laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ז'אן-בטיסט פירון

ז'אן-בטיסט פירון (בצרפתית: Jean-Baptiste Piron;‏ 10 באפריל 1896 – 4 בספטמבר 1974) היה גנרל בלגי אשר שימש כמפקד בריגדת פירון במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה שימש כמפקד הכוחות הבלגיים בגרמניה וכראש המטה הכללי. פירון נולד בקובן ב-10 באפריל 1896. ב-1913 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בבריסל. הוא לא סיים את לימודיו כיוון שבאוגוסט 1914 פלשו הגרמנים לבלגיה. פירון נשלח לחזית כקצין זוטר ברגימנט ה-1. הוא לחם בחזית האיסר וב-1916 הועלה לדרגת לוטננט. באקוטובר 1917 הוא אושפז בבית חולים עם דלקת התוספתן. לאחר שהחלים הועבר לחיל האוויר הבלגי ושרת כתצפיתן בטייסת הסיור ה-6. עם סיום המלחמה ב-1918 הועלה לדרגת קפטן, ולאחר המלחמה סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית המלכותית. עם סיום לימודיו שרת במפקדת הקורפוס ה-2 ולאחר מכן ברגימנט הגרנדירים ה-1. במאי 1940, פירון לחם כנגד הגרמנים במהלך הקרב על בלגיה. כעבור זמן קצר נכנע הצבא הבלגי. פירון סירב להיכנע והחליט להצטרף אל צבא בלגיה החופשית שהחל להתארגן בבריטניה. הוא נמלט מבלגיה דרך צרפת וספרד, ובפברואר 1942 הגיע לסקוטלנד. בינואר 1943 מונה פירון למפקד הבריגדה הראשונה של צבא בלגיה החופשית. הבריגדה נודעה עד מהרה בכינוי "בריגדת פירון" על שמו. הבריגדה כללה בין 1,800 ל-2,200, רובם מתנדבים בלגים שנמלטו מהארץ הכבושה ושמרו אמונים לממשלה הבלגית הגולה, אך גם מתנדבים רבים מהפזורה הבלגית בכל רחבי העולם. לבריגדה התגייסו גם 116 חיילים לוקסמבורגים. חיילי הבריגדה עברו אימונים בבריטניה, ופירון קיווה שאנשיו ישתתפו בפלישה לנורמנדי, אולם מפקדת הצבא הבריטי העדיפה לשמור את החיילים הבלגים רעננים לקראת שחרור בלגיה. פירון הפציר בממשלה הבלגית הגולה ללחוץ על הבריטים, אולם לשווא. הבלגים נחתו בסופו של דבר בנורמנדי לקראת סוף יולי, במסגרת הדיוויזיה המוטסת השישית (בריטניה). הבריגדה השתתפה בשחרור צרפת ולאחר מכן הועברה כדי לסייע בשחרור בלגיה. הבריגדה לקחה חלק במבצע מרקט גארדן ולאחר מכן המשיכה לשחרור הולנד. ב-17 בנובמבר 1944 הוחזרה הבריגדה לבלגיה והוצבה במילואים בלוון. ב-11 באפריל 1945 הוחזרה הבריגדה להולנד לקרבות מאסף כנגד הגרמנים. הבריגדה עוד הספיקה להשתתף בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה לפני סיום המלחמה. לאחר סיום המלחמה פורקה הבריגדה, ועל בסיסה הוקמה "בריגדת השחרור". לאחר המלחמה מונה פירון ליועצו הצבאי של הנסיך שארל, רוזן פלנדריה, ובדצמבר 1945 הועלה לדרגת גנרל מאיור. במרץ 1946 הוא מונה למפקד הכוחות הבלגיים בגרמניה. בדצמבר 1947 הועלה לדרגת לוטננט גנרל. ב-1951 הסתכסך פירון עם שר ההגנה הבלגי אז'ן דה חרף שהדיח אותו מתפקידו כמפקד הכוחות בגרמניה והעביר אותו לתפקיד ראש המטה הכללי. התפקיד החדש נחשב למכובד יותר, אולם פירון לא רצה בו והיה ממורמר על העברתו מגרמניה. ב-1954 הוא מונה לנשיא המועצה העליונה של הכוחות המזוינים (Conseil supérieur des Forces armées, או CSFA). הוא פרש מהצבא ב-1957. הוא נפטר באוקל ב-4 בספטמבר 1974. מדיה וקבצים בנושא ז'אן-בטיסט פירון בוויקישיתוף ז'אן-בטיסט פירון באתר Liberation Route Europe ז'אן-בטיסט פירון באתר WW2 Gravestone ז'אן-בטיסט פירון באתר Belgium Remembers
