laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פלודירקס

פלודירקס (שם מדעי: Paludirex; מלטינית: "paludis" – ביצה ו-"rex" – מלך, כלומר: "מלך הביצות") הוא סוג נכחד של זוחל גדול מתת-משפחת המקוסיכיים שבממשפחת התניניים אשר חי ביבשת אוסטרליה בין הפלאוקן לפליסטוקן שלפני 5.3 מיליון שנה עד ללפני 12,000 שנה מזמננו, מעט לפני ההולוקן. הפלודירקס התגלה ב-1886 בשטחי המאובנים של ריברסליי בצפון קווינסלנד והוא ידוע מגולגולת חלקית, בעיקר של הלסתות כשהוא תואר בידי צ'ארלס וולטר די ויס (אנ') בשם: Pallimnarchus שכיום נחשב לשם נרדף עבורו ולפי מספר חוקרים נחשב כמין של תנין, אף שהלסת שלו הייתה מעובה יותר. המין הראשון שנודע היה Paludirex vincenti. מין שני בסוג נקרא ב-1997 בידי החוקרים פול וויליס ורלף מולנר – Paludirex gracilis. תנין זה היה בעל גולגולת ארוכה ועבה והוא הגיע כנראה לאורך 4 מטרים בבגרות, קצת יותר קטן מהקווינקנה. החלק העליון של הלסת העליונה היה מכופף מעט ורחב וקהה בקצה כשהיו מעט שיניים רוחביות צרות יחסית לאורכו. במראהו דמה יותר לאליגטור מלתנין ושיניו גם נחבאו כשהפה נסגר. מדיה וקבצים בנושא פלודירקס בוויקישיתוף פלודירקס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלודירקס, באתר GBIF (באנגלית) Willis, P.M.A.; Molnar, R.E. (1997). "A Review of the Plio-Pleistocene crocodilian genus Pallimnarchus". Proceedings and Journal of the Linnean Society of New South Wales. 117: 223–242 Ristevski, J.; Yates, A.M.; Price, G.J.; Molnar, R.E.; Weisbecker, V.; Salisbury, S.W. (2020). "Australia's prehistoric 'swamp king': revision of the Plio-Pleistocene crocodylian genus Pallimnarchus de Vis, 1886". PeerJ. 8: e10466. doi:10.7717/peerj.10466. PMC 7759136. PMID 33391869. Molnar, R.E. (2004). Dragons in the dust: the paleobiology of the giant monitor lizard Megalania. Bloomington and Indianapolis, IN: Indiana University Press. p. 172. ISBN 0-253-34374-7.
אריסטונקטיס

אריסטונקטיס (שם מדעי: Aristonectes; מילולית: "השחיין הטוב ביותר") הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת האלאסמוזאוריים אשר חי באוקיינוסים הקדומים של הקרטיקון. המאובנים שלן התגלו בתצורות "Paso del Sapo Formation" בפטגוניה, ארגנטינה, תצורות "Quiriquina Formation" בצ'ילה ותצורות "Lopez de Bertodano Formation" שבאנטארקטיקה שהייתה חמימה יותר במשך הקרטיקון. הוא התקיים במשך הקרטיקון העליון שלפני 70 עד 66 מיליון שנה מזמננו. הפליוזאור הגדול היה קרובו של האלסמוזאורוס וכמותו היה גדול ביותר, באורך של מעל 10 מטרים ומשקל אפשרי של 4 טונות אצל המין Aristonectes quiriquinensis ואורך של 11 עד 11.9 מטרים ומשקל מוערך של 10.7 עד 13.5 טונות אצל המין Aristonectes parvidens, כך שהיה זה אחד מהגדולים שבפלסיוזאורודים. הוא היה בעל צוואר ארוך ביותר, גולגולת קטנה וצרה ובתוכה שורות של שיניים חרוטיות והיה לו חלל צלעות רחב וזרועות ארוכות עטויות סנפירים, איתם נע ביעילות בימים בחיפוש טרף כמו דגים ורכיכות ימיות. זוחל זה נכחד לפני 66 מיליון שנה מזמננו עם הכחדת הקרטיקון הגדולה. מדיה וקבצים בנושא אריסטונקטיס בוויקישיתוף אריסטונקטיס, באתר GBIF (באנגלית)
היפנוזה עצמית

