בר (עסק)

בר (באנגלית: Bar) הוא בית עסק קמעונאי, בו מוגשים משקאות אלכוהוליים, כמו בירה, יין, משקאות מזוקקים, קוקטיילים, משקאות אחרים כמו מים מינרליים ומשקאות קלים, ולעיתים קרובות נמכרים בו חטיפים, כמו צ'יפס או בוטנים, לצריכה במקום. בסוגים מסוימים של ברים, כגון פאבים, קיימת גם הגשת אוכל מתפריט מסעדה. ברים מספקים ללקוחותיהם כיסאות בר גבוהים לאורך דלפק, או כיסאות הממוקמים מסביב לשולחנות. ישנם ברים הכוללים בידור על במה, כגון תזמורת חיה, מופעי סטנד-אפ, רקדניות גו-גו או חשפניות. ברים המציעים בידור או מוזיקה חיה מכונים לעיתים קרובות מועדוני לילה. סוגים של ברים נעים בין ברים זולים לבין מקומות אלגנטיים של בידור עבור האליטה, לעיתים קרובות בצמוד למסעדות יוקרה. בברים רבים יש מועדים של מכירה מוזלת, המכונה "Happy hour", על מנת לעודד לקוחות להגיע בשעות שאין שעות-עומס. ברים מצליחים, המלאים עד אפס מקום, עשויים לדרוש תשלום דמי כניסה, או לחייב כל לקוח לרכוש משקה אחד לפחות, במהלך שעות השיא שלהם. יש ברים בהם מועסקים שומרי סף, על מנת להבטיח שהלקוחות הנכנסים למקום עם בגיל חוקי, כדי לסלק מהמקום לקוחות שיכורים או אלימים, ו/או כדי לגבות דמי כניסה. ברים כאלה לעיתים קרובות כוללים בידור, אשר עשוי להיות להקה חיה, סולן, סטנדאפיסט, או תקליטן המנגן מוזיקה מוקלטת. המונח "בר" נגזר מהדלפק המיוחד שעליו המשקאות מעורבבים ומוגשים. לקוחות יכולים לשבת או לעמוד בבר והמשקאות יוגשו להם על ידי הברמן. בהתאם לגודל של הבר והגישה אליו, אלכוהול עשוי להיות מוגש ללקוחות ליד הבר על ידי הברמנים, ליד השולחנות על ידי מלצרים, או על ידי שילוב של השניים. בדרך כלל, מאחורי הבר מותקנים מספר מדפים, עליהם מסודרים כוסות ובקבוקי שתייה חריפה. לאורך ההיסטוריה, מקומות ציבוריים המיועדים לשתייה זכו לשמות רבים ושונים. בעידן הקולוניאלי של ארצות הברית, טברנות היו מקום מפגש חשוב, בעוד רוב המוסדות האחרים היו חלשים. במהלך המאה ה-19, מסבאות היו מאוד חשובות לשעות הפנאי של מעמד הפועלים. כיום, גם כאשר העסק משתמש בשם אחר, כגון "בית מרזח" או "סלון", האזור שבו הברמן מוזג או מערבב משקאות בדרך כלל מכונה "בר". המכירה ו/או הצריכה של משקאות אלכוהוליים הייתה אסורה במחצית הראשונה של המאה ה-20 במספר מדינות, לרבות פינלנד, איסלנד, נורווגיה, וארצות הברית. בארצות הברית, בארים לא חוקיים שפעלו בתקופת היובש נקראו "ספיק איזי". חברת תקשורת בריטית מפרסמת 50 הברים הטובים בעולם בתדירות שנתית. בתחומי שיפוט רבים קיימים חוקים האוסרים על קטינים מלהיכנס לברים. במקומות בהם ללקוחות אשר מתחת לגיל השתייה חוקי כן מותר להיכנס לברים, כמו במקרה עם פאבים שמגישים אוכל, הם אינם רשאים לשתות. בחלק מתחומי השיפוט, ברים אינם רשאי לשרת לקוחות שהם כבר שיכורים. בערים ובעיירות יש בדרך כלל מגבלות חוקיות על המקומות בהם ברים עשויים להיות ממוקמים, וכן על סוגי האלכוהול שמותר להגיש ללקוחות. למשל, ישנם ברים שלהם רישיון