laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ירמיהו (דונטלו)

ירמיהו (באיטלקית: Geremia) הוא פסל שיש של הפסל דונטלו, שהושלם בין השנים 1427–1435 ומתאר את ירמיהו הנביא. הוא נחצב בגודל טבעי (191x45x45 ס"מ) ומוצג במוזיאון הדואומו בפירנצה. הפסל הוזמן עבור גומחה במגדל הפעמונים קמפנילה די ג'וטו בקתדרלה של העיר פירנצה. וזארי מציין בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר את פרנצ'סקו סודריני, חברו של דונטלו, כמודל ליצירה. ירמיהו הוא אחד מארבעת הפסלים האחרונים שנחצבו בין 1420 ל-1435, והיו מיועדים עבור גומחות בצד הצפוני והפחות נראה לעין של מגדל הפעמונים, בסמוך לחומת הקתדרלה. עם סיום יצירת הפסלים, היו עובדי הקתדרלה כה מרוצים, שהם הציבו אותם בצד המערבי, והחשוב ביותר מכיוון שהוא מקביל לחזית. אחד משלושת הפסלים האחרים הוא חבקוק, גם הוא של דונטלו. הפסלים הועברו למוזיאון בשנת 1937 ובמקומם הוצבו עותקים. ירמיהו הוא יצירת מופת של חדירה פסיכולוגית, עם הבעת פנים יוצאת דופן. הוא באופן משמעותי רב הבעה בהשוואה ליצירותיו הקודמות של דונטלו, כמו שלושת הפסלים בצד המזרחי של מגדל הפעמונים (הנביא חסר הזקן, הנביא המהורהר ועקדת יצחק). הנביא מוצג כאדם בגיל העמידה, עם שיער מתולתל וזקן קצר, לבוש טונה המשתפלת מכתפו השמאלית, כתפו הימנית חשופה, בידו השמאלית הוא אוחז מגילת קלף. הראש מוטה שמאלה ומדגיש את הקפלים המרירים של הפה, השפתיים, הגבות והפנים, כששרירי הצוואר מתוחים. במאפייני הפסל יש חוסר הרמוניה, אך הרושם הכללי הוא של גְדוּלָה וכבוד בשל הרוגע שהוא משרה והקיארוסקורו החזק שקפלי הבגדים שלו, שהם הרבה יותר מלאי חיים ביחס לחבקוק, יוצרים. רגל שמאל נוטה קדימה וכך מושגת תנועה מסוימת בחלק התחתון. הפסל שימש בראשית המאה ה-16 כמקור השראה לפסל דוד של מיכלאנג'לו. Rolf C. Wirtz, Donatello, Könemann, Colonia 1998. ISBN 3-8290-4546-8 מדיה וקבצים בנושא ירמיהו בוויקישיתוף "The Prophet Jeremiah". thehistoryofart.org. (באנגלית) "Donatello - Prophet Jeremiah, Figure from Florence Campanile". אוניברסיטת פנסילבניה. (באנגלית) "DONATELLO. IL PROFETA IMBERBE, IL PROFETA BARBUTO O PENSIEROSO E IL PROFETA GEREMIA". arte.it. (באיטלקית)
לוח השנה הלאומי של הודו

