laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טרין (כלי)

הטרין (בצרפתית: Terrine) הוא למעשה כלי קיבול המשמש בסגנונות בישול. שם המאכל טרין בא משמו של הכלי. שם הכלי בא מהמילה הלטינית terrineus (עשוי מאדמה). הכלי מיוצר מהחומר המרכיב אותו, חרס (טרקוטה) או חומר קרמי, ומגדיר שתי קטגוריות של חפצים שונים הן בשימוש והן בצורתם: הטרין המובן כקערה גדולה, שבתוכה אפשר ללוש דברים או שיכול לשמש להגשת סלט, וכן כקערת אפייה. במקור הוא מצרפת, ונמצא בשימוש בתנור אפייה מאז המאה ה-15. זהו כלי קיבול המשמש לבישול, עשוי קרמיקה מזוגגת, חרסינה, חומר קרמי אחר וחרס. החומרים צריכים להיות באיכות טובה שחייבים להיות בעלי עמידות סבירה לטמפרטורות גבוהות ולשינויים תרמיים פתאומיים. בצורתו הטרין עגול או אליפסה, עם תחתית שטוחה ודפנות אנכיים גבוהים למדי, ניתן לצייד אותו בידיות המשולבות בגוף, עשויות מאותו חומר וגם במכסה. טריני זכוכית, שאינם נפוצים במיוחד, עשויים מפיירקס. הוא נבדל מכלי אפייה קרמי בשל ממדיו הקטנים יותר, הקצוות הגבוהים יותר והאפשרות למכסה. הוא משמש באופן מסורתי לבישול פטה ותבשילי בשר אחרים הנקראים על שמו טרינים. יש טרינים נטורליסטיים מסקרנים, בצורת חיה (ברווז, תרנגולת, אווז, חזיר בר), או בצורת ירק (כרוב, ארטישוק, שומר, דלעת), המצביעים על המרכיב העיקרי שהכלי משמש להכנתם. הטרינים המיוצרים בבאסנו ובשטרסבורג הם מפורסמים. רמקין קאקלון Etimologia : terrina Cooker.NET | Le terrine
גמר הליגה האירופית 2024

גמר הליגה האירופית 2024 היה המשחק האחרון לעונת 2023/2024 בליגה האירופית העונה ה-53 במפעל הכדורגל האירופאי למועדונים השני בחשיבותו המאורגן על ידי אופ"א, וה-15 מאז שונה שמו של המפעל מ"גביע אופ"א" לשמו הנוכחי "הליגה האירופית". המשחק נערך באצטדיון אביבה בדבלין, אירלנד ב-22 במאי 2024. אטאלנטה ניצחה 3–0 את באייר לברקוזן וזכתה בגביע ועל כן היא תתמודד על תואר הסופר קאפ האירופי לשנת 2024 מול ריאל מדריד המנצחת בגמר ליגת האלופות 2024. היה זה גמר הליגה האירופית השני שנערך באצטדיון אביבה לאחר שהאצטדיון אירח גם את גמר הליגה האירופית בשנת 2011. ב-16 ביולי 2021 הוועד הפועל של אופ"א הודיע כי עקב ביטול זכויות האירוח של אירלנד את משחקי יורו 2020 בעקבות פרוץ מגפת הקורונה ודחיית המשחקים שהיו אמורים להתקיים בחלקם באצטדיון אביבה. גמר 2024 של הליגה האירופית יתקיים בדבלין כחלק מהסכם פשרה להכרה במאמצים ובהשקעה הכספית שנעשו על ידי אירלנד בכדי לארח את יורו 2020. ערך מורחב – עונת 2023/2024 בליגה האירופית עונת 2023/2024 בליגה האירופית גמר ליגת האלופות 2024 גמר הקונפרנס ליג 2024 UEFA.com, Venues appointed for club competition finals | Inside UEFA, UEFA.com, ‏2021-07-16 (באנגלית)
גמר הקונפרנס ליג 2024

