laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ולדימיר טריאפיצין

ולדימיר טריאפיצין (ברוסית: Владимир Александрович Тряпицын ;‏ נולד ב-26 ביולי 1928, לנינגרד) היה אנטומולוג רוסי. טריאפיצין כתב כ-350 מאמרים וספרים וגילה כ-240 מינים. ויקטור טריאפיצין נולד בלנינגרד ובשנת 1947 סיים בהצטיינות בית ספר עירוני בפרבברי מוסקבה. בשנים 1947–1952 הוא למד באקדמיה למדעי החקלאות וסיים אותה עם הצטיינות בהתמחות בצמחים. בשנת 1955 הוא סיים עבודת הדוקטורט והמשיך לעבוד במכון לזואולוגיה בלנינגרד. טריאפיצין חקר את דבוראים. לצורך המחקר הוא סייר ברחבי ברית המועצות וביקר בווייטנאם ומקסיקו. בשנת 1963 הוא תיאר מחלקה חדשה של דבוראים על בסיס חקר ענבר. באותה שנה הוא תיאר לראשונה את אוביאוס. בשנת 1966 טריאפיצין חקר את הדבוראים בישראל בסיורו שנמשך חודשיים. בשנת 1973 הסדיר את הטקסונומיה של Encyrtidae. בשנת 1978 הוא נבחר לוועידה בינלאומית לטקסונומיה והיה חבר ועדה במשך 15 שנים. בכל התקופה, שלטונות ברית המועצות נתנו לו להשתתף בישיבות הוועדה רק פעם אחד. בשנת 1989 טריאפיצין פרסם ספר על דבוראים ו-Encyrtidae שכלל בין היתר תיאור של 1089 מינים. בשנים 1995–2003 טריאפיצין התגורר במקסיקו והיה פרופסור באוניברסיטה שבטמאוליפס. טריאפיצין תיאר לראשונה כ-240 מינים. מספר מינים נקראו על שמו (Trjapitzinellus, Trjapitzinia ,Trjapitzinichus Kostjukov, ועוד). עבודות של טריאפיצין קורות חיים(ברוסית)
הטבח בתיכון אוקספורד

הטבח בתיכון אוקספורד היה אירוע ירי בבית ספר שהתרחש ב-30 בנובמבר 2021, בבית ספר תיכון "אוקספורד", בעיר אוקספורד שבפרוור דטרויט, מישיגן. בטבח נהרגו ארבעה תלמידים ונפצעו 7 אחרים, ביניהם מורה אחד. לאחר הטבח נעצר את'ן קרומבלי תלמיד כיתה ט' בן 15 החשוד בביצועו. לדברי הורה של תלמיד שנשאר בבית ב-30 בנובמבר, איומים על ירי המוני שהתרחש בבית הספר התיכון באוקספורד היו כבר לפני שהאירוע התרחש. מוקדם יותר באותו חודש, במעשה ונדליזם, ראש אייל הושלך מגג בית הספר, מה שגרם למנהלי בית הספר להודיע להורים שהם חוקרים שמועות על איום על בית הספר אך לא מצאו. לפי הדיווח, את'ן קרומבלי השתמש באקדח חצי אוטומטי לירי. לאחר שהתרחש הירי, בית הספר ננעל. כמה תלמידים פונו לחנות מאייר הסמוכה. בשעה 12:55 שעון החוף המזרחי, המשטרה הגיעה לבית הספר לאחר שקיבלה כ-100 קריאות. היורה נעצר ללא פגע. במסיבת עיתונאים, סגן השריף של מחוז אוקלנד, מייקל מקייב, אמר כי החמוש "נכנע ללא כל בעיות". שלושה תלמידים נהרגו; ושמונה בני אדם נפצעו, כולל מורה אחד. בערב 30 בנובמבר, מייקל מקייב, השריף של מחוז אוקלנד, אמר כי שניים מהפצועים היו בניתוח, במצב לא ידוע. שישה נוספים היו במצב יציב, ומורה אחד היה בין הפצועים. אקדח חצי אוטומטי מסוג SIG Sauer SP2022 בקוטר 9 מ"מ נמצא בידי החשוד; השריף של מחוז אוקלנד, מייקל בושארד, אמר כי אביו של החשוד רכש את האקדח ארבעה ימים לפני הירי. בהתבסס על תרמילים שנמצאו בבית הספר, הרשויות מאמינות כי נורו כ-15 עד 20 יריות. נציגת המחוז ה-8 של מישיגן בבית הנבחרים האמריקאי אליסה סלוטקין, שהמחוז שלה כולל את תיכון אוקספורד, צייצה לאחר הירי, וכינתה אותו "יום אפל וכואב למישיגן". מושלת מישיגן, גרטשן ויטמר, אמרה בהצהרה כי היא "הרוסה למען התלמידים, הצוות והמשפחות" של בית הספר, וכינתה את אלימות הנשק "משבר בריאות הציבור". נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן אמר לאחר הטבח: "לבי עם המשפחות הסובלות את האבל הבלתי נתפס". סוכנויות הידיעות‏, ארה"ב: 3 הרוגים מירי של תלמיד בן 15 בתיכון במישיגן, באתר וואלה, 30 בנובמבר 2021
