laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיימלר SP250

דיימלר SP250 (באנגלית: Daimler SP250, היה קרוי: Daimler Dart (רשמית בשלב התכנון בלבד, אבל השם Dart השתרש) היא מכונית ספורט רודסטר מתוצרת יצרנית הרכב "The Daimler Company Limited " (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1959 – 1964 בבריטניה ומשנת 1960 נשלטה על ידי יצרנית המותג יגואר. יוצרו 2,645 יחידות. כ-2/3 מהדגמים שיוצרו יוצאו לארצות הברית. גוף דגם ה-"דיימלר SP250" נבנה מפיברגלס. בסיס ברזל יצוק. 2 מושבים. מנוע בנזין, הנעה אחורית. מאייד כפול מסוג "SU". בלמים: 4 בלמי דיסק. גימור פנים מפואר (לוח המחוונים, מושבים ולוחות הדלתות מכוסים בעור ורצפה מכוסה צמר דק). "Daimler SP250" - רודסטר, 2 דלתות. "Daimler SP250 MGC GT" - תצורה 3 דלתות, גג קשיח. "Daimler SP250 Special". בין עשרים ושש לשלושים ניידות "דיימלר SP250" בצבע שחור שימשו את משטרת המטרופוליטן הבריטית בלונדון. אלה שימשו את מחלקת התעבורה כדי להשיג כלי רכב מהירים, ובמיוחד רוכבי אופנוע. מכוניות המשטרה השתמשו בתמסורת אוטומטית "בורג-וורנר" דגם 8 אוטומטי בעל 3 הילוכים, לאחר שמשטרת המטרופוליטן מצאה שהיא יעילה יותר לעבודות בעיר ולמרדפים מהירים. בנוסף נמצאה גם חסכונית יותר, ונמנעה שחיקת המצמד במכונית בעלת תמסורת ידנית עם שימוש בין 18 ל-24 שעות ביממה. משטרת התנועה בבריסטול, קיימברידג', ליברפול, מנצ'סטר, סאות'אנד-און-סי ומחוז סארי השתמשה גם בניידות "דיימלר SP250" לאכיפת המהירות, וכך גם כוחות המשטרה באוסטרליה ובניו זילנד. "דיימלר SP250" "דיימלר SP250" "דיימלר SP250", שנת 1960 "דיימלר SP250", שנת 1960 "דיימלר SP250", שנת 1960 "דיימלר SP250", שנת 1963 "דיימלר SP250" "דיימלר SP250" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "דיימלר SP250" דגם "MGC GT", שנת 1969 (מימין) "דיימלר SP250" דגם "MGC GT", שנת 1969 (מימין) "דיימלר SP250" דגם "Special", שנת 1963 "דיימלר SP250" דגם "Special", שנת 1963 דיימלר 22 דיימלר פריליין דיימלר 250 מדיה וקבצים בנושא דיימלר SP250 בוויקישיתוף דיימלר SP250, סרטון באתר יוטיוב Smith, Brian E. (1972). "Chapter 11—The SP250". The Daimler Tradition. Isleworth, UK: Transport Bookman. pp. 269–284. ISBN 085184-004-3. "דיימלר דארט" autoexpress.co.uk/classic-cars/104931/daimler-dart-buying-guide-and-review-1959-1964 Daimler Company הייתה בבעלות יגואר בין השנים 1966-1960 Culshaw, David; Horrobin, Peter (2013) [1974]. "Jaguar". The complete catalogue of British Cars 1895 - 1975 (paperback ed.)ISBN 978-1-874105-93-0. Long, Brian (2008). Daimler V8 S.P. 250 (2nd ed.). Veloce Publishing. ISBN 978-1-9047-8877-5 "דיימלר SP250" daimlersp250dartownersclub "דיימלר SP250" - תמונות shutterstock.com/search/daimler+sp250 Willson, Quentin (1995). The Ultimate Classic Car Book. DK Publishing, Inc. p. 72. ISBN 0-7894-0159-2. [Long, Brian (2008). Daimler V8 S.P. 250 (2nd ed.). Veloce Publishing. ISBN 978-1-9047-8877-5 Smith, Brian E. (1972). "Chapter 11—The SP250". The Daimler Tradition Isleworth, UK: Transport Bookman. pp. 269–284. ISBN 085184-004-3.
