laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מושל וושינגטון

מושל וושינגטון (באנגלית: Governor of Washington) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת וושינגטון שבארצות הברית, והמפקד העליון של הכוחות הצבאיים של המדינה. המושל אחראי על אכיפת חוקי המדינה, ובסמכותו לאשר את החוקים שמועברים על ידי בית המחוקקים של המדינה או להטיל עליהם וטו וכן להטיל וטו על סעיפים ספציפיים בחוקים בעל השלכה תקציבית. בסמכות המושל גם לכנס את בית המחוקקים בנסיבות מיוחדות. החל מהקמתה של טריטוריית וושינגטון ב-1853 ועד לקבלתה של וושינגטון כמדינה בארצות הברית ב-1889 כיהנו בה 14 מושלים. מושלי הטריטוריה היו ממונים על ידי נשיא ארצות הברית. מבין מושלים אלו היה אלישע פרי זה שכהונתו הייתה הארוכה ביותר, שמונה שנים, ובהמשך הוא היה למושל הראשון של וושינגטון לאחר כינונה כמדינה. עשרים גברים ושתי נשים כיהנו כמושלי מדינת וושינגטון מאז קבלתה לאיחוד, כשארתור לנגלי היה היחיד מבניהם שכיהן בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות. מושל וושינגטון השלישי, מועמד המפלגה הפופוליסטית ג'ון רנקין רוג'רס, היה היחידי שלא בא משורות המפלגה הדמוקרטית או המפלגה הרפובליקנית. המושל האחרון שהגיע מחלקה המזרחי של המדינה היה קרלנס מרטין, שנבחר ב-1932. המושל הנוכחי הוא הדמוקרט ג'יי אינסלי, שהושבע לתפקידו ב-16 בינואר 2013, ונבחר לכהונות נוספות ב-2016 וב-2020. נכון להיום קיים בוושינגטון הרצף הארוך ביותר של מושלים דמוקרטים בהשוואה לכל שאר מדינות ארצות הברית, כשהמושל הרפובליקני האחרון, ג'ון ספלמן, סיים את כהונתו ב-1985. עם בחירתו לכהונה שלישית של אינסלי ב-2020, הוא היה לאחד משלושת מושלי וושינגטון היחידים, יחד עם לנגלי ודניאל ג'. אוונס, שנבחרו לשלוש תקופות כהונה. טריטוריית וושינגטון הוקמה ב-2 במרץ 1853 בשטחו של החלק הצפוני של טריטוריית אורגון. בנקודת זמן זו כללה טריטוריית וושינגטון גם את "ידית המחבת" של איידהו של היום וחלקים ממונטנה. החלק הדרומי של איידהו הועבר לטריטוריית וושינגטון ב-1859 לאחר שאורגון התקבלה כמדינה באיחוד. ב-1863 הופרדה טריטוריית איידהו מטריטוריית וושינגטון, ובכך נוצרו גבולותיה הסופיים והנוכחיים. בשל המרחק הרב בין וושינגטון די. סי., לבין בירת הטריטוריה אולימפיה, חלף לעיתים קרובות זמן בין מינויו של המושל לבין הגעתו אל הטריטוריה כדי להתחיל בכהונתו. וושינגטון התקבלה כמדינה בארצות הברית ב-11 בנובמבר 1889. משך כהונת המושל נקבעה לארבע שנים, והיא מתחילה ביום שני השני של חודש ינואר שלאחר הבחירות. במקרה בו מתפנה משרת המושל, או שנבצר מהמושל מלמלא את תפקידו, מקבל עליו סגן המושל את תפקידו, אם כי במקרה זה באופן רשמי הוא עדיין מחזיק במשרת סגן המושל. במקרה בו הן המושל והן סגנו לא מסוגלים למלא את תפקידיהם, מזכיר המדינה הוא הבא בתור בסדר הירושה, ואחריו גזבר המדינה. אין מגבלה על מספר תקופות הכהונה של המושל. המושל וסגנו לא נבחרים באותו פתק הצבעה. מדיה וקבצים בנושא מושל וושינגטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מושל וושינגטון חוקת וושינגטון (באנגלית) סגן המושל הוא ממפלגתו של המושל, אלא אם כן צוין אחרת.
