laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משדר/מקלט

משדר/מקלט ולפעמים "מַשְׁלֵט" או "מַקְמַ"שׁ" (באנגלית: Transceiver, הלחם של Transmitter ו Receiver) הוא מכשיר הכולל גם משדר וגם מקלט אשר משולבים במשותף במעגל מודפס או יחידה בסיסית משותפת כלשהי. המונח האנגלי, שהוא הלחם של transmitter (משדר) ו־receiver (מקלט) נטבע בשנות ה-20 של המאה ה-20. מכשירים בעלי תפקוד דומה הם משיב מכ"ם (טרנספונדר) transverters, ו־repeater. יחידות בהן קיימים משדר ומקלט אשר אינם משתמשים ברכיבים משותפים, כגון אנטנה או משאבים על המעגל המודפס המשותף, מכונים משדר-מקלט (Transmitter-Receiver) ומשתמשים (בדרך כלל) בטכנולוגיה ישנה יותר. בתחום הרדיו, המונח משדר/מקלט פירושו יחידה אשר מכילה מקלט ומשדר. מהימים הראשונים של הרדיו, מקלט ומשדר היו יחידות נפרדות ונשארו כך עד לסביבות 1920, אך מאז החלו להימכר יחידות פשוטות המכילות את שתי הפונקציות: שידור וקליטה. כמעט כל ציוד החובבנים המודרני מכיל מקלטים משדרים, אולם יש עדיין שוק פעיל של מקלטי רדיו "טהורים", בעיקר כאלו המקשיבים על גלים קצרים (SWL). דוגמה למקלט משדר מודרני היא "ווקי-טוקי" או רדיו CB. יש לציין שהמכשירים המשמשים לקליטת תחנות רדיו הם מכשירים מסוג מקלט בלבד ואינם נחשבים למקמ"ש או כוללים משדר. בטלפון קווי רגיל, מכשיר הטלפון מכיל משדר ומקלט של אודיו. במאה ה-20 הייתה יחידת הבסיס מחוברת בדרך כלל באמצעות פתיל (Tinsel wire). היחידה בכללותה מכונה "מקלט". בטלפון הנייד או אמצעי רדיופוני אחר, כל המכשיר הוא משדר/מקלט. טלפון אלחוטי משתמש במשדר/מקלט אודיו ורדיו עבור המכשיר הידני, ומשדר/מקלט רדיו על תחנת הבסיס. אם ביחידת הבסיס או בתחנת בסיס של טלפון אלחוטי כלול רמקול, מכיל בסיס זה גם מקלט משדר אודיו. מודם דומה למשדר/מקלט, בכך שהוא שולח ומקבל אות, אבל מודם משמש למודולציה ודה-מודולציה. הוא ממדל את האות המשודר ומבצע דה-מודולציה לאות המתקבל. בתחום תקשורת נתונים, יחידות משדר/מקלט נקראות "יחידות חיבור מדיה" או MAU (ראשי תיבות של Meduim Attachment Unit) במסמכי תקן IEEE 802.3 והיו בשימוש נרחב ב-10BASE2, ב-10BASE5 וברשתות Ethernet. תקשורת בסיבים אופטיים מבוססת על רכיבים כגון QSFP אשר מבצעים שידור וקליטה על גבי הסיב האופטי. צילום מהצד של רכיב SFP המשמש לתקשורת על גבי סיב אופטי צילום החיבורים של רכיב SFP. החיבור המסומן RX משמש לקליטה, והחיבור המסומן TX משמש לשידור. 4P4C, תקן מחבַּר דה פקטו עבור מכשירי טלפון מדיה וקבצים בנושא משלטים של רדיו חובבני בוויקישיתוף U.S. Patent 0,716,136, ג'ון סטון סטון, "מכשירי בו זמנית העברה וקבלת חלל אותות טלגרף" 7 MHz SSB המשדר. לחובבי HF transceivers
גרטרוד לוקנר