למכור בירה ויין, אבל הם אינם רשאים למכור משקאות מזוקקים. בחלק מתחומי השיפוט, לקוחות אשר קונים אלכוהול חייבים להזמין גם אוכל. בתחומי שיפוט מסוימים, בעלי הבר אחראים, מבחינה משפטית, על התנהגות הלקוחות שהם משרתים (אחריות זו עלולה להתעורר במקרים של נהיגה בשכרות, העלולה לגרום לפציעות או אף למקרי מוות). מדינות מוסלמיות רבות אוסרות על פתיחת ברים (או אף על החזקה או מכירה של אלכוהול) מטעמי דת, אך ישנן מדינות מוסלמיות, כגון קטר ואיחוד האמירויות הערביות, שכן מתירות פתיחת ברים באזורים מאוד מסוימים, אך מאפשרות רק למי שאיננו מוסלמי לשתות בהם. הבעלים והמנהלים של בר עשויים לבחור את שמו של בר, העיצוב, התפריט, המשקאות, התאורה, ואלמנטים אחרים שהם חושבים שימשכו סוג מסוים של לקוחות, בהם הם מעוניינים. עם זאת, יש להם השפעה מוגבלת בלבד על הגודל ועל ההרכב של קהל הלקוחות בפועל, כך שגם אם בר נועד במקור לשרת לקוחות מפרופיל דמוגרפי אחד, ייתכן ועם הזמן, הבר יהפוך לפופולרי דווקא בקרב קהל לקוחות מרקע אחר לגמרי. לדוגמה, גיי בר עם רחבת ריקודי דיסקו, המיועד לקהל לקוחות להט"בי, עשוי, עם הזמן, למשוך דווקא יותר ויותר לקוחות הטרוסקסואלים; בר בלוז עשוי להפוך לבר של אופנוענים, אם רוב לקוחותיו הם רוכבי אופנועים. קוקטייל לאונג' (טרקלין קוקטיילים) הוא בר יוקרתי הממוקם בדרך כלל בתוך מלון, מסעדה, או בשדה תעופה. "בר מלא" הוא בר המגיש משקאות מזוקקים, קוקטיילים, יין, ובירה. "בר יין" הוא בר אלגנטי, המתמקד ביין בלבד, ולא מגישים בו בירה או משקאות חריפים אחרים. לקוחותיהם של ברים אלה יכולים לטעום יינות לפני שהם מחליטים לרכוש אותם. בחלק מברים אלו מוגשות צלחות קטנות של מזון או חטיפים אחרים. "בר בירה" מתמקד בבירה, במיוחד בירות המיוצרות במבשלות בוטיק, ולא ניתן לרכוש בו יין או משקאות חריפים אחרים. ישנם ברים המגישים בירה המיוצרת במקום, באמצעות מבשלה. "בר פרן" הוא מונח סלנג אמריקאי המתייחס לבר יוקרתי המיועד לקהל לקוחות סטודנטיאלי או יאפי. "בר מוזיקה" הוא בר בו ישנן הופעות של מוזיקה חיה. "Dive bar" הוא בר זול, אשר עלול להיחשב כמקום מפוקפק הידוע לשמצה. ישנם ברים המסווגים על פי סוג הבידור שהם מספקים ללקוחותיהם: ארקייד בר – בר שיש בו מכונות ארקייד או קונסולות משחק בהם יכולים המבלים לשחק במשחקי וידאו. בלוז בר – מתמחה בהופעות חיות של מוזיקת בלוז. מועדון סטנד-אפ – מתמחה בהופעות סטנד-אפ של קומיקאים. דאנס בר – בר שיש בו רחבת ריקודים בהם לקוחות יכולים לרקוד לקולות של מוזיקה מוקלטת מראש. כאשר מדובר ברחבת ריקודים גדולה במיוחד, ובתקליטן מפורסם, המקום עשוי להיחשב כמועדון לילה או דיסקוטק. קריוקי בר – מתמחה בהצעת שירותי קריוקי ללקוחות. בר מוזיקה – מתמחה בהופעות חיות של זמרים, זמרות ולהקות. דראג בר – מתמחה בהופעות של גברים בלבוש דראג שלרוב מבצעים ליפ סינק לשירי זמרות מפורסמות. סלסה בר – דאנס בר המתמחה בהשמעת מוזיקת סלסה לטינית. ספורט בר – בר אליו מגיעים אוהדי ספורט