יום המתים (סרט, 2021)

יום המתים (ברוסית: День мертвых) הוא סרט רוסי משנת 2021 בבימויו של ויקטור ריז'אקוב על פי תסריט של אלכסיי ינשין ובכיכובם של אלכסנדר פאל ואגריפינה סטקלובה. בשבת ההורים וביום הזיכרון לאבות המשפחה - האם והבן יוצאים למסע ארוך במכונית ישנה והם צריכים תוך יום אחד להספיק לבקר בחמישה בתי קברות הפזורים במחוז והעניינים אינם הולכים לפי התוכנית למן ההתחלה. אלכסנדר פאל – הבן אגריפינה סטקלובה – האם יום המתים, באתר קינופואיסק יום המתים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יום המתים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יום המתים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים רוסיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנסו (סרט)

באנסו (ברוסית: Бансý) הוא מותחן צבאי רוסי שביים פאבל קוסטומרוב והיה מיועד להפצה לבתי הקולנוע בינואר 2022, אך נדחה. הסרט מבוסס על סיפור באותו שם מאת איליה בויאשוב ומבוסס על אירועים אמיתיים. באלסקה של שנת 1943, צוות סובייטי במסגרת חוק השאל-החכר טסים במפציץ באורך 20 מטר ועוצרים לתדלוק בבסיס צבאי באלסקה. במהלך התדלוק, הצוות מגלה את היעלמותו של הנווט. מודיעין יקר ערך מוסתר במצנח שלו ולכן שתי קבוצות חיפוש נשלחות לחפש אותו בבת אחת: סובייטית ואמריקאית. "זהו סרט על חברות ואהבה, שהם החזקים ביותר בסביבה. כפי שהתבדח הבמאי שלנו במצגת עבור קרן הקולנוע - יש לנו סרט על מלחמה ללא גרמנים ועל אהבה ללא סקס". המפיק ולרי פיודורוביץ' לסרט לוהקו שחקנים רוסים ואמריקאים כמו אלכסנדר פאל, טימופיי טריבונצב, איליה לייבין, יאנה גוריאנובה, סאם דאגלס (אנ'), פיליפ כריסטופר, מארק נובל, מתיו סימפסון, מרטין בקסטר, ג'ורג'יה גרנט אנדרסון ודומיניק ריאן. הסרט צולם על ידי חברת 1-2-3 Production. תחילה תוכנן כי הצילומים יתקיימו באלסקה ובג'ורג'יה שבארצות הברית. אבל התוכניות הופרעו בשל פרוץ מגפת הקורונה. לבסוף הצילומים החלו ב-11 בספטמבר 2020, ברפובליקה של אלטאי, בכפרים אקטש וקוש-אגאץ'. באזור ערבות צ'ויסקאיה באזור, נבנה מגרש אימונים המחקה בסיס צבאי אמריקאי. שחקני מועדוני רוגבי מבארנאול ונובוקוזנצק היו מעורבים בצילומים כניצבים בסצנות המוניות. באוגוסט 2020, זכה הסרט לתמיכה של קרן הקולנוע הממשלתית. הוכרז כי תקציב ההפקה הוא 300 מיליון רובל, כשהמפיקים מקווים להשיג הכנסות של 600 מיליון רובל, לכל הפחות. "בנסו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בנסו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Анна СЕМИНА (2020-09-16). "На Алтае начались съемки фильма про войну «Бансу»". alt.kp.ru (ברוסית). נבדק ב-2021-07-03. "Режиссер пророческой "Эпидемии", который снимает фильм на Алтае, восхитился "волшебным краем"". altapress.ru (ברוסית). נבדק ב-2021-07-03. "Голливудская звезда сыграет хирурга в российском триллере "Бансу"". Российская газета (ברוסית). נבדק ב-2020-11-16. "Голливудский актер Сэм Дуглас снялся в триллере Павла Костомарова "Бансу"". РИА Новости (ברוסית). 2020-11-13. נבדק ב-2021-07-03. "Стартовали съемки военной драмы «Бансу» с Александром Палем в главной роли". Вокруг ТВ (באנגלית). נבדק ב-2020-11-16. "Павел Костомаров снимает на Алтае фильм «Бансу»". www.kinometro.ru (ברוסית). נבדק ב-2020-11-16.
