laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נט מגזין

נט מגזין היה ירחון מחשבים לקהל הרחב שיצא לאור בישראל בין השנים 2000–2006. את המגזין ייסד שוקי גלילי, בנו של זאב גלילי, מבכירי העיתון ידיעות אחרונות לשעבר. שוקי גלילי אף ערך את המגזין בשנותיו הראשונות. נט מגזין יצא לאור לאחר שבעלי חברת אנשים ומחשבים וחברת אלידע הוצאה לאור החליטו לפצל את חברת פי.סי מדיה שהייתה בבעלות משותפת שלהן, וללכת בדרכים נפרדות. המגזין "פי.סי מדיה", לשעבר "32 ביט", חזר לבעלות "אנשים ומחשבים" והזכויות על המהדורה העברית של פי.סי מגזין חזרו לידי יהודה אלידע, מייסד המגזין בישראל ועורכו עד שנת 2004. אלידע חבר עם שותף אסטרטגי להקמת חברה חדשה, דוט-קום. מדיה ששימשה כנציגת תאגיד המדיה ZD Media בישראל, המשיכה להוציא לאור את המגזין האמריקני והחלה להוציא לאור מגזין נוסף במתכונת דומה לזו של פי.סי מדיה תחת השם "נט מגזין". צוות המגזין החדש הורכב בחלקו הגדול מצוות הכותבים לשעבר ב-פי.סי מדיה ביניהם אבי וייס, רועי שלומי, עופר שמואלי, שחר בצלאל, נח הרניק, ארז שרמר ונוספים לצד כתבים חדשים כגון: צחי הופמן, דן פרידמן, עמית בר-ניר ומשה פרסטר. רבים מן הכותבים הפכו ברבות הימים לכתבי מחשבים בעיתונות היומית. בניגוד למגזיני מחשבים באותה התקופה, נט מגזין שם דגש על תכנים מקוריים בעברית בלבד, ועל כך התבסס המגזין בשנות פרסומו. בשיא היה למגזין קהל קוראים של כ-30 אלף איש, שהורכב ממנויים וקונים בדוכני העיתונים. חלק גדול מהתכנים של נט מגזין פורסמו גם בערוץ המחשבים של אתר ynet במסגרת הסכם שיתוף-תכנים עם קבוצת ידיעות אחרונות. הבעלות על המגזין עברה בשנת 2004 לחברת המגזינים SBC המוציאה לאור מגזינים בתחומים שונים ומעט לאחר מכן פרש גלילי מתפקידו. בשל התחרות הגוברת עם אתרי אינטרנט שפעלו באותו תחום ולאחר צמצומים רבים במספר הכותבים הוחלט בשנת 2006 לסגור את המגזין סופית. זה היה מגזין המחשבים האחרון שיצא בישראל באופן מסודר. רקוויאם למגזין, שוקי גלילי בטור פרידה לאחר סגירת המגזין
מפרץ סן פבלו

מפרץ סן פבלו (באנגלית: San Pablo Bay) הוא מפרץ רדוד היוצא ממפרץ סן פרנסיסקו במדינת קליפורניה שבארצות הברית. אל המפרץ נשפכים הנהרות סקרמנטו, וסן חואקין (הנהרות נשפכים למעשה אל מפרץ סויסון הנשפך אל מפרץ סן פבלו). מצר קרקינז מפריד בין המפרץ למפרץ סן פרנסיסקו. צורתו של המפרץ מעגלית, קוטרו כ-16 ק"מ ושטחו כ-230 קמ"ר. מפרץ סן פבלו מהווה קשר בין מפרץ סן רפאל והים הפתוח. שטח המפרץ מחולק בין המחוזות קונטרה קוסטה, סולאנו, סונומה, ומרין. לחוף המפרץ מצויות העיירות סן פבלו, פינול, הרקולס, רודאו, ואלחו, נוואטו וסן רפאל. כמו כן העיר ריצ'מונד ממוקמת על חצי האי המפרדי בין מפרץ סן פבלו למפרץ סן פרנסיסקו. סביב המפרץ ביצות מלח רבות המהווה שטחי טבע מוגנים במסגרת שמורת הטבע הלאומית מפרץ סן פבלו המשמשת בית גידול ואתר קינון למינים רבים של ציפורי מים וציפורים מוגנות בהן השקנאי החום. בשל דגי הים הרבים שבמפרץ, הוא מהווה אתר דיג פופולרי. המפרץ נקרא על שם רנצ'ו בן פבלו - חווה שהוקמה בסמוך על ידי מתיישבים ספרדים בשנת 1815. מדיה וקבצים בנושא מפרץ סן פבלו בוויקישיתוף שינויים בסחף במימי המפרץ - אתר הסקר הגאוגרפי של ארצות הברית (אורכב 22.02.2014 בארכיון Wayback Machine) שמורת הטבע הלאומית מפרץ סן פבלו ההיסטוריה של אזור המפרץ
מפרץ סן דייגו