ברוק או'הרן

ברוק או'הרן (באנגלית: Brock O'Hurn; נולד ב-19 באוגוסט 1991),הוא דוגמן, שחקן ומאמן כושר אמריקאי. או'הרן נולד בסקרמנטו, קליפורניה, הבן השני לפייג' (הילנברנד) ואדם הרן, שנפרדו כשהיה בן תשע. יש לו שתי אחיות, אספין וקרלי, ושני אחים דגן ודרייק. הוא ממוצא אנגלי, אירי, צרפתי וגרמני. או'הרן גילה עניין בפיתוח הגוף בשנת הלימודים השנייה שלו בתיכון לאחר שלא היה מרוצה מגופו, ומשקלו היה באותה עת 135 קילו. עבד כדוגמן עבור חברת האופנה אברקרומבי אנד פיץ'. או'הרן זכה לתהילה בינלאומית באמצעות חשבון האינסטגרם שלו. הוא סיפר שהיה מבולבל מהתהילה הפתאומית. בשנת 2016, או'הרן שיחק לראשונה בסרטו של טיילר פרי "ליל כל הקדושים של מדיאה" (אנ') ולאחר מכן שב לסרט ההמשך "ליל כל הקדושים של מדיאה 2" (אנ') משנת 2017. בשנים 2016–2017 הוא גם כיכב בשתי עונותיה של סדרת הטלוויזיה "Too Close to Home", פרי יצירתו של טיילר פרי עבור ערוץ הטלוויזיה TLC (אנ'), בתור ברודי אלן. בשנת 2019 ושוב בשנת 2022 הגיח או'הרן לתפקידי אורח בסדרת הדרמה זוכת הפרסים "אופוריה" מבית HBO, אשר נוצרה על ידי התסריטאי והמפיק היהודי-אמריקאי סם לוינסון, המבוססת על הסדרה ישראלית באותו השם שנוצרה על ידי רון לשם, דפנה לוין וטמירה ירדני. בשנת 2022 שיחק בתור טורסטן בעונה השנייה של הסדרה "משפחת ג'מסטון" (אנ') שיצר דני מקברייד עבור רשת הטלוויזיה HBO. בהמשך השנה גילם את המתאגרף האגדי האלק הוגאן בעונתה השלישית של קומדיית המצבים "רוק הצעיר" שיצר דוויין ג'ונסון עבור "NBC", ומבוסס באופן רופף על חייו המקצועיים. בשנת 2023 שיחק בסדרת המערכונים של הולו "ההיסטוריה המטורפת של העולם – חלק 2 (אנ') שיצרו מל ברוקס, ונדה סייקס וניק קרול, המשמשת כהמשך לסרט משנת 1981 שכתב וביים ברוקס, עם מערכונים פרודיים על אירועים מתקופות שונות של ההיסטוריה האנושית. בשנת 2024 שיחק בקומדיה הרומנטית של נטפליקס "משחק על אמת" (אנ') בתור בריידי סטראטון. אתר האינטרנט הרשמי של ברוק או'הרן ברוק או'הרן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברוק או'הרן, ברשת החברתית אינסטגרם ברוק או'הרן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Schoeller, Martin (29 בינואר 2016). "Instagram Stud Brock O'Hurn Explains How His Man Bun Made Him Famous". GQ. נבדק ב-12 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Petski, Denise (21 ביוני 2016). "Too Close To Home: Tyler Perry TLC Drama Series Sets Cast; Heather Locklear To Guest Star". Deadline.com. נבדק ב-19 באוגוסט 2016. {{cite web}}: (עזרה)
שקופים 2

שקופים 2 הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת הישראלית קרן פלס. האלבום יצא לאור ב-11 באפריל 2024, על ידי חברת התקליטים הד ארצי. ב-1 בנובמבר 2020, יצא האלבום "שקופים". ביום צאתו של הסינגל "אין סוף ללילה", הכריזה פלס על שמו של האלבום הבא שלה – "שקופים 2". האלבום מהווה המשך לפרויקט "שקופים", אשר חלקו הראשון יצא בזמן מגפת הקורונה. כמו האלבום הקודם, אלבום זה מכיל שיתופי פעולה זמרים ויוצרים שונים. האלבום כולל גם מספר הקלטות מביצועים חיים. האלבום יצא במהלך מלחמת חרבות ברזל, ופלס מארחת בו את יובל שרעבי, שבן זוגה נחטף לעזה ואת שיר יעקב, ששני אחיה ואביה נחטפו גם הם, ושתיהן התארחו לצד פלס במסגרת "הכוכב הבא". בדומה לחלקו הראשון של הפרויקט, האלבום הופק על ידי גלעד שמואלי, למעט השיר "שתי גדות" שהופק על ידי אורי זך. האלבום כולל לראשונה שיר שלא בוצע על ידי פלס, אלא רק נכתב והולחן על ידה. בנוסף, מופיעים באלבום חידושים לשירים "שתי גדות", מתוך אלבומה של מירי מסיקה "חדשות טובות", ו"באת לי פתאום", מתוך אלבומה הקודם