גרטרוד לוקנר (בגרמנית: Gertrud Luckner;‏ 1900, ליברפול – 1995, פרייבורג), הייתה עובדת סוציאלית, פעילה קתולית, מתנגדת הנאצים וחסידת אומות העולם מגרמניה. בילדותה היגרה לוקנר לגרמניה. הוריה מתו בצעירותה. היא למדה כלכלה באוניברסיטת קניגסברג (אנ'), אוניברסיטת בירמינגהם (אנ'), אוניברסיטת גתה בפרנקפורט ואוניברסיטת פרייבורג והתמחתה בנושאי רווחה. בשנת 1938 קיבלה בפרייבורג את תואר הדוקטור שלה. משנת 1933 הייתה לוקנר מעורבת בפעילותם של ארגוני רווחה קתוליים בפרייבורג. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה ארגנה לוקנר, בתמיכתו של הארכיבישוף קונרד גרבר (אנ'), מפעל לסיוע דתי בעת המלחמה, במסגרת פעילות הרווחה הקתולית. עם התמשכות המלחמה החל המפעל לסייע בעיקר לנרדפים על רקע מוצא לא ארי, בהם יהודים ונוצרים. בסיוע כספים שקיבלה מגרבר, הבריחה לוקנר יהודים אל מעבר לגבול שווייץ ושלחה הודעות מהיהודים שעוד נותרו בגרמניה, אל העולם החיצון. היא הייתה בקשר עם לאו בק, מנהיג הנציגות הארצית של היהודים הגרמנים, עד מעצרו וגירושו לגטו טרזיינשטט בתחילת 1943. ב-5 בנובמבר 1943, כשעמדה להעביר כסף למספר יהודים שנותרו עדיין בברלין, נעצרה לוקנר על ידי הגסטפו ונכלאה במחנה הריכוז רוונסברוק, שם הייתה כלואה 19 חודשים, עד שחרור המחנה ב-3 במאי 1945. לאחר המלחמה הקדישה עצמה לוקנר לקירוב בין יהודים ונוצרים. בהזמנתו של לאו בק, ביקרה בישראל בשנת 1951. בשנת 1966 הכיר יד ושם בלוקנר כחסידת אומות העולם. הסניף הגרמני של ארגון הרווחה הקתולי העולמי "קאריטאס אינטרנאטיונליס" (אנ') ייסד פרס על שמה של לוקנר, פרס שניתן לאלה המקדמים עבודה סוציאלית ומחקר מדעי של משימות ועבודה התנדבותית של ארגוני רווחה. בשנת 2007 בחרו קוראי העיתון "באדישה צייטונג" (אנ') בלוקנר בתור הדמות המשמעותית ביותר בהיסטוריה של פרייבורג. על שמה של לוקנר יש שני בתי ספר, האחד בפרייבורג והאחר בריינפלדן שבשווייץ. מרגרטה זומר מדיה וקבצים בנושא גרטרוד לוקנר בוויקישיתוף על גרטרוד לוקנר, באתר יד ושם (באנגלית)
הלכות קטנות

האם התכוונתם ל... הלכות קטנות להרא"ש - ראו: פסקי הרא"ש שו"ת הלכות קטנות - ראו: רבי ישראל יעקב חגיז
מידלטון

האם התכוונתם ל... אישים: טאפנס מידלטון – שחקנית אנגלייה כריס מידלטון – כדורסלן אמריקאי משפחת מידלטון – משפחת אצולה בריטית קייט מידלטון – אשתו של הנסיך ויליאם רוברט מידלטון (אנ') – שחקן יהודי-אמריקאי אחר: שונית מידלטון – שונית בטריטוריית איי ים האלמוגים
פרנץ בייר

גנרל פרנץ בייר (בגרמנית Franz Beyer;‏ 27 במאי 1892 – 15 באוקטובר 1968) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. בייר נולד ב-27 במאי 1892 בבאוצן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1911 התגייס לצי הגרמני הקיסרי, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה שירת באוניות המערכה וסטפאליה ופריזיה המזרחית. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה פרש בייר מהצבא, והצטרף למשטרה, שם התקדם לדרגת אוברסט לוטננט. בשנת 1935 הצטרף בייר לורמאכט, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-66. ב-1 באפריל 1938 הועלה בייר לדרגת אוברסט, וב-1 באפריל 1939 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-131. בפרוץ המלחמה היה בייר מפקד רגימנט הרגלים ה-131, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין כחלק מהדיוויזיה ה-44 במסגרת הקורפוס ה-17. במהלך המערכה על צרפת לחם בייר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-44 במסגרת הקורפוס ה-31, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עמו במסגרת הקורפוס ה-29. ב-12 בספטמבר 1941 קיבל בייר את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-30 בדצמבר 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-331, ולחם עימה כחלק מקורפוסי הפאנצר ה-40 וה-56. ב-1 בפברואר 1942 הועלה בייר לדרגת גנרל מיור, ובתחילת 1943 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 במרץ 1943 מונה בייר למפקד הדיוויזיה ה-44, שפעלה כחלק מהארמייה ה-15, וב-1 ביוני 1943 הוסבה לדיוויזיית הרייכסגרנדיר ה-44. ב-23 בנובמבר 1943 הועברה הדיוויזיה לאיטליה, שם לחמה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-14 במסגרת הארמייה העשירית בקרב מונטה קאסינו. ב-27 באפריל 1944 מונה בייר למפקד הקורפוס ה-17, שהיה חלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום אוקראינה, וב-25 במאי מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-57, שהיה חלק מהארמייה השמינית במסגרת קבוצת ארמיות דרום אוקראינה. ב-2 ביוני מונה בייר למפקד הקורפוס ה-5, שהיה בעתודת קבוצת ארמיות דרום אוקראינה, וב-26 ביולי מונה למפקד הקורפוס ההררי ה-49, שפעל תחת פיקוד הארמייה ההונגרית הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות דרום אוקראינה. ב-7 באוגוסט 1944 מונה בייר למפקד הקורפוס ה-80, ופיקד עליו במהלך הקרב על הבליטה, כחלק מהארמייה השביעית. באפריל 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-19, עימה לחם עד לכניעת כל כוחות קבוצת ארמיות B בכיס הרוהר, ב-18 באפריל 1945. בשנת 1947 שוחרר קנייס מהשבי. לאחר שחרורו התגורר בייר בבאד וייסי עד למותו ב-15 באוקטובר 1968. מדיה וקבצים בנושא פרנץ בייר בוויקישיתוף פרנץ בייר באתר www.lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
גבעת הקפיטול

