laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פטריק רובינסון

פטריק רובינסון (באנגלית: Patrick Robinson; נולד ב-21 בינואר 1940) הוא סופר ובעל טור בריטי, המתגורר בקוטואיט שבמסצ'וסטס, ארצות הברית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נולד במחוז קנט באנגליה, הוא כתב טור בלונדון דיילי אקספרס וחיבר כמה ספרי עיון וביוגרפיות. מתגורר בקוטואיט (אנ') שבמסצ'וסטס, ארצות הברית. ספריו מאז 1997, הם ספרים בדיוניים שעלילתם נטווית סביב חיל הים האמריקאי, ובדרך כלל עוסקים במשבר כלל-עולמי סביב נושאים הקשורים לביטחון ארצות הברית בראשית המאה ה-21. ארבעה מספריו תורגמו לעברית וראו אור בהוצאת אריה ניר: פיגוע ימי, בתרגומו של יורם צלקובניק, 1999 צוללת רפאים, בתרגומו של יורם צלקובניק, 2000 מרדף ימי, בתרגומו של יורם צלקובניק, 2001 המרד על השארק, בתרגומו של יהודה עופר, 2002 הספרים של פטריק רובינסון, באתר "סימניה" פטריק רובינסון, דף שער בספרייה הלאומית פטריק רובינסון, ברשת החברתית Goodreads פטריק רובינסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המפלגה הנוצרית-דמוקרטית (פלמים)

המפלגה הנוצרית-דמוקרטית (בהולנדית: Christen-Democratisch en Vlaams) היא מפלגה שמרנית בפלנדריה, בלגיה. לאורך ההיסטוריה המפלגה הייתה הגדולה והדומיננטית ביותר בפלנדריה, עד פריצתה של הברית הפלמית החדשה בשנת 2010. ה-SDV השתתפה ברוב ממשלות בלגיה, ויצאו ממנה ראשי ממשלה ושרים רבים. היא לרוב מאוד דומיננטית בשלטון המוניציפלי. מבחינה בינלאומית, ה-SDV היא חלק ממפלגת העם האירופית. ההיסטוריה הפוליטית של המפלגה מגיעה עד למאה ה-19, בקיומן של מפלגות דתיות שמרניות. הפלטפורמה הנוכחית הוקמה בשנת 1968. מאז ועד שנת 1999, המפלגה הייתה כמעט תמיד בשלטון, למעט בשנים 1954-1958. בשנת 2004 המפלגה החלה להתחזק שוב ובשנת 2008 שבה לשלטון. הממשלה נפלה בשנת 2010 כתוצאה מסכסוכים קואליציוניים. הבחירות באותה השנה גרמו לאובדן כוח משמעותי מאוד עבור המפלגה. בשנת 2012 המפלגה ניצחה והתחזקה מאוד ברשויות המקומיות. שיא כוחה של המפלגה היה בשנת 1995, כאשר השיגה 26% מקולות הבוחרים בבחירות לבית הנבחרים הארצי. דמוקרטיה נוצרית (אידאולוגיה) מדיה וקבצים בנושא המפלגה הנוצרית-דמוקרטית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הנוצרית-דמוקרטית (בהולנדית)
צבי עופר (ראש מועצה אזורית)

צבי עופר (כ"ח טבת תרס"ז, 14 בינואר 1907 - כ"א תמוז תשנ"ו, 8 ביוני 1996) היה חלוץ וחקלאי, שכיהן כראש מועצה אזורית קישון בשנים 1958–1961 ודיפלומט. עופר נולד לצפורה ויוסף הרשקוביץ. אשתו השנייה הייתה הסופרת עבריה עופר לבית שושני. הם הכירו כשהיו חברי קיבוץ אפיקים, ונישאו ב-1943. בני הזוג עברו לקיבוץ גבת ועם הפילוג בקיבוץ המאוחד, עברו לקיבוץ יפעת. בשנים 1950-1952, עופר שימש כשליח תנועת החלוץ בארצות הברית וקנדה. מאוקטובר 1958 עד 1961 הוא היה ראש המועצה האזורית קישון. בשנים 1961־1964 הוא עבד בשגרירות ישראל במוסקבה. הוא השאיר אחריו חמישה ילדים (שניים מאשתו הראשונה ושלושה מהשנייה). דף זיכרון קיבוץ יפעת חילופי גברי במועצת איזור קישון, דבר, 19 באוקטובר 1958 מועצה אזורית קישון, על המשמר, 4 ביוני 1959 מכירת טרקטור, דבר, 10 ביוני 1960 עבריה עופר בלקסיקון הספרות העברית החדשה ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמבה סואו