לוח השנה הלאומי של הודו הוא לוח שנה שִימְשי שאימצה ממשלת הודו בראשות ג'ווהרלל נהרו בשנת 1957 כלוח השנה האזרחי של הודו. הלוח הוא בן 12 חודשים של 30 או 31 ימים, והיא מתחילה ביום בראשון של חודש צ'איטרה (चैत्र) שחל ביום השוויון האביבי (בדרך כלל ב-22 במרץ). התאריכים בלוח הלאומי של הודו חופפים לתאריכים המקבילים בלוח הגרגוריאני עד כדי הבדל של יום אחד. הלוח משמש בפרסומים רשמיים של ממשל הודו וקביעת "חגים" אזרחיים כגון השנה החדשה, יום גנדי ויום הרפובליקה. הלוח הוצע על ידי ועדת רפורמה בראשות האסטרופיזיקאי מגהנאד סאהה (Meghnad Saha), ונכנס לתוקף ב-22 במרץ 1957. מניין השנים בלוח מבוסס של "מניין שאקה" ולכן הלוח מכונה לוח שאקה כשמו של אחד מהלוחות ההינדים המסורתיים המרכזיים, שגם משתמש באותו מניין שנים, ולכן נקרא בשם דומה. לעיתים הדבר יוצר בלבול. כאמור, מניין השנים הוא על פי מניין שאקה (שאקה סאמוואט) המסורתי כך ששנת 1957 בה אומץ "לוח השנה הלאומי" הייתה שנת 1879 למניין זה. ככלל, כדי לחשב את השנה על פי לוח השנה הלאומי של הודו יש להפחית 78 מהשנה הגריגוריאנית. כאמור הלוח הוא בין 12 חודשים. החודש הראשון יכול להיות מעובר או חסר, חמשת החודשים אחריו הם בני 31 ימים וששת החודשים האחרונים בשנה הם בני 30 יום. חודש צ'איטרה מעובר כל 4 שנים בדרך כלל, בהתאמה עם עיבורו של חודש פברואר בלוח הגרגוריאני. שמות רוב החודשים נלקחו מלוח שאקה המסורתי עם כמה שינויי איות. עם הקמת הודו היו במדינה כ-30 לוחות שנה שונים. בשנת 1952 הקימה ממשלת הודו ועדת רפורמה שמטרתה הוגדרה "לבחון את כל לוחות השנה הנמצאים בשימוש ולאחר מחקר מדעי של הנושא להציע לוח שנה מדויק ומאוחד לכל הודו". בשנת 1955 הגישה הוועדה את המלצותיה ללוח אזרחי שמשי שמניין השנים שלו ימשיך את מניין שאקה המסורתי. כמו כן הציעה הוועדה להחיל את הלוח משנת 1956 כך ש-21 במרץ 1956 יהיה היום הראשון (1 בחודש צ'איטרה) של שנת שאקה 1878 ואת החודש האחרון (פאלגונה) של שנת שאקה 1877 להאריך ב-6 או 7 ימים. ממשלת הודו קיבלה את המלצות הוועדה בשנת 1955 אבל הלוח נכנס לתוקף רק ב-22 במרץ 1957. עם כניסת הלוח לתוקף ממשלת הודו יצאה במסע הסברה כדי ליצור מודעות ללוח. בפועל נראה שעם השנים המודעות לשימוש בלוח ירדה וחלקים גדולים בציבור ההודי לא מודעים לקיומו, ואף קורה שגורמים רשמיים מתעלמים ממנו. לעיתים קרובות תאריכים אזרחיים מצוינים על פי הלוח הגרגוריאני. Report of Calendar Reform Committee, Government of India Karen Bellenir, Religious holidays and calendars : an encyclopedic handbook, Detroit: MI : Omnigraphics, 1998 NIVEDITA KHANDEKAR, ? Did you know March 22 marks India's new year, daily O india, ‏22 במרץ 2017
ננסי הולדר

ננסי לינדזי ג'ונס-הולדר (באנגלית: Nancy Lindsay Jones-Holder) היא סופרת מדע בדיוני ואימה אמריקנית. הולדר נולדה בלוס אלטוס בקליפורניה. גדלה בקליפורניה וביפן. בוגרת אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. כתבה בעבר בשם העט מליסה ג'יי מורגן. סיפור קצר: Lady Madonna (1991) סיפור קצר: I Hear the Mermaids Singing (1993) סיפור קצר: Cafe Endless: Spring Rain (1994) נובלה: Dead in the Water (1994) Jessie's Song (1983) Winner Take All (1984) The Greatest Show on Earth (1984) Finders Keepers (1985) His Fair Lady (1985) Out of This World (1985) Once in Love with Amy (1986) Emerald Fire (1986) Rough Cut (1990) The Ghosts of Tivoli (1992) Cannibal Dwight's Special Purpose (1992) Making Love (1993) (עם מלאני טם) Dead in the Water (מאי 1994, Dell, ISBN 0-440-21481-5) Witch-Light (1996) (עם מלאני טם) Bridal Bedlam' (1999) (עם דיאנה ג'י גלאגר) Pearl Harbor, 1941 (2000) Spirited (2004) Pretty Little Devils (2006) Daughter of the Flames (2006) Daughter of the Blood (2006) The Rose Bride (2007) On Fire a Teen Wolf novel (2012) Crimson Peak (2015) Ghostbusters, (יוני 2016, Tor Books, ISBN 0-765-38843-X) Wonder Woman, (יוני 2017, Titan Books, ISBN 978-1-7856-5378-0) Wings and Other Poems (שירים) (1972) Gambler's Star The Six Families (1998) Legacies and Lies (1999) Invasions (2000) Wicked Witch (2002) (עם דבי ויגייה) Curse (2002) (עם דבי ויגייה) Legacy (2003) (עם דבי ויגייה) Spellbound (2003) (עם דבי ויגייה) Resurrection (2009) (עם דבי ויגייה) RSVP Camp Confidential (2005) Possessions Possessions (2009) The Evil Within (2010) The Screaming Season (מרץ 2011) Crusade Crusade (2010) (עם דבי ויגייה) Damned (2011) (עם דבי ויגייה) Vanquished (2012) (עם דבי ויגייה) Wolf Springs Chronicles Unleashed (2011) (עם דבי ויגייה) Hot Blooded (July 9, 2012) (עם דבי ויגייה) Savage (2013) (עם דבי ויגייה) Tales of Zorro The Eternal Kiss: 13 Vampire Tales of Blood and Desire (עם דבי ויגייה) Furry Fantastic (עם בל הולדר) Pandora's Closet (עם בל הולדר) 1997: Halloween Rain (עם כריסטופר גולדן) 1998: Blooded (עם כריסטופר גולדן) 1998: Child of the Hunt (עם כריסטופר גולדן) 1998: The Angel Chronicles, Vol. 1 1999: The Gatekeeper trilogy (עם כריסטופר גולדן) 1999: Immortal (עם כריסטופר גולדן) 1999: The Angel Chronicles, Vol. 3 1999: The Sunnydale High Yearbook 2000: The Evil That Men Do 2000: Not Forgotten 2000: Unseen (עם ג'ף מריוט) 2001: The Book of Fours 2002: The Journals of Rupert Giles, Vol. 1 2002: Endangered Species 2003: Blood and Fog 2004: Heat 2005: Keep Me in Mind 2005: Queen of the Slayers 2006: Carnival of Souls How I Survived My Summer Vacation (2000) Tales of the Slayer (2001) The Longest Night (2002) An Apple for a Creature (אוגוסט 2012) אנג'ל: תיקי החקירה, כרך א' (עם ג'ף מריוט ומריאליזבת' הארט) (1999) אנציקלופדיית באפי (2017) ביבליוגרפיה אתר האינטרנט הרשמי של ננסי הולדר (באנגלית) ננסי הולדר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ננסי הולדר, ברשת החברתית Goodreads
סטיניאנו