הדיוויזיה ה-129 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-129 (בגרמנית: 129. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. דיוויזיית הרגלים ה-129 הוקמה בהנאו, במחוז הצבאי ה-11 ב-20 באוקטובר 1940 ושולבו בה אנשי הסן ותורינגיה. אלמנטים של הדיוויזיות ה-9, ה-33 וה-251 היוו כ-30% מהדיוויזיה. לאחר סיום הכשרת הדיוויזיה באפריל 1941, היא נשלחה לפרוסיה המזרחית ולאחר מכן השתתפה במבצע ברברוסה. במסגרת קבוצת ארמיות מרכז לחמה הדיוויזיה במספר קרבות בגזרה המרכזית של החזית המזרחית, ובכלל זה בקרבות בביאליסטוק, סמולנסק וויאזמה. באוקטובר-נובמבר 1941 ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות בהגנה על ראש הגשר של קלינין וב-25 בדצמבר היא קלטה את הרגימנטים ה-326 וה-369 של דיוויזיית הרגלים ה-162 ההרוסה. רגימנט הארטילריה ה-236 של דיוויזיית הרגלים ה-162 שולב גם הוא ברגימנט הארטילריה ה-129 של הדיוויזיה. בשנה שלאחר מכן היא השתתפה בקרבות הקשים ליד רז'ב, שם היא נשארה מנובמבר 1941 עד תחילת מרץ 1943. לאחר הנסיגה מרז'ב, לחמה הדיוויזיה בבריאנסק, מוגילב וויטבסק, תוך שהיא תוגברה ברגימנט הגרנדירים ה-566 של דיוויזיית ההכשרה ה-390. בשל האבדות הרבות שספגv במרכז בלארוס, בקרבות בבוברויסק ובברנוביץ', היא אורגנה מחדש ביולי 1944. בינואר 1944, הדיוויזיה עדיין נלחמה ליד נארב, ברוז'אן, אך עד מהרה נאלצה לסגת. דיוויזיית הרגלים ה-129 הושמדה בסופו של דבר במזרח פרוסיה והתפרקה בסביבות פברואר. הגורמים ששרדו הועברו לארמייה הרביעית ונלחמו בקרבות האחרונים בפרוסיה המזרחית. המטה של הדיוויזיה שימש כמטה הפיקוד של פרישס האף. שטפן ריטאו (1 באוקטובר 1940 - 22 באוגוסט 1942) אלברט פראון (22 באוגוסט 1942 - 25 בספטמבר 1943) קרל פביאונקה (25 בספטמבר 1943 - 31 בינואר 1944) הריברט פון לאריש (31 בינואר 1944 - 11 בפברואר 1945) ברנהרד אוברשר (11 בפברואר - 8 במאי 1945) מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-129 בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-129 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Mitcham, p. 181 Mitcham Jr., Samuel W. (2007). German Order of Battle: 1st-290th Infantry Divisions in WWII. Stackpole Books. ISBN 9780811734165. Mitcham, p. 182
אז'ן דה חרף

אז'ן דה חרף (בהולנדית: Eugène De Greef;‏ 31 באוגוסט 1900 – 14 בנובמבר 1995) היה גנרל בלגי אשר שימש כשר ההגנה של בלגיה בין 1950–1954. דה חרף נולד בהאלה ב-31 באוגוסט 1900 למשפחה ולונית. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית ולאחר מכן התגייס לחיל ההנדסה הקרבית. באוגוסט 1939 הוא מונה למפקד גדוד התובלה ה-4. הוא השתתף בקרב על בלגיה, ולאחר כניעת הצבא הבלגי במאי 1940 נלקח בשבי לגרמניה. באוקטובר של אותה שנה הוא שוחרר, חזר לבלגיה והצטרף למחתרת הבלגית. בשנים שלאחר המלחמה שרת במשרד ההגנה ובאקדמיה הצבאית המלכותית. ב-1950 נבחר לתפקיד שר ההגנה. הוא היה איש הצבא האחרון שמילא תפקיד זה. מאז ועד ימינו התפקיד הוא פוליטי. בתקופת כהונתו כשר ההגנה, הייתה בלגיה מעורבת במלחמת קוריאה. גם בנו של חרף התנדב לשרת בחיל המתנדבים בקוריאה. כמו כן, חרף ייצג את בלגיה במהלך המשא ומתן להקמת נאט"ו. ב-1954 הוא סיים את תפקידו כשר ההגנה וחזר לצבא בדרגת גנרל מאיור. מאוחר יותר הועלה לדרגת לוטננט גנרל. ב-1961 הוא פרש מהצבא. לרגל פרישתו העניק לו בודואן, מלך הבלגים תואר אצולה של ברון. מדיה וקבצים בנושא אז'ן דה חרף בוויקישיתוף אז'ן דה חרף, באתר généalogie
