laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סויוז TM-20

סויוז TM-20 (ברוסית: Союз TM-20) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-3 באוקטובר 1994 מקוסמודרום בייקונור שנמצא בקזחסטן ומופעל על ידי רוסיה. המטרה הייתה לבצע עגינה בתחנת החלל מיר עם משלחת מס' 17. אלכסנדר ויקטורנקו - מפקד ילנה קונדקובה - מהנסדת טיסה גרמניה אולף מרבולד - אסטרונאוט חוקר (בהמראה בלבד) ולרי פוליאקוב - רופא-קוסמונאוט (בנחיתה בלבד) יורי גידזנקו - מפקד סרגיי אוודייב - מהנסדת טיסה ספרד פדרו דוקו - אסטרונאוט חוקר "סויוז TM-20" שוגרה ב-3 באוקטובר 1994 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U. במהלך עגינה בתחנת החלל מיר כשלה מערכת אוטומטית ותמרון נעשה ידנית. הצוות ביחד עם צוות סויוז TM-19 התחיל בביצוע מחקרים לפי התוכנית. באותה שעה בתחנת החלל היו 5 אנשים. ב-4 בנובמבר חללית "סויוז TM-19" התנתקה מתחנת החלל וצוותה ביחד עם אולף מרבולד חזר לכדור הארץ. ולרי פוליאקוב שהגיע עם חללית "סויוז TM-18" בינואר 1994 המשיך שהייתו בחלל. רוב המחקרים היו קשורים לחקר חוסר כבידה. אולף מרבולד ביצע תוכנית שהוכנה על ידי סוכנות החלל האירופית וכללה כ-30 ניסויים. ניסוי בתורת החומרים נכשל עקב בעיה בציוד. אולף מרבולד ביצע כל יום בדיקות דם ובדיקות שתן. לראשונה בוצע ועידת וידאו. מצבה הטכני של פאנלים סולארים של תחנת החלל היה ירוד. במשך חודש בתחנה פעלו 6 אנשים ובעקבות כך גדלה צריכת החשמל.ב-11 באוקטובר עקב קצר במערכת החשמל החלו בעיות באספקת החשמל. התקלה תוקנה ב-15 באוקטובר. בעקבות תקלה זו היה צורך לאבד מחדש תוכנית מדעית. לאחר החלפת חלקי מצבר פגומים עבודה תקינה של תחנת החלל חודשה. ב-16 במרץ 1995 לתחנת החלל התחברה חללית סויוז TM-21. בכך צוות תחנת החלל גדל ל-6 אנשים. ב-22 במרץ "סויוז TM-20" התנתקה מתחנת החלל כאשר על סיפונה אלכסנדר ויקטורנקו, ילנה קונדקובה וולרי פוליאקוב. הנחיתה עברה ללא בעיות וחללית נחתה בצפון קזחסטן. ולרי פוליאקוב חזר לכדור הארץ לאחר 437 ימים בחלל. מדיה וקבצים בנושא סויוז TM-20 בוויקישיתוף נתוני המשימה נתונים מאנציקלופדיית החלל
ג'יימס קאדנהד

ג'יימס קאדנהד (באנגלית: James Cadenhead;‏ 12 בינואר 1858 – 22 בינואר 1927) היה צייר נוף ודיוקנאות סקוטי. ג'יימס קאדנהד נולד באברדין, בנו היחיד של ג'ורג' קנהד, עורך דין של העיר. ג'יימס קיבל את הכשרתו המוקדמת באמנות באברדין, והראה כישרון לציור בעיפרון, תחריט ודיוקנאות. הוא זכה לעידוד במאמציו האמנותיים על ידי ד"ר ג'ון פורבס ווייט (אספן אמנות וצלם) שעורר את עניינו במאסטרים הישנים, ובאמני הברביזון הצרפתי והאסכולה ההולנדית המודרנית. הוא המשיך ללמוד באקדמיה המלכותית הסקוטית באדינבורו, ולאחר מכן, ב-1882, נסע לפריז כדי ללמוד בסטודיו של קרולוס-דוראן. שם הוא גם הושפע מאוד מיצירתו של ז'אן-שארל קאזין (1840–1901). קאדנהד חזר לאברדין בשנת 1884, עבר לאדינבורו בשנת 1891. בשנת 1893, הוא נבחר לחבר באגודה הסקוטית המלכותית של ציירים בצבעי מים, ובשנת 1902 מונה לשותף באקדמיה הסקוטית המלכותית, ולאחר מכן חבר מן המניין. הוא הפך ליו"ר אגודת האמנים הסקוטיים, והיה אחד מחברי הוועדה המקורית של