סטיניאנו (באיטלקית: Settignano) הוא כפר, שנמצא מזרחית לעיר פירנצה בנפת פירנצה, שבמחוז טוסקנה שבאיטליה. הכפר מפורסם בזכות אומנים חשובים מתקופת הרנסאנס שנולדו בו בהם דזידריו דה סטיניאנו, אנטוניו רוסלינו וברנרדו רוסלינו. בצעירותו התגורר בכפר האמן המפורסם מיכלאנג'לו. הבית שבו התגורר נקרא כיום וילה מיכלאנג'לו (איט'). מדיה וקבצים בנושא סטיניאנו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באיטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אומרו סיסוקו אמבאלו

אומרו סיסוקו אמבאלו (בפורטוגזית: Umaro Sissoco Embaló; נולד ב-23 בספטמבר 1972) הוא פוליטיקאי, איש צבא ומדינאי גינאי, ונשיא גינאה ביסאו החל מ-27 בפברואר 2020. בעבר כיהן גם כראש הממשלה. אמבאלו נולד בביסאו. הוא למד יחסים בינלאומיים ומדע המדינה בליסבון ובאוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד. אמבאלו דובר שפות רבות, ובהן פורטוגזית, אנגלית, צרפתית, ערבית, סוואהילי וספרדית. במקביל גם שירת בצבא המקומי ולמד לימודי ביטחון במקומות רבים, ובהם תל אביב-יפו, יוהנסבורג, בריסל ופריז. אמבאלו נושא בדרגת בריגדיר גנרל. מנובמבר 2016 ועד ינואר 2018 עמד בראשות הממשלה. אמבאלו התמודד בבחירות לנשיאות בשנת 2019 הוא סיים במקום השני בסיבוב השני עם כ-27% מהקולות. מהסיבוב השני ניצח עם רוב של כ-54% מהקולות. כנגד הבחירות הושמעה ביקורות רבה, ובית המשפט העליון והפרלמנט לא אישרו את תוצאותיהן. למרות זאת, ארגן אמבאלו טקס השבעה אלטרנטיבי ובכך כנס לתפקיד. מדיה וקבצים בנושא אומרו סיסוקו אמבאלו בוויקישיתוף
יחדיו (עמותה)

