laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת 1986/1987 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1986/1987 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-30 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-19 בספטמבר 1986 ותחרות הסתיימה ב-2 באפריל 1987. בתחרות השתתפו 26 קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו משחקים בשיטת הנוקאאוט בהם נקבעו 6 עולות לבית הגמר. בבית הגמר התקיימו שני סיבובים. בסוף העונה ב-2 באפריל בלוזאן התקיים משחק הגמר. התחרות הסתיימה בניצחון של טרייסר מילאנו, בפעם השנייה בתולדות המועדון. בשלבים המוקדמים נקבעו 6 עולות לבית הגמר. מכבי תל אביב בשלב הראשון של המוקדמות ניצחה את פולי השווייצרית 102:91 ו-121:112. בשלב השני של המוקדמות היא ניצחה את טורפן פויאט הפינית 95:89 ו-112-86. את בית הגמר היא סיימה במקום השני, עלתה למשחק הגמר והפסידה בו. פירוט התוצאות תיאור מפורט של משחקי הגמר משחק הגמר, סרטון באתר יוטיוב
כדורגל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)

אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) נערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל. תחרויות הכדורגל נערכו בין 3 באוגוסט ל-20 באוגוסט 2016. בטורניר הגברים השתתפו 16 נבחרות, ובטורניר הנשים השתתפו 12 נבחרות לאומיות. שבעה אצטדיונים נבחרו לארח את טורניר הכדורגל של האולימפיאדה. שישה שערים גרמניה סרג' גנאברי ארבעה שערים ברזיל ניימאר גרמניה מקס מאייר מקסיקו אריק גוטיירס ניגריה אוגנקרו אטבו ניגריה עומר סדיק שלושה שערים ברזיל גבריאל ז'סוס ברזיל לואן ויירה קולומביה טאופילו גוטיירס הונדורס אנטוני לוסנו קוריאה הדרומית קוון צ'אנג הון קוריאה הדרומית ריו סאונג וו קוריאה הדרומית סוק היון ז'ון פורטוגל גונסאלו פסיינסיה חמישה שערים גרמניה מלאני ברינגר שלושה שערים ברזיל ביאטריס קנדה ג'ייני בקי מדיה וקבצים בנושא כדורגל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו בוויקישיתוף
עונת 1987/1988 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1987/1988 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-31 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-24 בספטמבר 1987 ותחרות הסתיימה ב-7 באפריל 1988. בתחרות השתתפו 23 קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו משחקים בשיטת הנוקאאוט בהם נקבעו 8 עולות לבית הגמר. בבית הגמר התקיימו שני סיבובים. הקבוצות החזקות עלו לטורניר פיינל פור התקיים בגנט. התחרות הסתיימה בניצחון של טרייסר מילאנו, בפעם השנייה ברציפות ובפעם השלישית בתולדות המועדון. בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לבית הגמר. בוב מקאדו (ארצות הברית) מטרייסר מילאנו נבחר לכדוסלן המצטיין של הפיינל פור. מכבי תל אביב העפילה ישירות לשלב השני של המוקדמות והיא ניצחה את בנפיקה הפורטוגזית 111:86 ו-81-79. את בית הגמר היא סיימה במקום הרביעי ועלתה לפיינל פור. היא הפסידה במשחק הגמר, כמו בעונה הקודמת. פירוט התוצאות תיאור מפורט של משחקי הגמר משחק הגמר, סרטון באתר יוטיוב
אליפות אירופה בכדורסל 1989

אליפות אירופה בכדורסל 1989, המכונה גם יורובאסקט 1989, היא האליפות ה-26 לנבחרות כדורסל אירופאיות. האליפות התקיימה בין התאריכים 20 עד ה-25 ביוני 1989 בזאגרב, יוגוסלביה. באליפות השתתפו 8 נבחרות לאומיות ובסיומה זכתה נבחרת יוגוסלביה בתואר האליפות הרביעי בתולדותיה, לאחר שגברה על נבחרת יוון במשחק הגמר. דראז'ן פטרוביץ', שחקן הנבחרת המנצחת, קלע לאורך האליפות 30.0 נקודות בממוצע למשחק וזכה בתואר ה-MVP. חמש המדורגות הראשונות בסיום הטורניר העפילו לאליפות העולם 1990. בשלב הראשון חולקו הנבחרות לשני בתים, ושתי הקבוצות שסיימו ראשונות בכל בית עלו לשלב חצי הגמר. מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה בכדורסל 1989 בוויקישיתוף אליפות אירופה בכדורסל 1989, באתר פיב"א
