laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
FP

בתורת הסיבוכיות, מחלקת הסיבוכיות FP היא ההרחבה לבעיית הפונקציה של מחלקת בעיות ההכרעה P, כלומר אוסף בעיות הפונקציה שאפשר לחשב בזמן ריצה פולינומי על ידי מכונת טיורינג דטרמיניסטית. בעיות רבות ב-P מנוסחות בצורת שאלה, מתי רכיב מסוים קיים, כמו בהינתן גרף האם יש בו שידוך מושלם. גרסת ה-FP עבור בעיות אלה, שואלת לא רק האם קיים פתרון אלא גם מהו אותו פתרון, כלומר בדוגמת הגרף הבעיה היא למצוא שידוך מושלם. באופו פורמלי יותר יחס בינארי   P ( x , y ) {\displaystyle \ P(x,y)} הוא ב-FP אם ורק אם יש אלגוריתם דטרמיניסטי עם זמן ריצה פולינומי ב- | x | {\displaystyle |x|} שיכול בהינתן x {\displaystyle x} למצוא y {\displaystyle y} כך שמתקיים   P ( x , y ) {\displaystyle \ P(x,y)} אם קיים y {\displaystyle y} כזה. בדוגמה של השידוך המושלם היחס מתקיים כש x {\displaystyle x} הוא גרף ו- y {\displaystyle y} הוא שידוך מושלם בגרף. יחס זה הוא ב-FP כי ידוע אלגוריתם פולינומי למציאת השידוך. המחלקה עולה במחקר בסיבוכיות בהקשר של מחלקת FNP ההרחבה לבעיית הפונקציה של מחלקת בעיות ההכרעה NP. ידוע ש FNP=FP אם ורק אם P=NP. שאלה נוספת העולה היא הכח של FP לעומת FL, מחלקת הפונקציות אותן ניתן לחשב על ידי מכונת טיורינג דטרמיניסטית אשר משתמשת בזיכרון שגודלו לוגריתמי בגודל הקלט.
סולה לבנת-בטן

סולה לבנת-בטן (שם מדעי: Sula leucogaster) היא עוף ימי ממשפחת הסולתיים החי בימים הטרופיים של האוקיינוס ההודי, האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט ברחבי העולם, אך מעדיף איים מרוחקים שונים. בישראל היא מזדמנת נדירה בעיקר בחורף, כאשר סערה בים התיכון "דוחפת" אותה אל החוף. הנקבות גדולות מהזכרים ואורכן 80 ס"מ, עם מוטת כנפיים של 150 ס"מ ומשקל של 1,300 גרם. הזכר קטן יותר. אורכו 75 ס"מ, מוטת כנפיו 140 ס"מ ומשקלו 1 ק"ג. הסולה בעלת בטן לבנה, ממנה קיבלה את שמה, אולם לצעירים בטן חומה כמו שאר נוצות הגוף. הראש חשוף מנוצות וצבעו צהוב עם מקור מוארך בהיר יותר. לצעירים הראש בצבע לבן. בכל הגילים מתאפיינות הסולות בצוואר ארוך ומתעקל מעט, מקור ארוך וחד, כנפיים ארוכות יחסית וכפות רגליים צהובות בעלות קרומי שחייה. הסולות מתמחות בדאייה ויכולות לצלול מגובה רב לעבר הים. אולם הן שחייניות איטיות. הסולות ניזונות מדגים ודיונונים קטנים החיים בלהקות ועולים לעבר פני המים. הסולות צוללות לעבר הלהקות מגובה רב ובמהירות וכך תופסות את הטרף. הסולות מקננות באיים מבודדים, בהם הן בונות קן מצמחייה נרקבת, קונכיות ואבנים. הנקבה מטילה 2 ביצים. תת-מיני הסולה: Sula leucogaster brewsteri Sula leucogaster etesiaca Sula leucogaster leucogaster Sula leucogaster plotus מדיה וקבצים בנושא סולה לבנת-בטן בוויקישיתוף סולה לבנת-בטן, באתר ITIS (באנגלית) סולה לבנת-בטן, באתר NCBI (באנגלית) סולה לבנת-בטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סולה לבנת-בטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סולה לבנת-בטן, באתר GBIF (באנגלית) סולה לבנת-בטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
פרידריך קוך

