טרי גאר

טרי גאר (Terry Ann "Teri" Garr; נולדה ב-11 בדצמבר 1944) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקנית, הידועה בשל תפקידיה הקומיים והדרמטיים בסרטי קולנוע בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 ובקריירה טלוויזיונית משגשגת לאחר מכן. גאר הייתה מועמדת לפרס האוסקר כשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בסרטו של סידני פולאק "טוטסי" בשנת 1982. גאר נולדה בלייקווד, אוהיו. אביה, אדי גאר, היה שחקן וודוויל ממוצא אירי והופיע בתפקידים על במות ברודוויי. אמה, פיליס גאר, הייתה רקדנית ממוצא אוסטרי. בהיותה בת 11 מת אביה, ואמה של גאר המשיכה לפרנס את שלושת ילדי המשפחה לבדה. גאר סיימה את בית הספר הקתולי בעיירה רוקי ריבר, באוהיו, ולאחר מכן החלה בקריירת משחק. את תפקידיה הראשונים קיבלה בזכות מראה הבלונדינית הכל-אמריקאית הצעירה שאפיין אותה בצעירותה. היו אלו תפקידים זעירים בקומדיות נעורים (הראשונה שבהן, "A Swingin' Affair" משנת 1963). היא הופיעה במספר סרטים של אלביס פרסלי בשנות ה-60, לרוב כרקדנית. בשנת 1968 הופיעה בתפקיד זעיר בסרטה של להקת המאנקיס "Head", כן הופיעה בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה מצליחות רבות, בהן מ.א.ש, מסע בין כוכבים, "המופע של דיק ואן דייק", "מקלאוד" ו"הזוג המוזר". בתחילת שנות ה-70 הופיעה באופן קבוע בתפקידים קומיים ב"מופע של סוני ושר". בשנת 1974 הצליחה גאר לפרוץ למעמד של שחקנית מובילה בעקבות הופעתה בשני סרטים. תפקיד דרמטי כבד שיחקה בסרטו של פרנסיס פורד קופולה, "השיחה", שם הופיעה בתור חברתו של איש ההאזנות הפרנואיד אותו שיחק ג'ין הקמן. תפקיד הפוך לחלוטין שיחקה בסרטו של מל ברוקס, "פרנקנשטיין הצעיר". בסרט שיחקה את אינגה, עוזרתו השופעת של ד"ר פרנקשטיין. לטענתה, קיבלה את התפקיד כאשר הופיעה למבחן הבד עם חזייה מרופדת בגרביים ישנים, מכיוון שהבינה כי התפקיד נסב כולו "על הציצים". תפקיד זה, שדרש הופעה מוגזמת ומבטא מזויף וכבד, איפשר לגאר להפגין את כשרונה הקומי. במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 המוקדמות, הופיעה גאר בתפקידים חשובים בסרטים מצליחים. בסרטו של סטיבן ספילברג "מפגשים מהסוג השלישי" (1977) שיחקה את אשתו של ריצ'רד דרייפוס. כן הופיעה בתפקיד בולט בסרט "הו, אלוהים!" (1977) בו שיחק הקומיקאי הקשיש ג'ורג' ברנס את אלוהים המתגלה לג'ון דנוור. בשני סרטים אלו שיחקה תפקיד זהה כמעט - אשתו הסובלת של אדם המשנה את התנהגותו עקב התגלות על טבעית. סרטים אלו, והופעות נוספות שלה כהופעתה בסרט "הסייח השחור" (1979) שמרו על מעמדה כשחקנית מובילה בתקופה זו. בשנת 1982 הגיעה קריירת הקולנוע של גאר לשיא, כאשר הופיעה בסרטו של סידני פולאק "טוטסי", בתפקיד חברתו הנבגדת והטיפשה של דאסטין הופמן, המגלם שחקן המקבל תפקיד של אישה באופרת סבון ומתחזה לשם כך לאישה. הסרט היה בין הסרטים המצליחים בשנה זו, והופעתה בסרט הקנתה לגאר מועמדות לפרס האוסקר כשחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנה זו כיכבה גאר, לצידו של פרדריק פורסט בסרט המוזיקלי "אחד מהלב" שביים פרנסיס פורד קופולה. סרט זה היווה תפנית לרעה בקריירה של כל המעורבים בו. קופולה, שאיבד את השליטה בתקציבו של הסרט, יצר בעלות עצומה מוצר בעייתי. הסרט כשל בקופות, והביא להתמוטטות אולפני אמריקן זואיטרופ שהקים קופולה. שנת 1982 היוותה שיא בקריירה של גאר, ולאחריה לא קיבלה עוד תפקידים בולטים בקולנוע. גאר המשיכה להופיע בתפקידי משנה בסרטיהם של במאים מובילים. כך, למשל, הופיעה בתפקיד משמעותי בסרטו של מרטין סקורסזה "שגעון של לילה" (1985). תפקידה של גאר היה תפקיד של מעריצה מטורפת ומזדקנת של להקת "הקופים" בסרטם