laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חוליו (אפליקציה)

חוליו היא אפליקציה המציעה טיסות מוזלות ליעדים שונים בעולם, בהתרעה של שעות אחדות לפני מועד ההמראה. בניגוד לסוכנויות נסיעות, שעובדות עד שעות הערב המוקדמות, מפרסמת "חוליו" את הטיסות בין השעות 22:00 בלילה ועד 10:00 בבוקר. האפליקציה עלתה לאוויר ביולי 2012. האפליקציה מאפשרת לקבל התרעה מדי יום. האפליקציה מציעה את המושבים האחרונים, שטרם נמכרו, ומציעה מחירים זולים המגיעים עד ל-199 יורו בלבד. החל מדצמבר 2013 חוליו משווקת גם צימרים ומלונות בישראל. דילים על מלונות בארץ ניתן לראות באפליקציה 24 שעות ביממה ודילים של צימרים בארץ ניתן לראות בעיקר בשעות הבוקר. האפליקציה מציעה טיסות לחו"ל רק אחרי השעה 22:00. ניתן לבחור אילו טיסות ואיזה מחיר מעניין את המשתמש וניתן לקבל גם התרעה על הטיסות בטלפון. לאחר בחירה ממלאים את שמות הנוסעים, מזינים פרטי התקשרות וכעבור דקות ספורות מקבלים אישור טיסה לאפליקציה, ב-SMS וגם במייל. רוב הדילים של "חוליו" הם למקומות נופש שנמצאים מראש בטווח הזול יותר של החופשות לחו"ל, כגון: יוון, קפריסין, מאלטה וכן לערים אירופאיות מרכזיות, דוגמת רומא וברלין. כמו כן, יש אפשרות לבחור באפשרות "טיסות פרימיום" וכך לקבל מבחר יעדים אטרקטיבי מעט יותר, עם דילים דוגמת ברצלונה ב-239 יורו לטיסת הלוך-חזור. כשנה לאחר שעלתה לאוויר, רושמת "חוליו" יותר כ-350 אלף הורדות, ומתגאה בשיא של 60 אלף כניסות בלילה. אולם בראיון שערך מפתח האפליקציה גיורא מנדל בדה מרקר (ראו הערה למטה) סיפר, כי בשנה הראשונה לאפליקציה, בוצעו כ-2,000 הזמנות בלבד. אולם בכוונתו להרחיב את היצע האפליקציה. אמיתי זיו, חוליו: עם 350 אלף הורדות: הכירו את האפליקציה שמלחיצה את סוכני הנסיעות, באתר TheMarker‏, 30 ביולי 2013 יעל קישיק, ‏ספונטניים? הכירו את אפליקציית Hulyo, באתר ‏מאקו‏, 2 באוגוסט 2012
שזאם (יישומון)

שזאם (באנגלית: Shazam) הוא יישומון סלולרי, המשתמש במיקרופון של הטלפון החכם כדי לדגום קטעי מוזיקה ולזהות את מקורם. האפליקציה דוגמת את הצלילים, שולחת את המידע לשרתי החברה ומחזירה למשתמש תשובה לגבי פרטי השיר או הקטע המוזיקלי המושמע. כמו כן המשתמש מקבל קישורים למידע נוסף על השיר כגון מידע על הלהקה או האמן המבצע, קישורים לסרטוני וידאו בנושא ולינק להורדת השיר מ-iTunes. בשנת 2017 שזאם נרכשה על ידי אפל תמורת 400 מיליון דולר אמריקני. האפליקציה היא מוצר של חברת "שזאם" אשר נוסדה בשנת 1999 על ידי כריס ברטון, פיליפ אינגלברכט, אייברי וואנג ודהיראג' מוקרג'י. בתחילת שיווקה בשנת 2002, ועד כניסתם של הסמארטפונים לשוק, הייתה שזאם שירות טלפוני ללא אפליקציה. השירות כונה "2580" על שם המספר שהיה צריך המשתמש לחייג כדי לקבל את השירות. המכשיר במהלך השיחה היה דוגם את הצלילים, הטלפון היה מתנתק בעצמו לאחר 30 שניות והמשתמש היה מקבל מסרון עם פרטי השיר. שזאם פועלת באמצעות שיטה המכונה "טביעת אצבע אקוסטית". האפליקציה ממפה את התבנית של השיר ומחפשת השוואה באמצעות מקצב, עוצמה ותדרים. היא אינה מנתחת את השיר כולו אלא משתמשת בנקודות "שיא", שבהן הקצב והאינטנסיביות גבוהים במיוחד. כך נוצרת תבנית פשוטה יחסית שבעזרתה יהיה תהליך ההשוואה יעיל ומהיר יותר. לחברה מאגר מידע עם מאות מיליוני קודים, וכאשר דוגם