של פלס. השיר "שתי גדות" הוקדש ליונת אור, שנרצחה במהלך הטבח בבארי. "אין סוף ללילה" - יצא לאור ב-1 בנובמבר 2020, כסינגל הראשון מתוך האלבום. "אושר בא והולך" - דואט עם מוש בן ארי, יצא לאור ב-4 ביולי 2021. "ימים אחרים" - יצא לאור ב-29 בספטמבר 2021. "מרחק הזמן" - שיר בביצועה של מירי מסיקה, יצא לאור ב-14 באוגוסט 2022. "לא אבודים" - דואט עם שלמה ארצי, יצא לאור ב-28 בנובמבר 2022. "מישהו שמח בשבילי" - יצא לאור ב-14 במאי 2023. "שתי גדות" - דואט עם מירי מסיקה, יצא לאור ב-12 בדצמבר 2023. כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי קרן פלס והופקו על ידי גלעד שמואלי, למעט: "שוב", נכתב על ידי דפנה עבר הדני והולחן על ידי שמוליק קראוס. "תודה" נכתב והולחן על ידי פלס בשיתוף עם רמי קלינשטיין. "הלב שלי פתוח" נכתב והולחן על ידי פלס בשיתוף עם בניה ברבי. "שתי גדות" הופק על ידי אורי זך. שקופים 2, רשימת השמעה, באתר יוטיוב (13 סרטונים) קרן פלס - אין סוף ללילה, באתר ‏מאקו‏, 1 בנובמבר 2020 גיל משעלי, ‏אחרי שני עשורי חברות: קרן פלס ומירי מסיקה בשיר ראשון יחד, שמוקדש ליונת אור שנרצחה בבארי, באתר ‏מאקו‏, 12 בדצמבר 2023 אחרי 20 שנות חברות: דואט ראשון למירי מסיקה וקרן פלס, באתר חדשות 13, 12 בדצמבר 2023 אושר בא והולך: קרן פלס ומוש בן ארי מסכמים תקופה בשיר חדש, באתר ‏מאקו‏, 4 ביולי 2021 צפו: קרן פלס ללא איפור, באתר ישראל היום, 29 בספטמבר 2021 מרחק הזמן: מירי מסיקה וקרן פלס חוזרות לשתף פעולה בשיר חדש, באתר חדשות 13, 14 באוגוסט 2022 עמית אטיאס, ‏"לא אבודים": שלמה ארצי וקרן פלס משלבים כוחות בשיר חדש, באתר ‏מאקו‏, 28 בנובמבר 2022 קרן פלס מוציאה שיר חדש - "מישהו שמח בשבילי". צפו, באתר וואלה, 14 במאי 2023 האלבום "שקופים 2" באתר ספוטיפיי
פאל שומודי (הומוריסט)

פאל שומודי (בהונגרית: Somogyi Pál; בודפשט, 10 ביוני 1924 – גרמניה המערבית, 10 בדצמבר 1983) היה משורר, הומוריסט, עיתונאי יהודי-הונגרי, ניצול שואה. אין פרטים על חייו בתקופה שלפני השואה. הוא גויס לשרות העבודה בשנת 1944 (עבודות כפייה ליהודים עבור הצבא ההונגרי), אך בהשוואה לעובדי כפייה יהודים אחרים, שובץ גם הוא ליד בודפשט בפלוגה יהודית מובחרת של אינטלקטואלים מבודפשט ובה היו גם 16 תלמידים של בית המדרש לרבנים בבודפשט. כמה דמויות בקבוצה זו הפכו מאוחר יותר מוכרות מאוד, בעלי שם כמו המשורר ג'רג' שומיו, פרנץ קארינתי, לאסלו אוראי (אז אונגאר), לימים פרופסור לרפואה, ויאנוש קומלוש). משנת 1946 הוא הופיע ברדיו ההונגרי עם ההומורסקות שלו. משנת 1952 היה כתב של העיתון ההיתולי לודאש מתי. הוא הופיע בקביעות בטלוויזיה ובתיאטרון הקברט של הרדיו, שם בן זוגו היה במקרים רבים חברו העיתונאי וההומוריסט, ג'רג' מיקש. הוא היה מחבר-שותף למערכונים הבאים (בין היתר): שתי השמועות, המשחק הגדול, שני הליצנים, פרשן מבוקש, אב ובנו בגן החיות, פינג-פונג. הוא כתב הומורסקות, סקצ'ים, סאטירות. יצירותיו בוצעו על ידי תיאטרונים רבים כמו: הבמה העליזה, הווריאטה הקאמרי, בימת מיקרוסקופ ובימת רדנוטי מיקלוש. מספר הופעות הבכורה של יצירותיו שנרשמו על שמו במאגר התיאטרון: 13. פסטורלה (שירים, 1945) סצנות, מהתילות (עם שאנדור קישיו, 1960) דקמרון של בודפשט (הומורסקות, 1964) אני רץ אחר כספי (הומורסקות, קריקטורות, עם הגרפיקאי אישטוואן הגדוש, 1966) דקמרון חדש של בודפשט (הומורסקות, 1968) נא להאנח (הומורקות, קריקטורות, עם הגרפיקאי ג'רג' וארנאי, 1985) מועדון ההומוריסטים (סדרה, 1971–1972) אהבה במחיר מבצע (סרט טלוויזיה עם רוברט באן, 1974) אבל מאוחר (1948) יחד על הדנובה (1950) אה, זה מאוד נוגע ללב (1958) קול שמחפש משחק קול ברדיו (1960) דג שתפס שועל (1963) ספר הג'ונגל