laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tha Carter V

Tha Carter V הוא אלבום האולפן השנים עשר של הראפר האמריקאי ליל ויין. האלבום יצא לאור ב-28 בספטמבר 2018, על ידי חברות התקליטים יאנג מאני אנטרטיינמנט וריפבליק רקורדס. באלבום משתתפים סוויז ביטז, קנדריק לאמאר, סוסאמן, בתו של ליל ויין רגינה קרטר, סנופ דוג, ניקי מינאז', אשנטי, מאק מיין, טראוויס סקוט, ניביי ו-XXXTentacion המנוח. האלבום תוכנן לצאת במקור ב-2014. הוא חווה עיכובים רבים כתוצאה ממחלוקת בין ליל ויין לחברת התקליטים קאש מאני רקורדס, כמו גם מהמחלוקות האישיות הרבות שלו עם ראש החברה בירדמן. לאחר מאבק משפטי ממושך, אושר כי ליל ויין השתחרר מהחוזה שלו עם קאש מאני ביוני 2018 והודיע על יציאת האלבום בספטמבר. האלבום זכה לשבחי המבקרים, והגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם שבוע הסטרימינג השני בגודלו עבור אלבום בכל הזמנים ועם 480,000 יחידות שנמכרו. ב-13 בספטמבר 2019, 20 שירים מתוך הגרסה המקורית של האלבום הודלפו ברשת, בהם רצועות רבות שלא פורסמו בגרסה הרשמית של האלבום שיצאה ב-2018. מהדורת הדלוקס של האלבום יצאה לאור ב-25 בספטמבר 2020, שנתיים לאחר צאתו המקורית של האלבום, לכבוד חגיגות השנתיים לאלבום; היא מכילה שירים שלא נכללו בגרסה הסופית של האלבום. מידע על האלבום Tha Carter V באתר MusicBrainz מידע על האלבום Tha Carter V באתר AllMusic האלבום Tha Carter V באתר Discogs האלבום Tha Carter V באתר יוטיוב "Lil Wayne Sits Atop the Throne in Video For 'Don't Cry' Feat. XXXTentacion: Watch". Billboard. 23 בינואר 2020. נבדק ב-2 בפברואר 2021. {{cite journal}}: (עזרה) "Birdman Claims Lil Wayne's 'Tha Carter V' Album Is Dropping This Year". XXL. "Purported Original Version Of Lil Wayne's 'Tha Carter V' Surfaces Online". Genius. 2019-09-13. נבדק ב-2020-01-16. "Lil Wayne's Original Version Of "Tha Carter V" Reportedly Leaks Online". Hotnewhiphop.com. 2019-09-13. נבדק ב-2020-01-16. Jahmal, Karlton (10 בנובמבר 2018). "Lil Wayne Adds Bonus Songs To "Tha Carter V" בהשתתפות Post Malone & Gucci Mane". HotNewHipHop. נבדק ב-10 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Lil Wayne Reveals 'Tha Carter V (Deluxe)' Tracklist". Rap-Up. 24 בספטמבר 2020. נבדק ב-25 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
ניקולס דנטון

ניקולס דנטון (באנגלית: Nicholas Denton נולד: 22 בנובמבר 1991) הוא תסריטאי, שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אוסטרלי. בשנת 2015 שיחק בסרט הלהטב"י לחבק את הגבר. באותה שנה החל לשחק בסדרת בסדרת הטלוויזיה גליץ'. בשנת 2017 הופיע דנטון לצד לוסי מויר במחזה "שיר אהבה" מאת ג'ון קולבנבך בפסטיבל תיאטרון הפרינג' של מלבורן. באותה שנה הופיע במחזה קן הקוקיה בתיאטרון סאות' בנק במלבורן. בשנת 1018 הופיע דנטון במחזה "Wild" מאת מייק ברטלט עבור חברת התיאטרון של מלבורן, בתפקיד המבוסס באופן רופף על דמותו של אדוארד סנודן, עובד לשעבר בסוכנות לביטחון לאומי (NSA) של ארצות הברית שהתפרסם בעקבות הדלפת מידע סודי על תוכניות המעקב של הסוכנות. בשנת 2022 הופיע בסרט