מפרץ סן דייגו (באנגלית: San Diego Bay) הוא מפרץ הממוקם בחופה הדרום מערבי של מדינת קליפורניה שבארצות הברית, בסמוך לעיר סן דייגו. אורכו של המפרץ 19 ק"מ ורוחבו 3 ק"מ ולחופיו מצויות הערים סן דייגו, נשיונל סיטי, צ'ולה ויסטה, אימפריאל ביץ' וקורונדו. המפרץ מהווה נמל טבעי, ואחד הנמלים הטבעיים הטובים ביותר בחופה המערבי של צפון אמריקה. מסיבה זו יושב האזור על ידי מתיישבים ספרדים כבר בשנת 1769, והנמל שהוקם, ונקרא נמל סן דייגו פעיל עד ימינו ומהווה אחד הנמלים העיקריים בחוף המערבי של ארצות הברית - יותר משלושה מיליון טונות של מטען עוברים בנמל מדי שנה, וכן למעלה מיליון נוסעים עוברים דרכו מדי שנה. הנמל משמש את צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית. רצועת חוף צרה הנקראת סילבר סטראנד (רצועת הכסף), מפרידה בין המפרץ לבין האוקיינוס השקט. בקצה הצפוני של רצועת החוף, באתר הנקרא נורת' איילנד (האי הצפוני), ממוקם שדה תעופה של צי ארצות הברית, ובבסיס זה עוגנות מספר נושאות מטוסים. סביב המפרץ מצויים מספר בסיסים נוספים של הצי ובהם תחנת הצי סן דייגו, בסיס הצי נקודת לומה, בסיס הצי האמפיבי קורונדו ונקודת באלאסט (בסיס המשמש נמל לצוללות גרעין). על גדת המפרץ ממוקם שדה התעופה הבינלאומי סן דייגו, וכן המספנות של חברת הפלדה ובניית הספינות הלאומית (National Steel and Shipbuilding Company או בקיצור NASSCO). גשר סן דייגו-קורונדו שנבנה בשנת 1969 חוצה את המפרץ. בחלקו הצפוני של המפרץ מצויים מספר אתרי נופש, ובחלקו הדרומי, הרדוד, ברכות אידוי לאיסוף מלח. המפרץ, שהיה בעבר שטח מקסיקני, הפך לשטח של ארצות הברית בעקבות הסכם גוודלופ-הידלגו אשר סיים את מלחמת ארצות הברית–מקסיקו בשנת 1848. מדיה וקבצים בנושא מפרץ סן דייגו בוויקישיתוף ההיסטוריה של סן דייגו אתר המוזיאון הימי של סן דייגו מפות היסטוריות של המפרץ
אספא ווסן

אספא ווסן (1916–1997), בנו של הקיסר היילה סלאסי הראשון ושל אשתו הקיסרית מנן אספאו. הוכרז בשנת 1989 כקיסר אמהה סלאסי הראשון מאתיופיה בגלות. אספא נולד ליורש העצר ראס טאפרי, שהיה מושל העיר הרר באותה עת. אספא הפך ליורש העצר הקיסרי לאחר שאביו הוכתר לקיסר אתיופיה בשנת 1930 עם מותה של הקיסרית זאודיתו. אספא נישא לנסיכה ווליאט ישראל סיום שהייתה נינתו של הקיסר יוהנס הרביעי. לזוג נולד בן אחד. בשנת 1936, לאחר כיבוש אתיופיה על ידי איטליה, יצא אספא לגלות ביחד עם אביו הקיסר. לאחר תבוסת האיטלקים בשנת 1941, שב אספא ביחד עם המשפחה הקיסרית לאדיס אבבה וחזר למלא את תפקיד יורש העצר. ב-1960, ביצע המשמר הקיסרי הפיכה נגד הקיסר היילה סלאסי הראשון בזמן שהותו בברזיל. המהפכנים אילצו את יורש העצר אספא לקרוא הודעה ברדיו לפיה הוא תומך בהפיכה נגד אביו ומקבל על עצמו את התואר של קיסר אתיופיה. הצבא האתיופי, כמו גם הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, התנגדו להפיכה, והיא נכשלה, לאחר שהקיסר היילה סלאסי חזר למדינה. הקיסר העניק חנינה לבנו בגלל הטענה שההודעה הוקראה ברדיו לאחר שהמורדים איימו על חייו, אבל התקרית העיבה על יחסי האב ובנו. אספא לא הצליח לשכנע את אביו, כמו גם את כלל הממסד האתיופי, בהקשר לתפקיד אותו מילא בניסיון ההפיכה. ב-1973 אספא לקה בשבץ לב ונשלח לשווייץ כדי לקבל טיפול רפואי. השבץ גרם לשיתוק בצד גופו הימני ואי-יכולת לדבר. בנו הבכור של אספא, זרע יעקוב, שהיה אז סטודנט באוניברסיטת קיימברידג', נאלץ למלא את תפקידו של אביו כ"יורש העצר של אתיופיה בפועל". בשנת 1974 עת אספא שהה בשווייץ בעקבות השבץ שלקה, בוצעה הפיכה נגד הקיסר היילה סלאסי על ידי הדרג. אספא הוכרז כמלך