גרטרוד סאבולצ'י

גרטרוד סאבולצ'י (במקור גרטרוד אנה פישר, בהונגרית: Szabolcsi Gertrúd;‏ אוראדיה, 26 בינואר 1923 – בודפשט, 28 במרץ 1993) הייתה ביוכימאית יהודייה-הונגרייה, אנזימולוגית, זוכת פרס מדינה (פרס המדינה של הרפובליקה העממית ההונגרית היה פרס ממלכתי גבוה שהוקם על ידי המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בשנת 1963, אשר הוענק ליחידים או לקבוצות כהוקרה על הישגים מדעיים, כלכליים וטכניים יוצאי דופן בתחום), דוקטור למדעי הביולוגיה, חברה קבועה באקדמיה ההונגרית למדעים. בתחום הביוכימיה, תחום המחקר העיקרי שלה היה חקירה פונקציונלית של תפקודי האנזימים, ולשמה קשורה חשיפת האופי הדינמי של מבנה האנזים. לאחר נישואיה הראשונים ללאסלו סאבולצ'י, בעלה השני היה ברונו פרנץ שטראוב נשיא המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בשנים 1988–1989. (ליד הפרלמנט, זה היה אחד הגופים העיקריים שלה כוח ממשי במדינה. כגוף, ביצעה את התפקיד של ראש מדינה קולקטיבי, ועם הגבלות מסוימות, הייתה לה גם סמכות להחליף את הפרלמנט). בין 1988 ל-1989 למעשה גרטרוד סאבולצ'י הייתה "הגברת הראשונה" של הונגריה כאשתו של הנשיא האחרון של המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית. גרטרוד אנה פישר נולדה במשפחה יהודית והשלימה את בית ספר תיכון בקלוז', ולאחר מכן עבדה בצביעת בדים ובניקוי יבש מ-1941 עד 1944. לאחר הכיבוש הגרמני במרץ 1944, גורשה למחנה ריכוז, שרדה וחזרה הביתה ב-1945. באותה השנה החלה את לימודיה הגבוהים באוניברסיטת קלוז' ומשנת 1947 המשיכה את במחלקה לכימיה ופיזיקה של אוניברסיטת פאזמאן פטר בבודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). היא קיבלה את התואר בכימיה ב-1949. משנת 1948 הייתה מתמחה ללא שכר במחלקה לכימיה כללית של האוניברסיטה בשנים 1949–1950 הייתה מתמחה בשכר בשנת 1950, מונתה לעמית מדעי של המכון לביוכימיה של האקדמיה ההונגרית למדעים (MTA SZBK Enzimológiai Intézet), אך עזבה את המכון לאחר שנה אחת בלבד בשנים 1951–1953 עמדה בראש המחלקה הנשיאותית של האקדמיה ההונגרית למדעים מ-1953 עבדה שוב במכון לביוכימיה של האקדמיה ההונגרית למדעים לאחר 1954 כממלאת מקום, ובין 1958 לבין 1972 כסגנית מנהל ממונה. בינתיים קיבלה את התואר המדעי של קנדידט (דוקטורט קטן) למדעי הביולוגיה (1958) ודוקטורט מלא (1964). ב-1959 נסעה לסיור לימודים בן שלושה חודשים לשוודיה ובשנים 1964–1965 לארצות הברית למשך סמסטר, אך עבדה גם בצרפת. לאחר 1972, כיועצת מדעית, ולאחר פרישתה ב-1991 כפרופסור מחקר, סייעה בעבודת המחקר שבוצעה במכון לאנזימולוגיה של האקדמיה ההונגרית למדעים. בעלה הראשון היה לאסלו סאבולצ'י, בתם אנה סאבולצ'י (1953) היא בלשנית. בעלה השני ברונו פ. שטראוב (1914–1996) היה ביוכימאי, הנשיא האחרון של המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בין 1988 ל-1989, לו נישאה ב-1972. בעלה והיא קיבלו ב-11 ביולי 1989, את ג'ורג' הרברט ווקר בוש ורעייתו, הגברת הראשונה ברברה בוש, שהיה נשיא ארצות הברית הראשון שביקר בהונגריה. תחום מחקרה העיקרי היה חקירה פונקציונלית של מבנה האנזימים בקשר לביולוגיה המולקולרית שהתפתחה בשנות