סמבה סואו (בצרפתית: Samba Sow; נולד ב-29 באפריל 1989) הוא כדורגלן עבר מאלי ששיחק בעמדת הקשר. סואו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לאנס. ב-22 במאי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 לבולון. ב-15 במאי 2010 סואו הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 3-4 נגד בורדו. ב-9 ביולי 2013 סואו עבר בהעברה חופשית לקראבוקספור מליגת העל הטורקית בה חתם לשנתיים. בסיום עונת 2014/2015 ירדה קראבוקספור לליגת המשנה וסואו שוחרר מהמועדון. ב-11 ביולי 2015 חתם בקייסריספור. ב-20 ביוני 2017 חתם בדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית. ב-1 באוגוסט 2019 חתם בנוטינגהאם פורסט לשנתיים. ב-27 בדצמבר 2009 סואו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי בהפסד 1-0 לקוריאה הצפונית. ב-6 ביוני 2015 סואו הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד לוב. סואו השתתף עם הנבחרת ארבע פעמים בגביע אפריקה לאומות: 2010, 2012, 2013 ו-2017. מדיה וקבצים בנושא סמבה סואו בוויקישיתוף סמבה סואו, באתר Transfermarkt סמבה סואו, באתר Soccerway סמבה סואו, באתר WorldFootball.net סמבה סואו, באתר National Football Teams סמבה סואו, באתר FootballDatabase.eu
אספידיסקה

אָסְפִּידִיסְקֶה (מיוונית ασπίδα - מגן בצורת הקטנה) או ι (יוטא) בשדרית, נקרא גם סקוּטוּלוּם (מגן קטן בלטינית) וטוּראיס (מגן קטן בערבית), הוא כוכב על-ענק לבן בקבוצת הכוכבים שדרית הנמצא במרחק של כ-765 שנות אור ממערכת השמש. הוא מייצג מגן הרלדי הנמצא על דופן הספינה "ארגו". אספידיסקה יוצר ביחד עם הכוכבים הסמוכים אוויור, δ במפרש ו-מרקב אסטריזם בצורת צלב שדומה בגודלו לקבוצת הצלב הדרומי ונקראת לפעמים "הצלב המזויף". בעוד כ-6,000 שנים תביא נקיפת ציר כדור הארץ את הכוכב אל הקוטב השמיימי הדרומי, כך שיהיה ניתן לראותו בחצי הכדור הדרומי בכל שעות הלילה. אספידיסקה הוא על-ענק לבן מסוג ספקטרלי A7 Ib, מסתו מוערכת בכ-7.4 מסות שמש, רדיוסו פי 190 מרדיוס השמש, טמפרטורת פניו כ-7,500 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 6,000 מעוצמת ההארה של השמש. בעבר נטען שבהירות נראיתו משתנה מעט מאוד בין דרגות 2.23 ו-2.28, אך מדידות חוזרות לא מצאו השתנות כזו. הכוכב נמצא בשלב מתקדם של חייו בו אזל המימן שבליבתו וההיתוך עבר לשכבותיו החיצוניות בתהליך שגורם להתנפחותו ולהתקררותו. אספידיסקה באתר של ג'ים קלר אספידיסקה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Aspidiske L. E. Pasinetti Fracassini, L. Pastori, S. Covino & A. Pozzi: Iota Carinae, Catalogue of Apparent Diameters and Absolute Radii of Stars, 3rd edition (2001) R. Smiljanic, B. Barbuy, J. R. de Medeiros & A. Maeder: CNO in evolved intermediate mass stars (as HD 80404), Astronomy and Astrophysics, Vol. 449, Iss. 2, p. 661 (2006) General Catalogues of Variable Stars: Iota Carinae S. E. van der Wal & A. M. van Genderen: VBLUW-photometry of the two FO Ib supergiants HD 80404 and HD 90853, and the K5 Ib supergiant HD85891 with its associated cluster, Astronomy and Astrophysics (ISSN 0004-6361), vol. 195, no. 1-2, p. 172 (1988)
מעון פלג בוצ'ארוב