הקצר "Not Dark Yet" at", שאת התסריט כתב יחד עם בוני מויר והופיע עם ריצ'רד מויר. דנטון גילם את בנו של אדם עם מחלת שרירים. הסרט הוצג בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במלבורן באותה שנה.. דנטון גבר על כ-200 שחקנים לתפקיד ויקונט דה ולמונט בהפקת הטלוויזיה יחסים מסוכנים, לאחר שעבר מספר אודישנים ומבחני מסך מתחילת 2020. התהליך לא היה פשוט, אחותו של דנטון נאלצה לקרוא איתו חלקים במהלך מגפת הקורונה. כמו כן הוא והשחקנית אליס אנגלרט, נאלצו לעשות חזרות דרך הזום מחדרי מלון שונים עד שנפגשו על הסט בפראג. ניקולס דנטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Review Film #279 - Holding the Man (2015) • Cinejour, CINEJOUR, ‏5 בנובמבר 2016 Dyah Larasati, Dangerous Liaisons: Everything You Need to Know About the Starz Series, Collider, ‏6 בספטמבר 2022 "Melbourne Fringe 2017: LOVE SONG". Theatre-press.com. "One Flew Over the Cuckoo's Nest". monstermedia.com.au. "Q&A NICHOLAS DENTON ON PLAYING ANDREW IN WILD". MTC.com.au. "Nicholas Denton: from Not Dark Yet to Dangerous Liaisons". screenhub.com. "NOT DARK YET WILL PREMIERE AT MELBOURNE INTERNATIONAL FILM FESTIVAL". filmink.com.au. "In 'Dangerous Liaisons,' Alice Englert and Nicholas Denton Play the Game". New York Times.
בית הכנסת סיניורה גיברת

בית הכנסת סיניורה גיברת (באנגלית: Signora Giveret Synagogue; בטורקית: Sinyora giveret sinagogu) הוא בית כנסת בעיר איזמיר, טורקיה. בית הכנסת מתוארך למאה ה-17 והוא בשימוש עד היום. בית הכנסת סיניורה גברת נבנה בשנת 1660, על ידי אשה ששמה לא ידוע, שהקדישה את ביתה לקהל ועלתה לארץ ישראל. הוא עומד בצומת של רחוב 927 (המכונה חברה סוקאק ('רחוב בית הכנסת') עם שדרת אנאפארטלאר. המבנה ניזוק בשריפה הגדולה בשנת 1841, ולאחר מכן שוחזר על ידי משפחת ירושלמי לפי התכנון המקורי, בסגנון אדריכלות איטלקית (אנ'). לבית הכנסת סיניורה גברת יש חצר גדולה מוקפת חומות מסיביות וגבוהות שחוסמות את הנוף מבחוץ. בחצר ישנם מבנים נוספים שנקראים, בית מידאש (בית מדרש). בתי הכנסת שלום ואלגזי, נמצאים באותו רחוב בסמוך לבית הכנסת סיניורה גברת. פינת הרחובות בו ממוקם בית הכנסת נמצאת בסמוך, לבזאר ההיסטורי של איזמיר, הכולל רשת של חנויות קטנות ורחובות צרים המקיפים את בית הכנסת. המתכנסים והמתפללים נכנסים לבית הכנסת, דרך גרם מדרגות בן 5 מדרגות למרפסת. עזרת הנשים של בית הכנסת מגיעה עד ארון הקודש. המושבים מסודרים באופן ליניארי, בדומה לפנים הכנסייה. המחיצה מתחילה באולם הכניסה עד לתוך האולם הראשי. חלל זה צמוד לקיר ההקל כקומת ביניים המופרדת על ידי רשתות עץ. הבניין נבנה בבניית אבן. גג הבניין הוא גג ירך (אנ') מעץ (גג משולש). גם הרצפה והתקרה עשויים מעץ. דלת הכניסה לבניין היא דלת ברזל פשוטה. מהכניסה ניתן לראות את החזית הצפונית של הבניין. מסדרון קצר מחבר לחצר ולכניסה לבניין. בבניין ריהוט צנוע וחלונות רבים לכניסת אור טבעי. המושבים מסודרים בקפידה ועל חלקם חרוטים שמות הבעלים. כמה מושבי עץ ממוקמים בצדדים, ליד הקירות. המבנה מלבני עשוי אבן ולבנים. הוא מכוסה בגג עץ. ניתן להגיע ל"מחיצה" שנמצאת על גבי הכניסה לאולם דרך החצר. הרצפה והתקרה עשויים מאריחים ועץ. על התקרה בחלק הפנימי ישנם פרחי ברונזה מוקפים בצורות גאומטריות ירוקות, ארון הקודש עשוי מעץ אשוח וחיפויי בצבע בורדו. פתחי החלונות מקושתים. החלונות בחזית הצפונית והדרומית מעניקים לבניין אור טבעי. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת סיניורה גיברת בוויקישיתוף "Sinyora Giveret Havrası" [Sinyora Giveret Synagogue] (בטורקית). İzmir Provincial Culture and Tourism Directorate. יעקב ברנאי, המראה של אירופה, ירושלים תשע"ה, עמ' 83–84. אודות בית הכנסת סיניורה גיברת באתר בתי הכנסת באיזמיר Signora Giveret Synagogue - Izmir City Vision - Daily Tours and Transfer Ground Services, www.izmircityvision.com jhe, Izmir Jewish Heritage Tourism project formally launched, Jewish Heritage Europe, ‏2014-12-26 (באנגלית אמריקאית) Editora-eSefarad.com, The Izmir Project, the hidden secrets of the Ancient Synagogues of Izmir, eSefarad, ‏2012-06-04 (בספרדית) The Izmir Route of Jewish Heritage, European Jewish Heritage powered by AEPJ (באנגלית בריטית)
Tha Carter IV

Tha Carter IV הוא אלבום האולפן התשיעי של הראפר האמריקאי ליל ויין. האלבום יצא לאור ב-29 באוגוסט 2011, על ידי חברות התקליטים יאנג מאני אנטרטיינמנט, קאש מאני רקורדס ויוניברסל ריפבליק רקורדס. מפגשי ההקלטות של האלבום החלו בסוף 2008, זמן קצר לאחר צאתו של האלבום Tha Carter III להצלחה מסחרית ושבחים מהמבקרים. עם זאת, המפגשים הוקפאו, שכן כפי שטען ליל ויין, הוא לא רצה לעקוב אחרי אלבום שזכה להערכה גבוהה כל כך מהר עם הוצאה אחרת, שעלולה להיות נחותה. במהלך התקופה שבין אלבומים אלו, הוציא ויין את אלבום הרוק Rebirth ואת I Am Not a Human Being בשנת 2010. על פי הדיווחים, האחרון הורכב מחומרים שלא יצאו מהסשנים של Tha Carter IV, שכן האלבום יצא בזמן שוויין ריצה עונש מאסר בכלא רייקרז איילנד בגין החזקת נשק לא חוקית, ולכן לא הצליח להקליט שום חומר חדש, מה שהביא להקפאתם של מפגשי ההקלטות של האלבום בשנית. לאחר שחרורו של ויין מהכלא, האלבום הוקלט מחדש לגמרי. מפגשי ההקלטה התחדשו במקומות שונים, בהם היו מעורבים מספר מפיקים מוזיקליים ובהם בנגלדש, דיטייל, טי-מיינוס, נואה "40" שביב, פולואו דה דון, ג'ים ג'ונסין, קיין ביטז, בוי-1דה, וילי ויל, סטריטראנר, קול & דרה, יאנג לאד, הסמיזינגטונס וקניה וסט. האלבום נוגע בעיקר לנושאים של מין, אלימות, סמים ופשע, וכן לאהבה, פגיעה וקונפליקט רגשי. באלבום הופעות אורח של קורי גאנז, דרייק, טי-פיין, טק ניין, אנדרה 3000, ריק רוס, ג'ון לג'נד, ברונו מארס, בירדמן, קווין רודולף, ג'יידאקיס, באן בי, נאז, שיין ובאסטה ריימס. לאחר שחווה עיכוב רב בצאתו, האלבום יצא לקמעונאים הדיגיטליים בחצות ב-28 באוגוסט 2011, לאחר הופעתו של ויין בפרסי הווידאו קליפים של MTV, ולקמעונאים הפיזיים למחרת. האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 964,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון, והפך לאלבומו השלישי של ויין שהגיע למקום הראשון. האלבום זכה לביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה, שהיו חלוקים בתגובותיהם כלפי הפקת האלבום והביצועים של ויין עצמו באלבום, ומצאו שהוא מהווה אכזבה בהשוואה לעבודתו הקודמת. מידע על האלבום Tha Carter IV באתר MusicBrainz מידע על האלבום Tha Carter IV באתר AllMusic האלבום Tha Carter IV באתר Discogs "Tha Carter 4". Lil Wayne Fansite - Weezy Blog. Reid, Shaheem (ביולי–באוגוסט 2011). "Time is Money". XXL (134): 40–47. נבדק ב-17 ביולי 2011. {{cite journal}}: (עזרה)
