laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'יימס הולסל

ג'יימס הולסל (באנגלית: James Donald Halsell;‏ נולד ב-29 בספטמבר 1956, וסט מונרו, לואיזיאנה) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. ג'יימס הולסל נולד בעיירה וסט מונרו שבמדינת לואיזיאנה. בשנת 1978 הוא סיים לימודי תואר ראשון במדעים באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. בהמשך הוא קיבל תואר שני בניהול ותואר שני במדעי החלל. בשנת 1979 הולסל סיים קורס טיס ושירת במספר בסיסים של החיל. לאחר סיום קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי והיה מעורב במספר פרויקטים. בשנת 1990 הולסל נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. בשנת 1994 הוא השתתף במשימת STS-65 כטייס של מעבורת החלל קולומביה (רוברט קבאנה היה מפקד צוות). על המעבורת הייתה מערכת בינלאומית לחקר חוסר כבידה International Microgravity Laboratory (IML-2). בנוסף לכך בוצעו מחקרים בתחום מדעי החיים. במשימת STS-74 בשנת 1995 (קנת קמרון היה מפקד צוות) הוא היה טייס צוות של מעבורת החלל אטלנטיס. הייתה זו המשימה הרביעית במסגרת "תוכנית מיר" המשותפת לארצות הברית ורוסיה. מעבורת ביצעה העגינה השנייה של מעבורת חלל לתחנת החלל מיר. בשנת 1997 הולסל היה מפקד צוות של STS-83 במעבורת החלל קולומביה. עקב בעיות טכניות במעבורת המשימה הופסקה לאחר מספר ימים. ביולי 1997 הולסל טס לחלל בפעם הרביעית כמפקד צוות של STS-94 על מעבורת החלל קולומביה עם אותו צוות שהיה על סיפון הטיסה הקודמת. הצוות ביצע ניסויים בעזרת Microgravity Science Laboratory (MSL) וניסויים בתחומים נוספים. במאי 2000 הולסל טס לחלל בפעם החמישית כמפקד צוות של STS-101. המעבורת התחברה לתחנת החלל הבין-לאומית, הביאה אספקה, ציוד ובוצע החלפת צוות. בשנת 1998 הולסל היה איש קשר במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנת 2006 הולסל פרש מנאס"א. הוא השתלב בתעשיית החלל הפרטית. בשנת 2014 הוא היה מעורב בתאונת דרכים כאשר נהג בהשפעת משקה אלכוהולי. הוא נשפט וקיבל עונש של 60 חודשים נהיגה על תנאי. ביוני 2016, עוד בטרם סיום העונש הוא היה מעורב בתאונת דרכים קשה בה נהרגו אנשים. התברר שהוא נהג בשפעת אלכוהול ותרופות. לאחר משפט ארוך שהסתיים בשנת 2021 הוא נשפט ל-4 שנות מאסר ועוד 10 שנים על תנאי. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס הולסל בוויקישיתוף קורות חיים
בלאק שיפ הפקות סרטים

בלאק שיפ הפקות סרטים בע"מ היא חברה לפיתוח, מימון והפקת סרטים וסדרות. בלאק שיפ הוקמה על ידי סער יוגב, בוגר החוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב ונעמי לבארי בוגרת בית הספר לקולנוע ע"ש סם שפיגל. החברה ידועה ביזום ופיתוח סלקטיבי של פרויקטים איכותיים ותוך זמן קצר למן הקמתה, זכו עבודות החברה להישגים בינ"ל מרשימים ובהם בכורות עולמיות בפסטיבלים היוקרתיים פסטיבל קאן, פסטיבל ונציה, פסטיבל ברלין, פסטיבל טורונטו, פסטיבל הטלוויזיה סיריס מאניה ועוד. לאור ההצלחות של החברה בישראל ובעולם, בלאק שיפ הוזמנה לקחת חלק בפלטפורמה היוקרתית של שוק הקופרודוקציות של פסטיבל ברלין כאשר נבחרו לצד ארבע חברות בינ"ל אחרות לקבל את זרקור הפסטיבל. בשנת 2016, בחרה מערכת הבלוג סריטה את בלאק שיפ כחלק ממדור אנשי השנה שהם מפרסמים בסוף כל שנה לאחר שעבודות החברה זכו בלא פחות מחמישה פרסים בפסטיבל הקולנוע ירושלים באותה השנה. בשנת 2018, פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, העניק