היפנוזה עצמית (או הטרו היפנוזה) היא בעיקרה תהליך נפשי שבו האדם, חווה בעזרת סוגסטיות שהוא מבצע על עצמו, סדרה של שינויים שונים בתחושה, בתפיסה, בקוגניציה, ברגש, בתהליכים פיזיולוגיים ובהתנהגות המוטורית שלו. אנשים בעלי היענות גבוהה לסוגסטיות מדווחים שסוגסטיות היפנוטיות יוצרות מצב תודעה חלופי השונה באופן מהותי ממצב של מודעות רגילה. רוב המהופנטים מתארים מצב זה כמצב מהנה של ריכוז מוגבר. בהיפנוזה, הלא-מודע (או התת-מודע) נהיה יותר נגיש ופתוח. לכן ניתן במצב זה לשתול ולהכניס ללא-מודע מה שאנחנו רוצים, וכך אפשר לגרום לבנאדם אשר נמצא תחת היפנוזה, לשנות את התנהגותו, את תחושתו ואת תפיסתו. מוטיבציה - ללא מוטיבציה או ללא מספיק מוטיבציה, האדם יתקשה מאוד להגיע למצב של טראנס היפנוטי. הרפיה - האדם חייב להיות רגוע לחלוטין ועליו להקדיש זמן לביצוע ההיפנוזה העצמית. בנוסף, הסחות דעת עלולות להפריע לתהליך ההיפנוזה. ריכוז - האדם צריך להתרכז לחלוטין בתמונה או באובייקט מסוים. ניתוב - האדם מבצע את פעולת הניתוב רק כאשר הוא רוצה לבצע או להגיע לכדי מטרה מסוימת. על האדם לחשוב ולשאוף למטרה זאת. לעיתים ניתן לבצע זאת בשכנוע עצמי או בשמיעת הרצאה בזמן טראנס היפנוטי. היפנוזה עצמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גבול ישראל–קפריסין

גבול ישראל–קפריסין הוא חלק מגבולות מדינת ישראל. גבול זה מהווה קו הגבול הימי (אנ') היחיד של ישראל עם מדינה שאיננה גובלת בה יבשתית. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 פעלו חברות גז רבות בישראל לעיכוב חקיקה בכנסת, שהייתה אמורה לעגן בחוק את הגבולות הימיים של ישראל בים התיכון. גורם נוסף, שעיכב את קביעת הגבולות בין ישראל לקפריסין, היה סכסוך גבולות ימי ביחסי ישראל–לבנון, סכסוך שנמשך עד 2022, והסתיים לאחר חתימת הסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון. ב-17 בדצמבר 2010, לאחר שנים של משא ומתן בנושא, חתמו שר התשתיות עוזי לנדאו ושר החוץ הקפריסאי מרקוס קיפרנאו על הסכם, בו נקבע באופן רשמי קו הגבול הימי בין המדינות. במסגרת ההסכם התחייבו המדינות לעבוד בשיתוף פעולה זו עם זו לפיתוח מאגרי גז טבעי חוצי גבולות, אם יתגלו כאלו. לבנון ראתה בהסכם זה הפרה של זכויותיה הריבוניות והכלכליות, ופנתה בעקבות כך במכתב למזכיר הכללי של האו"ם. עד לחתימת ההסכם, לא הוגדר גבול מים כלכליים רשמי בין ישראל לקפריסין, וקפריסין החליטה לקבוע גבול באופן חד-צדדי, כ-210 קילומטרים מהחופים הדרום מזרחיים של קפריסין (בערך באמצע המרחק שבין ישראל לקפריסין), ואף החלה לשווק את השטחים באזור ליזמי נפט וגז. עם זאת, החל מ-2011 הייתה מחלוקת קטנה בין ישראל לקפריסין לגבי החלוקה במאגר הגז אפרודיטה-ישי, שרובו במים הכלכליים של קפריסין ומיעוטו, כ-2%-10%, במים הכלכליים של ישראל. בשנים הראשונות לאחר מציאת המאגר לא הייתה כדאות כלכלית בפיתוחו בשל הצריכה הנמוכה של גז כמקור אנרגיה בקפריסין, אך בעקבות העלייה הגדולה בצריכת גז בקפריסין לאורך השנים גדלה הכדאיות הכלכלית. ב-2019 העניקה ממשלת קפריסין זיכיונות לתפעול המאגר, אך ישראל הודיעה כי היא לא מתכוונת לוותר על חלקה במאגר. ב־2021 הסכימו המדינות לאפשר לחברות המחזיקות בזיכיון הישראלי ובזיכיון הקפריסאי להגיע להסכמות ביניהן. כיוון שהחברות לא הגיעו להסכמות בנושא, החליטה שרת האנרגיה, קארין אלהרר על החזרת המשא ומתן לדרג המדינות עצמן. בספטמבר 2022, במהלך המשא ומתן על הסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון נפגשו אלהרר ומנכ"ל משרד האנרגיה, ליאור שילת עם שרת האנרגיה הקפריסאית נטשה פילידס, שם דנו השלושה לגבי מאגר הגז והזכויות בו. אבי