עמותת יחדיו - באר שבע והדרום היא עמותה ישראלית אשר מפעילה שירותים חברתיים בנגב מאזור קריית גת וקריית מלאכי ועד אילת. העמותה הוקמה בשנת 1999 ומפעילה תוכנית רבות בתחום הרווחה והחינוך הנוגעות לאלימות במשפחה, נוער בסיכון, נגמלים מהתמכרויות וכו'. העמותה מפעילה כפרי נוער, מקלטים לנשים מוכות, משפחתונים,פנימיות ומסגרות לבעלי צרכים מיוחדים. מבין הפרויקטים הידועים של העמותה ניתן למנות את רוח מדבר וכפר הנוער העוגן הקהילתי. כיום יושבת ראש העמותה היא ד"ר אסתר לוצאטו והמנהל הכללי הוא יאיר באר. המחזור השנתי בשנת 2019 עמד על כ-122,951,741 ש"ח ובשנה זו עבדו בעמותה כ-1,000 איש. רוב התקציב מגיע עבור שירותים הניתנים למדינה ולרשויות המקומיות אתר האינטרנט הרשמי של יחדיו יחדיו, ברשת החברתית פייסבוק יחדיו, באתר "גיידסטאר ישראל" יעל ולצר, "הפילנתרופיה בישראל היא לא כמו פעם. יש דור חדש שמבקש את הכסף בחזרה", באתר ynet, 11 ביוני 2024
צבע טרי

האם התכוונתם ל... צבע טרי – יריד אמנות הפועל בישראל מאז שנת 2008 במקומות שונים ברחבי תל אביב-יפו. שלישיית צבע טרי – להקת פופ ישראלית
שלומית (עמותה)

שלומית היא עמותה ישראלית המפעילה מתנדבים במסגרת השירות הלאומי. "שלומית" היא האגודה השנייה בגודלה בנושא לאחר האגודה להתנדבות. העמותה הוקמה בשנת 1993 על ידי עמי ברגמן אשר שימש כיושב הראש הראשון ועל ידי חיה שמואל אשר שימשה כמנהלת הכללית הראשונה. מאז הקמתה שירתו בשורותיה כ-35,000 מתנדבים מכלל המגזרים בחברה הישראלית. "שלומית" הייתה העמתה הראשונה בהפעלת בני שירות מהמגזר הערבי. באתר העמותה חזון העמותה הוגדר כ"בניית אזרחות טובה בחברה רב תרבותית ותצוגת בבואה של החברה הישראלית במיטבה.". משרדי העמותה ממוקמים ברמת גן. נכון לשנת 2020, המנהלת הכללית של העמותה היא אבישג אזולאי משה. כיום משרתים במסגרת "שלומית" כ-3,500 בני ובנות שירות. מבין מקומות השירות הגדולים במסגרת העמותה, ניתן למנות את משטרת ישראל, מגן דוד אדום ובתי החולים, עמותת אתגרים, יחדיו וכו'. שירות לאומי אתר האינטרנט הרשמי של שלומית שלומית, ברשת החברתית פייסבוק שלומית, ברשת החברתית אינסטגרם
מכללת אורות ישראל