לחברה פרס ייעודי וחד פעמי לחברת ההפקות הטובה ביותר בישראל לצד שלושה פרסים נוספים באותה השנה. בשנה זו, התרחבה בלאק שיפ והקימה את חברת האחות הגרמנית Electric Sheep GmbH בשנת 2022, זכו בעלי החברה בפרס המפיקים המצטיינים של פסטיבל המבורג. בלאק שיפ זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע לסדרת הדרמה הקומית הטובה ביותר בשנת 2022 ובשנת 2023. עד לשנת 2023 עבודות החברה זכו בלמעלה מ-100 פרסים בינ"ל. סדרות מתוסרטות החיים זה לא הכל, משפחה לא בוחרים, פרודים, מלאך של אמא, בשורות טובות, המפקדת, לא רחוק מכאן סרטים עלילתיים שבוע ויום, עם הפנים לקיר, מעבר לקו, עירום, עץ תאנה, עיניים שלי, לידה, אגדה על שני אחים וסוסה, המסע של האנה, העולם ירעד סרטים דוקומנטריים המורה אירנה, בני דודים לנשק, היה שלום פטר שווארץ, חדל להיות תושב, גבול הכאב, הנביא כהנא, פתח תקווה, בידיים ריקות, השיבה מהפלנטה האחרת חברת האחות של בלאק שיפ הוקמה בגרמניה בשנת 2018 ושותף בה מיכאל רויטר שמנהל בתי פוסט בשלושה מחוזות בגרמניה ובלונדון. הסרט העלילתי הראשון של החברה VICTIM הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל ונציה והיה נציג סלובקיה לאוסקר. אתר האינטרנט הרשמי של בלאק שיפ הפקות סרטים סיכום 2016: נשות ואנשי השנה בקולנוע, באתר סריטה, ‏2016-12-30 (באנגלית) ״שבוע ויום״ של אסף פולונסקי הוא הזוכה הגדול של פסטיבל ירושלים 2016 (רשימת הזוכים המלאה) פסטיבל חיפה 2018: "תל אביב על האש" הוא הזוכה הגדול (רשימת הזוכים המלאה) - סינמסקופסינמסקופ, באתר סינמסקופ - בלוג הקולנוע של יאיר רוה. ביקורות סרטים, חדשות וטבלת המבקרים, ‏2018-09-30
נף

האם התכוונתם ל... דורותיאה נף – שחקנית תיאטרון וקולנוע וינאית הארי נףֿ – שחקנית, דוגמנית ועיתונאית אמריקאית יהודייה הילדגרד קנף – שחקנית גרמנייה לוקאס נף – שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי פרנק נף – עיתונאי שווייצרי רוזלי נף – חסידת אומות העולם משווייץ נוף נפה
אברהם שפיגל

אברהם שפיגל (נולד ב-25 באוקטובר 1906 במוקצ'בו, נפטר ב-10 באפריל 2004 בבוורלי הילס, קליפורניה) היה ניצול השואה ופילנתרופ יהודי-אמריקאי. שפיגל ואשתו אדית (Edita) היו אסירי אושוויץ, שם איבדו את בנם עוזיאל, שנרצח בתאי הגזים. לאחר המלחמה השתקע בארצות הברית וב-1974 ייסד חברת הביטוח Columbia Savings and Loan, שהייתה לה מוניטין של אחת היציבות והרווחיות ביותר מבחינה פיננסית; עם זאת, היא לא שרדה את המשבר הכלכלי בתחילת שנות ה-80 וה-90, אז נוהלה על ידי בנו של אברהם, תומאס שפיגל. שפיגל ייסד, בין היתר, אנדרטה לילדים קורבנות השואה ביד ושם בירושלים, מבנה על שם משפחת שפיגל בבית התפוצות בתל אביב ופארק בתל אביב. הוא היה שותף להקמת אוניברסיטה בלוס אנג'לס. הוא היה חבר בוועדה המארגנת של אולימפיאדת לוס אנג'לס, 1984. אברהם שפיגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים ובנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי מרוקו–סוריה