גמר הקונפרנס ליג 2024 היה המשחק האחרון לעונת 2023/2024 בקונפרנס ליג. העונה השלישית בהיסטוריה של טורניר הקונפרנס ליג האירופי, הטורניר האירופי השלישי בחשיבותו המאורגן על ידי אופ"א אחרי ליגת האלופות והליגה האירופית. המשחק נערך אצטדיון איה סופיה באתונה, יוון ב-29 במאי 2024. המנצחת בגמר, תזכה במקום בשלב הליגה בעונת 2024/2025 בליגה האירופית שם היא תשובץ בדרג הראשון. המשחק הפגיש את המועדונים אולימפיאקוס מיוון ופיורנטינה מאיטליה. אולימפיאקוס ניצחה בתוצאה 1–0 לאחר הארכה וזכתה בגביע ועל כן העפילה לשלב הליגה של הליגה האירופית בעונת 2024/2025. המשחק יערך באצטדיון איה סופיה, באתונה, יוון. אשר נפתח בספטמבר 2022. ב-21 ביוני 2022, אופ"א פתחה את המכרז לאירוח גמר 2024, שנערך במקביל לזה של גמר 2025. כל אחת מהניגשות למכרז יכלה להציע הצעות לאחד או לשני הגמרים. האצטדיונים המוצעים היו צריכים לכלול דשא טבעי ולהיות מדורגים כאצטדיון בקטגוריה ארבע של אופ"א, עם קיבולת ברוטו של בין 30,000 ל-50,000 מושבים. ציר הזמן להגשת הצעות היה כדלקמן: 21 ביוני 2022: הזמנה להגשת הצעות לגשת למכרז. 31 באוגוסט 2022: תאריך אחרון לרישום כוונה לגשת למכרז. 7 בספטמבר 2022: דרישות המכרז הסופיות הועברו לרשות הניגשים למכרז. 3 בנובמבר 2022: הגשת תיק הצעה ראשוני. 23 בפברואר 2023: הגשת תיק ההצעות הסופי. 28 ביוני 2023: הכרזה על הזוכה במכרז. הוועד הפועל של אופ"א הכריז על אצטדיון איה סופיה כמארח במהלך פגישתם בניון, שווייץ, ב-28 ביוני 2023. מכיוון שאיה סופיה הוא אצטדיון חדש שנפתח רק בספטמבר 2022, ומעולם לא הופעל על ידי המועדון לתחרויות בינלאומיות בעת זכיותו במכרז, הוכרז שההחלטה כפופה לתקופת תצפית עד נובמבר 2023 עבור משחקים ששישוחקו בתחרויות המועדונים של אופ"א ובמוקדמות יורו 2024 של אופ"א. אם האצטדיון יעמוד בדרישות, המינוי יאושר רשמית בדצמבר 2023. ערך מורחב – עונת 2023/2024 בקונפרנס ליג עונת 2023/2024 בקונפרנס ליג גמר ליגת האלופות 2024 גמר הליגה האירופית 2024 Radiotileoptiki S. A. (OPEN Digital Group), Η ΑΕΚ επέστρεψε σπίτι της! Λαμπερά εγκαινία στην υπερσύγχρονη OPAP Arena - Όλα όσα έγιναν στη γιορτή της Ένωσης, ΕΘΝΟΣ, ‏2022-09-30 (ביוונית) UEFA.com, Lisbon to host UEFA Women's Champions League final in 2025 | Inside UEFA, UEFA.com, ‏2023-06-28 (באנגלית)
מרטין ואליינט

מרטין וַאלִייֵנְט (בסלובקית: Martin Valjent; נולד ב-11 בדצמבר 1995) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת הבלם במיורקה מהלה ליגה ובנבחרת סלובקיה. במהלך משחקיו בנבחרת זכה לשבחים מפרשנים ומומחי כדורגל שונים מהעולם על יכולותיו ההגנתיות יוצאות הדופן וקריאת המשחק המרשימה שלו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. באוגוסט 2018, ואליינט עבר בהשאלה למיורקה כדי לחזק את ההגנה במהלך עונת 2018/19 של הליגה הספרדית השנייה. ב-26 ביוני 2019, בעקבות עלייתה של מיורקה ללה ליגה, מימש המועדון את האופציה לרכישת הסלובקי תמורת 1.5 מיליון יורו. ולג'נט זומן לראשונה לנבחרת סלובקיה על ידי יאן קוזאק למשחקים נגד הולנד ומרוקו ב-31 במאי וב-4 ביוני בהתאמה. הוא החליף את טומאש הובוקאן בדקה ה-79 של המשחק מול מרוקו בז'נבה, לציון הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של סלובקיה. סלובקיה הודחה כשהתוצאה הייתה 1–2 והיא לא הצליחה להשוות את המשחק. המשחק הרשמי הראשון שלו היה במוקדמות יורו 2020 מול קרואטיה ב-6 בספטמבר 2019 בטרנבה, כאשר ואליינט שיחק כמגן ימני. סלובקיה הפסידה במשחק 4–0. באוקטובר חזר ולג'נט לנבחרת במשחק ידידות מול פרגוואי בתפקיד המועדף עליו. הפעם דווח על ההופעה שלו בצורה חיובית מאוד, וזכה לשבחים מהפרשנים ומהעיתונות המקומית. ב-26 באוגוסט 2020, זומן על ידי נבחרת סלובקיה להשתתף בשני משחקי הפתיחה של ליגת האומות נגד צ'כיה וישראל. מרטין ואליינט, באתר Transfermarkt מרטין ואליינט, באתר Soccerway מרטין ואליינט, באתר BDFutbol מרטין ואליינט, באתר WorldFootball.net מרטין ואליינט, באתר National Football Teams מרטין ואליינט, באתר FootballDatabase.eu
עונת 2008/2009 בליגת המשנה ההולנדית

