laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סאקר פאנץ'

סאקר פאנץ' הוא סרט פנטזיה ופעולה אמריקאי בבימויו של זאק סניידר. זהו סרטו הראשון של סניידר המבוסס על רעיון מקורי. בסרט מככבת אמילי בראונינג בתור "Babydoll", אישה צעירה הכלואה במוסד לחולי נפש ומתמודדת על ידי כך שהיא רואה במוסד בית בושת. היא חוברת לארבע רקדניות / אסירות כדי לברוח לפני הלובוטומיה המתוכננת שלה. כשהיא אוספת את הפריטים שהיא צריכה כדי לברוח, היא נכנסת לרמה אחרת של פנטזיה בה הנשים הופכות ללוחמות חזקות ומנוסות. כל פנטזיה מקבילה לאירועים בבית הבושת. אבי קורניש, ג'נה מאלון, ונסה הדג'נס וג'יימי צ'ונג מגלמות את ארבע האסירות / רקדניות. קרלה גוג'ינו מגלמת את ד"ר ורה גורסקי, פסיכיאטרית שהגיבורה מדמיינת אותה כמאדאם גורסקי, כוריאוגרפית במועדון החשפנות. אוסקר אייזק מגלם את בלו ג'ונס, שומר במוסד; במוחה של הגיבורה הוא הבעלים המושחת של בית הבושת. הסרט יצא לבתי הקולנוע גם בגרסת IMAX בארצות הברית ב-25 במרץ 2011. הסרט קיבל ביקורות שליליות והיה כישלון בקופות. אמילי בראונינג בתור Babydoll אבי קורניש בתור אפונה מתוקה ג'נה מלון בתור רקטה ונסה הודג'נס כבלונדי ג'יימי צ'ונג כאמבר קרלה גוג'ינו בתור ורה גורסקי / מאדאם ורה גורסקי אוסקר אייזק בתור בלו ג'ונס ג'ון האם בתור רופא / רולר סקוט גלן בתור איש החכם / הגנרל / נהג האוטובוס ג'רארד פלנקט בתור האב החורג / הכומר פטריק סבונגי בתור ארל מלקולם סקוט בתור הטבח מדיה וקבצים בנושא סאקר פאנץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאקר פאנץ' "סאקר פאנץ'", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סאקר פאנץ'", באתר נטפליקס "סאקר פאנץ'", באתר AllMovie (באנגלית) "סאקר פאנץ'", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סאקר פאנץ'", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סאקר פאנץ'", באתר Metacritic (באנגלית) "סאקר פאנץ'", באתר אידיבי "סאקר פאנץ'", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Sperling, Nicole (2009-04-03). "Zack Snyder: 'Watchmen' director discusses his next film". Entertainment Weekly. אורכב מ-המקור ב-5 באפריל 2009. נבדק ב-2009-05-03. {{cite web}}: (עזרה) Nix (2009-02-23). "Zack Snyder Wants to Sucker Punch You". Beyond Hollywood. נבדק ב-2009-05-03. Frosty (2009-02-20). "Zack Snyder says 'Sucker Punch' is his Next Movie!". נבדק ב-2009-05-04. "Warner Bros. Pictures and Legendary Pictures' Sucker Punch 3D to be Released in IMAX(R) 3D on March 25, 2011". נבדק ב-2010-05-13. "The REAL reason Sucker Punch will lose money". נבדק ב-2013-05-27.