אתיופיה, ולא לקיסר אתיופיה במקום אביו. אספא סירב לקבל על עצמו את התפקיד וטען שההפיכה היא בלתי חוקית, כמו גם הדחת אביו. בשנת 1975 בוטל השלטון הקיסרי באתיופיה על ידי הדרג. אספא ומשפחתו עברו ללונדון, כאשר רוב המשפחה הקיסרית באתיופיה הייתה נתונה במעצר על ידי הדרג. ב-1989 הכריז אספא על עצמו כקיסר אתיופיה בגלות, ובחר לו את השם אמהה סלאסי הראשון. הוא נפטר בשנת 1997 בארצות הברית לאחר מחלה קצרה. לאחר נפילת שלטון מנגיסטו באתיופיה, הועברה גופתו של אספא לקבורה בקתדרלת השילוש הקדוש שבאדיס אבבה. אספה נקבר לצד אביו הקיסר היילה סלאסי הראשון ולצד אימו הקיסרית מנן. מדיה וקבצים בנושא אספא ווסן בוויקישיתוף
לאומי

האם התכוונתם ל... לאומי - לאומיות ביטוח לאומי – מנגנון שמטרתו להגן על אזרחי המדינה במישור הכלכלי. ביטחון לאומי – שלל המרכיבים המקנים למדינה ולתושביה הגנה מפני איומים חיצוניים, מצד מדינות זרות ומצד ארגוני טרור גיבור לאומי – גיבור ששמו, אישיותו ותעוד מעשיו טבועים בתודעת הלאום ומשמשים מושא לגאווה גן לאומי – אתר היסטורי או אתר נוף מוכרז, הנמצא בפיקוח רשות הטבע והגנים דגל לאומי – דגל המסמל מדינה ומונף לרוב על ידי אזרחי אותה מדינה המנון לאומי – שיר או לחן מוזיקלי שמעלה על נס את ההיסטוריה, המסורת, השאיפות הלאומיות והמאבקים של בני עם מסוים, ואשר מוכר כשיר הלאומי על ידי שלטונות המדינה ועד אולימפי לאומי – ארגון שתפקידו לטפח את הרוח האולימפית במדינה מסוימת חג לאומי – כינוי כולל לחגים חילוניים שונים הנחוגים במרבית מדינות העולם, בדרך כלל על מנת לציין אירועים בעלי אופי לאומי, כגון יום עצמאותה של המדינה יום אבל לאומי – יום המוכרז בעקבות מות מנהיג או אסון לאומי ובו נוהגים מנהגי אבלות ממלכתיים יום זיכרון לאומי – יום שבו מועלה זכרם של קורבנות אירוע דרמטי בתולדות הלאום או המדינה מאכל לאומי – מאכל הנתפס כטיפוסי וכאופייני לבני לאום, קבוצה אתנית או אזור גאוגרפי מוגדר, ומזוהה באופן מובהק עם בני מוצא זה מוזיאון לאומי – מוזיאון ראשי במדינה בתחומו משורר לאומי – משורר ששירתו משקפת את רוח העם פארק לאומי – שטח אדמה או מים שמור, שמוכרז בדרך כלל על ידי ממשלה ריבונית שלאחר מכן גם מתחזקת ומשמרת אותו. שירות לאומי – שירות תחליפי לשירות צבאי, שנעשה לרוב במסגרות חינוכיות, רפואיות או בפעילויות רווחה בנק לאומי לישראל – בנק ישראלי, ידוע גם בשם "לאומי" אישים ששם משפחתם לאומי: אור לאומי – כדורסלן ישראלי שמעון לאומי – שחקן ומאמן כדורגל ישראלי, שפעל בעיקר בתקופה שקדמה להקמת מדינת ישראל
וובוזלה

ווּבֿוּזֵלָה או ווּווּזֵלָה (באנגלית ובאפריקאנס: vuvuzela; נקראת לעיתים לפטאטא - lepatata) או שופר האצטדיונים, הוא חצוצרת פלסטיק, באורך כ-65 עד 100 סנטימטר, המשמש את אוהדי הכדורגל בדרום אפריקה. השימוש בווּבוּזֵלָה דורש יכולת נשיפה חזקה, והקול הבוקע נשמע כנהמת פילים. מקור השם "ווּבוּזֵלָה" אינו ברור. ההערכה הרווחת היא כי השם מגיע משבט הזולו ומשמיעה קול הדומה ל-"ווּ ווּ". הערכה אחרת טוענת כי המקור הוא משופר קודו [דרוש מקור] שנועד לדווח לילידי הכפרים על אספה מתוכננת. בעברית לא נמצאה מילה מתאימה לוובוזלה, אך בפנייה לאקדמיה ללשון עברית, בה הועלו הצעות כמו "מרגיזולה" ו"אצטדיונלה", כתבה הבלשנית רחל סליג כי האקדמיה לא רואה צורך להתערב במונח חולף, אך ההצעה "תרוענית" יפה. בשנות ה-90 של המאה הקודמת הפכה הוובוזלה לנפוצה מאוד בקרב אוהדי הכדורגל, והייתה עשויה מפח. בשנת 2001 החלה חברה דרום אפריקאית לייצר את הוובוזלה בייצור המוני תוך שימוש בפלסטיק וכך גרמה לאלפי אוהדים לשאת עימם את הוובוזלה שלהם לכל מקום. השימוש בוובוזלה במשחקי הכדורגל היה ועודנו שנוי במחלוקת. גרסה נוספת לכלי זה הוא הקודוזלה שצורתה כצורת קרני קודו גמלוני. בתחילת שנת 2009 דנה הוועדה המארגנת של משחקי גביע העולם בכדורגל 2010, פיפ"א, האם לאפשר את השימוש בוובוזלה על ידי האוהדים. לחצם הבלתי מתפשר של נציגי המארחים הדרום אפריקאים גרם לכך שפיפ"א אישרה את השימוש בוובוזלה במשחקי גביע העולם בכדורגל וזאת למורת רוחם של שחקני ומאמני הנבחרות השונות. זמן קצר לאחר פתיחת המשחקים נשמעו טענות קשות של השחקנים ושל הצופים, כולל צופי טלוויזיה - על הרעש הבלתי נסבל של הוובוזלות בכל המשחקים. בשל כך, נאלצו הערוצים המשדרים להשתמש בעיבוד אותות קול על מנת להוריד את רעש הרקע אך לשמור על הסאונד של המגרש והשדרים. לאחר סיום המונדיאל אסרה פיב"א על השימוש בוובוזלות באליפות העולם בכדורסל 2010 ועם פתיחת עונת 2010/11 הודיעה גם אופ"א על איסור הכנסת וובוזלות למגרשי הכדורגל באירופה. פז חסדאי‏, אתם מוכנים לאפריקה?, באתר וואלה, 19 ביוני 2009 אנחנו לא יודעים מה תעשו בקיץ 2010, מתוך הארץ ONLINE ספורט מערכת ynet, חור באוזן: דרא"פ שוקלת לאסור השימוש בוובוזלה, באתר ynet, 13 ביוני 2010 מערכת ynet, בערוץ 1 מצהירים: "ניצחנו את הוובוזלות", באתר ynet, 16 ביוני 2010 מיכאל סגל, מצפצפים עלינו: הוובוזלות כובשות את העולם, באתר nrg‏, 19 ביוני 2010 "10 things about the vuvuzela". BBC News (באנגלית בריטית). 2010-06-15. נבדק ב-2024-08-06. מה השם שתעניק האקדמיה ללשון עברית ל"וובוזלה"?, באתר TheMarker‏, 21 ביוני 2010 Trumping the trumpets: how audio engineering helps tone down vuvuzela disruption, Queen Mary, University of London, web.archive.org, ‏2010-06-28 אייל גרוסברד, פיב"א אסרה על הכנסת וו-ווזלות לאל' העולם, אתר ערוץ הספורט, 3 באוגוסט 2010 אופ"א אסרה הכנסת וובוזלות למגרשים, אתר ערוץ הספורט, 1 בספטמבר 2010
מפרץ סן רפאל

מפרץ סן רפאל (באנגלית: San Rafael Bay) הוא מפרץ הממוקם בחופה המערבי של מדינת קליפורניה שבארצות הברית. המפרץ נשפך אל מפרץ סן פבלו, אשר נשפך אל מפרץ סן פרנסיסקו. המפרץ ממוקם בשטח מחוז מרין ובצפון אזור מפרץ סן פרנסיסקו, ולחופו ממוקמת העיר סן רפאל. במפרץ ממוקמים איי מרין. נחל סן רפאל נשפך אל מימי המפרץ.
אנדרטת מלחמת העולם השנייה

האם התכוונתם ל... אנדרטת מלחמת העולם השנייה – שבוושינגטון אנדרטת מלחמת העולם השנייה – שבמוסקבה אנדרטת מלחמת העולם השנייה – שבתל אביב
מפרץ סנטה מוניקה

מפרץ סנטה מוניקה (באנגלית: Santa Monica Bay) הוא מפרץ הממוקם בחוף המערבי של מדינת קליפורניה שבארצות הברית, לחוף האוקיינוס השקט. גבולות המפרץ אינם ברורים, אולם מקובלת ההנחה שהמפרץ נמצא בין פוינט דיום (Point Dume) שבמאליבו לבין חצאי האי פאלוס ורדס. בראשית המאה ה-20 היה המפרץ אתר לדיג מסחרי, אולם בשל הירידה באיכות המים ובכמות הדגה (בעיקר בשל שפיכת שפכים רבים אל המפרץ) הופסק הדיג בו. חקיקה מדינתית שנחקקה במחצית השנייה של המאה ה-20 נועדה לשקם את מימי המפרץ, אולם המפרץ עדיין מזוהם. לחוף המפרץ מצויות הערים מאליבו, פסיפיק פליסיידס, סנטה מוניקה, וניס, מרינה דל ריי, פלאיה דל ריי, אל סגונדו, חוף מנהטן, חוף הרמוסה וחוף רדונדו. מדיה וקבצים בנושא מפרץ סנטה מוניקה בוויקישיתוף אתר הקורא לניקיון המפרץ
שוכר כחיל הראשון

מארי שׁוּכְּר כֻּחַיל הראשון היה משיח שקר יהודי-תימני, שפעל בשנים ה'תרי"ט-ה'תרכ"ג (1860 יד 1863). היה הראשון מבין שלושה משיחי שקר יהודים בתימן במאה ה-19. שוכר כחיל, בשמו העברי יהודה בן שלום, נולד בעיירה בית רדם שבקרבת צנעא, היגר לצנעא ובה נישא לזהרה בת סעיד יוסף אלקנדיל. לאחר נישואיו התפרנס בדוחק מתיקוני סנדלרות ודליים, ובזמנו הפנוי למד קבלה. בשנת ה'תרי"ט (1859), תקופה שבה הייתה הציפייה למשיח בשיאה בעקבות תהפוכות פוליטיות, שנים אחדות לאחר הופעת טוענים משיחיים בקרב המוסלמים בתימן, הציג את עצמו לראשונה כעושה דברו של אליהו הנביא ושליחו של המשיח. הוא גירש את אשתו והחל לנהל אורח חיים סגפני של מטיף ודרשן נודד, ובדרשותיו אמר למאזיניו כי "באתי להזהיר אתכם ולהזכיר לכם את התשובה ופדיון הנפש". דווח כי הוא הכריז על שליחותו באחת השבתות של חודש סיוון ה'תרכ"א (1861). כחיל היה בן המעמד הנמוך, אינדיבידואליסט, סגפן ואדוק. הוא לבש בלויי סחבות, והתגורר בגפו על "הר אל-טיאל" הסמוך לכפר בני גובר. הוא החליף את גרסתו הקודמת לפיה הוא שליחו של המשיח, והחל לטעון כי הוא המשיח בעצמו. הוא רשם על ידיו סיסמאות משיחיות ופסוקים מהתנ"ך, ושכתב אותם על ידי הוספת שמו הפרטי. לדוגמה, לפסוק ”כֹּה אָמַר ה' לִמְשִׁיחוֹ לְכוֹרֶשׁ” (ישעיהו, מ"ה, א'), שיכל אותיות: ”כֹּה אָמַר ה' לִמְשִׁיחוֹ לְשֻׁכְּר”. אחת הסיבות להצלחתו, על פי הרב עמרם קרח, היא שלא ביקש תרומות אישיות ולא הטיף לצדקה, ובכך הוכיח, כביכול, את צדקתו. בהטפותיו ובחזונו הוא שילב בין מסורות יהודיות שהטילו על הנביא להכין את העם לחזרה בתשובה לקראת בואו של משיח, ובין מסורות מוסלמיות שדיברו על מנהיג מוסלמי שבאחרית הימים יצא מהכעבה בראש צבא גדול ויפעל נגד יסודות דת האסלאם. השפעתו הייתה רבה, עד כי הנוסע והחוקר יעקב ספיר ששמע עדויות עליו ועל פועלו, דיווח בעיתונות הירושלמית ובספרו "אבן ספיר", שרוב יהדות תימן של אותו זמן האמינה לטענות המשיחיות של שוכר כחיל. ספיר אף כתב איגרת ליהודי תימן בה הזהירם מפני משיח השקר. שוכר כחיל נרצח בסוף שנת ה'תרכ"ג (1863) בידי ערבים מקומיים - ככל הנראה בהוראת האימאם של צנעא שראה בפעילותו איום. בכל זאת, רבים ממאמיניו לא קיבלו את מותו, וציפו לשובו בכל רגע, ביניהם היו גם אחותו ובנו, שאף לא התאבלו על מותו. שנים אחדות לאחר מותו של שוכר כחיל הופיע בעיירה תנעם שוכר כחיל השני, שהיה משיח שקר נוסף. שוכר כחיל השני טען שהוא שוכר כחיל הראשון שקם לתחייה, וסחף אחריו תנועה משיחית במשך מספר שנים. מספר שנים אחריו הופיע משיח השקר יוסף עבדאללה. שוכר כחיל השני יוסף עבדאללה אברהם יערי, "שכר כחיל", שני משיחי שקר בתימן, בתוך שבות תימן, תל אביב: הוצאת "מתימן לציון", תש"ה, עמ' 124–148. מסעות חבשוש: חזיון תימן-רויא אלימן: תרגום עברי ומקור ערבי. חיים בן יחיא חבשוש. ההדיר, תרגם והקדים מבוא, שלמה דב גויטיין. ירושלים, מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשמ"ג 1983. יעקב ספיר, ספר מסע תימן, פרק לז, פרויקט בן יהודה אברהם יערי, תנועות משיחיות בתימן, פורסם במחניים פ"א (תשכ"ג). מובא באתר דעת. עמרם בן יחיא קרח, סערת תימן, ירושלים 1954, עמ' ל"ו-ל"ז (מובא באתר HebrewBooks) בת ציון עראקי קלורמן, משיחיות יהודית ומשיחיות ערבית בתימן במאה הי"ט - השפעה בין-תרבותית, "פעמים" 25, תשמ"ו, עמ' 40–64, מובא באתר יד יצחק בן-צבי בת ציון עראקי קלורמן בספרה: The Jews Of Yemen In The Nineteenth Century: A Portrait Of A Messianic Community, E. J. Brill: Leiden,1993.
קירקוס

ברומא העתיקה, קירקוס (בלטינית: Circus) היה מגרש מעגלי תחת כיפת השמיים ששימש כמרכז הבידור להמונים של תקופתו. שם התקיימו מרוצי סוסים, מרוצי מרכבות וכן שימש הקירקוס כזירת שעשועים ומקום בו נערכו מופעים ואירועים המוניים אחרים. לשם ביצוע קרבות ימיים או שיחזורם היה מוצף הקירקוס במים. תחרות הרכיבה, על סממניה והשלכותיה, התאימה למדיום זה, במיוחד על רקע כוחו ההולך וגובר של ההמון, מחוסר העבודה, אשר הצטופף בעיר רומא וזכה במנות גדושות של "לחם ושעשועים". בדרך זו ביקשו השליטים לחזק את נאמנות ההמון כלפיהם ולאפשר מוצא לפורקן יצרים ושחרור אגרסיות. תחרויות אלה הבליטו את הדאגה לנוחיות הצופים, לרווחתם ולעונג נפשם, והדגישו את ההבדל העיקרי בין התרבות ההלנית לרומית: הראשונה - התמקדה בשחקנים ובספורטאים, בעוד השנייה - פניה כוונו לקהל הצופים. הקירקוס היה דומה במבנהו להיפודרום היווני ששימש למטרה דומה. מסלול המרוצים עצמו היה צר, וחולק לשניים באמצעות "ספינא" - אזור מוגבה שהוקם באמצע המסלול וחצה אותו. מהרגע שהחל המירוץ יכלו המשתתפים לחסום את דרכם של מתחריהם ובכך לגרום להם להתנגש ב"ספינא". עם השנים נוספו על ה"ספינא" עמודים, קישוטים, חפצי-אמנות ופסלים, עד שלבסוף לא יכלו הצופים מצדו האחד לראות מה קורה בצד השני של המסלול, מה שהוסיף מתח לאירוע. בכל אחד מצידי ה"ספינא" היו רחבות סיבוב, שנקראו "מטאי", בהן התרחש חלק גדול מהתאונות. בכוונה לשפר את המתקן ולשכללו, דאגו הרומאים לסידור מיוחד של מכלאות הזינוק למרכבות. בשונה מן ה"היפודרומוס" של אולימפיה, שם ביקשו להתגבר על בעיית תזמון הזינוק עד לישורת, שמו הרומאים את הדגש על המרחב: אדני-הזינוק יצרו מבנה דמוי קשת (קמורה ביחס לציר המרכזי), וכך השתווה המרחק מכל מתקן-זינוק עד למרכז היישורת. לנוחיות הקהל הותקן כן מיוחד מוגבה עליו שבע צלחות, שנקראו גם "ביצים", שבתום כל סיבוב "ירדה" אחת מהן (כעין לוח-תוצאות). אביזר זה הוצג לראשונה ב-174 לפנה"ס, ובשנת 33 לפנה"ס נוספו גם פסלונים של דולפיני ברונזה שצנחו, בזה אחר זה, לתוך תעלת מים שהותקנה ב"ספינא". כל קיסר ושליט הוסיף נופך משלו למתקן, תוך שהוא משפרו ומשכללו: יוליוס קיסר ציווה לחצוב בגבעות שסביב הזירה כדי לבנות מדרגות לנוחיות הצופים, ואוגוסטוס הוסיף תא-כבוד מיוחד לאנשי חצרו; כן כוסה ביוזמתו המסלול בשכבת חול המעורבת בגרגרי חצץ אשר נצצו בברק קרני השמש. בימיו התקיימו 12 מרוצים ליום. בימי הקיסר גאיוס קליגולה הוכפל מניינם. ברחבי העולם נמצאו שרידיהם של למעלה מ-60 קירקוסים. ערך מורחב – קירקוס מקסימוס המרהיב מבין קרקסאות רומא היה הקירקוס מקסימוס, שממדיו - אורכו 600 מטרים ורחבו 200, חבקו קהל שיא של כרבע מיליון צופים. מסלול המירוץ נבנה על גבי הרמה הטבעית הנמוכה של העמק במרכז העיר, וקרקעיתו הרכה והספוגית ריככה את נפילת הרוכבים. ערך מורחב – קירקוס פלאמיניוס הקירקוס היה ממוקם בקצהו הדרומי של שדה מרס, בסמוך לנהר הטיבר. הקירקוס נבנה ביוזמת גאיוס פלאמיניוס בשנת 221 לפנה"ס, ובראשיתו היה מגרש שאורכו כ-500 מטרים, אשר שימש למשחקים. בקיסריה נמצאו שני קירקוסים, האחד הוא הההיפוסטדיום ששימש כהיפודרום ואצטדיון כאחד, והשני הוא הקירקוס שנבנה בימיו של אדריאנוס. מדיה וקבצים בנושא קירקוס בוויקישיתוף
ארטמיס פאול: המזימה של אופאל

ארטמיס פאול: המזימה של אופאל הוא ספר פנטזיה לנוער שפורסם לראשונה בשנת 2005, ובארץ בשנת 2008, הרביעי במספר בסדרת הספרים ארטמיס פאול מאת הסופר האירי אואן קולפר. אחרי "ארטמיס פאול: צופן הנצח" וקודם ל"ארטמיס פאול: המושבה האבודה", מתרכז הספר בניסיון השני של הפיה המבריקה אופאל קובוי למרד (אחרי הניסיון הראשון שלה ב"ארטמיס פאול: התקרית בקוטב הצפוני" נחל כישלון) ומאמציהם של ארטמיס פאול וחברי הפיות שלו לעצור אותה. הספר מתחיל עם הפיה אופאל קובוי הנמצאת בתוך בית חולים פסיכיאטרי ומזייפת קומה, כדי להימנע ממאסר על ידי כוחות משטרת הלפריקונים שרודפים אחריה בעקבות הניסיון הנכשל שלה למרד ושליטה עולמית (שלוקחים חלק בארטמיס פאול: התקרית בקוטב הצפוני). קובוי, אשר הייתה במעקב מתמיד בכל שעות היממה ונעשו לה בדיקות DNA כל ארבע שעות מטעם משטרת הלפריקונים כדי להבטיח שאופאל נמצאת בתוך התא המבודד, בעזרת האחים בריל מצליחה אופאל לברוח ולהחליף את עצמה בשיבוט, אשר זהה אליה (ההבדל היחידי הוא שלשיבוט אין מוח). אחרי בריחתה היא הורגת את המפקד ג'וליוס רוט ממשטרת הלפריקונים (ומפלילה את סרן הולי שורט ברצח), ומשלחת ביו-פצצה לארטמיס פאול, שלאחר מחיקת הזכרונות בספר הקודם נמשך בחזרה לענייני הפשע וכל טוב-ליבו נעלם. אופאל נכשלת בניסיון להרוג את ארטמיס ואת שומר-ראשו. לאחר מכן, קובוי ממשיכה בתוכניתה לעזור לג'ובאני זיטו, המליונר האיטלקי המפורסם הפעיל בנושאי איכות הסביבה, לשלוח גששית למטה מתחת לאדמה, אשר, לפחות בתוכנית של קובוי, תגרום לגילוי הפיות בידי בני האדם, ולהתחלת מלחמת זנים כוללת, אשר תוביל להשמדת זן הפיות. ארטמיס מוצל מסצנת התקפת הביו-פצצה בידי הולי. אחר כך הם נשבים בידי קובוי ומושלכים לפארק שעשושים שורץ-טרולים אשר ידוע בשם אחד-עשר פלאי העולם האנושי (מכיל מבני מודלים לא רק של שבעת פלאי העולם העתיק אלא גם הוספות של אבו סימבל, בורובודור, פסלי המואיי באי באי ראפה נוי, ושרידי הארמון הפרסי שבפרספוליס). אחרי קרב נואש מול עדר טרולים על מקדש ארטמיס באפסוס, הם מוצלים בידי הפושע הרשמי מאלץ' דיגמס ובאטלר. לאחר מכן, הסיפור עוקב אחרי המאבק על הגששת, שסוגרת על המחילה מ-7. הגששת לבסוף מפספסת את המחילה, קובוי נעצרת בידי משטרת הלפרקונים, והולי מנוקה מכל ההאשמות על רציחת המפקד רוט. עם זאת, היא מדוכאת מהמחליף של המפקד רוט, ארק סול, אז היא מתפטרת ומתחילה עסק חקירות פרטיות עם מאלץ' דיגמס. בסוף דבר נראה שארטמיס פאול השתנה לטובה, שכן הוא תרם באנונימיות את הציור הגנוב הגנב מעולם הפיות, שאותו הוא גנב לפני תקיפת הביו-פצצה של קובוי, למוזיאון הלובר. יש בתחתית הספר צופן סודי, אשר מכיל מסר מפולי. המסר ניתן לתרגום מהשפה הגונומית, אשר זמינה בקובצי ארטמיס פאול מאת אואן קולפר, או באתר ארטמיס פאול. ההודעה על הכריכה של הוצאת ארצות הברית, כמעט בלתי מובחנת, אומרת "אופאל רוצה נקמה", והיא חוזרת כמה פעמים על הצדדים של הצינורות. הסימנים הגנומיים מסביב למולקולות בכריכה הקדמית אומרים "DNA לעולם לא משקר". (גם בהוצאה העברית, המשפט נשאר באנגלית, ולכן הוא נקרא DNA never lies) האתר הרשמי של אואן קולפר האתר הרשמי של ארטמיס פאול האתר הבריטי הרשמי של ארטמיס פאול ארטמיס פאול: המזימה של אופאל, באתר OCLC (באנגלית)
ג'ונגל סיטי

ג'ונגל סיטי (באנגלית: The Wild, "הטבע הפראי") הוא סרט אנימציה ממוחשבת אמריקאי משנת 2006, שעשו בואנה ויסטה והפיצו חברת וולט דיסני. את שיר הנושא של הסרט, שר הזמר שון פול והסינגל נקרא "Temperature", הסינגל היה להיט גדול, בשונה מהסרט שנכשל. בגן החיות של ניו יורק חיים בכלוב משותף האריה סמסון ובנו ראין. סמסון אוהב לספר סיפורים על ההרפתקאות שחווה בג'ונגל, ראין בנו היה גור אריות חלשלוש שכל מה שרצה היה לשהות לבדו בג'ונגל וללמוד כיצד להיות אריה חזק. ראין בורח בטעות למשאיות המביאות חיות לג'ונגל וסמסון שומע על כך ויוצא מגן החיות לחפש אותו ביחד עם חבריו-בני הסנאי, ברידג'ט הג'ירפה, ניג'ל הקואלה