אורות ישראל מכללה אקדמית לחינוך היא מכללה אקדמית להכשרת מורים ציונית-דתית, פרי איחודן של מכללות "אורות ישראל" באלקנה ו"מורשת יעקב" ברחובות. בשנת תשס"ט (2009) התאחדו מכללות "אורות ישראל" ו"מורשת יעקב" - בהובלת ראשי המכללות הרב פרופ' נריה גוטל והרב חיים סבן, ומאז פועלת המכללה בשני קמפוסים - בקמפוס אלקנה ובקמפוס רחובות. לאחר הרב גוטל כיהנו פרופ' יובל סיני והרב פרופ' יצחק קראוס. כיום מכהן בראשות המכללה הרב פרופ' מאיר הילדסהיימר. בשנת תשי"ח (1958) הקים הרב יעקב ברמן את הסמינר למורים של ישיבת הדרום. לימים הפך הסמינר למכללת "מורשת יעקב", אותה ייסד הרב נח גרינפלד, שעמד בראשה עד שנת תשנ"ו (1996). לאחר מכן עמד הרב חיים סבן בראשות המכללה עד האיחוד עם מכללת אורות ישראל בשנת תשס"ט (2009). קמפוס "מורשת יעקב" רחובות הוא קמפוס של מכללת "אורות ישראל". עוד לפני האיחוד בין המכללות קיימה מכללת "מורשת יעקב" ברחובות לימודים לתואר ראשון (.B.Ed) ולתעודת הוראה. בין תלמידי המכללה לומדים בחורים מישיבות הסדר, ומשלבים לימוד תורה, שירות צבאי ותואר ראשון בחינוך. הלימודים בקמפוס רחובות כוללים הכשרה להוראה במסלולי בית הספר היסודי והעל יסודי בהתמחויות: תלמוד, תנ"ך, היסטוריה, לשון עברית, תקשורת, חינוך מיוחד, מתמטיקה, אנגלית ומדעי הטבע. תלמידי ישיבות הסדר וגבוהות לומדים לתארים ראשון ושני במכללה, במתכונת משולבת של למידה פרונטלית ולמידה מקוונת. הלימודים לתואר שני (.M.Ed) מתקיימים בשלושה מסלולים: ייעוץ חינוכי, ניהול וארגון מערכות חינוך ו-הוראת מקרא וספרות חכמים. נוסף לכך, המכללה מקיימת תוכניות לפיתוח סגלי ניהול, השתלמויות, לימודי המשך, לימודי הסבת אקדמאים להוראה והרחבת הסמכה. במסגרת החוג להיסטוריה של המכללה ב-2 הקמפוסים הופק בשנים האחרונות מיזם מאורות אל העבר המעניק מידע לאלפי מנויים על אירועים שהתרחשו ביום זה לפי התאריך העברי. בחורף 2023 אשרה המועצה להשכלה גבוהה למכללת אורות ישראל לפתוח לימודי תואר שני בהיסטוריה. בין המרצים בקמפוס: ד"ר מיכאל בן ארי, גרשון בר-כוכבא, הרב פרופ' מאיר הילדסהיימר, הרב מנחם מקובר ועוד. בשנת תשל"ט (1978) נוסדה מכללת "אורות ישראל" בפתח תקווה ומסוף שנות השמונים היא ממוקמת באלקנה. מייסד המכללה הוא הרב ד"ר יהודה פליקס, שעמד בראשה עד שנת 2004. אחריו שימש בתפקיד נשיא המכללה הרב פרופ' נריה גוטל. קמפוס אלקנה מכשיר סטודנטיות ללימודי תואר ראשון בחינוך פורמלי ובלתי פורמלי, בהתמחויות: תנ"ך, תושב"ע, היסטוריה של עם ישראל, לשון עברית, מחשבת ישראל, לימודי ארץ ישראל, ספרות, אנגלית, מתמטיקה, תקשורת, גיל הרך ובמסלול ללימודי החינוך המיוחד המתחלק לשני מוקדים: שלב"ר - שילוב הילד בעל הצרכים המיוחדים וקס"ם - קשיים סנסו-מוטוריים. בנוסף מתקיימים לימודי תואר שני בתחומי חינוך וייעוץ ניהול וארגון מערכות חינוך, ספרות ומקרא חכמים . בקמפוס שתי תוכניות ייחודיות: א) המסלול לריקוד (מחול ותנועה), היחיד בישראל המכוון לבנות מהמגזר הדתי ומעניק תואר אקדמי. המסלול נוסד בשנת 1998 על ידי ד"ר מוסה (משה) קדם וטליה פרלשטיין שניהלה את התיכון באקדמיה למוזיקה ומחול בירושלים. התלמידות לומדות בלט קלאסי, מחול מודרני ואימפרוביזציה, לימודי חינוך, הקשר בין גוף לנפש והיסטוריה של המחול. ב) חינוך חברתי קהילתי המקדם תוכניות קידום נוער ועבודה עם בני נוער בעיירות פיתוח. מלבד זאת פועלים בקמפוס אלקנה שני מכונים, הפתוחים לבנות במקביל לתוכנית הלימודים לתואר במכללה: מכון הגבוה ללימודי מנהיגות חינוכית ואמונה בימינו, ומרכז ללימודי משפחה. מדיה וקבצים בנושא מכללת אורות ישראל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכללת אורות ישראל מכללת אורות ישראל (אלקנה), דף שער בספרייה הלאומית
צרטוסוכוס

צרטוסוכוס (שם מדעי: Ceratosuchus; פירוש השם: "תנין מקורנן") הוא סוג נכחד של תנינאי ממשפחת האליגטוריים, שחי בסוף הפלאוקן עד לתחילת האאוקן באמריקה הצפונית. המאובנים שלו התגלו ב-"Piceance Basin" שבקולורדו וב-"Bighorn Basin" בויומינג. הוא תואר ב-1938 ובסוגו נכלל מין אחד – Ceratosuchus burdoshi, על שם ההרפטולוג תאודור בורדוש שחקר את גולגולת האליגטור. הצרטוסוכוס היה אליגטור באורך של 2 מטרים ויותר והוא היה בעל 4 בליטות קרניות המתעקלות מעלה שמהן קיבל את שמו. קרניים אלה נדירות אצל התנינים (די דומות לקרני התנין הקדום וואיי ממדגסקר) והן היו קטנות יחסית להתגוננות וגם לא לתצוגות מאיימות, כך שכנראה הם נועדו לעזור להבדיל בינו לבין תנינים אחרים. מבנה הלסתות היה שטוח עם שיניים קצרות אך חזקות. ככל הנראה הם נועדו לפצח שריון של בעלי חיים אחרים כמו צבים או חלזונות מים. הצרטוסוכוס הוא מקרובי האליגטורים האמיתיים והוא קרוב בעיקר לסוג Allognathosuchus, שהתקיים באאוקן של אמריקה הצפונית. מדיה וקבצים בנושא צרטוסוכוס בוויקישיתוף צרטוסוכוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צרטוסוכוס, באתר GBIF (באנגלית)
שירות הביטחון של משטרת נורווגיה