בר-אלי, ישראל וקפריסין הסכימו על גבול המים הכלכליים, באתר TheMarker‏, 19 בדצמבר 2010 אבי בר אלי‏, בגלל הגז: הוסכם על גבול מים כלכלי עם קפריסין, באתר וואלה, 19 בדצמבר 2010 נקודות גבול ימי ישראל - קפריסין, המרכז למיפוי ישראל ישראל - נקודות גבול ימי צפוני, המרכז למיפוי ישראל הגבול הימי הצפוני של ישראל 2011, באתר האו"ם הסכם הגבול הימי בין ישראל לבין לבנון אבי בר-אלי, חלוקת שלל: ישראל וקפריסין דנות בגבולות מאגרי הגז, באתר TheMarker‏, 11 בדצמבר 2011 עדיאל איתן מוסטקי, לא רק לבנון: התקדמות במו"מ עם קפריסין על גבולות מאגר אפרודיטה, באתר כלכליסט, 20 בספטמבר 2022
סטרייטיוסוכוס

סטרייטיוסוכוס (שם מדעי: Stratiotosuchus; מילולית מיוונית: "תנין חייל") הוא סוג נכחד של זוחל דמוי-תנין אשר התקיים באמריקה הדרומית של הקרטיקון העליון של ברזיל. הסוג הכיל מין יחיד - Stratiotosuchus maxhechti, אשר ניתן להוקרת החוקר מקס קנובלר הץ'. הסוג נראה לראשונה במאובנים בעיירה Irapuru שבסאו פאולו בידי חוסה מרטין סוארז (José Martin Suárez). הסוג תואר ב-2001 בידי קמפוס ועמיתיו, לאחר שהובדל מסוגים קרובים במשפחה. סוג זה היה דומה לבאורוסוכוס ובעל מבנה גולגולת מוזרה ארוכה ורחבה מאוד שדמתה מעט לגולגולת כלב והגיע לאורך 47 ס"מ כשבעליה הגיע עד לאורך של 4 מטרים. מבנה לסתותיו היו בעלות שורות של שיניים חרוטיות כשל תנין בחלק הקדמי וחסרות שיניים בחלק האחורי והמבנה התאים לסגירה בעוצמה חזקה על טרף חולף. מבנה הגפיים הזכיר מעט את הפופוזאורוס ורמז שהיה בעל אורח חיים יבשתי שהיה טורף-על בברזיל. מדיה וקבצים בנושא סטרייטיוסוכוס בוויקישיתוף סטרייטיוסוכוס, באתר GBIF (באנגלית)
פספופורוס

פספופורוס (שם מדעי: Psephophorus) הוא סוג נכחד של צב ים מהמשפחה צבי ים גילדיים, אשר התקיים במשך האוליגוקן עד הפליוקן שלפני 48 עד 5 מיליון שנה מזמננו, ברחבי כל האוקיינוסים כשהמאובנים שלו התגלו באירופה, אפריקה, צפון אמריקה וניו זילנד ואולי אף באנטארקטיקה. סוג צב ים זה תואר ב-1846 בידי החוקר הגרמני כריסטיאן אריך הרמן פון מייר (Christian Erich Hermann von Meyer), על סמך ממצאי מאובנים של לוחיות שריון שהתגלתה בברטיסלאבה, סלובקיה וכללה 70 עצמות גדולות והוא תיאר את הסוג בשנה שלאחר מכן. החוקרים הראשונים כלל לא סברו שהייתה שייכת לצב, מאחר שהייתה שונה מאוד משריון של מרבית הצבים ודמתה יותר לשריון ארמדיל. בהמשך התברר באמצעות מחקר של מבנה הספוגיות של העצמות שהיה קרוב לצב ים גילדי מודרני ואולי היה אביו הקדמון, אם כי כיום רואים בו רק חוליה קרובה ששייכת לאותה משפחה. מבנהו הצר של השריון מרמז שהיה מותאם לחיי מעמקים בדומה לצב ים גילדי שנודד ברחבי האוקיינוס וכנראה שניזון כמותו בעיקר ממדוזות ומזון דומה. צב זה היה כבד וגדול מאוד, באורך של מעל 3 מטרים וגדול יותר מצב גילדי מודרני. סוג זה מכיל כיום את המינים הבאים: P. polygonus P. calvertensis P. eocaenus P. oregonesis P. californiensis P. terrypratchetti P. rupeliensis P. scaldii מדיה וקבצים בנושא פספופורוס בוויקישיתוף פספופורוס, באתר GBIF (באנגלית) Henry Alleyne Nicholson; Richard Lydekker (1889). A Manual of Palaeontology. p. 1091 Seeley, H. G. (1880). "Note on Psephophorus polygonus, v. Meyer, a new Type of Chelonian Reptile allied to the Leathery Turtle". Quarterly Journal of the Geological Society. 36 (406–413): 406–413. doi:10.1144/GSL.JGS.1880.036.01-04.32. S2CID 131226091.