נזרית ארוכת קוצים

נזרית ארוכת קוצים (שם מדעי: Diadema setosum) הוא מין של קיפוד ים. אורכו הממוצע של מין זה הוא 70 סנטימטרים. משקלו של קיפוד הים הוא 35 עד 80 גרמים. ניתן להבחין בין מין זה למינים אחרים מהסוג נזרית (Diadema) לפי חמישה כתמים בצבע לבן. האוכלוסייה במפרץ הפרסי מתרבה בין אפריל למאי. כמו קיפודי ים ארסיים אחרים הארס כלל לא קטלני לבני אדם והוא גורם לנפיחות וכאב. מין זה אוכל אצות והוא בעל תפקיד חשוב בשמירה על השונית מפני צמיחת יתר של אצות. בהיעדר אוכלוסייה בריאה של מין זה השונית עלולה להיפגע. הנזרית היא קיפוד ים בצבע שחור בעל קוצים ארוכים ודקים. מין זה נפוץ באזור האינדו-פסיפי כולל מפרץ אילת, אוסטרליה, יפן והחוף של אפריקה המזרחית בשוניות אלמוגים, קרקע חולית ואזורים עם עשב ים ואצות. מין זה פלש לים התיכון דרך תעלת סואץ. מדיה וקבצים בנושא נזרית ארוכת קוצים בוויקישיתוף נזרית ארוכת קוצים, באתר NCBI (באנגלית) נזרית ארוכת קוצים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נזרית ארוכת קוצים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) נזרית ארוכת קוצים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נזרית ארוכת קוצים, באתר GBIF (באנגלית) נִזְרִית אֲרֻכַּת-קוֹצִים במילון בעלי חיים: קווצי-עור (תש"ף), 2020, באתר האקדמיה ללשון העברית Coppard, Simon Edward; Andrew C. Campbell (2006). "Taxonomic significance of test morphology in the echinoid genera Diadema Gray, 1825 and Echinothrix Peters, 1853 (Echinodermata)" (PDF). Zoosystema. 28 (1): 93–112. Archived from the original (PDF) on 2006-11-27. Retrieved 2009-01-12. Alsaffar, Adel H.; Khalid P. Lone (2000). "Reproductive cycles of Diadema setosum and Echinometra mathaei (Echinoidea: Echinodermata) from Kuwait (Northern Arabian Gulf)". Bulletin of Marine Science. 67 (2): 845–856. נועה פיים, רשות הטבע והגנים, נזרית ארוכת קוצים, באתר www.parks.org.il דפני, י. מפרץ אילת, מים סוף ועד סופו. Diadema setosum, Porcupine sea urchin, www.sealifebase.ca ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2013/2014 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 2013/2014 בליגה הלאומית בכדורסל היא העונה ה-48 של הליגה השנייה בחשיבותה בכדורסל בישראל. אל הליגה הצטרפו היורדת מליגת העל אליצור עירוני אשקלון והעולות מהליגה הארצית א.ס רמת השרון והפועל מגדל העמק. 8 הקבוצות שהעפילו משלב העונה הסדירה התמודדו בסדרות הטוב מ-3 ברבע ובחצי הגמר והטוב מ-5 בגמר לפי דירוגן בסיום העונה הסדירה (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי, מקום שלישי נגד מקום שישי ומקום רביעי נגד מקום חמישי). המדורגת גבוה יותר אירחה בשלב רבע וחצי הגמר את המשחק הראשון והשלישי. המדורגת נמוך יותר אירחה את המשחק השני. בשלב הגמר אירחה המדורגת גבוה יותר את המשחקים הראשון והשלישי, ומדורגת נמוך יותר את המשחקים השני והרביעי. בסיום הפלייאוף זכתה עירוני נהריה באליפות והעפילה לליגת העל. ששת הקבוצת שסיימו את הליגה במקומות 9–14 התמודדו בסיבוב פנימי אחד בשיטת ליגה הכולל חמישה משחקים לכל קבוצה, כאשר הניקוד נמשך מהליגה הסדירה, הקבוצות שסיימו במקומות 9–11 זכו לארח שלושה משחקי בית. בסיום הסבב הקבוצות שסיימו במקומות ה-5 וה-6 בבית התחתון יורדות לליגה הארצית. קריית טבעון ויתרה על מקומה ולכן הוד השרון נשארה בליגה מידע מאתר איגוד הכדורסל אריכון ספסל רבע גמר קריית אתא -גליל, רמת גן -אשקלן ארכיון ספסל מידע חלקי רבע גמר מדיע ספסל רבע גמר רמלה עפולה רבע גמר משחק 3 ארכיון אתר ספסל משחק מספר 2 עפולה באתר ספסל ארכיון ספסל, מידע חלקי מידע מאתר עירוני נהריה