של בודפשט (מחבר משותף: ג'רג' מיקש, 1963) דיירי משנה בשדה הדם בחירת שעיר לעזאזל דיגולטו דקמרון של בודפשט 1–2. ( בימת קארינתישל הרדיו ההונגרי 1979) סחרחורת הנישואין (1992) מסתרי אפיית הבלינצ'ס (1993) טבעת קארינתי (1978), במשותף עם ג'רג' מיקש מיקלוס קפושי (עורך): לקסיקון ההומור (2001) ISBN 963-86162-3-7 מאגר התיאטרון לאסלו מיילאט מיקש: עדויותיו של הומוריסט מדוכא (הוצאת גלוריה, 2008) קברט הרדיו - 1975 ISBN 963-223-054-X קברט הרדיו - 1978 ISBN 963-223-130-9 טיוודאר פרקשהאזי : 22 טיפשים מקברט הרדיו (1987) ISBN 963-500-520-2 מדיה וקבצים בנושא פאל שומודי בוויקישיתוף
סמל העיר קריית אונו

סמל העיר קריית אונו, סמלה הרשמי של העיר והעירייה, אומץ ב-1954. סמל מורכב מאיור של עץ הדר המורכב מעיגול ירוק ובתוכו שלושה עיגולים כתומים קטנים, ממנו יוצא קו שחור כלפי מטה, גזע העץ, ומשני עבריו עלים ירוקים גדולים. ציור זה וצבעיו, כתום וירוק, מסמלים את הפרדסים שבאזור ואת הצבעוניות והיופי של העיר. מאחורי העץ יש חומת אבנים שמסמלת את הבניה בעיר. הסמל אומץ על ידי ועדה שהקים ראש המועצה הראשון של קריית אונו, יעקב כהן, לאחר פרישתו של היישוב ממועצה אזורית אונו ב-1954. ב-2010, לכבוד חגיגות 70 השנים להקמת העיר, נערך סקר בקרב תושבי העיר לבחירת סמל מתוך שש אפשרויות. הסמל הנבחר כלל את סמלה הרשמי של העיר לצד המספר 70 בצבעי ירוק וכחול, ומימינו עיגולים רבים בצבעי כחול, ירוק וכתום, חופפים אחד לשני ויוצרים צורה של בועות סבון, לסמל התווסף המוטו "איכות חיים". ב-2020, לכבוד חגיגות 80 השנים להקמת העיר, אומץ סמל נוסף, דומה לסמל ה-70, שכלל את המספר 80 לצד סמלה הרשמי של העיר. מהמספר "פרחו" כלפי מעלה גרסאות מוקטנות בצבעי ירוק וכתום של סמל העיר. הסמל נבחר מתוך ארבעה עיצובים אפשריים במסגרת סקר אינטרנטי שנערך בין תושבי העיר. סמל העיר קריית אונו, אתר עיריית קריית אונו עיצוב סמל ה-70 תומר קרן, נבחר סמל לחגיגות ה-80 לקריית אונו, אתר אונוnews,‏ 6 בינואר 2020
סמל העיר חולון

סמל העיר חולון, סמלה הרשמי של העיר והעירייה, אומץ ב-1946. סמל העיר נבחר מבין מספר הצעות על ידי ועדה ציבורית ב-1946. העיצוב שנבחר עוצב על ידי הציירת אסתר ברלין-יואל, אשתו של הרופא חיים ברלין. הוא הונצח על בול של דואר ישראל שהונפק ב-9 ביולי 1969 בערך נקוב של 0.05 ל"י, בעיצוב האחים שמיר. הסמל מורכב ממגן בעל מסגרת כחולה ושדה תכלת המייצג שמיים כחולים (לפעמים מופיע בלבן). במרכז הסמל עץ שקמה ירוק הצומח מדיונת חול כתומה תלולה. צורת הדיונה יוצרת אלכסון לאורך הסמל שמחלק אותו לשניים. ברקע ניתן לראות בתי אבן קטנים. מוטיבים אלו בסמל מציינים את הקמתה של העיר על דיונות החול, העצים שהיו בה ואופן הקמתה. לסמל כתר בצורה המזכירה מגדל מים ומשני צידיו צורות כחולות, אשר משרות לכל הכתר מראה של ביצורי טירה. לאורך הצורה חקוקה הכתובת "אף על פי כן ולמרות הכל", הלקוחה מהשיר "ארץ ישראל" מאת המשורר דוד שמעוני. בחירת הכתובת נועדה לסמל את הקשיים בהקמתה של העיר. בספטמבר 2012 עוצב סמליל ממותג לעיר שבשימוש בחלק מפרסומיה. הסמליל עוצב על ידי משרד המעצבים "רלבנט דיזיין". סמליל ממותג שמורכב משם העיר חולון בכתב יד עברי, כאשר כל אות מסמלת את אחד ממאפייני ומוסדות העיר וצבועה בצבע אחר: האות ח' - צבועה באדום, מייצגת את מוזיאון העיצוב חולון. האות ו' הראשונה - צבועה בצהוב, בצורת ספר ומייצגת את עולם הספרות ואת ספריית המדיטק וגני הסיפור. האות ל' - צבועה בכחול, מייצגת את פארק המים ימית 2000 וצורתה שמזכירה תו מוזיקלי מייצגת את מוסדות ואירועי המוזיקה שבעיר. האות ו' השנייה - צבועה בכתום, מייצגת את מוזיאון הילדים חולון. האות ן' - צבועה בירוק, מייצגת את בניין עיריית חולון והבנייה החדשה בעיר. לצד הסמליל מופיעה גרסה מוקטנת של סמל העיר ומתחתיו המוטו "חולון. עיר הילדים.". מדיה וקבצים בנושא סמל העיר חולון בוויקישיתוף השם חולון וסמל העיר, אתר עיריית חולון [מידע על בול חולון, באתר התאחדות בולאי ישראל חולון מפרסמת את המותג החדש, מיתוג ערים ומדינות, 2012 חולון מפרסמת את המותג החדש (עצוב..), מיתוג ערים ומדינות, 19 בספטמבר 2012