הפיגועים בתאילנד (2016)

מתקפת הטרור בתאילנד החלה ב-11 באוגוסט 2016, עת התפוצץ מטען חבלה בעיירת הנופש הואה הין שבמערב תאילנד. למחרת, התפוצצו מספר מטעני חבלה נוספים, פעם נוספת בהואה הין ובנוסף באתרי הנופש פוקט, תראנג וסוראט טהאני. בסך הכל נרצחו במתקפה 4 אנשים ונפצעו 30. ב-11 באוגוסט 2016 התפוצצו שני מטעני חבלה סמוך לשעה 22:30 (UTC+7) בעיירת הנופש הואה הין שבמערב תאילנד. אזרחית תאילנדית שמכרה פירות ברחוב נרצחה, ו-23 נוספים נפצעו. בין הפצועים 12 תיירים, ביניהם גרמני, אנגלים, הולנדים, אוסטרים ואיטלקים. ב-12 באוגוסט 2016 המשיכה מתקפת הטרור, עם מספר מטעני חבלה שהתפוצצו במספר מוקדים בתאילנד. 3 מטעני חבלה נוספים התפוצצו בהואה הין, והביאו למותו של אדם אחד ולפציעתם של לפחות ארבעה. בסוראט טהאני, מטען חבלה שהוסתר בעציץ התפוצץ מחוץ לתחנת המשטרה המקומית והביא למותו של עובד העירייה המקומית. בפוקט התפוצצו שני מטעני חבלה, אחד מהם בפארק לומה המושך אליו תיירים רבים, והשני בחוף פאטונג. אדם נוסף נרצח בהתפוצצות מטען חבלה בתראנג שבדרום תאילנד. אף ארגון לא לקח אחריות למתקפת הטרור, אך הרשויות חושדות כי בדלנים מפטאני שבדרום תאילנד הם שביצעו את המתקפה. ב-12 באוגוסט 2016 נעצרו שני חשודים בקשר למתקפה. סדרת פיצוצים בתאילנד: ארבעה בני אדם נהרגו באתרי תיירות, באתר מעריב אונליין, 12 באוגוסט 2016
יחסי איסלנד–קטר

היחסים בין הרפובליקה של איסלנד לבין מדינת קטר. קטר מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירות, הנמצאת בלונדון שבממלכה המאוחדת, ובאמצעות שגריר שאינו תושב יוסוף בן עלי אאל חאטר. איסלנד לא מיוצגת בקטר, האינטרסים של קטר באיסלנד מטופלים על ידי שגרירות איסלנד באיחוד האמירויות הערביות או בשגרירות איסלנד בבחריין. President of Iceland Receives Credentials of Qatar's Ambassador Iceland Qatar
רוברט סנודגראס

רוברט סנודגראס (באנגלית: Robert Snodgrass; נולד ב-7 בספטמבר 1987 בגלאזגו שבסקוטלנד) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הקיצוני בלוטון טאון. סנודגראס נולד וגדל בעיר הבירה של סקוטלנד, גלאזגו, ומגיל צעיר הצטרף למועדון המקומי ליווינגסטון. סנודגראס החל את קריירת הבוגרים שלו בליווינגסטון בה כבש 15 שערים ב-79 הופעות ליגה ומשך את עיניהם של מועדונים רבים באירופה בהם ברצלונה ובלקברן רוברס ממנה קיבל סנודגראס הצעה להצטרף לשורותיה אך העדיף להישאר בסקוטלנד. סנודגראס, שחווה פציעה שגרמה לו לאבד את מקומו בליווינגסטון הושאל לעונה אחת לסטירלינג אלביון בה ערך 12 הופעות ליגה וכבש חמישה שערים עד שהתאושש מהפציעה שהשביתה אותו באופן סופי. בקיץ 2008, עזב סנודגראס לראשונה את סקוטלנד כשהצטרף ללידס יונייטד מהפוטבול ליג הראשונה. את הופעת הבכורה שלו במדי לידס ערך סנודגראס במשחק הראשון של העונה כשפתח בהרכב ואף בישל שער במשחק נגד סקאנת'ורפ יונייטד. את שער הבכורה שלו במדי לידס כבש סנודגראס בניצחון 2–5 על צ'סטר סיטי. לאחר תקופה קצרה הפך סנודגראס לשחקן הרכב קבוע בלידס והקיצוני הצעיר כבש ארבעה שערים בשבעה משחקים. סנודגראס שיחק במשך ארבע שנים במדי לידס יונייטד בהן הפך לאחד השחקנים הבולטים והאוהבים בקבוצה. ביולי 2012, עזב סנודגראס