יחסי מרוקו–סוריה הם היחסים הבילטרליים שבין ממלכת מרוקו לבין הרפובליקה הערבית הסורית. שתי המדינות חולקות היסטוריה משותפת. שתיהן היו בעבר חלק מהאימפריה הרומית, ומאוחר יותר האימפריה המוסלמית שהביאה עמה לשתי המדינות את האסלאם. עם זאת, מרוקו הפכה לאחר מכן לממלכה עצמאית, ואילו סוריה הפכה לחלק מהאימפריה העות'מאנית. בהמשך מרוקו נשלטה על ידי צרפת, ולאחר מלחמת העולם הראשונה גם סוריה נכבשה על ידה. מרוקו וסוריה כוננו יחסים דיפלומטיים אחרי נסיגת צרפת ממרוקו ב-1956. זמן לא רב לאחר מכן נשטפו שתי המדינות בגל הפאן-ערביות, אולם בזמן שסוריה נקלעה למערבולת פנימית, מרוקו הצליחה לשמור על יציבות. הדבר הזה הוביל בהמשך למתיחות בין המדינות. היחסים בין המדינות הפכו למתוחים במהירות, כשמרוקו צידדה במערב ואילו סוריה חברה לברית המועצות. בנוסף, סוריה בהיותה חלק מהרפובליקה הערבית המאוחדת תמכה באלג'יריה במלחמת החול נגד מרוקו. נטען כי בשנת 1965 הזמין מלך מרוקו, חסן השני, סוכנים מהמוסד והשב"כ כדי שיאזינו לוועידת הליגה הערבית בקזבלנקה, מה שסייע לישראל לנצח במלחמת ששת הימים. היחסים בין המדינות השתפרו כשב-1973 שלחה מרוקו חיילים כדי לסייע לסוריה ולמצרים במלחמת יום הכיפורים. השיפור ביחסים לא נמשך זמן רב, וסוריה תמכה בחזית הפוליסריו שנלחמת נגד מרוקו על עצמאות סהרה המערבית מאז 1975. בשנת 2013 הודה נשיא סוריה, בשאר אל-אסד כי סוריה סייעה לחמושים שנלחמים בכוחות המרוקאיים. בשנת 1986 סוריה בהנהגת חאפז אל-אסד ניתקה את היחסים עם מרוקו אחרי שהמלך חסן השני ערך פגישה חשאית עם ראש ממשלת ישראל דאז, שמעון פרס. המתיחות ביחסים נותרה עד אחרי מותם של המלך חסן השני וחאפז אל-אסד. מרוקו תומכת בכוחות האופוזיציה הסוריים נגד משטר אסד, ואירחה את מפגש הקואליציה נגד אסד בשנת 2012 ו-2013. למרות שמרוקו השתדלה להתרחק מהסכסוך ותמכה בפתרון דיפלומטי, היא הואשמה על ידי סוריה בסיוע ובתמיכה בצבא סוריה החופשי. בשנת 2019, עם השיפור במצבו של המשטר הסורי, בחרה מרוקו לתמוך בהחזרת סוריה לליגה הערבית. [https://halshs.archives-ouvertes.fr/halshs-00424544/document Michel Ecochard in Lebanon and Syria (1956-1968). The spread of Modernism, the Building of the Independent States and the Rise of Local professionals of planning], HAL "Morocco tipped off Israeli intelligence, 'helped Israel win Six Day War'". The Times of Israel. "6th of October1973 : When Morocco participated to the Yom Kippur war". 2017-06-10. "Syria's Bashar al Assad Embraces Western Sahara Separatists". Wren, Christopher S. (1986-07-23). "Syria Breaks Ties with Moroccans". The New York Times. "Morocco foreign minister backs dialogue on Syria's return to Arab". Reuters. 2019-01-23.
לוקה ברסל

לוקה ברסל (בפלמית: Luca Brecel; נולד ב-8 במרץ 1995) הוא שחקן סנוקר מקצועני בלגי, אלוף העולם בסנוקר לשנת 2023, ואלוף העולם בסנוקר הראשון שאינו מגיע ממדינה דוברת אנגלית. דורג בשיאו במקום השני בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי (עונת 2023/2024). נכון לספטמבר 2024, מדורג במקום השביעי בעולם. במהלך הקריירה זכה בארבעה תוארי דירוג, בתואר אחד ללא דירוג, ובתואר קבוצתי אחד. כמו כן, ביצע 216 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, ורצף מקסימלי רשמי אחד של 147 נקודות. ברסל נולד וגדל בדילסן-סטוקם, לימבורג (אנ'), בלגיה. בשנת 2009 בהיותו בן 14 זכה באליפות אירופה עד גיל 19 ובשנת 2011 החל להשתתף בתחרויות למקצוענים. באליפות העולם שנערכה בשפילד, אנגליה בתיאטרון הקרוסיבל (אנ') באפריל 2012 ברסל היה בן 17 ו-45 ימים ובכך היה לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה ששיחק באליפות העולם. הוא הפסיד בסיבוב הראשון לסטיבן מגווייר (אנ') מסקוטלנד (דורג במקום שמיני בעולם), שהגיע עד לשלב חצי הגמר, בתוצאה של 