עונת 2008/2009 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-53 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, פנלו וואלבייק העפילו לליגה הראשונה. על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 20 קבוצות, 18 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, פנלו ואקסלסיור רוטרדם, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 19 משחקים כל אחד - 38 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 וזוכת הפלייאוף העפילו לליגה הראשונה. לפיינדאם ואיינדהובן הורדו 3 נק' עקב עמידה בחוקים הפיננסים רודה גברה 3-1 על קמבור בפנדלים לאחר סיום הארכה
הסטודיו של הצייר

"הסטודיו של הצייר" (בצרפתית: L'Atelier du peintre) או בשם המלא שלו, "הסטודיו של הצייר: אלגוריה אמיתית המסכמת שבע שנים מחיי האמנותיים והמוסריים" הוא ציור שמן על קנבס משנת 1855 של הצייר הצרפתי גוסטב קורבה. הציור מוצג במוזיאון ד'אורסה בפריז. קורבה צייר את הציור בעיר הולדתו אורנאן בצרפת, בשנת 1855. "העולם הגיע להצטייר בסטודיו שלי", אמר קורבה על הציור הריאליסטי. הדמויות בציור הן אלגוריות המייצגות השפעות שונות על חייו של קורבה. בצידו השמאלי של הציור נראות דמויות מכל מעמדות החברה. במרכז הציור נראה קורבה עצמו, מצייר ציור נוף, כשהוא בגבו למודל עירום נשי, שמהווה סימבול לאמנות האקדמית. בצדו הימני של הציור נמצאים חברים ואנשים הקשורים אל קורבה, בעיקר אנשים מהאליטה החברתית של פריז, ביניהם שארל בודלר, שאמפלרי, פייר-ז'וזף פרודון והפטרון המשמעותי ביותר של קורבה, אלפרד ברויאס. את מרבית הדמויות צייר קורבה לפי תצלומים, שכן הוא צייר את הציור בסטודיו שלו באורנאן. ברקע הציור מופיעים ציורים קודמים רבים של קורבה, שלא הספיק לצייר אותם במלואם ולכן כיסה אותם בגוון חום-אדמדם שעמעמם את פרטיהם. קורבה אמר כי "הציור מייצג את החברה במיטבה, בשיפולתה ובאופן הממוצע ביותר שלה". שבעה מציוריו של קורבה התקבלו לתערוכה העולמית של פריז בשנת 1855, אך ציור זה לא התקבל. כפעולה של קידום עצמי והתרסה, קורבה, בעזרתו של פטרונו ברויאס, פתח בקרבת התערוכה הרשמית תערוכה משלו בשם "ביתן הריאליזם". הייתה פעולה שהיוותה תקדים לסלון המסורבים. בחירתו של קורבה לציג את עצמו כמי שמצייר את נהר "לואה", שנמצא במחוז פראנש-קונטה על מנת להתריס, שכן הוא רצה להביא סמל מביתו בפרובינציה בצרפת אל לב המעגלים האמנותיים והתרבותיים של פריז. הגולגולת המונחת בצד שמאל של הציור על פיסת עיתון מייצגת את מותה של האמנות האקדמית. מקבץ החפצים למרגלות הצייד (משמאל), ביניהם גיטרה, פגיון, כובע ונעל הוא סמל למוות של התנועה הרומנטית עקב הפופולריות העולה של הריאליזם, או למותה של הרומנטיקה ביצירותיו של קורבה עצמו. לינדה נוכלין מפרשת את הציור כפרשנות להיות קורבה מושקע ברעיונות של שארל פורייה על סוציאליזם אוטופי, ובפרט ארגון חברתי חדש במודל של קומנות. מדיה וקבצים בנושא הסטודיו של הצייר בוויקישיתוף
קודי דראמה