פוקימון יהלום מבריק ופנינה נוצצת

פוקימון יהלום מבריק (באנגלית: Pokémon Brilliant Diamond) ופוקימון פנינה נוצצת (באנגלית: Pokémon Shining Pearl) הם שני משחקי וידאו מסוגת משחקי התפקידים, המהווים חידוש ועיצוב מחדש למשחקים פוקימון יהלום ופנינה אשר ראו אור בשנת 2006. המשחקים החדשים פותחו על ידי ILCA והופצו על ידי נינטנדו ל-נינטנדו סוויץ'. פוקימון יהלום מבריק ופנינה נוצצת הופצו בעולם ב-19 בנובמבר 2021. המשחק הוכרז בחגיגות ה-25 לזיכיון של "פוקימון" יחד עם המשחק "פוקימון אגדות: ארכאוס". המשחקיות נשארה דומה לשאר משחקי הסדרה הקלאסיים וכמו פוקימון יהלום ופנינה, העלילה מתרחשת במחוז סינו. מטרת המשחק הבסיסית היא להפוך למאמן הפוקימונים הטוב ביותר במחוז סינו, על ידי טיפוח וגידול פוקימונים והבסת מאמנים יריבים. המשחקים מתוארים בפרספקטיבה איזומטרית בגוף שלישי מלמעלה למטה. המשחק קיבל ביקורות מעורבות עד ממוצעות, וקיבל ציון של 73 מתוך 100 באתר Metacritic. בשלושת הימים הראשונים להפצתו, המשחק מכר ב-1.39 מיליון עותקים ביפן בלבד. כמו כן המשחק מכר 6 מיליון עותקים בכל העולם שבוע לאחר הפצתו. נכון ל-30 ביוני, המשחק מכר כ-14.79 מיליון עותקים ברחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא פוקימון יהלום מבריק ופנינה נוצצת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוקימון יהלום מבריק ופנינה נוצצת (באנגלית, בצרפתית, בגרמנית, באיטלקית, בספרדית, בהולנדית, בפורטוגזית וברוסית) אתר האינטרנט הרשמי של פוקימון יהלום מבריק ופנינה נוצצת (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של פוקימון יהלום מבריק ופנינה נוצצת (בקוריאנית) אתר האינטרנט הרשמי של פוקימון יהלום מבריק ופנינה נוצצת (בסינית מסורתית) אתר האינטרנט הרשמי של פוקימון יהלום מבריק ופנינה נוצצת (בסינית מפושטת) Abent, Eric (26 בפברואר 2021). "Pokemon Brilliant Diamond and Shining Pearl remakes announced for Nintendo Switch". SlashGear. ארכיון מ-28 בפברואר 2021. נבדק ב-1 במרץ 2021. {{cite news}}: (עזרה) Pokemon Brilliant Diamond for Switch Reviews, באתר Metacritic Pokemon Shining Pearl for Switch Reviews, באתר Metacritic Yoerider (25 בנובמבר 2021). "Famitsu: Pokemon Brilliant Diamond/Shining Pearl Sold 1.39 Million Retail Copies In Its First Three Days In Japan". Nintendo Soup. נבדק ב-26 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Whitehead, Thomas (8 בדצמבר 2021). "Pokémon Diamond And Pearl Remakes Passed 6 Million Sales In Launch Week". Nintendo Life. נבדק ב-8 בדצמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Top Selling Title Sales Units". www.nintendo.co.jp. Nintendo. נבדק ב-24 באוגוסט 2022. {{cite web}}: (עזרה)