5–10. באליפות סין שנערכה בגואנגג'ואו באוגוסט 2017 הוא זכה בתואר לאחר שניצח במשחק הגמר את שון מרפי בתוצאה של 10–5. בשנה זו דורג לראשונה בין 16 השחקנים הטובים בעולם. לראשונה בקריירה שלו הוא הגיע למשחק גמר באחד מטורנירי הכתר המשולש, באליפות בריטניה שנערכה ביורק, בתחילת דצמבר 2021. במשחק הגמר הוא הפסיד לג'או שינטונג (אנ') מסין 5–10. שבוע לאחר מכן, זכה באליפות סקוטלנד הפתוחה שנערכה בל'אנדידנו כאשר ניצח בגמר את ג'ון היגינס בתוצאה 9–5. ביולי 2022 זכה באליפות הליגה שנערכה בלסטר, לאחר שניצח בגמר את לו נינג (אנ') מסין בתוצאה 3–1. בשנת 2023 זכה ברסל באליפות העולם בסנוקר, לאחר שניצח במשחק הגמר את מארק סלבי (דורג שני בטורניר) בתוצאה 18–15. בדרך לזכייה בתואר, הוא ניצח בסיבוב השני את מארק וויליאמס בתוצאה 13–11, בשלב רבע הגמר ניצח את אלוף העולם היוצא רוני או'סאליבן (דורג ראשון בטורניר) בתוצאה 13–10, לאחר שפיגר 6–10 וניצח בשבעה משחקונים רצופים לניצחון, ובמשחק חצי הגמר ניצח את סי ג'יאהוי (אנ') מסין בתוצאה 17–15, לאחר שפיגר 5–14. עם חזרה מפיגור של תשעה משחקונים, היה זה הניצחון עם חזרה מפיגור של הכי הרבה משחקונים שהיה אי פעם באולם הקרוסיבל באליפות העולם בסנוקר. בשנה העוקבת לא הצליח ברסל לשחזר את הצלחתו בקרוסיבל והפסיד כבר בסיבוב הראשון לדייוויד גילברט האנגלי בתוצאה 10-9, לאחר שכבר הוביל על גילברט 9-6 והפסיד ארבעה משחקונים ברציפות. ברסל הוא השחקן הראשון מאירופה היבשתית שזכה באליפות העולם בסנוקר ובתואר דירוג כלשהו. בשל סגנון משחקו המהיר והשוטף, כינויו הרשמי בענף הוא הקליע הבלגי (The Belgian Bullet). מדיה וקבצים בנושא לוקה ברסל בוויקישיתוף לוקה ברסל, באתר ה-WST אליסף דעואל, בניגוד לתחזיות: לוקה ברסל זכה באליפות העולם בסנוקר, באתר ynet, 2 במאי 2023 אליסף דעואל, ‏מיי ניים איז לוקה: הילד שימציא מחדש את הסנוקר, באתר ONE‏, 20 באפריל 2012
ריילי ואנג

ריילי ואנג (באנגלית: Riley Wang; נולד ב-18 במרץ 1996 בשם ואנג יי-לון, בסינית: 王以綸, פֶּה-ווֵה-דְזִי: Ông Í-lûn) הוא שחקן, זמר ודי ג'יי קנדי. בין השנים 2015 ל-2017 היה חבר בלהקת הבנים הטאיוואנית SpeXial (אנ'). ריילי ואנג נולד בטאיוואן ב-18 במרץ 1996. כשהיה בן 10, משפחתו היגרה לקנדה, שם חי במרבית שנות נעוריו. בשנת 2012, ואנג זכה במקום השני בתחרות דוגמנות בוונקובר בה השתתף. ב-13 בינואר 2015 נודע כי ואנג יצטרף ללהקת הבנים הטאיוואנית SpeXial (אנ'), תחת שם הבמה שלו באנגלית "ריילי". בשנת 2017 החלה הקריירה של ואנג בעולם המשחק, כאשר גילם את הדמות הראשית בסדרת הרשת "Long For You". כמו כן, בהמשך הופיע בסדרות נוספות כדוגמת סדרת הדרמה "Attention, Love!" (אנ'), "Long For You 2" ו"צלילים של אהבה" ששודרה בנטפליקס. ב-25 באוגוסט 2017 הודיע ואנג על עזיבתו את SpeXial, לאחר שחוזהו בה בוטל עקב "מטרות קריירה שונות". באותו יום עזב רשמית את הלהקה, ובאותה עת נשארו בה תשעה חברים. אתר האינטרנט הרשמי של ריילי ואנג ריילי ואנג, ברשת החברתית פייסבוק ריילי ואנג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריילי ואנג, ברשת החברתית אינסטגרם ריילי ואנג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "SpeXial turns Love Killah goes hard new members comeback MV". Taipei Main. 20 בינואר 2015. אורכב מ-המקור ב-2 במרץ 2015. נבדק ב-30 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "hito流行音樂獎開獎 SpeXial囊括2團體大獎". ent.ltn. 31 במאי 2015. נבדק ב-30 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "以綸宣告正式解約　脫離SpeXial單飛". Apple Daily. 