המשתמש צלילים הם מומרים לקודים ונשלחים לשרתי החברה, שם הם עוברים תהליך השוואה. לאחר מכן מקבל המשתמש את פרטי המידע על השיר. לאפליקציה גרסאות עבור מגוון רחב של מערכות הפעלה: אנדרואיד, iOS, Windows Phone, ומערכות ההפעלה של נוקיה ובלקברי. בשנת 2012 הוכרז על שיתוף פעולה של שזאם עם חברת פטיפון הישראלית. לפי שיתוף פעולה זה יוכלו משתמשים לקבל מידע על שירים בעברית, אך רק של כאלה שהופקו על ידי חברת פטיפון ואישרו את התיוג. סאונדהאונד מדיה וקבצים בנושא שזאם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שזאם [1] עומר כביר, רשמית: אפל קנתה את Shazam בכ-400 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 12 בדצמבר 2017 אילנה ברודו, איך עובד שזאם, באתר nana10‏, 20 באפריל 2011 הראל עילם, גיקיפדיה: איך Shazam מזהה את השירים שאנחנו אוהבים?, באתר כלכליסט, 30 ביולי 2013 דני אנין, ‏שזאם משתדרגת: תיוג תוכניות טלוויזיה וגם שירים בעברית, באתר ‏מאקו‏, 18 בספטמבר 2012
אוסקר ויילד (סרט)

אוסקר ויילד (באנגלית: Oscar Wilde) הוא סרט קולנוע ביוגרפי משנת 1960 אודות אוסקר ויילד, שנעשה על ידי Vantage Films והופץ על ידי פוקס המאה ה-20. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסרט בוים על ידי גרגורי רטוף והופק על ידי ויליאם קירבי, על פי תסריט שכתב ג'ו אייזינגר, המבוסס על המחזה "אוסקר ויילד" מאת לסלי סטוקס וסוול סטוקס. את המוזיקה המקורית שבסרט הלחין קנת' וי. ג'ונס. בסרט כיכבו רוברט מורלי בתפקיד אוסקר ויילד ופיליס קלברט בתפקיד קונסטנס ויילד. עוד השתתפו: רלף ריצ'רדסון, ג'ון נוויל, דניס פרייס, אלכסנדר נוקס, אדוארד צ'פמן. סרט זה היה אחד משני סרטים על ויילד אשר שוחררו בשנת 1960, הסרט השני הוא "משפטי אוסקר ויילד". שני הסרטים יצאו לאקרנים בשבוע האחרון של מאי. בריאן אדוארד הרסט, סופר וניצב על הסט, מתאר בפירוט את הסצנה אשר לצילומיה היה עד, בה מורלי, כויילד, מנסה להתחיל עם נער מחלק עיתונים, בלונדון הסגרירית. ספרו של הרסט Heaven Can Help - the Autobiography of a Medium‏ מתאר את יום הצילומים באולפני Walton-on-Thames. סצנת ניסיון הפיתוי נחתכה מהגרסה הסופית של הסרט. הסרט היה הפקה דלת תקציב, ונחשב נחות, ביחס לסרט "משפטי אוסקר ויילד", אשר צולם בגרסת מסך רחב ובטכניקולור. "אוסקר ויילד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אוסקר ויילד", באתר AllMovie (באנגלית) "אוסקר ויילד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אוסקר ויילד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Chapter 13, Page 63-64 Pub:iUniverse, 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא להט"ב ובנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק מירון

יצחק מירון (נולד ב-1955) הוא פוליטיקאי ישראלי. לשעבר ראש עיריית עפולה. יצחק מירון נולד בשכונת גבעת המורה בעפולה בשנת 1955, והתחנך בבית הספר היסודי "רמות" בשכונה ובתיכון על-שם בן-גוריון בעפולה. שרת כקצין בצה"ל בחטיבת הצנחנים, בגדוד 202, השתחרר בשנת 1977 בדרגת סגן (רס"ן במיל'), בוגר תואר ראשון במשפטים (LLB) מאוניברסיטת תל אביב (1984) ותואר שני במשפטים (LLM) מאוניברסיטת לונדון (1986). עם סיום לימודיו, עסק במקצועו כעו"ד ונבחר לראשות העיר עפולה לראשונה