פרידריך קוך (בגרמנית: Friedrich Koch;‏ 15 בינואר 1879 – 3 בנובמבר 1961) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. קוך נולד ב-15 בינואר 1879 באובנקירכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1897 התגייס קוך לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-15 (וסטפאליה ה-2 - פרדריק, נסיך הולנד). במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת קוך כקצין מטה ביחידות שונות, ובאמצע המלחמה מונה לקצין מטה במטה הכללי הקיסרי. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף קוך לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במאי 1927 הועלה קוך לדרגת אוברסט, ובאביב 1930 מונה למפקד המבצר של קניגסברג. ב-1 בפברואר 1931 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 בנובמבר 1931 הועלה לדרגת כבוד של גנרל לוטננט. בשנת 1931 פרש קוך מהצבא, ובשנת 1934 מונה לתפקיד ממשלתי. בשנת 1937 הצטרף קוך לאס אס, ובקיץ 1939 התגייס שוב לוורמאכט. עם פרוץ המלחמה מונה קוך למפקד הדיוויזיה ה-254, ופיקד עליה בחזית המערבית כעתודת הארמייה החמישית. ב-15 באפריל 1940 מונה קוך למפקד הקורפוס ה-44, וב-1 במאי 1940 הועלה לדרגת קבע של גנרל לוטננט. במהלך מבצע ברברוסה לחם קוך עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה השישית, והשתתף עמו בקרב קייב ובקרב חרקוב הראשון. ב-13 באוקטובר 1941 קיבל קוך על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-10 בדצמבר 1941 פרש מתפקידו. ב-31 במאי 1942 פרש קוך מהצבא, וב-30 בינואר 1943 הועלה לדרגת גרופנפיהרר באס אס. לאחר המלחמה התגורר קוך בבון, עד למותו ב-3 בנובמבר 1961. פרידריך קוך באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית פרידריך קוך, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קאמה (מאכל)

קאמה (באסטונית: Kama; בפינית: Talkkuna) היא תערובת של קמח גרוס היטב המהווה חלק מהמטבח האסטוני והפיני. אבקת הקאמה היא תערובת קלויה של שעורה, שיפון, שיבולת-שועל, וקמח אפונה. את שיבולת השועל ניתן להחליף בקמח חיטה, ולעיתים אף מוסיפים שעועית שחורה טחונה לתערובת. מבחינה היסטורית קאמה הוא מזון שאינו מתכלה במהרה, קל משקל ושניתן להופכו בקלות לחטיף על ידי ערבולו בחמאה או בשומן. כמו כן, התערובת לא הצריכה אפייה מאחר שכל רכיביה קלויים. בימינו תערובת הקאמה משמשת להכנת קינוחים. בתערובת נעשה שימוש בתור ארוחת בוקר שמוסיפים לה חלב, חובצה או קפיר והתוצר המתקבל הוא דמוי דייסה. לרוב ממתיקים אותה עם סוכר ואוכמניות שחורות, ולעיתים עם פירות או דבש. בקאמה נעשה גם שימוש במוצרי חלב וקינוחים חמוצים, יחד עם פירות יער שמוצאם באסטוניה ובפינלנד. את הקאמה ניתן לרכוש בתור מזכרת באסטוניה, שכן היא מהווה את אחד המאכלים הייחודים ביותר של המטבח האסטוני. בשפה האסטונית והפינית המדוברת פירוש המילה "קאמה" הוא דברים או חומר, אך בתור סלנג משמעותה סמים. מדיה וקבצים בנושא קאמה בוויקישיתוף
הדיוויזיה ההררית השנייה (ורמאכט)

הדיוויזיה ההררית השנייה (בגרמנית: 2. Gebirgs-Division) הייתה דיוויזיה הררית של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1938 באינסברוק, על בסיס הדיוויזיה האוסטרית ה-6, והועמדה תחת פיקוד ולנטין פוירשטיין. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-22 במסגרת הארמייה ה-14, ולאחר מכן לחמה במערכה בנורווגיה כחלק מהקורפוס ה-21. לאחר מכן הוכפפה הדיוויזיה לקורפוס ההררי נורווגיה, ולחמה במסגרת "מבצע אייל" שהתרחש במקביל למבצע ברברוסה. במבצע זה, הגרמנים, בשיתוף פעולה עם פינלנד, כבשו את עיר הנמל האסטרטגית פטסאמו מידי ברית המועצות. בדצמבר 1941 הוכפפה הדיוויזיה לארמיית נורווגיה, וביולי 1942 הוכפפה לארמייה ההררית ה-20. בסוף שנת 1944 נסוגה הדיוויזיה לנורווגיה, ובינואר 1945 הועברה הדיוויזיה לדנמרק. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה כחלק מהארמייה הראשונה עד סוף המלחמה. ולנטין פוירשטיין (1 באפריל 1938 - 4 במרץ 1941) ארנסט שלמר (4 במרץ 1941 - 2 במרץ 1942) גאורג פון הנגל (2 במרץ 1942 - 23 באוקטובר 1943) הנס דגן (1 בנובמבר 1943 - 6 בפברואר 1945) הנס רושמן (6 בפברואר 1945 - 9 בפברואר 1945) ויליבאלד אוץ (9 בפברואר 1945 - 8 במאי 1945) מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ההררית השנייה בוויקישיתוף הדיוויזיה ההררית ה-2(הקישור אינו פעיל) באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
ג'וש הואסטיס

ג'ושוע סוטון "ג'וש" הואסטיס (באנגלית: Joshua Sutton "Josh" Huestis; נולד ב-19 בדצמבר 1991) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד. הואסטיס שיחק במשך ארבע עונות בקבוצת הכדורסל בסטנפורד קרדינלס, קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סטנפורד. במהלך העונות השיג ממוצע של 7.5 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-1.4 חסימות שהושגו ב-135 משחקים. הואסטיס נחשב לשחקן הגנה יעיל ובעונתו האחרונה הוביל את סטנפורד בריבאונדים (8.2 בממוצע למשחק) ובחסימות (1.9). נחשב כיום לחוסם הטוב ביותר בתולדות האוניברסיטה. הואסטיס נחבר במקום ה-29 בדראפט של שנת 2014 על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר. הוא הצטרף לקבוצה במהלך ליגת הקיץ, אך בסופו של דבר הוחתם באוקלהומה סיטי בלו, קבוצת הבת של הת'אנדר המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-14 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ההפסד 111-105 לקבוצת מיין רד קלאוס. המשחק קלע 10 נקודות, לקח 9 ריבאונדים ומסר 2 אסיסטים. את עונת הבכורה סיים בממוצע של 10.2 נקודות, 5.6 ריבאונדים, 1.1 אסיסטים ו-1.5 חסימות אותם צבר ב-46 משחקים. ביולי 2015 הוחתם על חוזה בת'אנדר. במהלך עונת הבכורה נשלח מספר פעמים לשחק בליגת הפיתוח. את הופעת הבכורה ב-NBA ערך ב-24 במרץ במהלך הניצחון על יוטה ג'אז 91-113 בו קלע 3 נקודות. במהלך העונה שותף רק בחמישה משחקים. ב-16 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בפלייאוף בניצחון במשחק הראשון בסדרה מול דאלאס מאבריקס. בעונת 2018/19 הוא היגע לאוסטין ספרס תמורת חזרה לריו גראנדה ואלי וייפרס של אנג'ל רודריגז. לקראת עונת 2019/2020 חתם על חוזה בבאיירן מינכן מליגת העל הגרמנית והיורוליג. במרץ 2020 שוחרר מהקבוצה. מדיה וקבצים בנושא ג'וש הואסטיס בוויקישיתוף ג'וש הואסטיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN Josh Huestis, באתר אוניברסיטת סטנפורד Babb, Taylor Spoil Christon's Oklahoma City Debut, dleague.nba.com, 14 November 2014 ג'וש הואסטיס סטטיסטיקות שחקן באתר Basketball Reference.com Durant's 20 points lead Thunder past Jazz 113-91, NBA.com, 24 March 2016 Westbrook, Durant lead Thunder past Mavericks in Game 1, NBA.com, 16 April 2016 https://riograndevalley.gleague.nba.com/news/vipers-make-roster-moves/ הואסטיס חותם על חוזה בבאיירן מינכן, באתר היורוליג, 24 ביולי 2019
סולת המסיכה

סולת המסיכה (שם מדעי: Sula dactylatra) היא עוף ים, ממשפחת הסולתיים, החיה בימים הטרופיים בכל האוקיינוס, למעט במזרח האוקיינוס האטלנטי. נצפתה בישראל פעם אחת בקיץ 2004. סולה זו דומה לסולת נסקה בצבעים וגם בטווח התפוצה, אך סולת נסקה בעלת פנים כתומים יותר. בעבר היא נחשבה לתת-מין של סולת המסיכה. סולה זו היא הגדולה בבני הסוג סולה ויכולה להגיע למשקל 1.2-2.35 ק"ג ולמוטת כנפיים של 137–165 ס"מ. צבעם לבן עם קצוות כנפיים שחורים ופנים צהובים עם עיניים גדולות כחולות. המקור גדול וחד וצבעו צהוב. אין הבדלים גדולים בין הזכר לנקבה. הסולות חיות בימים טרופיים ומחפשות דגים קטנים ודינונים שמתקהלים סמוך לפני המים. הסולות צוללות לעבר טרפם מהשמיים במהירות. הם מקננים באיים חוליים ומטילים שתי ביצים. ואולם ביצה אחת בוקעת לפני השנייה והאפרוח הבוגר מציק לקטן במקרים רבים ופוצע אותו קשה עד שהוא מת או שהוא דוחף אותו מהקן לעבר השמש החשופה ושם הוא מת או נטרף. המנהג האכזרי דואג שההורים יוכלו לספק מספיק מזון לצאצאים שיהיו חזקים. מדיה וקבצים בנושא סולת המסיכה בוויקישיתוף סולת המסיכה, באתר ITIS (באנגלית) סולת המסיכה, באתר NCBI (באנגלית) סולת המסיכה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סולת המסיכה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) סולת המסיכה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סולת המסיכה, באתר GBIF (באנגלית) סולת המסיכה באתר הרשימה האדומה של IUCN ערד בן דוד, סולת המסיכה, באתר הצפרות הישראלי
סולה (סוג)

סולה (שם מדעי: Sula) הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת הסולתיים החיים בחופים הטרופיים ברחבי העולם. זהו הסוג הגדול ביותר במשפחה והוא כולל שישה מינים. הסולות בעלות מקור ארוך וחזק, כנפיים רחבות העוזרות לדאות וזנבות קצרים. כפות הרגליים שלהם בעלות קרומים והם צבעוניות ועוזרות לראווה ולמצגי חיזור מפוארים של הרמת רגליים ופרישת כנפיים, שנתנו לסוג את השם האנגלי (Booby - "ליצן" בספרדית). הן ניזונות בתעופה מעל האוקיינוס מלהקות של דגים או דיונונים וברגע שאחת הסולות צוללת לים כל השאר בעקבותיה. מהירות התנגשותם במים מביאה אותם לידי טרפם שנחטף במהירות. לאחר התפיסה הן נחות על פני המים. ואולם הן שחייניות איטיות. סולת המסיכה (Sula dactylatra) סולת נסקה (Sula granti) סולה לבנת-בטן (Sula leucogaster) סולה כחולת-רגל (Sula nebouxii) סולה אדומת-רגל (Sula sula) סולה פרואנית (Sula variegata) מדיה וקבצים בנושא סולה בוויקישיתוף סולה, באתר ITIS (באנגלית) סולה, באתר NCBI (באנגלית) סולה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סולה, באתר GBIF (באנגלית)
סולת גנט

סולת גנט (שם מדעי: Morus) הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת הסולתיים החיים בימים ממוזגים וקרירים בצפון האוקיינוס האטלנטי או בדרום האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט, בדרום אפריקה ובאוסטרליה. הן ניזונות בתעופה מעל האוקיינוס מלהקות של דגים או דיונונים וברגע שאחת הסולות צוללת לים כל השאר בעקבותיה. מהירות התנגשותם במים מביאה אותם לידי טרפם שנחטף במהירות. לאחר התפיסה הן נחות על פני המים. ואולם הן שחייניות איטיות. סולות אלה בעלות גוף לבן, כנפיים שחורות בקצה, כתם כתום על העורף ומקור לבן. כולם דומים מאוד. הגדולה שבהם היא סולה צפונית שאורך מוטת כנפיה 165–180 ס"מ ומשקלה עד 4 ק"ג, והיא הגדולה בבני המשפחה. סוג סולת גנט (Morus) מין סולה צפונית (Morus bassanus) מין סולת הכף (Morus capensis) מין סולה אוסטרלית (Morus serrator) מדיה וקבצים בנושא סולת גנט בוויקישיתוף סולת גנט, באתר ITIS (באנגלית) סולת גנט, באתר NCBI (באנגלית) סולת גנט, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סולת גנט, באתר GBIF (באנגלית)
הדיוויזיה הראשונה (ורמאכט)

הדיוויזיה הראשונה (בגרמנית: 1. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 בקניגסברג, על בסיס הדיוויזיה ה-1 של הרייכסווהר, והועמדה תחת פיקוד גאורג פון קיכלר. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מקורפוס וודריג, במסגרת הארמייה השלישית. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-1 במסגרת הארמייה הרביעית, ולאחר מכן במסגרת הארמייה ה-18. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-1 ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-38, במסגרת הארמייה ה-18. בהמשך לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים בגזרה הצפונית, עד לשנת 1944. בינואר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחמה עמה בקרבות השונים באוקראינה. באוגוסט 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית, ולחמה עמה בליטא, ולאחר מכן בפרוסיה המזרחית. הדיוויזיה לחמה בקניגסברג כחלק מהארמייה הרביעית עד לכניעתה ב-9 באפריל 1945, ולאחר מכן לחמה בפילאו כחלק מארמיית מזרח פרוסיה עד סוף המלחמה, ואז נכנעו שרידיה לכוחות הצבא האדום. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה הראשונה בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-1 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) ב-1 באוקטובר 1939 הפך הקורפוס לקורפוס ה-26.
סולה אוסטרלית

סולה אוסטרלית (שם מדעי: Morus serrator) הוא מין של עוף ים ממשפחת הסולתיים החיה באוסטרליה ושייכת לסוג סולת גנט. היא קרובתה של סולת הכף ושל סולה צפונית אך קטנה יותר מהם. משקל הסולה האוסטרלית 2-2.8 ק"ג, מוטתת כנפיה 84–91 ס"מ ואורכה 44–48 ס"מ. אלה עופות בעלי גוף לבן, עם נוצות כהות, עורפם כתום והמקור לבן. הסולות דואות חזקות הנעות על אוויר חם העולה מהים ויוצאות לדיג בחופים. כשהן רואות להקת דגים או דיונונים הן צוללות לעברם ותופסות אותם במהירות התנופה למים. הסולות מקננות במושבות גדולות, באוסטרליה, בעיקר בוויקטוריה, בטסמניה, בניו זילנד ובאיים שונים שאחד מהם קיבל את השם "אי הסולות" (Gannet Island). חלק מהאזורים בהם הן חיות הם תת-אנטארקטיים. מדיה וקבצים בנושא סולה אוסטרלית בוויקישיתוף סולה אוסטרלית, באתר ITIS (באנגלית) סולה אוסטרלית, באתר NCBI (באנגלית) סולה אוסטרלית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סולה אוסטרלית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סולה אוסטרלית, באתר GBIF (באנגלית) סולה אוסטרלית באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סולת אבוט

סולת אבוט (שם מדעי: Papasula abbotti) היא עוף ימי גדול ממשפחת הסולתיים המהווה מין יחידי בסוגו. סולה זו חיה בעיקר באי חג המולד שבאוקיינוס ההודי ונמצאת בסכנת הכחדה. פרט ראשון מסוג זה נחקר ב-1892 על ידי החוקר וויליאם אבוט, ממנו קיבל העוף את שמו. אורכה של הסולה כ-80 ס"מ ומשקלה כ-1,400 גרם. היא בעלת נוצות לבנות וכנפיים גדולות ושחורות. הראש כחול והמקור כחול כמותו. לסולה כנפיים גדולות והיא יכולה לדאות במשך חודשים מעל זרמי האוקיינוסים הטרופיים. כשהסולה מוצאת דג היא צוללת במהירות ותופסת אותו מתחת למים. סולה זו מקימה מושבות רבייה זוגיות באי חג המולד ביערות הגשם של האי ושם מימה קן עשוי מצמחייה שמצוי על העצים הנמוכים. בני הזוג של הסולה חיים יחד כל החיים ומעמידים צאצא כל שנתיים או שלוש. סולות אלה נפגעו מאוד עקב הפגיעה ביערות אי חג המולד בשביל כריית פוספט. כמו כן הם נגעו ממין של נמלים פולשות ציידות ממין Anoplolepis gracilipes שהורגות אפרוחים ומבריחות את הבוגרים המקננים באי. איום נוסף על הסולות הוא דיג יתר וזיהום ימי באזורים מסוימים. מדיה וקבצים בנושא סולת אבוט בוויקישיתוף סולת אבוט, באתר ITIS (באנגלית) סולת אבוט, באתר NCBI (באנגלית) סולת אבוט, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) סולת אבוט, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סולת אבוט, באתר GBIF (באנגלית) סולת אבוט באתר הרשימה האדומה של IUCN
שיבוטיים

שיבוטיים (שם מדעי :Gadidae) היא משפחה של דגי גרם טורפים החיים בעיקר באזורי הימים הממוזגים והקרירים באוקיינוס האטלנטי והשקט, אך גם בימים טרופיים (בעומק הים) ואף מספר מינים בנהרות. רובם חיים בלהקות. לדגים אלה סנפירי גחון גדולים שלעיתים מאוחדים יחדיו. הראש גדול עם עיניים גדולות והפה מופנה מטה ובעל "מחושים" קטנים מתחתיו. דגים אלה הם טורפים המחפשים מזון בקרקעית הים וניזונים מרכיכות, סרטנים, כוכבי ים ומדגים קטנים. דגים אלה הם דגי מאכל חשובים שבעקבתיהם התפחתו מספר מלחמות על שטחי דיג. דגים אלה כשרים למאכל ביהדות. משפחה שיבוטיים (Gadidae) סוג ומין יחיד בקלה ארקטית (Arctogadus glacialis) סוג ומין יחיד בוראוגדוס סיידה (Boreogadus saida) סוג Eleginus סוג ומין יחיד שיבוטית זוטית (Gadiculus argenteus) סוג בקלה (Gadus) סוג ומין יחיד Melanogrammus aeglefinus סוג ומין יחיד Merlangius merlangus סוג Microgadus סוג Micromesistius סוג זהבון (Pollachius) סוג ומין יחיד Raniceps raninus סוג Theragra סוג Trisopterus מדיה וקבצים בנושא שיבוטיים בוויקישיתוף שיבוטיים, באתר ITIS (באנגלית) שיבוטיים, באתר NCBI (באנגלית) שיבוטיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שיבוטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שיבוטיים, באתר GBIF (באנגלית)
שפמנוני כריש

שפמנוני כריש (שם מדעי: Pangasiidae), היא משפחה של דגים מסדרת השפמנונאים. שפמנוני כריש הם שפמנונים גדולים החיים בנהרות בדרום אסיה מפקיסטן עד בורנאו. הם נחשבים לגדולים יחסית, אוכלי צמחייה והמין הגדול בהם הוא המין שפמנון המקונג שמגיע למשקל 293 ק"ג. מין זה נמצא בסכנת הכחדה. שם המשפחה נובע מהסנפיר הגבי העליון, שהוא בצורת משולש, המזכיר צורת כריש. הסנפירים והזנב גדולים, וכן הפה גדול, אך השפמות קטנים. משפחה שפמנוני כריש (Pangasiidae) סוג Cetopangasius - נכחד סוג Helicophagus סוג פנגסיאנודון (Pangasianodon) סוג Pangasius - בו פנגסיוס ענק ופנגסיוס פאנגס סוג Pseudolais מדיה וקבצים בנושא שפמנוני כריש בוויקישיתוף שפמנוני כריש, באתר ITIS (באנגלית) שפמנוני כריש, באתר NCBI (באנגלית) שפמנוני כריש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שפמנוני כריש, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יהושע סירקין

יהושע סירקין (1838 – 1922) היה סופר עברי ופעיל ציוני, מראשוני חובבי ציון, יו"ר אגודת "דורשי ציון" במינסק, יוזם הספרייה הלאומית בירושלים, ממקימי ההתיישבות עין זיתים בארץ ישראל. נולד ברוסיה הלבנה, בנו של יעקב סירקין. בשנת 1869 הוציא את ספרו "מערכת הדומם" על מינרלוגיה - "לתועלת סוחרים באבנים יקרות ומחצבים אחרים, צורפים, חרשי אבן ומתכות, ומבקשי בינה להשכיל". היה מראשי הקהילה היהודית של מינסק, בעל עמדה בכירה בהנהלת מסילת הברזל ליבוי-רומני. עם התעוררות התנועה הלאומית היהודית נרתם סירקין לפעילות ציונית אינטנסיבית. הוא עמד בראש אגודת "דורשי ציון" ("אגודת האלף") במינסק, כמו כן היה ממייסדי ומראשי האגודה "קיבוץ נדחי ישראל" במינסק. במאי 1890 השתתף באספה הראשונה של הוועד האודסאי בווילנה, שבחר מחליף ליהודה לייב פינסקר שהתפטר מראשות תנועת חיבת ציון. בקונגרס הציוני השני, שהתקיים בבזל, בשנת 1898, נבחר סירקין כחבר הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית, לצד מנהיגים ציוניים בולטים ובהם מנחם אוסישקין, יחיאל צ'לנוב ויעקב ברנשטיין-כהן. סירקין היה ממקימי ההתיישבות עין זיתים בארץ ישראל. בראשית 1891 הגיע לארץ ישראל יחד עם שני חבריו מראשי אגודת "דורשי ציון" (המכונה גם "אגודת האלף") ממינסק לצורך הקמת התיישבות חקלאית בארץ ישראל. הם פנו לפקידי הברון רוטשילד ובהם אל יהושע אוסוביצקי. אוסוביצקי הציע את אדמות ביריה ועין זיתים. אנשי אגודת "דורשי ציון" רכשו מידיו של אוסוביצקי 5,600 דונם קרקע בעין זיתון ובביריה. האוכלוסייה הערבית השכנה החלה מעלה תביעות על פיהן אוסוביצקי לא רכש את כל האדמות שהוא מכר לאגודה אלא רק מקצתן והגישו תביעה לבית הדין העות'מאני שאף הוציא צו האוסר על המשך העבודות במקום. אוסוביצקי פעל בביירות לביטול הגזירה וסירקין יצא בטענות קשות מאוד כנגדו. סירקין נסע לפריז וקיבל את תמיכת הברון באגודה. הריחוק של אנשי "אגודת האלף" שנשארו במינסק לא אִפשר ניהול של המקום. סירקין, יושב ראש האגודה, היה עסוק בפעילות ציבורית מקיפה ובעסקיו הפרטיים ולא היווה מנהיגות מקומית ראויה בפיתוח המושבה. באוגוסט 1894 פוטרו כל הפועלים השכירים וחמישה עשר הפקידים שניהלו את המקום חזרו לרוסיה. בשנת 1894 יזם את הקמת הספרייה הלאומית בירושלים, על בסיס מדרש אברבנאל שהייתה רק ספרייה ירושלמית. הוא ביקר בירושלים וכינס את חברי "ועד בית הספרים" וכן את בן יהודה ומשכילים אחדים מתושבי העיר. הוא ישב בראש הישיבה, שהתקיימה בח' בסיוון תרנ"ד. סירקין רכש ספריות שלמות בחו"ל כדי להעבירן לארץ ישראל. במחצית השנייה של המאה ה–19 נעשו ניסיונות לחדש מילה עברית ל-Kultur. תחילה השתמשו בתעתיק המילה לעברית — "קולטור". בשנת 1894 הציע סירקין את המונח ״פקח־קח״, אולם ההצעה לא נקלטה, ובתחילת המאה ה-20 התקבעה המילה "תרבות". מערכת הדומם על מינרלוגיה, 1869 שארית יעקב: דבר בעתו, 1891 חזיונות לילה :משעפים בדברי ימי ישראל, 1903 רשימת הפרסומים של יהושע סירקין, בקטלוג הספרייה הלאומית כתבי יהושע סירקין בפרויקט בן-יהודה יהושע סירקין (1838-1922), דף שער בספרייה הלאומית אילון גלעד, בין הקולטור לקולטורא: כך נבחרה המלה העברית לתַּרְבּוּת, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2015
ולטר שרוט

ולטר שרוט (בגרמנית: Walther Schroth;‏ 3 ביוני 1882 – 6 באוקטובר 1944) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. שרוט נולד ב-3 ביוני 1882 בגלומבוביץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1902 התגייס שרוט לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-46 (שלזיה התחתית ה-1 - הגראף קירשבאך). בתחילת מלחמת העולם הראשונה שירת שרוט כמפקד פלוגה, וב-8 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת האופטמן. ב-18 בפברואר 1915 הוצב שרוט במטה הכללי הקיסרי, ולאחר מכן מונה לקצין מטה בקורפוס ה-5. לאחר מכן שירת כראש מטה הדיוויזיה ה-4 והדיוויזיה ה-34, וב-22 במאי 1918 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-30. לאחר מכן שירת במטה הארמייה השנייה, ולאחר מכן פעל כראש מטה דיוויזיית המילואים ה-80. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף שרוט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1929 הועלה שרוט לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 במרץ 1929 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-16. ב-1 באוקטובר 1931 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1933 מונה למפקד בית הספר למקצועות החי"ר בדרזדן. ב-1 באוגוסט 1934 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 באפריל 1935 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1. ב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך פרשת בלומברג-פריטש מונה למפקד הקורפוס ה-12. עם פרוץ המלחמה היה שרוט מפקד הקורפוס ה-12, ופיקד עליו בחזית המערבית כחלק מהארמייה הראשונה. ב-9 באפריל 1940 יצא שרוט לחופשה, ובמקומו מונה גוטהרד היינריצי למפקד הקורפוס, וב-17 ביוני חזר שרוט לפקד על הקורפוס. במהלך מבצע ברברוסה פעל הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית וארמיית הפאנצר השנייה לסירוגין, והשתתף בקרב ביאליסטוק-מינסק, בקרב סמולנסק והקרב על מוסקבה. על פעולותיו בקרבות קיבל שרוט ב-9 ביולי 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-19 בפברואר 1942 פרש מתפקידו. ב-30 באפריל 1942 מונה שרוט למפקד המחוז הצבאי ה-4, וב-1 במאי 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-12. בשנת 1944 מונה שרוט לשופט בבית הדין הצבאי המיוחד, שהיו חברים בו גם גרד פון רונדשטט והיינץ גודריאן, וסילק קצינים שהיו חשודים בקשר העשרים ביולי מהצבא, ומסר אתם לידי בית הדין העממי. ב-6 באוקטובר 1944 נהרג שרוט בתאונת דרכים בויסבאדן, והוא בן 62 שנים. ולטר שרוט באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
שרייניים

שִּׁרְיָנִיִּים או נקייניים וגם לוריקרידיים (שם מדעי: Loricariidae), היא משפחה של דגים מסדרת השפמנונאים. במשפחה זו יותר מ-90 סוגים ומעל 680 מינים והמספר הולך וגדל מדי שנה. דגים אלה הם יצורים הצמודים לקרקעית הנהרות והם שואבים פסולת או חומרים אכילים שונים מהקרקעית. הם חיים רק בנהרות של היערות הטרופיים של פנמה, קוסטה ריקה ואמריקה הדרומית. חלקם חיים בנהרות מהירים ואחרים בנהרות איטיים יותר. הם נפוצים משני צידי הרי האנדים. לדגים אלה מבנה גוף מגוון ושונה מאוד אחד מהשני, כשחלקם בעלי גוף עבה וקשקשים נרחבים ואחרים צרים ורזים וסנפיריהם קטנים. לחלקם זנבות ארוכים ולאחרים זנבות צרים. רבים מהם, ממיני האקווריום בעלי צבע שחור ומנוקד או מפוספס בלבן. חלקם כמו הסוג Panaque, יכולים לגדול לאורך ל-100 ס"מ ואילו אחרים באורך של 2 ס"מ בלבד. הם ניזונים מצמחייה או מחומר אורגני מקרקעית הנהר על ידי שאיבה באמצעות השפתיים הגדולות שלהם. מספר מינים במשפחה ניזונים מאצה אותה הם מעכלים בעזרת חיידקים השוכנים בבטנם. כמה מינים הם מהדגים היחידים בעולם המתמחים באכילת עצה של ענפים טבועים. רבים מדגים אלו משמשים דגי נוי באקווריום והם מנקים את הזכוכית או עצמים שונים במיכל. משפחה שרייניים (Loricariidae) תת-משפחה Subfamilies תת-משפחה Delturinae תת-משפחה Hypoptopomatinae תת-משפחה Hypostominae תת-משפחה Lithogeneinae תת-משפחה Loricariinae תת-משפחה Neoplecostominae תת-משפחה Otothyrinae מדיה וקבצים בנושא שרייניים בוויקישיתוף שרייניים, באתר ITIS (באנגלית) שרייניים, באתר NCBI (באנגלית) שרייניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שרייניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שרייניים, באתר GBIF (באנגלית)
סילוריים

סילוריים (שם מדעי: Siluridae), היא משפחה של דגים מסדרת השפמנונאים. במשפחה ישנם 105 מינים ב-14 סוגים. דגים אלו חיים בנהרות וביצות באירופה ובדרום-מזרח אסיה, תת-היבשת ההודית ומערב אסיה. הם חסרי סנפיר גב וסנפירי שת והזנב קטן. צבעם שקוף או אפור ואין להם כמעט קשקשים. עם זאת הראש גדול והשפמות ארוכים. כמו רוב השפמנונים הם אוכלי כל. חלק מהמינים בינוניים בגודלם, אך הגדול ביותר הוא סילור אירופי (Silurus glanis) שאורכו מעל 3 מ' ומשקלו 140 ק"ג בממוצע. משפחה סילוריים (Siluridae) סוג Belodontichthys סוג Ceratoglanis סוג Hemisilurus סוג ומין יחיד Kryptoglanis shajii סוג Kryptopterus - בו המין חתול זכוכית סוג Micronema סוג Ompok סוג Phalacronotus סוג ומין יחיד Pinniwallago kanpurensis סוג Pterocryptis סוג Silurichthys סוג סילור (Silurus) סוג ומין יחיד וולאגו אטו (Wallago attu) סוג Wallagonia מדיה וקבצים בנושא סילוריים בוויקישיתוף סילוריים, באתר ITIS (באנגלית) סילוריים, באתר NCBI (באנגלית) סילוריים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סילוריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סילוריים, באתר GBIF (באנגלית)