מכון החוק האירופאי

מכון החוק האירופאי (באנגלית: European Law Institute; בראשי תיבות: ELI) הוא ארגון עצמאי ללא כוונת רווח שהוקם בשנת 2011 על מנת ליזום, לערוך ולתמוך במחקר, לגבש המלצות, ולספק הנחיות בתחום של פיתוח משפט אירופי מתוך שאיפה לקדם אינטגרציה משפטית באירופה. מקור ההשראה להקמת הארגון היה הארגון המקביל בארצות הברית, American Law Institute, שהוקם בשנת 1923 ונועד לקדם יעדים דומים בתוך ארצות הברית (בה פועלות במקביל חמישים שיטות משפט). מטה הארגון נמצא בווינה והוא מאוגד כארגון בינלאומי ללא מטרת רווח על פי הדין הבלגי. נשיאו הראשון היה סר פרנסיס ג'ייקובס, פרקליט ראשי בבית הדין לצדק של האיחוד האירופי. אחריו כיהנה בתפקיד פרופ' Christiane Wendehorst, מומחית למשפט פרטי באוניברסיטת וינה. מאז פברואר 2021 מכהן בתפקיד פרופ' Pascal Pichonnaz, מומחה לדיני חוזים שווייצריים ודיני צרכנות אירופיים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת פריבורג. ל-ELI יש שני סוגי חברים: אינדיבידואלים ומוסדיים, שלחלקם יש זכות הצבעה. לארגון כ-1600 חברים אינדיבידואלים מעשרות מדינות ובהם פרופסורים למשפטים, עורכי דין, שופטים ובעלי מקצוע אחרים בעולם המשפט, כולם מובילים בתחומיהם בזירה הבינלאומית ותורמים בעבודתם לקידום מטרות הארגון. עם החברים המוסדיים נמנים ערכאות שיפוטיות גבוהות, בתי מחוקקים, לשכות עורכי דין, מוסדות אקדמיים וארגונים בינלאומיים. חברים ישראלים בארגון: פרופסור שמעון שטרית ופרופסור רונן פרי. אתר האינטרנט הרשמי של מכון החוק האירופאי
So Close

"So Close" הוא סינגל של הצמד השוודי, NOTD, והדי ג'יי הגרמני, פליקס ין, בשיתוף פעולה הלהקה האמריקאית, קפטין קאטס (אנ'), והזמרת-יוצרת האנגלייה, ג'ורג'יה קו. הסינגל יצא, על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ, ב-2 בנובמבר 2018. ב-2020, השיר היה מועמד בקטגוריית שיר הדאנס של השנה בפרסי המוזיקה של iHeartRadio. נכון לאוקטובר 2021, השיר הושמע למעלה מ-304 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ הראשון של השיר, שבויים על ידי מיילס & אייג'יי, יצא בערוץ היוטיוב של NOTD, ב-3 בדצמבר 2018. נכון לאוקטובר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-5 מיליון פעמים. הווידאו קליפ השני של השיר, בכיכובה של ילדת השער של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, קמילה קוסטק (אנ')‏, הועלה לערוץ היוטיוב של קוסטק ב-27 ביוני 2019. נכון לאוקטובר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-137 אלף פעמים. מידע על הסינגל "So Close" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "So Close" באתר יוטיוב מידע על השיר "So Close" באתר ספוטיפיי Murray, Gordon (10 בינואר 2019). "Billboard Dance Chart Upstarts: NOTD & Felix Jaehn, Luca Debonaire & Tony Ruiz, and Party Favor". Billboard. ארכיון מ-2020-11-06. נבדק ב-26 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "NOTD & Felix Jaehn's 'So Close' Hits No. 1 On Two Dance Charts". Billboard. 28 בפברואר 2019. ארכיון מ-2021-07-10. נבדק ב-2021-10-08. {{cite web}}: (עזרה) So Close (feat. Georgia Ku), 2018-11-02, ארכיון מ-2021-01-06, נבדק ב-2021-10-08 "NOTD & Felix Jaehn Unveil Video For Single SO CLOSE". BroadwayWorld. 3 בדצמבר 2018. ארכיון מ-2021-10-08. נבדק ב-26 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) NOTD, Felix Jaehn - So Close (ft. Georgia Ku & Captain Cuts) (Official Video), ארכיון מ-2021-05-27, נבדק ב-2021-10-08 "NOTD & Felix Jaehn Enlist 'Sports Illustrated' Cover Girl Camille Kostek For 'So Close' Video: Premiere". Billboard. ארכיון מ-2019-06-27. נבדק ב-27 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Camille Kostek x So Close Music Video". 26 ביוני 2019. ארכיון מ-2019-10-01. נבדק ב-27 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה)
