laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-212 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-212 (בגרמנית: 212. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, והועמדה תחת פיקוד ולטר פרידריכס, ובמהלך המערכה בפולין שהתה בחזית המערבית כעתודת הארמייה השביעית. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כעתודת הארמייה ה-16, וביולי 1940 שוחררו כוחות הדיוויזיה. במרץ 1941 גויסו כוחות הדיוויזיה מחדש, והיא הוצבה בצרפת תחת פיקוד הארמייה השביעית, ובאוקטובר 1941 נשלחה לחזית המזרחית, שם פעלה תחת פיקוד הארמייה ה-18, ולחמה עמה במהלך המצור על לנינגרד. ביולי 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית, ולחמה עמה במהלך מבצע בגרטיון ובמהלך המתקפה הבלטית, עד להשמדתה ב-15 בספטמבר 1944. ב-17 בספטמבר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש בשיראץ כדיוויזיית פולקסגרנדיר, על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-578 שהוקמה ב-25 באוגוסט 1944 על בסיס שרידי הדיוויזיה ה-212. במהלך הקרב על הבליטה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-80 במסגרת הארמייה השביעית, ולאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה, וב-28 באפריל 1945 נכנעו שרידי הדיוויזיה מדרום למינכן. ולטר פרידריכס (26 באוגוסט 1939 - 15 בספטמבר 1939) תאודור אנדרס (15 בספטמבר 1939 - 1 באוקטובר 1942) הלמוט ריימן (1 באוקטובר 1942 - 1 באוקטובר 1943) קרל קוסקה (1 באוקטובר 1943 - 1 במאי 1944) פרנץ זנספוס (1 במאי 1944 - 15 בספטמבר 1944) פרנץ זנספוס (17 בספטמבר 1944 - 1 באפריל 1945) מקס אוליך (1 באפריל 1945 - 21 באפריל 1945) יובסט פרייהר פון בודנברוק (21 באפריל 1945 - 28 באפריל 1945) הדיוויזיה ה-212 באתר lexikon-der-wehrmacht דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-212 באתר lexikon-der-wehrmacht דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-578 באתר lexikon-der-wehrmacht
טויוטה מיניאייס

טויוטה מיניאיס (באנגלית: Toyota MiniAce; ביפנית: トヨタ・ミニエース) הוא טנדר מתוצרת טויוטה אשר יוצר בין השנים 1967–1975. חלקים רבים ל-"טויוטה מיניאייס" נלקחו מדגם "Toyota Publica" (אנ'), בעיקר מדגם הטנדר "P20". טנדר – 2 מושבים, 2 דלתות מסחרית "טויוטה מיניאייס", שנת 1968 "טויוטה מיניאייס", שנת 1974 דגם טנדר טויוטה (Toyota Publica 800 Truck" (UP26" מסדרת "P20" (יוצר בין השנים 1961–1964) ממנו נלקחו חלקים רבים לדגם ה-"טויוטה מיניאייס" טויוטה "טויוטה מיניאייס" - דגמי טנדר ומסחרית, תמונות מדיה וקבצים בנושא טויוטה מיניאייס בוויקישיתוף טויוטה מיניאייס, סרטון באתר יוטיוב טויוטה מיניאייס, סרטון באתר יוטיוב "טויוטה מיניאייס" toyota-global.com/company/history_of_toyota/75years/vehicle_lineage "טויוטה מיניאייס" - מפרט טכני auta5p.eu/lang/en/katalog/auto.php "טויוטה מיניאייס" en.japanclassic.ru/booklets/570-toyota-miniace-1967-up100 "טויוטה מיניאייס" טנדר flickr.com/photos/10047629 "טויוטה מיניאייס" מסחרית blog.toyota.co.uk/5-of-the-wackiest-toyotas-ever-produced/mini-ace
וילהלם פאליי