סמל העיר רמת גן

סמל העיר רמת גן, סמלה הרשמי של העיר רמת גן והעירייה, אומץ בנובמבר 1958. הסמל מופיע על דגלה של העיר, על רקע כחול. הסמל מורכב ממגן בעל שדה ירוק מוטען בצורת כוכב משושה מעוגל, המזכיר מגן דוד, ומוקף ב-7 כוכבים משושים לבנים קטנים. הצבע הירוק מסמל את גני העיר, מהם שמה, הכוכב הגדול, מגן הדוד, מסמל את העם היהודי ו-7 הכוכבים מסמלים את יום העבודה בן 7 שעות שהופיעו גם בדגל שבעת הכוכבים שהופיע בחזונו של בנימין זאב הרצל. בתוך צורת הכוכב הגדול איור נוף המציג שמש זורחת ומאירה את הסמל. השמש מסמלת הן את האור והחום המאפיים את ארץ ישראל והן את "היום החדש המפציע לעם ישראל". במרכז הכוכב עץ תמר, מתחתיו טנא ובו אשכול ענבים ופירות הדר ויצולי מחרשה מופיעים לרוחב הסמל, כולם מסמלים את עברה החקלאי של העיר. בחלקו הימני התחתון של הכוכב מצוירת חומת אבן, כסמל לתנופת הבניה בעיר ושלושת העצים הצומחים ממנה מסמלים את היותה עיר גנים. בצידו השמאלי של הכוכב מבנה תעשייה עם ארובה מסמל את התעשייה שהוקמה בעיר. בתחתית הסמל קלף ועליו שם העיר, "רמת-גן". הסמל אומץ באופן רשמי בנובמבר 1958. סמל העיר הונצח על בול של דואר ישראל שהונפק ב-9 ביולי 1969 בערך נקוב של 0.80 ל"י בעיצוב האחים שמיר. מדיה וקבצים בנושא סמל העיר רמת גן בוויקישיתוף סמל העיר, אתר עיריית רמת גן מידע על בול רמת גן, באתר התאחדות בולאי ישראל
סמל המועצה המקומית אזור

סמל המועצה המקומית אזור, סמלה הרשמי של המועצה המקומית אזור, אושר ב-30 ביולי 1970. הסמל מורכב ממגן בעל שדה תכלת חצוי באלכסון על ידי פס שחור. לאורך הפס מפוזרים 7 כוכבים מחומשים לבנים. הפס השחור מסמל את כביש 44, שהיה בעבר הכביש המרכזי מתל אביב לירושלים, ועליו יושבת המועצה. שבעת הכוכבים מסמל את שבעת הנוטרים שנפלו בפריצת הדרך לירושלים בתחילת מלחמת העצמאות. משמאל לאלכסון השחור איור של מבנה אבן עתיק ומתחתיו שיחי צבר, שמסמלים את עברה של המועצה. מבנה האבן העתיק מסמל את האתרים העתיקים שבשטחה, כגון מצודת המישור. שיחי הצבר מסמלים את העיירה הערבית יאזור, שהייתה בשטח המועצה, והתרוקנה מתושביה במהלך מלחמת העצמאות. מימן לאלכסון השחור מאויר יישוב לצד שדות, ובו מבני תעשייה ופרדסים, כסמל לאזור המודרנית. בשנת 2022, סמל המועצה עבר מיתוג מחדש, אך עדיין יש שימוש בסמל המועצה המקורי. על פי העירייה: ”הלוגו החדש של אָזור מורכב מארבעה משולשים היוצרים את האות א', האות הראשונה של אזור. ארבעת המשולשים מסמלים כל אחד את הערכים המרכזיים המאפיינים את הישוב: ירוק, קהילתי, מרכזי וקומפקטי וכולם צבועים בגוונים של ירוק, באופן המתכתב עם שורת המיצוב - "אזור - הלב הירוק של גוש דן".” סמל המועצה, אתר מועצה אזור וואלה! מקומי‏, אזור מתחדשת: הלב הירוק של גוש דן, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2022
יוהאן, ארכידוכס אוסטריה