שערוריית טיפוט דום

שערוריית טיפוט דום (באנגלית: Teapot Dome scandal; בתרגום מילולי: שערוריית "מכסה קומקום") הייתה פרשיית שחיתות שלטונית בארצות הברית שסבבה את ממשל הנשיא וורן הרדינג (1921–1923). השערורייה נסובה על אודות השכרה חשאית של עתודות נפט פדרליות על ידי מזכיר הפנים, אלברט בייקון פול, לאחר שנשיא ארצות הברית, וורן הרדינג, העביר את הפיקוח על אדמות מרבצי הנפט הימיים ממחלקת הצי למחלקת הפנים בשנת 1921. פול העניק בחשאי להארי פ. סינקלייר מחברת נפט ממות' זכויות בלעדיות לעתודות טיפוט דום אשר בוויומינג. הוא העניק זכויות דומות לאדוארד ל. דוהני מחברת פאן-אמריקן אויל עבור עתודות הנפט של שמורות אלק הילס ובואנה ויסטה הילס בקליפורניה. כאשר חוזי שכירות וחוזים אלה נחקרו על ידי ועדות הסנאט האמריקאי, נמסר כי זמן קצר לאחר החתימה על חוזה העברת הזכויות לטיפוט דום, קיבלו פול ובני משפחתו ממקור לא ידוע יותר מ-200 אלף דולר באיגרות חוב בנסיבות המצביעות על כך שאיגרות החוב הגיעו מחברת נפט ממות' של סינקלייר ואחרים שקיבלו הטבות מהשכירות. כמו כן, נראה כי טרם חתימת החוזים והשכירות עם חברת פאן-אמריקן, דוהני, לבקשת פול, העביר 100,000 דולר לידיו של פול כ"הלוואה" שלא נפרעה. עם היוודע הפרשה, הורה הקונגרס לנשיא הרדינג לבטל את חוזי השכירות; בית המשפט העליון בראשות הנשיא, ויליאם הווארד טאפט הכריז על חוזי השכירות כהונאה, וקבע העברת סמכות בלתי חוקית של הרדינג לידיו של פול. אף על פי שהנשיא עצמו לא היה מעורב בעסקאות שאחרי ההעברה, גילויים של התנהגות בלתי הולמת של מקורביו גבו מחיר כבד על בריאותו; הנשיא הרדינג מת בעת כהונתו, לפני שנשלמה החקירה. פול הורשע בקבלת שוחד ונכלא. דוהני וסינקלייר זוכו באשמות של שוחד וקשירת קשר פליליים, אך סינקלייר ישב 6 וחצי חודשים בכלא בגין זלזול בבית המשפט וביזוי הסנאט האמריקאי. אף על פי שמזכיר הצי, אדווין דנבי, חתם על כל חוזי השכירות, הוא זוכה מכל האשמות. על אף העובדה ש"טיפוט דום" נכנסה לאוצר המילים הפוליטי האמריקאי כמילה נרדפת לשחיתות שלטונית, לשערורייה לא הייתה השפעה ארוכת טווח על המפלגה הרפובליקנית שהייתה אז בשלטון ועל המערכת הפוליטית בכללה. סגנו ויורשו של הרדינג, קלווין קולידג', רפובליקני, נבחר לכהונה מלאה כנשיא בשנת 1924. עד לפרשת ווטרגייט בממשל ריצ'רד ניקסון נחשבה פרשת טיפוט דום לשערוריית השחיתות הגדולה ביותר בתולדות הפוליטיקה האמריקאית. Laton McCartney, The Teapot Dome Scandal: How Big Oil Bought the Harding White House and Tried to Steal the Country, Random House, 2008 Burl Noggle, The Origins of the Teapot Dome Investigation, The Mississippi Valley Historical Review Vol. 44, No. 2 (Sep., 1957), pp. 237-266 (30 pages), Oxford University Press. John W. Dean, Warren G. Harding: The American Presidents Series: The 29th President, 1921-1923, Times Books, 2004 מדיה וקבצים בנושא שערוריית טיפוט דום בוויקישיתוף שערוריית טיפוט דום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חקירת הסנאט בעניין פרשיית טיפוט דום, באתר הסנאט של ארצות הברית (באנגלית) שערוריית טיפוט דום, באתר הקפיטול של ארצות הברית (באנגלית) שערוריית טיפוט דום, באתר ההיסטוריה של ויומינג (באנגלית) תמצית של שערוריית טיפוט דום, באתר האקדמיה של ברוקלין (באנגלית)
אילנה מרילס שטוקמן