מעון פלג בוצ'ארוב (ברוסית: Бочаров Ручей) הוא בית קיץ, אחד המעונות הנשיאותיים ברוסיה, המשמש כמעון המגורים של נשיא רוסיה. המעון שוכן בעמק פלג בוצ'ארוב בתחומי סוצ'י החדשה, בנפת המרכז (רו') של סוצ'י שבחבל קרסנודאר. המעון הנשיאותי נבנה על פי יוזמתו של קומיסר הצבא והצי קלימנט וורושילוב משנת 1934. לאדריכל הפרויקט מונה מ. מרז'אנוב. בשנת 1955, בתכנונו של וסילי ששקוב ובשיתוף פעולה עם המעצב ס. ונצ'אגוב בוצע שדרוג האתר. שם המעון ניתן לו על ידי נחל קטן (Бочаров ручей) שזורם בקרבתו. ב-22 באוקטובר 1938 נעצר במקום וסילי בליוכר. משנת 1960 החלו להתארח וללון בו מנהיגי ברית המועצות, כדוגמת ניקיטה חרושצ'וב, ליאוניד ברז'נייב ומיכאיל סוסלוב, והתגוררו בו גם מנהיגים אחרים מהגוש הסוציאליסטי, כדוגמת יוסיפ ברוז טיטו, מנהיג יוגוסלביה. משנת 1991 זהו אחד המעונות העיקריים על חופי הים השחור המשמש את מנהיגות רוסיה ומשמש כבית קיץ לנשיא רוסיה. מאז 2000 היה לאחד המעונות הנשיאותיים המועדפים על ולדימיר פוטין, ונבנה בתוכו מעגן יאכטות ומנחת מסוקים. בתקופת נשיאותו של דמיטרי מדבדב הוא אירח כאן את הקנצלרית אנגלה מרקל באפריל 2009. בנובמבר 2017 אירח פוטין את נשיא טורקיה ארדואן בפגישה שנמשכה יותר מארבע שעות. בספטמבר 2019 הוא אירח גם את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לפגישה משותפת שנערכה בנוכחות שר ההגנה של רוסיה סרגיי שויגו, שר החוץ של רוסיה סרגיי לברוב ועוזריו. פוטין עם בני הזוג ג'ורג' בוש האב וברברה בוש. ספטמבר 2003. פוטין מארח את בוש, אפריל 2008 מדבדב מארח את מרקל, אוגוסט 2008 פוטין וברלוסקוני במעון, 2005 מדבדב מארח את עבדאללה השני, מלך ירדן, אוגוסט 2008 נובו-אוגריובו מדיה וקבצים בנושא מעון פלג בוצ'ארוב בוויקישיתוף "Переговоры Путина и Эрдогана продлились более четырех часов". Газета.ru. 2017-11-13. ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יגואר XK120

יגואר XK120 (באנגלית: Jaguar XK120) היא מכונית ספורט בעלת 2 מושבים, מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה יגואר, אשר יוצרה בין השנים 1948-1954 בבריטניה. רודסטר 2 מושבים בשנת ההשקה של דגם ה" "יגואר XK120"", 1949, מחיר הדגם בבריטניה עמד על 1,263 לירות שטרלינג. יוצרו מהדגם 12,055 יחידות בשתי תצורות קופה וקבריולה. במרוץ 24 השעות של לה מאן בשנת 1950, הגיעו דגמי היגואר xk120 למקומות ה-12 וה-15. מכונית הקונספט יגואר XK180 שהייתה בתצורה רודסטר נבנתה כדי לחגוג את יום השנה ה-50 לייצור ה-"יגואר XK120" Jaguar xk120 Jaguar xk120, שנת 1953 Jaguar xk120 "יגואר XK120" - מבט לתא הנהג Jaguar xk120 Jaguar xk120 יגואר (יצרן רכב) יגואר XKSS יגואר E-Type SS 90 SS יגואר 100 יגואר XK140 יגואר XK150 יגואר XK180 "יגואר XK120" - תמונות (אורכב 29.01.2018 בארכיון Wayback Machine) מדיה וקבצים בנושא יגואר XK120 בוויקישיתוף יגואר XK120, סרטון באתר יוטיוב יגואר XK120, סרטון באתר יוטיוב יגואר XK120, סרטון באתר יוטיוב "יגואר XK120" beverlyhillscarclub.com/buy-1953-jaguar-xk120-fixed-head-coupe "יגואר XK120" bloomberg.com/news/articles/2016-05-26/a-jaguar-xk-120 "יגואר XK120" - מפרט טכני uniquecarsandparts.com.au/car_info_jaguar_xk "יגואר XK120" supercars.net/blog/1950-jaguar-xk120-open-two-seater "יגואר XK180" קונספט Marus, Michelle. "Jaguar XK180 Concept Replica Will Put a Dent in Your Wallet". The Drive. Retrieved 5 December 2018.
המנון (סרט)