שירות הביטחון של המשטרה הנורווגית (בנורווגית: Politiets sikkerhetstjeneste, בראשי תיבות PST, או Politiets tryggingsteneste, בראשי תיבות: PTT) היא סוכנות הביטחון המשטרתית של נורווגיה, דומה במקצת ל-MI5 הבריטית (שירות הביטחון). הסוכנות נודעה בעבר בשם POT (Politiets overvåkningstjeneste, או סוכנות הפיקוח על המשטרה), שינוי השם הוכרז על ידי הפרלמנט של נורווגיה ב-2 ביוני 2001. השירות הוקם בשנת 1937 בהנחיית משרד המשפטים בראשות טריגווה לי. השירות אחראי על פיקוח ושמירה על ביטחון פנים בנורווגיה. מחלקות מבצעיות ידועות כוללות יחידת מודיעין נגדי, יחידת לוחמה בטרור, יחידה למלחמה בפשע מאורגן, יחידת מאבק בקיצוניות, יחידת חקירות, יחידת מעקב, יחידת טכנולוגיה, יחידת ניתוח ביטחון ויחידת אזרחים זרים. בנוסף, PST אחראית לאבטחת אח"מים. למעט משפחת המלוכה, שיש לה שירות אבטחה עצמאי משלה. PST, בשונה מכל שירותי המשטרה הרגילים, אינו חלק ממנהלת המשטרה הארצית, אלא כפוף למשרד המשפטים וביטחון הציבור. הסוכנות מנוטרת על ידי הוועדה לפיקוח על מודיעין כחלק ממסקנות שאומצו מהדיונים הנוגעים לדו"ח לונד. הארגון מורכב מיחידה מרכזית (Den sentrale enhet) שנמצאת בנידלנה, אוסלו, וכן משרדים אזוריים בכל מחוזות המשטרה. מדיה וקבצים בנושא שירות הביטחון של משטרת נורווגיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שירות הביטחון של משטרת נורווגיה (בנורווגית) הוראות לשירות הביטחון של המשטרה הנורווגית חוק הפיקוח על סוכנויות מודיעין, מעקב וביטחון (בנורווגית) שירות הביטחון של משטרת נורווגיה, ברשת החברתית פייסבוק שירות הביטחון של משטרת נורווגיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שירות הביטחון של משטרת נורווגיה, ברשת החברתית אינסטגרם שירות הביטחון של משטרת נורווגיה, ברשת החברתית LinkedIn "Lov om endringer i politiloven (overvåkingstjenestens oppgaver m.v.)". Stortinget (בנורווגית). 2000-12-15. נבדק ב-2019-08-12. "Ledelsen". www.pst.no (בנורווגית). נבדק ב-2019-08-12. "Politiets sikkerhetstjeneste - Endringshistorie - Forvaltningsdatabasen - NSD". www.nsd.uib.no. נבדק ב-2019-08-12. "Tema". www.pst.no (בנורווגית). נבדק ב-2019-08-12. "Kontorer". www.pst.no (בנורווגית). נבדק ב-2019-08-12.
קרחון נמרוד