אילנה מרילס שטוקמן (באנגלית: Elana Maryles Sztokman; נולדה ב-20 בדצמבר 1969) היא סוציולוגית, סופרת ופמיניסטית ישראלית ילידת ארצות הברית. שני ספריה הראשונים, החוקרים את נושא הזהות המגדרית בקהילה היהודית האורתודוקסית, זכו בפרס הספר היהודי הלאומי. היא התמודדה ללא הצלחה בבחירות לכנסת ה-23 שנערכו בשנת 2020, כחברה מייסדת במפלגת הנשים "קול הנשים". נולדה בפלטבוש שבברוקלין, השלישית מבין ארבע בנות שנולדו לגלאדיס (לבית שמלץ) ולמת'יו מרילס, בנקאי השקעות. שטוקמן למדה בישיבה דפלטבוש, והמשיכה ללמוד מדעי המדינה וחינוך במכללת ברנרד. היא עלתה לישראל בשנת 1993, וקיבלה תואר שני בחינוך יהודי ודוקטורט בחינוך, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. סייעה לייסד "מבואי סתום", ארגון העוזר לעגונות, ושימשה כראשו בשנים 1997 עד 2002, והפכה למנכ"ל הברית הפמיניסטית היהודית האורתודוקסית בשנת 2012. היא קיבלה תשומת לב תקשורתית בספטמבר 2014, לאחר שגבר חרדי סירב לשבת לידה בטיסת אל על מארצות הברית לישראל. בשנת 2012 ו-2013 ספריה זכו בפרס הלאומי לספרים יהודיים. החל משנת 2017 היא לומדת להסמכה לרבנות רפורמית בהיברו יוניון קולג'. מדור הגברים: גברים יהודים אורתודוקסים בעולם שוויוני (הוצאת אוניברסיטת ניו אינגלנד, 2011). חינוך בתדמית האלוהית: סוגיות מגדריות בבתי ספר ליום היהודי האורתודוקסי (עם חיה רוזנפלד גורסטמן) (הוצאת אוניברסיטת ברנדייס, 2013). המלחמה בנשים בישראל: כיצד הרדיקאליזם הדתי מחניק את קול האומה (ספרי מקורות, ספטמבר 2014). Masala Mamas: מתכונים וסיפורים מנשים הודיות שמשנות את קהילתן באמצעות אוכל ואהבה (לביאה, חותם של Panoma Press, 2018). אילנה סטוקמן (1969-), דף שער בספרייה הלאומית Dolsten, Josefin (18 בספטמבר 2017). "Formerly Orthodox, This Jewish Feminist Leader Found A New Home In Reform". The New York Jewish Week. {{cite web}}: (עזרה)
Hold Back the River

"Hold Back the River" הוא סינגל שיר של הזמר-יוצר האנגלי ג'יימס ביי. הסינגל יצא, על ידי ריפבליק רקורדס, ב-17 בנובמבר 2014, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן הראשון של ביי, Chaos and the Calm. השיר נכתב על ידי איאן ארצ'ר וג'יימס ביי והופק על ידי ג'קווייר קינג. השיר הופיע בפסקול של הסרט המקום בינינו. נכון לאוקטובר 2021, השיר הושמע למעלה מ-523 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ של הסינגל יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של הזמר ב-24 באוקטובר 2014. נכון לאוגוסט 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-234 מיליון פעמים. מידע על היצירה "Hold Back the River" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Hold Back the River" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Hold Back the River" באתר Discogs סרטון השיר "Hold Back the River" באתר יוטיוב Hold Back The River, 2015-03-20, ארכיון מ-2021-04-30, נבדק ב-2021-10-08 James Bay - Hold Back The River, ארכיון מ-2021-09-05, נבדק ב-2021-10-08 iTunes - Music - Hold Back the River - EP by James Bay (ארכיון) "AllAccess.com Alternative eWeekly". AllAccess. 3 במרץ 2015. ארכיון מ-2016-08-21. נבדק ב-4 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה)
יעד סופי

האם התכוונתם ל... יעד סופי (זיכיון) – זיכיון מדיה המבוסס על סרט אימה באותו השם יעד סופי (סרט) – סרט אימה משנת 2000 יעד סופי 2 יעד סופי 3 יעד סופי 4 יעד סופי 5 (אנ')
יעד סופי 5

יעד סופי 5 (באנגלית: Final Destination 5) הוא סרט אימה-מתח אמריקאי משנת 2011 בבימויו של סטיבן קוול ובכיכובם של ניקולס דאגווסטו, אמה בל, מיילס פישר, וטוני טוד. הסרט הוא החמישי בסדרת הסרטים "יעד סופי" וממשיך את הקונספט המוכר שבו קבוצת אנשים מנסה לברוח ממותם לאחר שמישהו מהם חזה את האסון המתקרב. בסרט זה, הקבוצה מנסה להימלט ממסלולו של המוות לאחר קריסת גשר תלוי. למרות שיעד סופי 4 הוכרז כסרט הסופי בזיכיון, ההצלחה בקופות הובילה לפיתוח של יעד סופי 5, שהחל ב-2010. הצילומים התרחשו בוונקובר, כמו בשלושת הסרטים הראשונים. זהו גם הסרט השני בזיכיון שצולם כסרט תלת-ממד . הסרט יצא לאקרנים ב-12 באוגוסט 2011 וב-DVD ב-27 בדצמבר 2011 על ידי אולפני האחים וורנר ו- ניו ליין סינמה. הוא זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים אך זכה להצלחה בקופות עם הכנסות בגובה של 157 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 40 מיליון דולר ובכך הפך לסרט השני הכי מרוויח בזיכיון. פרק שישי בסדרה, יעד סופי: קווי דם, אמור לצאת ב-2025. הסרט מתחיל כאשר סם לוטון (ניקולס דאגווסטו) מקבל חזיון שבו הוא רואה את קריסת גשר תלוי שבו נמצאת קבוצת חברים ועמיתים לעבודה. הוא מצליח להזהיר ולהציל חלק מהם, אך כפי שקורה בסרטים הקודמים בסדרה, המוות מתחיל לרדוף אחרי הניצולים לפי סדר החזיון המקורי. הם מנסים למצוא דרך להימלט מהגורל הצפוי להם, תוך כדי הבנת החוקים החדשים של המוות. ניקולס דאגווסטו בתפקיד סם לוטון - הדמות הראשית שחווה את החזיון ומנסה להציל את חבריו. אמה בל בתפקיד מולי הארפר - חברתו של סם שמנסה לשרוד יחד איתו. מיילס פישר בתפקיד פיטר פרידקין - עמית לעבודה של סם שגם מנסה להתחמק מהמוות. טוני טוד בתפקיד ויליאם בלודוורת' - קברן מסתורי שיודע יותר מדי על תהליך המוות. הסרט "יעד סופי 5" זכה לביקורות חיוביות יותר מקודמיו בסדרה, כאשר רבים מהמבקרים שיבחו את השימוש היצירתי באפקטים מיוחדים ובסצנות המוות המורכבות. הסרט הצליח לרענן את הקונספט של הסדרה תוך כדי שמירה על האווירה האימתנית של הסרטים הקודמים. הסרט קיבל ציון של 62% באתר Rotten Tomatoes, המבוסס על כ-109 ביקורות, וציון של 50 מתוך 100 באתר Metacritic, מה שמעיד על ביקורות מעורבות עד חיוביות. מדיה וקבצים בנושא יעד סופי 5 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יעד סופי 5 (באנגלית) "יעד סופי 5", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יעד סופי 5", באתר נטפליקס "יעד סופי 5", באתר AllMovie (באנגלית) "יעד סופי 5", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "יעד סופי 5", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "יעד סופי 5", באתר Metacritic (באנגלית) "יעד סופי 5", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Final Destination 5 3D Blu-ray Review". AVForums (באנגלית אמריקאית). 2012-01-31. נבדק ב-2024-08-04.
קח אותי

"קח אותי", הידוע גם במילות הפתיחה שלו: "מי אמר לָךְ", הוא שיר רוק ישראלי של להקת היהודים, שנכתב והולחן על ידי תום פטרובר. השיר יצא כסינגל בשנת 1994 (תחת השם "מי אמר לך") ונכלל באלבום הבכורה של הלהקה, מציאות נפרדת. השיר נכתב על ידי תום פטרובר בעקבות סיפורים שאורית שחף סיפרה לו על ילדותה, כשגרו יחדיו בדירה שכורה בתל אביב. השיר התפרסם באלבום הבכורה של להקתם של השניים – היהודים – "מציאות נפרדת" (1995). לימים סיפרה שחף שהפתיח מתאר את ילדותה בבית הספר, שבו היא נחשבה בעיני חבריה ללימודים ילדה מוזרה ושתקנית. אף שרבים רואים בו שיר אהבה נכזבת, המשפט "אם אתה הולך אז קח אותי, אתה שומע זאת אני..." נכתב על אביה של אורית, שעזב את הבית כשהייתה בת 11. בשנת 2003, בחצי הגמר של העונה הראשונה של "כוכב נולד", ביצעה הזוכה נינט טייב גרסת כיסוי לשיר. הופעת השיר בפריים טיים בערוץ 12 הקפיצה את הפופולריות של הלהקה והכניסה אותה לקונצנזוס למרות שבמשך שנים טענה הלהקה שתחנות הרדיו הפופולריות ממאנות להשמיע את שיריה. בשנת 2020 הוציאה הגר יפת גרסת כיסוי לשיר. בשנת 2021 ביצעה זהבה בן את השיר במסגרת השתתפותה בתוכנית "האח הגדול". עוד באותה שנה זכה השיר לגרסת כיסוי מפי חדווה עמרני. תום פטרובר - כתיבה, הלחנה ועיבוד אורית שחף - שירה שמוליק בודגוב - גיטרות ועיבוד אבי יפרח - גיטרה בס אשר פדי - תופים ערן מיטלמן - קלידים טכנאי הקלטות ומיקס: ראובן שפירא מילות השיר "קח אותי", באתר שירונט היהודים - קח אותי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:30) קח אותי, באוסף המוזיקה הישראלית "קחו אותם", מוסף 7 לילות של ידיעות אחרונות, 1 באוקטובר 2021, עמ' 11. ראו קטעים מהכתבה: ציוץ של רז שכניק ברשת החברתית אקס (טוויטר), 1 באוקטובר 2021. היהודים חוזרים להשתלט על הרוק הישראלי באתר פרוגי.
איריס לאו

איריס לאו (באנגלית: Iris Law;‏ נולדה ב-25 באוקטובר 2000) היא דוגמנית ושחקנית אנגליה. איריס לאו היא בתם של סיידי פרוסט וג'וד לאו. יש לה שני אחים והסנדקית שלה היא הדוגמנית קייט מוס. הוריה התגרשו בשנת 2003 לאחר שש שנות נישואים. אחיה הוא השחקן ראף לאו. לאו הופיעה לראשונה כדוגמנית בכתבה על משפחתה, שפורסמה במגזין ווג ביולי 2002 לצד הוריה ואחיה. בדצמבר 2015, היא הופיעה לראשונה הופיעה בקטלוג של חברת האופנה מיו מיו לאחר מכן הופיעה בשלושה קמפיינים של חברת האופנה ברברי, בינואר, מרץ ויולי 2017. בשנת 2019 צעדה על המסלול של חברת האופנה כריסטיאן דיור בשבוע האופנה בפריז. לאו הופיעה על שערים של מספר מגזיני אופנה. בשנת 2021 לוהקה לאו לתפקיד ראשי במיני סדרה פיסטול, לצד אנסון בון ולואי פרטרידג'. לאו מתגוררת בפרימרוז היל, לונדון. מדיה וקבצים בנושא איריס לאו בוויקישיתוף איריס לאו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איריס לאו, ברשת החברתית אינסטגרם איריס לאו, ברשת החברתית טיקטוק איריס לאו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איתי יעקב, "ביום שגילחתי את ראשי, שיניתי את חיי": כך הפכה איריס לאו לדוגמנית מבוקשת, באתר ynet, 19 בדצמבר 2021 "Liquid Lip Velvet Campaign". Burberry. נבדק ב-26 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Lawrence, Vanessa (24 באוקטובר 2016). "Jude Law and Sadie Frost's Teen Daughter Iris Law Is Just Starting to Figure Out This Modeling Thing". W. Condé Nast. נבדק ב-24 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Sadie Frost to divorce Jude Law". BBC News. 14 באוגוסט 2003. נבדק ב-20 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Turner, Mimi (15 באוגוסט 2010). "Jude Law tell-all recounts doomed marriage". The Hollywood Reporter. Prometheus Global Media. נבדק ב-20 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Borrelli-Persson, Laird (18 בדצמבר 2015). "Sorry, Social Media: Before Iris Law Was a Model on Instagram, She Was One in Vogue". Vogue. Condé Nast. נבדק ב-24 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Petrarca, Emilia (16 בדצמבר 2015). "Meet Iris Law, Jude Law's Daughter and Aspiring Model". W. Condé Nast. נבדק ב-24 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Okwodu, Janelle (7 ביולי 2016). "Iris Law, Jude Law and Sadie Frost's Daughter, Steps Into Miu Miu Resort—And Fashion's Big Leagues". Vogue. Condé Nast. נבדק ב-24 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Rodulfo, Kristina (16 בינואר 2017). "7 Beauty Secrets I Learned From Iris Law". Elle. Hachette Filipacchi Médias. נבדק ב-20 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Krentcil, Faran (27 במרץ 2017). "Iris Law's Latest Burberry Campaign is Here". Elle. Hachette Filipacchi Médias. נבדק ב-29 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) Abouarrage, Nada (17 ביולי 2017). "Iris Law, Jude Law's Daughter, Reveals Her Tips for the Ultimate No Makeup Look". W. Condé Nast. נבדק ב-19 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Vogue, 13 Incredible Rising Stars From The Worlds Of Fashion, Film And Music On Their Plans For 2022, British Vogue, ‏1 בundefined 2022 Acharya, Dipal (2 בפברואר 2017). "My London: Iris Law". London Evening Standard. נבדק ב-3 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Grinnell, Sunhee (16 בינואר 2017). "Burberry's New Beauty Poster Child: Iris Law". Vanity Fair. Condé Nast. נבדק ב-20 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