את לידס וחתם על חוזה לשלוש עונות בנוריץ' סיטי בעבור סכום העברה שלא פורסם. את הופעת הבכורה שלו במדי נוריץ' ערך במשחק הראשון של העונה ב-18 באוגוסט 2012 בתבוסה 0–5 של נוריץ' לפולהאם. שני משחקים לאחר מכן, ב-1 בספטמבר, כבש סנודגראס את שער הבכורה שלו במדי נוריץ' בתיקו 1-1 נגד טוטנהאם הוטספר. את שערו השני במדי נוריץ' כבש סנודגראס בבעיטה חופשית במשחק נגד סאות'המפטון. לאחר שסייע לנוריץ' לסיים את הפרמייר ליג באותה העונה במקום ה-11 בטבלה והפך לאחד השחקנים הבולטים בקבוצה, היה מועמד לתואר שחקן העונה של נוריץ' על ידי האוהדים ובסופו של דבר הגיע למקום השני. ב-30 ביוני 2014, חתם סנודגראס לשלוש שנים בהאל סיטי ששילמה עבורו 6 מיליון ליש"ט. את הופעת הבכורה שלו במדי האל ערך סנודגראס בחודש אוגוסט בניצחון 0–1 על קווינס פארק ריינג'רס. סנודגראס שנפצע למספר חודשים קיבל הודעה כי יוכל לחזור לפעילות רק לקראת עונת 2014/15. בנובמבר 2015, חזר סנודגראס לראשונה לפעילות מאז הפציעה שהשביתה אותו לתקופה ארוכה כששיחק יחד עם הקבוצה עד גיל 21 של האל. ב-1 בדצמבר חזר סנודגראס לסגל הקבוצה הבוגרת של האל כשעלה כמחליף במשחק נגד מנצ'סטר סיטי במסגרת גביע הליגה האנגלי. בסיום עונת 2015/16, סייע סנודגראס להאל להעפיל בחזרה לפרמייר ליג אחרי שסיימה במקום השלישי בטבלת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. בינואר 2017 חתם בוסטהאם יונייטד. ב-25 באוגוסט 2017 הושאל לאסטון וילה. לאחר עונה מוצלחת בוילה, בצ'מפיונשיפ, חזר מההשאלה לווסטהאם ולפרמייר ליג. ב-8 בינואר 2021 חתם סנודגראס בוסט ברומיץ' אלביון לעונה וחצי. בפברואר 2022 חתם בלוטון טאון עד לסיום העונה. סנודגראס שיחק בנבחרות הצעירים של סקוטלנד והחל משנת 2011 נמנה בסגל נבחרת סקוטלנד. ב-9 בפברואר 2011 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–3 על צפון אירלנד. ב-11 באוגוסט 2011 כבש את שערו הראשון בניצחון 1–2 על דנמרק במשחק ידידות. ב-16 באוקטובר 2019 הודיע על פרישה מהנבחרת. מדיה וקבצים בנושא רוברט סנודגראס בוויקישיתוף רוברט סנודגראס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוברט סנודגראס, באתר Transfermarkt רוברט סנודגראס, באתר Soccerway רוברט סנודגראס, באתר BDFutbol רוברט סנודגראס, באתר WorldFootball.net רוברט סנודגראס, באתר National Football Teams רוברט סנודגראס, באתר FootballDatabase.eu
מישל קרטר

מישל דני קרטר (באנגלית: Michelle Denee Carter; נולדה ב-12 באוקטובר 1985) היא אתלטית אמריקאית, האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), אלופת העולם באולם (פורטלנד 2016), בעלת שתי מדליות ארד מאליפות העולם (בייג'ינג 2015, לונדון 2017), 7 פעמים אלופת ארצות הברית (2008, 2009, 2011, 2013 - 2016) ושיאנית ארצות הברית בהדיפת כדור ברזל. קרטר היא האלופה האולימפית האמריקאית הראשונה בהיסטוריה בהדיפת כדור ברזל לנשים. אביה, מייקל והיא מחזיקים בשיא הלאומי לתיכונים בהדיפת כדור ברזל (2016), הישג חסר תקדים לאב ובת. קרטר נולדה בגרנד פררי, טקסס. אביה, מייקל הוא סגן אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1984) בהדיפת כדור ברזל, ושחקן מצטיין ב-NFL בקבוצת ‏ סן פרנסיסקו 49' איתה זכה ב-3 אליפויות בסופרבול והיה לספורטאי היחידי בהיסטוריה שזכה הן בסופרבול והן במדליית אולימפית באותה השנה. שניהם מחזיקים בשיא הלאומי לתיכונים בהדיפת כדור ברזל (2016), הישג חסר תקדים בין אב ובת. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה קרטר במקום 15 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.74 מטר. במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה, מקסיקו בשנת 2011 זכתה קרטר במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.09 מטר. באליפות העולם באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה במרץ 2012 זכתה קרטר במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.58 מטר, אחרי ואלרי אדמס מניו זילנד שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 20.54 מטר ונדזיה אסטפצ'וק מבלארוס (20.42 מטר), היא שודרגה למדליית כסף לאחר הרשעתה של אסטפצ'וק באימרוץ. באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה קרטר במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.42 מטר. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין בשנת 2015 זכתה קרטר במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.76 מטר, אחרי כריסטינה שוואניץ מגרמניה (20.37 מטר) וגונג ליג'יאו מסין (20.30 מטר). באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, אורגון במרץ 2016 זכתה קרטר במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא לאומי חדש של 20.21 מטר, לפני אנטיה מרטון מהונגריה (19.33 מטר) ואלופת 3 האליפויות העולם הקודמות ואלרי אדמס (19.25 מטר). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה קרטר במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא אמריקה חדש של 20.63 מטר, לפני אלופת שתי האולימפיאדות הקודמות ואלרי אדמס (20.42 מטר) ואניטה מרטון שקבעה שיא לאומי חדש של 19.87 מטר. הדיפת כדור ברזל: 20.63 מטר (2016), שיא אמריקה זריקת דיסקוס: 54.06 מטר (2007) הדיפת כדור ברזל: 20.21 מטר (2016), שיא ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא מישל קרטר בוויקישיתוף מישל קרטר, ברשת החברתית פייסבוק מישל קרטר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מישל קרטר, באתר olympedia.org מישל קרטר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית מישל קרטר, באתר ליגת היהלום מישל קרטר, באתר Track and Field (נשים) מישל קרטר, באתר נבחרת ארצות הברית באתלטיקה
לוסיו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לוסיו – כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם לוסיו מרניאו – כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ לוסיו גוטיירס – פוליטיקאי אקוודורי לוסיו קוסטה – אדריכל ומתכנן ערים ברזילאי
עונת 1988/1989 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1988/1989 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-32 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-13 באוקטובר 1988 ותחרות הסתיימה ב-6 באפריל 1989. בתחרות השתתפו 27 קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו משחקים בשיטת הנוקאאוט בהם נקבעו 8 עולות לבית הגמר. בבית הגמר התקיימו שני סיבובים. הקבוצות החזקות עלו לטורניר בשיטת פיינל פור התקיים במינכן. התחרות הסתיימה בניצחון של יוגופלסטיקה, בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לבית הגמר. דינו ראדג'ה מיוגופלסטיקה נבחר לכדוסלן המצטיין של הפיינל פור. מכבי תל אביב העפילה ישירות לשלב השני של המוקדמות והיא ניצחה את סונאייר אוסטנדה הבלגית 104:93 ו-93-91. את בית הגמר היא סיימה במקום הראשון ועלתה לפיינל פור. היא הפסידה במשחק הגמר, בפעם השלישית ברציפות. פירוט התוצאות תיאור מפורט של משחקי הגמר משחק הגמר, סרטון באתר יוטיוב
כריסטוף הרטינג