סטיב צ'ובין

סטיבן צ'ובין (באנגלית: Stephen Chubin; נולד ב-8 בפברואר 1944) הוא כדורסלן עבר יהודי-אמריקאי. צ'ובין, שנולד בניו יורק, שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת רוד איילנד, שם הפך למלך הסלים של האוניברסיטה בכל הזמנים. הוא נכנס להיכל התהילה של מחלקת הספורט של רוד איילנד בשנת 1981. צ'ובין זכה במדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית בכדורסל במכביה השביעית שנערכה ב-1965 בישראל, יחד עם טל ברודי. צ'ובין נבחר בבחירה ה-23 (בסיבוב השלישי) בדראפט ה-NBA ‏1966 על ידי סן פרנסיסקו ווריורס. בעונת 1966/1967 שיחק באולימפיה מילאנו מהליגה האיטלקית, שהגיעה למקום השני בגביע אירופה לאלופות (יורוליג), אחרי ריאל מדריד. צ'ובין היה מלך הסלים בהפסד בגמר היורוליג, עם 34 נקודות. בעונת 1967/68 שיחק צ'ובין באנהיים אמיגוס מליגת ה-ABA, ונחשב לשחקן הפופולרי ביותר בקרב אוהדי הקבוצה לאחר שקלע 18.2 נקודות בממוצע למשחק ודורג במקום השני בליגה באסיסטים עם 4.7 למשחק. בהמשך שיחק צ'ובין במספר קבוצות בליגת ה-ABA: לוס אנג'לס סטארס, מינסוטה פייפרס, אינדיאנה פייסרס וניו יורק נטס (1968/69), פיטסבורג פייפרס, שוב בפייסרס ובקנטקי קולונלס (1969/70), ובסך הכל שיחק 226 משחקים בליגה. ב-1971 חתם במכבי תל אביב, וזכה איתה בשתי אליפויות (1972 ו-1973) ושני גביעים (1972 ו-1973). לאחר שפרש מכדורסל הפך לסוכן נדל"ן וברוקר בפלורידה. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל פרופיל, באתר מכבי תל אביב פרופיל, באתר אוניברסיטת רוד איילנד מכביה, באתר כותר סיקור המשחק, באתר Linguasport אנהיים אמיגוס, באתר Remember the ABA סטטיסטיקות, באתר Basketball-Reference.com הגיע סטיב צ'ובין ישחק במכבי תל־אביב, מעריב, 19 בספטמבר 1971, 19 בספטמבר 1971 סטיב צ'ובין באתר ספסל
בישופות הילדסהיים

הנסיכות-בישופות של הילדסהיים (בגרמנית: Hochstift Hildesheim‏, Fürstbistum Hildesheim, או Bistum Hildesheim) הייתה נסיכות כנסייתית של האימפריה הרומית הקדושה מימי הביניים ועד לפירוקה ב-1803. אין לבלבל בין הנסיכות-בישופות לבין דיוקסיית הילדסהיים, שהייתה גדולה יותר ושעליה הפעיל הנסיך-בישוף רק את הסמכות הרוחנית של בישוף רגיל. לאחר שדוכסות סקסוניה נכבשה על ידי הממלכה הפרנקית, הקים הקיסר קרל הגדול בשנת 800 דיוקסיה מיסיונרית בחצרו המזרחית באלזה (Aula Caesaris), בערך ב 19 קילומטרים (12 מיל) ממערב להילדסהיים. בנו המלך לואי החסיד הקים את בית הבישוף בהילדסהיים בשנת 815, שהוקדש למריה הבתולה. על פי האגדה שמסרו האחים גרים, המלך צד ביערות החורפיים של אלזה, כאשר הבין שאיבד את התליון שלו עם שריד של מריה הקדושה. נסער הוא שלח את מבקריו שגילו לבסוף שיח ורדים פורח עם השריד בענפיו. לואי בנה בעקבות כך קפלה לצד הוורד, קתדרלת סנט מרי המאוחרת יותר. רוזה קנינה שעדיין צומחת באפסיס הקתדרלה, נקראת ורד אלף השנים (Tausendjähriger Rosenstock). בנו המלך לודוויג הגרמני מינה את הארכיבישוף לשעבר של ריימס, אבבו, לבישוף בין השנים 845 ל-847. יורשו של אבבו, אלטפריד, החל בבניית הקתדרלה, שתוכנית הקרקע שלה לא שונתה מאז. בתקופת שלטונה של השושלת האוטונית הסקסונית הילדסהיים, יחד עם הבישופים השכנים של הלברשטאדט ומגדבורג, הפכו לטריטוריה הכנסייתית המרכזית של האימפריה הרומית הקדושה. הבישוף ברנווארד (993-1022) ויורשו גוטהרד (1022–1038) הוסיפו רבות למסורת הארכיטקטונית והתרבותית של אתר המורשת העולמית של ימינו. ברייכסטאג במיינץ ב-15 באוגוסט 1235 הגיע הבישוף קונרד השני להכרה הרשמית של הילדסהיים נסיך-בישוף (Hochstift) על ידי הקיסר פרידריך השני. כתוצאה שלילית של הצלחה זו, הילדסהיים החלה להפריע לדוכסות השכנה בראונשווייג-לינבורג של בית ולף, שהגיעה לשיאה בסכסוך של דיוקסיית הילדסהיים 1519–1523 עם הדוכס היינריך הצעיר מבראונשווייג, שהוביל לאובדן משמעותי של שטחים. במאה ה-16, רוב הבישופות כמו גם רוב תושבי מדינת הילדסהיים עברו לפרוטסטנטיות. אבל הבישוף הצליח לא רק לשמור על עצמאותה מהמדינות הפרוטסטנטיות שמסביב בראונשווייג-לינבורג, אלא גם להחזיר חלקים גדולים מהנחלות האבודות, בעיקר בגלל שהבישופים שלה היו חברים בבית ויטלסבאך החזק מ-1573 עד 1761. האחרון, קלמנס אוגוסט מבוואריה ששלט משנת 1723, היה גם ארכיבישוף ונסיך בוחר של קלן, נסיך-בישוף של מינסטר, אוסנבריק ופדרבורן וכן מאסטר גדול של המסדר הטבטוני. קתדרלת הילדסהיים לשעבר ארמון הנסיך-הבישופים, היום נציגות כללית של הדיוקסיה טירת מריינבורג (הילדסהיים) טירת שטוארוולד במהלך החילון הגרמני של 1803 חולנה הילדסהיים ושטחה סופח לפרוסיה. אולם ארבע שנים מאוחר יותר, פרוסיה איבדה אותה לממלכת וסטפאליה שזה עתה הוקמה. קונגרס וינה של 1815 העניק את השטח של הנסיכות-בישופות לשעבר לממלכת הנובר. מדיה וקבצים בנושא בישופות הילדסהיים בוויקישיתוף
פרס גראמי למפעל חיים

פרס הגראמי למפעל חיים הוא פרס גראמי מיוחד המוענק על ידי האקדמיה להקלטה ל"אמנים שבמהלך חייהם תרמו תרומות יצירתיות בעלות משמעות אמנותית יוצאת דופן לתחום ההקלטות." פרס זה נבדל מפרס היכל התהילה של הגראמי, המכבד הקלטות ספציפיות ולא אישים, ופרס הנאמנים של הגראמי, המעניק כבוד למוזיקאים שאינם זמרים או להקות. האנשים הבאים קיבלו את הפרס, לפי שנת קבלה. מדיה וקבצים בנושא פרס גראמי למפעל חיים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרסי הגראמי (באנגלית) "Lifetime Achievement Award | GRAMMY.org". אורכב מ-המקור ב-2015-03-28. נבדק ב-2011-09-05. "The Recording Academy Announces 2013 Special Merit Awards Re". Grammy.com. 12 בדצמבר 2012. נבדק ב-19 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Special Merit Awards: Class Of 2014". Grammy.com. 12 בדצמבר 2013. נבדק ב-19 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Special Merit Awards: Class Of 2015". Grammy.com. 18 בדצמבר 2014. נבדק ב-19 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Special Merit Awards: Class of '16". Grammy.com. 13 בינואר 2016. נבדק ב-19 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "The Academy to honor Nina Simone, Sly Stone, more". Grammy.com. 19 בדצמבר 2016. נבדק ב-19 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) Fabian, Renée (9 בינואר 2018). "Tina Turner To Queen: 2018 Recording Academy Special Merit Awards". The Recording Academy. {{cite web}}: (עזרה) "Special Merit Awards Recipients Revealed | Recording Academy". GRAMMY.com. 2019-05-11. נבדק ב-2019-10-26. "Sister Rosetta Tharpe, Isaac Hayes, John Prine & More To Be Honored With 2020 Lifetime Achievement Award". GRAMMY.com. 2019-12-19. נבדק ב-2020-01-25. "The Recording Academy Announces 2021 Special Merit Awards Honorees: Selena, Grandmaster Flash & The Furious Five, Talking Heads, Lionel Hampton, Marilyn Horne, Salt-N-Pepa And More". GRAMMY.com. 2020-12-22. נבדק ב-2020-12-22. "Bonnie Raitt to Receive Lifetime Achievement Award at 2022 Grammy Awards". 9 בדצמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "The Recording Academy Announces 2023 Special Merit Awards Honorees: Nirvana, Nile Rodgers, The Supremes, Ann Wilson And Nancy Wilson Of Heart, Slick Rick "The Ruler" & Many More". GRAMMY.com. 2023-01-05. Jem Aswad, N.W.A, Laurie Anderson, Gladys Knight, More to Receive 2024 Grammy Lifetime Achievement Awards, Variety, ‏2024-01-05 (באנגלית אמריקאית)