בובות (שיר)

בובות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן והמוזיקאי הישראלי עידן רייכל, מתוך אלבום האולפן ה-12 של גפן, "פסיפס". השיר יצא לאור ב-28 בפברואר 2011, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל השלישי מתוך האלבום. השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של רשת ג'. השיר נכתב על ידי אביב גפן, והולחן והופק על ידי גפן ועידן רייכל, ומשלב בתוכו את סגנונות הרוק והמוזיקה האתנית. השיר, יחד עם "קוצים", היה אמור להיכלל באלבום משותף של השניים, בשם "רייכל גפן", אך בסופו של דבר האלבום נגנז, והשירים נכללו באלבומו ה-12 של גפן, "פסיפס", יחד עם השיר "קוצים" של השניים, שהיה אמור להיכלל באלבום גם הוא. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב, באומרו כי "הדואט הופך את השיר לסוג של שירת המנון, אולי מסר לאנשים שחיים בנתק, מנגינה ועיבוד יפים שמפקיעים את השיר מהתחום האישי. בטח לא מוזיקה שמשדרת חוויה טראומטית מתבכיינת. שניהם רוצים להיות בשיר, גפן הרוקי, רייכל האתני", עם זאת, סיים באומרו כי "התחושה של מעין לחוד וביחד: יש כאן שיר קליט, להיט ממש, אבל לא ממש חיבור אינטגרטיבי שיוליד את הלהקה החדשה של גפן את רייכל". לדף השיר באתר הספרייה הלאומית 24.3.2011, באתר "פזמונט" אביב ועידן משחקים בבובות, באתר ‏מאקו‏, 28 בפברואר 2011 סער גמזו, עכבר העיר אונליין, שיר חדש לעידן רייכל ואביב גפן, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2010 ערן סויסה, על קוצים: גפן ורייכל (כמעט) ביחד, באתר nrg‏, 29 ביוני 2011 בובות, באתר יוסמיוסיק, ‏2011-02-28 בובות, באתר "פזמונט"
Lumiére

Lumiére (בעברית: אור) הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל בשיתוף הזמרת הקנדית בייריס (אנ'). השיר יצא לאור ב-16 בדצמבר 2019, כשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "הנספח", על ידי חברת התקליטים הליקון. השיר הוא שיר פופ שנכתב על ידי עידן רייכל ומקסימה לה פלאגואה והולחן והופק על ידי רייכל. השיר מהווה כשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "הנספח" המשודרת ב-HOT3. השיר משלב את שפות העברית והצרפתית, המושרים על ידי רייכל ובייריס בהתאמה. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של HOT ב-25 בדצמבר 2019. בקליפ ניתן לראות קטעים מתוך סדרת הטלוויזיה "הנספח". Idan Raichel - עידן רייכל (Ft. Beyries) – Lumiére (באנגלית), נבדק ב-2020-07-03 lumière - Idan Raichel feat. Beyries | הנספח - עידן רייכל מארח את בייריס, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:29) Lumière, נבדק ב-2020-07-03
מערת יונין

מערת יונין (בספרדית: Cueva de Llonín, או גם Concha de la Cova, או גם Cueva del queso, "מערת הגבינה") שוכנת במועצה העירונית פניאמיירה אלטה (ספ') בקהילה האוטונומית אסטוריאס בצפון ספרד. ביולי 2008 היא נכללה באתר המורשת העולמית "מערת אלטאמירה ואמנות המערות בתקופת האבן המוקדמת בצפון ספרד" של ארגון אונסק"ו. מערה זו התגלתה בשנת 1957 על ידי יצרני גבינות שחיפשו מקום ללהתסיס אותן. עם זאת, המערה התפרסמה רק בחודש מרץ 1971, כאשר קבוצת חוקרי מערות מאוביידו גילו את הציורים בה ופרסמו את התגלית. במערה ציורים שונים של בעלי חיים (ביזון, איילים, יעלים וכו') וסמלים, שמספרם עולה על מאה דמויות מיוצגות, מה שהופך אותה למערה האסטורית עם המספר הגדול ביותר של ציורים. המערה סגורה לציבור בגלל התמוטטויותיה התכופות. בפארק הפרהיסטורי של טברגה (ספ') בעיירה טברגה (ספ') יש העתק של מערה זו. מדיה וקבצים בנושא מערת יונין בוויקישיתוף