כריסטוף הרטינג (בגרמנית: Christoph Harting; נולד ב-10 באפריל 1990) הוא אתלט גרמני, אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) בזריקת דיסקוס. אחיו הבוגר רוברט הרטינג, הוא האלוף האולימפי (לונדון 2012), 3 פעמים ברציפות אלוף עולם (ברלין 2009, טגו 2011 ומוסקבה 2013) ופעמיים ברציפות אלוף אירופה (הלסינקי 2012 וציריך 2014) בזריקת דיסקוס. הרטינג זכה בין 2010 ל-2012 שלוש פעמים ברציפות בתואר אלוף גרמניה מתחת לגיל 23 וב-2011 סיים במקום החמישי באליפות אירופה מתחת לגיל 23. באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט 2013 סיים במקום 13 בתוצאה של 62.28 מטר. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2015 סיים במקום שמיני בתוצאה של 63.94 מטר. ב-2015 זכה בתואר אלוף גרמניה בזריקת דיסקוס. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה הרטינג במדליית זהב בשיא אישי חדש של 68.37 מטר אותו קבע בזריקה השישית והאחרונה, לפני פיוטר מלוכובסקי מפולין (67.55 מטר) ובן ארצו דניאל יזינסקי (67.05 מטר). אחיו רוברט הרטינג, האלוף האולימפי בלונדון (2012), לא הגיע לגמר, במה שנחשב להפתעה גדולה ולא הצליח להגן על תוארו הכפול. זריקת דיסקוס: 68.37 מטר (2016) מדיה וקבצים בנושא כריסטוף הרטינג בוויקישיתוף כריסטוף הרטינג, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי כריסטוף הרטינג, באתר olympedia.org כריסטוף הרטינג, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית כריסטוף הרטינג, באתר ליגת היהלום כריסטוף הרטינג, באתר Track and Field (גברים) צפו באיאנה מנצפת את שיא העולם ב-10,000 מ', 12 באוגוסט 2016, באתר ערוץ הספורט Alex Kirshner, Olympics 2016: Germany's Christoph Harting wins gold medal in men's discus throw, SBNation, 13 Aug 2016
שיירת חולדה

שיירת חולדה הייתה שיירת אספקה שיצאה ב-31 במרץ 1948 מחולדה לכיוון ירושלים הנצורה חלקית והייתה הראשונה שכשלה מלהגיע לירושלים אף שלא נתקלה במארב יזום. בשיירה נהרגו 22 אנשים. בעקבות דיווח מפקדת הפלמ"ח שהדרך לירושלים חסומה הורה בן-גוריון להוציא לפועל את מבצע נחשון לפריצת הדרך. בשיירה היו 26 משאיות, ארבעה אוטובוסים ושבעה משוריינים. על השיירה הגנו חיילים מהגדוד הרביעי ומהגדוד החמישי של הפלמ"ח. עמוס חורב היה מפקד השיירה ואל משוריין הפיקוד שלו הצטרפו גם מפקד הגדוד הרביעי ומפקדו החדש של הגדוד החמישי, שאול יפה. הבוקר היה גשום והדרך הייתה בוצית. השיירה נתקעה ליד הכפר הערבי ח'ולדה והתגלתה לערביי הסביבה. בנוסף למקומיים, השיירה הותקפה על ידי מאות ערבים מצבא ההצלה הערבי ממחנה ואדי צראר (בסמוך לתחנת הרכבת נחל שורק), ועל ידי כוחות צבא הג'יהאד הקדוש שבאו מרמלה במשוריינים. לאחר שש שעות של לחימה וניסיון לחלץ את המכוניות שנתקעו בבוץ ניתנה הוראה לסגת חזרה לחולדה. שניים מהמשוריינים שהגנו על המכוניות ועסקו בחילוץ נפגעו ושקעו בבוץ בלי שיכלו לפרוץ את הכח הערבי התוקף שהקיף אותם. מפקד אחד המשוריינים החליט לפוצץ את המשוריין על יושביו כדי לא ליפול בשבי. על פי אתר מידע פלמ"ח, גורמי הכישלון היו הנסיעה בשעות היום, שיירה גדולה ובה רכב כבד פגיע וקשה לתמרון, הכנות לקויות, פיקוד לא אחיד וכנראה לא מנוסה בהגנה על שיירות, בוץ כבד בדרך העפר ומאמץ לא לוותר על המכונית שנתקעו. 