האגודה הסקוטית לאמנויות מודרניות. הוא היה מייסד "אגודת אדינבורו של השמונה" ב-1912. הוא הציג באופן קבוע באקדמיה המלכותית הסקוטית ובמכון המלכותי לאמנויות גלאזגו, ונבחר לאקדמיה מלכותית סקוטי ב-1921. בין דיוקנאותיו ניתן למצוא את אחת של אמו בשם "גברת עם ציור יפני ודג זהב" 1886). קאדנהד התגורר במושבה האמנותית והאינטלקטואלית שהקים פטריק גדס קרוב לטירת אדינבורו, בתחילת המייל המלכותי. הוא היה קשור קשר הדוק לתנועת התחייה התרבותית הסקוטית Fin de Siècle ("מעבר המאות") של גדס, ותרם איורים לכל ארבעת הכרכים של הסדרה "ירוק עד" שפרסם פטריק גדס ועמיתיו בין 1895 ל-1897. הוא נפטר באדינבורו ב-22 בינואר 1927. הוא קבור בבית הקברות ווריסטון, ליד השער המזרחי. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס קאדנהד בוויקישיתוף Biography Archived 2008-12-25 at the Wayback Machine ("Greyfriars Bobby) International studio, volume 46 (1897) pp. 10-20. James Cadenhead Mowat, Alison (Ed.) (2013), James Cadenhead RSA RSW 1858 - 1927: His Letters Home as a Young Man, Alison Mowat, p.179 Edinburgh and Leith Post Office Directory 1900-1901 The Evergreen: A Northern Seasonal: The Book of Spring, Patrick Geddes and Colleagues, Edinburgh (1895) he Evergreen: A Northern Seasonal: The Book of Winter, Patrick Geddes and Colleagues, Edinburgh (1896) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'יימס קאדנהד".
הבריחה אל השמש

הבריחה אל השמש (באנגלית Escape to the Sun) הוא סרט דרמה קופרודוקציה ישראלית, צרפתית וגרמנית משנת 1972 בהפקתו ובימויו של מנחם גולן, עם לורנס הארווי, יהודה בארקן וג'וזפין צ'פלין בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי מנחם גולן ויוסף גרוס והוא מבוסס על סיפור קצר של אורי דן. העלילה היא על קבוצת יהודים שמנסים לחטוף מטוס כדי לברוח ממדינת משטרה. שם המדינה לא מוזכר בסרט אבל ברור שהמדובר בברית המועצות. העלילה היא בהשראת מבצע חתונה, ניסיון חטיפת מטוס אזרחי ב-15 ביוני 1970 בידי קבוצת יהודים מסורבי עלייה ופעילי זכויות אדם בברית המועצות, אבל הדמיון ביניהן הוא קלוש. הסרט צולם בברלין המערבית ובנורווגיה. יאשה בארזוב (יהודה בארקן) הוא סטודנט לרפואה יהודי מצטיין שעומד לפני סיום לימודיו. הוא חווה אנטישמיות באוניברסיטה בעיקר מצד הסטודנט גרישה (הרטמונד היינריקס) ולכן ביקש אישור הגירה לארצות הברית שם נמצאת אמו. עקב זאת הוא נזרק מהאוניברסיטה וגם בעלת הדירה זורקת אותו. יאשה מאורס לנינה קפלן (ג'וזפין צ'פלין) שגרה עם אמה שרה (לילה קדרובה). שרה הייתה 10 שנים בגלות בסיביר שם נעלם בעלה. גם נינה ושרה הגישו בקשה הגירה. מיור קירסנוב (לורנס הארווי) הוא קצין חקירות בכיר הפועל לדחיית בקשתן להגר. יאשה נפגש בבית של הסופר המוחרם אלכסיי באבורין (ג'ק הוקינס) שספריו מופצים במערב ואסורים במדינתו. בפגישה נוכחים גם המדען פרופ' אברמוביץ' (פיטר קאפל) והטייס לשעבר כגן (ג'ון איירלנד). כגן היה טייס קרב בעל אותות הצטיינות אבל הודח מתפקידו לאחר שביקש להגר. כל המפגשים האלה נמצאים במעקב המשטרה החשאית של קירסנוב. לקבוצה מצטרף הצלם היהודי