בשנת 1998. למירון שתי בנות, אשתו אן נפטרה בשנת 2022. יצחק מירון התמודד לראשות העיר בפעם הראשונה ב 1998, לאחר מותו במפתיע של דודו עמי אמיתי שהיה מועמד לראשות העיר - ונפטר בעיצומן של מערכת הבחירות, 3 חודשים לפני מועד הבחירות. יצחק מירון כיהן כראש עיריית עפולה כ 12 שנים (לא ברציפות) בין השנים 1998 - 2018, בתקופה זו התפתחה העיר בתחומים רבים. הוקמו שלוש שכונות חדשות, שכונת רובע יזרעאל, שכונת עפולה הירוקה בעפולה עילית ושכונת לב העמק, בכניסה הצפונית לעפולה. הקמת שכונות חדשות אילו, הביאו לעפולה הגירה חיובית של עשרות אלפי תושבים חדשים. כמו כן החלו בבניית פארק ההייטק, החממה הטכנולוגית, המכללה הטכנולוגית וניצני ההייטק הראשונים החלו להיראות בעיר. בנוסף, חודשו והוקמו פרויקטים רבים בעיר, ביניהם הקאנטרי קלאב העירוני, בית יד לבנים, הקונסרבטוריון העירוני, הספרייה העירונית, היכל התרבות והגלריה העירונית, חודשו והוקמו מחדש במרכז עפולה סמליה של העיר, שדרות ארלוזורוב, כיכר העצמאות, מתחם תחנת הרכבת הטורקית, ששוחזרה ותוכננה כמרכז בילוי מסחר ותרבות, הוקמה מזרקה מוזיקלית, חודשו והוסדרו כל החניונים בעיר[דרושה הבהרה] בשנות כהונתו האחרונה של יצחק מירון, בספטמבר 2016, חתמה עיריית עפולה עם ממשלת ישראל, שראתה בעפולה פוטנציאל של מטרופולין צפוני, הסכם גג לפיתוחה של העיר בו התחייבה עיריית עפולה לבנות כ-10000 יחידות דיור, והממשלה התחייבה להזרים 850 מיליון ש"ח לפיתוח ושיקום תשתיות של העיר. במסגרת ההסכם מומשו חלק מתקציבי הממשלה בהם נסללו וחודשו בעיר כבישים רבים והחלו בתכנון הכביש העוקף מצפון לעפולה בעלות של 300 מלש"ח - מכספי הסכם הגג. סלילת הכביש, תסייע בהפחתת עומסי התנועה בעיר ותסתיים בשנת 2024. באוקטובר 2016 החלה לפעול מסילת העמק מחיפה לבית שאן, שעוצרת בין היתר גם בעפולה, בתחנת הרכבת עפולה שהוקמה ע"ש השר לשעבר, רב-אלוף רפאל איתן, ותרמה לפיתוחה של העיר. על יצחק מירון באתר עיריית עפולה. יוסי וקנין, ענת גון, פרשת שלי דדון: ראש העיר נגד ארגוני הימין, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 19 במאי 2014
פרסום בזמן אמת

פרסום בזמן אמת, או מכירה בזמן אמת (באנגלית: RTB - Real Time Bidding) היא טכנולוגיה המאפשרת לאתרי תוכן ברשת האינטרנט לפרסם מודעות המתבססות על דפוסי העניין של הגולשים בזמן אמת וברמת החשיפה הבודדת. השיטה היא מעין בורסה הפועלת בדומה לבורסה לניירות ערך, המתנהלת באמצעות מערכת ממוחשבת המבצעת תיווך בזמן אמת בין גורמים המעוניינים למכור שטחי פרסום באתרי אינטרנט וגורמים המעוניינים לקנותם. השיטה מאפשרת עלויות נמוכות יותר בהשוואה לקניית שטחי פרסום במדיה הדיגיטלית באופן המסורתי, וניצול תקציבי הפרסום באופן מקסימלי תוך היחשפות לשוק מפולח וממוקד יותר. מערכת ה-RTB בנויה על אלגוריתמים מורכבים המחקים עוגיות ספציפיות, בעיקר כאלה הכוללות נתונים דמוגרפיים והתנהגותיים של הצרכן. המערכת מאפשרת למפרסמים לבחור את מאפייני הגולש אשר אליו מעוניינים לפנות ולשלם מחיר משתנה בעבור חשיפה לגולש, וזאת על פי מידת התאמתו לדרישותיהם. ישנם שלושה שחקנים עיקריים בתהליך: פלטפורמת הביקוש (DSP) - מערכת המאפשרת לקונים לנהל חשבונות בבורסות פרסום (ad exchange) ובבורסת נתונים (data exchange) תחת קורת גג אחת, וכך להגדיר את נתוני