21 מאנשי השיירה נהרגו והרוג נוסף היה בכוח החילוץ. הפגיעה בשיירה זו, יחד עם הפגיעה בשיירת הרטוב, שיירת עטרות, שיירת יחיעם ובשיירת נבי דניאל, כולן בחודש מרץ 1948, פגעה במורל היישוב היהודי. כתוצאה מכך, החליט פיקוד "ההגנה" ששיטת ליווי השיירות מיצתה את עצמה. במקום זאת הוחלט להשתלט על משלטים ויישובים ערביים, דרכם ולצידם עוברות הדרכים, ולהחזיקם באורח קבע. החלטה זו נסתייעה, וביצועה התאפשר, עקב התדלדלות הכוח הבריטי, שבאותו מועד התפנותו מהארץ הייתה בשלב מתקדם, מצד אחד, ועקב גידול כוחה של "ההגנה", מצד שני. שבוע בלבד אחרי "שבוע השיירות" העקוב מדם, יצא לפועל המבצע היזום הראשון של היישוב העברי ומטרתו המוצהרת הייתה להשתלט על הדרך (במקרה שלו - הדרך לירושלים): מבצע נחשון. הדסה אביגדורי אבידוב, בדרך שהלכנו – מיומנה של מלוות שיירות. משרד הביטחון - ההוצאה לאור, 1988. עוזי נרקיס, חייל של ירושלים, משרד הביטחון - ההוצאה לאור, 1991 אורי בן ארי, "אחרי!", ספריית מעריב, 1994 אורי מילשטיין, תולדות מלחמת העצמאות, כרך ד' - ממשבר להכרעה, פרק שמיני, זמורה ביתן מדיה וקבצים בנושא שיירת חולדה בוויקישיתוף שיירת חולדה, באתר מרכז מידע פלמ"ח. אורי מילשטיין, ‏שיירת חולדה: בחזרה לכישלון שהוביל לניצחון במלחמת העצמאות, באתר מעריב אונליין, 10 באפריל 2021. חיה רגב, ד"ר אביגיל אורן, מלחמה לא סדירה – המלחמה בדרכים, בספרייה הווירטואלית של מט"ח. דף הזיכרון לחללי מלחמות ישראל, באתר משפחת אופיר. אורי מילשטיין, דרך רבין ומורשתו - פרק 7 ביזיון בחולדה - הקש ששבר את גב הגמל, באתר חדשות מחלקה ראשונה
אנשים – יוצרים חברה

אנשים - יוצרים חברה היא עמותה שהוקמה בשנת 2013, אשר פועלת למען אנשים המתמודדים עם קשיים חברתיים ובעלי צרכים מיוחדים ליצירת מקום חברתי עבורם. העמותה התחילה את פעילותה עם יוזמת הפרויקט "יוצרים זוגיות" (ספידייט) - ערבי היכרויות לאנשים בעלי קושי חברתי, לדוגמה: אנשים המתמודדים עם אספרגר, אוכלוסיות שיקום, פגועי נפש וכן הלאה. עם הזמן, "אנשים יוצרים חברה" הרחיבה את פעילותה במיזמים חברתיים מגוונים במסגרת הפרויקט "פעם בחודש משהו": אחת לחודש מתקיימות פעילויות חברתיות במקומות שונים ברחבי הארץ כדוגמת מסיבות, פיקניקים וטיולים, באמצעות יצירת קשרים ושיתופי פעולה עם עמותות וגורמים נוספים. בנוסף, ישנן קבוצות חברתיות בגילאים שונים הנפגשות פעם בשבוע, כמו גם סדנאות וחונכות אישית . בראש העמותה עומד אדר פילו, בוגר תואר ראשון בעבודה סוציאלית ופילוסופיה, שיזם את הקמתה. אתר האינטרנט הרשמי של אנשים – יוצרים חברה אנשים – יוצרים חברה, ברשת החברתית פייסבוק אנשים – יוצרים חברה, באתר "גיידסטאר ישראל" מוכר לפעמים גם כאנשים יוצרים חברה ללא מקף אנשים - יוצרים חברה אנשים - יוצרים חברה בפייסבוק
ליאור קודנר

ליאור קודנר (נולד ב-16 במרץ 1979) הוא עיתונאי ישראלי ומרצה לתקשורת. משמש כמנכ"ל הדיגיטל של העיתון "הארץ" ואחראי על ניהול אתרי "הארץ" בעברית ובאנגלית ואתר "The Marker". ליאור נולד בריגה שבלטביה ועלה לישראל כשהיה בן 11. סיים את לימודיו התיכוניים במרכז חינוך ליאו באק בחיפה. הוא החל את דרכו העיתונאית בגלי צה"ל ככתב תחבורה, תעופה ותיירות ואחר כך מונה לכתב לענייני משפט. ככתב, פרסם ראשון את עסקת הטיעון עם האנס בני סלע, ועל צנזורה שמפעילה חברת אגד על פרסום על גבי אוטובוסים, שמנעה בין היתר קידום אוכל לא-כשר. הוביל שורה של שידורים חיים, בין היתר סביב נחיתת האפיפיור בישראל ומשפטי אריה דרעי ועופר נמרודי. בתום שירותו המשיך לעבוד בגלי צה"ל, ובין היתר הגיש וערך את "24 היום שהיה", מבזקים, "שישיבת" ויומן הערב. במקביל להמשך עבודתו האזרחית בגלי צה"ל החל לעבוד גם בקבוצת הארץ, שבה מילא תפקידים מגוונים. בין השאר עבד כראש דסק החדשות, עורך מוספים וחלק ב', עורך חדשות החוץ ועורך הרשתות החברתיות של כל הקבוצה. בשנת 2013 קודם קודנר ונוצר למענו תפקיד חדש בקבוצה, סמנכ"ל הדיגיטל. באותה