laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המכון למחקר רפואי ישראל-קנדה

המכון למחקר רפואי ישראל-קנדה (באנגלית: Institute for Medical Research, Israel-Canada) הוא מכון מחקר רפואי, המסונף לפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. המכון למחקר רפואי מציע בעיקר קורסים לתואר ראשון במדעים ביו-רפואיים מלבד זאת סטודנטים הלומדים יכולים לרכוש לימודי בסיס לקראת התוכניות הקדם-קליניות שילמדו בתואר ראשון בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית. נכון ל-2016 במכון לומדים כ-600 סטודנטים לתואר שני ודוקטורט. תוכניות הדוקטורט מציעות מגוון רחב של תחומי מחקר רבים במדעי הרפואה וזאת במסגרת שיתוף פעולה עם בית החולים הדסה. המכון נתמך בחלקו על ידי ארגון הידידים הקנדים של האוניברסיטה העברית וממן את המלגות והמחקרים של המכון, בנוסף לכך הארגון מסייע בקידום שותפויות מחקר רפואיות בין קנדה לישראל. המכון למחקר רפואי ישראל-קנדה הוקם ב-2008 וכבר עם הקמתו מנה חמש מחלקות: מחלקת אימונולוגיה וחקר הסרטן, מחלקת מיקרוביולוגיה וגנטיקה מולקולרית, מחלקת נוירוביולוגיה רפואית, מחלקת ביולוגיה התפתחותית וחקר הסרטן ומחלקת ביוכימיה וביולוגיה מולקולרית. המייסד והיו"ר הראשון של המכן היה פרופסור איתן יפנוף, ב-2008 נבחר היו"ר השני של המכון, דוד ליכטשטיין. ב-2012 מונתה חיה לורברבאום-גלסקי לכהן כיו"ר המכון וזאת כיהנה בתפקיד עד 2020, מאז 2020 מכהן בתפקיד יו"ר המכון פרופ' רמי עקילאן. המכון מעניק תואר ראשון במדעים ביו-רפואיים. בנוסף לכך, המכון מלמד את בסיס המקצוע לקראת התוכניות הקדם-קליניות שילמדו בתואר ראשון בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית. בין התוכניות נמנות: רפואת שיניים, סיעוד, רפואה צבאית ועוד. נכון ל-2016 יותר מ-2800 סטודנטים נרשמו לתוכניות אלו. מחלקות המכון למחקר רפואי ישראל-קנדה, באתר המכון למחקר רפואי "Teaching Division of Biomedical Sciences". Medicine.ekmd.huji.ac.il. 2015-04-20. נבדק ב-2016-06-17. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויקטור דזנאי

ויקטור דזנאי (במקור דיטריכשטיין, (בהונגרית: Déznai Viktor; ארד, 25 במאי 1884 – קלוז'-נאפוקה, 1 בדצמבר 1968) היה סופר יהודי-הונגרי ברומניה, חוקר אורבניזם דהיינו עירוניות (תחום מדעי). ויקטור דיטריכשטיין נולד במשפחה יהודית. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת אטווש לוראנד בבודפשט ובסורבון בפריז כמורה לשפה ולספרות צרפתית, ודוקטור במדעי הרוח. משנת 1907 היה מורה בטימישוארה בבית הספר התיכון הריאלי הראשי הממלכתי, משנת 1919 היה מורה בבית הספר התיכון היהודי והמנהל של גימנסיית הפועלים. בין השנים 1948–1950 היה פרופסור במחלקה לעירוניות ולתכנון ערים באוניברסיטת בבש-בויאי בקלוז'-נפוקה. עד 1958 עבד גם בספריית האקדמית בקלוז'. עבודת הדוקטורט שלו (על רגשות הטבע בספרות הצרפתית של המאה ה-17, בודפשט, 1907), שכבר יצאה לאור בהוצאתו, הוכיחה את רב צדדיותו. הוא החל את לימודיו במדע העירוניות לפני מלחמת העולם הראשונה, ומחקריו בתחום זה נקראו על ידו אורבנולוגיה כבר בשנת 1912; מונח זה אומץ גם על ידי הספרות בעולם, בתוספת המילה אורבניסטיקה, כלומר היישום הטכני של מדע העירוניות. הוא למד בהרחבה את בעיית התכנון העירוני מתחת לפני הקרקע והשתתף בקונגרסים בינלאומיים לתכנון עירוני. בשנת 1934 בליון וב-1937 בפריז. הוא היה חבר בכמה אגודות אירופאיות ואמריקאיות ומשנת 