מוקדמות מונדיאל 1974

99 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1974, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר. גרמניה המערבית, המארחת, וברזיל, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 14 מקומות לשאר הנבחרות. 16 המקומות במונדיאל 1974 חולקו בין הקונפדרציות של פיפ"א כמפורט להלן: אירופה (אופ"א): 9.5 מקומות, מתוכם אחד למארחת גרמניה המערבית, ועל 8.5 המקומות האחרים התמודדו 32 נבחרות נבחרות. מנצחת המקום ה-0.5 העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי נגד נציגת דרום אמריקה. דרום אמריקה (CONMEBOL)‏: 3.5 מקומות, מתוכם אחד לאלופה המכהנת ברזיל, ועל 2.5 המקומות האחרים התמודדו 9 נבחרות. הנבחרת שזכתה במקום ה-0.5 העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי נגד נציגת אירופה. צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF)‏: מקום אחד, עליו התמודדו 14 נבחרות. אפריקה (CAF)‏: מקום אחד, עליו התמודדו 24 נבחרות. אסיה (AFC)‏: מקום אחד, עליו התמודדו 18 נבחרות. 90 נבחרות השתתפו במשחק אחד לכל הפחות. בסך הכול נערכו 226 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 620 שערים (ממוצע של 2.74 שערים למשחק, כשלראשונה מובקעים פחות מ-3 שערים למשחק). ערך מורחב – מוקדמות מונדיאל 1974 - אירופה 9 הנבחרות חולקו ל-3 בתים בני 3 נבחרות כל אחד, והתמודדו על 2.5 מקומות פנויים, כיוון שברזיל העפילה אוטומטית בתור האלופה המכהנת. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרות הראשונות בבית 1 ובבית 2 העפילו, והנבחרת הראשונה בבית 3 העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-דרום אמריקה. אליפות CONCACAF ב-1973 שימשה גם כטורניר מוקדמות המונדיאל באזור זה. האליפות נערכה בהאיטי מ-29 בנובמבר עד 18 בדצמבר. כל המשחקים נערכו באצטדיון סילביו קאטור בפורט-או-פרנס. האיטי זכתה באליפות בפעם הראשונה (וגם האחרונה עד כה), והעפילה למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית. האזור שכלל את צפון, מרכז אמריקה והקריביים קיבל מקום אחד במונדיאל. ערך מורחב – מוקדמות מונדיאל 1974 - אפריקה הודו, סרי לנקה והפיליפינים פרשו לפני שהמשחקים החלו. 15 הנבחרות הנותרות חולקו ל-2 אזורים, לפי שיקולים גאוגרפיים ופוליטיים, כמפורט להלן: באזור א' היו 7 נבחרות מאסיה בנוסף לישראל. כל המשחקים נערכו בקוריאה הדרומית, והתנהלו בארבעה סבבים: משחקי דירוג: כל הנבחרות למעט קוריאה הדרומית חולקו לזוגות, ושיחקו במשחקים מקדימים על מנת לקבוע את דירוגן בבית. שלב הבתים: לפי תוצאות משחקי הדירוג חולקו 7 הנבחרות לבית של 3 נבחרות ולבית של 4 נבחרות. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת. שתי הנבחרות הראשונות בכל בית העפילו לחצי הגמר. חצי הגמר: מנצחת בית 1 שיחקה נגד סגנית בית 2 במשחק יחיד, ומנצחת בית 2 שיחקה נגד סגנית בית 1 במשחק יחיד. מנצחות המשחקים העפילו לגמר. גמר: 2 הנבחרות שהעפילו מחצי הגמר שיחקו אחת נגד השנייה במשחק יחיד. המנצחת העפילה לסיבוב הגמר. באזור ב' היו 8 נבחרות ממערב אסיה ואוקיאניה, כולל אינדונזיה וקוריאה הצפונית. המשחקים התנהלו בשני סבבים: שלב הבתים: 8 הנבחרות חולקו ל-2 בתים בני ארבע נבחרות כל אחד. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה פעמיים. משחקי בית 1 נערכו באיראן ומשחקי בית 2 נערכו באוסטרליה ובניו זילנד. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה לגמר. גמר: 2 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. המנצחת העפילה לסיבוב הגמר. בסיבוב הגמר התמודדו מנצחות אזור א' ואזור ב' בשיטת בית-חוץ. הנבחרת המנצחת העפילה למונדיאל. לפי תוצאות משחקי הדירוג שובצו דרום וייטנאם, יפן והונג קונג לבית 1, ואילו תאילנד, ישראל ומלזיה שובצו לבית ב' עם קוריאה הדרומית. קוריאה הדרומית וישראל העפילו לגמר האזורי. קוריאה הדרומית העפילה לסיבוב הגמר. אוסטרליה העפילה לסיבוב הגמר. התוצאה בסיכום שני המשחקים הייתה תיקו 2 - 2, ולפיכך נערך משחק פלייאוף מכריע במיקום נייטרלי. אוסטרליה העפילה, והייתה לנבחרת הראשונה מאוקיאניה שעושה זאת. שתי הנבחרות היו אמורות לשחק אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ, כשהמנצחת בסיכום שני המשחקים מעפילה למונדיאל. ברית המועצות סירבה להשתתף במשחק הגומלין בצ'ילה בגלל מהפכת 1973, ובגלל שאסירים שמאלנים הוצאו להורג באצטדיון הלאומי של צ'ילה, ולפיכך העפילה צ'ילה באופן אוטומטי. המשחק "החל" למעשה, ו-11 השחקנים הצ'ילאנים "התמודדו" מול אפס שחקנים סובייטים. המשחק החל לפני אלפי צופים משועשעים. השחקנים הצ'ילאנים מסרו את הכדור זה לזה עד שהקפטן שלהם בעט בו לתוך השער. מוקדמות מונדיאל 1974 באתר הרשמי של פיפ"א היסטוריה של מוקדמות המונדיאל באתר הרשמי של פיפ"א מוקדמות מונדיאל 1974 (משחקי דירוג) באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוקדמות מונדיאל 1974 (שלב ראשון) באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוקדמות מונדיאל 1974 (חצי גמר) באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוקדמות מונדיאל 1974 (גמר) באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוקדמות מונדיאל 1974 באתר RSSSF פיטר גולדסטיין, A Brief History of Qualifying 1974-2002, באתר Planet World Cup