מיכאילו פומנקו

מיכאילו איוואנוביץ' פומנקו (באוקראינית: Миха́йло Іва́нович Фоме́нко;‏ 19 בספטמבר 1948 – 29 באפריל 2024) היה מאמן כדורגל אוקראיני. לפני כן היה כדורגלן ששיחק בקבוצות דינמו קייב, זוריה לוהנסק ובנבחרת ברית המועצות. פומנקו נולד במחוז סומי שבברית המועצות, בכפר מאלה ריביצה. החל את הקריירה שלו בקבוצת "ספרטק סומי" מהליגה הסובייטית השנייה. בשנת 1970 עבר לקבוצת זוריה לוהנסק, שם שיחק עונה אחת. לאחר מכן עבר למועדון הצמרת דינמו קייב, בו שיחק עד סוף הקריירה שלו כשחקן. נאלץ לקטוע את הקריירה שלו בשנת 1978 בשל בעיות גב. לקראת יורו 1972 קיבל זימון לנבחרת ברית המועצות. היה בסגל הנבחרת בטורניר, אך לא השתתף באף אחד מהמשחקים בתחרות. את משחקו הראשון במדי הנבחרת ערך ביולי 1972 - מול נבחרת פינלנד. פומנקו היה בסגל הנבחרת עד לקיץ 1976. נטל חלק ב־19 משחקים. ביולי של אותה שנה צורף לסגל הנבחרת האולימפית לאולימפיאדת מונטריאול. במהלך האולימפיאדה השתתף בכל משחקי הנבחרת וזכה איתה במדליית הארד. בשנים 1978–1979 עבר קורס מאמנים. אימן תחילה את קבוצת נעוריו ספרטק סומי. לאחר מכן עבר לדינמו קייב, שם שימש עוזרו של ולרי לובנובסקי האגדי. לאחר 4 שנים בקייב עבר לאמן מספר קבוצות בליגה השנייה של ברית המועצות. בשנת 1990 מונה במפתיע למאמנה של נבחרת עיראק, אך לאחר הפלישה העיראקית לכווית, עזב את התפקיד. שב לאמן קבוצות באוקראינה. בעונת 1992/1993 אימן את דינמו קייב וזכה איתה בדאבל. בהמשך אימן את צסק"א קייב, מטאליסט חרקוב וטבריה סימפרופול מהליגה האוקראינית הבכירה. בנובמבר 2012 מונה למאמן הראשי של נבחרת אוקראינה. תחת הנהגתו הצליחה נבחרת אוקראינה להעפיל ליורו 2016. אך בתחרות עצמה הפסידה הנבחרת בכל שלושת המשחקים בשלב הבתים. בתום הטורניר התפטר פומנקו מאימון הנבחרת. כשחקן גביע אירופה למחזיקות גביע: 1975 מקום שני ביורו 1972 מדליית ארד באולימפיאדת מונטריאול אליפות ליגת העל הסובייטית: 1974, 1975, 1977. גביע ברית המועצות: 1974, 1978 כמאמן: אליפות ליגת העל האוקראינית: 1992/1993 הגביע האוקראיני: 1993 מיכאילו פומנקו, באתר Transfermarkt מיכאילו פומנקו, באתר WorldFootball.net מיכאילו פומנקו, באתר National Football Teams מיכאילו פומנקו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
הבחירות הפדרליות בגרמניה (יולי 1932)

הבחירות הפדרליות נערכו ברפובליקת ויימאר ב-31 ביולי 1932, לאחר פיזורו המוקדם של הרייכסטאג הקודם. המפלגה הנאצית גדלה מאוד והפכה לראשונה למפלגה הגדולה ברייכסטאג (אנ'), למרות שלא הצליחה לזכות ברוב מוחלט. המפלגה הקומוניסטית השיגה אף היא קולות רבים יותר. שתי המפלגות שלטו ברוב המושבים ברייכסטאג, כלומר שלא היה ניתן להקים ממשלת רוב בלעדיהן. מאז 1929 גרמניה סבלה מהשפל הגדול. האבטלה עלתה מ-8.5% לכמעט 30% בין 1929 ל-1932, בעוד הייצור התעשייתי ירד בכ-42%. במרץ 1930 הממשלה המכהנת של המפלגות הפרו-רפובליקניות (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, מפלגת המרכז ושתי המפלגות הליברליות) קרסה. הנשיא פול פון הינדנבורג מינה ממשלת מיעוט בהובלת מפלגת המרכז ובראשותו של היינריך ברונינג. ממשלה זו יכלה למשול רק באמצעות סמכויות החירום שהעניק לה הינדנבורג. הבחירות בספטמבר 1930 יצרו רייכסטאג מפוצל