שנה היה אחראי למעבר האתר בעברית לאתר בתשלום למנויים. במרץ 2016 דיווח מו"ל העיתון כי "הארץ" גייס 25,000 מנויים דיגיטליים. שנתיים אחר כך דיווח הארץ על 45,000 מנויים דיגיטליים. בסוף 2019 דיווח קודנר כי קבוצת הארץ הגיעה ל-72,000 מנויים דיגיטליים. באוגוסט 2021 הגיעה הקבוצה ל-100,000 מנויים דיגיטליים. מאז 2017 מגיש את ההסכת "השבוע" של "הארץ" בימי שלישי וחמישי. בפברואר 2018 מונה גם לסגן עורך "הארץ". ב-2022 מונה למנכ"ל הדיגיטל של "הארץ". נשוי לעורכת הדין שיר קודנר, לשעבר היועצת המשפטית של קבוצת NSO והם הורים לשלושה ילדים.[דרוש מקור] מאמרי ליאור קודנר, באתר "הארץ" כתבותיו באתר עכבר העיר ליאור קודנר, ברשת החברתית פייסבוק ליאור קודנר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דוד אברהם‏, דיגיטל פירסט, באתר וואלה, 1 באוקטובר 2013 אורן פרסיקו ונמרוד הלברטל, "אנחנו מניחים שבעתיד נעשה את רוב הכסף שלנו מקוראים, ולא מפרסום", באתר העין השביעית, 16 באוגוסט 2016 יובל דרור, כופרים ומומרים, באתר העין השביעית, 9 באוגוסט 2021 ליאור קודנר, "להבנתי, הכור הישן של דימונה כמעט ולא עובד, אבל ישראל דאגה לחלופות אחרות", באתר הארץ, 11 ביולי 2024 דוד אברהם‏, דיגיטל פירסט, באתר וואלה, 1 באוקטובר 2013 יובל דרור, "'הארץ' לא ימשיך להתקיים ללא תשלום מהגולשים", באתר העין השביעית, 26 בפברואר 2013 עמוס שוקן, מכתב ממו"ל הארץ, עמוס שוקן, באתר הארץ, 1 במרץ 2016 יונתן כיתאין, ‏הבטחתם חומה, באתר גלובס, 10 ביולי 2018 איתמר ב"ז, "הגענו ל-72 אלף מנויים דיגיטליים משלמים", באתר העין השביעית, 12 בדצמבר 2019 יובל דרור, כופרים ומומרים, באתר העין השביעית, 9 באוגוסט 2021 השינויים ב"הארץ" נמשכים: ליאור קודנר ימונה לסגן העורך, באתר וואלה, 27 בפברואר 2018 ליאור קודנר, ואז פייסבוק מחקה את הבת שלי, באתר הארץ, 21 בפברואר 2021
שחר אטואן

שחר אטואן הוא מעצב גרפי ומאייר ישראלי, ראש התכנית לתואר שני באוריינות חזותית במכללת סמינר הקיבוצים. בשנת 2005 סיים לימודי אמנות במדרשה לאמנות של המכללה האקדמית בית ברל, ובהמשך את התכנית הבין־תחומית באוניברסיטת תל אביב. עבודת התזה שלו עסקה בהיסטוריה של כתב העת לאמנות ״סטודיו״ וביחסיו עם עולם האמנות בשנים שבהן יצא לאור. אטואן השלים לימודי פסיכותרפיה גופנית בשיטת הביוסינתזה בקמפוס ברושים שבאוניברסיטת תל אביב. היה כתב במגזין "Time Out תל אביב" במשך כשנה על תקשורת חזותית ולאחר מכן כתב במשך מספר חודשים בנושאי אופנה למוסף "סגנון" של "מעריב". בשנת 2008 מונה לכתב אופנה במגזין "גלריה" של עיתון "הארץ", תפקיד בו שימש עד שנת 2018. במקביל המשיך לחקור ולהרצות על נושאים בשדות האמנות, האופנה, הקולנוע והתקשורת החזותית באקדמיות ובמוסדות תרבות ברחבי הארץ. אטואן היה מעורב בפיתוח אירועי תרבות, בהם "חממת מפעל הפיס לאופנה" ואירועים רב תחומיים במוזיאון תל אביב לאמנות. ביולי 2023 מונה אטואן לראש התכנית לתואר שני באוריינות חזותית במכללת סמינר הקיבוצים. בשנת 2012 נבחר בין מאה המשפיעים בתקשורת והחזקים בתקשורת של עיתון "גלובס". בנימוק לבחירה נכתב עליו: "העיתונות המודפסת נאלצת למצוא דרך חדשה להסתכל על הדברים ולסקרן אנשים, והיא עושה זאת על ידי הצגת הדברים מנקודת מבט מסוימת - כמו למשל זו של שחר אטואן, כתב ומבקר האופנה של עיתון "הארץ" ("גלריה"). מדי שבוע בארבע השנים האחרונות אטואן מפרסם מניפסט ביקורתי על קולקציות שמפריעות לו או מעניינות אותו... לא חסרים מבקרי אופנה בישראל, אבל יתרונו של אטואן הוא שפתו התיאורית העשירה, דקות האבחנה והידע שהוא מרעיף על