1930 הציע כמה הצעות (כולל למכון הפדגוגי ג'יי-ג'יי רוסו של אוניברסיטת ז'נבה) לארגון אולימפיאדות אינטלקטואלות משנות ה-30 של המאה ה-20 ואילך. לאחר מלחמת העולם השנייה פיתח תוכנית להקמת מכון מחקר לעירוניות הן בינלאומי והן מקומי, וכתב את ההיסטוריה העירונית של קלוז'-נאפוקה על פי הזמנה ממלכתית. כחצי מאה מחקריו על מדע העירוניות התפרסמו בחמש שפות בחמישה כתבי-עת, בהם Urbanismul הרומני, בכתב העת בבודפשט בשם Városok Lapja, בפריז ב-La Vie Urbaine ב-Zirkel בשטוטגרט וב-Oeuvres בז'נבה, עם התייחסות מיוחדת לפיתוח של ערים כמו: בוקרשט, טימישוארה, קלוז'. הוא עבד בעיתון טימישוארה, בעיתונות בשפה ההונגרית: ב"עידן שלנו" (שני הנהרות), "דרכנו", "טריבונה", וכן בעיתונות בשפה הרומנית כמו: Contemporanul, Viața Economică. Lurbanisation du monde (בריסל, 1932). תוכנית D (עם אישטוואן גרדוני, רומן, הוצאת פראגר, ברטיסלבה, 1938). ברית המועצות, 1–2; הספר הרוסי, קלוז'-נאפוקה, 1946. פירוטו על הסיווג הכללי של ערים נותר בכתב יד, ויחד עם ספרייתו, אוספיו, התכתבויותיו נתרמו לספריית סניף האקדמיה בקלוז'. סיפור חייו ועבודתו נכתבו על ידי תלמידו, ג'רג' בלייר (כתב היד בבעלות המשפחה). Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés I. (A–F). Főszerk. Balogh Edgár. Bukarest: Kriterion. 1981. Névváltoztatása a M. Kir. Belügyminisztérium 5130/1907. számú rendelete alapján Dr. Déznai Viktor a centropa.org-on
ג'בל שעאנבי

ג'בל שעאנבי (בערבית: جبل الشعانبي; בתרגום חופשי: הר הכבשים) הוא הר בתוניסיה, הגבוה ביותר במדינה. גובהו 1,544 מ' מעל פני הים, והוא מהווה חלק מרכס הרי האטלס הדרומיים. הוא ניצב מעל העיר קסרין שבמערב תוניסיה. פסגתו מכוסה כולה בעצי אורן ולעיתים בחורף היא מתכסה בשלג. ההר הוא חלק מהפארק הלאומי שעאנבי. ג'בל שעאנבי הוא הר בודד שנכלל ברכס הרי האטלס במרכז מערב תוניסיה, 17 ק"מ צפונית מערבית לעיר קסרין ומספר קילומטרים מזרחית מהגבול עם אלג'יריה. ניתן להגיע אל פסגתו באמצעות מסלול המתאים לרכבי שטח לגובה של 1,300 מ'. למעלה מגובה זה אינו נגיש לרכבים, אך בטיול של כשעתיים ניתן להגיע ברגל אל הפסגה. בשנת 1956, עם עצמאות תוניסיה מצרפת, הציבו פעילים פוליטיים תוניסאים סהר מתכת על ראש ההר, כדי לסמן את ניצחון ההתנגדות העממית. מאז דצמבר 2012, מהווה ההר מקום מסתור לקבוצות טרור אסלאמיסטיות. על כן, מדי כמה חודשים נערך מבצע צבאי של הכוחות המזוינים של תוניסיה כנגד הטרוריסטים. כבר בשנת 1977 הוכרז ההר על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית. שטח השמורה הכולל הוא 43,723 דונם, עם שטח ליבה של 6,723 דונם. בתוך השמורה חיים כ-8,000 אנשים, רובם חקלאים המגדלים בעלי חיים, דגנים, כוורות דבורים, מטעים ועוד. אזור הליבה של ההר, הכולל את פסגתו, הוכרז כפארק הלאומי שעאנבי בשנת 1980 כדי להגן על הסביבה הטבעית האקולוגית של האזור. מדיה וקבצים בנושא ג'בל שעאנבי בוויקישיתוף ג'בל שעאנבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Jebel Chambi - Peakbagger.com, www.peakbagger.com National Park Chambi | TuniTrip, web.archive.org, ‏2 באפריל 2015 Massacre de Jbel Châambi: Emouvant message à un jeune conscrit !, Espace Manager (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים ובנושא תוניסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקאלאנקות של פיאנה

הקאלאנקות של פיאנה (בצרפתית: Calanques de Piana, בקורסיקאית: Calanche di Piana) הן קבוצה של קאלאנקות (מפרצים צרים ותלולים הנוצרים לאורך החוף באזורים קרסטיים כתוצאה מהמסת הסלע, ונמצאים בעיקר לחופי הים התיכון בצרפת) בחוף המערבי של האי קורסיקה השייך לצרפת, בפיאנה, באמצע הדרך בין אז'אקסיו לקלווי. בשנת 1983 נוספו הקאלאנקות של פיאנה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו, כחלק מאתר המורשת העולמית: "מפרץ פורטו: הקאלאנקות של פיאנה, מפרץ ג'ירולאטה ושמורת סקנדולה". הקאלאנקה היא תצורה גאולוגית של סלעים פלוטוניים המהווים חלק מהחבורה הקרויה "קורסיקה הקריסטלינית" עם סלעים מגמטיים, ממערב לקו המתחיל מקלווי והמסתיים בסולנזרה (אנ'). השימוש במונח קאלאנקה (אנ') מטעה מעט מכיוון שאין זהות בין התבליט של פיאנה לזה של הערוצים בפרובנס המכונים גם הם קאלאנקות. הערוצים הם רכס הרים קטן בצורת האות "V" הפונה ימינה ב"סלעים הכחולים" (Roches Bleues), המתחיל בצפון מעל מפרצון דרדו (Dardo) הנמצא בחוף הדרומי של מפרץ פורטו ומסתיים בדרום בגשר קוואלאג'ו (Cavallaghju). הפסגה הגבוהה ביותר בגובה 698 מטרים. באמצע נמצא סלע (Capu Ghineparu) בגובה 515 מטרים. הערוצים נחצים על ידי הנחל דרדו שמקורו בקאפו די או ויטולו (Capu di u Vitullu) בגובה 1,311 מטרים. מי הנחל שימשו פעם להפעלת טחנה במורד הזרם מגשר קוואלאג'ו. אי אפשר להגיע לים, מהכביש, באמצעות הערוצים של פיאנה. אפשר לחצות את הערוצים של פיאנה בכמה שבילי הליכה: השביל הנמוך לכיוון "מבצר שאטו": שביל המתחיל מהפיתול החד של כביש D81 במקום שנקרא "לה טט דו שיין" (la Tête du Chien, "ראש הכלב", על שם צורת הסלע) והמוביל לסלע המכונה"מבצר שאטו" (Château Fort‏ בגובה 332 מטרים). השביל הוא ירידה ארוכה ומפותלת עד קצה הצוקים המשקיפים על מפרץ פורטו, בתוך סבך של סלעים. מסלול זה, שנמשך שעה אחת לכל כיוון, אינו קשה במיוחד, אך דורש נעלי הליכה בגלל נוכחות מתמדת של אבנים חדות על הקרקע. קצה השביל מקושט בגל-עדים שבנו מטיילים. חלק מהם נבנו על סלעים שהגישה אליהם דורשת טיפוס. הדרך האפשרית היחידה לנקודת המוצא היא לחזור באותו שביל. השביל הגבוה: מתחיל פחות מ-200 מטרים מערבית ל"לה טט דו שיין". השביל מחבר בין כביש D81 מדרום בין גשר קוואלאג'ו לגשר מזאנו (Mezzanu) ועובר דרך "הסלעים הכחולים" ופסגת הקלאנש. השביל הישן מפיאנה לאוטה: השביל מתחיל מקפלת סנטה מריה הממוקם על כביש D81, מעט אחרי הסלעים הכחולים במעלה הדרך מפורטו, באמצע מעבר הקלאנש, ואשר מצטרף לשביל הקודם. טיפוס תלול מאוד במדרגות ובזיג-זג, ואז ברגע שמגיעים למעבר קטן, זו ירידה קלה לאצטדיון פיאנה ולנחל מזאנו. זה מסלול פרדות קדום הנתמך בקירות אבן המגיעים לפעמים לגובה של כמה מטרים, ומרוצף היטב באבנים. מסלול זה, שנמשך שעה אחת לכל כיוון, הוא לא מאוד קשה אך דורש נעלי הליכה בגלל נוכחות מתמדת של אבנים על הקרקע. הנוף במעבר מרהיב ופנורמי: מפרץ פורטו והקאלאנקות של פיאנה. הדבר המיוחד בקאלאנקות הוא מה שמכונה טפוני (אנ'), צורות בליה אופייניות של הסלעים. הצורות המוזרות מגרות את הדמיון ויש להם שמות תואמים. כך כינה גי דה מופאסאן את הקאלאנקות "גן חיות מאובן של סיוטים". שמות ידועים לתצורות בודדות הם: "ראש הכלב" (La Tête du chien), ממש ליד הכביש "הצב" (La Tortue) וה"נשר "(L'Aigle) "הווידוי" (La Confession) "הבישוף" (L'Évêque) "ראש פואנקרה" (La Tête de Poincaré) "הראש ההודי" (La Tête d'Indien) "הלב" (Le Cœur) כביש D81 דרך הקאלאנקות "ראש הכלב" "הלב" ראש מדיה וקבצים בנושא הקאלאנקות של פיאנה בוויקישיתוף Les Calanche Gulf of Porto: Calanche of Piana, Gulf of Girolata, Scandola Reserve
2nd South Carolina String Band

2nd South Carolina String Band (בעברית: להקת כלי המיתר השנייה של דרום קרוליינה) היא להקת קאנטרי אמריקאית, המשחזרת מוזיקה אותנטית מתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. הקבוצה טוענת כי היא "מבצעת 'מוזיקת מלחמת אזרחים' בצורה אותנטית ככל האפשר, כפי שהיא נשמעה באמת לחיילי מלחמת האזרחים". על פי האתר הרשמי של הלהקה, הקבוצה הוקמה באוגוסט 1989. מייסדי הלהקה, ג'ו אוורס ואחיו פרד אוורס, ג'ון פריילר, דייב גוס ובוב בימן, היו נגנים חובבים והתמקצעו בכלים מתקופת המלחמה: בנג'ו, תוף סנר, כינור, גיטרה וטמבורין. הם פרסמו במהלך השנים שישה אלבומי אולפן על ידי חברת התקליטים Palmetto. הלהקה מופיעה למספר סצנות בסרט "Gods and Generals", בבימויו של רונלד פ. מקסוול, והמוזיקה שלהם מהווה את פסקולו. בנובמבר 2004 זכתה הלהקה בפרס סטיבן קולינס עבור השימור שלהם של מוזיקה מהמאה ה-19. Southern Soldier (1997) Hard Road (2001) In High Cotton (2002) Dulcem Melodies (2006) Lightning in a Jar [Live] (2008) Strike the Tent! (album) (2013) Ain't Dead Yet! (2017) אתר האינטרנט הרשמי של 2nd South Carolina String Band 2nd South Carolina String Band, סרטונים בערוץ היוטיוב 2nd South Carolina String Band, באתר AllMusic (באנגלית) 2nd South Carolina String Band, באתר MusicBrainz (באנגלית) 2nd South Carolina String Band, באתר Genius כתבה על 2nd South Carolina String Band Civil War Music. 2nd South Carolina String Band (באנגלית אמריקאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הושיעה את עמך

הושיעה את עמך הוא ניגון שהולחן על ידי הרב ד"ר אברהם טברסקי. הניגון הפך במשך השנים לאחד מהניגונים המזוהים עם חסידות חב"ד. קצב שירת הניגון הוא שמח. מילות הניגון הם מפרק כ"ח בתהילים, בו מתפלל דוד המלך לאל שיושיע ויגאל את עמו, וירומם אותם "עד העולם" – לנצח. הוֹשִׁיעָה אֶת עַמֶּךָ וּבָרֵךְ אֶת נַחֲלָתֶךָ וּרְעֵם וְנַשְּׂאֵם עַד הָעוֹלָם — ספר תהלים, פרק כ"ח, פסוק ט' בשנת 1960 הלחין הרב טברסקי את המילים בתהילים. שבוע לאחר מכן שר את הלחן לראשונה בציבור, בחתונה של אחיו הצעיר. במהלך התוועדות שמחת תורה תשכ"ב ביקש הרבי מהאורחים שבאו לחודש תשרי שישירו שיר מארץ ישראל, ר' אברהם לידר החל לשיר 'הושיעה את עמך'. במהלך התוועדות ערב ראש השנה תשכ"ג, אמר הרבי שנמצא בהתוועדות "בעל ה'הושיעה את עמך' מכפר חב"ד, אז שינגן לנו ניגון מזמרת הארץ"- ניגון מארץ ישראל, לידר החל לנגן ניגון אחר, אך הרבי ביקש שישיר את הניגון שלימד, והחל לנגן הושיעה את עמך. מאז החל להתנגן הניגון במרכז חב"ד העולמי - 770 כשפעמים רבות הרבי בעצמו היה מתחיל את הניגון בהתוועדויות, לרוב זה היה כשהרבי דיבר על יהודי רוסיה, ובחלוקת כוס של ברכה לקהל במוצאי החגים. באותה תקופה יצא האלבום השלישי 'ניגוני חב"ד' של ניח"ח ושם ביצוע לשיר, על עטיפת האלבום נכתב כי אמנם ניגון זה מקורו לא בחב"ד, אך תלמידי ליובאוויטש אימצו את המנגינה הזו והיא מושרת לעיתים קרובות בכינוסים ובהתוועדויות של הרבי. בסוף התוועדות פורים תשכ"ד החל הרבי לנגן את הניגון ובמקום המילים "וברך את נחלתך" שינה ל"ורחם על נחלתך". ב-1962 הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד 3" של ניח"ח, ב־1969 הופיע באלבום "לכו נרננה" של נירה רבינוביץ' ושלמה ניצן, ב-2011 הופיע באלבום "לחיים טיש" - חב"ד, ב-2021 הופיע בביצוע של שלומי שבת באלבום צמאה 6‏. השיר בוצע במהלך השנים גם על ידי שלמה כץ, מנדי ג'רופי, אברהם פריד, יוני שלמה, חיים ישראל, ישי ריבו, בני פרידמן, יצחק מאיר ועוד. הניגון מושר בהתוועדות א' שבט תשל"ז אצל הרבי מנחם מנדל שניאורסון, ערוץ jem ביוטיוב סיפורו של הניגון הושיעה את עמך (באנגלית) שמוליק קפלן, הושיעה את עמך, הללו - פודקאסט הניגונים של צמאה סרטון בו נראה הרה"ק אדמו"ר מריבניץ הרב חיים זנוויל אברמוביץ' זצוקללה"ה רוקד ושר השיר הושיעה את עמך בלחן שהלחין הד"ר רבי אברהם טברסקי הרבי שר עם שינוי לשון דקה 27:12 באתר חבד אורג הושיעה את עמך באתר בית חב"ד הושיעה את עמך ביוטיוב הושיעה את עמך ביוטיוב הושיעה, בביצוע שלומי שבת, וידאו קליפ של השיר בערוץ "צמאה", באתר יוטיוב (אורך: 3:05), 16 במרץ, 2021. ביוטיוב יצחק מאיר - הושיעה את עמך (מתוך הלל ראש-חודש סיון בשדרות) ביוטיוב
מיאו

מיאו היא המילה המייצגת את הקול שאותו מבצעים החתולים לתקשורת עם סביבתם (אנ'). גורי החתול הצעירים משתמשים ב"מיאו" כדי לתקשר עם אימם. חתול בוגר בדרך כלל אינו מתקשר עם חתולים אחרים באמצעות קולות, וכאשר הוא מילל מטרתו היא לרוב תקשור עם בני אדם שסביבו, מסיבה זו חתולי מחמד מיללים יותר מחתולי בר.[דרוש מקור] מומחים[דרוש מקור] מבחינים בין סוגים שונים של "מיאו", שמושמעים על ידי החתול למטרות שונות, משיכת תשומת לב, בקשת מזון וכדומה. ככל שה"מיאו" חזק, אינטנסיבי ותכוף יותר, המסר שהחתול מעוניין להעביר דחוף וחשוב לו יותר. חתול זכר מפיק צליל חזק יותר משל נקבה.[דרוש מקור] המילה "מיאו" היא אונומטופיה ולכן היא קיימת בשפות רבות, בחלקן יש לה וריאציות שונות. ישנן שפות שבהן הפכה המילה לשם בעל החיים עצמו. הטבלה מטה מציגה את הדרך בה כל שפה מבטאת את המילה "מיאו": תסמונת קרי דו שה מדיה וקבצים בנושא מיאו בוויקישיתוף לא רק "מיאו": איך לדבר חתולית?, באתר ynet, 16 באפריל 2015 זאת הסיבה המדעית שחתולים עושים 'מיאו' סוגי יללות חתולים כך תבינו מה החתול רוצה סינית היא דוגמה בולטת (מאו) الدغامين, أحمد (6 במרץ 2008). "السموع : أسماء أصوات الحيوانات والطيور بالعربية (الجزء الأول)". Abu Dhabi. נבדק ב-12 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) Peggy Bivens (2002). Language Arts 1, Volume 1. Saddleback Publishing. p. 59. ISBN 978-1562-54508-6. Meong at KBBI Daring "Definition of MEOW". www.merriam-webster.com (באנגלית). נבדק ב-7 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "MIAOW | meaning in the Cambridge English Dictionary". dictionary.cambridge.org (באנגלית). נבדק ב-7 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Filipino Animal Sounds: Tagalog to English: Dictionary Online". tagaloglang.com. 1 בספטמבר 2018. נבדק ב-15 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) فیروز الدین‏, مولوی‏ (1978). فیروز اللغات اردو جامع‏ (באורדו) (2nd ed.). Lahore: Feroz Sons, Ltd. p. 1334. ISBN 9690005146.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link) תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) νιαουρίζω. WordReference.com (ביוונית). נבדק ב-28 במאי 2012. {{cite web}}: (עזרה) Ngiau at Pusat Rujukan Persuratan Melayu ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפרץ ג'ירולאטה

מפרץ ג'ירולאטה (בצרפתית: Golfe de Girolata) שוכן בחצי האי לה סקנדולה (La Scandola) בחוף המערבי של האי קורסיקה השייך לצרפת, בערך באמצע הדרך בין אז'אקסיו לקלווי. בשנת 1983 נוסף מפרץ ג'ירולאטה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו, כחלק מאתר המורשת העולמית: "מפרץ פורטו: הקאלאנקות של פיאנה, מפרץ ג'ירולאטה ושמורת סקנדולה". מפרץ ג'ירולאטה גובל בקאפו סנינו (Capu Seninu) ובפונטה סקנדולה (Punta Scandola). בחוף המפרץ שוכן כפר הדייגים לשעבר ג'ירולאטה המונה כ-100 תושבים כולל עשרה בתים והריסות מבצר של הרפובליקה של ג'נובה. לא ניתן להגיע אליו ברכב, אלא רק ברגל באמצעות מסלולי הליכה שונים, כולל מארה אי מונטי (Mare e monti, באיטלקית: ים והרים) מסלול הליכה למרחקים ארוכים דרך ג'ירולאטה. בקיץ מגיעות לנמל הטבעי של ג'ירולאטה ספינות טיולים מספר פעמים ביום ממקומות שונים כמו קלווי, ל'איל-רוסה, פורטו, סגונה, קרגזה ואז'אקסיו. ג'ירולאטה ממסלול ההליכה מארה אי מונטי כשברקע חצי האי לה סקנדולה פורטין דה ג'ירולאטה היה חלק מהביצורים הג'נובזיים של האי נוף לפונטה סקנדולה פרות על החוף ליד המזח כביש בחלקה העליון של ג'ירולאטה מדיה וקבצים בנושא מפרץ ג'ירולאטה בוויקישיתוף Gulf of Porto: Calanche of Piana, Gulf of Girolata, Scandola Reserve
Friday (שיר של ריטון ונייטקרואלרס)

Friday (המוכר גם בתור "Friday (Dopamine Re-Edit)") הוא שיר שהוקלט על ידי הדי ג'יי האמריקאי, ריטון, והלהקה הבריטית, נייטקרואלרס (אנ'), בשיתוף פעולה עם מוסטפא & הייפמן. השיר יצא לאור ב-15 בינואר 2021 דרך חברת מיניסטרי אוף סאונד. השיר לוקח השראה מהשיר "Push the Feeling On" (אנ') שיצא בשנת 1992. בתחילת שנת 2020, מופסה והייפמן החלו לצבור הצלחה וויראלית דרך קליפים בהם הם רוקדים ועושים סרטוני מם. הדיג'יי האמריקאי ריטון והמפיקים של Invisible Men החלו לגלות מודעות לפוטנציאל הרב שלהם בתור זוג שותף עקב הסרטונים שהעלו באתר האינטרנט יוטיוב. מידע על הסינגל "Friday" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Friday" באתר Discogs מילות השיר "Friday" באתר Genius סרטון השיר "Friday" באתר יוטיוב Riton rend hommage à l'hymne "Push The Feeling On" avec "Friday" - Radio FG - Feel Good, www.radiofg.com Matt Klein, Meet Mufasa And Hypeman: Influencers Born In A Pandemic, Now Working For The Weekend, Forbes (באנגלית) WDR, Riton x Nightcrawlers feat. Mufasa & Hypeman - "Friday", www1.wdr.de, ‏5 בפברואר 2021 (בגרמנית)
קצב מזרחי

"קצב מזרחי" הוא האלבום ה-25 של הזמר הישראלי אייל גולן. האלבום יצא לאור ב-12 באפריל 2021, בהוצאת חברת התקליטים "ליאם הפקות". "קצב מזרחי" הוא אלבום הפתעה ואלבום ההמשך של האלבום הקודם של גולן, "להיות מאושר". האלבום יצא לאור ביום הולדתו ה-50 של גולן. בדומה לאלבום הקודם, בחלק משירי האלבום שיתף פעולה גולן עם אומנים ויוצרים נוספים דוגמת אברהם טל, אבי אוחיון, דודו אהרון, בניה ברבי, פאר טסי ועדי ליאון. חוגג 50 עם אלבום בהפתעה: אייל גולן משחרר את "קצב מזרחי", באתר ‏מאקו‏, 12 באפריל 2021
שיר ערש של ברהמס

שיר ערש של ברהמס אופוס 49 (בגרמנית: Wiegenlied, Op. 49) הוא ליד לקול ולפסנתר, שהלחין המלחין יוהנס ברהמס. שיר הערש הולחן בשנת 1868 בעיר בון שבגרמניה. זו אחת המנגינות הפופולריות ביותר של המלחין. נחשב לאחד משירי הערש הפופולרים לצד "מנצנץ כוכב קטן". כתב היד של היצירה שמור כיום במוזיאון תרבות המוזיקה על שם גלינקה במוסקבה. היצירה במקור הולחנה בסולם מי במול מז'ור, אך היום ישנם מספר רב של וריאציות לסולואים של פסנתר בסולמות שונים (המוכרים הם בפה מז'ור ובסול מז'ור). ברהמס ביסס את המילים של שיר הערש, לפי דואט מאת אלכסנדר באומן (גר') שיצא לאור בשנות ה-40 של המאה ה-19. שיר הערש הוקדש לידידתו של ברהמס, ברטה פאבר, לרגל לידת בנה השני. ברהמס היה מאוהב בה בצעירותו והלחין את שיר הערש בהשראתה. ברהמס לבסוף סיים להלחין את היצירה בנובמבר 1868. שיר הערש פורסם לציבור הרחב ב-22 בדצמבר 1869 בווינה והוצג על ידי לואיז דסטמן (זמרת) וקלרה שומאן (פסנתרנית). יש עדויות לכך שהשיר הושר בעברית כבר בפולין בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20. בשנת 1877, ברהמס ביסס את החלק הראשון של הסימפוניה השנייה שלו (אנ') בהשראת הלחן של שיר הערש. ישנם אין ספור שימושים בשיר הערש בתיבות נגינה. את שיר הערש ניתן למצוא עכשיו בפסקול של למעלה מ-60 סרטים. הנה מילות המנגינה שלקוחות מאוסף שירי העם קרן הפלא של הנער: מאוחר יותר, ברהמס הוסיף מילים לחזרה השנייה שנלקחו משיר משנת 1849 שכתב גאורג שרר (גר'): גרסה אחרת בעברית בעיבוד של אברהם בן ים נמצאת באתר זמרשת. (ראו הפנייה בקישורים חיצוניים). גרסה ישנה מוכרת של מרדכי לויטס היא: רַד הַלַּיִל עַל תֵּבֵל, שֶׁקֶט בָּא עַל יְקוּם. כָּל הָאוֹר הָפַך לְצֵל, יִשָּאֵר עַד יָקוּם. לֹא תִּירָא הִרְהוּרִים, עַל רֹאשְׁךָ שְׁכִינַת אֵל. כִּי הִנֵּה לֹא יָנוּם, שׁוֹמֵר יִשְׂרָאֵל. חֲלוֹמוֹת מְתֻקִּים, יִהְיוּ חֶלְקְךָ. עַד הַשַּׁחַר יִשְׁמְרְךָ, מַלְאָךְ עַל מִטַּתְךָ. לֵיל מְנוּחָה, לֵיל שַׁלְוָה, תִּמְתַּק שְׁנַתְךָ. לֵיל מְנוּחָה, לֵיל שַׁלְוָה, תִּמְתַּק שְׁנַתְךָ. היצירה המקורית כתובה במי במול מז'ור. ברהמס משתמש במרווחים של טוניקה דומיננטה וסאב דומיננטה על הסולם מי במול מז'ור. המלודיה ביצירה נחשבת "סטאטית" וארוכה יותר והאוקרדים קצרים יותר וחלשים יותר. יד שמאל וימין לא מסונכרנות, כלומר המלודיה מובילה והבאס מגיע פעימה אחת אחרי המלודיה. הטכניקה הזאת מייצרת רוגע ושלווה ו"אורך" של השיר, דבר שמאפיין שיר ערש שנועד להרגיע ולהרדים ילדים. מדיה וקבצים בנושא שיר ערש של ברהמס בוויקישיתוף ספר בו מאוגדים כל שירי העם הגרמנים - ביניהם שיר הערש של ברהמס. ביצוע שיר הערש על ידי אסתר עופרים באתר יוטיוב. מידע, מדיה וביצועים שיר הערש באתר זמרשת. מידע על שיר הערש מאת ברהמס מידע על שיר הערש מאת ברהמס
סוכנות הביון של ברזיל

סוכנות הביון של ברזיל (ABIN Agência Brasileira de Inteligência), היא הסוכנות הממשלתית המרכזית בברזיל שמתפקידה לתכנן, לבצע, לתאם לפקח ולבקר את פעולות הביון במדינה, בנוגע לאיומים פנימיים או חיצוניים. ולדווח לנשיא ברזיל על מצב המודיעין בשאלות הנוגעות לאינטרס הלאומי הברזילאי. הסוכנות היא ממשיכתו של הארגון (SNI (Serviço Nacional de Informações שירות המידע הלאומי הידוע לשמצה, ששימש ככלי בידי המשטר הצבאי בברזיל בימי הדיקטטורה הצבאית בין השנים 1964 ו-1985. ה-SNI הוקם כגוף אזרחי, אך שיתף פעולה עם צבא ברזיל. כל זרוע בצבא ברזיל, חיל היבשה, חיל הים וחיל האוויר, המשיכה לקיים זרוע מודיעין משלה. שירותי מודיעין אלו היו אחראים לצנזורה, עינויים ופעולות אחרות כנגד מתנגדי המשטר. בניסיון לאחד את זרועות הביון ולהכפיפן לשליטת הממשלה האזרחית שקמה בברזיל בשנת 