ה-50, וחקרה את הקשרים בין מבנה ותפקוד של אנזימים - וחלבונים בכלל. שמה קשור להחדרת פרוטאוליזה (פירוק חלבונים המזורזים על ידי פרוטאז) לחקר המבנה העדין של אנזימים וחלבונים, והיא גם הוכיחה בניסוי שלכמה מרכיבים מבניים של אנזימים יש את היכולת לנוע (כושר תנועה-Motility). במהלך מחקר קינטיקה של האנזים שלה, בנוסף לפירוק פרוטאוליטי, היא חקרה לעומק אפשרויות אחרות לשינוי כימי של אנזימים, וחשפה את השינויים שנוצרו כתוצאה מכך במבנה המרחבי ובמנגנון הפעולה של אנזימים. כתוצאה מחקירותיה בכיוון זה, היא חשפה את המבנה והתפקוד של הגליקוליזה, הממלאת תפקיד חשוב בתסיסה והצליחה לאתר את האנזימים הגליקוליטים בתוך התא. היא הייתה הראשונה שתיארה את הפרוטוליזה החלקית של אלדולאז, שבמהלכה נותרת פעילות האנזים גם לאחר שחלק ממנו נגדע, נקצץ או התפרק, ובכך תרמה להבנה טובה יותר של תופעת פעילות האנזים (תנועתיות). מ-1967 עד 1990, הייתה חברה בוועדת המערכת של כתב העת האקדמי Acta Biochimica et Biophysica . נבחרה לחברה נספחת באקדמיה ההונגרית למדעים ב-1967 חברה מן המניין ב-1979 בין השנים 1961–1965 הייתה מזכיר הוועדה לביוכימיה. מ-1981 עד 1986, הייתה נשיאת האגודה הביוכימית ההונגרית. בשנת 1961, חלקה עם אחרים את פרס האקדמיה על גילוי הקשרים בין מבנה ותפקוד האנזים, בשנת 1973, יחד עם אחרים זכתה בפרס המדינה עבור תוצאות מחקרים אנזימיולוגים נוספים. הוענק לה מדליית ההצטיינות של הרפובליקה העממית ההונגרית דרג זהב (1952) מדליית ההצטיינות של העמל הסוציאליסטית (1960) עיטור מסדר ההצטיינות של העמל דרג זהב (1970, 1982) Strukturelle Grundlagen der biologischen Funktion der Proteine. Budapest: Akadémiai. 1969. (Dévényi Tiborral, Elődi Pállal és Keleti Tamással) Enzimszerkezet, enzimek lokalizációja. A Magyar Tudományos Akadémia Biológiai Csoportjának Közleményei, XXI. évf. 1–2. sz. (1981) 19–34. o. Enzimes analízis. Szerk. Szabolcsi Gertrúd. Budapest: Akadémiai. 1991. Kossuth-díjasok és Állami Díjasok almanachja 1948–1985. Szerk. Darvas Pálné, Klement Tamás, Terjék József. Budapest: Akadémiai. 1988. 472. o. ISBN 963-05-4420-2 (האלמנך של בעלי פרס קושוט ופרס המדינה) Friedrich Péter: Szabolcsi Gertrúd (1923–1993). Magyar Tudomány, C. évf. 7. sz. (1993) 899–900. o. (פטר פרידריך: גרטרוד סאבולצ'י. מדע הונגרי) Magyar nagylexikon XVI. (Sel–Szö). Főszerk. Bárány Lászlóné. Budapest: Magyar Nagylexikon. 2003. 413. o. ISBN 963-9257-15-X (הלקסיקון ההונגרי הגדול) A Magyar Tudományos Akadémia tagjai 1825–2002 III. (R–ZS). Főszerk. Glatz Ferenc. Budapest: MTA Társadalomkutató Központ. 2003. 1191. o. (חברי האקדמיה ההונגרית למדעים 1825–2002) Új magyar életrajzi lexikon VI. (Sz–Zs). Főszerk. Markó László. Budapest: Helikon. 2007. 90. o. ISBN 963-547-414-8 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש) Friedrich Péter: In memoriam Szabolcsi Gertrúd. Biokémia, (1993) "Az amerikai elnök Budapesten" (בהונגרית). נפסבה. 1989-07-12. אורכב מ-המקור ב-2016-09-15.