מטיף

מטיף הוא אדם הנושא דרשות בנושאים דתיים בפני אספת אנשים. ישנם גם מטיפים לא־דתיים, שעושים נפשות לרעיונות פוליטיים, מוסריים, חברתיים, וכו'. מטיפים נפוצים ברוב התרבויות. למשל, כומר נוצרי בבוקר יום ראשון עשוי להטיף בכנסייה, ביהדות מטיפים נקראים מגידים או דרשנים, ואילו אימאם מוסלמי מטיף במסגד. באסלאם, תפקיד המטיף נקרא כללית דאעי, ומטיף שנושא דרשות ביום שישי אחר הצהריים נקרא ח'טיב. בנצרות מימיה הקדומים הייתה הדרשה חלק חשוב מטקסי הדת. דרשות עודן מרכזיות גם בנצרות הקתולית וגם בפרוטסטנטית. בדרך כלל מטיפים נוצרים באים משורות הכמורה, אך במסורות מסוימות, כגון בזרם המתודיסטי, ישנם גם מטיפים עמאים. שמו הרשמי של המסדר הדומיניקני הוא "מסדר המטיפים" (בלטינית: "Ordo Praedicatorum"); נזירים ממסדר זה הוכשרו להטיף בפומבי בשפות המקומיות (להבדיל מלטינית), ודומיניק הקדוש ייסד את המסדר כדי להטיף לקתרים של דרום צרפת בתחילת המאה ה-13. אף הפרנציסקנים הם מסדר הטפה בולט; מטיפים נודדים, בדרך כלל נזירים, היו מאפיין חשוב של הקתוליות של סוף ימי הביניים. ברוב זרמי הנצרות בראשית המאה ה-21, משך דרשות המטיף לא חורג מ־40 דקות, אבל היסטורית מטיפים דרשו גם שעתיים ושלוש, ועשו שימוש בטכניקות רטוריקה ותיאטרון לשמירה על קשב קהלם. טכניקות כאלה כבר אינן מקובלות בזרמים המרכזיים בנצרות. בשל חשיבות הדרשה בנצרות הפרוטסטנטית וההתנגדות למעמד כהונה נפרד, בכנסיות פרוטסטנטיות רבות התואר "מטיף" נרדף ל"כומר". במסורת היהודית, מגיד המישרים או הדרשן מילא תפקיד זהה, ונשא בפני הקהל דברי שפר שונים. דעוה מגיד פרנסיס, קית א., גיבסון, ויליאם, ואח', The Oxford Handbook of the British Sermon 1689–1901, 2012 OUP, ISBN 978-0199583591, גוגל ספרים מדיה וקבצים בנושא מטיף בוויקישיתוף Francis, 10
דיוויזיית ההכשרה ה-390 (ורמאכט)

דיוויזיית ההכשרה ה-390, שהפכה ב-1944 לדיוויזיית האבטחה ה-390 (בגרמנית: 390. Feldausbildungs-Division או 390. Sicherungs-Division) הייתה דיוויזיית הכשרה של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-4 בספטמבר 1942 כדיוויזיית הכשרה עבור קבוצת ארמיות מרכז ברוסיה. ליבת הדיוויזיה הגיעה מהמחוזות הצבאיים VI, IX ו-XI, והדיוויזיה תוגברה על ידי אנשי שירות העבודה של הרייך. ב-15 בפברואר 1944, רגימנטים הגרנדירים (אימוני שדה) הוקצו לרגימנטים הגרנדירים בארמייה התשיעית. ב-19 ביולי 1944, הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית האבטחה ה-390. הדיוויזיה לחמה בליטא ובקורלנד. ב-10 בנובמבר 1944 פורקה הדיוויזיה ושרידיה שימשו להקמת דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-79. ולטר הרטמן (10 בספטמבר 1942 - 1 בפברואר 1943) אוגוסט ויטמן (1 בפברואר - 3 במאי 1943) הנס ברגן (3 במאי 1943 - 30 בדצמבר 1944) דיוויזיית האבטחה ה-390 באתר Lexikon der Wehrmacht (בגרמנית) דיוויזיית ההכשרה ה-390 באתר Lexikon der Wehrmacht (בגרמנית)
אמיר גרומן