הצרכנים שאליהם הם מעוניינים לפנות, ואת הצעות המחיר המקסימליות שהם מעוניינים להציע. לצד המוכר המערכת מאפשרת לנהל את ההצעות ולתמחר את נתוני קהל היעד. The publisher - המו"ל, המוכר, שמספק את מלאי שטחי התצוגה. Ad exchange - בורסת הפרסום, שהיא כלי המחבר בין המוכר לקונה ומאפשר את רכישת שטח הפרסום המוצע באמצעות מכירה פומבית המתקיימת בזמן אמת, ברגע טעינת עמוד האינטרנט אצל הצרכן. תחילה מבקש הגולש להיכנס באמצעות הדפדפן לאתר שבו פועלת מערכת הפרסום בזמן אמת (RTB). לאחר מכן מתקבלים מאפייני הצרכן במערכת ומתקיים מכרז בזמן טעינת הדף בדפדפן. המערכת הממוחשבת בוחרת את המפרסמים המתאימים על פי פרופיל הגולש שאותו הזינו המפרסמים ב-DSP, ופותחת מכרז על מאגר שטחי הפרסום הפועלים בשיטה זו. הזוכה במכרז הוא המרבה במחיר ומודעתו מוצגת לגולש, ובכך משיגים חשיפה מפולחת לגולשים. מיקוד (אתרים מול קהלים)- שיטת הפרסום בזמן אמת מאפשרת לבצע סינון בקהל ולהגדיר את מאפייני הגולש שנחוצים למסע הפרסום דרך נתוני דמוגרפיה והתנהגות הניתנים בעוגיות, בעוד שבקנייה ישירה המודעות מוצגות לקהל הרחב ללא אופציית סינון, על פי מספר החשיפות שהמפרסם רכש. אספקה (התחייבות מול ללא התחייבות)- בקנייה ישירה המפרסם רוכש חשיפות (CPM) במספר קבוע ומובטח שהוא רואה כמתאים להצלחת מסע הפרסום, בעוד שפרסום בזמן אמת פועל על מכרזים ואינו מבטיח מספר כלשהו של חשיפות, ולא מאפשר למפרסם ודאות בדבר מספר הצפיות מודעתו. זרימת עבודה (ידני מול תכנותי)- קנייה ישירה נעשית בתהליך ידני של משא ומתן, תכנון והכנת חוזה מפורט בדבר תנאי מסע הפרסום. פרסום בזמן אמת מורכב מתהליך תכנותי המונע על ידי ממשק משתמש ואלגוריתמים ואינו מצריך פעילות ארוכת טווח, אלא פעילות מידית בתהליך המכרז. תמחור (CPM מול eCPM)- קנייה ישירה מתומחרת על פי כמות חשיפות קבועה מראש ובדרך כלל בכמויות גדולות, בעוד שקנייה בזמן אמת מתומחרת על פי חשיפות בודדות, אפקטיביות ומשתנות. פרסום באינטרנט Market Land : ההבדלים בין קנייה ישירה לפרסום בזמן אמת רוני לוין, הטכנולוגיה שתתאים את הפרסומות לעניין בזמן אמת, באתר TheMarker‏, 6 בנובמבר 2011 Acutiy שחקנים ראשיים בשיטה(הקישור אינו פעיל)
ג'ינג'ר אייל

ג'ינג'ר אייל (באנגלית: Ginger ale) הוא משקה קל מוגז וממותק, ללא אלכוהול בטעם זנגביל (״ג׳ינג׳ר״). המצאת המשקה מיוחסת לד"ר תומאס קנטרל, רופא ורוקח אמריקאי. קיימת גרסה בהירה ובטעם זנגביל עדין בהרבה, המכונה ג'ינג'ר אייל "יבש". המצאתה מיוחסת לג'ין מקלוכין, כימאי ורוקח קנדי. לאחר שיסד מפעל לביקבוק מי סודה בשנת 1890, החל לפתח תמציות טעם להוספה למי הסודה בשנת 1904. באותה שנה הציג את המשקה "ג'ינג'ר אייל יבש בהיר", אשר בשנת 1907 נרשם כפטנט בשם "Canada Dry Ginger Ale" והיה להצלחה מיידית. מוצרי Canada Dry ובכלל זה מותג הג'ינג'ר אייל נמכרים עד היום. הג'ינג'ר אייל היבש הקנדי צבר פופולריות גם בארצות הברית בתקופת היובש, בשמשו לדילול משקאות האלכוהול הנדירים שמצאו את דרכם לשווקים, בעיקר עם וויסקי (קוקטייל שנפוץ עד היום). במהרה צבר הג'ינג'ר אייל היבש פופולריות רבה יותר מאשר הסוג ה"זהוב" האמריקאי גם בשוקי ארצות הברית. קיים גם משקה דומה המכונה "ג'ינג'ר ביר" (מאנגלית: ginger beer, מילולית: בירת ג'ינג'ר). בניגוד לג'ינג'ר אייל, הבעבוע בג'ינג'ר ביר הוא תוצר של תסיסה, בין אם תסיסה כהלית שמייצרת משקה אלכוהולי או תסיסה הומולקטית שמייצרת משקה פרוביוטי. שני סוגי המשקה יהיו לרוב בעלי טעם חזק יותר מג'ינג'ר אייל וגזוז עדין יותר. מדיה וקבצים בנושא ג'ינג'ר אייל בוויקישיתוף ג'ינג'ר אייל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית מעריב