הופיעה שבע עשרה שנים קודם לכן. הופעות זכורות נוספות של גאר הן בסרטו של רוברט אלטמן "משהו ללבוש" (1994) ובסרט "טפשים ללא הפסקה" (1994). במקביל המשיכה גאר להופיע בטלוויזיה. היא הייתה אורחת קבועה בתוכניתו של דייוויד לטרמן, והופיעה בתפקידי אורח בסדרות כ"ER", "חוק וסדר: מחלק הקורבנות המיוחדים" ו"פליסיטי". כן זכורה הופעתה בתפקיד אמה של פיבי בסדרה "חברים" בה הופיעה במספר פרקים. לגאר היו מספר מערכות יחסים יציבות עם גברים. בין 1979 ל-1983 הייתה חברתו של המפיק רוג'ר בירנבאום, לאחר מכן הייתה חברתו של רופא בשם דייוויד קיפר במהלך רוב שנות ה-80. בשנת 1993 נישאה לקבלן בשם ג'ון או'ניל, והשניים אמצו בת בשם מולי. הנישואים כשלו, והזוג הודיע על גירושיו בשנת 1996. במהלך שנות ה-80 סבלה גאר מתופעות בריאותיות שונות, אך רק ב-1999 אובחנה באופן סופי כסובלת מטרשת נפוצה. היא נתנה פומבי למחלתה בראיון בשנת 2002, ובשנת 2005 הופיעה בראיון אצל לארי קינג בו דיברה בפירוט ובגילוי לב על מחלתה. גאר פעילה בארגונים שונים הנאבקים למען מודעות למחלה. בשנת 2006 סבלה מאירוע מוחי. על אף בעיות הבריאות שלה התעקשה גאר להמשיך ולעבוד, היא ממשיכה להופיע בתפקידים שונים בקולנוע ובטלוויזיה, ואף שבה להופיע בתוכניתו של לטרמן. A Swingin' Affair ‏ – 1963. חופשה באקפולקו - 1964. Kissin' Cousins - ‏1964. ויוה לאס וגאס - 1964. What a Way to Go - ‏ 1964. ביריד השעשועים - 1964. מסיבת הפיג'מה - 1964. The T.A.M.I. Show - ‏ 1964. John Goldfarb, Please Come Home - ‏ 1965. Red Line 7000 - ‏ 1965. The Cool Ones - ‏ 1967. מסיבת חוף - 1967. For Pete's Sake - ‏ 1968. Maryjane - ‏ - 1968. Head - ‏ 1968. Changes -‏ 1969. The Moonshine War - ‏ 1970. השיחה - 1974. פרנקנשטיין הצעיר - 1974. Won Ton Ton, the Dog Who Saved Hollywood - ‏ 1976. הו, אלוהים! - 1977. מפגשים מהסוג השלישי - 1977. Mr. Mike's Mondo Video - ‏ 1979. הסייח השחור - 1979. בישול המכשפות - 1980 אמריקה על גלגלים - 1981. אחד מהלב - 1982. The Escape Artist - ‏ 1982. טוטסי - 1982. העוקץ 2 - 1983. שובו של הסייח השחור - 1983. מיסטר אמא - 1983. בן בכור - 1984. To Catch a King - ‏ 1984. שגעון של לילה - 1985. Miracles - ‏ - 1986. רומן במים כחולים - 1989. Out Cold - ‏ 1989. Let It Ride - ‏ 1989. זמן קצר - 1990 A Quiet Little Neighborhood, a Perfect Little Murder - ‏ 1990. Waiting for the Light - ‏ 1990. Adventures in Wonderland - ‏ 1991. השחקן - 1992. Mom and Dad Save the World ‏ - 1992. טפשים ללא הפסקה - 1994. משהו ללבוש - 1994. Perfect Alibi - ‏ 1995. מייקל 1996. The Definite Maybe - ‏ 1997. Changing Habits - ‏ 1997. פייה בלתי צפויה - 1997. צעקה בעלטה - 1997. Kill the Man - ‏ 1999. דיק - 1999. השמיים נופלים - 2000. באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר - 2000. העולם שבפנים - 2001. החיים בלי דיק - 2001. Searching for Debra Winger - ‏ 2002. אלוהה, סקובי דו! - 2005. A Taste of Jupiter - ‏ 2005. כל הטיסות בוטלו (2006) Expired - ‏ 2007. Kabluey‏ (2007) משפחה בהפלצה (2006) טרי גאר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טרי גאר, באתר AllMovie (באנגלית) טרי גאר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טרי גאר, באתר Discogs (באנגלית) האיות הנכון של שמה הוא "Terry Garr". במהלך הקריירה שלה אייתה הן את שמה הפרטי והן את שם משפחתה במגוון צורות, כאשר לבסוף התקבע השם "Teri Garr" כשם בו היא ידועה, המופיע בקרדיטים לסרטיה טרי גאר TCMDB טרי גאר NNDB טרי גאר מגלה כי היא סובלת מטרשת נפוצה CNN