המנון הוא סרט קצר משנת 2008 שצולם כפרויקט הגמר של אלעד קידן בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים. "המנון" הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל קאן 2008 במסגרת סרטי הסטודנטים (ה-Cinéfondation) – והיה לסרט הישראלי הראשון שזכה בפרס הגדול. אמנון יוצא ערב שבת לקנות חלב במכולת השכונתית. החלב שהוא קונה החמיץ ועד כניסת השבת הוא מתגלגל לסדרת פגישות שבסופן נס קטן. אפשר לתאר את הסרט כאפוס מינימליסטי המתאר את מסעו הסיזיפי של רווק מזדקן ברחוב יהודה הנשיא בירושלים, היוצא מביתו במטרה לקנות חלב לערב שבת, אולם תוכניותיו סוטות מן המסלול. הסרט שואב השראה מהקולנוע האמנותי האיראני של שנות התשעים ובפרט מסרטיהם של מוחסן מחמלבף ועבאס קיארוסטאמי. כמו כן, מכיל הסרט מחווה לסרט התיעודי 'בירושלים' (1963) של דוד פרלוב. הסרט נוגע בנושאים כגון בדידות, אקראיות, קרבה בין זרים, בריענון המבט על המציאות האפרורית ובאופן שבו בני אדם מלקטים חוויות מהמציאות לכדי סיפור שיעניק להם משמעות. הסרט הופק על ידי בית הספר סם שפיגל, בתמיכת קרן רבינוביץ' לאמנויות-ת"א, וקרן סנונית-הרשות השנייה. הפסקול מכיל את יצירותיהם של אלבינוני, אלבניז, וגנר, וברליוז. בשנת 2008 זכה 'המנון' בפרס הראשון במסגרת סרטי הסטודנטים של פסטיבל קאן. בחבר השופטים ישבו הבמאים הו סיו סיין, אוליביה אסאייס, וסוזן ביר. הסרט המשיך וזכה בפרסים ראשונים בשבעה פסטיבלים נוספים, ובהם פרס של האיגוד העולמי של בתי הספר לקולנוע CILECT, ופרס בתחרות הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים, תל אביב. הסרט השתתף ביותר מ-40 פסטיבלים ברחבי העולם. 'המנון' נבחר במקום הראשון במשאל '20 הסרטים המובילים' של בית הספר סם שפיגל לכבוד 20 שנים לייסוד בית הספר. הסרט נרכש והוקרן ברשת ARTE הצרפתית וברשת ARD הגרמנית. בעקבות 'המנון' הוזמן קידן לשפוט בתחרויות סרטים קצרים ברחבי העולם, ולאחר מכן צילם את סרטו העלילתי הארוך הראשון 'היורד למעלה' (2015), שהוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל קאן. פרס ראשון, Cinefondation, פסטיבל קאן, 2008. פרס ראשון, התחרות הישראלית, הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים, ת"א, 2008 ציון לשבח, תחרות הדרמה, פסטיבל הקולנוע ירושלים, 2008 פרס שני, תחרות הסטודנטים, פסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן, 2008 פרס הגראנד פרי, הפסטיבל הבינלאומי לודז', 2008 הסרט העלילתי הטוב ביותר, פסטיבל VGIK, מוסקבה, 2008 פרס ראשון, פסטיבל Next, בוקרשט, 2009 מבנה עלילתי מצטיין, פסטיבל הקולנוע הבינלאומי לסטודנטים, ריו דה ז'ניירו, 2009 הסרט הטוב ביותר, תחרות 4th Cilect Prize, 2009 הסרט הטוב היותר, התחרות הבינלאומית, FIDEC, Huy, בלגיה, 2009 "המנון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נירית אנדרמן, איך הפך אלעד קידן מסטודנט שאף אחד לא מבין להבטחה הגדולה של הקולנוע הישראלי?, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2015 מרב יודילוביץ', "לא בניתי על הפרס הגדול", באתר ynet, 23 במאי 2008 אמיר בוגן, עליית מדרגה: אלעד קידן על "היורד למעלה", באתר ynet, 8 בדצמבר 2015 דף בוגר אלעד קידן באתר סם שפיגל
שמואל יצחק יפה