קודי קאלום פייר דראמה (באנגלית: Cody Callum Pierre Drameh; נולד ב-8 בדצמבר 2001 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ברמינגהאם סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בהשאלה מלידס יונייטד. דראמה גדל במחלקות הנוער של פולהאם ולידס יונייטד. ב-26 באוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של לידס יונייטד, בהפסד 2-0 לארסנל במסגרת גביע הפוטבול ליג לעונת 2021/2022. ב-31 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון 2-1 על נוריץ' סיטי במסגרת המחזור העשירי לעונת 2021/2022. ב-12 בינואר 2022 הושאל דראמה לקארדיף סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לתום עונת 2021/2022. ב-15 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לבלקברן רוברס במסגרת המחזור ה-27 בליגה. בסך הכל ערך 22 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה. ב-29 בינואר 2023 הושאל ללוטון טאון מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לתום עונת 2022/2023. ב-31 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על קארדיף סיטי במסגרת המחזור ה-29 בליגה. הוא ערך 19 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בסופה העפילה לוטון טאון לפרמייר ליג. ב-1 בספטמבר 2023 הושאל לברמינגהאם סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ למשך עונת 2023/2024. ב-2 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד מילוול במסגרת המחזור החמישי בליגה. קודי דראמה, באתר Transfermarkt קודי דראמה, באתר Soccerway קודי דראמה, באתר BDFutbol קודי דראמה, באתר WorldFootball.net קודי דראמה, באתר FootballDatabase.eu Loan: Cody Drameh is a Bluebird באתר הרשמי של קארדיף סיטי, 12 בינואר 2022 (באנגלית) Cardiff sign Leeds' Drameh on loan באתר BBC, ‏ 12 בינואר 2022 (באנגלית) Leeds defender Drameh joins Luton on loan באתר BBC, ‏ 29 בינואר 2023 (באנגלית) Birmingham City: Blues sign Leeds' Cody Drameh and Oliver Burke from Werder Bremen on loan באתר BBC, ‏ 1 בספטמבר 2023 (באנגלית)
פאלאצו דולפין מאנין

פאלאצו דולפין מאנין הוא ארמון במחוז סן מרקו הממוקם על התעלה הגדולה של ונציה. הוא ממוקם ליד פאלאצו במבו ופאלאצו דנדולו פאולוצ'י, בקרבת גשר ריאלטו. הארמון נבנה על ידי משפחת האצולה האיטלקית דולפין החל משנת 1536, על מנת לשפץ את מקום מגוריהם הקודם, שכלל שני בניינים נפרדים מימי הביניים. הבנייה עלתה כ-30,000 דוקטים, והיא תוכננה על ידי האדריכל יאקופו סנסובינו. תוכנית שיפוץ התנהלה תחת הדוג'ה הוונציאני האחרון, לודוויקו מאנין, שהזמין את העבודות לג'יאננטוניו סלבה. לאחר שנחתם הסכם קמפו פורמיו בילה לודביקו מאנין ביחידות את שנותיו האחרונות בארמון. ההסכם נחתם בערבות מסעו המוצלח של נפוליאון לכיבוש איטליה וסיים את השלב הראשון במלחמות הנפוליאוניות. משפחתו של מאנין החזיקה בארמון עד 1867, אז נרכש על ידי הבנק הלאומי של איטליה. הארמון עבר מספר שחזורים ושיפוצים בין השנים 1968–1971 ושוב ב-2002. החזית תוכננה בשנים 1538–1547 על ידי יאקופו סנסובינו, שתכנן גם את פינת הפאלאצו. הוא עשוי מאבן איסטרית לבנה ויש לו קשתות עגולות רחבות. בקומה התחתונה יש שש קשתות הנתמכות על ידי שבעה עמודים, אשר ממשיכות כעמודים האיונים והקורינתיים של הקומות העליונות. לאלה יש אותו מספר חלונות בצדדים, בעוד שבמרכזם שני חלונות מרובעים. בארמון חצר פנימית, ממנה מוביל גרם מדרגות גדול אל הקומות העליונות. Brusegan, Marcello (2005). I palazzi di Venezia. Rome: Newton Compton. ISBN 88-541-0820-0. מדיה וקבצים בנושא פאלאצו דולפין מאנין בוויקישיתוף
עונת 2009/2010 בליגת המשנה ההולנדית