אמיר גרומן הוא ראש אגף המבצעים של השב"כ לשעבר וקודם לכן מפקד היחידה המבצעית של הארגון. גרומן גדל והתחנך בכפר ביאליק. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה. לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לשב"כ ולקח חלק בפעילות מבצעית במהלך האינתיפאדה הראשונה. בהמשך מילא שורה של תפקידי פיקוד ומטה ומונה למפקד היחידה המבצעית, אותה הוביל בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש כראש חטיבת האבטחה מעבר לים וכראש אגף המבצעים בשירות. לאחר פרישתו מהשירות הצטרף לחברה הביטחונית "USS Security VIP". עובדה נעמה פרי, ‏״רק מי שהיה שם יכול להסביר מה זה לעמוד מול מחבל מתאבד״, באתר ‏מאקו‏, 11 בפברואר 2021 נעמה פרי, ‏״רק מי שהיה שם יכול להסביר מה זה לעמוד מול מחבל מתאבד״, באתר ‏מאקו‏, 11 בפברואר 2021. מי אנחנו, באתר "USS Security VIP" ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמיר גרומן".
קינדליין

קינדליין הוא מגזין שבועי היוצא בניו יורק בשפת היידיש. הוא נוסד ב-16 בדצמבר 2014 על ידי העורך הראשי מנדל פנט. קינדליין מיועד לילדים ונערים, אך נקרא על ידי כל הגילים ומופץ בכל רחבי העולם. היקף ההפצה הוא בעיקר באזורים שבהם מתגוררים קוראי יידיש, כולל ארצות הברית, קנדה, בריטניה, בלגיה, שווייץ, אוסטריה וישראל. במגזין נכתבים מאמרים על פרשת השבוע, היסטוריה עולמית, היסטוריה של עם ישראל, חיות בר, טיולים, קומיקס, מלאכות יד, פאזלים, משלים וסיפורים. קינדליין הוא מגזין ייחודי מבין העיתונים החרדיים בכך שסופרים ומאיירים חייבים לייחס את מאמריהם לשמם האמיתי, ולא משתמשים בשם עט כפי שמקובל בציבור החרדי. כותבי ועורכי קינדליין הם מחנכים ומורים ידועים בקהילה החרדית. המערכת כוללת את המחבר והמרצה, הרב פישל שכטר, העורך הראשי מנדל פאנט ודוד ובר. בין הכותבים נמצאים ארי אברמוביץ וההיסטוריון יוסף קוואדראט. האיורים וציורי הקומיקס בקינדליין הם יצירותיהם של בת שבע הבלין, אברהם זמורה, מוטי הלר ועוד. עם זאת, מובאים במגזין גם איורים וסדרות קומיקס של אמנים ישראלים מוערכים, כמו יואל וקסברגר (מלכות וקסברגר), גדי פולק, ג'קי ירחי ודבורה קוטובסקי. בשיתוף עם מאיירים, כותבים וחברת ההוצאה לאור קינדר שפיל, קינדליין מוציאה באופן קבוע חוברות קומיקס בכריכה קשה של סדרות קומיקס וטורים שבועיים שהודפסו בעבר במגזין. געשיכטעליין (ביידיש): מאמרי מחקר היסטורי על חיי העם היהודי מאת יוסף קוואדראט (חוקר עצמאי של ההיסטוריה של עם ישראל) שפורסמו בקינדליין Y. W. Editor, Photo Essay: Kids Enjoying The New Weekly Magazine KINDLINE (Photos By JDN), The Yeshiva World, ‏2015-01-04 (באנגלית אמריקאית) שלמה כהן. "הבשורה החינוכית – עיתון הילדים קינדליין הגיע מארה"ב לישראל". JDN חדשות. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Spot On". NY's Funniest Rabbi. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Dovid Weber". Twitter. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Ari Abramowitz". LinkedIn. נבדק ב-30 באוגוסט 2016. {{cite web}}: (עזרה) Kwadrat, Joseph. "אינטערוויו אינ׳ם קינדליין". Academia.edu. נבדק ב-31 באוגוסט 2016. {{cite web}}: (עזרה) מעיין כפיר, בת שבע הבלין: אני חיה את דמויות הקומיקס שלי, באתר הידברות מעיין כפיר, אברהם זמורה: "משמיים גרמו לי לצייר ספר של סיפורי הבעל שם טוב", באתר הידברות Поллак, Гади. "Экшн с пейсами". Toldot Yeshurun. נבדק ב-31 באוגוסט 2016. {{cite web}}: (עזרה) Kotovsky, Deborah. "Развитие сюжета от эскиза к картинке". LiveJournal. נבדק ב-31 באוגוסט 2016. {{cite web}}: (עזרה)