Christmas Isn't Canceled (Just You)

Christmas Isn't Canceled (Just You) (בעברית: חג המולד לא בוטל (אלא אתה)) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קלי קלרקסון, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, When Christmas Comes Around.... השיר יצא לאור ב-23 בספטמבר 2021, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, כסינגל המוביל מהאלבום. השיר הגיע למקום השמיני במצעד השירים העכשוויים למבוגרים. השיר נכתב על ידי קלי קלרקסון, ג'סי קולינס וג'ייסון הלברט והופק על ידי ג'ייסון הלברט וג'וזף טראפנס. לאחר יציאת אלבום האולפן השישי שלה ואלבום חג המולד הראשון Wrapped in Red ב-2013, קלרקסון המשיכה להוציא שירי חג כדוגמת "Christmas Eve",‏ "Under the Mistletoe" (ביחד עם ברט אלדרדג' וגרסת כיסוי ל-"Wintersong" של שרה מקלכלן) ו-"All I Want for Christmas Is You" של וינס ואנס & דה ואליאנטס. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-1.5 מיליון השמעות. "Christmas Isn't Canceled (Just You)" הופץ על ידי אטלנטיק רקורדס ב-23 בספטמבר 2021, כסינגל המוביל מאלבום האולפן התשיעי שלה ומאלבום חג המולד השני שלה. ב-17 בספטמבר 2021, היא שיתפה תצוגה מקדימה של מילות השיר בחשבונות המדיה החברתית שלה. לאחר מכן, עלה לרשתות הזרמות המוזיקה השונות. סרטון השיר "Christmas Isn't Canceled (Just You)" באתר יוטיוב Kelly Clarkson – Christmas Isn’t Canceled (Just You), נבדק ב-2021-12-01 Kelly Clarkson, Billboard (באנגלית אמריקאית) Heran Mamo, Kelly Clarkson Announces New Holiday Single ‘Christmas Isn’t Canceled (Just You)’, Billboard, ‏2021-09-15 (באנגלית אמריקאית) Christmas Isn't Canceled (Just You), 2021-09-23, נבדק ב-2021-12-01 Kelly Clarkson announces festive single Christmas Isn't Canceled (Just You), www.officialcharts.com (באנגלית) Kelly Clarkson Announces New Single 'Christmas Isn't Canceled (Just You)', KIIS FM (באנגלית) "Kelly Clarkson announces new holiday single "Christmas Isn't Canceled (Just You)" arriving September 23rd"
עת לאהוב ועת למות

עת לאהוב ועת למות (באנגלית: A Time to Love and a Time to Die) הוא סרט מלחמה ודרמה רומנטית אמריקאי משנת 1958, בבימויו של דאגלס סירק ובכיכובם של ג'ון גאווין וליזלוט פולבר. התסריט נכתב על ידי אורין ינינגס ואריך מריה רמארק והוא מבוסס על הרומן של רמארק "Zeit zu leben und Zeit zu sterben" משנת 1954 המתאר את קורותיו של חייל גרמני בחזית הרוסית במלחמת העולם השנייה שמגלה רגשות אנושיים וכן את הסבל של האזרחים הגרמנים בעורף. רמארק היה מוחרם על ידי הנאצים ששרפו את ספריו. הוא ברח עם עליית היטלר לשלטון ואחותו הוצאה להורג על ידי הנאצים באשמת בגידה. הוא מופיע בסרט בתפקיד של פרופסור שמסתתר מאימת הגסטפו. המועצה לביקורת סרטים ומחזות פסלה ב-1958 את הסרט להקרנה בטענה שהוא מציג רק את סבלו של העם הגרמני ואין בו דבר על הסבל האיום שהם גרמו לעמים אחרים בכלל וליהודים בפרט. הפסילה עוררה גלי ביקורת בישראל ומחוצה לה, אך לאחר מספר שנים עם הפשרת היחסים עם גרמניה והעם הגרמני, הותר הסרט להקרנה בישראל וב-1962 תורגם הספר לעברית. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר ולפרס דוב הזהב. ג'ון גאווין זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן חדש ומבטיח ביותר. 