עונת 2009/2010 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-54 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, דה חראפסחאפ ואקסלסיור רוטרדם העפילו לליגה הראשונה. על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה בתיחלה 20 קבוצות אך לאחר התפרקות הארלם נותרו 19 קבוצות, 17 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, דה חראפסחאפ ופולנדם, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 18 משחקים כל אחד - 36 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 וזוכת הפלייאוף העפילו לליגה הראשונה. לאפלדורן הורדו 2 נק' עקב אי עמידה בחוקים הפיננסים לפיינדאם ומאסטריכט הורדה 1 נק' עקב אי עמידה בחוקים הפיננסים הארלם הוכרזה כפושטת רגל במהלך העונה, והניקוד במשחקים נגדה נמחק הלמונד ספורט גברה 4 -5 על דן בוס בפנדלים וילם II גברה 3-0 על גו אהד איגלס לאחר סיום הארכה ואקסלסיור רוטרדם ניצחה בזכות שערי חוץ
קאקלון

קאקלון (בצרפתית: Caquelon) הוא כלי בישול של כלי חרס, קרמיקה, ברזל יצוק מצופה אמייל או חרסינה להכנת פונדו, הנקרא גם "סיר פונדו". המילה משמשת בעיקר בשווייץ דוברת הצרפתית רומאנדי, אך גם בהרי היורה הצרפתיים, בסבויה, בסבויה העליונה, בואל ד'אוסטה ובבלגיה. המילה caquelon היא כאמור ממונח צרפתי שווייצרי שמוצאה במאה ה-18 שמקורה במילת הניב המזרח צרפתי kakel (מגרמנית Kachel, "אריח מזוגג") שפירושה תבשיל חרס. המונח נמצא בשימוש נפוץ ברחבי שווייץ, ובאזורי פראנש-קונטה ופרובאנס של צרפת. תחתית הקאקלון דורשת עובי מספיק כדי למנוע שריפת הגבינה המומסת כאשר הכלי מונח על מבער אלכוהול (גזייה) על השולחן. אף על פי כן, נוצרת בתחתית שכבת גבינה משובצת הנקראת בגרמנית Grossmutter ובצרפתית: La Religieuse המשתחררת עם צריכת הפונדו ומחולקת בין הסועדים. מדיה וקבצים בנושא קאקלון בוויקישיתוף Dictionnaire suisse romand. Particularités léxicales du français contemporain. Conçu et rédigé par André Thibault sous la direction de Pierre Knecht avec la collaboration de Gisèle Boeri et Simone Quenet. Édition Zoé, Carouge-Genève 1997, מסת"ב 2-88182-316-5, p. 202–203.
אולכסיי בייליק

אולכסיי הריהורוביץ' בייליק (באוקראינית: Олексій Григорович Бє́лік; נולד ב-15 בפברואר 1981 בדונצק) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדות החלוץ בקבוצות שחטאר דונצק ודניפרו מליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה. לאחר שפרש ממשחק פעיל פנה לקריירת אימון. בייליק גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל שחטאר דונצק, בגיל 17 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון ובהמשך עבר לקבוצה הראשית של שחטאר. בייליק כמעט ולא שותף במשחקים כשחקן ההרכב הפותח, המאמן מירצ'ה לוצ'סקו העדיף לשתפו במשחקים כשחקן מחליף, אשר עשוי לשנות את התוצאה לקראת סוף המשחק. בתחילת 2008 הושאל לקבוצת בוכום הגרמנית. באוגוסט 2008 נמכר תמורת 5.5 מיליון דולר לקבוצת דניפרו. בקבוצתו החדשה שוב שובץ בייליק לתפקיד דומה לזה שהיה לו בשחטאר. לאחר 3 שנים בדניפרו עזב לקבוצת מטאלורג זפוריז'יה, שם הפך לשחקן הרכב קבוע. בסוף עונת 2011/2012 פרש ממשחק פעיל בשל פציעה. בייליק שיחק בנבחרת הנוער במשך שנתיים והיה לאחד מכוכבי הנבחרת - השתתף ב־24 משחקים בהם הבקיע 15 שערים. מנבחרת הנוער המשיך לנבחרת הצעירה. הוא שיחק 27 משחקים, הבקיע 17 שערים. בשנת 2001 היה בסגל הנבחרת באליפות העולם לנבחרות צעירות. הוא השתתף בכל ארבעת משחקי הנבחרת בטורניר, בהם הבקיע 3 שערים. בייליק זומן לנבחרת הלאומית של אוקראינה בשנת 2004. במשחקו הראשון במדי הנבחרת (מול קזחסטן) גם הבקיע שער. הוא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2006, אך לא השתתף במשחקים, פרט למשחק רבע הגמר מול איטליה, בו נכנס כמחליף בדקה 70. בייליק עבד כסוכן שחקנים בשנים 2015–2020. החל משנת 2022 עובד בייליק בצוות האימון של שחטאר דונצק. הוא משמש כמאמן קבוצת הנוער של המועדון. אליפות אוקראינה (3): 2001/2002 ,2004/2005, 2005/2006 הגביע האוקראיני (2): 2001/2002, 2003/2004 מדיה וקבצים בנושא אולכסיי בייליק בוויקישיתוף אולכסיי בייליק, ברשת החברתית פייסבוק אולכסיי בייליק, באתר Transfermarkt אולכסיי בייליק, באתר Soccerway אולכסיי בייליק, באתר National Football Teams אולכסיי בייליק, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
בית הקברות קסיפורה

בית הקברות קסיפורה (בהולנדית: Cassipora begraafplaats) הוא בית קברות יהודי היסטורי במחוז פארה בצפון-מרכז סורינאם. בית הקברות שוכן בקרבת נחל קסיפורה (הו') ומכאן שמו. בית הקברות שירת את היישוב היהודי הקטן שהוקם ליד נחל קסיפורה ב-1665. היישוב עצמו, שכלל בית כנסת שהיה כנראה עשוי מעץ, לא שרד והתושבים עקרו ממנו ליישוב החדש של יודנסוואנה, כ-2 קילומטרים דרומה ממנו בשנות ה-80 של המאה ה-17. לא נותרו שרידים מיישוב זה, למעט בית הקברות שהקבורה בו נמשכה עד 1873. הוכחה לרציפות הקבורה במקום התגלתה במסמך מ-1724 שבו העניק יעקב בר אברהם את השטח לשומר שתמורת הזכות לנצל את השטח לחקלאות ותמורת תשלום שנתי התחייב לשמור על בית הקברות ולאפשר לקיים את טקס הטהרה בביתו. היישוב ביודנסוואנה חרב בשריפה ב-1832 ובכך בא הקץ לקהילה היהודית העצמאית של סורינאם. בית הקברות קסיפורה ושרידי היישוב של הוכרזו אתר מורשת עולמית במושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית, שהתכנסה בריאד בערב הסעודית בין 10 ל-25 בספטמבר 2023. כאשר שימש אתר יודנסוואנה כמחנה מעצר לחברים לכאורה של המפלגה הנאצית של הולנד (אנ') מאיי הודו המזרחיים ההולנדיים במהלך מלחמת העולם השנייה, נוקה בית הקברות על ידי האסירים. למעלה מ-436 מצבות נחשפו בשנים אלו, אם כי צמחו שוב עשבים שוטים באתר בשנים שלאחר מכן. בשנת 1967 בוצעה פעולת ניקיון חדשה על ידי הכוחות המזוינים של הולנד בסורינאם (אנ') (TRIS). עקב מלחמת האזרחים בסורינאם (אנ') (1986–1992) היה האזור נטוש לזמן מה. ב-1971 הוקמה קרן יודנסוואנה (stichting Jodensavanna) במטרה לשמר את השרידים של יודנסוואנה ובית הקברות קסיפורה. היא הוקמה מחדש ב-1998 וקיבלה אישור ממשלת סורינאם לנהל אתרים אלו. משנת 2000 שופץ האזור על ידי הקרן. גם בית הקברות נוקה שוב מצמחייה. לאחר מכן בוצעה גם פעולת ניקוי של אביבה בן-אור ורחל פרנקל שכתבו את הספר על מצבות הקבורה (ראו בקריאה נוספת), במטרה לפענח את כל הטקסטים. קמפיין ניקיון נוסף יצא בעקבותיו ב-2019 בעזרת תרומה מאת אונסק"ו. Aviva Ben-Ur, Rachel Frankel, Remnant Stones: The Jewish Cemeteries of Suriname: Essays, Hebrew Union College Press, 2012, ISBN 9780878203727 מדיה וקבצים בנושא בית הקברות קסיפורה בוויקישיתוף Nomination Text – UNESCO Jaap Hoogendam Cassipora, grafveld in het bos Nomination Text, Page119 Jodensavanne Archaeological Site: Jodensavanne Settlement and Cassipora Creek Cemetery אתר האינטרנט של קרן יודנסוואנה Jodensavanne dichter bij nominatie Unesco Werelderfgoedlijst
מפלדינה

מַפְלַדִינֶה (באיטלקית: Mafaldine), הידועה גם בשם Reginette (באיטלקית "מלכות קטנות") או פשוט Mafalda או Mafalde, היא סוג של פסטה בצורת סרט. סוג פסטה זה מגיע מאזור נאפולי שם הוא נקרא פעם "fettuccelle ricce" (סרטים מתולתלים). מפלדינה נקרא לכבוד הולדתה של מפאלדה, נסיכת סבויה (ולכן השם החלופי "מלכות קטנות"). מפלדינה מכינים בדומה לפסטה אחרת המבוססת על סרטים כגון לינגוויני ופטוצ'יני. הוא שטוח ורחב, בדרך כלל בערך 1 ס"מ ברוחב, עם קצוות גליים משני הצדדים עם תלתל בקצוות שנשאר מוגדר היטב גם לאחר הבישול. הטריפולינֶה (Tripoline) הוא סוג של אטריות פסטה עם סרט, בדומה למפלדינה. זהו סרט עבה מתולם (עם תלם) בצד אחד, ונמצא לרוב בתבשילי פסטה אפויים. מאמינים שצורת פסטה זו מקורה באזור קמפניה, שם על פי המסורת הרווחת, היא נוצרה בנאפולי לכבוד ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה. בשנות ה-30, חגגה איטליה הפשיסטית את האימפריה הקולוניאלית שלה על ידי יצירת צורות חדשות של פסטה שמזכירות את רכושה באפריקה: טריפולין (טריפולי), בנגזין (בנגזי), אסאבסי (אסאב) ואביסין (אביסיניה). מדיה וקבצים בנושא מפלדינה בוויקישיתוף מפלדינה, באתר "פרויקט הפסטה" "Mafaldine", DeCecco "Mafaldine (Reginette)", Gusti d’Italia S.r.l "Tripoline". Granoro. נבדק ב-2015-12-11. "Tripoline", National Pasta Association
מנהרת ויקטוריה

מנהרת ויקטוריה (באנגלית: Victoria Tunnel) היא מנהרת מטען תת-קרקעית שנחפרה בעיר ניוקאסל על הטיין שבבריטניה ונפתחה לשימוש בשנת 1842. היא ננטשה בשנת 1860, אך במלחמת העולם השנייה שימשה כמקלט מפני התקפות אוויר. כיום משמש חלק ממנה כמוזיאון. המנהרה, באורך של 3.9 קילומטר, נבנתה ממכרה הפחם ליזס (Leazes) אל גדת נהר הטיין. היוזמה לחפירתה עלתה לאחר שבעלי המכרה נוכחו בקושי להוביל פחם ממנו דרך רחובותיה הצרים של העיר אל גדת הנהר, כדי להובילו משם בכלי שיט. לכך התווספו קשיים מעשיים אחרים, שעשו את הובלת הפחם בדרך זו ללא כלכלית. המנהרה נחפרה ונבנתה במהלך שלוש שנים (1839-‏1842). כ-200 עובדים עסקו בבנייתה. דפנותיה רוצפו באבן והותקנה בה תקרת קשת של לבנים שתמכה בגגה. גובהה היה 2.26 מטר ורוחבה 1.91 מטר. ככזו היא התאימה למידותיו של קרון הובלת פחם סטנדרטי של התקופה. הקרונות גלשו בשיפוע על גבי פסים בכח הכובד מפי המנהרה אל המוצא ממנה, שהמרחק האנכי ביניהם היה 68 מטר. לאחר שרוקנו מתכולתם נמשכו הקרונות הריקים חזרה אל הכניסה למנהרה על ידי כבל שחובר למנוע קיטור. המנהרה נפתחה בטקס חגיגי ב-7 באפריל 1842 ונקראה על שם המלכה הצעירה והפופולרית של בריטניה, ויקטוריה. פתיחת המנהרה הביאה להוזלה משמעותית בהובלת הפחם מהמכרה אל הנהר, אך המכרה עצמו לא היה מצליח באותה מידה והוא נסגר ב-1860. כך, המנהרה פעלה במשך 18 שנים בלבד. לאחר מכן ננטשה ונותרה בעלטה במשך שנים רבות. ב-1878 נהרס הקטע הסופי של המנהרה שהוביל אל נהר הטיין. לקראת מלחמת העולם השנייה ננקטו בערי בריטניה צעדים להגנה אזרחית על האוכלוסייה מפני הפצצות. בניוקאסל פעל מהנדס העיר להפוך את מנהרת ויקטוריה למקלט ציבורי שיוכל להכיל על פי הערכה עד ל-9,000 איש. עבודות ההכשרה של המנהרה כללו ניקיון וסיוד חלקי. נבנו בה רצפת בטון חדשה ומספר קירות הדף, למקרה של חדירת פצצה לתוכה. נפרצו שבע כניסות נוספות למנהרה, הותקנה תאורה חשמלית והוצבו בה כ-500 דרגשי עץ וכן שירותים כימיים ליד הכניסות. לאחר תום המלחמה נחסמו כל הכניסות למנהרה פרט לאחת ורוב תכולתה הוצאה ממנה, ושוב היא ננטשה לשנים רבות. ב-1954 נשקל השימוש בה כמקלט מפני התקפות בנשק גרעיני. בשנת 1998 נפתחה המנהרה לראשונה לסיורים. ב-2006 הצליחה עיריית ניוקאסל להשיג מימון לשיקום ושימור המנהרה ופתיחתה לציבור. קטע של כ-700 מטר מנתיב המנהרה נפתח לסיורים והותקנה בו תצוגה אור-קולית. מדיה וקבצים בנושא מנהרת ויקטוריה בוויקישיתוף כתבה על המנהרה, באתר חדשות ה-BBC, ‏2013 סרטון על המנהרה, באתר יוטיוב
מארחת הפוקימונים