הקוראים. עבורו אופנה אינה רק טרנדים או בגדים, אלא השתקפות של תרבות, היסטוריה, כלכלה, אמנות, צרכים חברתיים ועונג". מאמרי שחר אטואן, באתר "הארץ" נפלאות האופנה: שחר אטואן בשיחה עם דורין פרנקפורט, מאיה בש ומיכל ירסאנש מנגיסטו, סרטון בערוץ "משכנות שאננים, ירושלים", באתר יוטיוב (אורך: 37:25) יובל סער, שחר אטואן: ראש התואר השני באוריינות חזותית בסמינר הקיבוצים, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2023-07-13 ענת קם‏, דרך קרליבך, באתר וואלה, 11 באוגוסט 2008 שחר אטואן מונה לתפקיד ראש התכנית לתואר שני באוריינות חזותית במכללת סמינר הקיבוצים, באתר וואלה, 5 ביולי 2023 צריך להיות "הבחנה", הטעות במקור יעל בן ישראל, ‏088 שחר אטואן, סהר שלו ואייל דה ליאו, באתר גלובס, 17 בינואר 2012
קירקפטריק

קירקפטריק הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... ג'ין קירקפטריק – שגרירת ארצות הברית באו"ם לשעבר הלן קירקפטריק – כתבת צבאית אמריקאית שסיקרה את מלחמת העולם השנייה הר קירקפטריק – הר ביבשת אנטארקטיקה ראלף קירקפטריק – מוזיקאי, מוזיקולוג וצ'מבליסט אמריקאי
שירות ללא תשלום

שירות ללא תשלום (בראשי תיבות: של"ת) הוא חלק ממסלול השירות בצה"ל מלכתחילה של גרעיני נח"ל ואחר כך גם של בני ישיבות הסדר. חיילי השל"ת מוגדרים ככוח עתודה צבאי שאינו בשירות פעיל אך מופעל ככוח ראשוני במקרי מלחמות או במבצעים גדולים (כדוגמת חומת מגן וענבי זעם) לפני גיוס מילואים. לחיילי השל"ת תעודת חוגר של"ת בצבע חום, המקנה הנחות מסוימות. בתקופת השל"ת החיילים אינם רשאים לעבוד או לנסוע לחו"ל ללא אישור מיוחד, ובעת חירום יכול הצבא לגייסם לשירות פעיל. שלב השל"ת מהווה את החלק העיקרי של השירות של בני ישיבות ההסדר (בעגה הצבאית בני"שים - בני ישיבות). ברוב הישיבות התלמידים לומדים את השנה הראשונה במסגרת תורתו אומנותו, ואינם שייכים לצה"ל. רק בסוף השנה הראשונה או במהלך השנה השנייה הם עוברים תהליך חיול מקוצר ומצטרפים לצה"ל. לאחר שירותם הפעיל הם חוזרים לישיבה למעמד של"ת. סך משך השל"ת, לפני השירות בפועל ולאחריו, הוא כשנתיים וחצי. משך זמן השירות בפועל (שר"פ) הוא שנה וחמישה חודשים בין אם המשרת משמש ביחידות קרביות ובין אם לאו. במשך השירות בפועל, בניגוד לתקופת השל"ת שבה הדבר אסור עליהם, החיילים מחויבים, ככל חייל אחר, בלבוש צבאי ובנשיאת חוגר. בישיבות שילוב מחויבים התלמידים בשלוש שנות שירות צבאי מלא, ובנוסף לכך בשנתיים נוספות (לפני הצבא ובמרכזו) שבהן הם מוגדרים כחיילים בשל"ת. בשנים האחרונות הוחל בצה"ל מסלול הסדר מקוצר המכונה "שילובים" שנמשך ארבע שנים, כששנתיים מתוכם הם בשירות פעיל. תקופות השל"ת בנח"ל הן שריד של מסלול הנח"ל שכלל הגשמה בקיבוצים, כיום השל"ת מהווה ארבעה חודשים נוספים לבנים וחודשיים נוספים לבנות לאחר תום השירות הצבאי המיועדים לאפשר לגרעין להתחיל את חייו המשותפים (לעיתים במסגרת של תנועת בוגרים) ביחד ולייצר נחיתה רכה למציאות (מעין חפש"ש ארוך). גרעין יכול להחליט שהוא לוקח את השל"ת לפני השירות הצבאי ולא לאחריו. במהלך השל"ת מקבלים בני הגרעינים תנאים זהים לתנאים אותם מקבלים הביינישים: חוגר של"ת עם הנחות בנסיעה ובאוטובוסים ונסיעות חינם ברכבת ישראל, איסור על יציאה מהארץ, וייתכן כי יגויסו לשירות פעיל במקרי חירום. על חיילי השל"ת חל איסור לעבוד בלא אישור עבודה למעט בתחומי החינוך והחקלאות. כמו כן ניתן לצאת לשל"ת בקיבוץ או במסגרת התנועות המשלחות לנח"ל. תעודות צבאיות 30.0106, באתר צה"ל, 24 באוקטובר 2013 אורנית עצר, גיוס ראשון למסלול "שילובים", באתר ערוץ 7, 18 באוקטובר 2010