זואי

זואי שטראוב (בגרמנית: Zoë Straub; נולדה ב-1 בדצמבר 1996) הידועה כ-זואי - Zoë, היא זמרת, פזמונאית ושחקנית אוסטרית. זואי ייצגה את אוסטריה באירוויזיון 2016 עם השיר "Loin d'Ici (רחוק מכאן). זואי שטראוב נולדה בעיר הבירה האוסטרית, וינה, להורים מוזיקאים, כריסטוף ורומינה שטראוב. בגיל שש הופיעה זואי לראשונה בפרויקט מוזיקלי של הוריה, Papermoon, עם שיר שנקרא " Doop Doop" (רמיקס לתינוקות). בשנת 2007 השתתפה שטראוב בתחרות הריאליטי האוסטרית Kiddy Contest. ב-2015 הופיעה שטראוב בסדרת הטלוויזיה ORF Vorstadtweiber. היא גם ניסתה לייצג את אוסטריה באירוויזיון 2015 שנערך במדינתה אך סיימה במקום השלישי בגמר הקדם עם השיר "Quel filou", שנכתב על ידי שטראוב עצמה ואביה, כריסטוף שטראוב. באוקטובר 2015, היא הוציאה את אלבום ה- Debut שלה. ב-12 בינואר 2016, הוכרזה כאחת ממשתתפות הגמר הלאומי האוסטרי בתחרות קדם אירוויזיון 2016, וב-12 בפברואר, הוכרזה כזוכה בגמר הלאומי ובכך נבחרה לייצג את אוסטריה באירוויזיון 2016 בסטוקהולם, שוודיה, עם השיר "Loin d'ici". בתחרות עצמה הוגרלה זואי להשתתף בחצי הגמר הראשון שנערך ב-10 במאי. זואי שובצה לשיר ה-12 בחצי הגמר, לפני אסטוניה ואחרי קפריסין. זואי עלתה לגמר לאחר שסיימה בחצי הגמר במקום ה-7. בגמר התחרות שובצה לשיר מספר 24, לפני הממלכה המאוחדת ואחרי גאורגיה. זואי דורגה במקום ה-13 מתוך 26 מדינות עם 151 נקודות. באירוויזיון 2017 הייתה חלק מצוות השופטים האוסטרי לחצי הגמר השני ולגמר. בדצמבר 2017, הוכרז כי היא תשמש כשופטת באירוע הבחירה הלאומית Sammarinese לקראת אירוויזיון 2018. זואי גרה בווינה עם בן זוגה קספר לאושן שאותו פגשה בשנת 2010. ב-4 בפברואר 2020 נולד בנה. מדיה וקבצים בנושא זואי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זואי זואי, ברשת החברתית פייסבוק זואי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) זואי, ברשת החברתית אינסטגרם זואי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) זואי, באתר ספוטיפיי זואי, באתר AllMusic (באנגלית) זואי, באתר MusicBrainz (באנגלית) זואי, באתר דיזר זואי, באתר Discogs (באנגלית) Zoe Straub: Von den "Vorstadtweibern" zum Song Contest > Kleine Zeitung, web.archive.org, ‏7 בפברואר 2016 Eine Gewinnerin, auch ohne Songcontest, nachrichten.at (בגרמנית) Stories, eurovision.tv (באנגלית) Zoe: "Leute haben mich nicht im Stich gelassen", web.archive.org, ‏17 במאי 2016 heute.at, Sängerin Zoe Straub freut sich über Baby Viktor, Heute.at (בגרמנית)
אמא, אבא וכל השאר

אמא, אבא וכל השאר הוא סינגל של ההרכב המוזיקלי הישראלי הפרויקט של עידן רייכל, אשר הוקלט על ידי הזמר הישראלי עידן רפאל חביב. השיר יצא לאור ב-9 במאי 2011, כסינגל מתוך אלבום האוסף הראשון של ההרכב, "הביתה, הלוך חזור" ובמסגרת המיזם המוזיקלי "עוד מעט נהפוך לשיר". השיר הגיע למקום השביעי במצעד השבועי של רדיו קול רגע. השיר נכתב על ידי סמל ראובן פוליטי, ששירת כלוחם בסיירת אגוז ונפל במלחמת יום הכיפורים ב-20 באוקטובר 1973, והולחן על ידי עידן רייכל במסגרת המיזם המוזיקלי "עוד מעט נהפוך לשיר", בו נבחרו מדי שנה מספר שירים שנכתבו על ידי חיילים וחיילות שנפלו ועל ידי אזרחים שנהרגו בפעולות טרור. השיר מלווה בווידאו קליפ. נכון ליולי 2020, צבר הווידאו קליפ למעלה מ-5 מיליון צפיות ביוטיוב. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית מצעד רדיו קול רגע, באתר web.archive.org, ‏2011-09-10 ynet, קול החללים שבלב, באתר ynet, 9 במאי 2011 ynet, עידן, עידן וכל השאר: רייכל שר ומדבר ב"פלוטו", באתר ynet, 30 בספטמבר 2011 THE IDAN RAICHEL PROJECT - אמא, אבא וכל השאר - קליפ, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:24)
The Preacher's Wife

The Preacher's Wife: Original Soundtrack Album (בעברית: אשת הכומר: אלבום הפסקול המקורי) הוא פסקול של ויטני יוסטון ואמנים שונים אשר שימש לסרט "אשת הכומר", אשר יצא באותה שנה ובה כיכבה יוסטון עצמה. הפסקול יצא לאור על ידי אריסטה רקורדס ו-BMG ב-26 בנובמבר 1996, והפך לפסקול הגוספל הנמכר ביותר בכל הזמנים עם מכירות של 6 מיליון עותקים. מתוך האלבום יצאו 3 סינגלים: "I Believe In You And Me", גרסת כיסוי לשיר של להקת ארבע הפסגות. השיר זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למקום ה-5 במצעד האמריקאי ולמעמד פלטינה על מכירות של מיליון עותקים ובכך הצליח יותר מהגרסה המקורית שלו. הסינגל השני היה השיר "Step by Step", אשר זכה להצלחה לא רק בארצות הברית אלא בכל העולם, כאשר הגיע למקום ה-10 במצעד האירופאי הרשמי, למקום ה-12 באוסטרליה ולמקום ה-13 בבריטניה. הסינגל השלישי והאחרון היה השיר "My Heart Is Calling" אך הוא לא כה להצלחה בדומה לשני השירים הקודמים. מידע על האלבום The Preacher's Wife באתר MusicBrainz האלבום The Preacher's Wife באתר Discogs האלבום The Preacher's Wife באתר ספוטיפיי מרווין וויין, ויטני יוסטון, ריק מינור, סטיב ליפסון, בייביפייס, דייוויד פוסטר
קשיון רולפסי

קשיון רולפסי (שם מדעי: Sclerotium Rolfsii) הוא פטריית קרקע המהווה פתוגן צמחים. הפטרייה היא טפיל פאקולטטיבי, כלומר – ניזונה בעיקר מגוף חי אך יכולה להתקיים גם על חומר אורגני מת המשמש לה כמקור פחמן. הקשיון מצוי בישראל ומזיק לגידולי מאכל רבים, בהם עגבניות ותפוחי אדמה, בעמק החולה. לפטרייה שתי צורות הופעה בקרקע – תפטיר וקשיונות. תפטיר הפטרייה הוא לבן ובעל צורות שונות של קורים. על הקורים נוצרים לאחר זמן מה קשיונות כדוריים שגודלם מגיע עד 2 מ"מ והם יחידות התפוצה של הפטרייה. הקרום החיצוני של הקשיונות מורכב ממספר שכבות של תאים בעלי דופן עבה העשירים במלנין. קרום זה אוטם את הקשיון ומגן עליו מפני תנאים קשים, מפני חדירת מיקרואורגניזמים ומפני מפרקים. מתחת לקרום נמצאות מספר שכבות של תאים בעלי דופן דק המלאים בחומרי תשמורת המשמש להזנת הקשיון בזמן תרדמה ומספקים מקור אנרגיה בעת נביטתו. במרכז הקשיון ישנם תאים מנוונים בעלי דופן עבה מאוד המשמשים כרקמת תמך. מבנה הקשיון מאפשר לו עמידות טובה מאוד לפירוק כימי או ביולוגי ולכן מקשה על הדברתו. פטריית הרולפסי מתרבה בקרקע על ידי התפטיר והקשיונות. היא תוקפת את צוואר השורש, שורשים ופקעות. על החלק הנגוע נראים קורים לבנים של תפטיר שעליהם נוצרים קשיונות חדשים. המחלה הנגרמת על ידי הרולפסי נקראת ריקבון דרומי (Southern Wilt). בצמח חולה ניתן לראות שצוואר השורש מתרכך, והצמח מתייבש וצונח. הפטרייה נמצאה על כ-200 מיני פונדקאים ביניהם גזר, סלק סוכר ושעועית. הקשיונות נשמרים בקרקע בעונת המעבר במצב של תרדמה ועם שיפור תנאי הסביבה הם נובטים. בדרך כלל מתרחשת נביטת הקשיונות בקיץ, מפני שהטמפרטורה המיטבית עבורם היא כ-30 מעלות צלזיוס, אך הם זקוקים גם לתנאי לחות מתאימים. הפטרייה פעילה הן בקרקע חומצית והן בקרקע נייטרלית אך לא מתפתחת בקרקע בסיסית. מדיה וקבצים בנושא קשיון רולפסי בוויקישיתוף קשיון רולפסי, באתר NCBI (באנגלית) קשיון רולפסי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קשיון רולפסי, באתר GBIF (באנגלית) קשיון רולפסי, דף שער בספרייה הלאומית על קשיון הרולפסי מרי דפני ילין, און רבינוביץ', שאול גרף, אסף חן, עומרי ליפשיץ ויהודית מוי, דו"ח המוגש למיזם גד"ש עמק החולה סוף שנה ראשונה למחקר 2018, 2019
מרנטה

מרנטה (שם מדעי: Maranta leuconeura), נקרא גם צמח תפילה, הוא מין של צמח פורח במשפחת המרנטיים (Marantaceae). מוצאו בברזיל ביערות הגשם. צמחים נוספים במשפחה זו הם קלתאה, סטרומנטה וקטננטה. הכינוי "צמח תפילה" ניתן לצמח בשל התכונה של עליו "לזוז" בצורה המזכירה תפילה - העלים פרוסים שטוחים במהלך היום ומתקפלים מעלה ומזדקפים לקראת ערב. עליו של הצמח הם רחבים עגולים ומבריקים ועליהם דוגמאות וכתמי צבע. הצבעים והדוגמאות משתנים בין זנים שונים של מרנטות. שורשי המרנטה רדודים. פרחיו הם לבנים וקטנים והם פורחים בעונת הגדילה. בגידול ביתי הצמח פורח לעיתים רחוקות. בשל מראהו ותכונתו "להתפלל" המרנטה הפך לצמח בית פופולרי מאוד. בגידול ביתי, הצמח זקוק לאור שמש לא ישיר ולחות גבוהה. זאת מכיוון ומוצאו הוא ביערות גשם טרופיים בהם הלחות גבוהה והאור מסונן דרך עצים. למרות שהצמח דורש אדמה לחה, הוא פגיע גם לריקבון של השורשים שיכול להיגרם מעודף השקיה. על כן מומלץ לשתול אותו בכלי עם ניקוז ולהימנע מעודפי מים. אור שמש ישיר עשוי לשרוף את העלים, אך מיעוט באור עלול לגרום לצמיחה של עלים דהויים ולפגיעה בצבע העלה. הצמח רגיש גם למינרלים וחומרים נוספים העלולים להימצא במים ובעיקר במי ברז, על כן מומלץ להשקות אותו במים מזוקקים ולא במי ברז. הופעה של כתמים חומים בקצות העלים עלולה להעיד על הימצאות חומרים במי ההשקיה המזיקים לצמח. ניתן להרבות את הצמח על ידי חלוקה ובאמצעות ייחור. ניתן לבצע ריבוי גם באמצעות זרעים. קיימים מספר זנים של מרנטה. חלק מהזנים הם טבעיים, וחלקם נוצרו באופן מלאכותי על ידי השבחה. זנים טבעיים של מרנטה: Maranta leuconeura var. kerchoveana (רגל ארנב), כתמים כהים בין עורקי העלים. Maranta leuconeura var. erythroneura (צמח אדרה); ורידים אדומים חזקים על עלים ירוקים כהים. ישנם מעט מזיקים שהמרנטה פגיעה אליהם. המזיקים הנפוצים בצמח המרנטה הם אקרית הקורים וקמחית. הצמח רגיש לריקבון של השורשים. מדיה וקבצים בנושא מרנטה בוויקישיתוף מרנטה, באתר NCBI (באנגלית) מרנטה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מרנטה, באתר Tropicos (באנגלית) מרנטה, באתר GBIF (באנגלית) מרנטה, באתר The Plant List (באנגלית) מרנטה, באתר IPNI (באנגלית) מרנטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "RHS Plant Selector – Maranta leuconeura var. kerchoveana". נבדק ב-24 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל) "RHS Plant Selector – Maranta leuconeura var. erythroneura". נבדק ב-24 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
פעילות מינית אנושית

פעילות מינית אנושית או התנהגות מינית אנושית הוא האופן בו בני אדם חווים ומבטאים את המיניות שלהם. הפעילויות המיניות של אנשים הן מגוונות וכוללות פעולות הנעשות לבד (אוננות) ופעילויות המערבות אנשים נוספים (קיום יחסי מין, פעילות מינית ללא חדירה, מין אוראלי וכו') בדפוסי תדירות משתנים, ובשל מגוון רב של סיבות. פעילות מינית מביאה לרוב לעוררות מינית ושינויים פיזיולוגיים, חלקם בולטים יותר וחלקם בולטים פחות. פעילות מינית עשויה לכלול גם התנהלות ופעילויות אשר נועדו לעורר את האינטרס המיני של אדם אחר או להעצים את חיי המין של אדם אחר, ובנוסף לכך המונח עשוי גם להתייחס לאינטראקציות אישיות בין אנשים (למשל, פעילויות כמו משחק מקדים או BDSM). פעילות מינית עשויה לבוא בעקבות עוררות מינית. הפעילות המינית האנושית מערבת היבטים תרבותיים, סוציולוגיים, קוגניטיביים, רגשיים, התנהגותיים וביולוגיים – אלה כוללים היקשרות, שיתוף ברגשות והפיזיולוגיה של מערכת הרבייה, הליבידו, קיום יחסי מין, והתנהגות מינית על כל צורותיה. בתרבויות מסוימות פעילויות מיניות נחשבות למקובלת רק במסגרת נישואים, בעוד שמין לפני הנישואים או מחוץ לנישואים נחשבים לטאבו. ישנן פעילויות מיניות מסוימות שאינן חוקיות – באופן אוניברסלי או במדינות מסוימות או בתחומי שיפוט מסוימים, בעוד שחלק מהפעילויות המיניות נחשבות מנוגדות לנורמות הקיימות בחברות ותרבויות מסוימות. דוגמאות לפעילויות מיניות שנחשבות לעבירה פלילית ברוב תחומי השיפוט ברחבי העולם הן תקיפה מינית ופעילות מינית עם אדם מתחת לגיל ההסכמה. מדיה וקבצים בנושא פעילות מינית אנושית בוויקישיתוף פעילות מינית אנושית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיניות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמיקם אהרוני

עמיקם אהרוני (5 באוגוסט 1929 – 21 בינואר 2002) היה פיזיקאי ישראלי, עמית מחקר בכיר באוניברסיטת אוקספורד ופרופסור במכון ויצמן למדע. אהרוני נולד בצפת. בשנת 1953 סיים את התואר השני בפיזיקה באוניברסיטה העברית. בשנת 1957 סיים את דוקטורט בפיזיקה במכון ויצמן. התזה שלו עסקה באלמנטים של זיכרון מגנטיסטי. עבודת הפוסט-דוקטורט שלו עם ג'ון ברדין הביאה אותו לאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנים 1958–1959. בשנים 1971–1972, 1977–1978, וב-1992 היה עמית מחקר בכיר במחלקה למטלורגיה באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1972 הועלה לדרגת פרופסור במחלקה לאלקטרוניקה במכון ויצמן, ובשנת 1978 מונה לפרופסור לריצ'רד קרונשטיין למגנטיות תאורטית. חולקו תעודות באוניברסיטה ל־485 בוגרים, מוסמכים ודוקטורים, הארץ, 8 במאי 1958
ציור נוף

ציור נוף הוא מונח המשמש לתיאור יצירות אמנות, המציגות נופי טבע, כמו הרים, עמקים, נהרות, עצים ויערות. המונח מתייחס במיוחד ליצירות אמנות בה כל אותם האלמנטים מסודרים בקומפוזיציה קוהרנטית. השמיים כמעט תמיד נכללים בציורי נוף, ומזג האוויר הוא לרוב מרכיב בקומפוזיציה. ציורי נוף יכולים להיות דמיוניים לחלוטין, או ניסיון של האמן ליצור העתק של נוף אמיתי. פרופ' דייוויד פייפר, פרופ' אברהם רונן וד"ר אילן רחום, אנציקלופדיה לאמנות הציור והפיסול, כרך 1: עמ' 196–197, כרך 2: עמ' 40–41, עמ' 220–221, כרך 3: עמ' 40–41, הוצאת כתר, 1997. Nils Buttner (Author), Russell Stockman (Translator), Landscape Painting: A History, Abbeville Press; 1st edition, October 1, 2006, מסת"ב 978-0789209023 Maggie M. Cao, The End of Landscape in Nineteenth-Century America, University of California Press; 1st edition, July 24, 2018, מסת"ב 978-0520291423 מדיה וקבצים בנושא ציור נוף בוויקישיתוף ציורי נוף, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באיירן מינכן (כדורגל נשים)

קבוצת הנשים של מועדון הכדורגל באיירן מינכן (בגרמנית: FC Bayern München Frauen) היא קבוצת כדורגל נשים גרמנית מהעיר מינכן שבבוואריה, המשחקת בבונדסליגה לנשים, ליגת הנשים הבכירה בגרמניה. הקבוצה הוקמה בשנת 1970, ומאז שנת 2017 היא משחקת את משחקי הביתיים בבאיירן קמפוס(אנ'), אצטדיון חדש שנבנה במתחם מיוחד לקבוצות הנוער והנשים של באיירן מינכן. קבוצת הכדורגל הנשים של באיירן מינכן הוקמה רשמית בשנת 1970 אף על פי שנשים שיחקו במועדון מאז 1967. עם זאת, מכיוון שפדרציית הכדורגל הגרמנית הוציאה מחוץ לחוק את כדורגל הנשים בין השנים 1955 עד 1970, באיירן הצליחה לרשום רשמית את הקבוצה רק בשנת 1970. הקבוצה זכתה באליפות המדינה הראשונה שלה בשנת 1976. בשנת 1990 באיירן הייתה ממייסדות הבונדסליגה לנשים, אך היא ירדה ליגה בסוף עונתה השנייה בבונדסליגה. המועדון חזר לבונדסליגה בשנת 2000. בשנת 2009, באיירן סיימה כסגנית בבונדסליגה, כשהיא מפגרת אחרי האלופה טורבינה פוטסדאם בשער בודד. בעונת 2011/2012 ב-12 במאי 2012 ניצחה באיירן מינכן את מחזיקת הגביע הגרמני איינטרכט פרנקפורט 2–0 בגמר הגביע בקלן, וחגגה את ההישג הגדול ביותר בתולדות המועדון מאז הזכייה באליפות בשנת 1976.‏ בשנת 2015 באיירן זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות הבונדסליגה, כשהיא עושה זאת מבלי להפסיד אפילו פעם אחת. הקבוצה זכתה בבונדסליגה בעונת 2015/2016, בפעם השנייה ברציפות, עם הפסד אחד בלבד. בעונת 2020/21 זכתה שוב באליפות הבונדסליגה, כשהיא מסיימת ראשונה בטבלה במרחק 2 נקודות מיריבתה הגדולה וולפסבורג. באותה עונה הגיעה עד לחצי גמר ליגת האלופות לנשים, בו הפסידה לצ'לסי בתוצאה המשוקללת 5:2. נכון ל-21 באוגוסט 2022 משחקת בקבוצת המילואים אליפות גרמניה: זכייה (6): 1976, 2014/2015, 2015/2016, 2020/2021, 2022/2023, 2023/2024 סגנות (7): 1975, 1979, 1982, 1985, 2008/2009, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2021/2022 הגביע הגרמני: זכייה (1): 2012 סגנות (3): 1988, 1990, 2018 באיירן ליגה: (בזמנו הליגה השנייה הייתה מחולקת לליגות אזוריות) זכייה (1): 1999/2000 סגנות (3): 1992/1993, 1994/1995, 1998/1999 אליפות בוואריה: זכייה (21): 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 2000, 2004 הגביע הבווארי: זכייה (8): 1982, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991 מדיה וקבצים בנושא באיירן מינכן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באיירן מינכן באיירן מינכן, ברשת החברתית פייסבוק באיירן מינכן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) באיירן מינכן, ברשת החברתית אינסטגרם באיירן מינכן, סרטונים בערוץ היוטיוב לפני הקמת הבונדסליגה לא רשמי "FC Bayern ist Pokalsieger – im dritten Anlauf!" (בגרמנית). kicker.de. 12 במאי 2012. נבדק ב-13 במאי 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Münchnerinnen sind Frauenfußball-Meister!". kicker.de. 10 במאי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "FCB women crowned champions". אורכב מ-המקור ב-13 במאי 2016. נבדק ב-12 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה)