הרב שמואל יצחק יפה (י"ז בניסן ה'תרמ"ד, 12 באפריל 1884 - י"ז בניסן ה'תשי"ג, 2 באפריל 1953) היה רב ליטאי, רבה של בוריסוב שבפלך מינסק ובסוף ימיו ראב"ד בתל אביב. חתנו של רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, ה"בית הלוי". נולד בקובנה לרב צבי יפה מצאצאי ה'לבוש' ולחיה רחל (נהרגה בגטו קובנה בסוף 1941). למד בישיבת סלובודקה והתפרסם בעולם הישיבות. רבי חיים סולובייצ'יק לקח אותו כחתן לאחותו מאביו, פעשא רבקה (ה'תר"ם, 1880 - י"ח בשבט ה'תשל"ג, 1973), בתו של רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (ה"בית הלוי") מאשתו השלישית, ואחותו מאב ואם של הרב שמחה סולובייצ'יק. היא התייתמה בילדותה וגדלה בביתו של אחיה הגדול. לאחר נישואיהם התגורר הזוג בבית אמה האלמנה אסתר ביילא, באותו בניין מגורים שבו גר רבי חיים, והרב יפה למד עמו בחברותא כעשר שנים. בשנת 1914 התקבל כרב בבוריסוב שבפלך מינסק וכיהן במשרה זו במשך 20 שנה עד שנת 1934, שבה נמלט מרוסיה הסובייטית עלה לארץ ישראל והתמנה כרב, דיין וראב"ד בתל אביב. בתחילה כיהן כרב בשכונת נווה שלום ובהמשך התמנה כמנהל המחלקה לכשרות הבשר וכראש בית הדין לגיטין וחבר הרבנות הראשית בעיר. אחרי סיום מלחמת העולם השנייה היה פעיל מאוד בהיתר עגונות מלחמת העולם השנייה. הרב יפה נפטר ביום הולדתו ה-69, בחול המועד פסח, י"ז בניסן ה'תשי"ג, 2 באפריל 1953. ונקבר למחרת ביום שישי בצהריים בבית הקברות נחלת יצחק במעמד רבנים וקהל רב. הותיר אחריו בן: הרב יוסף דובער יפה, שערך את כתביו ופרסמם בספר "רמת שמואל". ושתי בנות: אסתר ליבא נישאה לרב דניאל מובשוביץ, רבה של זורביץ, רב שכונת צ'לנוב ובית הכנסת "פועלי צדק", וחבר הרבנות הראשית בתל אביב. צביה נישאה לרב בצלאל מסטבוים, רב שכונה בתל אביב. הרב שמואל יצחק יפה, הצופה, 3 באפריל 1953 הרב כתריאל פישל טכורש, 'זיכרון להולכים : הרב ר' שמואל יצחק יפה ז"ל', הצופה, 04/05/1953, עמ' 3 ספרו רמת שמואל, ירושלים תשמ"א (בהקדמה פרטים לתולדותיו), באתר אוצר החכמה רבנות ראשית כרך א', באתר ארכיון המדינה, עמ' 53 לווית הרב ש. י. יפה ז"ל, הצופה, 5 באפריל 1953.
ימין כלפון

הרב ימין כלפון (1845 – 1929) היה שד"ר ואיש ציבור בטבריה ובחיפה, ומפעילי הקמת שכונת ארד אל-יהוד בעיר. נולד בתטואן שבמרוקו בשנת 1845 (ה'תר"ה) לאסתר ולרב אברהם רפאל כלפון, שכיהן בהמשך כרב בטבריה ובחיפה. בשנת 1860 (ה'תר"ך) עלו עמו הוריו לארץ ישראל והשתכנו בטבריה, שם החל ללמוד בישיבתו של הרב דוד עבו. בסיום לימודיו הוסמך לרבנות על ידי הרב חיים שמואל הכהן קונורטי. לאחר תקופת מגורים בטבריה עבר להתגורר בחיפה, שם עסק במסחר, ובשנת 1885 (ה'תרמ"ה) נישא לזהרה בת הרב נפתלי לרידו. במסגרת פעילותו הציבורית נסע בשליחות כשד"ר מטעם מספר מוסדות ציבוריים בארץ ישראל לטורקיה, אפגניסטן, בולגריה ויוון. כן היה מקושר לקונסולים שונים ולמופתי שייח' מוחמד מראד. לאחר פטירת הרב מסעוד התשואל בשנת 1909 (ה'תרס"ט), סייע לרב יהודה הלוי בענייני הרבנות בחיפה. כשנוסדה הסתדרות הספרדים בעיר, נמנה עם פעיליה וסייע בהשגת כספים לקניית האדמה שעליה נבנתה שכונת ארד אל יהוד. כדי לא להתפרנס מכספי החלוקה, סירב לכהן כרב בטבריה, ובמקום זאת עסק לפרנסתו במסחר חומרי בניין. הלך לעולמו בחיפה ב-1 בינואר 1929 (י"ט בטבת ה'תרפ"ט). נקבר באהל רבי אבדימי דמן חיפה בבית העלמין היהודי הישן של חיפה. נכדו היה מרדכי כלפון, ואחיינו היה אברהם כלפון. דוד תדהר (עורך), "ימין כלפון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 833 מצבתו באתר "עדה המצבה"
כיף (מחווה)

כִּיף (מערבית, בספרדית: Chocar los cinco; באנגלית: High five) מתאר מחווה גופנית, המבוצעת בדרך כלל כששני אנשים מצמידים רגעית את כף היד של האחד לכף ידו של האחר, כששתיהן מורמות למעלה, בערך בגובה הראש. שתי כפות הידיים מוצמדות אחת לשנייה, מחליקות או טופחות. המחווה משמשת להבעת אחווה, שמחה, שביעות רצון וכסימן ברכה. המושג נכלל במילון אוקספורד בתחילת שנות השמונים. התנועה נוצרה כנראה בסוף שנות השבעים בין שחקני בייסבול, כשיכלול של התנועה "low five" המתבצעת בגובה נמוך, והייתה מקובלת, בעיקר בין האפרו-אמריקאים, מאז מלחמת העולם השנייה. גבר ואישה מבצעים "כיף" לחיצת יד כיף מרפק רוביק רוזנטל, מילון הסלנג המקיף, ירושלים תשס"ה, עמ' 177. על פי דבריו זהו קיצור של הביטוי "כיף חאלק", שמובנו המילולי 'איך מצבך?', וכן הקרבה למילה "כַפֶה"- כף יד, ייתכן שהייתה בעלת משמעות להשתרשות המונח
פורטיה