אלי שכטר

אלי שכטר (נולד ב-17 ביולי 1957 יפו, ישראל), הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת הקשר ולעיתים החלוץ, ומזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי יפו. אלי שכטר נולד בשכונת גבעת עלייה ביפו, להורים ניצולי השואה: יעקב בן העיר ברגסס שבצ'כוסלובקיה וליהודית מרומניה. יעקב ואחיו התאום אפרים, נמנו עם תאומי מנגלה בעת שהיו במחנה ההשמדה אושוויץ. מאושוויץ צעד האב יעקב בצעדת מוות למאוטהאוזן ובהמשך לגונסקירכן, ולבסוף שוחרר על ידי הצבא האמריקני. ההורים עלו במסגרת העלייה ההמונית. בגיל שמונה בהמלצת חברו רפי זוכר הצטרף אלי שכטר לקבוצת הילדים של מכבי יפו תחת המאמן צ'וצ'קו לוי. בעונת 1975/1976 עלה לקבוצה הבוגרת, ומשחקו הראשון היה בעונה שלאחריה ב-18 בספטמבר 1976. שכטר שיחק בתפקיד הקשר ואחד ממשחקיו הבולטים היה ב-27 בינואר 1979, עת כבש את שער הניצחון במשחקה של מכבי יפו מול מכבי תל אביב אשר הסתיים בתוצאה 3–4 ליפו. באותה העונה זכתה מכבי תל אביב באליפות המדינה בכדורגל. ב-1980 נפצע שכטר בברכו ונעדר כארבעה חדשים מהמגרשים. עונת 1984/1985 תחת המאמן מרדכי שפיגלר הייתה האחרונה במכבי יפו, ומשחקו האחרון בה היה ב-25 במאי 1985. בעונת 1985/1986 עבר לשחק בהפועל ירושלים. במחזור ה-15 הושאל להפועל תל אביב עד לסיום העונה. לאחר כחודש וחצי, נפצע כאשר קרע את שריר הירך האחורי, וסיים את העונה. עם זאת, זכה עם קבוצתו באליפות המדינה בכדורגל. בעונת 1986/1987 שב לשחק בקבוצת הפועל ירושלים ובה שיחק עוד 2 עונות. בהמשך שיחק עונה אחת בשורות הפועל באר יעקב תחת המאמן משה אוננה. לאחר עונה זו פרש ממשחק פעיל. בין השנים 1975–1977 שיחק בנבחרת הכדורגל של פיקוד מרכז ביחד עם אריה חביב וחנן אזולאי וזכה עימה שלוש שנים ברציפות באליפות צה"ל בכדורגל. בין השנים 1976–1979 שיחק בנבחרות הצעירות של ישראל ובכלל זה ב-25 בינואר 1977 במשחק בו גברה הנבחרת הצעירה על נבחרת יוון 0–2. שכטר נכלל בסגל המורחב של נבחרת ישראל בכדורגל תחת עמנואל שפר בקדנצייה השנייה שלו כמאמן הנבחרת. לאחר סיום הקריירה פתח שכטר חנות תכשיטים בלוד. שכטר מתגורר בשוהם, נשוי לשרי, והם הורים לשלושה ילדים וסבים לנכדים. מכבי יפו סגנית אלופת ישראל: 1976/1977 הפועל תל אביב אליפות: 1985/1986 ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020. מדיה וקבצים בנושא אלי שכטר בוויקישיתוף אלי שכטר בדף השער של חוברת "פנדל", 24 באוקטובר 1977 יעקב אלג'ם, אלי שכטר יצא לגרמניה לעבור ניתוח בברכו, מעריב, 26 באוגוסט 1982 מאיר ריפמן, שכטר בחוד, שאבי מגן, מעריב, 18 באפריל 1986 אלכס פרלסמן, עוד 3,000 ד' ושכטר חוזר ליפו, מעריב, 27 באוקטובר 1986 יעקב רוזנבלום, מחצית ראשונה שכטר, אח"כ הכול מרכוס, חדשות, 17 במאי 1987 א.לוי, תמונות יפואיות, מעריב, 27 בנובמבר 1988 אשר גולדברג‏, "במשך שנים לא ידעתי שלאבא ולאחיו התאום, שעברו ניסויים אצל מנגלה, היה עוד אח שנספה", באתר וואלה, 5 במאי 2024 משחק: 27-01-1979 מכבי יפו נגד מכבי תל אביב - ליגה לאומית, באתר maccabipedia.co.il. יעקב אלג'ם, מרכז-צנחנים 0–4, מעריב, 25 באפריל 1977. ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 236. נתונים היסטוריים: ירון משעל.
