laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סודו של וילהלם סטוריץ

סודו של וילהלם סטוריץ (בצרפתית: Le Secret de Wilhelm Storitz בעברית תורגם סודו של מדען גרמני) הוא ספר פנטזיה מאת ז'ול ורן. הספר עוסק בגרמני אשר יורש מאביו האלכימאי סוד המאפשר לו להפוך לרואה ואינו נראה. אנרי וידאל, רווק צרפתי בן 33, מקבל מכתב מאחיו מרק וידאל בן ה-28 העובד כצייר בהונגריה (אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית). מרק השתדך עם מריה רודריך היפהפייה, בתו של ד"ר רודריך ההונגרי, והוא מזמין את אחיו להשתתף בחתונתו. מסעו של אנרי להונגריה כולל תיאור אזורים וערים שהוא רואה בדרכו, וכאשר הוא מגיע להונגריה הוא זוכה לקבלת פנים חמה אצל משפחת רודריך, ומתוודע לאחיה של מריה, האראלאן. גרמני צעיר בשם וילהלם סטוריץ, אשר בזמנו חיזר אחר מריה, מגיע שוב כד לבקש את ידה, ומשנענה בסירוב מאיים על המשפחה. סטוריץ הוא בנו של האלכימאי אוטו סטוריץ אשר סופרו בו נפלאות. על פי מסורת עתיקה בעיר, הולכים מרק ומריה אל המושל כדי לבקש את אישורו לנישואים. הטקס משובש בידי קול מסתורי אשר שר שיר שנאה בגרמנית. חוזה הנישואים נמצא קרוע לגזרים, וזר פרחים מתרומם באוויר וגורם לבהלה בקרב המוזמנים. מפקד המשטרה היינריך סטיפארק חושד בסטוריץ, אולם חיפוש שנערך בביתו לא מעלה ממצאים חשודים פרט לנוזל צהוב מסתורי. כמה ימים לאחר מכן, לאחר שקיבלו את אישור המושל, מוכנים מרק ומריה להינשא, אולם גם הפעם הורס את הטקס הקול המסתורי. מריה מתעלפת ומוחזרת לביתה. ההמון הזועם בעיר מצית את ביתו של סטוריץ, חרף מאמצי המשטרה למנוע את המעשה. סטוריץ עצמו נעלם. מאוחר יותר, במהלך טיול, שומעים אנרי וסטיפארק שיחה בין סטוריץ למשרתו הרמן. מהשיחה הם מבינים שסטוריץ ירש מאביו סוד להכנת נוזל ההופך אותו לרואה ואינו נראה, ובאמצעות נוזל זה הרס סטוריץ את החתונה. הם מנסים לתפוס את סטוריץ, אך הוא נעלם. כאשר הם חוזרים לבית משפחת רודריך, הם מגלים שמריה נעלמה. על בסיס מידע שנאסף מהשיחה ששמעו, הולכים אנרי וחבריו אל ביתו של סטוריץ, ואחיה של מריה הארלאן מנהל דו-קרב נגד סטוריץ הבלתי נראה. אנרי מנסה למנוע ממנו להרוג את סטוריץ כדי שיוכלו לשמוע ממנו היכן מריה, אולם נכשל בכך. סטוריץ נהרג, וגופתו הופכת שוב לנראית. כאשר הם חוזרים הביתה, הם מגלים שמריה כלל לא נחטפה. היא הושארה במיטתה אולם סטוריץ הפך אותה לבלתי נראית. מריה ומרק משלימים עם המצב, ונישאים חרף העובדה שמריה אינה נראית. אנרי חוזר לצרפת, ושם עולה בו המחשבה שאולי דם הוא התרופה להיעלמות, ולכן גופתו של סטוריץ חזרה להיות נראית לאחר שאיבדה הרבה דם. כאשר הוא שומע שמריה בהריון ועומדת ללדת, הוא דואג שבלידה יצא יותר דם מהרגיל, וכך מריה חוזרת להיות נראית. מדיה וקבצים בנושא סודו של וילהלם סטוריץ בוויקישיתוף סודו של וילהלם סטוריץ (בצרפתית) סודו של וילהלם סטוריץ באתר סימניה
פימבולווינטר