יוֹהָאן, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Johann von Österreich;‏ 20 בינואר 1782 – 11 במאי 1859) לבית הבסבורג היה מצביא מטעם האימפריה האוסטרית בדרגת גנרל-פלדמרשל, אשר שירת במלחמות הנפוליאוניות ומאוחר יותר שימש כמדינאי בתור עוצר הרייך של האימפריה הגרמנית בשנים 1848 ו-1849 אשר נוצרה מתוך הקונפדרציה הגרמנית במסגרת אביב העמים. יוהאן נולד כבנם התשיעי של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ומריה לואיסה, נסיכת ספרד, ילידי פירנצה, 20 בינואר 1782, דאז הדוכסות הגדולה של טוסקנה. הוא התחנך בקפידה, ובשנת 1800, כשהיה רק בן 18, היה הפך למפקד ראשי של צבא אוסטריה עקב המלחמות הנפוליאוניות. הוא צעד קדימה לממלכת בוואריה, במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית השנייה ונתקל בצבאו של נפוליאון בונפרטה בהוהנלינדן, שם ספג תבוסה חמורה במהלך ה-3 בדצמבר, שבעקבותיה באה מפלה שנייה בזלצבורג ב-14 בדצמבר. לאחר הסכם השלום בפברואר 1801 הוא הפך למנהל ראשי של מחלקות הביצור וההנדסה ברחבי האימפריה האוסטרית. במיוחד התעניין בשלום ורווחת טירול, ולאחר שכיהן כשר המלחמה בין השנים 1803–1805, מונה בשנה האחרונה לפיקוד על הצבא המוצב במחוז זה. לאחר פרידתה של טירול מאוסטריה, הוא תכנן באמצעות מרד אזרחי התנגדות לצרפתים במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית החמישית בשנת 1809 נגד אדוניהם החדשים, ופיקד בהצלחה על הצבא שפעל שם ובחצי האי האפניני, והביס את המשנה למלך אז'ן דה בוארנה ב-16 באפריל בהתנגשות כוחות חשובה ליד סיציליה. יוהאן נסוג כששמע על המצב הקריטי של וינה. בנסיגתו הוא ספג שתי תבוסות, וניסיון לאחד את כוחותיו עם אחיו בוואגראם הסתיים בכישלון צבאי. הוא התפטר מפיקודו זמן קצר לאחר שלום אוקטובר 1809, ואחר כך היה מעט מודאג בענייני הצבא. לבסוף הניצחון על נפוליאון במאה הימים בוצע בלי תמיכתו. הוא התגורר בגראץ, עיר שהעניק לה הטבות ציבוריות רבות, עד לשנת 1848, אז נבחר כעוצר הכס של האימפריה (רייך-ורוזר) על ידי הפרלמנט החוקתי של הקונפדרציה הגרמנית בפרנקפורט במהלך אביב העמים. בתפקיד זה הוא התמסר בעיקר להגנה על האינטרסים של בית הבסבורג מפני ההשפעה ההולכת וגוברת של ממלכת פרוסיה; ומהלך זה הוא המשיך לאחר מינויו של המלך הפרוסי לנשיא הקונפדרציה. בתום תקופת כהונתו ב-20 בדצמבר 1849, שבינתיים הפכה לסמלית בלבד, הוא פרש שוב לגראץ. הוא נישא בנישואים מאורגנים בשנת 1827 עם אנה פלוכל, בתו של מנהל דואר; מנישואיהם נולד בן אחד, פרנץ, רוזן מראן. הקונפדרציה הגרמנית בית הבסבורג המלחמות הנפוליאוניות מדיה וקבצים בנושא יוהאן, ארכידוכס אוסטריה בוויקישיתוף יוהאן, ארכידוכס אוסטריה, האנציקלופדיה הבינלאומית החדשה
התיאטרון הרומי בבוסרה

התיאטרון הרומי בבוסרה הוא תיאטרון רומי גדול בבוסרה במחוז דרעא שבדרום מערב סוריה. התיאטרון נבנה ברבע השני או במחצית השנייה של המאה השנייה לספירה, והוא בנוי מאבני בזלת שחורה. סביר להניח שהתיאטרון נבנה בתקופת שלטונו של טראיאנוס, שכבש אותה ב-106 ודאג לסלילה מחדש של הדרך שקישרה את איילה בדרום אל העיר בוסרה. התיאטרון נבנה במקור מחוץ לחומות העיר, אך הוקף לחלוטין בתקופה מאוחרת בביצורי המצודה האיובית. התיאטרון שימש עיר שהיו בה בעבר 80,000 תושבים. רוחב התיאטרון 102 מטר, היו בו מושבים לכ-15,000 איש והוא לפיכך מהגדולים באימפריה הרומית. התיאטרון הוא אחד השמורים ביותר בסוריה וגם ברחבי האימפריה הרומית. התיאטרון שוחזר באופן מהותי בין השנים 1947–1970. חללו הכיל לפני כן כמויות גדולות של עפר שככל הנראה תרמו לשימורו. האתר נוסף בשנת 2013 לרשימת אתרי המורשת העולמית בסיכון של אונסק"ו. האתר נפגע במלחמת האזרחים בסוריה בשל פעילויות צבאיות שונות שנערכו בסמוך. למשל, צלפים היו פעילים באתר. מדיה וקבצים בנושא התיאטרון הרומי בבוסרה בוויקישיתוף Arthur Segal, "Bosra", Theatres in Roman Palestine and Provincia Arabia, Leiden; New York: E.J. Brill, 1995, pp. 53-55, ISBN 9789004101456. "Ancient City of Bosra". whc.unesco.org. UNESCO World Heritage Centre. נבדק ב-3 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Ancient City of Bosra". whc.unesco.org. UNESCO World Heritage Centre. נבדק ב-3 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) Porter, Lizzie (14 באפריל 2015). "Syrian World Heritage Site used as battlefield". נבדק ב-3 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Syrian heritage destruction revealed in satellite images". 19 בספטמבר 2014. נבדק ב-3 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