25 באוגוסט 2017. אורכב מ-המקור ב-25 באוגוסט 2017. נבדק ב-30 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "《仙侠学院》掀奇幻浪潮 王以纶被赞影坛新星". Netease (בסינית). 27 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "《玄笔录前传》即将开启 又一现象级玄幻大剧来袭". Netease (בסינית). 10 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "《玄笔录前传之异域魔道》将上线 捉妖团异域陷绝境". Toutiao (בסינית). 10 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "《玄笔录前传之七苦》将上线 剧情反转计中计". Netease (בסינית). 25 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "《玄笔录前传之幻梦》上线 人生如梦何时醒". Netease (בסינית). 1 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) "《玄笔录前传之怨妖坛》将映 智斗妖王收怨灵". Netease (בסינית). 7 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) "王以纶变身霸道总裁 《我与你的光年距离》". Netease (בסינית). 1 בינואר 2017. אורכב מ-המקור ב-24 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) "《稍息立正我爱你》收官 王以纶为爱放手". Netease (בסינית). 29 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) "《我与你的光年距离2》定档1216 王以纶许晓诺疯狂撒糖". Yule (בסינית). 9 בדצמבר 2018. אורכב מ-המקור ב-20 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "《最动听的事》将播 赵露思王以纶上演"零度热恋"". Netease (בסינית). 22 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "王以纶《九千米爱情》开播 高颜值制服诱惑俘获少女心". Netease (בסינית). 30 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) "《初恋了那么多年》甜蜜开机 万鹏王以纶邂逅初恋". Netease (בסינית). 28 במאי 2019. {{cite web}}: (עזרה) "王以纶《半是蜜糖半是伤》开机 变身IT男励志创业". Netease (בסינית). 3 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "蒋金执导《私立蜀山学园》王一博陈钰琪王以纶". Netease (בסינית). 8 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "《我与你的光年距离》王以纶唱《Fight For You》". Netease (בסינית). 10 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ריילי ואנג".
סוף המשחק

סוף המשחק הוא הספר השלישי והאחרון בסדרת תיק נוער של הסופר ליעד שהם. הספר יצא לאור בשנת 2019 בהוצאת כנרת, והוא ממשיך את העלילה שהתחילה בשני הספרים הראשונים: סיכון כפול ואיש הפח. הסדרה היא מותחן פשע שעוקב אחרי דנה ואיתי, שני נערים שנקלעים למעורבות עם ארגון פשע שמנהל את שוק הסמים בישראל. בספר השלישי, דנה ואיתי נמצאים בתוכנית להגנת עדים, אבל מבינים שאין להם מי לבטוח בו ושהארגון מחפש אותם בחוסר רחמים. הסדרה זכתה לביקורות מעולות ממבקרים ומקוראים, והיו לה רבי-מכר. לספר יצא גם סדרה בת השוטר שמבוססת על הספר, למרות שלא כל הפרטים בסדרה זהים לפרטים שבספר. שגיא בן נון‏, פרסום ראשון: ליאור אשכנזי יביים לראשונה לטלוויזיה, באתר וואלה, 4 ביוני 2020
סמל סן ברתלמי

סמל סן ברתלמי הוא סמלו של סן ברתלמי, אי בצפון האנטילים הקטנים שבים הקריבי, קולקטיב מעבר לים של צרפת. הסמל קיבל תוקף רשמי ב-15 בפברואר 1794. קיימים בו אזכורים למי ששלטו בו בעבר. צרפת, האבירים ההוספיטלרים, ושוודיה. תיאור הסמל הוא של מגן המחולק לשלושה פסים אופקיים, בפס העליון שלושה פלר דה ליס בצבע זהב עם רקע כחול, בפס האמצעי צלב מלטזי לבן עם רקע אדום, ובפס התחתון שלושה כתרי זהב עם רקע כחול. על גבי המגן כתר מוראלי בצורת חומה של טירה עם שלושה מגדלים. בצידי הסמל תומכים - שני שקנאים ובחלקו התחתון באנר עם הכיתוב