רומק (יהודה אפרוני) שהיה פעם מודיע של המשטרה. הוא נעצר ועובר חקירה אלימה. קירסנוב מתאהב בנינה ורוצה להפריד בינה ליאשה. יאשה מקבל אשרת הגירה אך יום לפני כן הם מתחילים להתחתן כדי שנינה תוכל להגיש אחר כך בקשה לאיחוד משפחות. הם מתחתנים בחשאי ומבלים את הלילה בדירת קפלן כשהאם שרה מבלה בבית מרזח עם שיכור (קליב רבל). למחרת הם נפרדים מיאשה שעולה על המטוס אך נעצר, נכלא ועובר עינויים כדי שיגלה את תוכניות הקבוצה אתם הוא נפגש. לאחר זמן הוא משוחרר אך נמצא במעקב. תוכנית הקבוצה היא שכגן ורומק ישתלטו על מטוס נוסעים וכגן ינחית אותו בשדה תעופה מסוים, שם יעלו עליו הבורחים. התכנית ידועה למשטרה וכגן שמנסה להיכנס לתא הטייס נעצר מיד ורומק מתאבד בירייה. המטוס נוחת וממנו מתפרצים השוטרים ועוצרים את קבוצת הבורחים. נינה ויאשה מצליחים להימלט אך יאשה נפצע מיריות. הם ממשיכים בשלג לעבר הגבול אך כוחותיו של יאשה אוזלים והוא מת בשלג. השופטת (גילה אלמגור) מטיחה בפני חברי הקבוצה שהם אשמים בבגידה. כגן ואברמוביץ' נדונים למוות, שרה וגב' אברמוביץ' נידונות לעשר שנות עבודת פרך. באבורין נידון לאשפוז ממושך במוסד פסיכיאטרי. "הבריחה אל השמש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הבריחה אל השמש", באתר AllMovie (באנגלית) "הבריחה אל השמש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הבריחה אל השמש", באתר ספר הקולנוע הישראלי "הבריחה אל השמש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הבריחה אל השמש, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הבריחה אל השמש, באתר אידיבי הבריחה אל השמש, באתר ארכיון המדינה הבריחה אל השמש, במאגר העדויות של הקולנוע הישראלי
ג'ורג' ליווינגסטון רובינסון

ג'ורג' ליווינגסטון רובינסון (19 באוגוסט 1864 - 18 ביולי 1958) היה סופר ידוע, חוקר מקרא ומרצה. הוא נולד במערב חברון, ניו יורק לוויליאם ומרי (ארצ'יבלד) רובינסון. בשנים 1880–1883 הוא למד לימודים קלאסיים בפורט אדוארד כהכנה ללימודים גבוהים שיכשירו אותו להיות כומר. הוא קיבל תואר ראשון ושני מאוניברסיטת פרינסטון, בה למד בשנים 1883–1887. הוא ביקר פעמים רבות באירופה ובלבנט. הוא הכיר את אשתו, ג'סי הארווי, והתחתן במצרים. הוא קיבל את הדוקטורט שלו בשפות עתיקות מאוניברסיטת הומבולדט של ברלין, בה למד בשנים 1893–1895, אצל אוגוסט דילמן (אנ'). הוא החל לעבוד כמרצה בנוקס קולג', טורונטו ובמכללה הסורית הפרוטסטנטית בביירות. בעת שעבד כמנהל בית הספר לחקר המזרח בירושלים (1913–1914), הייתה לו הזדמנות לחקור אתרים עתיקים רבים בארץ ישראל. הוא נודע בכך שזיהה את המשמעות הדתית של "המקום הגבוה" בפטרה, מזבח מתקופת הברזל. הוא היה מהחוקרים המערביים היחידים שהורשו לבקר במערת המכפלה. שנים רבות הוא כיהן כפרופסור בסמינר התאולוגי של מקורמיק (אנ') בשיקגו. הוא שלט בלטינית, גרמנית, עברית, יוונית קלאסית וכתב יתדות אשור. הוא הלחין והוציא לאור את מזמור "הרהורים". ספריו שפורסמו כוללים את הסרקפוקוס של הציוויליזציה העתיקה (מקמילן, 1930), מנהיגי ישראל, ספר ישעיהו, שנים עשר הנביאים הקטנים והאוטוביוגרפיה של ג'ורג' ל. רובינסון, היסטוריה קצרה של חיים ארוכים, בנוסף למאות חיבורים, מונוגרפיות ופרסומי מחקר. הוא מת בסיינט פול ב-18 ביולי 1958. Autobiography of George L. Robinson, A Short History of a Long Life, Baker Book House, 1957 Autobiography of George L. Robinson, A Short History of a Long Life, Baker Book House, 1957, pages 18-20 Journal of the American Oriental Society, Volume 18. American Oriental Society. 