ולארי הנחש. כאשר סמסון וחבריו מגיעים לג'ונגל הם בשעה טובה מוצאים את ראין חי ונושם. אף על פי שהם מוצאים אותו הם נתקלים בבעיה לא קטנה - קזאר, גנו אכזרי רוצה להרוג את סמסון ולאכלו כי רק כך לטענתו הוא יעלה שלב בשרשרת-המזון. קזאר מתעמת עם סמסון, ולמרות שחבריו היו לכודים על ידי העדר של קאזאר, פתאום ראין קפץ על קזאר אך ללא הצלחה. אך כאשר קזאר פוקד על העדר שלו לחסל את שני האריות העדר שלו מחליט לנטוש אותו לעבור לצד של סמסון. בשל כך, קזאר מחליט לחסל את סמסון לבדו, סמסון וריאן שאגו שאגה על קזאר ומצליחים לחסל אותו על ידי פריצת הר הגעש. וראין סוף-סוף למד כיצד להיות אריה אמיתי. אחרי הכל סמסון, ראין וכל החברים חוזרים הביתה רגועים, שמחים ומאושרים. סרט זה קיבל לרוב ביקורות שליליות מאוד התוקפות את מבנה העלילה שלו בטענה שהוא מנסה לחקות את ההצלחה של "מדגסקר" מבית אולפני דרימוורקס. קיפר סאת'רלנד - סמסון האריה ג'יימס בלושי - בני הסנאי ג'נין גרופלו - ברידג'ט הג'ירפה אדי איזרד - נייג'ל הקואלה ריצ'רד קיינד - לארי נחש האנקונדה גרג קייפס - ריאן גור האריות ויליאם שאטנר - קאזאר הגנו מדיה וקבצים בנושא ג'ונגל סיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ונגל סיטי (באנגלית) "ג'ונגל סיטי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'ונגל סיטי", באתר נטפליקס "ג'ונגל סיטי", באתר AllMovie (באנגלית) "ג'ונגל סיטי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ג'ונגל סיטי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ג'ונגל סיטי", באתר Metacritic (באנגלית) "ג'ונגל סיטי", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "ג'ונגל סיטי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ואל פרילנד

ג'ואל פרילנד (באנגלית: Joel Freeland; נולד ב-7 בפברואר 1987 בסוריי, אנגליה) הוא כדורסלן עבר בריטי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת צסק"א מוסקבה ובנבחרת בריטניה. גובהו 2.10 מטרים. פרילנד החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה הספרדית השלישית במדי גראן קנריה ב', במדיה קלע 14.8 נקודות והוריד 7.6 ריבאונדים. לאחר עונה זו נבחר במקום ה-30 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס ב-דראפט ה-NBA, אך הוחזר לאירופה כדי לשפר את יכולתו וחתם בקבוצת גראן קנריה הבוגרת. בשתי עונותיו הראשונות בקנריה לא הרבה לשחק, אולם לאחר עונה שלישית מוצלחת בה קבע ממוצעים של 9.9 נקודות ו-4.7 ריבאונדים למשחק עבר לקבוצת היורוליג אוניקאחה מאלגה תמורת 4.5 מיליון אירו וחתם על חוזה לחמש שנים בקבוצה. כבר בעונתו הראשונה במלאגה הפגין יכולת יוצאת מן הכלל ואט אט הפך לשחקן חמישייה קבוע. הוא הוביל את קבוצתו לסדרת חצי גמר הליגה הספרדית, שם הפסידה מלאגה 3-0 לברצלונה, אך גם היה שותף לעונה הכושלת של הקבוצה ביורוליג, ממנו הודחה מלאגה כבר בשלב ה"טופ-16". בסך הכל קבע פרילנד בעונה זו ממוצעים טובים במיוחד של 12.3 נקודות, 5.1 ריבאונדים, חטיפה אחת וחסימה למשחק בליגה ו-10.1 נקודות ו-5.1 ריבאונדים למשחק ביורוליג. פרילנד שיחק בנבחרת בריטניה, בין היתר ביורובאסקט 2009. נכון לסוף עונת 2014/15‏ מדיה וקבצים בנושא ג'ואל פרילנד בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) דף השחקן של ג'ואל פרילנד באתר ה-NBA פרופיל באתר היורוליג ממוצעי הקריירה ב-ACB (בספרדית) Joel Freeland #19 Height: 210 cm Weight: 112 kg. קבוצת המשנה של גראן קנריה מליגת העל. Joel Freeland career stats באתר NBA.com הדקות, הריבאונדים, האסיסטים, החטיפות, החסימות והנקודות הם בממוצע למשחק.