קאיה (עיר)

קאיה (בצרפתית: Kaya) היא העיר החמישית בגודלה בבורקינה פאסו. היא נמצאת במחוז מרכז-צפון ומשמשת כעיר הבירה שלו. העיר ממוקמת כ-90 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר הבירה ואגאדוגו וכ-150 קילומטרים דרומית-מזרחית לוואיגויה. סוג האקלים בעיר הוא צחיח למחצה. הטמפרטורות בה גבוהות במשך מרבית ימות השנה ורוב הגשמים יורדים בחודשים יוני–ספטמבר. כמות המשקעים הממוצעת היא כ-430 מילימטרים. בעיר קיים מסלול טיסה לא סלול. היא מחוברת לעיר הבירה ואגאדוגו במסילת רכבת, אך היא אינה פעילה. העיר נמצאת על צומת דרכים ולכן עוברים בה כבישים המחברים אותה עם מספר ערים כמו ואגאדוגו, ואיגויה ופאדה נגורמה. בעיר קיימים בית ספר ומכללה לבנות. גרמניה הרצוגנאורך (אנ'), בוואריה, גרמניה צרפת שאטלרו, אקיטן החדשה, צרפת ארצות הברית סוואנה, ג'ורג'יה, ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא קאיה בוויקישיתוף על פי אתר climate-data.org
עונת 2014/2015 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 2014/2015 בליגה הלאומית בכדורסל היא העונה ה-49 של הליגה השנייה בחשיבותה בכדורסל בישראל. אל הליגה הצטרפו היורדת מליגת העל ברק נתניה והעולות מהליגה הארצית מכבי עירוני רעננה ומכבי קריית גת. 8 הקבוצות שהעפילו משלב העונה הסדירה מתמודדות בסדרות לפי דירוגן בסיום העונה הסדירה (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי, מקום שלישי נגד מקום שישי ומקום רביעי נגד מקום חמישי). המדורגת גבוה יותר תארח את המשחק הראשון, השלישי והחמישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר תארח את המשחק השני והרביעי (במידת הצורך). שש הקבוצות שסיימו את הליגה במקומות 9–14 התמודדו בסיבוב פנימי אחד בשיטת ליגה הכולל חמישה משחקים לכל קבוצה, כאשר הניקוד נמשך מהליגה הסדירה, הקבוצות שסיימו במקומות 9–11 זכו לארח שלושה משחקי בית. בסיום הסבב הקבוצות שסיימו במקומות ה-5 וה-6 בבית התחתון יורדות לליגה הארצית. לכפר סבא ורמת השרון יתרון פנימי מול רעננה מידע באתר איגוד הכדורסל נתוני הליגה הסדירה, באתר וואלה! משחק מ-1 ברבע הגמר בארכיון ספסל משחק מספר 2 בארכיון ספסל סדרה 3 ברבע הגמר משחק מספר 1 חצי גמר חצי גמר משחק 2 לירון שרון, ‏קרית אתא קבעה 2:2, צפו בקטטה בסיום המשחק, באתר ONE‏, 26 במאי 2015 ארכיון ספסל, מידע חלקי גמר משחק 1 ארכיון ספסל גמר מספר 2 קריית גת עלתה לליגת העל, באתר וואלה! מידע חלקי על הבית התחתון מאתר ספסל
שביט פניני

שביט פניני (שם מדעי: Fromia monilis) הוא מין של כוכב ים. כוכב ים זה מגיע לאורך של עד 30 סנטימטרים (האורך הממוצע הוא 7.5 עד 10 סנטימטרים) והוא בעל צבע אדום. מין זה חי בהאוקיינוס ההודי ומערב האוקיינוס השקט כולל איי אנדמן וניקובר, אוסטרליה, מפרץ אילת, החוף של אפריקה המזרחית ויפן בקרקע חולית וקרקע סלעית עד עומק של 40 מטרים. כמו רוב המינים במשפחתו כוכב ים זה ניזון רק מזואופלנקטון ופיטופלנקטון. כוכב ים זה נפוץ גם באקווריומים שם הוא זקוק לאצות שבהן נמצא הטרף שלו. אם שמים את כוכב הים באקווריום בלי אצות הוא מת מרעב. מדיה וקבצים בנושא שביט פניני בוויקישיתוף שביט פניני, באתר ITIS (באנגלית) שביט פניני, באתר NCBI (באנגלית) שביט פניני, באתר GBIF (באנגלית) Vanden Berghe, Edward; Garcia, Maria; Mah, Christopher (24 באוקטובר 2008). "Fromia