ביותר, מה שמנע הקמת ממשלה יציבה. בבחירות גם עלתה במיוחד המפלגה הנאצית וצברה 95 מושבים. במרץ 1932 התקיימו הבחירות לנשיאות גרמניה 1932 בין הינדנבורג המכהן, שנתמך על ידי מפלגות פרו-דמוקרטיות, נגד אדולף היטלר והקומוניסט ארנסט תאלמאן. היטלר קיבל כשליש מהקולות והובס בסיבוב השני באפריל על ידי הינדנבורג, שזכה ברוב דחוק. עם זאת, בסוף מאי 1932, הינדנבורג שוכנע לפטר את ברונינג והחליף אותו בפרנץ פון פאפן העריק ממפלגת המרכז. לקבינט החדש של פון פאפן כמעט ולא הייתה תמיכה ברייכסטאג. שלושה ימים בלבד לאחר מינוי של פון פאפן, הוחלט לפזר את הפרלמנט. מערכת הבחירות אופיינה באלימות רבה בין הקומוניסטים לבין האס אה. הבחירות הביאו להישגים משמעותיים של המפלגה הנאצית שהפכה למפלגה הגדולה ביותר עם 230 מושבים, אך חסרה רוב כולל. לא למפלגה הנאצית ולא להינדנבורג היה רוב שלטוני, והמפלגות האחרות סירבו לשתף פעולה עם הנאצים. כך לא היה ניתן להקים ממשלת רוב. ממשלת המיעוט של פון פאפן המשיכה לכהן עד לבחירות נוספות בנובמבר של אותה השנה. הבחירות הפדרליות בגרמניה (נובמבר 1932) מדיה וקבצים בנושא הבחירות הפדרליות בגרמניה בוויקישיתוף Kerwin, Jerome G. (1932). "The German Reichstag Elections of July 31, 1932". American Political Science Review (באנגלית). 26 (5): 921–926. doi:10.2307/1947146. ISSN 0003-0554. The Holocaust Chronicle PROLOGUE: Roots of the Holocaust. 2002. Hornberger, Jacob G. How Hitler became a Dictator (אורכב 18.02.2008 בארכיון Wayback Machine). 2004.
לופנגפיתקוס

לופנגפיתקוס (שם מדעי: Lufengpithecus; מילולית: "קוף האדם של לופנג") הוא סוג של פרימט נכחד משפחת ההומינידיים, אשר התקיים בסוף המיוקן שלפני 12 עד 6.2 מיליון שנה. הוא תואר בידי החוקר Wu Rukang ונקרא על שם אזור לופנג שביונאן, סין. הסוג הכיל 3 מינים שהכילו 5 פריטים מאובנים שנאספו מאותו אזור בין השנים 1975 עד 1983. זהו הסוג היחיד בשבטו (Lufengpithecini). הלופנגפיתקוס היה פרימט הומיניד שקשה לחקור את קרבתו אך נראה שהיה בעל קירבה לאורנגאוטן ופחות לאדם המודרני. הוא הגיע לאורך של ולמשקל של 55.4 עד 67.6 ק"ג, בהתבסס על גודל שיניו שנמצאו ונראה מהממצאים שהיה בעל דו-צורתיות זוויגית. הוא דומה ביותר לסוג סיוופיתקוס או לרמפיתקוס ומבנה הגולגולת מעלה זיקה לקופי האדם האפריקנים כמו הגורילה והשימפנזה וכן לראשוני האנשים. עם זאת הוא נחשב ל"קוף מסתורין", שאולי היה אב קדמון משותף בין הסיוופיתקוס לקופי האדם האפריקנים. הוא חי ביערות פתוחים ורחבי עלים שהשתרעו בסין הקדומה וניזון מפירות ועלים רכים. היו בסוג זה 3 מינים: Lufengpithecus hudienensis - אשר חי לפני כ-7.1-8.2 מיליון שנה והתגלה במחוז יואנמו (Yuanmou Basin) Lufengpithecus keiyuanensis - אשר חי לפני כ-10-11.1 מיליון שנה והתגלה במחוז שיאולונגטן (Xiaolongtan Basin) Lufengpithecus lufengensis - - אשר חי לפני כ-6.9-6.2 מיליון שנה והתגלה במחוז לופנג (Lufeng Basin) בעבר היה בסוג גם המין L. chiangmuanensis, אך הוא הועבר לסוג קורטפיתקוס (Khoratpithecus). מדיה וקבצים בנושא לופנגפיתקוס בוויקישיתוף לופנגפיתקוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לופנגפיתקוס, באתר GBIF (באנגלית) Kelley; Xu (1991). "Extreme sexual dimorphism in a Miocene hominoid". Nature. 352 (6331): 151–153. Bibcode:1991Natur.352..151K. doi:10.1038/352151a0. PMID 1906139. S2CID 4248241. Fleagle, John G. (25 September 1998). Primate Anatomy and Evolution (second ed.). Academic Press. pp. 474–475. ISBN 978-0-12-260341-9.