פורטיה (שם מדעי: Portia) הוא סוג של עכבישים ממשפחת הקופצניים החיים באזורים הטרופיים והסובטרופיים של העולם הישן, לרבות באפריקה, מדגסקר, הודו וסביבותיה, סין, דרום-מזרח אסיה ואוסטרליה. עכבישים אלה ידועים במזונם העיקרי - מיני עכבישים אחרים שבמקרים רבים גדולים מהם בהרבה. אלו עכבישים קטנים יחסית. אורך הנקבות 5-10 מ"מ ואורך הזכרים רק 5-7 מ"מ. הם בעלי עיניים גדולות ומורכבות ובעלי ניבים ארסיים. הם אינם טווים קורים והם מכוסים בחומר דמוי שערות על גופם. עכבישים אלו יכולים לקפוץ לגובה פי 50 מאורך גופם. הם צדים עכבישים אחרים במספר שיטות. עכבישים אלה נחשבים לבעלי אינטליגנציה גבוהה מאוד ביחס לחסרי חוליות ויכולים לראות את העולם באופן תלת-ממדי, כך שכשהם נפגשים עם עכביש בקורים הם יכולים לקפץ מעלה העומד מעל הקור היישר אל העכביש שבמרכז הרשת, אך דרך זו נרכשת במהלך דרך של ניסוי וטעייה. כמו כן הם יכולים לפתות את העכביש על ידי התחזות לחרק הנלכד בקור. כשהעכביש בא לצוד את ה"חרק" הוא נטרף. הם יכולים להתחזות למשך זמן רב עד שהעכביש מתפתה לחקור את הפיתיון. הם יודעים לצוד אפילו עכבישים מהמשפחה יורקניים (Scytodidae) שהורגים את טרפם באמצעות יריקת קורים דביקים מפיותיהם על טרפם שבמקרים רבים כולל עכבישים קופצניים. הפורטיות צדים אותם על ידי מעקב מאחוריהם וקפיצה עליהם כשדעתם מוסחת. כמו הרבה מיני עכבישים הפורטיות הם קניבלים והנקבות הענקיות טורפות את הזכרים לאחר ההזדווגות או אף לפניה. Portia africana Portia albimana Portia assamensis Portia crassipalpis Portia fimbriata Portia heteroidea Portia hoggi Portia jianfeng Portia labiata Portia orientalis Portia quei Portia schultzi Portia songi Portia strandi Portia taiwanica Portia wui Portia zhaoi מדיה וקבצים בנושא פורטיה בוויקישיתוף פורטיה, באתר ITIS (באנגלית) פורטיה, באתר NCBI (באנגלית) פורטיה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פורטיה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פורטיה, באתר GBIF (באנגלית)
אליהו כרמיאלי

אליהו כרמיאלי (1893 – 30 ביוני 1960) איש ציבור וביטחון ישראלי, שכיהן כראש המועצה האזורית "יזרעאל" (לפני שאוחדה עם המועצה האזורית קישון למועצה האזורית עמק יזרעאל) בשנים 1941 – 1951. כרמיאלי נולד באימפריה הרוסית (בתחומי אוקראינה של ימינו). הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1912. הוא עבד כפועל חקלאי וכשומר ברוחמה, בית שמן[דרושה הבהרה] ומושבות נוספות. הוא התחתן עם חנה והתגרש ממנה, כשגר במנחמיה. הוא הצטרף לקיבוץ דגניה ג', ממנו יצאו מייסדי גניגר. בקיבוץ דגניה ג' הוא גר בצריף עם בנו הפעוט, שנולד ב-1916. בהמשך בנו גודל כילד חוץ בקיבוצים שונים, בלא נוכחות קבועה של אמו או אביו. ב-1928 התחתן כרמיאלי עם מלכה ונולדו להם שלושה ילדים. כרמיאלי כיהן משנת 1929 כיושב ראש ועד גוש המושבים, שהבריטים עמדו להכיר בו כמועצת יזרעאל. בעת ההכרה במועצה, ב-1941 הוא מונה לכהן כראש המועצה הראשון שלה. ב-27 בינואר 1942, מליאת המועצה הנבחרת אשררה את המינוי בהצבעה. בעת שהיה ראש מועצה, היה חבר גם בארגון המועצות האזוריות. בתקופת הצנע היה מפקח על המזון במחוז הצפון. בהמשך חזר לעבוד במזכירות הקבוצה, ופרסם גם מאמרים פובליציסטיים בעיתונות. כרמיאלי נפטר מהתקף לב, בבית החולים העמק. הותיר אישה וארבעה ילדים. הובא למנוחות בבית העלמין בגניגר . מדיה וקבצים בנושא אליהו כרמיאלי בוויקישיתוף מועצת איזור יזרעאל בראשית צעדיה, דבר, 28 בינואר 1942 א. כרמיאלי סיים תפקידו כיו"ר מועצת יזרעאל, על המשמר, 19 בנובמבר 1951 אליהו כרמיאלי, דבר, 1 ביולי 1960 דף הנצחה לעמיהוד כרמיאלי באתר קיבוץ גניגר אמפיתיאטרון גורן יזרעאל בתל עדשים, הצופה, 6 במאי 1952 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנה (סרט קצר)