בית מעריב היה בניין משרדים בתל אביב, ששכן בצומת הרחובות דרך בגין, יצחק שדה, קרליבך ולינקולן, והיה מוכר בשמו העממי "צומת מעריב". בשנת 2019 נהרס הבניין ובמקומו החלה בניית מגדל יעקב נמרודי. בספטמבר 1953 הזמינה עיריית תל אביב גורמים מעוניינים לפתח את האזור שבו הוקם השוק הסיטונאי. בניין מעריב הוקם כשותפות של מעריב, בנק אלרן וחברת לוסטיג. המבנה תוכנן על ידי האדריכל יעקב בן-סירה. הוא משתרע על פני שטח של 1.7 דונם, ומתנשא לגובה של חמש קומות, כולל קומת הקרקע הכוללת אכסדרה. הוא ניכר בתוכניתו הייחודית, הנדמית למשולש קטום קודקוד, והכניסה הראשית אליו שוכנת בצידו הקטום, הפונה אל "צומת מעריב". הבניין זכה לשמו בשל כך ששיכן משך רוב שנות קיומו את מערכת העיתון היומי "מעריב". המבנה הועמד למכירה במכרז בדצמבר 2008, לאור הקשיים הכלכליים אליהם נקלע העיתון "מעריב". הוא נמכר לחברת האם של העיתון, הכשרת הישוב, בינואר 2009, העיתון פינה את המבנה באוקטובר 2013. מרבית עובדי העיתון הועברו לירושלים, בסמוך למערכת "מקור ראשון", והיתר שוכנו במגדל רובינשטיין השוכן אף הוא בצומת "מעריב". תחילה תוכנן לקום במקומו מגדל בן 55 קומות אשר ישמש למסחר, מלונאות ולמשרדים, וב-8 בינואר 2014 הפקידה עיריית תל אביב-יפו את תוכניות הבניין בוועדה המקומית לתכנון ובנייה. ב-26 ביוני 2017 אישרה הוועדה את התוכנית עם שדרוג ל-60 קומות בבניין במקום 55. המתחם צפוי להשתרע על פני שטח בנוי של 35,440 מ"ר, ולכלול חניון תת-קרקעי, ויחובר ישירות במנהרה תת-קרקעית לתחנת קרליבך של הרכבת הקלה. ביולי 2018, הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה נתנה תוקף לתוכנית, אך קבע כי המגדל יכלול עד 42 קומות מעל הכניסה, ובגובה בינוי מרבי של 180 מטר מעל פני הים, בשל התנגדותן של רשות שדות התעופה ורשות התעופה האזרחית לגובה הבינוי המקורי. לטענתן מגדל בן 60 קומות יפגע בבטיחות הטיסה בנמל התעופה בן-גוריון מאחר שיפריע לתנועת המטוסים לעבר הנמל. ב-29 בדצמבר 2019 הוחל בהריסת המבנה. ביוני 2021 החלו עבודות החפירה, הדיפון והביסוס של מגדל המשרדים. גשר מעריב מדיה וקבצים בנושא בית מעריב בוויקישיתוף מעריב נכנס לביתו, מעריב, 17 בפברואר 1957 רז סמולסקי, בית מעריב יוצא למכרז - שווי הבניין מוערך בכ-45 מיליון שקל, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2008 רז סמולסקי, הכשרת היישוב קונה את בית מעריב ב-32.5 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 25 בינואר 2009 נתי טוקר, עיתון "מעריב" עוזב את בית מעריב, באתר TheMarker‏, 13 באוקטובר 2013 מגדל בן 55 קומות יחליף את בית "מעריב, באתר הארץ, 8 בינואר 2014 נמרוד בוסו, מגדל במקום עיתון: הכשרת היישוב תקים מבנה בן 60 קומות במקום בית מעריב, באתר TheMarker‏, 26 ביוני 2017 יעל דראל, עקב התנגדות של רשות שדות התעופה: מגדל בית מעריב יוגבל ל-42 קומות, באתר TheMarker‏, 16 ביולי 2018 סופו של "בית מעריב": במקומו יוקם מגדל "יעקב נמרודי", באתר גלובס, 12 בדצמבר 2019 יעל דראל, הריסת בית מעריב המיתולוגי ברחוב קרליבך בתל אביב יצאה לדרך, באתר TheMarker‏, 12 בדצמבר 2019 יוסף חרש, על חורבות מעריב: הכשרת הישוב החלה בבניית מגדל נמרודי, באתר TheMarker‏, 8 ביוני 2021
קרב מאס א טיירה

קרב מאס א טיירה הוא קרב ימי שנערך ב-14 במרץ 1915, במלחמת העולם הראשונה, ובו השמיד הצי המלכותי הבריטי את הסיירת הגרמנית 'דרזדן' (Dresden), ספינת המלחמה היחידה שנותרה מצי מזרח אסיה הגרמני. הקרב נערך ליד אי רובינזון קרוזו שסמוך לחופי צ'ילה, שנקרא עד שנת 1966 מאס א טיירה (Más a Tierra). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, עשה צי מזרח אסיה הגרמני את דרכו החוצה מן האוקיינוס השקט. תוך כדי כך, ניסה, ללא הצלחה, ליירט את צי מדינות ההסכמה שחיפה על כיבוש סמואה הגרמנית, המשיך וביצע את הפגזת פפאטה, פשט על האי פאנינג (Fanning, כיום בקיריבטי), בו הייתה תחנת ממסר לכבל טלגרף בריטי, ופגע קשות בבריטים בקרב קורונל. בקרב איי פוקלנד הצי הבריטי השמיד כמעט את כל צי מזרח אסיה הגרמני, ממנו נותרה לפלטה רק הסיירת הקלה 'דרזדן' ומספר ספינות עזר, ואלה נסוגו חזרה אל האוקיינוס השקט. שרידי צי מזרח אסיה עסקו בפשיטות על ספנות מדינות ההסכמה, ואם כי נזקן לא היה גדול, הן היוו מטרד ודרשו הקצאת משאבים לאבטחה. ב-8 במרץ 1915 החליט מפקד ה'דרזדן' להסתיר את הסיירת במפרץ קמברלנד (Cumberland) שבאי מאס א טיירה, השייך לצ'ילה הנייטרלית. בתוך כך, קיווה המפקד לתדלק בפחם את ספינתו, אשר המחסור באספקה העיק עליה. תדלוק במים נייטרליים אף היה בטוח יותר, מנקודת ראות גרמנית, מאשר בלב ים. שתי סיירות בריטיות, 'קנט' ו'גלאזגו', יחד עם סיירת העזר 'אורמה' (Orama, במקורה ספינת סוחר מוסבת) חשו למקום וב-14 חודש כלאו למעשה את 'דרזדן' במפרץ. 'גלאזגו' פתחה ראשונה באש, ועד מהרה פגעה ב'דרזדן', אשר החזירה אש, וגרמה בה לדליקה. מפקד ה'דרזדן', בראותו שמצבו נואש, כאשר לבריטים עליונות עצומה במספר ובכוח אש, וכאשר ספינתו במצב גרוע וחסרת פחם, פקד לנטוש את הספינה ולהטביעהּ. הצוות הגרמני עלה על סירות ועשה דרכו לאי הסמוך, בעוד שהבריטים המשיכו לירות עד שה'דרזדן' התפוצצה, לא ברור אם כתוצאה מאש הבריטים או מפעולת חבלה של הגרמנים לפני נטישתם. הגרמנים סבלו שלושה הרוגים ו-15 פצועים, אשר טופלו בצ'ילה, ואחד מהם מת בהמשך מפצעיו. לבריטים לא היו אבדות. 315 המלחים הגרמנים אשר הגיעו לחופי האי הושמו בהסגר עד סוף המלחמה על ידי ממשלת צ'ילה, אפשרות שתואמה עוד קודם לכן בין המפקד הגרמני לשלטונות המקומיים. אחד מהם היה לייטננט (סֶגֶן) וילהלם קנריס, לעתיד אדמירל וראש האבווהר במלחמת העולם השנייה, שנמלט מן ההסגר לאחר כמה חודשים, וחזר לשרת במדי הצי הקיסרי הגרמני. הגרמנים מחו על כך שספינתם הותקפה במים טריטוריאליים של מדינה נייטרלית. כיוון שצי מזרח אסיה הגרמני הושמד, חדלה הנוכחות הגרמנית במימי האוקיינוס השקט, פרט לכמה ספינות חמושות, שהוסוו כספינות סוחר. Perez Ibarra, Martin (2014). Señales del Dresden (בספרדית). Chile: Uqbar Editores. ISBN 978-956-9171-36-9. מדיה וקבצים בנושא קרב מאס א טיירה בוויקישיתוף אתר בריטי המתמחה בספינות מלחמה: "German Light Cruiser Dresdan". www.battleships-cruisers.co.uk. נבדק ב-2010-03-14.
יואל סמואל

יואל סמואל (נולד ב-29 במאי 1949) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה במשחה ל-100 מטר חופשי ושחקן נבחרת ישראל בכדורמים. בעל מדליית ארד מהמכביה התשיעית (1973). סמואל התאמן בקבוצת השחייה של הפועל גבעת חיים בהדרכתו של גרשון שפע ושיחק כדורמים בקבוצת הפועל גבעת חיים. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1971, זכה סמואל ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:05.4 דקות, לפני אמיר נמינוב (2:07.7 דקות) ודורון כהן (2:12.3 דקות), שניהם מהפועל כפר הנשיא. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.3 שניות, אחרי דורון כהן (58.3 שניות) ולפני אמיר נמינוב (58.5 שניות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:37.5 דקות, אחרי אמיר נמינוב (4:34.2 דקות) ולפני עודד צור מהפועל גניגר (4:43.5 דקות). בתחרות שחייה שנערכה בקיבוץ גבעת חיים איחוד במרץ 1972 קבע סמואל במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 56.6 שניות. שבוע לאחר מכן, בתחרות מבחן שנערכה בבריכת השחייה במכון וינגייט הוא קבע במשחה ל-100 מטר חופשי תוצאה של 56.8 שניות. בתחרות שנערכה בספא שבבלגיה באוגוסט אותה שנה קבע סמואל במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 56.1 שניות, שיפור לשיאו בן השנה של דן ברנר (56.2 שניות). שבוע לאחר מכן, בתחרות מבחן למשחקים האולימפיים שנערכה בבריכת השחייה של מכון וינגייט שיפר סמואל את שיאו הטרי במשחה ל-100 מטר חופשי והעמידו על 55.8 שניות. בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכו בבריכת "גלי גיל" ברמת גן ביולי 1973 זכה סמואל במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אמנון קראוס, עוזי לס ודן ברנר בתוצאה של 3:49.3 דקות. שלמה מוזר, תוצאות ירודות ביום הראשון באליפות השחיה, דבר, 7 באוקטובר 1971 שלמה מוזר, גרינשפן הפתיע את שטרן במשחה דרמטי ב-100 מ' פרפר, דבר, 8 באוקטובר 1971 שלמה מוזר, ניר - 7 מדליות זהב, דבר, 10 באוקטובר 1971 שחיה, דבר, 12 במרץ 1972 סמואל חתר 100 מ' ב-56.8 ש, דבר, 19 במרץ 1972 השחיינים קבעו שלושה שיאים וסיימו אחרונים, מעריב, 7 באוגוסט 1972 אורי ירון, מלמד ולימור ב"מבחן שעות" יואל סמואל קבע 55.8 (שיא), מעריב, 13 באוגוסט 1972 משה לרר, סוף סוף שיא ישראלי בבריכה, מעריב, 15 ביולי 1973 "תאומי הזהב" משוודיה, מעריב, 15 ביולי 1973
עידן המידע

עידן המידע או העידן הדיגיטלי הוא מושג המגדיר תקופת זמן בתולדות האנושות המאופיינת במרכזיות טכנולוגיית המידע. עם התפתחות טכנולוגיית המידע והשלכותיה על החיים המודרניים, רבים רואים בה כמגדירה תקופה בפני עצמה, יש שיגדירו שעידן המידע החל בשנות השבעים לאחר סיום השפעותיהם הכבירות של המצאות תעשייתיות כמו המזגן ומכונת הכביסה על חיינו היום יומיים והמצאות גדולות החלו לעסוק במידע דיגיטלי[דרוש מקור] וזאת בדומה למנהג לכנות תקופות על סמך הטכנולוגיה המאפיינת אותן, כגון "עידן האבן" או "תקופת הברזל". אחת מאבני היסוד של טכנולוגיית המידע היא רשת האינטרנט. הפער הדיגיטלי תרבות דיגיטלית מדיה וקבצים בנושא עידן המידע בוויקישיתוף שיזף רפאלי, האם עידן המידע רק החל?, באתר כלכליסט, 11 באוקטובר 2011 אורן נהרי, כך התפתח עידן המידע, חלק א, חלק ב ,באתר ליברל, 10 במאי ו-16 ביוני 2021 Globalization, Informatization, and Intercultural Communication, web.archive.org, ‏2013-07-19 אלכס קרצר, טובעים בים המידע, במדור "מדע במבט על" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 16 ביוני 2016 Betsy Sparrow, Jenny Liu, Daniel M. Wegner, Google effects on memory: cognitive consequences of having information at our fingertips, Science (New York, N.Y.) 333, 2011-08-05, עמ' 776–778 doi: 10.1126/science.1207745 Waag Futurelab, Waag Futurelab, Waag Futurelab (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלן פרליס

אלן ג'. פרליס (בשם מלא באנגלית: Alan J. Perlis‏; 1 באפריל 1922 – 7 בפברואר 1990) היה מדען מחשב יהודי-אמריקאי. ידוע בשל עבודתו החלוצית בשפות תכנות והיותו הזוכה הראשון בפרס טיורינג. פרליס נולד בשנת 1922 למשפחה יהודית בפיטסבורג, פנסילבניה. בשנת 1943 קיבל תואר ראשון בכימיה ממכון קרנגי לטכנולוגיה (כיום אוניברסיטת קרנגי מלון). במהלך מלחמת העולם השנייה שירת בצבא ארצות הברית, שם החל להתעניין במתמטיקה. בשנת 1949 קיבל תואר שני וב-1950 תואר דוקטור במתמטיקה מ-MIT. נושא עבודת הדוקטורט שלו - "על משוואות אינטגרליות, פתרונן על ידי איטרציה והמשכה אנליטית". ב-1952 השתתף בפרויקט המחשב "Whirlwind I". הצטרף לאוניברסיטת פרדו ולאחר מכן עבר למכון קרנגי לטכנולוגיה בשנת 1956. היה ראש החוג למתמטיקה ולאחר מכן חנך את תפקיד ראש המחלקה למדעי המחשב. בשנים 1962–1964 כיהן כנשיא ה-ACM. בשנת 1966 התחיל ה-ACM להעניק את פרס טיורינג, ובחר בפרליס "על השפעתו בתחום טכניקות תכנות מתקדמות ומבנה מהדר". הכוונה, בין השאר, לעבודתו כחבר בצוות הפיתוח של שפת התכנות ALGOL. בשנת 1971 עבר לאוניברסיטת ייל ושימש כראש המחלקה למדעי המחשב. ב-1977 נבחר לאקדמיה הלאומית להנדסה. ב-1982 כתב מאמר בשם "מכתמים על תכנות" לכתב עת של ה-ACM, בו תיאר בתמצית תובנות מקריירת התכנות שלו. המכתמים צוטטו באופן נרחב. נשאר בייל עד מותו ב-1990. לקט מפרסומיו: 1965. An introductory course in computer programming. With Robert T. Braden. (קורס מבוא בתכנות מחשב) 1970. A view of programming languages. With Bernard A. Galler. (סקירה של שפות תכנות) 1975. Introduction to computer science (מבוא למדעי המחשב) 1981. Software Metrics: An Analysis and Evaluation. With Frederick Sayward and Mary Shaw. (מטריצות תוכנה: ניתוח והתפתחות) על אלן פרליס: Peter J. Denning. "אלן פרליס—1922–1990: האב המייסד של מדעי המחשב כתחום עצמאי". Communications of the ACM, כרך 33, מאמר חמישי, מאי 1990. אלן פרליס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אלן פרליס, באתר dblp מאמריו של אלן פרליס, מכון צ'ארלס בבג', אוניברסיטת מינסוטה, 1942 - 1989 אלן פרליס באתר פרס טיורינג (באנגלית) אלן פרליס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Ulf Hashagen, Reinhard Keil-Slawik, Arthur L. Norberg (2002) History of Computing: Software Issues. p.26 National Academy of Engineering (1979) "Alan Jay Perlis" in: Memorial tributes. Vol 10. p.168 פתגמי מדעי המחשב (באנגלית) user:Zollernalb -77.6.223.214 19:32, 22 ביוני 2019 (IDT)