המרוץ לדראג: אולסטארס: עונה 7

העונה השביעית של המרוץ לדראג: אולסטארס (הנקראת גם המרוץ לדראג: אולסטארס: מנצחות) עלתה לשידור ב-20 במאי 2022 והסתיימה ב-29 ביולי 2022 ושודרה בפרמאונט+. הקאסט הוכרז ב-13 באפריל 2022 וכלל שמונה מנצחות מעונות קודמות של התוכנית. הפרס למנצחת הוא 200,000 דולר. העונה כללה תפנית חדשה. במהלך העונה, אף מלכה לא הודחה. במקום, כל שבוע שתי האולסטאריות בפסגה קיבלו כוכב אגדה אגדי והתחרו בליפ סינק בשביל המורשת. המנצחת קיבלה 10,000 דולר וחסמה את אחת מהמלכות שלא בפסגה מלקבל כוכב בפרק הבא. בגמר, ארבעת המלכות עם הכי הרבה כוכבים התחרו בתחרות ליפ סינק על הכתר ותואר מלכת כל המלכות. ארבעת המלכות האחרות התחרו בתחרות ליפ סינק על 50,000 דולר ותואר "Queen of She Done Already Done Had Herses". זוכת העונה היא ג'ינקס מונסון ולמקום השני הגיעה מונה אקס צ'יינג'. ראג'ה זכתה בתואר "Queen of She Done Already Done Had Herses". הפרטים (שמות, גילאים וערים) נכונים לזמן הצילומים.   המתמודדת ניצחה בעונה זו של "המרוץ לדראג: אולסטארס".   המתמודדת ניצחה בתחרות Queen of She Done Already Done Had Herses.   המתמודדת הגיעה למקום השני.   המתמודדת קיבלה כוכב וניצחה בליפ סינק.   המתמודדת החסומה לא קיבלה כוכב וניצחה בליפ סינק.   המתמודדת החסומה הפסידה בליפ סינק ולא קיבלה כוכב.   המתמודדת קיבלה כוכב, אבל הפסידה בליפ סינק.   המתמודדת נחסמה.   המתמודדת הודחה.   המתמודדת ניצחה בסיבוב השני של הליפ סינק על הכתר והוכרזה כמנצחת של העונה.   המתמודדת ניצחה בסיבוב השני של הליפ סינק של המלכות המודחות והכרזה כמנצחת של Queen of the She Done Already Done Had Herses.   המתמודדת הפסידה בסיבוב הראשון של הליפ סינק על הכתר והודחה.   המתמודדת הפסידה בסיבוב הראשון של הליפ סינק של המלכות המודחות והודחה.   המתמודדת נחסמה פעם ראשונה.   המתמודדות נחסמה פעם שנייה. קמרון דיאז דפני גינס קירבי האוול-בפטיסט ג'פרי בויר-צ'פמן ניקי גלייזר טובה לו בטסי ג'ונסון ג'ניקסה בראבו בן פלאט רונאן פארו האנה איינבינדר "המרוץ לדראג: אולסטארס: עונה 7", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) Joey Nolfi February 15, 2022 at 07:04 PM EST, 'RuPaul's Drag Race All Stars 7' renewed for new season on Paramount+, EW.com (באנגלית) Joey Nolfi, Jillian Sederholm April 13, 2022 at 12:05 PM EDT, 'Drag Race' reveals first all-winners cast for 'All Stars 7', EW.com (באנגלית) Belen Edwards, Game-changing new rules and an all-winner cast get 'RuPaul's Drag Race All Stars 7' off to a thrilling start, Mashable, ‏2022-05-20 (באנגלית) Sam Hurley, RuPaul's Drag Race All Stars Season 7 Rules and Format Explained, ScreenRant, ‏2022-05-24 (באנגלית)
רותם קלר

רותם קלר (נולד ב-9 בנובמבר 2002) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי. קלר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל חדרה וכעבור שנתיים הצטרף לזו של מכבי נתניה. ב-15 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-1 לבני יהודה. עונה לאחר מכן היה חלק מהסגל של הקבוצה הבוגרת ורשם 18 הופעות במדיה. ב-25 בינואר 2022 הושאל לדיושג'ר מליגת העל ההונגרית עד לסיום העונה. ב-1 בפברואר 2023 חתם בהפועל חדרה. ב-6 באוגוסט 2023 הצטרף לבני סכנין. מכבי נתניה גביע הטוטו: 2022/2023 רותם קלר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רותם קלר, באתר Transfermarkt רותם קלר, באתר Soccerway רותם קלר, באתר FootballDatabase.eu מוטי פשכצקי, ‏דיושגיור הגישה לנתניה הצעה על רותם קלר, באתר ערוץ הספורט, 25 בינואר 2022 רענן ברנובסקי‏, בילנקי חתם רשמית במכבי נתניה, קלר הושאל לחדרה, ברקו שוחרר, באתר וואלה, 31 בינואר 2023 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רותם קלר".