דייוויד קרוננברג

דייוויד פול קרוננברג (באנגלית: David Paul Cronenberg ; נולד ב-15 במרץ 1943), הוא שחקן ובמאי קולנוע יהודי-קנדי, בולט בסוגת האימה, זוכה פרס ג'יני. ברבים מסרטיו היבט האימה הפיזי נשזר בהיבט הפסיכולוגי של הדמות. בתחילת הקריירה שלו הוא חקר את השינויים הפיזיים והפסיכולוגיים בעיקר בז'אנר האימה ובשנים האחרונות הוא אף יוצר סרטים בז'אנר זה. קרוננברג נולד בקנדה, למשפחה ממוצא יהודי ליטאי שהיגרה לטורונטו. אמו, אסתר לבית סומברג הייתה נגנית פסנתר מפורסמת בעיר ואביו, מילטון קרוננברג היה עיתונאי בעיתון המקומי. קרוננברג סיים את לימודיו באוניברסיטת טורונטו עם תואר בספרות, במקום לסיים את לימודיו בחוג למדעים מדויקים. הוא טען שהסיבה לכך הייתה ההתוודעות שלו לוויליאם ס. בורוז וולדימיר נבוקוב האמריקאיים. לאחר שני סרטונים קצרים ושני סרטי סטודנטים עצמאים. בשנות השבעים החל ליצור סרטי אימה, שהביאו משב רוח רענן לז'אנר. הסרט הראשון היה "צמרמורת" והשני שבא בעקבותיו היה "התקף טירוף". "התקף טירוף" היה הסרט שאיתו פרץ לתודעה העולמית ובעיקר לתודעה האמריקאית. לאורך הקריירה שלו התפתח קרוננברג מנקודת המבט שלו. בסרטיו הראשונים מדענים חיצוניים ועלומים מבצעים ניסויים בבני אדם ובגופות וגורמים למהומות ולהדבקה של אוכלוסיות שלמות בווירוסים (צמרמורת, התקף טירוף). לאחר מכן, מדענים מנצלים את היכולת כדי לפגוע באינדיבידואלים (וידאודרום, הסורקים) ואז מגיעים לתקופה שבה הם פוגעים בעצמם (הזבוב, תאומי המריבה). בסרטיו האחרונים, האדם חווה התעללות פסיכולוגית עצמית (ספיידר, אקזיסטנז). בסרטיו, עבד יחד עם המלחין הווארד שור. בשנת 2006 זכה בפרס הוקרה בפסטיבל קאן. ואף זכה בעיטור מאת ממשלת קנדה בתחום המדע והאומנות. קרוננברג ביים שני סרטים בתקציב הוליוודי ענק. הניסיון הראשון היה "החצי האפל" בשנת 1983 והשני - "הזבוב" בשנת 1986. חוץ משני סרטים אלו, את שאר סרטיו הוא עשה במסגרת עצמאית, למרות שהיו פרויקטים רבים שהוא סופח אליהם בהתחלה. הוא היה אחד מהמועמדים של ג'ורג' לוקאס לביים את הסרט השלישי בטרילוגיית מלחמת הכוכבים, מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי. אך לוקאס בחר לבסוף בריצ'רד מרצ'אנד. קרוננברג אף עבד במשך שנה על "זיכרון גורלי" אך עזב את הסט לאחר חילוקי דעות עם מפיקי הסרט. בתחילת שנות ה-90 היו שמועות בהוליווד שהוא מביים את ההמשך לאינסטינקט בסיסי. סרטיו היסטוריה של אלימות וסימנים של כבוד הם סרטים הוליוודיים בהפקת ענק. מאשתו הראשונה מרגרט הינדסון, לה היה נשוי בין השנים 1972-1979, נולדה בתו קסנדרה, ילידת 1972. מאשתו השנייה קרוליין זייפמן, לה היה נשוי משנת 1979, עד למותה בשנת 2017, נולדו 2 ילדים נוספים, בת בשם קיית'לין, ילידת 1984 שהינה צלמת ויוצרת סרטים ובן בשם ברנדון, יליד 1980 שהוא בימאי ותסריטאי. (1966)‏ Transfer (1967)‏ From the Drain סטריאו (1969) פשעי העתיד (1970) צמרמורת (1975) התקף טירוף (1977) חבורה מהירה (1979) צאצאים (1979) סורקים: שלטון המוח (1980) וידאודרום (1982) החצי האפל (1983) הזבוב (1986) תאומי המריבה (1988) ארוחה עירומה (1991) מ. באטרפליי (1993) קראש (1996) אתמול בלילה (1998) אקזיסטנז (1999) ספיידר (2002) היסטוריה של אלימות (2005) סימנים של כבוד (2007) שיטה מסוכנת (2011) קוסמופוליס (2012) מפות לכוכבים (2014) פשעי העתיד (2022) התכריכים (2024) ‏ עיירה שמחה (2010) לטענת גרייס (2017) מסע בין כוכבים: דיסקברי - עונה 3 (2020) סלאשר (אנ') (2021) דייוויד קרוננברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד קרוננברג, באתר AllMovie (באנגלית) דייוויד קרוננברג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דייוויד קרוננברג, באתר Discogs (באנגלית) סטיב רוז, הגרדיאן, דייוויד קרוננברג: חתרני בדרכו שלו, באתר הארץ, 23 במרץ 2012 נטע אלכסנדר, מה פרויד היה אומר על זה, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2011 לירון סיני, שיטה מסוכנת: הפסיכואנליזה הרסה את קרוננברג, באתר ynet, 3 בנובמבר 2011 אמיר קמינר, דיוויד קרוננברג: "איני אובססיבי לגבי יהדותי", באתר ynet, 10 במרץ 2012 אורי קליין, על בגידה, כתיבה וערפדים: ריאיון עם דיוויד קרוננברג, באתר הארץ, 25 ביוני 2012 אבנר שביט, קאן‏, אנטישמיות וגילוי עריות: ריאיון עם הבמאי דיוויד קרוננברג, באתר וואלה, 6 באוקטובר 2014 דייוויד קרוננברג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)