monilis (Perrier, 1869)". marinespecies.org. World Register of Marine Species (WoRMS). {{cite web}}: (עזרה) "SeaLife". sealifebase.org. "Blue Zoo Aquatics". bluezooaquatics.com. Mah, Christopher L. (9 ביולי 2014). "The Colorful Challenge of Identifying Fromia monilis, an Indo-Pacific species complex". The Echinoblog. {{cite web}}: (עזרה) FROMIA MONILIS - (PERRIER, 1869) - New Caledonia שָׁבִיט פְּנִינִי במילון בעלי חיים: קווצי-עור (תש"ף), 2020, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כריס פטרובסקי

כריס פטרובסקי (באנגלית: Chris Petrovski נולד ב-7 באפריל 1991) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא מקדוני, הידוע בתפקידו בתור דמיטרי פטרוב בסדרת הטלוויזיה מזכירת המדינה. פרובסקי נולד בביטולה, מקדוניה הצפונית. כשהיה בן שנה עברה המשפחה לניו זילנד. עוד בתיכון בניו זילנד, פטרובסקי השיג סוכן והתקבל לעבודה כניצב בהפקה של סדרת הטלוויזיה ספרטקוס. הוא למד בתיכון One Tree Hill College בניו זילנד, שם שיחק בהפקה של בית הספר של המחזה המלט . פטרובסקי סיים את לימודיו בתוכנית המשחק של המכון הטכנולוגי של יוניטק בניו זילנד. לאחר מכן הוא קיבל מלגה ועבר ללוס אנג'לס, קליפורניה, כדי ללמוד באקדמיה למשחק של סטלה אדלר, אותה סיים. ב-2013 גילם את ג'ורג' שאנק במותחן האימה Al"l Cheerleaders Die". שנה לאחר מכן 2014, הוא כיכב בסרט "Coldwater". בשנת 2014 לוהק פטרובסקי לתפקיד בסדרת הטלוויזיה מזכירת המדינה. פטרובסקי גילם את דמיטרי פטרוב (עונות 2 ו-4; עונה 3, עונה 5- תפקיד אורח), קפטן של הצבא הרוסי בן 24 שלמד במכללה הלאומית ללוחמה. דמותו גויסה על ידי פרופסור הנרי מק'קורד (טים דיילי) בעלה של מזכירת המדינה, מרצה שעובד ב-CIA להפוך למרגל אמריקאי בתמורה לקבלת טיפול רפואי לאחותו החולה בסטוקהולם, שוודיה. דמיטרי נתפס על ידי הרוסים ובסופו של דבר הוחזר תמורת החזרתו של מרגל אחר במדינה. בעקבות לכידתו דמיטרי מרגיש נטוש על ידי הנרי והוא כועס ומר מאוד כלפיו. הוא הוכנס לתוכנית להגנת עדים תחת השם אלכסנדר (אלכס) מהראנוב. בעונה 4, הוא מגויס על ידי ה-CIA כאנליסט. בשנת 2019 שיחק בסרט הקולנוע "Paradise City". בשנה לאחר מכן שיחק בסרט הקולנוע "The Drummer", לצד דני גלובר וסאם אנדרווד. בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "בוליבר". באותה שנה לוהק לתפקיד ראשי בסרטו של הבמאי הישראלי, עמרי בצלאל, "listen". כריס פטרובסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריס פטרובסקי, ברשת החברתית אינסטגרם כריס פטרובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריס פטרובסקי, באתר AllMovie (באנגלית) כריס פטרובסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) Healey, Catherine (5 באוגוסט 2018). "On the road to stardom". East & Bays Courier. נבדק ב-6 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "All Cheerleaders Die (2014)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-17 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Tallerico, Brian. "Coldwater Movie Review & Film Summary (2014) | Roger Ebert". www.rogerebert.com. Petski, Denise (5 באוגוסט 2015). "Yolonda Ross Joins The Get Down; Chris Petrovski In Madam Secretary". Deadline. נבדק ב-6 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Movie Review: Paradise City | The Nerd Daily, The Nerd Daily, ‏5 בנובמבר 2020