1985, הורה הנשיא פרננדו קולור דה מלו על החלפת ה-SNI ב"משרד העניינים האסטרטגיים" ( Secretaria de Assuntos Estratégicos), ובראשי תיבות SAE, שפעל בין 1990 ל-1994. על אף שב-SAE לא פעלו אנשי SNI לשעבר, עדיין הייתה שליטתו של הצבא במשרד ברמה שהפריעה למתן דיווח וביקורת על מעשי המשרד לממשלה האזרחית. ב-1995 הציב נשיא ברזיל פרננדו אנריקה קרדוזו אזרח בראש ה-SAE. ב-7 בדצמבר 1999 נחקק על ידי הקונגרס הלאומי של ברזיל חוק היוצר את "מערכת הביון הברזילאית" (SISBIN) שהזרוע המרכזית שלה היא ABIN. תפקידה העיקרי של ABIN הוא לשלוט בזרם האינפורמציה שנוצר על ידי פעולות הסוכנויות השונות. כאומות רבות אחרות באמריקה הלטינית, ברזיל ניצבת בפני האתגר של מניעת התערבות הצבא וזרועות המודיעין שלו בפוליטיקה האזרחית. מתחילת קיומו הוכתם ABIN בהאזנות סתר לא חוקיות ופעולות דומות. השירות היה מצוי בכפיפות ישירה לנשיא, ולא היה חייב בדיווח לקונגרס הברזילאי. מצב זה הפריע לניסיונות לשלוט בשירות ולנקותו מהשפעות אנשי הצבא ומנגנוני הביטחון הפנימי של הצבא. כיום מצוי השירות בכפיפות למשרד לביטחון פנים של נשיא הרפובליקה (GSI), אך גם מדווח לוועדה לשירותים חשאיים של הקונגרס. הממשלות האחרונות בברזיל פעלו להקטנת השפעת הצבא, ולאחרונה נראה כי השירות מרכז את מאמציו במניעת טרור ואיומים חיצוניים, במקום להתרכז בפוליטיקה הפנימית, וכי אימץ לעצמו ערכים דמוקרטיים. תפקידו העיקרי של השירות הוא לחקור איומים בכוח ובפועל לחברה הברזילאית ולממשלה, ולהגן על המשטר הדמוקרטי, על החוקה הברזילאית, ועל ריבונות ברזיל. סיסמת השירות היא "A Inteligência em defesa da sociedade, do Estado Democrático de Direito e dos interesses nacionais" - מודיעין להגנת החברה, שלטון החוק והדמוקרטיה, והאינטרס הלאומי. לסוכנות אין סמכות מעצר או חקירה. מטרתו היחידה היא איסוף אינפורמציה וניתוחה. בנוסף לכך, החוק הברזילאי בנוגע להאזנות סתר שהתקבל בשנת 1996 קובע את סוכנויות המדינה הרשאיות להאזין האזנת סתר. ABIN אינה נמנית עליהן. הסוכנות היא חלק ממערך ביטחון פנים וביון הקרוי SISBIN, ומקיים קשר עם סוכנויות נוספות לאכיפת החוק בברזיל. הסוכנות מקיימת קשרים עם סוכנויות ביון מחוץ לברזיל. על פי החוקה הברזילאית רשאי אזרח לפנות ל-ABIN ולבקש לדעת האם נאגר עליו מידע במאגרי המידע של הסוכנות. מטה השירות מרוכז בעיר ברזיליה שבמחוז הפדרלי, ויש לו 12 סוכנויות במדינות ברזיל השונות, ו-17 משרדים נוספים ברחבי ברזיל. לסוכנות כ-1,600 עובדים (ב-2004). הסוכנות כפופה לנשיא ברזיל, ומפוקחת על ידי "ועדת המודיעין" של הקונגרס הלאומי. מדיה וקבצים בנושא סוכנות הביון של ברזיל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוכנות הביון של ברזיל סוכנות הביון של ברזיל, ברשת החברתית פייסבוק
הפארק הלאומי סידי א-טווי

הפארק הלאומי סידי א-טווי (בערבית: الحديقة الوطنية بسيدي الطوي) הוא פארק לאומי בתוניסיה שהוקם בשנת 1993 והוא מורכב משטחי עשב. הוא ממוקם בחלקה הדרומי של תוניסיה, סמוך לגבול לוב. דרומית לפארק, 54 ק"מ משם, נמצאת העיירה בן גרדאן. בפארק חיים ראמי סהרה. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי סידי א-טווי בוויקישיתוף "Sidi Toui National Park". earthobservatory. נבדק ב-2012-04-30. "Sidi Toui National Park, Tunisia". earthobservatory.nasa.gov (באנגלית). 2008-11-02. נבדק ב-2021-02-08. "BirdLife Data Zone". datazone.birdlife.org. נבדק ב-2021-02-08.