צ'ארלס בלומפילד

צ'ארלס ג'יימס בלומפילד (באנגלית: Edward James Blomfield;‏ 29 במאי 1786 – 5 באוגוסט 1857) היה קלאסיקן אנגלי וארכיבישוף של לונדון. אחיו, אדוארד ולנטיין בלומפילד היה קלאסיקן בולט. צ'ארלס בלומפילד נולד בסאפוק כבן בכור למנהל בית ספר מקומי. לאחר סיום בית הספר הוא נרשם ללימודים בטריניטי קולג' והחל את לימודיו בשנת 1804. במהלך הלימודים הוא זכה במספר מדליות. הוא סיים בשנת 1808 והיה השלישי ברמת הישגיו בלימודים. הוא המשיך בלימודים באוניברסיטת קיימברידג' וסיים בה תואר שני ותואר שלישי בשנת 1820. באותה תקופה הוא פרסם תרגומים של מספר יצירות קלסיות של אייסכילוס, קאלימאכוס ויצירות של סופרים קלסיים נוספים. בין השנים 1833–1841 הוא פעל להקמת בתי עלמין חדשים בלונדון. למרות הישגיו צ'ארלס בלומפילד החליט לעזוב את האקדמיה ולהקדיש את עצמו כולו לדת. הוא התחיל את הקריירה החדשה במוסדות דת כבר בשנת 1810. הוא מונה לבישוף ולאחר מספר מינויים נוספים הגיע לתפקיד של ארכיבישוף של לונדון בשנת 1828. בהיותו בתפקיד זה הוא נכנס לבית הלורדים והיה בין החברים הפעילים בבית. בשנת 1856 סוכם שצ'ארלס בלומפילד יעזוב את התפקיד אבל כהכרה לפעילותו רבת שנים הוא קיבל אישור להמשיך ולהתגורר בארמון הבישוף עם פנסיה של 6 אלף פאונד בשנה. הוא נפטר בשנת 1857 ונטמן בכנסיית 'אול-סיינטס' בלונדון. צ'ארלס בלומפילד היה נשוי פעמיים והיו לו 17 ילדים. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס בלומפילד בוויקישיתוף קורות חיים ופעילותו ערך זה הוא קצרמר בנושא בריטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שבצ'נקו (רובע)

הרובע שבצ'נקו (באוקראינית: Шевченківський район) הוא רובע או "ראיון" של קייב, עיר הבירה של אוקראינה. גבולות הרובע נקבעו ב-1937 והוא ממוקם כמעט בלב ליבה של קייב. התשתית מפותחת מאוד בראיון. ישנן 10 תחנות מטרו בשטח קטן, מה שמפשט מאוד את התנועה ברובע. ברובע שבצ'נקו נמצאים רוב אתרי המורשת התרבותית - 1374. מאידאן נזאלז'נוסטי, כיכר הניצחון, שדרת הנוף (רו'), שער הזהב של קייב, והרכבל המפורסם בקייב, ולדימירסקאיה גורקה (אנ'), גשר הולכי רגל ורוכבי אופניים מעל מדרון וולודימירסקי, הגן הבוטני (אנ'), שוק בסרבסקי, וגן החיות (אנ') היחיד בקייב, כמו גם כנסיות רבות, כגון כנסיית אנדריי הקדוש, קתדרלת סופיה הקדושה, מנזר כיפת הזהב של מיכאל הקדוש. ב-17 באוקטובר 2022, בעת הפלישה הרוסית לאוקראינה, הרובע הותקף עם כטמ"בים איראנים מסוג שאהד 136. מדיה וקבצים בנושא שבצ'נקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שבצ'נקו (באוקראינית) Шевченковский район: аутентичный и современный центр столицы, Segodnya.ua
קרסי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קרסי – אזור גאוגרפי היסטורי בוב קרסי(אנ') - מאמן אתלטיקה אמריקאי ג'קי ג'וינר קרסי – אתלטית אמריקאית ג'רום קרסי – כדורסלן אמריקאי קרס