Ouanalao" "אואנאלו" שזה הוא שמו של האי בפי הילידים עוד לפני שכריסטופר קולומבוס גילה את האי ב-1493, וקרא לו על שם אחיו ברתולומיאו. הפלר דה ליס מייצג את הריבונות הצרפתית, הצלב המלטזי את ההוספיטלרים וכתרי הזהב את השוודים. כולם יחד הם תזכורות הרלדיות להיסטוריה של האי כמושבה הנשלטת תחילה על ידי ממלכת צרפת, אחר כך על ידי האבירים ההוספיטלרים ובהמשך גם ממלכת שוודיה. לאחריהם חזר האי לשלטון צרפתי. הסמל משמש גם באופן לא רשמי כדגל של סן ברתלמי כשהוא ממוקם במרכז הדגל ומסביבו רקע לבן. מדיה וקבצים בנושא סמל סן ברתלמי בוויקישיתוף "סן ברתלמי קולקטיב מעבר לים". "סן ברתלמי". "Archived copy". stbartsvilla.com. אורכב מ-המקור ב-28 בנובמבר 2010. נבדק ב-30 ביוני 2022. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה)
יצחק ארנסט נבנצל

יצחק ארנסט נֶבֶּנְצָל (או נבנצאל; 24 באוקטובר 1907 – 18 בדצמבר 1992) היה מבקר המדינה השני, מ-1961 עד 1981. נבנצל נולד ב-1907 בפרנקפורט שבגרמניה לביילה ועקיבא יהודה הלוי נבנצל. ב-1929 קיבל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת פרנקפורט והיה בה למרצה בתחום המשפט האזרחי. בשנת 1930 שימש גם כפרופסור למשפטים באוניברסיטאות ברלין ופרייבורג. היה פעיל בארגון האקדמאים הציונים וראש תנועת הנוער החרדית "עזרא" בגרמניה. עלה לארץ ישראל עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933. מ-1933 עד שנת 1946 שימש כיועץ המשפטי של בנק יפת. בשנת 1947 החל לכהן כיו"ר מועצת המנהלית של חברת הולנדר ושות' שמרכזה בסטוקהולם, כיהן במשרה זו עד מינויו לתפקיד מבקר המדינה. בשנת 1948 במהלך מלחמת העצמאות שירת כקצין במטה הכללי של צה"ל. בשנים 1961-1948 כיהן כמנהל החברה הכלכלית לירושלים. בשנים 1961-1954 היה יושב ראש בנק הדואר. ב-1957 החל לעמוד בראש המועצה המייעצת של בנק ישראל. בדצמבר 1961 התמנה למבקר המדינה, ולאחר מכן, ב-1971, קיבל גם את תפקיד נציב תלונות הציבור. נבנצל כיהן בתפקיד מבקר המדינה עד דצמבר 1981. בשנת 1965 מונה להיות יושב הראש ה-6 של INTOSAI, הארגון הבין לאומי של מוסדות ביקורת עליונים, במסגרת הקונגרס הראשון של ארגון זה שהתקיים בירושלים. כיהן בתפקיד זה עד שנת 1968. לאחר סיום תפקידו כמבקר המדינה מונה לנשיא המרכז האקדמי לב, לאחר שמייסד המוסד, פרופ' זאב לב, פרש לגמלאות. לאחר מלחמת ששת הימים עבר להתגורר בשכונת בתי מחסה בעיר העתיקה בירושלים. כיהן במספר וועדות חקירה ממלכתיות בין היתר היה חבר "ועדת אגרנט", ועדת החקירה הממלכתית לחקר נסיבות פריצתה של מלחמת יום הכיפורים. היה ראש הוועדה לתחיקה פיננסית מטעם האגודה למדעי המדינה, יושב ראש הוועד הישראלי של ההסתדרות המדיצינית הדסה ונשיא לשכת ירושלים (מסדר בני ברית). נוסף על כך היה חבר ועד הנאמנים של בצלאל, חבר מועצת ההגבלים העסקיים וחבר מועצת הנפט. בנוסף שימש כנשיא כבוד של לשכת המסחר ישראל-שוודיה. היה נשוי להלדה לבית הולנדר. ילדיו הם הרב אביגדר נבנצל, רב העיר העתיקה; פרופ' ישעיהו נבנצל, פיזיקאי; עו"ד פליאה אלבק, שהייתה מנהלת המחלקה האזרחית בפרקליטות המדינה; ושולמית לוין, ציירת. בשנת 1982, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן. נפטר בשנת תשנ"ג, ונקבר בבית הקברות סנהדריה. 'ביורוקרטיה וזכויות הפרט בישראל', עיונים בביקורת המדינה כו (תשל"ז), 9–18. 'כל עץ נחמד למראה', בתוך: ספר היובל - ראובן הכט, ירושלים: קורן, 1979, עמ' 202–198. 