במיתולוגיה הנורדית, פימְבּוּלְווִינְטֵר (בנורדית עתיקה: fimbulvinter או Fimbulvetr) הוא מונח המתייחס לחורף הארוך שיבשר את בוא הראגנארוק. במיתולוגיה הנורדית, הראגנארוק הוא אירוע המבשר את דמדומי האלים וחורבן העולם, והיווצרות עולם חדש. הפימבולווינטר יהיה האירוע הראשון בשלשלת אירועים זו. זהו חורף ארוך שיימשך כמו שלושה חורפים רגילים, בעוד השלג והקור מצליפים מכל כיוון, המוסר יעלם ומלחמות ומאבקים יפשטו בכל רחבי הארץ, בקרעם אחים, משפחות וחברים. יכחדו מרבית החיים בתשעת העולמות, פרט לשני בני האדם לִיף וליפְתְרַסיר אשר יתחבאו עמוק בתוך יגדראסיל. יש המקשרים את הסיפור על פימבולווינטר לאירועי מזג האוויר הקיצוניים בין השנים 535-536, אשר הביאו לירידה ניכרת בטמפרטורות ברחבי צפון אירופה. יש אף תאוריות המרחיקות את היווצרות המיתוס לסוף תקופת הברונזה הנורדית בסביבות שנת 650 לפנה"ס. בדנמרק, נורווגיה ושוודיה, המונח "פימבולווינטר" משמש עד היום להגדרת חורף קשה וארוך מהרגיל. האדה הפואטית, נבואתה של החוזה, 45. האדה הפואטית, הבלדה של ואתרוניר, 44-45. ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנרגיית קשר כרומודינמית

אנרגיית קשר כרומודינמית (chromodynamic binding energy או quantum chromodynamics binding energy) היא אנרגיית הקשר המחברת קווארקים ליצירת האדרונים. זו אנרגיית השדה של הכוח החזק, הנישא על ידי גלואונים. מרבית המסה של האדרונים היא למעשה אנרגיית קשר כרומודינמית. זאת, דרך שקילות המסה והאנרגיה. במקרה של נוקליאונים – פרוטונים ונייטרונים – אנרגיית הקשר הכרומודינמית מהווה כ-99% ממסת החלקיק. בהקשר זה, אנרגיית הקשר הכרומודינמית כוללת מספר מרכיבים: ראשית, אנרגיית גלואון (gluon energy), האנרגיה הנישאת על ידי הגלואונים עצמם; שנית, אנרגיה קינטית של הקווארקים בתוך ההאדרון, הנעים קרוב למהירות האור; שלישית, מסה-אנרגיה של זוגות קווארקים-אנטיקווארקים וירטואליים המתקיימים בתוך ההאדרון. עבור פרוטונים, סכום מסות המנוחה של שלושת קווארקי הערכיות (valence quarks), שני קווארקי למעלה וקווארק למטה, הוא כ-9.4 MeV, בעוד מסת ההאדרון היא כ-938.3 MeV. עבור נייטרונים, סכום מסות המנוחה של שלושת קווארקי הערכיות, שני קווארקי למטה וקווארק למעלה, הוא כ-11.9 MeV, בעוד מסת ההאדרון היא כ-939.6 MeV. לאור העובדה שכמעט כל מסת האטום מרוכזת בנוקליאונים, כ-99% מהמסה של החומר הרגיל (חומר באריוני) היא בעצם אנרגיית קשר כרומודינמית. תופעה זו, של מסה האדרונית הגדולה במידה ניכרת ממסת קווארקי הערכיות של ההאדרון, קשורה לשבירת סימטריה כיראלית (chiral symmetry breaking). אנרגיית קשר גלואון קווארק האדרון הכוח החזק כרומודינמיקה קוונטית כליאה (פיזיקה) מסה מסת מנוחה Strassler, Matt (15 באפריל 2013). "Protons and Neutrons: The Massive Pandemonium in Matter". Of Particular Significance. נבדק ב-21 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
רשימה של פולימרים סינתטיים

להלן רשימה של פולימרים סינתטיים שמשמשים בתעשיית הפלסטיק העולמית: פולימרים סינתטיים university science books World Plastics Materials Demand 2015 by Types
סאלוטה טופו השלישית

סאלוטה טופו השלישית (13 במרץ 1900 – 16 בדצמבר 1965) הייתה המלכה הראשונה והשליטה השלישית של טונגה. היא מלכה על טונגה משנת 1918 עד למותה בשנת 1965. היא כיהנה כשליטת טונגה כ-48 שנים, יותר מכל שליט אחר ששלט על טונגה. היא נולדה ב-1900 כביתו הבכורה של מלך טונגה, ג'ורג' טופו השני ואשתו השנייה, לויאניה ואינגו. ב-25 באפריל 1902, כאשר טופו הייתה בת שנתיים, אמה מתה ממחלת השחפת. בגיל תשע נשלחה טופו לאוקלנד שבניו זילנד כדי להתחנך שם. היא חזרה לטונגה בשנת 1914, בגיל 14, לאחר שהכירו בה כיורשת העצר מכיוון שלמרות ניסיונות חוזרים ונשנים אביה, המלך ג'ורג' טופו השני, לא הצליח להביא לעולם בן זכר. היא ירשה את המלוכה ב-5 באפריל 1918, לאחר מות אביה. ב-11 באוקטובר באותה שנה נערך טקס ההכתרה. ב-19 בספטמבר 1917, טופו נישאה לויליאמי טונגי מאילפיהי, לימים ראש ממשלת טונגה. בשנת 1918 ילדה סאלוטה את טאופאאהאו טופוו הרביעי, השליט הרביעי של טונגה. לאחר מכן ילדה עוד שני ילדים, והפילה שלוש פעמים. בשנת 1941 נפטר בעלה ויליאמי טונגי מאילפיהי. טופו לא התחתנה בשנית. היא נפטרה ב-16 בדצמבר 1965 בבית החולים בעיר אוקלנד שבניו זילנד. לאחר מותה, גופתה הוטסה בחזרה לטונגה ונקברה בבית העלמין המלכותי של טונגה. היא הייתה ידועה בגובהה, 1.91 מטר בשיאו. מדיה וקבצים בנושא סאלוטה טופו השלישית בוויקישיתוף עמית נאור, איך הגיע מגן דוד לכתר של המלכה הענקית של טונגה?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 12 באפריל 2022 Queens Regnant: Sālote Tupou III – The First Queen of Tonga (באנגלית) Queen Salote Tupou (1900-1965) (באנגלית) סאלוטה טופו השלישית, באתר Discogs (באנגלית) מתה סאלוטה מלכת טונגה, דבר, 17 בדצמבר 1965
ג'רמי צ'יילד

סר קולס ג'ון ג'רמי צ'יילד, הברונט השלישי (באנגלית: Sir Coles John Jeremy Child, 3rd Baronet;‏ 20 בספטמבר 1944 – 7 במרץ 2022) היה שחקן אנגלי. קולס ג'ון ג'רמי צ'יילד נולד ב-20 בספטמבר 1944 בווקינג שמחוז סארי. הוא התחנך בוולסלי האוס סקול בעיר החוף ברודסטיירס שבמחוז קנט ובאיטון קולג'. אחר כך למד משחק בבית הספר של תיאטרון אולד ויק בבריסטול. קריירה אחר שהופיע בתיאטרון רפרטוארי לוהק צ'יילד לתפקיד חשוב בסרט "Privilege" משנת 1967. מאז שיחק ביותר מתשעים תפקידים בסרטי קולנוע ובתוכניות טלוויזיה. בין השאר הופיע בתפקיד קטן בסרט הפולחן "קוואדרופוניה"; בדמות פירס לי במיני-סדרה "אדוארד וגברת סימפסון"; בתפקיד פוליטיקאי טורי, צ'ארלס גארני סיימור בעיבוד הטלוויזיוני לספרו של ג'פרי ארצ'ר "ראשון בין שווים", ובתפקיד קמע בסרט "דג ושמו וונדה". בין השנים 1977 ל-1978 הופיע בעונה השנייה של הסדרה "Backs to the Land". ב-2004 הופיע צ'יילד בסרט "וימבלדון - אהבה בלבן" ובסדרת הדרמה "השופט ג'ון דיד". עוד השתתף בפרק בסדרה "רופאים" ובאופרת הסבון "איסטאנדרס" גילם דמות בשם דייוויד וולש. צ'יילד גילם את דמותו של שר החוץ הבריטי שלוש פעמים במהלך הקריירה שלו. ב-1993 הופיע צ'יילד בתשדירי בחירות של מפלגת הלייבור בהם כיכבו גם יו לורי וסטיבן פריי. צ'יילד התחתן שלוש פעמים. אשתו הראשונה הייתה השחקנית דבורה גרנט, איתה התחתן ב-1976 והתגרש ממנה באותה השנה. לבני הזוג נולדה בת אחת. אשתו השנייה הייתה ג'אן טוד, לה היה נשוי מ-1978 עד 1987. לבני הזוג נולדו בן ובת. לצ'יילד נולדו בת ובן מנישואיו השלישיים לאליזבת' מורגן. הוא התגורר בבנסון שבמחוז אוקספורדשייר. נפטר ב-7 במרץ 2022. ג'רמי צ'יילד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'רמי צ'יילד, באתר Discogs (באנגלית) Profile, thepeerage.com; accessed 4 June 2016.
קצין ומרגל

קצין ומרגל (באנגלית: An Officer and a Spy) הוא רומן היסטורי מאת רוברט האריס, העוסק בפרשת דרייפוס מנקודת מבטו של קולונל ז'ורז' פיקאר. פריז 1895. רב-סרן בצבא צרפת בשם ז'ורז' פיקאר מתאר בפני שר ההגנה אוגוסט מרסייה וראש המטה הכללי ראול לה מוטון דה בואדפר את טקס שלילת דרגותיו והשפלתו הפומבית של המרגל לכאורה אלפרד דרייפוס. דרייפוס נשלח לאי השדים לרצות עונש מאסר עולם על ריגול לטובת הקיסרות הגרמנית. כגמול על חלקו לאורך הפרשה כולה, הופך פיקאר לקולונל הצעיר ביותר בצבא צרפת וממונה לראש המשרד הסטטיסטי ("המשרד השני") - משרד המודיעין הצבאי הסודי. בתפקידו זה מגלה פיקאר עד מהרה כי פועל בוגד נוסף בשורות צבא צרפת - פרדיננד אסטרהאזי. מחקר מעמיק יותר מגלה לו שלמעשה דרייפוס חף מפשע, ואסטרהאזי היה האשם מלכתחילה. דרייפוס הואשם רק בשל היותו היהודי היחיד במטה הכללי. פיקאר עצמו אומנם נגוע באנטישמיות, אולם הוא איש של כבוד ואינו מוכן שאדם חף מפשע יסבול. על כן הוא יוצא למאבק למען זיכויו של דרייפוס, בידיעה שהדבר עשוי לקטוע באיבה את הקריירה המזהירה שלו. האריס עבד בזמנו עם רומן פולנסקי על הפקת הסרט "סופר הצללים". על פי עדותו של האריס, פולנסקי מאז ומתמיד הביע עניין מיוחד בפרשת דרייפוס, וביקש ממנו לבדוק את הנושא. בספטמבר 2012 החל האריס לעבוד על תסריט לסרט שפולנסקי תכנן בשם "D" - אשר יעסוק בפרשה. כעבור מספר חודשים הודיע האריס לפולנסקי כי מדובר בנושא רחב מדי, ועל כן החליט לכתוב קודם כל ספר על הנושא. "קצין ומרגל" יצא לאור באוקטובר 2013, ותורגם לעברית ב-2015. צילומי הסרט החלו ביולי 2016 בפריז. האריס סיפר שהחליט לבחור בפיקאר כדמות הראשית בספר, מכיוון שפיקאר היה למעשה מעורב במידה כזו או אחרת בכל שלבי הפרשה. הוא אף היה מורו של דרייפוס בקולג' הצבאי. עם זאת, נקודת מבטו היא נקודת מבט של קצין צרפתי, ולפיכך נייטרלית. ערך מורחב – קצין ומרגל (סרט) הספר עובד לסרט קולנוע צרפתי ("אני מאשים" במקור הצרפתי, "קצין ומרגל" בתרגום לאנגלית ולעברית) משנת 2019, בבימויו של רומן פולנסקי ובכיכובם של ז'אן דוז'רדן ולואי גארל. קצין ומרגל, באתר סימניה פרק ראשון, באתר עברית רואים עולם - רוברט האריס על ספרו החדש קצין ומרגל, סרטון באתר יוטיוב תלמה אדמון, ‏כיבוש יעד מבוצר: סיפורה של פרשת דרייפוס מזווית אחרת לגמרי, באתר מעריב אונליין, 16 באוקטובר 2015 אהרון לפידות, רודף צדק, באתר ישראל היום, 1 באוקטובר 2015 קצין ומרגל, באתר OCLC (באנגלית) "קצין ומרגל" – סרט שלפני מלחמה, 8 פלוס, סולם אורשר 15 דצמבר 2019 רוברט האריס מספר על הספר Polanski tournera « Dreyfus » en France
רגימנט חיל הרגלים של פיג'י

רגימנט חיל הרגלים של פיג'י הוא עוצבה חטיבתית ובה שישה גדודים, המהווה את הכוח הלוחם העיקרי של הכוחות הצבאיים של פיג'י. יחידות הרגימנט לחמו במלחמת העולם השנייה ושירתו במלאיה, ומאז שלהי שנות השבעים משרתים בכוחות שמירת שלום שונים ברחבי העולם. הרגימנט כלל בראשיתו רק גדודים טריטוריאליים. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הוקמה בו פלוגה סדירה ראשונה. הרגימנט כולל כיום שלושה גדודים סדירים (ה-1, ה-2, ה-3) וכן שלושה גדודים טריטוריאליים (ה-4, ה-5 וה-7/8). האחרונים הם למעשה פלוגות סדירות, אשר בשעת חירום ניתן לבנות על בסיס כל אחת מהן גדוד מלא. הרגימנט הוקם עם ייסוד כוחות ההגנה של פיג'י - אז מושבה בריטית - בשנת 1920. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה כלל רק מסגרות פלוגתיות טריטוריאליות והוא הוגדל בהדרגה והועמד תחת פיקוד צבא ניו זילנד. משימתו הראשונה הייתה הגנה על אתרים חיוניים באיי פיג'י. לאחר כניסת ארצות הברית למלחמה באוקיינוס השקט הוצבה בפיג'י באביב 1942 הדיוויזיה האמריקאית ה-37 והרגימנט הועבר תחת פיקוד אמריקאי. בהמשך המלחמה השתתף הרגימנט במערכה באיי שלמה. אחד מחיילי הרגימנט, ספנאיה סוקאנאיוואלו (Sefanaia Sukanaivalu), עוטר לאחר מותו בעיטור צלב ויקטוריה על לחימתו בבוגנוויל ב-1944. בתום המלחמה פוזר למעשה הרגימנט, אם כי הגדוד ה-1 הופעל במלאיה ב-1952-‏1953 לשם דיכוי המרידה שם. ב-1978 הופעל מחדש הגדוד ה-1 במסגרת מדינת פיג'י העצמאית. באותה שנה הצטרף לכוחות יוניפי"ל בדרום לבנון ושירת שם עד 2002. ב-2004 נפרסו חיילים מהגדוד בעיראק כחלק ממשלחת הסיוע של האו"ם שם (UNAMI). חיילים מהגדוד משרתים גם במשלחת האו"ם לסודאן (UNMIS). הגדוד ה-2 הוקם מחדש כגדוד סדיר ב-1982 והצטרף לכוח המשקיפים הרב-לאומי שהוצב בסיני בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים. הגדוד ה-3 הוקם כגדוד טריטוריאלי ב-1982 כדי להחליף את הגדוד ה-2. בעקבות ההפיכות הצבאיות בפיג'י ב-1987 הוא הפך לגדוד סדיר ומהווה את כוח האבטחה הצבאי באיים. הוא גם מספק חיילים רעננים לשירות בגדודים ה-1 וה-2. גדוד זה הוא הגדול בשלושת הגדודים הסדירים. הגדודים הטריטוריאליים הוקמו מחדש לאחר ההפיכות בפיג'י ב-1987 והם מוצבים באיי פיג'י תחת פיקוד הגדוד ה-3. אתר הכוחות הצבאיים של פיג'י
סופיה ריגטי

סופיה ריגטי (באנגלית: Sofia Righetti, נולדה ב-1988) היא גולשת סקי אלפיני לנכים איטלקייה. אלופת איטליה בסקי אלפיני לנכים לשנת 2014. ריגטי גדלה בנגרר (אנ'), ורונה איטליה. היא נולדה עם מום לב מולד ובגיל חמישה חודשים עברה ניתוח. במהלך הניתוח, הרופאים לא שמו לב כי הדם שלה הפסיק לזרום לעמוד השדרה. הפסקת הדם הובילה לאיסכמיה מותנית שגרמה לשיתוק רגליה. הוריה תבעו את הרופאים בבית המשפט וזכו בתביעה. לדבריה, הנכות שלה מעולם לא נחוותה מבחינתה כבעיה. בגיל 14 אימצה ריגטי אורח חיים צמחוני ובגיל 24 (שנת 2012), אימצה אורח חיים טבעוני. בבגרותה, החלה לעסוק בפעילות לזכויות בעלי חיים. התזה שלה, אותה כתבה במסגרת לימודי פילוסופיה באוניברסיטת בולוניה, עסקה בטיעונים נגד ניסויים בבעלי חיים. מקורות ההשראה שלה הם אנשים המצדדים במתן כבוד לחייהם של בעלי החיים דוגמת השחקן חואקין פיניקס, הזמרים אליסה וייט גלוז (אנ') ומוריסי וההוגים טום רייגן וגארי פרנציון. ריגטי מנגנת בגיטרה חשמלית בלהקות פאנק ומטאל. כמו כן, היא מנהלת בלוג ביוטיוב בו היא עוסקת באורח חיים טבעוני וספורטיבי. בשנת 2015, נשאה נאום בוועידת TED בוורונה בו טענה כי נכות היא פוטנציאל ולא מגבלה. ריגטי החלה לגלוש בשנת 2012, בגיל 23. בשנת 2013, השתתפה באליפות איטלקייה לסקי אלפיני לנכים מטעם FISIP וזכתה במדליית ארד במסלול סלאלום. בשנת 2014, השתתפה שנית באליפות זו שנערכה בפרטו נבוסו (אנ'). במסלול הסלאלום, היא נפלה בדרכה למטה, אך למרות הנפילה שעיכבה אותה במספר שניות, היא הגיעה למקום השני וזכתה במדליית כסף. למחרת היום, במסלול הסלאלום הענק היא הגיעה למקום הראשון וזכתה במדליית זהב. בנוסף לסקי, ריגטי עוסקת באופן חובבני גם ברכיבה על אופני יד, אימוני כושר וקרוספיט. בשנת 2013, זכתה בפרס L'Amico Atletico. בשנת 2015, זכתה בפרס יוליה (Premio Giulietta). מדיה וקבצים בנושא סופיה ריגטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סופיה ריגטי סופיה ריגטי, ברשת החברתית פייסבוק ערוץ היוטיוב של סופיה ריגטי (באיטלקית) סופיה ריגטי - בוועדת טד, 2015 (באיטלקית) ראיון עם סופיה ריגטו - ערוץ היוטיוב של Veggie Channel (באיטלקית) THE FIT AND THE FURIOUS: SOFIA RIGHETTI, MAY 20, 2015 Verona, Sofia da Negrar vince nello sport e nella vita: oro e argento nello sci. "Punto all'Europa", veronasera Sofia Righetti Italian champion, stevanelevatori FISIP - Federazione Italiana Sport Invernali Paralimpici VENETO SOFIA RIGHETTI SCI PARALYMPIC, fondazionegabrielecardinaletti 2015 - Sofia Righetti, luceartsworkshop Sofia Righetti, campionessa di sci paralimpico, è la vincitrice del premio Giulietta 2015, veronasera ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סופיה ריגטי".
פארק האתגרים טופ 94

פארק האתגרים טופ 94 הוא מתחם אטרקציות גדול באזור תעשייה שחורת, צפונית לאילת. במתחם 3,500 מ"ר של אטרקציות לכל המשפחה, פעילויות אקסטרים ומתחם אירועים. בטופ 94 ניתן למצוא גם מסעדה כשרה ומוזיאון הפתוח לקהל המציג את היסטורית לוחמי הנגב. הפארק הוקם באפריל 2014, ומנוהל בידי "טופ 94 פארק אתגרים 2103 בע"מ". המסלול ההרפתקני כולל כניסה ל-7 מתקנים. מסלול זה כולל: קירות טיפוס באורך 24 מטר ובגובה 9 מטר. קירות הטיפוס מורכבים מזוויות משתנות וכוללים ארבעה תחומי טיפוס: טרובלו, TOP ROPE, הובלה ובולדרינג. פארק חבלים תלוי בגובה 17 מטר. המורכב ממסלול באורך 45 מטר הכולל 12 אתגרים שונים. צוק טיפוס בגובה 19 מטרים היחידי בארץ, המדמה טיפוס על הרי אילת. מקפצת נינג'ה- קפיצה מגובה 5 מטר למרחק 4 מטר לעבר טרפז קרקס או שק אגרוף. "מדרגות לשמים" - טיפוס על גבי עמודים עד גובה 7 מטר, בסופם קופצים לרצפה באמצעות רתמת בלימה. זירת חץ וקשת - קליעה למטרה בקשתות מקצועיות. מיני בנג'י - קפיצה מגובה 23 מטרים. מסלול הרפתקני לקטנטנים - משחקייה ייעודית לילדים מתחת לגיל 5. המשחקייה בנויה על פני 4 מפלסים ובה מתקנים רבים המיועדים לקטנטנים. מסלול קארטינג באורך חצי ק"מ במכוניות מרוץ מדגם "מייקל שומכר" עם מנועי בנזין של 4 פעימות. פיינטבול מתחם לוחמה בשטח בנוי. ירי חווייתי- ירי ברובה M-16 / AK-47 בקליבר 0.22, פתוח גם למי שאינו מחזיק ברישיון נשק לגילאי 18+ במקום מסעדה כשרה בתוך הפארק שוכן מוזיאון לוחמי הנגב. המוזיאון מציג את הקרבות באזור במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העצמאות. המוזיאון כולל, בין היתר, חיזיון אור-קולי ותצוגת תותחים, ג'יפים וכלי נשק קלים, בהם נעשה שימוש בקרבות האזור החל ממלחמת העולם הראשונה. בנוסף, לאורך המוזיאון פרושים דמויות לוחמים מהצבאות השונים שהשתתפו, לאורך ההיסטוריה, בקרבות באזור. בפארק קיימים מספר מרכזי הדרכה: מרכז הכשרה לירי - הדרכה לגופים מוסדיים ופרטיים, המוכרת על ידי המשטרה והמשרד לביטחון פנים. קרב מגע - הדרכה מקצועית למאבטחים ואנשי ביטחון. חוגי ספורט - לילדים מגיל 5 ולבני נוער. אתר האינטרנט הרשמי של פארק האתגרים טופ 94 דף הפייסבוק הרשמי של הפארק טופ 94 פארק אתגרים אילת, מגוון פעילויות תחת קורת גג אחת, אתר התיירות הרשמי של אילת. "פארק אתגרים עשיר בחוויות ואקשן לכל המשפחה", "כל הזמן". מוזיאון לוחמי הנגב, יוטיוב אביבה דקל, טופ 94 –אתגרים עד הקצה, באתר יום יום אילת, ‏17 לאפריל 2014 מוזיאון לוחמי הנגב, באתר טופ 94
הילה ערן

הילה ערן (נולדה ב-21 בנובמבר 1986) היא שחקנית, דוגמנית ומפיקת קולנוע ישראלית. נערת היופי-עשרה לשנת 2006. ערן נולדה ברמת גן. היא בתו של המפיק דורון ערן. היא בת דודה מדרגה שלישית של יון תומרקין. ערן השתתפה בתחרות של טקס בחירת מלכת היופי לשנת 2006 ושם זכתה בתואר נערת היופי עשרה. היא בוגרת תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה מאוניברסיטת תל אביב והוכשרה בטיפול בשיטת אלבאום. היא אם לשני ילדים מנישואיה הראשונים ולבת מנישואיה השניים. ב-1999 השתתפה בדרמת הטלוויזיה "תסתכל לי בעיניים" שביים והפיק אביה. בשנת 2002 השתתפה בסרט "טהארה". בשנת 2003 שיחקה לצד אלונה טל ואושרי כהן בסרט הדרמה "להיות כוכב" בבימויו של ארנון צדוק. בשנת 2005 שיחקה בסרטו של מנחם גולן "ימים של אהבה" בכיכובם של מאיה בוסקילה וניר לוי. בשנת 2007 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "אגדת דשא" ששודרה בערוץ 10. באותה שנה החלה לגלם את ליאה בנטוב בתפקיד הראשי בסדרת המדע הבדיוני "הנפילים" שיצרו רובי דואניאס וחן קלימן, ושודרה בערוץ הילדים לצופי Yes. בשנת 2008 שיחקה בסדרה "הפיג'מות" בתפקיד אורח, שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "הכתובה" בבימויו של מנחם גולן על פי מחזה של אפרים קישון. באותה שנה החלה להנחות את המגזין היומי של ערוץ 24 "רעש" לצד גל לב וג'ייסון דנינו-הולט, ושבה לשחק בעונה השנייה של הסדרה "הנפילים". בשנת 2009 שיחקה בסרט "רגליים קרות". והחלה להשתתף בתוכנית הטלפתיה "העוקץ" בהנחיית נמרוד הראל. בשנת 2010 שיחקה בעונה השנייה של סדרת הדרמה היומית "תיכון השיר שלנו" בתפקיד דפנה. בשנת 2011 שיחקה בתפקידים שונים בסדרות: "השועלים" פרי יוצרו של גיורא חמיצר, ו-"אחרי הצלצול" ששודרה בערוץ דיסני. בשנת 2016 שיחקה בסרט אותו גם הפיקה "האוצר מעבר לנהר". בשנת 2017 שיחקה את הדמות עדי בסרט "ג'סטה", בבימויו של קובי מחט. בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "סנאפשוט" [1] בו שיחקה את הדמות מיכל. בשנת 2019 השתתפה בסרט "מתחתנת" בתפקיד דנה. ערן יזמה והפיקה מספר סרטים ותוכניות דוקומנטריות דרך חברת ההפקה שלה, הילה הפקות, בהשתתפות שחקנים ישראלים מהשורה הראשונה: בשנת 2015 הפיקה את הסרט "גויאבות", בבימויו של קובי מחט, שבו לקחו חלק השחקנים חנה לסלאו, יהורם גאון ומאיר סויסה. בשנת 2016 הפיקה את "האוצר מעבר לנהר", סרט הרפתקאות לילדים שכתבו מחט ואלון גור אריה. בשנת 2017 הפיקה את הסרט "ג'סטה", בבימויו של קובי מחט. היא אף השתתפה בו בתפקיד משני. בשנת 2018 הפיקה לצד משה אדרי ולאון אדרי את הסרט "גיבור בעננים", שביים אביעד קידר, בהשתתפותם של יובל שם-טוב, שי ורועי ועודד פז. בנוסף, הפיקה באותה שנה את הסרט "עד הקצה - ג'סטה 2". בשנת 2019 הפיקה ערן סרט דוקומנטרי "שחקנים" עבור שידורי קשת בהשתתפותם של גילה אלמגור, אקי אבני, יפתח קליין, אורי גבריאל, נלי תגר ונטע ריסקין, וסרט "ילדות בזכוכית מגדלת" בהנחיית גלית גוטמן עבור שידורי קשת. כמו כן הפיקה ב-2019 את הסרט "מתחתנת" בהשתתפותה של הילה סעדה, דין מירושניקוב, מייקל לואיס, ליז רביאן ועוד. הילה ערן, ברשת החברתית פייסבוק הילה ערן, ברשת החברתית אינסטגרם הילה ערן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הילה ערן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הילה ערן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי לאשה, מועמדת מס' 11: הילה ערן, באתר ynet, 6 במרץ 2006
ג'ני צ'רוואני

ג'ני צ'רוואני (בקזחית: Дженни Чрвaни; נולדה ב-27 בנובמבר 1981) היא דוגמנית ישראלית. צ'רוואני נולדה בקזחסטן הסובייטית ועלתה לישראל ב-1990 בגיל תשע. בשנת 1996 הוכתרה כ"מיס אשדוד" והיא בת 14. באותה השנה נסעה לדגמן במילאנו שבאיטליה. ב-1997 זכתה במקום השלישי בתחרות תגלית השנה, וב-1999 זכתה במקום השני בתחרות מלכת היופי אחרי רנא רסלאן. בתחרות מיס עולם זכתה בתואר סגנית שלישית. היא הובילה את הקמפיין של H&O, דגמנה עבור המשביר לצרכן, והופיעה במספר מגזינים בחוץ לארץ, בין היתר בקוסמופוליטן. ב-2007 השתתפה בתפקיד אורח בפרק של "החברים של נאור". ב-2014 השתתפה בתוכנית הדוקו-ריאליטי "6 אימהות" ב'רשת' בערוץ 2. בין השנים 2015 –2016 השתתפה בעונה השביעית של תוכנית המציאות "הישרדות" בהפקת "רשת מדיה". בשנת 2011 נישאה לאיש העסקים רוני מאנה, המבוגר ממנה ב-23 שנים. ביולי 2013 נולדה לזוג בת, וב-2018 נולדה לשניים בת נוספת. השניים נפרדו בפברואר 2020, והתגרשו בינואר 2024 ג'ני צ'רוואני, ברשת החברתית אינסטגרם דליה בן-ארי, לאשה, עכשיו ג'ני, באתר ynet, 28 בנובמבר 2006 אסף פרת, כובשת, באתר את, 10 בדצמבר 2007 רז שכניק, משימת חסינות, באתר "ידיעות אחרונות", 26 בינואר 2016 איתי יעקב, בארון של ג'ני צ'רוואני: "להיות אישה אמידה מסייע לי להתלבש יפה", באתר Xnet‏, 27 ביולי 2016 סמדר שיר, "רצתי עם המקלון למיטה ואמרתי לרוני: יש לי מתנה בשבילך", באתר "ידיעות אחרונות", 27 בספטמבר 2017 אדם סרור‏, ג'ני צ'רוואני על הזוג נתניהו: "צריך לעשות בוררות", באתר וואלה, 25 בינואר 2018 יפעת הללי אברהם, ‏ואז ג'ני צ'רוואני אמרה לרוני מאנה, "אני לא רבה איתך יותר", באתר ‏מאקו‏, 8 באוגוסט 2024 גליצ'ים, ג'ני מככבת!, באתר ONE, ‏10 בפברואר 2007 יוני פרוים, רוני מאנה וג'ני צ'רוואני נפרדו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 26 בפברואר 2020
עדית צבי

עדית צבי (נולדה ב-1 במאי 1945) היא פסנתרנית, מנהלת אומנותית, מוזיקאית ומנהלת התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין. בעלת תואר שני מהאקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב ובית ספר מאנס למוזיקה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. חסר תוכן מהותי: נולדה ב-1945, התחילה לעבוד ב-"קול המוסיקה" ב-1975 - מה קרה בין לבין?!. במשך שנים עסקה בקידום ופיתוח המוזיקה בישראל בכלל והמוזיקה הקאמרית בפרט. עדית צבי הייתה עיתונאית ועורכת תוכניות ומפיקה בכירה ב-"קול המוסיקה" במשך 35 שנים, בשנים 1975–2010. היא שמשה כיועצת מוזיקלית למנהל פסטיבל ישראל בשנים 1991–1992, במהלכם ארגנה וניהלה את "פיקניק מוצרט" - חגיגות יום הולדתו ה-200 של מוצרט בעין כרם. ב-1985 הקימה את פסטיבל "קול המוסיקה הקאמרית בגליל העליון", וכיהנה כמנהלת אמנותית ומפיקה של הפסטיבל במשך עשר שנים רצופות. בשנים 1995–2000 שימשה גם בתפקיד מנכ"ל התזמורת הקאמרית הישראלית. בשנת 2003 מונתה לתפקיד מנהלת התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין. הקימה שלישיית פסנתר עם חברי התזמורת הפילהרמונית ובהרכב זה הופיעה במשך למעלה מעשרים שנה. כמו כן הדריכה אנסמבלים קאמריים ופסנתרנים. כפסנתרנית הופיעה ברסיטלים, ניגנה עם תזמורות בארץ, באירופה ובארצות הברית, הקליטה לתחנות שידור בארץ, ל-BBC לונדון ולתחנות הרדיו של שטוטגרט, זארבריקן וברלין, הופיעה בסיורי קונצרטים בישראל, קנדה, אלסקה, ארצות הברית ואירופה כסולנית, בקונצרטים קאמריים וכמלווה של זמרים. במשך מספר עונות יזמה וניהלה הפקות מיוחדות, בהן שידור רדיופוני חגיגי של תחרות רובינשטיין וחגיגת שבוע הוברמן, בשיתוף עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. זכתה בפרסים, בהם פרס מיוחד למצוינות שהוענק לה על ידי קרן התרבות אמריקה-ישראל על הקמת "קול המוסיקה הקאמרית בגליל העליון" בכפר בלום ועל הצלחת האירוע, ובפרס מנהל הרדיו על הפקת השידורים של שבוע הוברמן ותחרות רובינשטיין. מדיה וקבצים בנושא עדית צבי בוויקישיתוף עדית צבי בתוכנית אינטרמצו עם אריק, באתר יוטיוב מאחורי הקלעים במוזיקה - 21.05.23, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 28 במאי 2023 יובל קרן, אספת הפדרציה העולמית לתחרויות בינלאומיות, באתר אינדקס מדיה יעקב ביסטריצקי פורש מניהול התחרות ע"ש רובינשטיין; עדית צבי תמלא את מקומו, באתר הארץ, 1 באפריל 2003