1897. p. 397. King, Philip J. 1983. American Archaeology in the Mideast: A History of the American Schools of Oriental Research. Philadelphia
DS (סדרת לוויינים)

DS (ברוסית: Днепропетровский Спутник, ספוטניק מדנייפרופטרובסק) סדרת לוויינים של ברית המועצות. הלוויינים תוכננו ב"משרד תכנון יוז'ני" בעיר דנייפרופטרובסק בניהול של מיכאיל יאנגל. הלוויינים שוגרו בשנים 1961–1982 ורובם קיבלו כינוי "קוסמוס". בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 במשרד תכנון בניהולו של יאנגל פותח טיל בליסטי R-12. בשנת 1960 הוחלט על בסיס טיל זה לפתח משגר חלליות ולוויינים לשיגור לוויינים קטנים. הלוויינים קיבלו שם "DS". השיגור הראשון שבוצע בשנת 1961 לא היה מוצלח. הלוויין הראשון שקל 165 ק"ג. ב-16 במרץ 1962 בוצע שיגור מוצלח ראשון. לוויין זה היה במשקל 43 ק"ג. בהמשך לוויין זה קיבל שם "קוסמוס 1" והיה הראשון בין לווייני "קוסמוס" הסובייטים. חלק מלווייני DS נוצלו בתוכנית אינטרקוסמוס ובתוכנית סובייטית-צרפתית "אוראול". משקל החלליות גדל בהדרגה והגיע לכ-350 ק"ג. כל השיגורים בוצעו על יד משגרים מסדרה "קוסמוס". רוב הלוויינים היו מיועדים לכיול מערכות הגנה נגד טילים ולווייני ריגול. לצורכי מחקר פותחו 3 דגמים: DS-1U למחקרים קצרי טווח. מקור חשמל היו סוללות מצברים. דגם היה בשימוש בשנים 1966–1972. DS-2U עם הארכת אורך חיים של הלוויין על ידי הצבת פאנילים סולאריים. היו בשימוש בשנים 1967–1977. DS-U3 עם מנועים לשינוי מיקום הלוויין. היו בשימוש בשנים 1967–1976. המספר בסוגריים - שיגורים שנכשלו. נתונים על השיגורים תיאור הלוויינים (ברוסית)
באוש

האם התכוונתם ל... סירחון – ריח דוחה ולא נעים. דוטסי באוש – רוכבת אופניים אמריקאית פינה באוש – רקדנית וכוריאוגרפית גרמנייה פרנסואה באוש – פוליטיקאי לוקסמבורגי באש בוש
פרנסואה זולא

פרנסואה זולא (בצרפתית: François Zola‏, 7 באוגוסט 1796 - 27 במרץ 1847), שנולד בשם Francesco Antonio Giuseppe Maria Zolla (פרנצ'סקו אנטוניו ג'וספה מריה זולא) בוונציה היה איש צבא ומהנדס צרפתי, בונה סכר זולא ואבי אמיל זולא. משפחת זולא הייתה משפחת אנשי צבא שמוצאה בעיר זאדאר שבדלמטיה ומכאן השם זולא. סבא של פרנסואה, אנטוניו זולא, היה קפטן של יחידת חיילים איטלקיים בשירות הרפובליקה של ונציה. אבא של פרנסואה, שארל זולא, למד במכללה הצבאית של ורונה, היה קפטן בחיל ההנדסה ומ-1801 היה המפקח הכללי של מבני הציבור של ונציה. הוא נישא פעמיים, פעם שנייה, ב-1782, לאימו של פרנסואה, צעירה יווניה מקורפו. פרנסואה היה הילד השלישי, שנולד לזוג. מאוקטובר 1810 למד זולא בבית הספר הצבאי המלכותי של פאביה. באפריל 1812 סיים את לימודיו והוצב כסגן משנה ברגימנט הרגלים הקלים. ביולי הועלה לדרגת סגן והועבר לרגימנט הארטילריה המלכותית