אנה הוא סרט גמר קצר משנת 2015 שכתבה וביימה אור סיני. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה. זוכה תחרות ה-הCinéfondation לסרטי סטודנטים בפסטיבל קאן, ציון לשבח בפסטיבל טורונטו ופרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר לשנת 2016. יום קיץ חם ובפעם הראשונה מזה שנים אנה נשארת לבד, בלי ירדן, הבן שלה. אנה יוצאת למסע קטן בתוך העיירה בה היא חיה, ומנסה למצוא גבר שיכול להעניק לה מגע, גם אם רק לרגע אחד קצר. הרעיון של הסרט נבע מתוך הרצון של הבמאית לדבר על צורך מיני נשי, והרצון לעשות חיבור בין בדידות ומיניות נשית. הסרט נכתב במהלך לימודיה של סיני בסם שפיגל. הוא הופק בתמיכתו ובסיוע של קרן רבינוביץ. בשנת 2016 זכה 'אנה' בפרס הראשון במסגרת סרטי הסטודנטים של פסטיבל קאן. הסרט זכה בפרס אופיר של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה לסרט הקצר הטוב ביותר, 2016, ובפרס הסרט הטוב בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטיות וסטודנטים תל-אביב. פרסים: הפרס הראשון בפסטיבל הסרטים קאן, Cinéfondation, צרפת, 2016 הסרט הקצר הטוב ביותר, פרס אופיר, האקדמיה הישראלית לקולנוע, 2016 פרס הסרט הטוב ביותר, התחרות הישראלית, פסטיבל הסטודנטים ת"א, 2016 פרס ציון לשבח בפסטיבל הסרטים הבינלאומי טורונטו, קנדה,2016 פרס הבימוי בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים Early Bird בסופיה, בולגריה, 2016 פרס חביב הקהל בפסטיבל הסטודנטים הבינלאומי ISFVF, בייג'ינג, סין, 2016 פרס ראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בפואטייה, צרפת, 2016 פרס סרט סטודנט קצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים ברומא, איטליה RIFF,2016 פרס ראשון בפסטיבל הבינלאומי לסרטים קצרים Mecal Pro, ברצלונה, 2017 אנה, קדימון הסרט באתר יוטיוב (אורך: 1:30) אמיר בוגן, "הלכתי עם האינסטינקטים, וזכיתי בקאן", באתר ynet, 21 במאי 2016 יאיר רוה, ״אנה״ של אור סיני זכה בסינפונדסיון, סינמסקופ, 22 במאי 2016
אלחנן ריינר