בורנאו

בורנאו (במלאית: Borneo, באינדונזית: Kalimantan) הוא אי גדול בדרום-מזרח אסיה, המחולק בין המדינות אינדונזיה, מלזיה המזרחית וברוניי. שטחו של בורנאו הוא 743,330 קילומטר רבוע, והוא האי השלישי בגודלו בעולם. האי נמצא במרכז אינדונזיה כחלק מהארכיפלג המלאי. השם "בורנאו" ניתן על ידי ההולנדים ומשמש כמעט רק במערב. חלקו הדרומי של בורנאו שייך לאינדונזיה, הוא מכונה "קַאלִימַנְטַן" ומחולק מנהלית לחמישה מחוזות. החלק הצפוני של האי, על שטח של 200,565 קמ"ר, שייך למלזיה ומורכב מהמדינות סבה וסאראוואק. שתי מובלעות סמוכות בתוך האזור של מלזיה, בשטח כולל של 5,765 קמ"ר, על החוף הצפוני של האי, מהוות את המדינה העצמאית בְּרוּנֵיי, סולטנות נפט עשירה. באי מתגוררים כ-20 מיליון איש, בצפיפות ממוצעת נמוכה יחסית של כ-22 בני אדם לקמ"ר, ורובם המכריע מתגוררים בנקודות יישוב בקרבת החוף. האי נמצא ממערב לקו וולאס, שמפריד בין הפאונה הקרובה לאוסטרלית לבין הפאונה הקרובה לאסייתית באיי אינדונזיה. האי ידוע כאחד האזורים הרבגוניים והייחודיים ביותר על פני כדור הארץ מבחינת החי והצומח כמו: נמר ערפילי בורנאי, חתול שיש, דוב מלאי, פיל בורנאי, בנטנג, קרנף סומטרה, בינטורונג, מונטיאק מצוי, איילון בלבק, חזיר מזוקן, חתול זהוב בורנאי, חתול נמרי שטוח-ראש, חתול נמרי בנגלי, מיני עופות כמו הקלאו הקרנפי, צופיות ותוכיים שונים והפרימטים הקטנים מהסוג טרסיוס וכן מיני זוחלים ודו-חיים כמו נחשים וצפרדעים כמו גם חרקים רבים שטרם התגלו. זהו בית הגידול הטבעי היחיד של המין אורנגאוטן בורנאי ושל קוף חוטמני. באי מצוי העץ השני בגובהו בעולם, בגובה 100.8 מטר, מסוג מרנטי צהוב (עץ ממשפחת עצי המהגוני). העץ מכונה בשם מנארה (Menara), שמשמעו מגדל במלאית. עם זאת, מרבית שטחו של האי, שהיה בעבר מכוסה ביער גשם טרופי, משמש כיום לתעשיות הנפט, העץ, ושמן הדקלים. הנקודה הגבוהה באי היא הר קִינַאבַּאלוּ שבמדינת סבה, והוא מתנשא לגובה 4,095 מטר. מצר קארימאטה מצר מקאסאר מל ווייט, רגע האמת של בורניאו - היערות בבורניאו נעלמים בקצב מהיר ועמם מגוון ביולוגי שאין שני לו, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 126, נובמבר 2008 מדיה וקבצים בנושא בורנאו בוויקישיתוף בורנאו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בורניאו, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא איים ובנושא גאוגרפיה של אינדונזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
After of My Life

"After of My Life" (בעברית: "לְאַחַר הַחַיִּים שֶׁלִּי") הוא שיר שהוקלט על ידי הפרויקט המוזיקלי שינובו. הוא יצא לאור ב-20 בספטמבר 2017, על ידי חברת התקליטים העצמאית של הפרויקט המוזיקלי, ביחד עם אלבום האולפן החמישי שלו, The Enigma IV‏ (2017). את השיר כתב דני גבריאל וילגס. לאחר יציאתו של השיר ולאור הצלחתו, הוחלט להוציא גרסה מקבילה בשם "After of Your Life". בשנת 2017, מספר שנים לאחר שהוציא שינובו ארבעה אלבומים שלא זכו להצלחה, הוחלט להוציא את אלבום האולפן החמישי, The Enigma IV. האלבום מאופיין בצלילי שאקוהאצ'י דומיננטיים, אך ב-"After of My Life" נעשה שימוש בצלילים אחרים במקצת. במרוצת השנים, זכה השיר להצלחה והפך למצליח ביותר של הפרויקט המוזיקלי. "After of My Life" הוא שיר מסוגת העידן החדש, הכולל שירה אמביינטית, בשילוב צלילים המאפיינים את הסוגה המוזיקלית. בשיר ישנן שתי שורות: הראשונה "ישראל הקדושה" ("Sanctus Israel") והשנייה "פדיון העינוי" ("Payment of Torture"). לאורכו של "After of My Life" ניתן לשמוע קולות דמויי מזמורים גרגוריאניים. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-1.2 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הלא-רשמי של השיר פורסם ב-21 באוקטובר 2017, חודש ויממה לאחר יציאתו הרשמית. הוא מורכב מעשרות סצנות אופטימיות, ביניהן סצנות של הטבע. בחלקן ניתן לראות הצעת נישואין, יוגה ושקיעות. בנוסף לקליפ שפורסם, הועלו מספר קטעי אודיו שונים שלו. ב-4 באפריל 2018, פורסמה גרסת הפלטינה של "After of Your Life", שאורכה כפול מזו של הגרסה המקורית. נכון לאוקטובר 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפים על למעלה מ-53 מיליון צפיות. סרטון השיר "After of My Life" באתר יוטיוב THE ENIGMA IV, www.shinnobu.com (בספרדית) After of My Life, 2017-09-20, נבדק ב-2022-12-03 Shinnobu - After Of Your Life (Original Song), נבדק ב-2022-12-03 Shinnobu - The Enigma IV (באנגלית), נבדק ב-2022-12-03 After Of My Life (Unofficial Video), נבדק ב-2022-12-03 Shinnobu - After of my Life Lyrics | Lyrics.com, www.lyrics.com After of My Life, נבדק ב-2022-12-03 Shinnobu - After Of My Life (Original Song), נבדק ב-2022-12-03 After Of My Life (Platinum Version), נבדק ב-2022-12-03
גיורגי גוצ'וליישווילי

גיורגי גוצ'וליישווילי (בגאורגית: გიორგი გოჩოლეიშვილი; נולד ב-14 בפברואר 2001 בכותאיסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת שחטאר דונייצק ובנבחרת גאורגיה. גוצ'וליישווילי גדל במחלקת הנוער של סבורתלו טביליסי. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הגאורגית. הוא ערך 69 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים. בעונת 2021 זכה עם המועדון בגביע הגאורגי. ב-17 בנובמבר 2022 ערך גוצ'וליישווילי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בהפסד 0–3 לנבחרת מרוקו במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת גאורגיה לטורניר יורו 2024. סבורתלו טביליסי הגביע הגאורגי (1): 2021 גיורגי גוצ'וליישווילי, באתר Transfermarkt גיורגי גוצ'וליישווילי, באתר Soccerway גיורגי גוצ'וליישווילי, באתר BDFutbol גיורגי גוצ'וליישווילי, באתר WorldFootball.net גיורגי גוצ'וליישווילי, באתר National Football Teams גיורגי גוצ'וליישווילי, באתר FootballDatabase.eu גיורגי גוצ'וליישווילי, באתר ESPN საქართველოს ნაკრების შემადგენლობა ევრო 2024-ის მოსამზადებელ ეტაპზე באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגאורגית, 22 במאי 2024 (בגאורגית)
אליפות אסיה בכדורגל נשים

אליפות אסיה בכדורגל נשים היא טורניר כדורגל נשים בינלאומי הנערך בין החברות ב-AFC, התאחדות הכדורגל של אסיה. כיום מתקיים הטורניר אחת לארבע שנים, למרות שבמהלך השנים ההפרש השתנה לעיתים קרובות, עקב סיבות שונות. האליפות נוסדה בשנת 1975, ולפיכך היא נחשבת לאליפות היבשתית הוותיקה ביותר בכדורגל הנשים. בשנים הראשונות של הטורניר, אופיינה התחרות בשליטה של נבחרת טאיוואן, שזכתה בשלוש מארבע האליפויות הראשונות. לאחר מכן, נבחרת סין ביססה את עצמה כנבחרת הטובה באסיה, לאחר שזכתה בשבע אליפויות רצופות בין השנים 1986 ל-1999. בעשור הראשון של המאה ה-21 הפכה קוריאה הצפונית לנבחרת הדומיננטית, כשאספה לחיקה שלוש אליפויות. בשנת 2006 הצטרפה אוסטרליה לקונפדרציה, וביחד עם נבחרת יפן, הפכו לשתיים מהנבחרות החזקות ביבשת. מאז 1991, משמש הגביע כטורניר העפלה לגביע העולם, כאשר שבע נבחרות אסייתיות כבר זכו לייצג את היבשת בטורניר היוקרתי. היסטוריה של כדורגל הנשים באסיה