האיטלקית. לאחר נפילת נפוליאון ב-1815 שירת זולא בגדוד אוסטרי של ממלכת לומברדיה-ונטו עד 1821. בשנים 1817 - 1818 הרשה לו הצבא ללמוד באוניברסיטת פאדובה, שם קיבל הסמכה כמהנדס ודוקטורט במתמטיקה. ב-1821 עזב את הצבא ונסע לאוסטריה, שם עבד במדידות הקדסטר באוסטריה עילית. זולא פיקח על בניית המסילה עבור הרכבת הרתומה לסוסים בין צ'סקה בודיוביצה ובין לינץ, מסילת הרכבת הראשונה באירופה היבשתית. ב-1830 עזב את אוסטריה, עבר לזמן מה להולנד ולאחר מכן לאנגליה ולבסוף השתקע בצרפת וגם שינה את שמו הפרטי מ"פרנצ'סקו" ל"פרנסואה". הוא התגייס ללגיון הזרים הצרפתי, שזה עתה הוקם, בדרגת סגן. באוקטובר 1832 יצא אל אלג'יריה, התפטר ועבר למרסיי, מקום בו עבד כמהנדס של עבודות ציבוריות. בהמשך הגיע לפריז, שם, ב-16 במרץ 1839 נשא לאישה את אמילי אובר, הצעירה ממנו ב-23 שנים. כעבור שנה, ב-2 באפריל 1840, נולד בנם, אמיל זולא. ערך מורחב – סכר זולא מגפת כולירה, שהתחילה בהודו והתפשטה על פני כל אירופה, הגיעה לצרפת במחצית הראשונה של שנות השלושים של המאה ה-19 וגרמה ליותר ממאה אלף מיתות. התפרצות נוספת של הכולירה באקס-אן-פרובאנס, ב-1837, שכנעה את הרשויות שחייבים לפתור את בעיית מי השתייה. פרנסואה זולא הציע תוכנית להובלת מים מהר סנט-ויקטואר, באמצעות סכר ותעלה - התוכנית התקבלה על ידי מועצת העיר ב-18 באפריל 1843 ובעקבות זאת עברו זולא ובני ביתו לאקס-אן-פרובאנס. הזיכיון נחתם בשנת 1844 ולאחר זאת יצר זולא, עם שותפים פיננסיים, את חברת "תעלת זולא". בעל המניות הגדול ביותר בחברה היה ז'ול מיגון. העבודה החלה בשנת 1847 וזולא מת מדלקת ריאות ב-27 במרץ 1847 לאחר שניהל את בניית סכר זולא באקס-אן-פרובאנס. לאחר מות האב הוגשו תביעות משפטיות נגד חברת תעלת זולא על ידי ספקים ושותפים פיננסיים ובראשם פול מיג'ו, רוזן רומי, פוליטיקאי ואיש עסקים. ב-1852 הוכרזה החברה כפושטת רגל, ובמאי 1853 נמכרה במכירה פומבית ונרכשה על ידי הנושים, שהחליפו את שמה ל-Migeon et Compagnie. לאחר מותו של זולא השתלטו אחרים על המפעל שיזם והם העבירו אותו על שמם, אולם כעבור זמן השלטונות המקומיים קראו לסכר, לאגם המלאכותי שהוא יצר וגם לתעלה על שמו של זולא. לפי בקשה של בנו, הסופר אמיל זולא, נקראה שדרה בעיר אקס-דה-פרובאנס על שם אביו ומאוחר יותר, לאחר מות הסופר שונה השם לשדרה על שם פרנסואה ואמיל זולא. מדיה וקבצים בנושא פרנסואה זולא בוויקישיתוף Barrage François-Zola (בצרפתית) Barrage François-Zola (בצרפתית) PROMENEZ-VOUS (בצרפתית)
גבעת הרואה (מאחז)

גבעת הרואה היא שכונה בהתנחלות גבעות הרואה, בצפון-מזרח מועצה אזורית מטה בנימין. במקור הייתה השכונה מאחז שהוקם כשכונה של היישוב עלי, וב-2023 הוחלט על הסדרת הגבעה עם גבעת הראל כיישוב מאוחד. הגבעה הוקמה בשנת תשס"ג כשכונה של היישוב עלי. מיקומה נבחר על מנת ליצור רצף טריטוריאלי בין צידו המזרחי של גוש שילה לעלי ולמעלה לבונה במערב הגוש. הגבעה מתנשאת לגובה של 762 מטרים מעל לפני הים, מתגוררות בו היום 49 משפחות בהן כ-150 ילדים. בינואר 2016 הפך היישוב לרשות עצמאית במועצה אזורית מטה בנימין - על מנת לקדם חזון של הקמת ישוב. בחודש מרץ 2017 הכריזה המדינה על חלקים נרחבים היושבים