'תרומת ביקורת המדינה בישראל להתפתחות הביקורת הממלכתית בעולם', עיונים בביקורת המדינה 39 (תשמ"ה), 24–38. יצחק אורן, 'עשרים שנות כהונה של ד"ר יצחק נבנצל', עיונים בביקורת המדינה 34 (תשמ"ב), 7–21. חיים הרצוג, שבח וייס, מרים בן-פורת, משה לנדוי, פליאה אלבק, בנימין גייסט, 'דברים לזכרו של ד"ר יצחק ארנסט נבנצל ז"ל', עיונים בביקורת המדינה 50 (1993), 46–54. יוסף בנזימן, 'האח ד"ר יצחק נבנצל ז"ל', ניב ירושלים: ביטאון של לשכת ירושלים, בני ברית, 15–16 (1993), 8. מדיה וקבצים בנושא יצחק ארנסט נבנצל בוויקישיתוף יצחק ארנסט נבנצל באתר מבקר המדינה דוד תדהר (עורך), "ד"ר יצחק ארנסט נבנצל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1957 INTOSAI Timeline, http://www.intosai.org, ‏2013 (באנגלית) (ארכיון) מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד, אוניברסיטת בר-אילן
ויליאם דן מוזלי

ויליאם דן מוזלי (באנגלית: William Dunn Moseley;‏ 1 בפברואר 1795 – 4 בינואר 1863) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, יליד קרוליינה הצפונית. מוזלי כיהן כמושל פלורידה הראשון מ-1845 עד 1849. הוא הוביל להקמת ממשלת פלורידה הראשונה. ויליאם דן מוזלי נולד ב-1 בפברואר 1795 במחוז לנויר (אנ') שבקרוליינה הצפונית. הוא היה בנם של מתיו ואליזבת' הרינג מוזלי. הוריו בנו את המקום שבו נולד. ויליאם ואביו היו צאצאים רחוקים של ויליאם מוזלי, שהיגר לווירג'יניה ב-1649 ובנה את היישוב גריניץ' סמוך לנורפוק, על גדות נהר אליזבת' (אנ'). מוזלי היה ממוצא אנגלי. מוזלי למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, והשיג בה את התואר הראשון ב-1818. ב-1821 קיבל תואר שני מהאוניברסיטה. בעת ששהה באוניברסיטה, מוזלי היה שותפו לחדר של ג'יימס פולק, שיהיה לימים נשיא ארצות הברית. ב-1822 נישא מוזלי לסוזן היל. לזוג נולדו שישה ילדים: ויליאם גרין מוזלי, אליזבת' היל מוזלי, סוזן היל מוזלי, אליס היל מוסלי ומתיו מוסלי. סוזן היל נפטרה במרץ 1842, לאחר שהמשפחה עברה לגור בטריטוריית פלורידה. ב-1817 הפך לחונך באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, שם הוא למד בעברו. לאחר שסיים ללמוד משפטים, התקבל מוזלי ללשכת עורכי הדין בוילמינגטון. כמו עורכי דין רבים באותה התקופה, מוזלי לא עסק בעריכת דין גרידא: הוא היה גם חקלאי ומורה בבית ספר. מ-1829 עד 1837 ייצג מוזלי את מחוז לנויר בסנאט של קרוליינה הצפונית (אנ'), והיה יושב ראש הסנאט מ-1832 עד 1835. מוזלי הפסיד את מועמדותו מטעם המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל קרוליינה הצפונית בפער של שלושה קולות. ב-1835 עבר לגור עם משפחתו ליד אגם מיקוסוקי (אנ') במחוז ג'פרסון (אנ') שבפלורידה, ורכש שם מטע. ב-1840 נבחר מוזלי לבית הנבחרים הטריטוריאלי בפלורידה, וב-1844 נבחר לסנאט הטריטוריאלי. ב-3 במרץ 1845 פלורידה התקבלה כמדינה ה-27 בארצות הברית, וכבר לא הייתה עוד טריטוריה. מאוחר יותר זכה מוזלי בבחירות למושל פלורידה והיה למושלה הראשון. בבחירות אלו ניצח מוזלי את ריצ'רד קית' קאל, שכיהן כמושל טריטוריית פלורידה. מוזלי הושבע לתפקיד ב-25 ביוני 1845. במהלך כהונתו הקים את ממשלת פלורידה הראשונה. בניין קפיטול מדינת פלורידה (אנ') הושלם בשנתו הראשונה לכהונתו. מוזלי כיהן כמושל במהלך במלחמת ארצות הברית–מקסיקו. מדינות דרום ארצות הברית תמכו במלחמה, וראו בה הזדמנות להשיג שטחים שבהם היה ניתן להשתמש בעבדים. מוזלי חתר למען פתרון סכסוכים בין מתיישבים לבנים לבין אינדיאנים-סמינואלים (אנ'). מוזלי תמך