קילקני

קילקני (באנגלית: Kilkenny; באירית: Cill Chainnigh) היא עיר במחוז קילקני באירלנד. היא ממוקמת בדרום-מזרח אירלנד בפרובינציית לנסטר, על גדות נהר נורה. העיר מהווה יעד תיירותי בולט באירלנד ומצויים בה מספר בניינים היסטוריים כגון טירת קילקני, טירות, כנסיות ומנזרים עתיקים. העיר גם ידועה בבתי המלאכה שלה, מוזיאונים ובאירועי החוצות והפסטיבלים הנחגגים בה. קילקני גם ידועה כמרכז בישול בירה החל מהמאה ה-17 ויש בה מספר מבשלות איריות מוכרות כגון קילקני וסמית'וויק. השם קילקני הוא אינגלוז של השם האירי קיל קייני, שמשמעותו היא הכנסייה של קייני. קייני הוא הקדוש קייני המכונה גם הקדוש קנת' או הקדוש קני בשפות אחרות (אשר היה אחד משנים-עשר השליחים של אירלנד). בעיר קיימת כנסייה המוקדשת לקדוש קייני, שקיים תיעוד על קיומה בשם זה מהמאה ה-11. ייתכן והכנסייה היא הבסיס ליישוב באזור. שורשיה של קילקני במאה ה-6 לספירה עם ייסודה בממלכה הקלטית אוסריי. בעקבות הפלישה הנורמנית לאירלנד נבנתה טירת קילקני במטרה להגן על אסמי התבואה בעיר במה שהפכה להיות עיר מסחר נורמנית. ויליאם מרשל, לורד לנסטר העניק לקליקני צ'רטר כעיירה ב-1207. ב-1609 ג'יימס הראשון, מלך אנגליה, העניק לעיר צ'רטר מלכותי המגדיר את קילקני כעיר. בעקבות המרד האירי של 1641, הקונפדרציה האירית, הידועה גם 'קונפדרציית קילקני', קבעה את בסיסה בעיר עד לכיבוש אירלנד על ידי אוליבר קרומוול ב-1649. מדיה וקבצים בנושא קילקני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קילקני קילקני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דטרו פופאנה

דויד דטרו פופאנה (בצרפתית: David Datro Fofana; נולד ב-22 בדצמבר 2002 באוראגהיו שבחוף השנהב) הוא כדורגלן איבוארי המשחק בעמדת החלוץ בגזוטפה מהפרמייר ליג בהשאלה מצ'לסי ובנבחרת חוף השנהב. פופאנה החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-AFAD מליגת העל של חוף השנהב. ב-2 בפברואר 2021 חתם על חוזה לארבע שנים במולדה מליגת העל הנורווגית. בעונתו הראשונה במועדון ערך 18 הופעות ליגה, מבלי להבקיע שערים. בעונתו השנייה במועדון, בה זכתה מולדה באליפות נורווגיה, ערך 24 הופעות ליגה, בהן הבקיע 15 שערים. ב-28 בדצמבר 2022 חתם פופאנה בצ'לסי מהפרמייר ליג החל מ-1 בינואר 2023. ב-13 ביולי 2023 הושאל לאוניון ברלין מהבונדסליגה הגרמנית לעונה אחת. ב-13 בינואר 2024 לאחר שלא חזר לצ'לסי ולא השלים את תקופת ההשאלה באוניון ברלין הושאל לברנלי. ב-13 בספטמבר 2024 הושאל לגזטפה. ב-22 בספטמבר 2019 ערך פופאנה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בהפסד 2-0 לנבחרת ניז'ר במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות לשנת 2020. מולדה אליפות נורווגיה (1): 2022 דטרו פופאנה, ברשת החברתית פייסבוק דטרו פופאנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דטרו פופאנה, ברשת החברתית אינסטגרם דטרו פופאנה, באתר Transfermarkt דטרו פופאנה, באתר Soccerway דטרו פופאנה, באתר BDFutbol דטרו פופאנה, באתר WorldFootball.net דטרו פופאנה, באתר National Football Teams דטרו פופאנה, באתר FootballDatabase.eu דטרו פופאנה, באתר ESPN David Fofana er nå klar for Molde FK באתר הרשמי של מולדה, 2 בפברואר 2021 (בנורווגית) David Datro Fofana agreement באתר הרשמי של צ'לסי, 1 בינואר 2023 (באנגלית)