1944, הצבא הגרמני נסוג בחזית הרוסית. ארנסט גרייבר (ג'ון גאווין) מקבל פקודה להצטרף לחוליית הוצאה להורג של שבויים רוסיים ומתקשה ללחוץ על ההדק. הוא מקבל חופשה של שלושה שבועות ומגיע לעיר מגוריו שרוב בתיה הרוסים וצופרים מופעלים מדי פעם לפני הפצצות מהאוויר. הוא יושב במקלט ביחד עם אזרחים וכואב את סבלם. גרייבר מחפש את ביתו אך מוצא אותו הרוס ומתחיל לברר בקשר להוריו. הוא פוגש ברחוב את חברו מהלימודים אוסקר בינדינג (טאייר דוד) שהוא כעת קצין גבוה באס אס שמזמין אותו לביתו המפואר ומנסה להרשים אותו במשקאות, אוכל יקר ונערת ליווי ומציע לו לגור בדירתו. גרייבר פוגש שם את קצין האס אס היינה (קורט מייזל) שמספר לו על "חוויותיו, במחנה השמדה. גרייבר מעדיף לגור במעון לחיילים שם הוא פוגש את רויטר (קינן ווין) שמצייד אותו במדי קצין וממליץ על מסעדה יוקרתית. גרייבר מחפש את ד"ר קרויז שטיפל בהוריו אך מוצא את בתו אליזבת (ליזלוט פולבר) שמגלה לו כי אביה נלקח למחנה ריכוז. גרייבר מזמין אותה למסעדה יוקרתית אך הסעודה נקטעת בשל הפצצה כבדה שמאלצת אותם לרוץ למקלט. ההפצצה זורעת הרס רב בעיר. גרייבר נפגש עם מורו פרופסר פולמן (אריך מריה רמארק) שמסתתר מאימת הגסטפו ביחד עם פליט גרמני בשם ג'וזף (שארל רנייה). פולמן מספר לו על עריצות המשטר הנאצי. הידידות בין גרייבר ואליזבת מתהדקת והם מחליטים להתחתן. הם נבדקים בגסטפו ומקבלים אישור אף על פי שאביה במחנה ריכוז. אליזבת מקבלת אחר כך זימון לגסטפו אך גרייבר מגיע במקומה וקצין הגסטפו (קלאוס קינסקי) מוסר לו קופסה עם אפר אביה "שמת בנסיבות טבעיות". גרייבר חוזר לחזית ויחידתו נמצאת בנסיגה. הוא מתבקש לירות בשבויים אך מסרב. חייל אחר, שטיינברנר (בנגט לינדסטרום), עומד לירות בהם אך גרייבר הורג אותו ומשחרר את השבויים. הוא נפנה לקרוא מכתב מאליזבת המבשרת לו שהיא בהריון אבל אחד השבויים שנטל את רובהו של שטיינברנר, הורג אותו. מדיה וקבצים בנושא עת לאהוב ועת למות בוויקישיתוף "עת לאהוב ועת למות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עת לאהוב ועת למות", באתר AllMovie (באנגלית) "עת לאהוב ועת למות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עת לאהוב ועת למות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עת לאהוב ועת למות, באתר TCM תיק המועצה לביקורת סרטים-עת לאהוב ועת למות, באתר ארכיון המדינה תיקי המועצה לביקורת סרטים ומחזות - עת לאהוב ועת למות, מסמך באתר ארכיון המדינה
רודניק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רודניק – עיירה בפולין אישים: אלינור רודניק – נדבנית וחלוצת תעופה אמריקאית זאב רודניק – מתמטיקאי ישראלי צבי רודניק – משורר, סופר, עורך ומתרגם עברי רודני
רובין דה חסוס

רובין דה חסוס (בספרדית: Robin de Jesús נולד ב-21 באוגוסט 1984) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי, אשר היה מועמד לשלושה פרסי טוני. רובין דה חסוס נולד בנורווק, קונטיקט. תפקידו הגדול הראשון בסרט העצמאי "קאמפ" משנת 2003, בו גילם נער הומוסקסואל שחוטף מכות מפני שהוא לובש שמלה לנשף. הסרט בו כיכבה גם אנה קנדריק הפך לסרט קאלט בקרב חובבי תיאטרון מוזיקלי ובני נוער שהתחברו לנושא. דה חזוס ידוע כמי שגילם את סוני במחזמר "שכונה על הגובה", שהוצג בברודוויי, עליו קיבל מועמדות לפרס טוני. בשנת 2010, הוא הצטרף לצוות השחקנים של המחזה כלוב העליזים בתור ג'ייקוב, עוזר הבית החצוף, עליו קיבל מועמדות השנייה שלו לפרס הטוני. ההפקה נפתחה בתיאטרון לונגקר ב-18 באפריל 2010. דה חסוס עזב את ההפקה ב-13 בפברואר 2011, הוחלף בווילסון ג'רמיין הרדיה . דה חסוס גילם את באק בהפקת ברודוויי של המחזמר מרשעת בתיאטרון גרשווין. בשנת 2019, הוא קיבל מועמדות שלישית לפרס טוני, בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר בהצגה, על תפקידו במחזה הנערים בחבורה. בשנת 2021 שיחק את דמותו של מייקל בסרט הדרמה המוזיקלי "טיק, טיק... בום!" שביים לין-מנואל מירנדה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס", ומבוסס על המחזמר הסמי-אוטוביוגרפי באותו השם מאת ג'ונתן לארסון. רובין הוא גיי מדיה וקבצים בנושא רובין דה חסוס בוויקישיתוף רובין דה חסוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רובין דה חסוס, ברשת החברתית אינסטגרם רובין דה חסוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רובין דה חסוס, באתר ספוטיפיי רובין דה חסוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) רובין דה חסוס, באתר Discogs (באנגלית) "Q&A: Robin De Jesús". The Ensemblist. 11 בנובמבר 2015. נבדק ב-2 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) "The Movie That Taught A Generation Of Misfits To Let Their Freak Flags Fly". Buzzfeed.com. נבדק ב-6 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Isherwood, Charles. "From the Corner Bodega, the Music of Everyday Life", The New York Times, February 9, 2007. Propst, Andy. "PS Classics to Release New Broadway Cast Recording of La Cage Aux Folles" theatremania.com, July 27, 2010. "Tony Winner Wilson Jermaine Heredia Set for La Cage aux Folles". Broadway.com, January 4, 2011. "Seven Questions with Wicked's Robin de Jesus About #TheStruggleIsReal & Bringing Sexy Boq". Broadway Box. 22 באפריל 2015. נבדק ב-2 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Robin De Jesus Tony Awards Info". www.broadwayworld.com. נבדק ב-2021-11-20. Adam Rathe, Alexandra Shipp on "Risking Our Lives" to Make Tick, Tick...Boom!, Town & Country, ‏6 באוקטובר 2021 Wong, Curtis M. (4 באוקטובר 2013). "Robin De Jesús On Taking Over For Ben Rimalower In 'Patti' Issues' And Choosing Gay Roles Responsibly". Huffington Post. נבדק ב-2 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) "New York Musical Festival :: 2014 Events". NYMF.org. נבדק ב-6 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Wong, Curtis M. (21 ביולי 2014). "Robin de Jesús On 'Mother Jones And The Children's Crusade' At The New York Musical Theatre Festival". Huffington Post. נבדק ב-2 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה)
סטארה נובה ואניה

סטארה נובה ואניה (במקדונית: Стара нова бања), המוכר גם בשם חמאם אסקי-יאני (במקדונית: Ески-јени амамот), הוא חמאם טורקי שנמצא בבזאר הישן בסקופיה, ליד אוניברסיטת סקופיה, מסגד סולטאן-מוראטובה ומגדל השעון. החמאם נבנה במהלך המאה ה-15 או ה-16. ברעידת האדמה של 1963, החלק הקדמי של החמאם נהרס. כיום, הריסות החמאם משמש כאנדרטה תרבותית במקדוניה הצפונית. ידוע שהחמאם היה די גדול והשתייך לקבוצת החמאמים הבודדים שנבנו על ידי האימפריה העות'מאנית. במראהו המקורי, הייתה למבנה כיפה גדולה, המונחת מעל גג מתומן, שבנוי מלבנים. בראש הכיפה, היה מגדלור ששימש להארת חדר ההלבשה, שהואר גם דרך החלונות שהוצבו בחזית הדרומית והמערבית של החדר. באמצע הבניין, הייתה מזרקה. משרידי הקירות, ניתן לראות שהמבנה היה מעוטר נטיפים. הבזאר הישן (סקופיה) חמאם דאוט-פאשין חמאם צ'יפטה חמאם גולצ'ילר מדיה וקבצים בנושא סטארה נובה ואניה בוויקישיתוף Амам „Стара нова бања“(הקישור אינו פעיל, August 2021), Скопско наследство. Стара-нова бања | Центар за етнолошки истражувања и применета антропологија, ceipa.pmf.ukim.mk (ארכיון)
ג'ואנה מרי בויס

ג'ואנה מרי בויס (באנגלית: Joanna Mary Boyce‏; 7 בדצמבר 1831 – 15 ביולי 1861) הייתה ציירת בריטית הקשורה לאחוות הפרה-רפאליטית. היא הפיקה יצירות מרובות עם נושאים היסטוריים, דיוקנאות וחיברה ביקורת אמנות בתגובה לבני דורה. היא הייתה אחותו של הצייר ג'ורג' פרייס בויס. ג'ואנה מרי בויס, נולדה בלונדון הייתה בתם של ג'ורג' בויס, סוחר יין שעבר לתעסוקה בתחום הפיננסים ואשתו אן. תמיכה מאביה ואחיה הגדול ג'ורג' פרייס בויס עזרה לג'ואנה מרי בויס להשיג חינוך מוקדם וקפדני באמנויות החזותיות. היא החלה לימוד רשמי של רישום עוד בגיל אחת עשרה ומילאה מספר ספרי סקיצות כנערה צעירה. בגיל שמונה עשרה היא נכנסה לאקדמיה לאמנות של קארי, ולאחר מכן התאמנה אצל ג'יימס מתיוס ליי, בבית הספר שלו ברחוב ניומן, לונדון. ב-1855 היא יצאה לנסיעה ממושכת לפריז, שם למדה באטלייה של תומאס קוטיר. בויס הציגה לראשונה את יצירות האמנות שלה בפומבי בשנת 1855 באקדמיה המלכותית. הציור שלה "אלגיבה" זיכה את בויס בהערצה של מבקרים כמו ג'ון ראסקין ופורד מדוקס בראון. בציור בויס תיארה את הדוגמנית ליזי רידלי כגיבורה טרגית מהאגדה ההיסטורית האנגלו-סכסית, אולי בהשראת התקדים של הצייר הפרה-רפאליטי ג'ון אוורט מיליי שצייר את אלגיבה שמונה שנים קודם לכן. בעקבות תערוכתה הראשונה, המשיכה בויס לשאוף למצוינות אמנותית באמצעות רישום נרחב ונסיעות בינלאומיות לצפייה באמנות. היא בילתה את 1857 באיטליה, ובדצמבר אותה שנה נישאה לצייר מיניאטורות הנרי טנוורת' וולס ברומא. בויס ניצלה את זמנה באיטליה כדי לעבוד על ציורים כמו "מסע הצלב של הבנים" ודיוקן של אשה ונציאנית. בנוסף לפרקטיקה האמנותית שלה בתקופה זו, בויס גם המשיכה בביקורת וניתוח יצירות האמנות של בני דורה. בויס פרסמה חלק מהניתוח הזה ב"סאטרדיי ריוויו", שבו היא שיבחה את הכנות והעקרונות של תנועת האמנות הפרה-רפאליטית, וציינה את ההשפעה החיובית של ג'ון ראסקין על עולם האמנות האנגלי. עבודותיה המאוחרות יותר של בויס כוללות ראש אישה מולאטית, דיוקן של מהגרים מג'מייקה והדוגמנית של האמנים הפופולריים פאני איטון. בויס מתה ב-15 ביולי 1861, לאחר לידת בנה השלישי. הציור האחרון שהושלם שלה, "ציפור אלוהים", נשאר על כן הציור שלה. בזמן מותה, בני דורה כתבו על כישרונה של בויס כאמנית: דנטה גבריאל רוזטי תיאר אותה כ"אישה מוכשרת להפליא", ובהספד אחר כינו אותה "גאונית". מבקרים מאוחרים יותר ציינו כי המוניטין של בויס נפסק עם מותה המוקדם, אך האמנות שלה מודגשת עוד בתערוכות בהווה. תערוכה מוקדמת אחת לאחר מותה נערכה בטייט ב-1935. יצירות אמנות נבחרות של בויס, יחד עם דיוקנאות שלה ושל נשים אחרות בעלות משמעות לתנועה הפרה-רפאליטית, הוצגו בגלריית הפרוטרטים הלאומית בלונדון ב-2019 בתערוכה שכותרתה "אחיות פרה-רפאליטיות". לא כל יצירות האמנות של בויס שרדו, שכן חלקן נהרסו בהפצצות במהלך מלחמת העולם השנייה. מדיה וקבצים בנושא ג'ואנה מרי בויס בוויקישיתוף George Price Boyce, The diaries of George Price Boyce, Norwich : Real World, 1980, ISBN 978-0-903822-03-9 Paintings by Joanna Mary Boyce Brian Stewart; Mervyn Cutten (1997). The Dictionary of Portrait Painters in Britain up to 1920. Antique Collectors' Club. Nunn, Pamela Gerrish. (1987). Victorian women artists. London: Women's Press. p. 152. Wells [née Boyce, Joanna Mary], Grove Art Online (באנגלית) Nunn, Pamela Gerrish. (1987). Victorian women artists. London: Women's Press. p. 153 Pre-Raphaelite Sisters at the National Portrait Gallery review - The TLS, TLS (באנגלית בריטית) Apollo Magazine | Homage to Joanna, web.archive.org, ‏2012-09-23
ﻻ

ﻻ (לאם אליף או לאמאליף) היא ליגטורה של האותיות לאם ואליף באלפבית ערבי. צירוף האותיות לאם ואליף כתוב תמיד בקשירה, אך במקרים מסוימים ובווריאציות של הקשירה לפעמים לא נעשה שימוש, כמו בקליגרפיה ערבית כלשהי.[דרושה הבהרה] לעיתים הלאם-אליף מופיעה יחד עם המזה בתצורת ﻷ/ﻹ/ﻸ/ـﻺ. בנוסף, לעיתים היא נכתבת בתוספת וסלה, בתצורת ﻵ/ـﻶ. אל הידיעה אליף אליף מקצורה ﭏ ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראלי דקר 2022

ראלי דקר 2022 הוא מרוץ הראלי ה-44 במסגרת אירועי ראלי דקר. המרוץ התקיים בין התאריכים 1 בינואר עד 14 בינואר 2022 ברחבי ערב הסעודית. נאסר אל-עטיה ניצח את המרוץ בקטגוריית המכוניות. קבוצת אאודי התחרתה עם אאודי RS Q טרון, מכונית חשמלית. מתחרים רבים שהשתתפו במרוץ בשנה הקודמת העבירו ביקורת על כך במרוץ היו יותר מידי סטייג'ים בשטחים סלעיים, שגרמו לבלאי מוגבר של הצמיגים ולתקרים רבים. רק מיעוט של הסטייג'ים התקיים בסביבה חולית, שהייתה מאפיין מרכזי של המרוץ בשנים קודמות. בעקבות הביקורות הוצג מסלול חדש שכולל יותר סטייג'ים חוליים. אורך המסלול הכולל הוא כ-4,000 ק"מ, תחרותיים וכ-2,500 עד 3,000 ק"מ של קטעים מקשרים. 750 רוכבים, נהגים ונווטים נרשמו למרוץ. 209 מתוכם משתתפים בפעם הראשונה ו-130 משתתפים בפעם העשירית ומעלה (לג'נדס). 60 נשים נרשמו למרוץ. בנוסף, 315 נהגים ונווטים נרשמו למרוץ הדקר קלאסיק (מיועד למכוניות ומשאיות בנות 30 שנה ומעלה). מדיה וקבצים בנושא ראלי דקר 2022 בוויקישיתוף Toyotas Al Attiyah and Baumel seal fourth victory dakar rally, FIA, 14 January 2022 Rally Dakar Offical twiter acount, 28 November 2021 Dakar Rally 2022 - The figures, 1 January 2022
ג'ורג' פרייס בויס

ג'ורג' פרייס בויס (באנגלית:George Price Boyce‏; 24 בספטמבר 1826 – 9 בפברואר 1897) היה צייר בריטי בצבעי מים של נופים ואדריכלות עממית בסגנון האחווה הפרה-רפאליטית. הוא היה פטרונו וידידו של דנטה גבריאל רוזטי. בויס נולד בלונדון, והיה בנו של ג'ורג' בויס, סוחר יין שהפך לסוכן פיננסים. אחותו הייתה הציירת ג'ואנה מרי בויס. הוא למד בבית הספר באסקס, ולאחר מכן למד בפריז. באוקטובר 1843 הצטרף לאדריכל בשם ליטל, איתו נשאר ארבע שנים, ולאחר מכן נכנס למשרד האדריכלים וויאט וברנדון. הוא היה כבר מאוכזב מהארכיטקטורה פגישה עם האמן דייוויד קוקס באוגוסט 1849 שכנעה אותו לוותר על האדריכלות ולהתחיל בציור בצבעי מים. עבודתו המוקדמת מציגה את השפעתו של קוקס שפגש אותו שוב ב-1851. בויס המשיך לפתח סגנון אמנותי משלו בהשפעת הציירים מהאחווה הפרה-רפאליטית, לאחר שפגש את תומאס סדון ורוזטי. בשנת 1853 פגש את הציירים ויליאם הולמן האנט וג'ון אוורט מיליי, בזמן שצייר בדינאן, בריטני, עם סדון . ב-1854 נסע לוונציה, שם שרטט נושאים שהמליץ לו ג'ון ראסקין. הרבה מעבודותיו מסוף שנות ה-50 התרכזו בנופים אנגליים, שלעיתים קרובות שילבו תצפיות על אדריכלות עממית, במיוחד סביב הכפרים של עמק התמזה, בסאסקס וסארי. בשנות ה-70 הוא צייר נופים רבים של לודלו, ונמשך לנופים מרוחקים יותר. בשנת 1861, לאחר מות אחותו, הוא נסע למצרים, שם חלק בית בגיזה עם פרנק דילון ואגרון לונדגרן עד לפברואר של השנה שלאחר מכן. רוזטי, שלא אהב לעבוד בחוץ שאל את הסקיצות של בויס כדי לספק את הרקע לתיאור שלו בצבעי מים על החול (1858). בויס הציג גם ציורי שמן וגם צבעי מים באקדמיה המלכותית בין 1853 ל-1861. הוא היה חבר מייסד של מועדון הוגארת'. ושל אגודת ימי הביניים, ארגון, שהוקם ברובו מאדריכלים, המוקדש לקידום העניין באמנות ובאדריכלות של ימי הביניים. הוא גם היה חבר מוביל בחברה להגנת מבנים עתיקים. הוא הציג לעיתים קרובות באגודה המלכותית לצבעי מים ונבחר כחבר ב-1878. משנת 1871 התגורר בצ'לסי, בבית שעיצב עבורו ידידו פיליפ ווב. הוא פרש מציור בשנת 1893 עקב בריאות לקויה ומת בביתו ב-9 בפברואר 1897. יומנו של בויס הפך למקור מידע מרכזי על רוזטי והאחווה הפרה-רפאלית. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' פרייס בויס בוויקישיתוף Newall, Christopher; Egerton, Judy (1987). George Price Boyce. Exhibition Catalogue. London: The Tate Gallery George Price Boyce RWS (1826-1897), victorianweb.org Staley, Alison; Newall, Christopher (2004). Pre-Raphaelite Vision: Truth to Nature. London: Tate Publishing
זיו רוזנבוים

זיו רוזנבוים (נולד ב-1965) הוא רופא ישראלי, מומחה בנוירוכירורגיה ובמנהל רפואי. מנהל את מערך ניהול סיכונים רפואיים בשירותי בריאות כללית מאז שנת 2022. כיהן בעבר כסגן מנהל בית החולים רבין (בילינסון) בפתח תקווה, כראש אגף טכנולוגיות רפואיות בחטיבת בתי החולים של כללית וכמנהל מרכז רפואי העמק. רוזנבוים נולד וגדל בפתח תקווה. נשוי לאורית רוזנבוים ואב לשניים. בשנת 1983 התגייס לחיל המודיעין, ליחידה 8200. לאחר סיום קורס חמ"ן תלפיות, עבר להיות חלק מצוות מחקר ופיתוח באותה היחידה. את שירות הקבע סיים בתור ראש מדור ביחידה 8200 (בין השנים 1986–1988). בשנת 1996, כשסיים את לימודי הרפואה, גויס למילואים בדרגת רב-סרן בתור רופא מוטס ביחידה 669. בשנת 1988, עם סיום שירותו הצבאי, למד לדוקטורט לרפואה (MD) באוניברסיטת תל אביב, ומיד לאחר מכן החל התמחות בנוירוכירורגיה במרכז הרפואי רבין. ב-2003 החל בהתמחות נוספת, במנהל רפואי. בין השנים 2004–2007 השלים תואר שני MHA ניהול מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, שם סיים את הלימודים בהצטיינות יתרה. רוזנבוים כיהן בתור סגן מנהל המרכז הרפואי רבין, שם עבד בשיתוף פעולה אסטרטגי יחד עם חברת GE Healthcare. בשנת 2007, הקים ועמד בראש אגף הטכנולוגיות הרפואיות של חטיבת בתי החולים, בשירותי בריאות כללית. במסגרת התפקיד, בין היתר, תכנן, הטמיע וניהל את מערכת ה- PACS הארגונית. באותה תקופה כיהן גם כדירקטור של חברת כללית הנדסה רפואית בע"מ. עם מילוי תפקידים אלה, בשנת 2002 עד שנת 2019, עבד בתור נוירוכירורג במרכז רפואי רבין. בספטמבר 2019 מונה למנהל מרכז רפואי העמק. בפברואר 2022 ביקשה שירותי בריאות כללית להעבירו לתפקיד אחר בארגון, אולם הדחתו נעצרה בהתערבות בית הדין לעבודה בנצרת, כשלבסוף במרץ 2023 הגיעו להסכם פשרה שבמסגרתו הועבר לתפקיד ראש מערך ניהול סיכונים רפואיים, והקופה התחייבה ליישם "תוכנית לפיתוח העמק". פרס מנכ"ל משרד הבריאות ללוגיסטיקה בפרויקט ה-PACS הארגוני, בשנת 2011 פרס IT Award בפרויקט ה- PACS הארגוני, בשנת 2011 רן רזניק, מנהל ביה"ח העמק: "פוטרתי כי לא 'חיסלתי' את ועד הרופאים", באתר ישראל היום, 8 בפברואר 2022 רוני לינדר, הסכסוך האישי בין מנהל בית החולים העמק לכללית הסתיים במינויו לתפקיד בכיר אחר, באתר TheMarker‏, 23 במרץ 2022
חמאם גולצ'ילר

חמאם גולצ'ילר (במקדונית: Ѓулчилер амам), הידוע גם בשם חמאם שנגול (במקדונית: Шенѓул амам) או חמאם קורי (במקדונית: Кури амам) הוא חמאם טורקי שנמצא בבזאר הישן בסקופיה, ליד קורשומלי אן. הוא נבנה על ידי מולה מוסלדין אוג'ה במחצית השנייה של המאה ה-15. הבניין שימוש כחמאם עד לשרפה של 1689, ונהרס ברעידת האדמה של 1963. ידוע שהחמאם היה די גדול והשתייך לקבוצת החמאמים הבודדים שנבנו על ידי האימפריה העות'מאנית. הבניין, שכניסתו אליו היה מהצד הדרומי של הבניין, היה בנוי מסלעים ומלבנים. הבזאר הישן (סקופיה) חמאם דאוט-פאשין חמאם צ'יפטה סטארה נובה ואניה מדיה וקבצים בנושא חמאם גולצ'ילר בוויקישיתוף Ослободувањето и катастрофалниот земјотрес во 1963 г (אורכב 12.09.2011 בארכיון Wayback Machine), sataracarsija.mk. Казанџилер џамија (אורכב 28.03.2012 בארכיון Wayback Machine), sataracarsija.mk. Ѓулшен амам(הקישור אינו פעיל, August 2021), Скопско наследство. Кури амам бил сува бања (אורכב 08.03.2016 בארכיון Wayback Machine), Вест, 29 декември 2008.
תומא קוטור

תומא קוטור (בצרפתית: Thomas Couture‏; 21 בדצמבר 1815 – 30 במרץ 1879) היה צייר ומורה צרפתי לציור היסטורי. הוא לימד אמנים ידועים ובהם אדואר מאנה, אנרי פנטין-לאטור, ג'ון לה פרג', פייר פובי דה שאבאן, קארל יאוורק ואחרים. קוטור נולד בסנליס, בצפון צרפת. כשהיה בן 11 עברה משפחתו לפריז, שם למד בבית הספר לאמנויות תעשייתיות ולאחר מכן בבית הספר לאומנויות יפות. הוא לא הצליח שש פעמים בתחרות "פרס רומא" החשוב של בית הספר לאמנות, אבל הוא הרגיש שהבעיה היא בבית הספר, לא בו עצמו. הוא זכה לבסוף בפרס בשנת 1837. בשנת 1840 החל להציג תמונות היסטוריות וז'אנריות בסלון פריז, וזכה במספר מדליות עבור יצירותיו, במיוחד עבור יצירת המופת שלו, "הרומאים במהלך הדקדנס" (1847). זמן קצר לאחר ההצלחה הזו, הוא פתח אטלייה עצמאי שנועד לאתגר את בית הספר לאמנויות יפות על ידי הדרכת ציירי היסטוריה החדשים והטובים ביותר. הטכניקה החדשנית של קוטור זכתה לתשומת לב רבה, והוא קיבל הזמנות ממשלתיות וכן מכנסיות עבור ציורי קיר במהלך שנות ה-40 המאוחרות עד שנות ה-50. הוא מעולם לא השלים את שתי ההזמנות הראשונות, והשלישית נתקלה בביקורת מעורבת. נסער מהקבלה השלילית של ציורי הקיר שלו, ב-1860 עזב את פריז. לזמן מה חזר לעיר הולדתו סנליס, שם המשיך ללמד אמנים צעירים שהגיעו אליו. בשנת 1867 הוא הרחיק את עצמו מהממסד האקדמי על ידי פרסום ספר על רעיונותיו ושיטות העבודה שלו. הוא גם תורגם לספר "שיחות על שיטות אמנות" ב-1879, השנה בה הוא מת. בשנת 1879 הוא נפטר, ונקבר בבית הקברות פר לשז שבפריז. מדיה וקבצים בנושא תומא קוטור בוויקישיתוף תומא קוטור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תומא קוטור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Wilkinson, Burke. The Life and Works of Augustus Saint-Gaudens, Dover Publications, Inc., New York. p. 79. Thomas Couture | stephanekirkland.com, web.archive.org, ‏2012-01-17