גבעת הקפיטול (באנגלית: Capitol Hill) בנוסף להיותה מטונימיה לקונגרס של ארצות הברית, היא שכונת המגורים ההיסטורית הגדולה ביותר בעיר וושינגטון די. סי. שבארצות הברית, אשר משתרעת ממזרח לבניין הקפיטול לאורך שדרות רחבות. הביטוי "גבעת הקפיטול" עשוי לעיתים להתייחס לקונגרס של ארצות הברית במקום לשכונה עצמה. זוהי אחת משכונות המגורים הוותיקות ביותר בוושינגטון די. סי., בה חיים כ-35,000 אנשים בשטח המשתרע על פני מעט פחות מ-5 קמ"ר, מה שהופך אותה לשכונה הצפופה ביותר בעיר עם 4,672.20 תושבים לקמ"ר. גבעת הקיפטול היא גם אחת מהשכונות הצפופות ביותר בוושינגטון די. סי. הקפיטול ספריית הקונגרס בניין בית המשפט העליון של ארצות הברית הגן הבוטני של ארצות הברית בניין הקפיטול בניין בית המשפט העליון של ארצות הברית ספריית הקונגרס הגן הבוטני של ארצות הברית ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרגרט מקינטאייר

מרגרט מקינטאייר (באנגלית: Marguerite MacIntyre; נולדה ב-11 במאי 1965) היא שחקנית אמריקאית. מקינטאייר נולדה בדטרויט שבמישיגן. היא בוגרת תואר באומניות הבמה מאוניברסיטת דרום קליפורניה. היא למדה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון שבבריטניה. היא שיחקה במספר הצגות בתיאטראות ברודוויי ובאוף ברודוויי בתחילת הקריירה שלה. ב-1994 הופיעה בפרק של "סיינפלד" כמיס רוד איילנד המתמודדת בתחרות מיס אמריקה ויוצאת עם ג'רי. היא הופיעה בין היתר בסדרות הטלוויזיה "אלי מקביל" ו"המשפט של איימי". ב-2004 שיחקה לצד אוון פיטרס בסדרה "הימים" בABC. ב-2006 החלה לשחק את התפקיד הראשי בסדרה "קייל XY". ב-2009 החלה לשחק את דמותה של שריף פורבס בסדרה "יומני הערפד". בשנת 2022 הייתה שותפה ליצירת והפקה הסדרה "האקדמיה לערפדים" מבית רשת Peacock; המבוססת על סדרת הרומנים באותו שם מאת רישל מיד (אנ'). מרגרט מקינטאייר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרגרט מקינטאייר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרגרט מקינטאייר, באתר AllMovie (באנגלית) מרגרט מקינטאייר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אוסוואלד בוסקו