רבי מנחם

רבי מנחם (הידוע גם בפשטות כ"מנחם") היה אמורא ארצישראלי בדור השני-שלישי. קיבל תורה מפי רבי יוחנן, מפי רבי שמעון בן לקיש, מפי רבי יונתן בן אלעזר ואולי גם מפי רבי אמי. משמו מסרו תורה רבי חגי ורבי יוסי (כנראה רבי יוסי בר חנינא). ייתכן שאף רבי יוסף בר אבא ורב הונא בר יהודה. בתלמוד ירושלמי הוא מופיע ללא התואר "רבי", למעט פעם אחת. רבי מנחם, באתר ויקיטקסט הרב אהרן הימן, "רבי מנחם", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמוד 890, באתר היברובוקס תלמוד ירושלמי, מסכת מעשר שני, פרק ב', הלכה ג' תלמוד ירושלמי, מסכת שבועות, פרק ג', הלכה ח' תלמוד ירושלמי, מסכת פאה, פרק ו', הלכה ד' תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ע"ד, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ח', עמוד א' תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין, פרק ז', הלכה ה' תלמוד ירושלמי, מסכת שביעית, פרק ד', הלכה א' תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ע"ד, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ח', עמוד א' תלמוד ירושלמי, מסכת שבועות, פרק ג', הלכה ח'; אגדות התלמוד הירושלמי - רבי מנחם, באתר אגדות התלמוד ירושלמי ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רבי פדת

רבי פדת היה אמורא ארצישראלי בדור השלישי, בנו של רבי אלעזר בן פדת. רבי פדת נקרא על שם סבו, אבי-אביו רבי אלעזר. היה תלמידו של אביו, ופעם תיקן את אביו ואביו הודה לו. כמו כן היה תלמידו של רבי יוחנן, ומסר שמועות גם מרבי אושעיא. היה האמורא (כלומר, מי שאומר בקול את דברי החכם) של רבי יסא תלמיד אביו. כשאמר רבי יסא דברים ששמע רבי פדת מאביו בפירוש היה אומר "כך אמר רבי בשם אבא", וכשאמר דברים שרבי פדת לא שמע בפירוש אך ידע שהם בשם אביו, אמר "כך אמר רבי בשם רבי אלעזר". היה חברו של רבי זירא. כשנפטר, הספיד אותו רבי יצחק בן אלעזר מסרו משמו: רבי חגי, רב חנן בר אמי, רבי יצחק בר ביסנא ורבי ירמיה. הלכות ממנו מובאות במספר מקומות בתלמוד הבבלי, ופעמים רבות נוטה דעתו לקולא. מאמר אגדה אחד ממנו הובא במדרש. הרב אהרן הימן, "רבי פדת בנו של ר' אלעזר", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמוד 1009, באתר היברובוקס תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י"א, עמוד ב'; תלמוד ירושלמי, מסכת יומא, פרק ב', הלכה ג'. תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף ב', עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ה, עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ק"א, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ד, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"ח, עמוד א'. תלמוד ירושלמי, מסכת סוכה, פרק ד', הלכה ז'; תלמוד ירושלמי, מסכת בבא קמא, פרק ד', הלכה ג'. לדעת הרב אהרן היימן רבי יסא הוא רבי יוסי בר זבידא תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה, פרק ד', הלכה י' תלמוד בבלי, מסכת נדה, דף ח', עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף כ"ה, עמוד ב' על פי כתבי היד של התלמוד, ראו בדקדוקי סופרים שם. תלמוד ירושלמי, מסכת תענית, פרק