אלחנן ריינר (נולד ב-19 בפברואר 1946) הוא היסטוריון ישראלי, פרופסור אמריטוס במחלקה להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב והמנהל האקדמי של הספרייה הלאומית. מחקריו מתמקדים בשני ענפים מרכזיים: תרבות יהדות אשכנז בעת החדשה המוקדמת, בדגש על מזרח אירופה, וההיסטוריה הדתית והתרבותית של ארץ ישראל בשלהי העת העתיקה ובראשית ימי הביניים. בפרט חקר את תופעת העלייה לרגל ואת השלכות המעבר מכתיבה ידנית לדפוס על תהליכי תקשורת בקרב אליטות המשכילים. נולד בשכונת רחביה בירושלים, לרב יוסף יהודה ריינר, שהיה ר"מ בישיבת קול תורה וראש הישיבה הקטנה של אותה הישיבה. אחיהם של הרב שמואל ריינר ופרופסור רמי ריינר, וגיסו של פרופסור ישראל יובל. בין 1960 ל-1965 למד בכמה ישיבות: ישיבת קול תורה, מרכז הרב, פוניבז' וחברון. בשנת 1988 קיבל תואר דוקטור מן האוניברסיטה העברית. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא עלייה לרגל ועלייה לרגל לארץ ישראל בין השנים 1099–1517. מאז 1990 חבר סגל אוניברסיטת תל אביב. מאז 1994 עמית מחקר במרכז הרברט כץ ללימודים מתקדמים ביהדות באוניברסיטת פנסילבניה. חבר המרכז הישראלי ללימודים מתקדמים. בין 1994 ל-2010 חבר מערכת בכתב העת גלעד: לתולדות יהודי פולין ותרבותם. מ-1996 ואילך חבר מערכת בכתב העת Polin: Studies in Polish Jewry היוצא לאור באוקספורד. כיהן כיו"ר המוקד להגנת הפרט. ערך את סדרת הספרים עלמא שספריה פורסמו בתחילה על ידי הוצאת עם עובד ואחרי כן על ידי מכון שלום הרטמן. עורך סדרת "יריעות" - מסות, עיון ומחקר במדעי היהדות המשיקים למדעי הרוח והחברה הכלליים. רשימת המאמרים של אלחנן ריינר באתר רמב"י אלחנן ריינר, באתר Academia.edu אורה לימור, אלחנן ריינר, מרים פרנקל, עלייה לרגל: יהודים, נוצרים, מוסלמים, האוניברסיטה הפתוחה, 2014 אלי אשכנזי, ההיסטוריון אלחנן ריינר: לא תיתכן בעלות ספרדית או אשכנזית על קבר בר יוחאי, באתר הארץ, 2 ביולי 2010 אלחנן ריינר, מעשה שאירע בק"ק ווירמייש"א ברעש הגדול שנת שצ"ו, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2006 רפאל בנימין פוזן, מגדלים פסיכולוגיסטיים, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2006, תגובה חריפה על הקריאה של אלחנן ריינר אלחנן ריינר, שערי פירושים לא ננעלו, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2006, תגובה לתגובה אלחנן ריינר, היכן הייתה אז רינה סוקוליק: להיות ילד חרדי ברחביה בשנות המדינה הראשונות, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2006 פרופיל בקבוצת "על דעת המקום" אלחנן ריינר (1946-), דף שער בספרייה הלאומית יהדות הגליל בשלהי העת העתיקה וימי הביניים, סדרת הרצאות באתר יוטיוב, ערוץ בית אבי חי דף חוקר במרכז הרברט כץ המרכז הישראלי ללימודים מתקדמים
CD-RW

במחשבים, תקליטור לכתיבה חוזרת, או CD-RW, הוא תקליטור המשמש כאמצעי לאחסון נתונים, שניתן לכתוב ולמחוק ממנו נתונים. בעוד שבתקליטור רגיל מוטבעים הנתונים באופן פיזי בשכבת אלומיניום ממורקת, תקליטורי CD-RW מכילים שכבת כתיבה משתנה שמאחוריה שכבת אלומיניום ממורקת. קרן לייזר גורמת לשינוי כימי בשכבת הכתיבה על ידי המסת גבישים לחומר בעל צורה בלתי מוגדרת (פעולת "כתיבה") או החזרת החומר לצורה גבישית על ידי קירורו בטמפרטורה נמוכה יותר (פעולת "מחיקה"). הדרך בה החומר השונה מחזיר אור בנקודות שונות דומה לדרך בה השקעים הפיזיים בתקליטור תקני מחזירים אור, ולכן מבחינת מנגנון הקריאה שניהם פועלים באותה דרך. על תקליטור CD-RW ניתן לכתוב בערך 700 מגה-בייט (כלומר, כמו תקליטור רגיל), וניתן לשכתבו פעמים רבות. מרבית כונני CD-RW מסוגלים גם לכתוב על מדיית CD-R. פרט לאפשרות למחיקת נתונים מלאה מהדיסק, פועל CD-RW בצורה דומה ל־CD-R, ובמסגרת אותן מגבלות, כלומר - ניתן להוסיף ולצרוב עליהם במידה שיש מקום פנוי, אך לא ניתן לשכתב נתונים באופן פרטני (אלא רק באופן כולל ב־CD-RW), ויש לבצע "סגירה" של המדיה לפני שניתן יהיה לקרוא אותו בכונן תקליטורים תקני. קיימת וריאציה של פורמט UDF אשר מאפשרת לכתוב ולמחוק נתונים מ-CD-RW באופן חופשי, אך בהגבלת גודלו ל-500 מגה-בייט בלבד. בניגוד למדיות CD-R, ה-CD-RW אינם תואמים את התקנים של הספר הכתום לתקליטורים. לכן לא ניתן לקרוא תקליטורי CD-RW בכוננים אשר יוצרו לפני שנת 1997 בגלל השתקפות נמוכה (15 אחוזים בלבד לעומת תקליטורים רגילים שלהם יש 70 אחוזים). כמו כן, CD-RW יקרים יותר מ-CD-R, ולכן אינם משמשים בדרך כלל לאחסון ולארכיון. תקליטור DVD-RW מדיה וקבצים בנושא CD-RW בוויקישיתוף שאלות ותשובות בקשר ל־CD-R