על ההר כאדמות מדינה. בגבעה קיים מצפור הצופה על נחל שילה, למרגלות ההר שוכן מעיין עין עוז, בוסתן פינות פיקניק בחיק הטבע, מסלולי שטח, ועוד. בפברואר 2023 החליט הקבינט להסדיר את המאחז יחד עם גבעת הראל הסמוכה. גבעת הרואה באתר המועצה אזורית מטה בנימין גבעת הרואה, באתר לגור ביו"ש גבעת הרואה, באתר הקרן לפיתוח מטה בנימין וההתיישבות גבעת הרואה באתר מועצה אזורית בנימין הקבינט החליט על הכשרת תשעה מאחזים בלתי חוקיים, באתר ynet, 12 בפברואר 2023
נייג'ל פאק

נייג'ל כריסטיאן פאק (באנגלית: Nijel Christian Pack; נולד ב-22 במאי 2001) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מיאמי. פאק נולד וגדל בוויסקונסין, אך עבר לשחק כדורסל בתיכון לורנס סנטרל בעיר אינדיאנפוליס. לאחר שדחה הצעות ממספר אוניברסיטאות אחרות, בחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של קנזס. ב-30 בינואר 2021 רשם שיא עונתי של 26 נקודות, חמישה אסיסטים ושלוש חטיפות בהפסד 68–61 לאוניברסיטת טקסס A&M. במשחק זה הוא קלע 8 מ-14 שלשות, וקבע את שיא האוניברסיטה לשלשות של שחקן בעונתו הראשונה. את עונתו הראשונה סיים פאק עם ממוצעים של 12.7 נקודות, 3.8 אסיסטים ו-3.7 ריבאונדים למשחק. ב-22 בינואר 2022 קלע שיא קריירה של 35 נקודות בהפסד 78–75 מול קנזס. בעונתו השנייה הוא נבחר ל-First-team All-Big 12, והעמיד ממוצעים של 17.4 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק. לאחר העונה, הוא הכריז על מועמדותו לדראפט 2022 ב-NBA, אך לאחר מכן משך את מועמדותו, עזב את קנזס וב-23 באפריל 2022 חתם באוניברסיטת מיאמי. הוא הכריז על מועמדותו גם לדדראפט 2023 ב-NBA, אך משך אותה. נייג'ל פאק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נייג'ל פאק, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Sports-Reference Kyle Neddenriep, Lawrence Central's Nijel Pack: Kansas State is 'the full package', The Indianapolis Star (באנגלית אמריקאית) Nijel Pack makes compelling case for Indiana's Mr. Basketball, GoPowercat.com (באנגלית אמריקאית) Arne Green, Pack on point for Wildcats, Salina Journal (באנגלית אמריקאית) Marshall Sunner, 'He's a special young player': Why Nijel Pack is poised to be K-State hoops' next big star, The Collegian, ‏2021-01-31 (באנגלית אמריקאית) Cameron Bradley, ANALYSIS: While the 2020-21 season was challenging, the future still looks bright for men's basketball, The Collegian, ‏2021-03-12 (באנגלית אמריקאית) Kansas vs. Kansas State - Men's College Basketball Game Recap - January 22, 2022, ESPN (באנגלית) Matthew Postins, Kansas State's Nijel Pack Declares for 2022 NBA Draft, Heartland College Sports - An Independent Big 12 Today Blog | College Football News | Big 12 Today, ‏2022-03-22 (באנגלית אמריקאית) Ex-Kansas St. guard Pack transferring to Miami, ESPN.com, ‏2022-04-23 (באנגלית) Nick Schultz, Nijel Pack to withdraw from 2023 NBA Draft, return to Miami, On3, ‏2023-05-19 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נייג'ל פאק".
קופיף מערבי

קופיף מערבי (שם מדעי: Cephalopachus bancanus; ידוע גם כקופיף הורספילד) הוא מין יחיד בסוגו של טרסיוס. כשאר בני המשפחה, הוא בעל עיניים גדולות, המסייעות לו לתפוס את טרפו בחושך. בני המין הם שוכני עצים ליליים, וניתן למוצאם בברוניי, אינדונזיה ומלזיה. המין אוכל בעיקר חרקים - חיפושיות, צרצרים, תיקנים, עשים, גמלי שלמה, נמלים, מקלונים וציקדות. הוא ניזון גם מבעלי חוליות קטנים - ציפורים, עטלפים, צפרדעים ונחשים, לעיתים אפילו ארסיים. הוא מסוגל לאכול עד ל-10% ממשקל השומן בגופו ביום. הם בעלי חוש שמיעה וריח מצוינים. משקלם נע בין 85–165 גרם, ואורכם 8–16 ס"מ. האיבר הכבד ביותר בגופם הוא העין, שקוטרה מגיע ל-1.6 ס"מ. זנבותיהם ארוכים ביותר, ואורכם נע בין 13.5-17.5 ס"מ, והם קירחים למעט ציצת שער בקצה. שערם משיי וקטיפתי, וצבעו נע בין חום אפרפר לחום כהה. אוזניהם הרגישות הן דמויות-עטלף וקירחות כמעט לחלוטין. מבנה הרגליים האחוריות שלהם מאפשר להם קפיצות מרשימות - עד 2 מטר למרחק ועד מטר וחצי לגובה. הקופיף המערבי הוא מונוגמי. תהליך החיזור מתחיל בקריאה גבוהת-צליל שמשמיעה הנקבה בעת שהיא מוכנה להזדווג. לאחר שמגיע זכר מתאים, מתחיל מחול חיזור הכולל מרדף זה אחר זה והשמעת קולות רכים. ההזדווגות מתבצעת בדממה מוחלטת. ההריון נמשך חצי שנה (תקופה ארוכה באופן חריג עבור יצור כה קטן), ומסתיים בלידת ולד יחיד, פקוח-עיניים, בעל פרווה ועצמאי, שמשקלו כרבע ממשקל אמו. בעת הציד, האם משאירה את הצאצא בתוך צמחייה עבותה, ומתקשרת איתו בצעקות ובקולות גבוהי-צליל. הצאצא מסוגל לצוד בגיל 42 יום, ואז מתחילה גם גמילתו מחלב אמו. למרות הקשר ההדוק בין ההורים, לא תועדה עזרה של האב בגידול הצאצאים, וכל עומס הטיפול מוטל על האם. הצאצאים מגיעים לבגרות מינית בגיל שנה, ובגיל זה הזכרים עוזבים את משפחת הוריהם. הנקבות נשארות בה מעט יותר, אך שניהם נוטים להישאר בקשר עם הוריהם. קופיפים אלו הם טריטוריאליים, ולכל משפחה יש טריטוריה של 10–20 דונמים. בכל יום הם ישנים באתר אחר בטריטוריה שלהם - לרוב בישיבה זקופה. כאשר יורד הלילה הם מתעוררים ויוצאים לציד. שמיעתם הרגישה של קופיפים אלו מאפשרת להם לצוד בהסתמך על השמיעה בלבד, ואכן פעמים רבות הם עוצמים את עיניהם מיד לפני תקיפת הטרף - כנראה כדי להגן על העיניים הענקיות. הם קופצים על טרפם, תופסים אותו ומכים אותו מספר פעמים בראשו על מנת להורגו, ואז מסתלקים למקום מוגן, בו יאכלו אותו - ראשו ראשון. כאשר הם מבחינים בטורף, הם עוצמים את עיניהם הענקיות ומחכים, עד שהטורף מגיע אליהם. אז הם פוקחים את עיניהם וחושפים את שיניהם, במטרה להפחידו. קיימים שלושה תת-מינים של קופיף מערבי: קופיף מערבי מצוי, Tarsius bancanus bancanus קופיף מערבי של האי בליטונג, Tarsius bancanus saltator קופיף בורנאי, Tarsius bancanus borneanus מדיה וקבצים בנושא קופיף מערבי בוויקישיתוף קופיף מערבי, באתר ITIS (באנגלית) קופיף מערבי, באתר NCBI (באנגלית) קופיף מערבי, באתר GBIF (באנגלית) קופיף מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
פתח הנשימה

פתח הנשימה הוא חור בחלק העליון של הראש בבעלי-חיים מסוימים, שדרכו מתבצעת נשימת אוויר. אצל לווייתני מזיפות, למשל, קיימים שני חורים. הפתח הוא הומולוגי לנחיר של יונקים אחרים. המיקום האחורי של פתח הנשימה מפחית למינימום את האנרגיה הנצרכת בעת נשימה על פני המים. כאשר הלווייתנים מגיעים אל פני המים כדי לנשום, הם מוציאים אוויר בכוח דרך פתח הנשימה. פעולה זו נראית לעיתים קרובות מרחוק כשפריץ לבן. שקי אוויר (אנ') מתחת לפתח הנשימה מאפשרים ללווייתנים להפיק צלילים לתקשורת, ועבור לווייתני שיניים, בביצוע איכון הד שקי האוויר הללו מלאים באוויר, שמשוחרר שוב כדי להפיק צליל באופן דומה לשחרור אוויר מבלון. כאשר לווייתנים צוללים מתחת למים פקק האף שלהם מכסה את מעבר האף אל פתח הנשימה. השרירים השולטים בפקק האף רפויים בזמן זה, אך כאשר הלוויתן עולה לאוויר השרירים הללו מתכווצים ומאפשרים לפתוח את פתח הנשימה. ללווייתני מזיפות יש שני פתחי נשימה הממוקמים בצורת V ואילו ללווייתני שיניים יש רק חור נשיפה אחד. חור הנשיפה של ראשתן גדול-ראש ממוקם משמאל לאזור הקדמי של החוטם, והוא למעשה נחיר שמאל שלו, בעוד שלנחיר הימני אין פתח. לווייתנים לא מרססים מים מחורי הנפוחים שלהם, באתר גיזמודו לווייתנים של העולם "Whale evolution: The blowhole". 18 במרץ 2008. {{cite web}}: (עזרה)
טרוטה

המונח "שמך" מפנה לכאן. לערך העוסק ביצירה מוזיקלית, ראו דג השמך. טְרוּטָה או שֶׁמֶךְ (ידוע גם כפוֹרֵל מרוסית וגרמנית) הוא שם כולל לכמה מיני דגי מאכל השייכים לסוגים הטקסונומים אלתית, סלמון וSalvelinus מתת-משפחת Salmoninae שבמשפחת הסלמוניים. בתת-המשפחה Salmoninae ישנם שבעה סוגים. דגי טרוטה משתייכים לשלושה מתוכם: אלתית (Salmo) - הכולל מינים אטלנטיים אלתית פסיפית הכולל מינים פאסיפיים Salvelinus מקור המילה שֶׁמֶךְ הוא מאת תחדיש של אברהם שלונסקי שלקח אותה ככל הנראה מהמילה הערבית: سمك (סַַמַכּ, דג). אותה מילה זלגה ככל הנראה גם לסוואהילי שהושפעה רבות מערבית (samaki, דג). עם זאת מקור המילה בערבית סמכּ מגיע מהשורש השמי ס.מ.כ. אשר מופיע גם בעברית (לסמוך, סמכתי), זאת בשל חשיבותו של הדג כמקור פרנסה. הדג, שהדייגים יכולים "לסמוך" עליו שיפרנס אותם. למרות הצלחתו של שלונסקי בחידוש מילים, המילה שמך לא זכתה לפופולריות ונחשבת למילה מיושנת. מקור המילה טְרוּטָה הוא מלועזית (אנגלית), Trout, ומקורה בפרוטו-הינדו אירופאית (שפות הודו-אירופיות) terh₁ (לשפשף, להסתובב), משם הגיעה דרך יוונית עתיקה ללטינית, לצרפתית ואז לאנגלית (עתיקה). המילה הופיעה לראשונה בעברית בשנת 1938 במילון "כלכלת הבית (תרצ"ח, 1938)". בעברית ידועה גם המילה הפופולרית פוֹרֵל, שמקורה במילה הגרמנית Forelle, משם התפשטה גם לרוסית ואוקראינית (форель). ייתכן כי מילה זו הגיע לעברית דרך המטבח היהודי של עולי העליות לארץ ישראל, ובמיוחד השלישית והחמישית שעוליהן היו יהודי מזרח אירופה ויהודי גרמניה בהתאמה. הסוג אלתית (Salmo) Salmo obtusirostris טרוטה חומה (Salmo trutta) Salmo platycephalus אלתית מרמורטוס (Salmo marmoratus) Salmo letnica Salmo ischchan הסוג אלתית פסיפית (Oncorhynchus) Oncorhynchus rhodurus טרוטת קלארק (Oncorhynchus clarki) Oncorhynchus gilae Oncorhynchus apache טרוטת עין-הקשת (Oncorhynchus mykiss) Oncorhynchus chrysogaster טרוטה זהובה (Oncorhynchus mykiss aguabonita) הסוג Salvelinus Salvelinus fontinalis טרוטת השור (Salvelinus confluentus) Salvelinus malma טרוטת האגמים (Salvelinus namaycush) Salvelinus agassizii - נכחד טרוטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רוביק רוזנטל, שלונסקי, עושה הלהטים של השפה העברית. 15 במרץ 2016 הזירה הלשונית. שמך, באתר ויקימילון. samaki, באתר ויקימילון, המהדורה האנגלית. سمك, באתר ויקימילון, המהדורה האנגלית. על המילה שֶׁמֶךְ, באתר האקדמיה ללשון העברית. trout, באתר ויקימילון, המהדורה האנגלית. טרוטה במילון מטבח [כלכלת הבית] (תרצ"ח), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.