גנרל וילהלם פאליי (בגרמנית: Wilhelm Falley;‏ 25 בספטמבר 1897 – 6 ביוני 1944) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונהרג במהלך הפלישה לנורמנדי. פאליי נולד ב-25 בספטמבר 1897 במץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-93 (אנהלט), עמו לחם במהלך הקרבות. ב-25 באוגוסט 1915 הוא הועלה לדרגת לוטננט, ובשנת 1917 הוא הועבר לרגימנט המשמר ה-7. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף פאליי לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-31 ביולי 1925 הוא הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-1 במרץ 1932 הועלה לדרגת האופטמן. ב-15 באוקטובר 1935 הוא מונה לפקד הפלוגה ה-18 ברגימנט הרגלים ה-5, וב-1 באפריל 1936 הוא הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוגוסט 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-26 באוגוסט 1939 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-238. עם פרוץ המלחמה היה פאליי מפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-238, אשר הוצב בחזית המערבית כחלק מהדיוויזיה ה-78, וב-13 בינואר 1940 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-433, אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-164, ולאחר המערכה על צרפת נשלח לצרפת כחיל כיבוש. במהלך המערכה בבלקן הוא לחם עם גדודו, וב-1 במרץ 1941 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-21 באפריל 1941 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-4, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-32. ב-26 בנובמבר 1941 הוא קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 באוגוסט 1942 הוא מונה למפקד בסיס הדרכה לחיילי הרגלים. ב-12 בספטמבר 1943 הוא מונה לסגן מפקד הדיוויזיה ה-36, וב-1 באוקטובר 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-330. ב-5 באוקטובר 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-246, וב-1 בדצמבר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-20 בינואר 1944 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-25 באפריל 1944 הוא מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-91. ב-1 במאי 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-6 ביוני 1944 הוא נהרג בעת שהיה בדרכו לרן, על מנת להשתתף במשחק מלחמה, על ידי כוחות צנחנים אמריקניים. וילהלם פאליי באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
יצחק זימר

יצחק (אריק) זימר (נולד ב-16 ביולי 1932) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן, המתמחה בחקר תולדות הרבנות ביהדות גרמניה ובחקר המנהג בקהילות אשכנז. נולד בפרנקפורט, גרמניה. בגיל 4 היגרה משפחתו לארצות הברית. למד בישיבה יוניברסיטי ובשנת 1965 הגיש את עבודת הדוקטור שלו. במקביל ללימודיו אלה הוסמך לרבנות. בשנים 1959–1971 כיהן כרב קהילת "אהבת תורה" (מאוחר יותר "אהבת תורה ותקוה חדשה") של יוצאי גרמניה בניו יורק. ב-1971 עלה לארץ ישראל, וכיהן כמרצה במחלקה לתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן. תחומי המחקר העיקריים שלו הם חקר התפתחותם של מנהגי קהילות אשכנז בימי הביניים ובראשית העת החדשה וחקר תולדות הרבנות בקהילות אלה. במקביל לעבודתו באוניברסיטה החל ללמוד בכולל בית אריאל, ולאחר שיצא לפנסיה, החל ללמוד שבוע שלם בכולל בית אריאל ואף הוסמך שם לדיינות. חתנו הוא פרופ' שמחה עמנואל מהחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים. Harmony and Discord – an Analysis of the Decline of Jewish Self-Govemment in 15th Century Central Europe, New York 1970 פרקים בתולדות היהודים בנסיכות אנסבך במאות השבע-עשרה והשמונה-עשרה, רמת גן תשל"ה. Jewish Synods in Germany During the late Middle Ages (1286–1603), New York 1978 מתולדות הרבנות בגרמניה במאה הט"ז – הסכסוך בין רבני פרנקפורט לרבני שוואבן (שכ"ד–שכ"ה), ירושלים תשמ"ד. רבי חיים ב"ר בצלאל מפרידברג: אחי המהר"ל מפראג, ירושלים תשמ"ז. עולם כמנהגו נוהג – פרקים בתולדות המנהגים, הלכותיהם וגלגוליהם, ירושלים תשנ"ו. גחלתן של חכמים – פרקים בתולדות הרבנות בגרמניה במאה השש-עשרה ובמאה השבע-עשרה, באר שבע וירושלים 1999. מחקרים בתולדות יהודי אשכנז: ספר יובל לכבוד יצחק (אריק) זימר, בעריכת דניאל שפרבר, גרשון בקון ואהרן גימאני, רמת גן תשס"ח. יצחק זימר (1932-), דף שער בספרייה הלאומית מידע על זימר, יצחק, 1932- בקטלוג הספרייה הלאומית קהילת אהבת תורה באתר קהילת "שערי התקוה". ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אהרן שמש

אהרן שמש (תשי"ג, 1953 – ג' בשבט תשע"ח, 19 בינואר 2018) היה פרופסור במחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן. אהרן שמש רכש את שלושת תאריו במחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן. עבודת המוסמך שלו, שעסקה בנושא "אלו הן הגולין: מקורות תנאיים ופירושי אמוראים", נכתבה בהדרכתו של פרופ' דניאל בויארין והוגשה בשנת תשמ"ח. עבודת הדוקטור שלו עסקה בנושא "עונש המלקות במקורות התנאיים". היא נכתבה בהדרכתו של ד"ר משה וייס והוגשה בשנת תשנ"ד. שימש מרצה במחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן משנת תשנ"ו ועד פטירתו. לימד גם בישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים. תחומי מחקרו העיקריים היו תולדות ההלכה, מגילות מדבר יהודה וספרות תנאית ואמוראית. התגורר בירושלים. היה נשוי לשולמית, אב לארבעה וסב לשבעה. כנה ורמן ואהרן שמש, לגלות נסתרות: פרשנות והלכה במגילות קומראן, ירושלים תשע"א עונשים וחטאים – מן המקרא לספרות חז"ל, ירושלים תשס"ג נזירים ונזירות: היבטים של קדושה מהמקרא לספרות חז"ל, ירושלים תשע"ט (יצא לאחר פטירתו) Halakhah in the Making: The Development of Jewish Law from Qumran to the Rabbis, Berkeley 2009 אהרן שמש, באתר Academia.edu הודיה כריש חזוני, העובדה שאני עומד למות עוזרת לי להמשיך לחיות, באתר nrg‏, 29 בספטמבר 2017 הלל מאלי, ‏אהרן שמש ז"ל, שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום, כו (תש"ף), עמ' 38-33, באתר Academia.edu אהרן שמש (1953-2018), דף שער בספרייה הלאומית
אליפות אירופה בכדוריד 2006

אליפות אירופה בכדוריד 2006 היא אליפות אירופה השביעית והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בשווייץ בין ה-26 בינואר ל-5 בפברואר 2006. המשחקי הגמר נערכו בציריך ב"Hallenstadion" שמכיל כ-12,000 מקומות. צרפת זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת. מפת הערים המארחות בשווייץ   בזל סיינט גאלן זיפזהה ברן ציריך המדינה המערכת (שווייץ) העפילה ישירות, בנוסף לכך, בהתאם לתוצאות משחקי העפלה לאליפות אירופה בכדוריד 2004 העפילו ישירות נבחרות גרמניה, סלובניה, דנמרק, קרואטיה ורוסיה. יתר 10 נבחרות העפילו דרך המוקדמות. 16 קבוצות חולקו ל-4 בתים. שלוש נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשני בתים. בכל בית העפילו 2 קבוצות ומשחקי הפלייאוף. המשחקים נערכו בסיינט גאלן באולם Kreuzbleiche שמכיל 4,500 מקומות. המשחקים נערכו בבזל באולם St. Jakobshalle שמכיל 8,500 מקומות. המשחקים נערכו בזורזהה באולם Stadthalle שמכיל 3,500 מקומות. המשחקים נערכו בברן באולם Wankdorfhalle שמכיל 3,100 מקומות. המשחקים נערכו בבזל באולם St. Jakobshalle שמכיל 8,500 מקומות. המשחקים נערכו בסיינט גאלן באולם Kreuzbleiche שמכיל 4,500 מקומות. נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה בבית ה' של המוקדמות. היא סיימה את הבית במקום השני והעפילה להמשך התחרות. במשחקי הצלבה היא נפגשה את נבחרת צרפת והפסידה בסיכום מפגש כפול 18:35 ו-19:28. כתוצאה מכך הנבחרת לא הפעילה לאליפות אירופה. מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה בכדוריד 2006 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בכדוריד 2006 מידע מאתר איגוד הכדוריד האירופי (אורכב 24.01.2012 בארכיון Wayback Machine) נתונים מאתר טודור66 פירוט משחקי המוקדמות
קרח ים

קרח ים או קרח ימים (באנגלית: sea ice) הוא מי ים שקפאו. מאחר שצפיפות קרח קטנה משל מים, הוא צף על פני האוקיינוס. קרח ים מכסה כ-7% מפני כדור הארץ וכ-12% מהאוקיינוסים. מרבית קרח הים מצוי בצורת שדות קרח נודד (ice packs) (אנ') סמוך לקטבים: שדה הקרח הנודד הארקטי (אנ') באוקיינוס הארקטי ושדה הקרח הנודד האנטארקטי (אנ') באוקיינוס האנטארקטי (אנ'). שטח שדות הקרח הנודד בקטבים משתנה במחזוריות ובמידה ניכרת מדי שנה. זהו תהליך טבעי שהשפעתו רבה הן על הסביבה בחוג הארקטי הן על המערכות האקולוגיות של האוקיינוס. בשל פעולת הרוחות, זרמי הים ותנודות הטמפרטורה, קרח ים מצוי בימים ובאוקיינוסים בצורות ובגדלים שונים. מדיה וקבצים בנושא קרח ים בוויקישיתוף קרח ים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קפוטה

קָפּוֹטָה (מצרפתית: Capote) היא מעיל ארוך מבד משי בצבע שחור (ולאחרונה מיוצר מבדים סינתטיים דמויי סאטן), שאותו נוהגים ללבוש יהודים חסידים בשבתות וחגים (להבדיל מחליפה ארוכה, המיועדת לימות החול ועשויה מבדי צמר וטקסטיל שונים). קאפטן, קאפיטע (מכונה גם גלאטע בעקישע שתרגומה "בעקישע חלק") – מעיל ארוך המגיע בדרך כלל עד כעשרה ס"מ מתחת לברך, עשוי מבד משי שחור וחלק. בקדמת הבגד שישה כפתורים מצופים מבד זהה, שלושה מהם משמשים לרכיסת הבגד ושלושה מהם לנוי. בחלקו האחורי מזכיר הקאפטן במעט את הפראק, שהתפרים בגבו מורכבים משני חצאי קשתות, היוצאים מקפל השרוול העליון ומסתיימים בתחתית הבגד. באמצע התפרים (באזור שמתחת למותניים) מובנים שני כיסים פנימיים נסתרים, שמעליהם כפתור. בגד זה מיועד בעיקרון לתפילות השבת והוא מוסר בזמן הארוחות בהן משתמשים בבעקישע הפרחונית. בעקישע (מכונה גם געבלימטע בעקישע שתרגומה "בעקישע פרחוני", "טיש בעקישע" שתרגומה "בעקישע לשולחן", וכן ז'יפיצע, עס חלאט) – הבעקישע דומה מאוד לקאפטן, אך עשוי ממשי פרחוני שחור. גבו תפור כחטיבה אחת (שלא כמו הקאפטן) ובדרך כלל ללא כפתורים אחוריים. מעל לכיסים האחוריים מגיעות שתי לולאות, אליהן מוכנסת חגורה מבד הבגד. בגד זה מיועד בעיקר לשולחנות השבת ונלבש בדרך כלל גם בתפילת מנחה של שבת עקב סמיכותה לסעודה שלישית. בקרב חסידויות בעלזא, ויז'ניץ, סקווירא ואחרות, מקובל שרווקים לא לובשים בעקישע והם לבושים במהלך כל השבת בקאפטן. אדמו"רים רבים ובני משפחותיהם לובשים בעקישע פרחוני שחור בכל ימות השבוע, ואילו בשבתות הם לובשים בעקישע פרחוני צבעוני. סטראקעס בעקישע – בעקישע עם פסי קטיפה בקצוות שרוולים ומקדימה. מקובל בקרב אדמו"רים ובני משפחותיהם בשבתות וחגים. קאפטן ירושלמי – מכונה גם "כתונת פסים", או "געלע קאפטן" שתרגומו "קאפטן צהוב". קפוטה – מאיטלקית – Capotto "מעיל" (מלטינית מאוחרת – Cappa, ממקור לא ברור Caput = ראש, או Scapulae = כתפיים, או Capanna – בקתה), בצרפתית וספרדית – Capote (בשימוש למעילים צבאיים) קפטן – מטורקית Qaftan, פרסית Quftan, מעין גלימה. בעקישע – מפולנית Bekiesza, אוקראינית Bekescha, הונגרית Bekes, גרמנית Pekesche. הבעקישע היה מעיל עליון מהודר, ששימש את המעמד הבינוני ואת האצולה בפולין עד סוף המאה ה-18. לאחר מכן החל משמש את כל שכבות העם. לפי מקור אחד, בגד זה קרוי על שם ה-ווייבוד בקיישי, מושל טרנסילבני מתקופת המלך סטפן בטורי (שהחל משנת 1576 שימש כמלך פולין ונסיך טרנסילבניה כאחד), והנהיג בפולין לבוש זה. ז'יפיצע - מפולנית Żupica, גם Żupan. קשור לגרמנית Joppe, ולצרפתית Jupe, כנראה במקור מערבית – جبة (גֻ'בָּה). הז'ופן היה מעיל עליון שלבשו הגברים הפולנים מכל שכבות החברה החל מסוף המאה ה-16. חלאט – מערבית/פרסית Chilat, פולנית – Chałat, ורוסית – Xалат. החלאט היה מעיל עליון ממשי או מצמר, ששימש את השבטים הטורקיים באזור אסיה הקטנה ומזרח אירופה. עס חלאט משמעו חלאט לאכילה (מיידיש "עסן" – לאכול). האדמו"ר מצאנז-קלויזנבורג ,רבי צבי אלימלך הלברשטאם האדמו"ר מקאליב, רבי מנחם מנדל טאוב האדמו"ר ממונקאטש, רבי משה יהודה לייב רבינוביץ אדמו"ר מוויז'ניץ מונסי, רבי מרדכי הגר האדמו"ר מדינוב, רבי יצחק יעקב ראבינאוויטש Tamar Somogyi, Die Schejnen und die Prosten: Untersuchungen zum Schönheitsideal der Ostjuden in Bezug auf Körper und Kleidung unter besonderer Berücksichtigung des Chassidimsums. (Kölner Ethnologische Studien 2), Berlin: Dietrich Reimer Verlag, 1982 יצחק שיפר, "לתולדות החסידות בפולין המרכזית", צדיקים ואנשי מעשה – מחקרים בחסידות פולין, ירושלים תשנ"ד, עמ' 50 למטה
לטאה שטוחה

לטאה שטוחה (שם מדעי: Platysaurus) היא סוג של לטאות ממשפחת הקורדיליים החיות בדרומה של אפריקה. אלו לטאות קטנות בעלות דו-צורתיות זוויגית: הזכרים בדרך כלל גדולים יותר מהנקבות ובניגוד אליהם צבועים בצבעים בולטים ומרשימים, בגווני ירוק וכחול בוהק. את שמם הם קבלו עקב המבנה המוזר של בטן הזכרים, הנפרשת לצדדים. הנקבות לעומת הזכרים חומות דהויות ובעלות פסים כהים על הגוף. לטאות אלה חיות בקהילות חברתיות ויכולות להימצא גם באזורים צחיחים מאוד כמו מדבר נמיב. מזונם של הלטאות הוא חרקים שונים אותם הם תופסות לעיתים בקפיצה אנכית למעלה. Platysaurus attenboroughi Platysaurus broadleyi Platysaurus capensis Platysaurus guttatus Platysaurus imperator לטאה שטוחה מצויה (Platysaurus intermedius) Platysaurus lebomboensis Platysaurus maculatus Platysaurus minor Platysaurus mitchelli Platysaurus monotropis Platysaurus ocellatus Platysaurus orientalis Platysaurus pungweensis Platysaurus relictus Platysaurus torquatus מדיה וקבצים בנושא לטאה שטוחה בוויקישיתוף לטאה שטוחה, באתר ITIS (באנגלית) לטאה שטוחה, באתר NCBI (באנגלית) לטאה שטוחה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לטאה שטוחה, באתר GBIF (באנגלית)
טויוטה אוריגין

טויוטה אוריגין (באנגלית: Toyota Origin; ביפנית: トヨタ・オリジン) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב היפנית Kanto Auto Works (אנ'), מקבוצת "טויוטה" ("Toyota Group" (אנ')), חברת בת של טויוטה (ביפנית: トヨタ自動車) אשר יוצרה בין השנים 2000–2001. במהלך שנות הייצור, יוצרו כ-1,000 יחידות. , קוד מודל: "gf-jcg17-bepxf" 4 דלתות דלתות אחוריות - "דלתות התאבדות" - ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון תנועת הרכב 5 נוסעים מנוע קדמי אורכי מנוע קירור מים הנעה אחורית מכל דלק - 70 ליטר "טויוטה אוריגין" "טויוטה אוריגין" "טויוטה אוריגין" "טויוטה אוריגין" "טויוטה אוריגין" "טויוטה אוריגין" "טויוטה אוריגין" טויוטה מדיה וקבצים בנושא טויוטה אוריגין בוויקישיתוף טויוטה אוריגין, סרטון באתר יוטיוב טויוטה אוריגין, סרטון באתר יוטיוב "טויוטה אוריגין" - מפרט tradecarview.com/specifications/toyota/origin/at_3.0 "טויוטה אוריגין" web.archive.org/web/20110828113040/http://www.01japanesecarexport.com/used-toyota-origin "טויוטה אוריגין" autocar.co.nz/car-reviews-app/2000-toyota-origin-review-roadtest "טויוטה אוריגין" japanesenostalgiccar.com/faux-stalgics-2000-toyota-origin "טויוטה אוריגין" toyota-global.com/company/history_of_toyota/75years/vehicle_lineage ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טויוטה אוריגין".
הלמוט ריימן

גנרל הלמוט ריימן (בגרמנית: Hellmuth Reymann;‏ 25 בספטמבר 1897 – 8 בדצמבר 1988), היה מפקד בכיר בצבא גרמניה הנאצית שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ולקראת סוף המלחמה פיקד על הגנת ברלין בתחילת הקרבות בעיר נגד הצבא האדום. ריימן נולד ב-4 בנובמבר 1892 בנוישטדט בשלזיה העילית, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, ובשנת 1903 נכנס לבית ספר צבאי. בשנת 1909 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-62 (שלזיה העילית ה-3), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, וב-18 באוגוסט 1915 הוא הועלה לדרגת לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה פרש ריימן מהצבא והצטרף למשטרה, ומילא בה תפקידי פיקוד ומטה. באביב 1921 הוא התחתן, ובקיץ אותה שנה הועלה לדרגת האופטמן. בסתיו 1935 הוא הצטרף לוורמאכט, וב-1 באוקטובר 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט לויטננט. בסתיו 1938 הוא מונה למפקד גדוד משמר הגבול ה-126, וב-1 ביוני 1939 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-9 בנובמבר 1939 מונה ריימן למפקד רגימנט הרגלים ה-205, ופיקד עליו במהלך המערכה על צרפת ובמהלך מבצע ברברוסהף כחלק מהדיוויזיה ה-52. ב-22 בנובמבר 1941 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב, ובתחילת ינואר 1942 הוא חלה, ופרש מתפקידו כמפקד הרגימנט. ב-5 בספטמבר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-254 בצפון רוסיה, וב-1 באוקטובר 1942 הוא מונה במקביל למפקד הדיוויזיה ה-212, שהייתה גם היא בגזרה הצפונית של החזית המזרחית, ובמקביל הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 באפריל 1943 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-1 באוקטובר 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית השדה של הלופטוואפה ה-13. ב-1 באפריל 1944 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-11, וב-5 באפריל הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-28 בנובמבר 1944 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים, וב-5 במרץ 1945 הוא מונה למפקד ההגנה על דרזדן, אולם דחה את התפקיד בשל ההרס הנרחב בעיר כתוצאה מהפצצת דרזדן. לאחר מכן מונה למפקד ברלין, ופיקד על הגנת העיר בתחילת הקרב על ברלין, אולם בסוף אפריל הוחלף על ידי הלמוט ויידלינג, וב-7 במאי 1945 הוא נפל בשבי האמריקנים. בספטמבר 1945 שוחרר ריימן מהשבי, ולאחר שחרורו הוא התגורר בגרמיש-פרטנקירכן, עד למותו ב-8 בדצמבר 1988. מדיה וקבצים בנושא הלמוט ריימן בוויקישיתוף הלמוט ריימן באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
יחסי טורקמניסטן–פקיסטן

יחסי טורקמניסטן-פקיסטן הם יחסי החוץ שבין טורקמניסטן לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן. היחסים בין המדינות כוננו לאחר הכרזת עצמאותה של טורקמניסטן מברית המועצות, ב-10 במאי 1992. פקיסטן הייתה אחת מהמדינות הראשונות שהכירו בעצמאותה של טורקמניסטן בדצמבר 1991. על מנת לחגוג את יום השנה העשירי לעצמאות טורקמניסטן בשנת 2001, פקיסטן הנפיקה בולם הנושאים את דגל טורקמניסטן. פקיסטן העניקה לטורקמניסטן גישה עבור המים החמים בנמל גוואדאר בדומה לאיראן ולרוסיה, וכך טורקמניסטן זכתה בגישה ישירה לים הערבי. במסגרת הברית הכלכלית הסינו-פקיסטנית (CPEC), פקיסטן סיימה את נתיבי הקרקע (מאז ינואר 2016) שנועדו לספק למדינות במרכז אסיה, ביניהן טורקמניסטן. טורקמניסטן ופקיסטן הן חברות בארגון לשיתוף פעולה כלכלי (ECO). בנובמבר 2016, פקיסטן הצטרפה להסכם אשגבאט (אנ') שמטרתו להקל על הסחר בין מדינות ההסכם. בשנת 2016, פקיסטן ייצאה לטורקמניסטן סחורה בשווי 4 מיליון דולר אמריקאי וייבאה סחורה בשווי 24.2 מיליון דולר אמריקאי. הייצוא הפקיסטני כלל בעיקר שמני ירקות, גפרורים, תרופות, אורז, מוצרי טקסטיל ומלח. הייבוא הפקיסטני כלל בעיקר כותנה גולמית (93%), גופרית (5.7%) ומטחנות (0.52%). טורקמניסטן מיוצגת בפקיסטן על ידי שגרירות באסלאמאבאד ועל ידי קונסוליה כללית בקראצ'י. פקיסטן מיוצגת בטורקמניסטן על ידי שגרירות באשגבאט. מדיה וקבצים בנושא יחסי טורקמניסטן–פקיסטן בוויקישיתוף Products that Pakistan exports to Turkmenistan (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית)(הקישור אינו פעיל) Products that Pakistan imports from Turkmenistan (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Embassy of turkmenistan in islamabad, pakistan, Embassypages.Com (באנגלית) Consulate of turkmenistan in karachi, pakistan, Embassypages.Com (באנגלית) Embassy of pakistan in ashgabat, turkmenistan, Embassypages.Com (באנגלית)
ורנר אוסטנדורף

ורנר אוסטנדורף (בגרמנית: Werner Ostendorff;‏ 15 באוגוסט 1903 – 1 במאי 1945) היה קצין בוואפן אס אס בדרגת גרופנפיהרר אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. אוסטנדורף נולד ב-15 באוגוסט 1903 בדורטמונד, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1925 הוא התגייס לרייכסווהר, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-1. בשנת 1933 הוא סייע בהקמת בסיס הדרכה, ובשנת 1934 הוא הועבר ללופטוואפה. ב-1 באפריל 1935 הוא הצטרף לאס אס, ובשנת 1937 הוא הצטרף למפלגה הנאצית. עם הקמת דיוויזיית אס אס "דאס רייך", ב-10 באוקטובר 1939, מונה אוסטנדורף לראש מטה הדיוויזיה, והחזיק בתפקיד עד יוני 1942. לאחר המערכה על צרפת, בקיץ 1940, הוא עוטר בעיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וב-13 בספטמבר 1941 הוא עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. באביב 1942 הוא פיקד על צוות קרב של הדיוויזיה, וב-5 ביוני אותה שנה הוא קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ביוני 1942 מינה אותו פאול האוסר לראש מטהו בקורפוס הפאנצר אס אס השני, עמו לחם בקרב חרקוב השני ובקרב חרקוב השלישי, וב-20 באפריל 1943 הוא הועלה לדרגת אוברפיהרר. ב-15 בנובמבר 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-17 שהוקמה בצרפת, על בסיס יחידות מדיוויזיית פאנצר אס אס העשירית, ונקראה על שם הגיבור הגרמני גץ פון ברליכינגן. ב-20 באפריל 1944 הוא הועלה לדרגת בריגדפיהרר, וביוני 1944 מיד לאחר פלישת בעלות הברית לצרפת, הועברה הדיוויזיה לנורמנדי, ואף נטלה חלק חשוב בקרב על קרנטן. ב-17 ביוני 1944 נפצע אוסטנדורף קשה במהלך הקרבות, ולאחר החלמתו חזר לפקד על הדיוויזיה. ב-1 בדצמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גרופנפיהרר, ולמחרת מונה לראש מטהו של הימלר בקבוצת ארמיות אוברריין. ב-4 בפברואר 1945 מונה אוסטנדורף למפקד דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-2 בהונגריה, אולם ב-9 במרץ נפצע באורח קשה. ב-1 במאי 1945 מת מפצעיו בבית חולים צבאי בבאד אאוסזה, וב-5 במאי הוענק לו לאחר מותו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים. מדיה וקבצים בנושא ורנר אוסטנדורף בוויקישיתוף
בוסטרופידון

בּוּסטרוֹפֵידוֹן (בעברית: "חריש השור") היא שיטת כתיבה אשר שימשה בעיקר בכתבי יד עתיקים, בה נכתבות השורות תוך שינוי כיוון הכתיבה והאותיות בכל שורה. מקור השם בשפה היוונית - βοῦς (בּוּס - "שור") +  στροφή (סטרופה - "לפנות") או "הליכת השור" - והוא מתייחס לכך שהכתיבה נעשית בצורה המזכירה את כיוון ההליכה של שור החורש בשדה. שפות עתיקות רבות במזרח התיכון הקדום נכתבו בוסטרופידון. ביוונית ניתן למצוא כתיבה מסוג זה בעיקר בכתבים עתיקים או ארכאיים - השימוש בשיטה זו הלך ופחת לאורך התקופה ההלניסטית. בכתובת הפורום - אחת הכתובות הלטיניות העתיקות ביותר - כתוב הטקסט בבוסטרופידון, אך אינו סימטרי - השורות 1,3,5,7,9,11,12,14,16 נכתבו מימין לשמאל, שורות 2,4,6,8,10,13,15 נכתבו משמאל לימין, וכן כתובות השורות 8,9 ו-16 הפוך (תחתית-מעלה). כתובות בוסטרופידון נמצאו גם באי הפסחא: כל שורה שנייה נכתבה בהיפוך של 180 מעלות במקום בכתב ראי. שפת הרונגו-רונגו אשר בה נכתבו לא פוענחה מעולם. סוג כתיבה זה הוא מוטיב חוזר בספר "כימים אחדים" של מאיר שלו. לעיתים נעשה שימוש אנלוגי בביטוי "בוסטרופידון" בתחומים אחרים על מנת לתאר תנועה חוזרת ונשנית מסוג זה. כתב ראי כתב מדיה וקבצים בנושא בוסטרופידון בוויקישיתוף בוסטרופידון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קולו אור, מכון דוידסון, כיוון הכתיבה: מימין לשמאל, משמאל לימין או בכלל מלמעלה למטה?, באתר ynet, 5 ביוני 2021
יחסי מלאווי–פקיסטן

יחסי מלאווי-פקיסטן הם יחסי החוץ שבין רפובליקת מלאווי לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן. שתי המדינות הן חברות מלאות בחבר העמים הבריטי. בשנת 2016, פקיסטן ייצאה למלאווי סחורה בשווי 1.97 מיליון דולר אמריקאי וייבאה סחורה בשווי 208 אלף דולר אמריקאי. הייצוא הפקיסטני כולל בעיקר מוצרי טקסטיל, וזלין, מכונות, כלים רפואיים, נייר טואלט, מוצרי ספורט, אורז ותבלינים. הייבוא הפקיסטני כלל בעיקר תה, עור בקר ותנין, עץ מנוסר, מוצר טקסטיל ומקררים. פקיסטן אינה מיוצגת במלאווי בדרג השגרירות. פקיסטן מיוצגת במלאווי על ידי קונסוליה בבלנטייר. השגרירות הפקיסטנית בזימבבואה אמונה על מלאווי. מלאווי אינה מיוצגת בפקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. Pakistan for enhancing trade with Malawi, tapping Africas full potential, באתר Daily Times Products that Pakistan exports to Malawi (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) Products that Pakistan imports from Malawi (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Consulate of pakistan in blantyre, malawi, Embassypages.Com (באנגלית)