מארחת הפוקימונים (ביפנית: ポケモンコンシェルジュ; באנגלית: Pokémon Concierge) היא סדרת טלוויזיה יפנית-אמריקאית בסטופ מושן, מסוגת פנטזיה וקומדיה, אשר מבוססת על הזיכיון "פוקימון" שנוצר על ידי סטושי טג'ירי. הסדרה בוימה על ידי איקו אוגאווה, נכתבה על ידי הרומי דוקי והופקה על ידי The Pokémon Company‏, Dwarf Studios ונטפליקס אנימציה. הסדרה עלתה כסדרה מוגבלת לשירות הסטרימינג נטפליקס ב-28 בדצמבר 2023, בין היתר בישראל בדיבוב עברי. לסדרה הופקו 4 פרקים שכל אחד באורך 15–20 דקות. הסדרה מתרחשת באתר נופש לפוקימונים, אליו מצטרפת מארחת חדשה בשם הארו. בכל פרק הארו עוזרת לאורח אחר במלון, במטרה לספק לו את החופשה הכי כיפית ורגועה שהוא יכול לבקש. הדיבוב העברי בוים על ידי טליה ברקאי והופק על ידי תומר קאופמן בוידאופילם אינטרנשיונל. בנוסף דיבבו בדיבוב העברי דן שצברג וספיר רון ארגמן. הסדרה הוכרזה לראשונה בפברואר 2023 ביום הפוקימון, כאשר הוכרז שהיא תהיה בסטופ מושן ושהיא תעלה לנטפליקס. ביולי 2023 נודע שאת הדמות הראשית של הסדרה, הארו, תדבב ביפנית רנה נונן. בנובמבר 2023 פורסם טריילר הסדרה, כשהיא עלתה לשירות הסטרימינג ב-28 בדצמבר. "מארחת הפוקימונים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מארחת הפוקימונים", באתר נטפליקס "מארחת הפוקימונים", באתר Metacritic (באנגלית) מארחת הפוקימונים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ג'ורדן מורו, ‘Pokémon Concierge’ Animated Series Coming to Netflix, באתר וראייטי, 27 בפברואר 2023 ישעיהו קולברט, Netflix's Stop-Motion Pokémon Series Will Be Therapeutic For Fans, Says Actress, באתר Kotaku‏, 2 ביולי 2023 פטריק פראטר, ‘Pokémon Concierge’ Reveals Adorable, Stop-Motion Trailer, Sets Netflix Release Date, באתר וראייטי, 14 בנובמבר 2023 Patrick Hipes, Annie Awards: ‘Spider-Man: Across The Spider-Verse’ Takes Best Feature And Tops Winners List; ‘Blue Eye Samurai’ Dominates TV, Deadline, ‏2024-02-18 (באנגלית אמריקאית)