על מנת לצפות במשחקים המשודרים בשידור חי בבר על מסכי ענק. בר חשפנות – בר בו נשים חשופות חזה רוקדות ו/או מגישות את המשקאות. ישנם ברים המסווגים על פי סוג הלקוחות הפוקדים את המקום: אופנוענים – ברים המיועדים לבעלי אופנועים, ובאזורים מסוימים – לחברי מועדון אופנועים בלבד. סטודנטים – ברים הממוקמים בתוך או בסמוך לאוניברסיטאות או מכללות, שרוב לקוחותיהם הם סטודנטים. בר שכונתי – בר שנמצא בסמוך לאזורי מגורים, שרוב לקוחותיו גרים או עובדים בקרבת מקום, מכירים זה את זה, ומבקרים בו באופן קבוע. שוטרים – ברים המיועדים למפגשים של שוטרים (או של בעלי מקצוע אחרים בתחום אכיפת החוק), לאחר שעות העבודה. גיי בר – ברים המיועדים לקהל לקוחות הומואים או לסביות. בר מעורב – בר המיועד בעיקר לקהל לקוחות ביסקסואלים, אך בין לקוחות יש גם סטרייטים וגם הומואים. פנוים/פנויות או רווקים/רווקות – בר אליו מגיעים (בעיקר) אנשים סטרייטים שאינם נשואים, משני המינים, על מנת להיפגש ולהתרועע. בר נשים – בר המיועד לקהל לקוחות נשי בלבד (סטרייטיות ו/או לסביות). אוהדי ספורט – בר שבו אוהדים מתאספים, על מנת לעודד את הקבוצות האהובות עליהם ביחד עם אוהדים הדומים להם. הדלפק שמאחוריו עומד הברמן ואשר עליו הוא מגיש את המשקאות ללקוחותיו נקרא "בר". מונח זה מוחל, כסינקדוכה, על מוסדות שתייה שנקראים "ברים". דלפק זה, בדרך כלל, הוא גם מקום אחסון של מגוון רחב של בירות, יינות, משקאות חריפים, וכן מוצרי מזון ומשקה שאינם אלכוהוליים, המאורגן כדי להקל על העבודה של הברמן, בעיקר בשעות עומס. שימוש המילה "בר" בהקשר זה נעשה כבר בשנת 1591, על ידי המחזאי רוברט גרין, ביצירתו "A Notable Discovery of Coosnage". דלפקים המשמשים לצורך הגשה של סוגים אחרים של אוכל ושתייה יכול גם כן להיקרא "ברים", אפילו אם אינם מגישים משקאות אלכוהוליים כלל. דוגמאות לשימוש שכזה במונח זה כוללות בר סלטים, סושי בר, בר מיצים, גלידריות ועוד. Hamill, Pete (1994). A Drinking Life: A Memoir. NewYork: Little, Brown and Company. ISBN 978-0-316-34102-8. Maloney, Ralph (2012). How to Drink Like a Mad Man. Mineola, New York: Dover Publications. ISBN 978-0-486-48352-8. A humorous account of the drinking culture of Madison Avenue advertising executives during the 1960s. Originally published in 1962 as The 24-Hour Drink Book: A Guide to Executive Survival. Moehringer, J.R. (2005). The Tender Bar: A Memoir. New York: Hyperion. ISBN 1-4013-0064-2. גיי בר גן בירה גסטרופאב טברנה מועדון לילה ספיק איזי פאב קריאה אחרונה Cocktail Lounge definition from The Free Dictionary Todd Dayton, San Francisco's Best Dive Bars. Ig Publishing, 2009 ISBN 097031258X. p. 4. נבדק ב-2010-07-22. John M. Kingsdale, “The 'Poor Man's Club': Social Functions of the Urban-Working Class Saloon,” in American Quarterly, Vol. 25, No. 4. (Oct., 1973)