באתר נטפליקס "אייכמן", באתר AllMovie (באנגלית) "אייכמן", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אייכמן", באתר Metacritic (באנגלית) "אייכמן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)