אוסוואלד בוסקו (גם בואסקו, בוסקה, בגרמנית: Boska, Oswald Bosko או Bouska;‏ 1907 – ספטמבר 1944) היה חסיד אומות העולם מאוסטריה שנרצח על ידי הנאצים. בצעירותו היה בוסקו מלצר בווינה.[דרוש מקור] הצטרף בשלב מוקדם למפלגה הנאצית האוסטרית, אך התפכח בהמשך מתמיכתו בנאציזם. בתקופת מלחמת העולם השנייה היה בוסקו סמל בכיר בכוח המשטרה הגרמני ששמר על גטו קרקוב. יחד עם שוטרים נוספים בכוח זה, שחלק מהם היו ילידי וינה, כמותו, הוטל עליו לספור את העובדים היהודים עם שובם מהמפעל של יוליוס מדריץ' בקרקוב בחזרה לגטו בתום כל יום עבודה. בוסקו ועמיתיו התעלמו מהיעדרם של חלק מהעובדים וכך אפשרו את הימלטותם. בוסקו סייע למדריץ' ולעוזרו, ריימונד טיץ', להבריח חלק מעובדיהם מהגטו ולאפשר להם להיטמע באוכלוסיית קרקוב הנוצרית. כמו כן סייע בוסקו למדריץ' להבריח את הילדים של עובדי המפעל ואת אמהותיהם מגטו קרקוב למפעלו של מדריץ', כשנודע למדריץ' בסוף 1942 שכל הילדים מגטו קרקוב אמורים להישלח מהגטו למחנות ריכוז. למחרת נמלטו העובדים ובני משפחותיהם לאזור טרנוב. לאחר יומיים נורו כל הילדים שנותרו בגטו, או נשלחו לאושוויץ. לאחר חיסול גטו קרקוב ב-13 במרס 1943 המשיכו מאות משפחות יהודיות להתחבא בבונקרים ובמרתפים בשטח הגטו. בסיועו של בוסקו הועברו רבים מיהודים אלה, בהם ילדים, למפעל של מדריץ'. חלקם המשיכו משם למקומות מחבוא בקרב משפחות פולניות, וחלקם נמלטו לאזור טרנוב ומשם לסלובקיה ולהונגריה. ב-1944 נמלט בוסקו, שחשש שיישלח לחזית. הוא נתפס בידי הגסטאפו והוצא להורג ב-18 בספטמבר 1944. בשנת 1964 הכיר יד ושם באוסוואלד בוסקו כחסיד אומות העולם. גם ריימונד טיץ' ויוליוס מדריץ' הוכרו באותה שנה בתור חסידי אומות העולם. אוסוואלד בוסקו, באתר יד ושם (באנגלית) נוביני קראקובסקיה, ביטאון ארגון יוצאי קרקוב, נובמבר 2016, עמ' 6, אנשים טובים באמצע הדרך נוביני קראקובסקיה, ביטאון ארגון יוצאי קרקוב, דצמבר 2012, עמ' 2, שמו היה אוסוואלד בוסקה ריימונד טיץ', באתר יד ושם (באנגלית) יוליוס מדריץ', באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אוסטריה ובנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
M103 (צביר)

M103 (מ-Messier 103) או NGC 581 הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים קסיופאה הנמצא במרחק של כ-9,500 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-80 כוכבים. זהו העצם האחרון שהוכנס על ידי שארל מסיה עצמו לקטלוג מסיה (עצמים נוספים נוספו לקטלוג רק במאה ה-20 על ידי אסטרונומים אחרים) ובדומה ל-M102, הוא הכניס אותו על פי דיווח של פייר מאשן בלי שצפה בו בעצמו ובלי לציין את הקואורדינטות של העצם. בגרסה הסופית של קטלוג מסיה כפי שנערך על ידי שארל מסיה הופיע M103 כעצם האחרון תחת התיאור "צביר כוכבים בין ε (אפסילון) ו-δ (דלתא) ברגל של קסיופאה" וצוין שזהו דיווח של מאשן. יותר מאוחר הוסיף מסיה בכתב ידו את הקואורדינטות של הצביר על העותק הפרטי של הקטלוג, ככל הנראה אחרי שצפה בעצמו בצביר. ויליאם הרשל צפה בצביר בשנת 1783 וכתב שיש בו 14-16 כוכבים בהירים למדי והרבה כוכבים עמומים יותר. הוא ציין ששניים מהכוכבים הבהירים הם כפולים ושקשה לדעת היכן מסתיים הצביר ואילו כוכבים שייכים אליו ואילו לא. ג'ון הרשל צפה בצביר בשנת 1829 וציין שהוא בהיר וגדול ושלכוכביו דרגות בהירות מ-9 עד 12, שאחד מהכוכבים הבהירים שבו הוא עם צבע אדום ושאחד מהכוכבים הבהירים מופיע בקטלוג הכוכבים הכפולים של פרידריך פון שטרובה. גודלו הזוויתי של M103 הוא כ-6 דקות קשת שממרחק של כ-9,500 שנות אור שקול לקוטר של כ-15 שנות אור. זהו הצביר הפתוח הרחוק ביותר ממערכת השמש שבקטלוג מסיה ואחד מהעמומים שבהם. הכוכבים הבהירים ביותר שבו הם ענק אדום או על-ענק אדום מסוג ספקטרלי M0.5 עם דרגת בהירות 8.5 (במרכז התמונה) וענק כחול מסוג ספקטרלי B5 עם דרגות בהירות 9 (מעט מתחת לענק האדום, נראה עמום כי התמונה היא באור תת-אדום). הכוכב הבהיר ביותר שמאפיל על שאר כוכבי הצביר (ימין למעלה בתמונה) הוא הכוכב הכפול שטרובה 131 שאינו חלק מהצביר ומורכב מעל-ענק כחול מסוג ספקטרלי B5 עם דרגת בהירות 7.3 ובן זוג ענק כחול מסוג ספקטרלי B0-1 עם דרגת בהירות 9.9. הצביר מכיל כ-80 כוכבים עם דרגת בהירות 14 או בהירים יותר וגילו המשוער הוא כ-16 מיליון שנים, כך שהוא צביר צעיר מאוד. M103 נמצא כמעלה ממזרח-צפון-מזרח לכוכב רוכבה (δ בקסיופאה) וכ-3.9 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב סגין (ε בקסיופאה). עם בהירות מדרגה 7.4 הוא ניתן לצפייה באמצעות משקפת, שבתנאי צפייה מיטביים מאפשרת להבחין גם בענק האדום שבמרכזו ובכוכב שטרובה 131 שבשוליו. טלסקופ חובבים מאפשר להבחין בכ-20 מכוכבי הצביר הבהירים יותר וטלסקופ בינוני מאפשר לראות עשרות כוכבים, אבל חלק מהם הם כוכבי שביל החלב שאינם קשורים לצביר. כ-9 מעלות מדרום ל-M103, בכיוון הכוכב φ (פי) בפרסאוס, נמצאת ערפילית המשקולת הקטנה. מדיה וקבצים בנושא M103 בוויקישיתוף M103 בקטלוג מסיה באתר SEDS. M103, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: M103 J.Sanner, M. Geffert, J. Brunzendorf & J. Schmoll: Photometric and kinematic studies of open star clusters. I. NGC 581 (M 103), Astronomy and Astrophysics, v.349, p.448-456 (1999)
נאנסי ח'דורי