דיוויזיית המילואים ה-141 (ורמאכט)

דיוויזיית המילואים ה-141 (בגרמנית: 141. Reserve-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, בתור Kommandeur der Ersatztruppen I (מפקדת כוחות התחלופה I) באינסטרבורג. ב-13 בנובמבר 1939 שונה שמה באופן זמני לדיוויזיה ה-151 ולאחר מכן לדיוויזיה מס'. 141, ב-8 בדצמבר 1939. בספטמבר 1940 היא הועברה לפראג, הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה. כשהחלה המערכה הגרמנית במזרח, ב-15 ביולי 1941, הוחזרה הדיוויזיה לאינסטרבורג, גרמניה, למחוז הצבאי I. בשנת 1942, דיוויזיה מס. 141 אורגנה מחדש כדיוויזיית המילואים ה-141 והיא שמרה על השם הזה עד 19 בפברואר 1944, אז פורקה. חלק מאנשיה הועברו לתגבור דיוויזיית הרגלים ה-68. אולריך פון ולדוב (1 בדצמבר 1939 - 1 באפריל 1942) היינץ הלמיך (1 באפריל 1942 - 10 בדצמבר 1942) אוטו שנהר (10 בדצמבר 1942 - 19 בפברואר 1944) הדיוויזיה ה-151 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) דיוויזיית המילואים ה-141 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
הדיוויזיה ה-197 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-197 (בגרמנית: 197. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-1 בדצמבר 1939 במחוז הצבאי ה-21 בוורתגאו ליד פוזן. במרץ 1940 עברה הדיוויזיה לאזור טריר. במאי 1940 עברה הדיוויזיה לאזור הסאר. מ-17 ביוני 1940 התקדמה הדיוויזיה על פני סייל ותעלת ריין-מארן ופרצה לקו מז'ינו מדרום-מערב לזארבריקן ליד שאטו-סאלין. הדיוויזיה השתתפה אז בקרב המוזל והווז'. לאחר שביתת הנשק, הדיוויזיה אבטחה את קו התיחום ושימשה ככוח כיבוש בצרפת ביולי 1940. באמצע יולי 1940 עברה הדיוויזיה לאזור דרום הולנד (צפון בראבנט וזילנד) לצורך אבטחה והגנה על החוף. כאן התכוננה הדיוויזיה לנחיתה באנגליה. בסוף פברואר 1941 הועברה הדיוויזיה לאזור מנהיים - לנדאו על מנת לסיים שם אימון יחידה. ב-21 ביוני 1941 הועמסה הדיוויזיה על מסילת הברזל והועברה מזרחה. הדיוויזיה נפרקה ב-Lohow והועמדה לרשותה בקו התיחום. מה-26 ביוני צעדה הדיוויזיה על פני הבוג אל הברזינה. הדיוויזיה השתתפה בקרב ביאליסטוק-מינסק ובקרב רוסלאבל. ב-2 באוקטובר 1941 החל מבצע טייפון, שבו הדיוויזיה השתתפה בקרב ויאזמה, ולאחר מכן בקרבות סביב מוסקבה. עד ה-24 בינואר 1942 נסוגה הדיוויזיה לאזור העורף, שם שהתה עד מאי 1942. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרבות השונים בגזרה המרכזית של החזית המזרחית, ובכלל זה קרבות רז'ב. הדיוויזיה הושמדה ליד ויטבסק במהלך מתקפת ויטבסק-אורשה הסובייטית, שהייתה חלק ממבצע בגרטיון בקיץ 1944. על פי עדותו של שבוי מלחמה גרמני, מש"ק בפלוגה ה-10 של רגימנט הרגלים ה-332 של הדיוויזיה ה-197, קרל ביירליין, הגדוד היה מעורב בעינויים ובמותה של זויה קוסמודמיאנסקיה. סטלין הורה שלא לקחת את חיילי וקציני הדיוויזיה, שהשתתפו בהוצאה להורג, בשבי. הרמן מאייר-רבינגן, 1 בדצמבר 1939 – 1 באפריל 1942 אהרנפריד בגה, 1 באפריל 1942 – 5 בנובמבר 1943 אויגן ווסנר, 5 בנובמבר 1943 – 14 במרץ 1944 הנס האן, 14 במרץ 1944 – 24 ביוני 1944 מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-197 בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-197 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)