א', הלכה א'; תלמוד ירושלמי, מסכת יבמות, פרק ח', הלכה ג'; בראשית רבה, פרשה ב', פסקה ד' תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ק"א, עמוד א' בגרסת כתבי היד, כמובא בדקדוקי סופרים תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף קי"ג, עמוד ב' תלמוד ירושלמי, מסכת יומא, פרק ד', הלכה ו'; תלמוד ירושלמי, מסכת יומא, פרק ה', הלכה ו' תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף מ"ד, עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף י"ט, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"ח, עמוד א' ועוד למשל בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"ג, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף ק"ב, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קע"א, עמוד א'. בראשית רבה, פרשה ב', פסקה ד'
יחסי איראן–אפגניסטן

יחסי איראן-אפגניסטן הוסדרו לראשונה בתקופת שלטונם של מוחמד זאהיר שאה בממלכת אפגניסטן ורזא ח'אן בשושלת פהלווי. היחסים ידעו עליות ומורדות ובזמן שלטון הטליבאן על אפגניסטן בסוף שנות התשעים, פעולות טרור ממושכות נגד האוכלוסייה השיעית של איראן כמעט הביאה לפלישה של צבא איראן אל תוך אפגניסטן. העמים בשתי המדינות בעלי קשר רחב ונכון ל-2020 ישנם יחסים דיפלומטים סדירים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן והממשלה האפגנית בקאבול. התרבות האיראנית השפיעה רבות על אפגניסטן לאורך ההיסטוריה, השפות הרשמיות באפגניסטן הן פשטו ודארי, האחרונה היא למעשה ניב של פרסית. באפגניסטן חוגגים את הנורוז, ראש השנה הפרסי. לאורך ההיסטוריה השושלות שמקורם בממלכת פרס אשר שלטו בשטחי אפגניסטן היו הממלכה האחמנית, האימפריה הפרתית, האימפריה הסאסאנית, השושלת הסאמאנית, השושלת הע'זנווית, השושלת הע'ורית, השושלת הספווית והשושלת האפשארית. הסכסוך הממושך באפגניסטן אשר גרם למלחמת אזרחים לאחר מלחמת אפגניסטן בברית המועצות הביא לעליית ארגון הטרור הסוני הטליבאן אשר ראה באוכלוסייה השיעית של איראן (95% מאוכלוסייתה) כנחותה, על כן החל בסדרת פעולות טרור על הגבול עם איראן, בייחוד במשהד. הראשונה שבפעולות אלה הייתה התנקשות בשגרירות האיראנית בקאבול. משטר האייתוללות בטהראן החל על כן בתוכניות לפלישה רגלית לתוך אפגניסטן בעזרת הכוחות המזוינים של איראן. תוכניות אלו לא יצאו לפועל מעולם עקב הפלישה האמריקאית לאפגניסטן באוקטובר 2001 ותחילתה של מלחמת אפגניסטן (2001–2014). הממשל החדש אשר הוסדר באפגניסטן במהלך המאבק בטליבאן החזיק לכדי יציבות את היחסים בין המדינה לאיראן. עקב היחסים המתהדקים בין אפגניסטן וארצות הברית היחסים בין המדינות נמצאים במתיחות ממושכת. מאז הפלישה האמריקנית לאפגניסטן ידעו יחסי שני הצדדים עליות ומורדות, שיתופי פעולה מול יריבים משותפים ושיתופי פעולה נקודתיים, אולם לאחר נסיגת ארצות הברית בשנת 2021 שבו ועלו יריבויות היסטוריות, מדיניות, כלכליות ודתיות. באיראן היו חלוקים לגבי היחס לטליבאן שהשתלט מחדש על המדינה. איראן לא הכירה רשמית בשלטון של ארגון הטרור טליבאן, אך שמרה על קשרים עם גורמים בממשלתו. במאי 2023 התחוללו חילופי אש בגבול בין המדינה בגלל מחלוקת על אספקת מים לאיראן, שסבלה מבצורת. יחסי איראן–ארצות הברית יחסי אפגניסטן–ארצות הברית יחסי אפגניסטן–טורקיה יחסי החוץ של איראן מדיה וקבצים בנושא יחסי איראן–אפגניסטן בוויקישיתוף History does NOT Repeat India & Pakistan - A continuing Story הטאליבן שב ומציב אתגר לאיראן בגבולה המזרחי, באתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה והסוכנויות, ynet (2023-05-27). ""חילופי אש כבדים בגבול, יש הרוגים": מלחמת המים של איראן והטליבאן". Ynet. נבדק ב-2023-05-27.