נאנסי דינא אילי ח'דורי (בערבית: نانسي دينا إيلي خضوري; ; נולדה ב-1975) היא פוליטקאית, אשת עסקים וסופרת יהודייה-בחריינית. החל מ-2013 היא חברת הפרלמנט הבחרייני. נאנסי ח'דורי נולדה בלונדון, הממלכה המאוחדת. למדה בבית הספר "הלב הקדוש" בלונדון. בעלת תואר בכלכלה ובספרות אנגלית ובהיסטוריה של בריטניה מבית הספר "אלמונט" (לונדון). היא בעלת רישיון לעריכת דין מטעם שתי אוניברסיטאות (לונדון ווולברהמפטון). ח'דורי הייתה המנהלת האדמיניסטרטיבית של חברת יוסף ח'דורי ובניו. ב-14.12.2010 היא הפכה לחברת הפרלמנט הבחרייני. הודות לפעילותה בפרלמנט, נבחרה לעמוד בראש הוועדה לענייני חוץ וביטחון. 2007 - من بدايتنا إلى يومنا الحاضر (מהתחלתנו עד ימינו; תעתיק מדויק: מן בדאיתנא אלא יומנא אלחאצ'ר; תעתיק חופשי מִן בידאיתינָא אִילָא יָוּמינָא אל-חָאדִר;From our beginning to present day) - ספר העוסק בהיסטוריה של יהדות בחריין. ביוגרפיה קצרה מתוך אתר הפרלמנט של בחריין. מתוך האתר "סופרים בחריינים". ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא בחריין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משיב

האם התכוונתם ל... משיב (רב) – מושג מעולם הישיבות שמשמעו רב שתפקידו לענות לשאלות בלימוד משיב - כינוי לפוסק הלכה שכתב "תשובות" (ספרות השו"ת) משיב (RF) – רכיב תקשורת המשמש באוויוניקה, מכ"ם או לוויינים
גאורג גרוסקורט