גיא רוז

גיא אורלנדו רוז (באנגלית: Guy Orlando Rose;‏ 3 במרץ 1867 - 17 בנובמבר 1925) היה צייר אימפרסיוניסטי אמריקאי ותושב קליפורניה, שקיבל הכרה לאומית בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה העשרים. גיא אורלנדו רוז נולד ב -3 במרץ 1867 בסן גבריאל בקליפורניה. הוא היה הילד השביעי של לאונרד ג'ון רוז ואמנדה ג'ונס רוז. אביו היה סנטור בולט בקליפורניה. הוא ואשתו גידלו את משפחתם הגדולה בחווה ובכרם בדרום קליפורניה - בעיירה רוזמיד בעמק סן גבריאל נושאת את שם המשפחה. בשנת 1876 נורה גיא רוז בטעות בפניו במהלך מסע ציד עם אחיו, הוא היה רק בן תשע. תוך כדי התאוששותו החל לשרטט ולהשתמש בצבעי מים וצבעי שמן. הוא סיים את לימודיו בתיכון בלוס אנג'לס בשנת 1884. לאחר סיום הלימודים עבר לסן פרנסיסקו ושם למד אמנות בין השנים 1885 - 1888 בבית הספר לעיצוב באוניברסיטת סן פרנסיסקו בקליפורניה אצל וירג'יל ויליאמס, וורן א. רולינס, והאמן יליד דני אמיל קרסן. בשנת 1886 הוא קיבל ציונים מכובדים בציור ובציור שמן. שנה לאחר מכן הוענקה לו מדליית הזהב ע"ש אייברי של בית הספר לציור שמן ובנושא טבע דומם מטעם האגודה לאמנות בסן פרנסיסקו. ב־12 בספטמבר 1888, נרשם רוז לאקדמיה ז'וליאן בפריז ולמד עם בנג'מין-קונסטנט, ז'ול לפבר, לוסיין דוקט וז'אן-פול לורנס כשהיה בפריז. בשנים 89–1888 זכה במלגה באקדמיה דלקוזה ותרם תמונות נופים לסלוני פריז בשנת 1890, 1891, 1894, 1900 ו 1909. הוא פגש את האחים פרנק וינסנט דומונד ופרדריק מלוויל דומונד באקדמיה ז'וליאן - פרנק וינסנט דומונד וגיא רוז נשארו חברים לכל החיים. רוז התגורר בעיר ניו יורק, בשנות ה-90 של המאה ה-19, וצייר עבור המגזין הרפר ועיתונים אחרים. הוא בחר לחזור לצרפת בשנת 1899, יחד עם אשתו, אתל רוז, קנו קוטג' בז'יברני. בשנת 1900 הוא התגורר בפריז ובילה את החורף בבריסקה, אלג'יריה, שם צייר שלושה ציורים ידועים. בשנים 1904 עד 1912 הם התגוררו בז'יברני ועבודותיו מתקופה זו מראות את השפעתו של "המאסטר" קלוד מונה, שהפך לחברו והמנטור שלו. בשנים 1913 עד 1914 הם הקימו בית ספר לציורים בחוץ, ברוד איילנד. הם סבלו שוב ושוב מהרעלת עופרת, ועברו לצמיתות ללוס אנג'לס בקליפורניה בשנת 1914. בין השנים 1918 - 1920 הוא צייר בקיץ בכרמל-ליד-הים, קליפורניה, והפכו לחברי מושבת האמנות המקומית. בשנת 1919 הם חכרו את בקתת הכרמל של האמנית אליס קומינס. ציורי השמן של גיא הופיעו בתערוכות של מועדון האמנות והמלאכה בכרמל בשנת 1919 ו- 1920. בהן הוא הציג את ציורי החוף. בסתיו 1921 שני ציוריו מכרמל הוצגו בגלריה לאמנות של מלון דל מונטה במונטריי. רוז לימד בלוס אנג'לס וכיהן כמנהל בית הספר לאמנות בפסדינה. בשנת 1921 לקה בשבץ קל שהותיר אותו משותק. רוז נפטר בפסדינה בקליפורניה ב־17 בנובמבר 1925. בשנת 1926 ערכה גלריית סטנדהל תערוכת זיכרון ליצירותיו. מדיה וקבצים בנושא גיא רוז בוויקישיתוף Guy Rose Biography – Guy Rose on artnet, www.artnet.com Guy Orlando Rose - First Southern Californian to Achieve International Fame, www.laalmanac.com Edwards, Robert W. (2012). Jennie V. Cannon: The Untold History of the Carmel and Berkeley Art Colonies, Vol. 1. Oakland, Calif.: East Bay Heritage Project. pp. 181, 186–188, 259, 605–607, 690.