קרחון נמרוד (באנגלית: Nimrod Glacier) הוא קרחון גדול ממדים בארץ אואטס שבאנטארקטיקה. הקרחון זורם לכיוון צפון מרמת הקוטב דרך ההרים הטראנס-אנטארקטיים בין רכס הגאולוגים לרכס מילר; לאחר מכן הקרחון זורם לכיוון צפון -מזרח בין הרי צ'רצ'יל לרכס המלכה אליזבת; ולבסוף נשפך אל מפרצון שקלטון ואל מדף הקרח רוס בין כף וילסון וכף ליטלטון. הקרחון התגלה וצולם מן האוויר על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה בין השנים 1946–1947. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. שמו של הקרחון (כמו גם שמו של מפרצון שקלטון הסמוך) נקראים לזכרו של ארנסט שקלטון, ולזכר משלחתו (שנערכה בין השנים 1907–1909); ה"נמרוד", הייתה הספינה שהביאה את שקלטון ומשלחתו לאנטארקטיקה. • Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, PP 145 – 152, 166 - 168 • International Symposium on Antarctic Earth Sciences 5th : 1987, Geological Evolution of Antarctica, Cambridge, England, PP 144 – 147 • C. R, BENTLEY, Variations in valley glacier activity in the Transantarctic Mountains as indicated by associated flow bands in the Ross Ice Shelf, Sea Level, Ice, and Climatic Change (Proceedings of the Canberra Symposium, December 1979). IAHS Publ. no. 131 • M. G. Laird (1963), Geomorphology and stratigraphy of the nimrod glacier–beaumont bay region, Southern Victoria land, Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 6:3, 465-484, DOI: 10.1080/00288306.1963.10422076 • John W. Goodge, Latest Neoproterozoic basin inversion of the Beardmore Group, central Transantarctic Mountains, Antarctica, TECTONICS, VOL. 16, NO. 4, PAGES 682-701, AUGUST 1997 קרחון נמרוד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון נמרוד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד קרחון נמרוד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מזג אוויר נוכחי מעודכן בקרחון נמרוד תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון נמרוד נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור קרחון נמרוד מידע גאוגרפי והיסטורי הקרחון מכסה את מפרצון שקלטון, ונשפך אל מדף הקרח רוס המצוי בשפך המפרצון. מקור שמו של מפרצון שקלטון
הליווי המשטרתי המלכותי

הליווי המשטרתי המלכותי (בנורווגית: Den kongelige politieskorte) היא המשטרה המלכותית של ממלכת נורווגיה האמונה על אבטחת משפחת המלוכה. זהו הגוף האחראי על שמירת המלך ובני משפחת המלוכה, ליווי המשטרה המלכותית מספק שומרי ראש במהלך פעילויות רשמיות ופרטיות בממלכה ומחוצה לה והוא גם מאבטח נציגי משפחת מלוכה זרה בביקוריהם הרשמיים או הפרטיים בנורווגיה וראשי מדינות זרים בביקוריהם הרשמיים במדינה. "הליווי המשטרתי המלכותי" מהווה חלק משירות המשטרה הנורווגית תחת משטרת אוסלו. הם משתפים פעולה באופן הדוק עם שירות הביטחון של המשטרה הנורווגית. "הליווי המשטרתי המלכותי" הוקם ב-11 במאי 1945, זמן קצר לפני שובו של יורש העצר לממלכה, לאחר תום הכיבוש הגרמני בן חמש השנים. סמל ליווי המשטרה המלכותית מציג את גרזן סנט אולף המוזהב על גבי מגן אדום. אתר האינטרנט הרשמי של הליווי המשטרתי המלכותי
דושקו מרקוביץ'

דושקו מרקוביץ' (במונטנגרית: Душко Марковић; נולד ב-6 ביולי 1958) הוא פוליטיקאי מונטנגרי, ראש ממשלת מונטנגרו מנובמבר 2016 עד נובמבר 2020. בעבר כיהן גם כסגן ראש הממשלה וכשר המשפטים. בשנים 2005–2010 כיהן מרקוביץ' כראש הסוכנות לביטחון לאומי. מרקוביץ' נולד ב-6 ביולי 1958 ברפובליקה הסוציאליסטית של מונטנגרו שהייתה חלק מרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בשנת 1997 נבחר מרקוביץ' לכהן בפרלמנט הלאומי. בשנים שלאחר מכן שימש גם כעוזר לשר הפנים. ב-28 בנובמבר 2016 נבחר לכהן כראש הממשלה, עם רוב של כ-41 קולות מקרב 81 חברי הפרלמנט כאשר האופוזיציה החרימה את ההצבעה ועם תמיכה של המיעוטים הבוסניאקים, הקרואטים והאלבנים. מרקוביץ' עורר מחלוקת כאשר קידם הטלת קנסות של אלפי אירו על אזרחים שלא יעמדו בזמן השמעת ההמנון וכאשר העביר את הבעלות על מבני הכנסייה לידי המדינה. מרקוביץ' נשוי ואב לשלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא דושקו מרקוביץ' בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מונטנגרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי הממלכה המאוחדת – ערב הסעודית