גאורג גרוסקורט (בגרמנית: Georg Groscurth;‏ 1904, אונטרהאון (גר') שבמדינת הסן – 1944, ברנדנבורג) היה מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה שנרצח על ידי הנאצים. גרוסקורט היה רופא בהכשרתו ותומך במפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. הוא היה חברו של רוברט האבמן. השניים הכירו בשנת 1932 כשעבדו יחד במחלקה לכימיה פיזיקלית בחברת הקייזר וילהלם (אנ') בברלין. לאחר עליית הנאצים לשלטון פוטרו השניים עקב דעותיהם הפוליטיות. בתקופת מלחמת העולם השנייה הצליחו גרוסקורט והאבמן למצוא עבודה בבית חולים בברלין, בזכות מענקי מחקר שקיבלו. המעבדה בה עבדו הפכה למקום מפגש למתנגדי המשטר הנאצי בקרב עובדי בית החולים. גרוסקורט הפך לרופא פרטי של בכירים במפלגה הנאצית, בהם רודולף הס ואחיו אדולף, והקשר עמם סייע לו להשיג מידע שאותו העביר למחתרת. בשנת 1943 ייסדו השניים עם האדריכל הרברט ריכטר ורופא השיניים פאול רנץ' קבוצת מחתרת בשם "האיחוד האירופי" שפעלה להצלת יהודים. בשיא פעילותה מנתה הקבוצה כחמישים חברים גרמניים. חברי הקבוצה יצרו קשר עם שבויי מלחמה ועם עובדי כפייה באזור ברלין, וסיפקו מזון ליהודים וכן מסמכים מזויפים כדי לאפשר להם לחיות בזהות שאולה של בני הגזע הארי. בין יתר פעולותיהם, הסתירו גרוסקורט ואשתו אנליזה את היהודיה אליזבת פון שבן (לבית ויידנריך) בביתם למשך שלושה שבועות וכן נתנו לה מסמכים מזויפים. הגסטפו גילה את פעולות הקבוצה, ובתחילת ספטמבר 1943 עצר את חבריה, בהם בני הזוג גרוסקורט ורנץ', רוברט האבמן והרברט ריכטר. אנליזה גרוסקורט ומרגרט רנץ' שוחררו לאחר חודשיים. גאורג גרוסקורט, רוברט האבמן, פאול רנץ' והרברט ריכטר נדונו למוות על ידי בית הדין העממי בברלין ב-16 בדצמבר 1943. האשמה הייתה - בגידה במדינה וסיוע ליהודים. גאורג גרוסקורט, פאול רנץ' והרברט ריכטר הוצאו להורג בכלא ברנדנבורג (אנ') ב-8 במאי 1944. לפני שנורה כתב גרוסקורט לאשתו: "חשבי על כך שאנו מתים למען עתיד טוב יותר, לטובת חיים ללא שנאה לזולת. אני אוהב מאוד אנשים, ובוודאי הייתי עושה טוב יותר." כל היהודים שגרוסקורט וחבריו ניסו להציל נספו בשואה, מלבד אליזבת פון שבן, ששרדה באושוויץ. בשנת 1995 נקבעה לוחית זיכרון לגרוסקורט בבית החולים בו עבד, "בית החולים מואביט" (גר') ברובע מואביט (גר') בברלין. בשנת 2005 הכיר יד ושם בגאורג גרוסקורט בתור חסיד אומות העולם. גם עמיתיו לניסיונות ההצלה, אנליזה גרוסקורט, פאול רנץ' והרברט ריכטר, הוכרו בתואר זה באותה שנה. סיפורם של בני הזוג גרוסקורט הונצח בספר "השנה שלי בתור רוצח" (Mein Jahr als Mörder) שכתב הסופר הגרמני פרידריך כריסטיאן דליוס (אנ') בשנת 2004, ספר המשלב מוטיבים ביוגרפיים ברומן פשע. על שמם של בני הזוג גרוסקורט נקראה כיכר ברובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף בברלין. גלינה רומנובה מדיה וקבצים בנושא גאורג גרוסקורט בוויקישיתוף פעילותו של גאורג גרוסקורט, באתר יד ושם (באנגלית) גאורג גרוסקורט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
תבליט (פיסוק)

תבליט (יוניקוד U+2022) הוא תו טיפוגרפי המשמש לציון פריט ברשימה. התבליט משמש בדרך כלל בכתיבה טכנית או מדעית, ליצירת רשימות, בהם אין חשיבות לסדר בין הפריטים בהן. סימן התבליט יכול להתבטא בצורות שונות, כמו: כוכבית (*), מקף (־), מעלה (°) וכדומה. לדוגמה: פריט א' פריט ב' פריט ג' מדיה וקבצים בנושא תבליט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניקו צ'אושסקו

ניקו צ'אושסקו (ברומנית: Nicu Ceaușescu;‏ 1 בספטמבר 1951 - 25 בספטמבר 1996) היה פיזיקאי רומני, פוליטיקאי קומוניסטי ובנם של ניקולאה צ'אושסקו ואלנה צ'אושסקו והמיועד לרשת את אביו כמנהיג רומניה הקומוניסטית. ניקו צ'אושסקו נולד בבוקרשט, רומניה ולמד בבית הספר התיכון על שם פטרו גרוזה עד שנת 1963, כשעבר ללמוד בבית ספר תיכון מס' 24, שם השלים 12 שנות לימוד. ב-1960 התקבל לתנועת הפיונירים והיה ראש קבוצה. במאי 1966 התקבל לאיחוד הנוער הקומוניסטי ארגון בו הוא התקדם עד לתפקיד הבכיר ביותר. ניקו למד פיזיקה באוניברסיטת בוקרשט, אך הוריו הועידו אותו לקריירה פוליטית ודאגו לקידומו במסגרת איחוד הנוער ולאחר מכן מונה לאחראי מטעם המפלגה הקומוניסטית הרומנית על אזור סיביו. בנוסף לתפקיד זה הוא היה מ-1982 חבר מחליף בוועד הפועל הפוליטי של המפלגה הקומוניסטית ונציג רמניקו סראט ומזכיר באספה הלאומית הגדולה של רומניה. בעת המהפכה הרומנית ניקו היה באזור סיביו ונטען שנתן הוראות לירות על מתמרדים. הוא פנה לדודו, גנרל איליה צ'אושסקו, וזה הבטיח לשלוח לו מסוק, שייקח אותו למקום מבטחים, אך המסוק לא הגיע וניקו נסע במכונית, שהעמידה לרשותו ידידה, אל בוקרשט. בכניסה לבוקרשט, שהייתה חסומה, זוהה על ידי חיילים שלקחו אותו למשמר למכונית שלהם. קבוצת אספסוף, שזיהתה אותו, התנפלה עליו ועל החיילים - האספסוף הכה את החיילים ואת ניקו צ'אושסקו ואחד מהם אף דקר אותו בבטנו. הוא נלקח בכוח הזרוע לבניין הטלוויזיה, כדי להציגו כשלל. כעבור כמה שעות ולאחר דימום מפצעו נלקח לבית חולים צבאי, שם נותח ונשאר באשפוז כמה ימים. עם יציאתו מבית החולים נעצר והואשם ברצח עם ובחבלה בכלכלת רומניה. במשפט שנערך לו נמצאו ראיות רק להפרת תקנות בנושא אחזקת נשק חם ותחמושת ועל כך נידון לחמש שנות מאסר. הוא שוחרר מוקדם יותר מסיבות רפואיות, חלה בשחמת הכבד, מחלה ממנה מת לבסוף. ב-1985, לאחר נישואים בני שנה ושלושה חודשים עם פוליאנה דניאלה לומיניצה, בני הזוג התגרשו, אך נישואיו וגירושיו לא הופיעו בתיק שלו, כי לפי הדרכת אביו, גירושים היו כתם עבור פעיל מפלגתי. גם תאונת הדרכים בה מכוניתו גרמה למות אישה צעירה, לא נרשמה באף מקום, לא במשטרה ולא בתיקי בית המשפט. ניקו התפרסם כאוהב משתאות, נשים והימורים ויש סיפורים רבים על יחסיו עם שחקניות, מתעמלות ונשים יפות אחרות. מכריו מתארים אותו כאדם אינטליגנטי ומשכיל. בזמן המהפכה הרומנית הוא היה עסוק בשיחות טלפון, שנועדו לפטור את חברי קבוצת הכדורגל המקומית, שהוא היה התומך שלה, מביקורת מכס בחזרתם מחו"ל. Tiranul מאת Lavinia Betea, Florin-Răzvan Mihai, Ilarion Țiu, הוצאת Cetatea de Scaun,‏ 2015. מדיה וקבצים בנושא ניקו צ'אושסקו בוויקישיתוף Nicu Ceauşescu, al treilea Nicolae dintre bărbaţii familiei (ברומנית) Nicu Ceauşescu - înjunghiat, umilit, arestat (ברומנית) עיתון פולני טוען: נדיה קומנצ'י נאנסה ועונתה בידי ניקו צ'אושסקו, באתר וואלה, 2 באפריל 2017
נורד נורקרין

נורד נורקרין (בצרפתית: Nord Norécrin) היה מטוס קל בעל שניים עד ארבעה מושבים מתוצרת צרפת, שנבנה על ידי חברת נורד אוויאסיון בסוף שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. המטוס נבנה כמענה לתחרות לפיתוח מטוסים קלים בחסות משרד התחבורה של צרפת. תכנונו של המטוס הושפע מתכנון המטוס הגרמני מסרשמידט BF-108 טייפון. הנורקרין הוא מטוס חד כנפי, בעל כנף נמוכה הנתמכת בקורה מרכזית. למטוס כן נסע מתכנס בעל שלושה גלגלים. מנוע המטוס מותקן בחרטומו, ולכתחילה נועד להיות מנוע בוכנה של חברת מאת'יס מדגם G4-R, בעל 100 כוחות סוס, אך בטיסתו הראשונה, ב-15 בדצמבר 1945 צויד במנוע מתוצרת רנו מדגם 4Pei. בגרסת הייצור היו במטוס שלושה מושבים, ונקראה נורד 1201 נורקרין I. פותחו מספר גרסאות ולהן מנועים שונים, ובגרסאות המאוחרות יותר נוסף למטוס מושב רביעי. גרסה צבאית בעלת שני מושבים סומלה נורד 1203 נורקרין V, שהייתה חמושה במקלעים ורקטות. המטוס זכה ככלל להצלחה, ויוצרו 378 יחידות ממנו, על תתי הדגמים השונים. שני מטוסי נורקרין, מדגמים שונים, נתרמו לחיל האוויר הישראלי על ידי משפחה יהודית מצרפת, למטרות פינוי רפואי. המטוסים הדיעו לישראל בספטמבר 1948, וסימולם היה ב-45 ו-ב-46. מאוחר יותר, עם שינוי שיטת הסימול, שונה מספרם ל0701 ו-0702. המטוסים שימשו למטרות תובלה קלה - טיסות בין בסיסים ותובלת מפקדים. לאחר מלחמת העצמאות הוצאו המטוסים מהשירות בחיל האוויר והועברו לקלוב התעופה לישראל. המטוסים שימשו להדרכה במשך כמה שנים, עד שהוצאו משירות. נורקרין 1200 אב טיפוס, מנוע רנו 4Pei בעל 140 כוחות סוס. נורקרין 1200 I גרסה לייצור בעלת שלושה מושבים ומנוע רנו 4P-01 בכל 140 כוחות סוס. נבנו 22 מטוסים. נורקרין 1202 אב טיפוס לדגם בעל ארבעה מושבים ומנוע פוטז 4D-01 בעל 160 כוחות סוס. נורקרין 1203 II גרסה לייצור עם מנוע רנייר 4L-00 בעל 135 כוחות סוס. נורקרין 1203 III נורקרין II עם שינויים בכן הנסע. נורקרין 1203 IV גרסה עם מנוע רנייר 4L-02 בעל 170 כוחות סוס. נורקרין 1203 V גרסה צבאית, חמושה במקלעים ורקטות. נורקרין 1203 IV גרסה לייצור, 1955, עם מנוע רנייר 4L-14 בעל 160 כוחות סוס. נורקרין 1203 M1 אב טיפוס עם מנוע לייקומינג 0-360 בעל 180 כוחות סוס (עוצמת המנוף הופחתה ל-160 כוחות סוס). נורקרין 1204 גרסה עם מנוע קונטיננטל C-125 בעל 125 כוחות סוס נורקרין 1204/II גרסה עם מנוע קונטיננטל C145-2 בעל 145 כוחות סוס ברזיל ברזיל OMTA, חברת תעופה - מטוס אחד מפעילים צבאיים: ארגנטינה ארגנטינה משמר החופים של ארגנטינה צרפת צרפת חיל האוויר הצרפתי הצי הצרפתי ישראל ישראל חיל האוויר הישראלי - שני מטוסים שווייץ שווייץ חיל האוויר השווייצרי נתונים לדגם נורקרין 1203/II צוות: 1 אורך: 7.21 מטר מוטת כנפיים: 10.22 מטר גובה: 2.90 מטר שטח כנף: 13 מ"ר משקל ריק: 1437 ליברות (652 ק"ג) משקל ההמראה מקסימלי: 2,314 ליברות (1,050 ק"ג) הנעה: מנוע בוכנה מקורר אוויר רנייר 4L-00,‏ 135 כוח סוס מהירות מקסימלית: 174 קשר (280 קמ"ש) טווח: 900 ק"מ תקרת שירות: 16,405 רגל (כ-5,000 מטרים) דני שלום: מטוסי חיל האוויר, מהטייגר מות' עד הסופה. באוויר - פרסומי תעופה וחלל, ראשון לציון. תשס"ן, 2005 מדיה וקבצים בנושא נורד נורקרין בוויקישיתוף נורד 2/ 1203 נורקרן 2, באתר חיל האוויר הישראלי Nord Aviation (SNCAN) N 1200 Norécrin, באתר Flugzeuginfo.net Nord 1203/II Norecrin I, באתר Jewishvirtuallibrary.org דני שלום, עמ' 79 Nord 1203/II Norecrin I, באתר Jewishvirtuallibrary.org
עונת 1966/1967 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1966/1967 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה העשירית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-6 בנובמבר 1966 ותחרות הסתיימה ב-1 באפריל 1967. בתחרות השתתפו 25 קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. ברבע הגמר הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מכל בית הקבוצות שזכו במקום הראשון והשני עלו לפיינל פור שנערך במדריד. התחרות הסתיימה בניצחון של ריאל מדריד, בפעם השלישית בתולדות המועדון. בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר. שלב הגמר נערך במדריד. הפועל תל אביב העפילה ישירות לשלב השני של המוקדמות אך לא השתתפה במשחקים. פירוט התוצאות תיאור מפורט של משחקי הגמר
מרכז דאליין איטון

מרכז דאליין איטון  הוא מתחם גורדי שחקים אשר נמצא בתת-המחוז העירוני דאליין שבסין. המגדל אשר משמש גם כמגדל משרדים וגם כמלון, מתנשא לגובה של 383 מטרים (1,257 רגל) וכולל 84 קומות (כשמתוכן 4 קומות קומות תת-קרקעיות). בניית המגדל החלה בשנת 2009 ונסתיימה בשנת 2015. המגדל משתרע על שטח 145,380 מטרים רבועים וכולל 728 חדרי מלון ו-30 מעליות. המגדל הוא המגדל ה-11 בגובהו בסין וה-23 בגובהו בעולם. http://skyscrapercenter.com/building/eton-place-dalian-tower-1/249