בחקלאות, תעשיות הדרים, אבוקדו, טבק וכותנה. בתקופת ממשלו, הממשלה הפדרלית של ארצות הברית בנתה את פורט ג'פרסון, פורט קלינץ' (אנ') ואי עמליה (אנ'). מוזלי היה תומך נלהב של זכויות המדינות בארצות הברית, ותמך בהקמת בית ספר ציבורי (אנ') בפלורידה, במימונה של המדינה. תקופת כהונתו הוגבלה לקדנציה אחת, ובתום הקדנציה שלו ב-1 באוקטובר 1849 חזר מוזלי למטעו. שנתיים לאחר מכן התיישב בעיירה פאלטקה (אנ') במחוז פוטנם (אנ'), שם הפעיל מטע הדרים. ב-4 בינואר 1863 נפטר מוזלי ונקבר בפאלטקה. לאחר מותו בנותיו הציגו דיוקן שאויר מתוך דאגרוטיפ בגלריית דיוקנאות ממלכתית בפלורידה. מדיה וקבצים בנושא ויליאם דן מוזלי בוויקישיתוף ויליאם דן מוזלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Walter R. Borneman, Polk: The Man Who Transformed the Presidency and America, Random House, 1887, p. 9
הזזה

האם התכוונתם ל... הזזה (גאומטריה) – טרנספורמציה גאומטרית המזיזה כל נקודה במרחב במרחק ובכיוון זהים. סימטריית הזזה בזמן – טרנספורמציה גאומטרית (מתמטית) בפיזיקה, המניעה את זמני האירועים במרווח משותף. הזזת סיביות – פעולה המבוצעת על סיביות, בתחום תכנות מחשבים אוגר הזזה – בתחום המעגלים אלקטרוניים, אוגר המיושם על ידי שרשור של דלגלגים. אוגר הזזה ליניארי צופן הזזה – סוג של צופן החלפה, שבו מוחלפות אותיות באותיות אחרות בהיסט קבוע.
פרד ספנסר

פרד ספנסר (באנגלית: Fred Spencer;‏ 1 במאי 1904 – 11 בנובמבר 1938) היה אנימטור אמריקאי שעבד בוולט דיסני הפקות. הוא נחשב לבר סמכא על דמותו של דונלד דאק ואף כתב אנליזה רבת השפעה על הדמות. ספנסר התקבל לעבודה על ידי וולט דיסני בשנת 1931, שם הוא עבד לראשונה על מספר סרטים מצוירים בסדרת "מיקי מאוס". כבר בשנת 1932 החל להפיק באופן עצמאי רצועת קומיקס של מיקי מאוס, למרות שהוא לא היה קשור למחלקת הקומיקס בדיסני. האולפן אישר את הפרויקט והרצועה הופיעה בניוזלטר הלאומי של מסדר דה מולה. דמותו של דונלד דאק הופיע לראשונה בשנת 1934, וספנסר החל להתמקד יותר בדונלד מאשר במיקי. ב-1935 כתב ספנסר ניתוח על דונלד אשר שימש כסטנדרט לכתיבה, איור והנפשה של הדמות. דפי המודל של ספנסר שנכללו בדוח מציגים גרסה מחודשת של דונלד בעלת מראה נמוך ועגול יותר - זהה במידה רבה למראהו היום. ספנסר כלל גם הערות על אישיותו וגינוניו של דונלד. ספנסר הנפיש בשבעה סרטים קצרים של דיסני וכן בסרט באורך מלא הראשון של החברה, "שלגיה ושבעת הגמדים" (1937). ספנסר היה חבר במסדר דה מולה ואף קיבל את פרס לגיון הכבוד היוקרתי (Legion of Honor award). הוא גם אייר רצועת קומיקס חודשית בכיכובו של מיקי מאוס עבור המגזין שלהם. הוא נהרג בתאונת דרכים בשנת 1938. 1932 נער הקלונדייק תינוקות ביער 1935 תחנת השירות של מיקי The Cookie Carnival מכבי האש 1936 על הקרח פיקניק היתומים עוברים דירה דונלד ופלוטו 1937 דון דונלד שלגיה ושבעת הגמדים 1938 Pluto's Quin-puplets ציד השועלים התוכי של מיקי משחק הגולף של דונלד 1939 הפינגווין של דונלד פרד ספנסר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Walt and DeMolay at Mouse Planet Donald Models at Michael Sporn Animation Donald Duck, Superstar! at D23 Gabler, Neal (2007). Walt Disney: The Triumph of the American Imagination. New York: Vintage. p. 203. ISBN 978-0-679-75747-4. תבנית:IMDb name "Fred Spencer". THURSDAY-HELP WANTED Mickey Mouse and Demolay at Disney History Institute