יחסי הממלכה המאוחדת–ערב הסעודית הם יחסי החוץ בין הממלכה המאוחדת לערב הסעודית, אשר החלו במהלך מלחמת העולם הראשונה ומתקיימים עד היום. היחסים בין המדינות החלו בתקופת מלחמת העולם הראשונה, כאשר חתם המלך אבן סעוד על הסכם דארן בשנת 1915 עם ממשלת בריטניה. ב-20 במאי 1927 הגיעו ממשלת בריטניה וממלכת נג'ד להסכם אחר, אמנת ג'דה. בריטניה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בערב הסעודית בשנת 1926, והקימה משלחת דיפלומטית במדינה. סעודיה פתחה גם היא את שגרירותה בלונדון בשנת 1930, והפכה אותה לגוף הרשמי השני של יחסי החוץ של ערב הסעודית אשר יוצגו על ידי חאפז והבה. בינואר 1963 הסכימה סעודיה להפנות את פרשת בוראיימי לאו"ם והחזירה את היחסים הדיפלומטיים עם בריטניה. ריאד ולונדון נאלצו לקבל פתרונות פשרה עקב המהפכה התימנית בשנת 1962 וצמיחת תנועת השחרור הלאומית בכל חצי האי ערב. בדצמבר 1965 סיכמו ארצות הברית ובריטניה הסכם עם סעודיה, במסגרתו התחייבה בריטניה לייצא מטוסים, מכ"מים וציוד צבאי אחר לממלכה בשווי כולל של 280 מיליון דולר, ואילו ארצות הברית התחייבה לייצא טילי אוויר-אוויר בשווי של 70 מיליון דולר. המלך פייסל ביקר בבריטניה במאי 1967, כראיה לשיפור משמעותי ביחסים בין המדינות. קיימים יותר ממאתיים מיזמים משותפים בין חברות סעודיות ובריטיות, לפי שווי מוערך של 17.5 מיליארד דולר, וכ-30,000 אזרחים בריטים גרים ועובדים בסעודיה. סעודיה היא גם השותפה העיקרית לסחר הבריטי במזרח התיכון. בריטניה מחזיקה בסעודיה שגרירות בריאד, קונסוליה בג'דה ומשרד סחר בדמאם, ואילו סעודיה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון בלבד. מדיה וקבצים בנושא יחסי הממלכה המאוחדת – ערב הסעודית בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
המסיח

המסיח הוא הרכב היפ הופ ישראלי. ההרכב הוקם בשנת 2002 על ידי ליאור שולמן ועמוס פרידמן. בסוף 2005, החל ההרכב להוציא סינגלים תחת חסותה של חברת התקליטים בייס רקורדס, ביניהם "ג'מאעה ישראלייה" יחד עם הזמר מוש בן ארי, ו"ילדי ההפיכה" יחד עם הזמרת רונית ראסטה. ב-2006 הוציאו את אלבומם היחיד, "ילדי ההפיכה". זמן קצר לאחר האלבום, ההרכב התפרק וליאור שולמן יצא לקריירת סולו תחת שם ההרכב. 2006: ילדי ההפיכה המסיח, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) המסיח, באתר Qube ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "המסיח".
סדקים (סרט)

סדקים הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2018, שנכתב על ידי מיכל אקרמן פרקש ובוים על ידי אריק לובצקי. הסרט עוקב אחר עודד (שמואל וילוז'ני), איש אקדמיה בכיר שמואשם על ידי הדוקטורנטית שלו לשעבר בהטרדה מינית ואשתו, מירב (צופית גרנט). עודד הוא איש אקדמיה בכיר שצריך לקבל פרס על עבודתו, אך באותו היום הוא מוזמן לתחנת המשטרה לאחר שמתברר לו שנועה, דוקטורנטית שלו לשעבר, הגישה נגדו תלונה כנגד הטרדה מינית. מכן מתחילה חקירה שאליה מתלווה גם אשתו של עודד, מירב. הסרט גולל את המציאות החדשה שהשלושה ומקורביהם נקלעו אליה מאז הגשת התלונה והתחלת החקירה, והשינוי בחייהם. פרופ' עודד גולדן (שמואל וילוז'ני) – איש אקדמיה בכיר ובעל שם בכיר, ביום הוא בו הוא אמור לקבל פרס על עבודתו הוא מוזמן לחקירה במשטרה עקב כך שנועה מאשימה אותו בהטרדה מינית. בעוד שבהתחלה הוא מכחיש את ההאשמות נגדו, בהמשך הוא מתמתן ומנסה לצמצם נזקים ולחיות תחת המציאות החדשה. מירב גולדן (צופית גרנט) – אשתו של עודד, לאחר הגשת התלונה נגדו מתחילה חשבון נפש איתו בתחנת המשטרה, ונקרעת בין הצורך להתעמת עם עודד לבין הצורך להגן על משפחתה. נועה (ליאת אקטע) – מגישת התלונה נגד עודד והדוקטורנטית שלו לשעבר. "סדקים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סדקים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית