laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוברט מזרחי

רוברט מזרחי (בצרפתית: Robert Misrahi;‏ 3 בינואר 1926 – 1 באוקטובר 2023) היה פילוסוף יהודי צרפתי, נשיא מועצת האינטלקטואלים היהודים למען ישראל. מזרחי נולד בפריז למשפחה יהודית ספרדית שהגיעה מטורקיה לצרפת. למד באוניברסיטת פריז (סורבון), שם הפך לבן חסותו של ז'אן פול סארטר. פרופסור אמריטוס לפילוסופיה של אתיקה באוניברסיטת פנתיאון-סורבון (אוניברסיטת פריז הראשונה בסורבון). פרסם יצירות רבות על הפילוסוף היהודי הולנדי ברוך שפינוזה והקדיש את רוב עבודתו לשאלת האושר. הוא פרסם כמה מאמרים באנציקלופדיה Encyclopædia Universalis, Le Dictionnaire des philosophies, בכתב העת Les Temps Modernes וגם בעיתונות החופשית, שרלי הבדו וב-Novel Observateur. בשנת 1974 הוא היה יועץ הדוקטורט של הנציב העליון העתידי של האו"ם לזכויות אדם, סרז'יו ויירה דה מלו. בנובמבר 2002 פרסם פולמוס בטורים של Charlie Hebdo, על ספרה של העיתונאית האיטלקייה השנויה במחלוקת אוריאנה פלאצ'י, "la Rage et l'Orgueil". במהלך מחקריו בסורבון, מזרחי היה פעיל בקבוצה הציונית הלוחמת לח"י (לוחמי חרות ישראל), אשר אז חוללה התקוממות יהודית לאומית נגד השלטון הבריטי בארץ ישראל. מזרחי גויס לבצע פיגוע על אדמת בריטניה. במהלך ביקור בלונדון במרץ 1947, מזרחי הניח פצצה במועדון הקולוניאלי, מתקן פנאי לסטודנטים וחיילים ממושבות בריטיות באפריקה ובאיי הודו המערבית. הפצצה, שהתפוצצה ב-7 במרץ 1947 פוצצה את דלתות וחלונות המתקן ופצעה קשה מספר חיילים. מזרחי השתייך למפלגה הסוציאליסטית המאוחדת בצרפת והיה איש שמאל ציוני שקרא בצרפת להצטרפות לתנועה הציונית. בהתייחסותו לשואה כתב ”השואה הנאצית תהיה להבא נקודת ההתייחסות המוחלטת והרדיקלית של כל קיום יהודי”. בהתייחסותו לאושר טען כי: האושר הוא "הקרינה של השמחה על הקיום כולו או על החלק החי ביותר של עברו האקטיבי, ההווה הממשי שלו, ועתידו הניתן להעלות על הדעת". מזרחי התגורר בפריז והיה נשוי לקולט. ארנון יפה, הדים להצהרת חוואתמה בצרפת, על המשמר, 17 באפריל 1974 מזרחי ב-1966, על המשמר, 14 בספטמבר 1966 השם בצרפתית. באיטלקית: "La Rabbia e l'Orgoglio", תורגם לעברית על ידי עמנואלה לוי בשם "הזעם והגאווה". לח"י בצרפת – העמותה להנצחת מורשת לח"י אורחים מחו"ל במזכירות מפ"ם, על המשמר, 27 ביולי 1961 י. שיטרית, אנשי שמאל יהודיים בצרפת קוראים להצטרף לתנועה הציונית, על המשמר, 3 במאי 1971 מארקס בעד־נגד היהודים, על המשמר, 22 בספטמבר 1972 לוראן כהן, אותה אשמה, באתר ynet, 6 במרץ 2009 קרולינה לנדסמן, עד שלא יופיעו בפיג'מות פסים, באתר הארץ, 6 באוגוסט 2015 מאתייה ריקאר, אושר אמרתם?, באתר nrg,‏ 10 ביוני 2010
אצטדיון ויקינג

אצטדיון ויקינג (בנורווגית: Viking Stadion) או אצטדיון SR-Bank, הוא אצטדיון כדורגל בסטוונגר שבדרום נורווגיה. האצטדיון נפתח ב-1 במאי 2004 בעלות של 160 מיליון כתרים נורווגים (כ-115 מיליון שקלים), אשר 50 מיליון מתוכם נתרמו על ידי מועצת הקומין. ויקינג הוא אצטדיונה הביתי של מועדון הכדורגל ויקינג. בנוסף, באצטדיון מתקיימות הופעות מוזיקה, וביניהן של האמנים הבאים: בריאן אדמס, אר.אי.אם., רוג'ר ווטרס, בוב דילן, סיסל שירשבה, פלאסידו דומינגו, האיגלס, קיס, רובי ויליאמס ובון ג'ובי. בשנת 2006 גדלה תכולת האצטדיון מ-15,300 מושבים ל-16,600, אך לבסוף קטנה ב-2018 ל-15,900 מושבים בעקבות הקצאת מקום לשני מסכי ענק. ב-24 ביוני 2007 נשבר שיא כמות האוהדים שהגיעו למשחק, כאשר 16,600 צופים הגיעו למשחק הביתי של ויקינג נגד בראן. בסמוך לאצטדיון נבנתה תחנת הרכבת יוטווגן (אנ'). ויקינג שימש כמגרשה הביתי של נבחרת נורווגיה בכדורגל עד גיל 21 בארבעה משחקים: ניצחון 0–1 נגד נבחרת ספרד ב-31 במאי 2006, ובשלושה תוצאות תיקו נגד נבחרות בוסניה והרצגובינה, סלובקיה ובלגיה ב-2006, 2009 וב-2011 בהתאמה. ב-2012 ויקינג נבחר כאצטדיון הרביעי בטיבו על ידי קפטני קבוצות החוץ ששיחקו באצטדיון בסקר שערך איגוד השחקנים הנורווגים (אנ') עם הציון 4.27 מתוך 5. בשנת 2015 הוחלט להחליף את הדשא באצטדיון לדשא סינתטי, והמהלך הושלם במרץ 2018. באפריל 2018 האצטדיון שינה את שמו ל"היכל SR-Bank" על שם אחד הבנקים המקומיים (אנ'). מדיה וקבצים בנושא אצטדיון ויקינג בוויקישיתוף The history of the stadium, מתוך אתר vikingfotball.no (באנגלית) HER ER ALT DU MÅ VITE OM BON JOVI KONSERTEN, מתוך אתר vikingfotball.no (בנורווגית) Norge Menn U21 - Norges Fotballforbund, מתוך אתר fotball.no (ארכיון) (בנורווגית) Lerkendal nest beste fotballbane, מתוך אתר NRK (ארכיון) (בנורווגית) Se, her er kunstgresset på plass på Viking stadion, מתוך אתר aftenbladet.no (בנורווגית) Viking stadion skifter navn, מתוך אתר aftenbladet.no (בנורווגית) לפי חישוב שער יציג משוער של בין 0.66 ל-0.71 שקלים לכל כתר, כפי שהיה נכון לשנת 2004. ערך ההמרה ב-2022 השתנה ועומד על כ-0.33 שקלים לכל כתר
איירבנדר (פסקול)

איירבנדר (באנגלית: The Last Airbender - בתרגום חופשי כשף האוויר האחרון ובתרגום מילולי מכופף האוויר האחרון) הוא פסקול סרט הקולנוע האמריקאי "איירבנדר" אשר יצא לאקרנים ב-1 ביולי 2010. הפסקול הולחן על ידי מלחין הפסקולים האמריקאי ג'יימס ניוטון הווארד בבימויו של הבמאי והמפיק ההודי-אמריקאי מ. נייט שאמלאן. אלבום הפסקול שוחרר לראשונה ב-3 ביוני 2010 על ידי חברת אפל בנגן המדיה אייטונס וב-29 ביוני 2010 על ידי חברת התקליטים Lakeshore Records (Lakeshore Entertainment). בדצמבר 2008, הוכרז מלחין הפסקולים האמריקאי וזוכה האוסקר ג'יימס ניוטון הווארד, כמלחין הסרט איירבנדר. הסרט הוא שיתוף הפעולה השביעי בין הווארד והמפיק ההודי-אמריקאי מ. נייט שאמלאן. ב-29 במרץ 2009, הודיע המפיק פרנק מרשל כי הווארד עובד בסנט בארטס על הקלטה לטריילר ששוחרר באותו קיץ. מאוחר יותר אישר מרשל כי כל הטריילרים הרשמיים שיצאו הוקלטו על ידי הווארד. לכל אלמנט כשפות בסדרה בחר הווארד סוג כלים שונה שישמשו כצליל הדומיננטי של האלמנט כשהוא מופיע בסרט: כלי נשיפה לאוויר, כלי מיתר למים, כלי הקשה לאדמה וכלי נשיפה לאש. הפסקול הושפע רבות ממוזיקת המזרח הרחוק, הווארד אף שילב כלים מתאימים כגון קערות זכוכית טיבטיות, גונגים, קוביות עץ נוקשות ותופי טייקו גדולים. האלבום הופק על ידי הווארד וג'ים וידמן, הולחן על ידי הווארד, ההקלטה ויצירת מיקס נעשו על ידי שון מרפי ונערכו על ידי ג'ים וידרמן. אווטאר: כשף האוויר האחרון (זיכיון) מידע על האלבום איירבנדר באתר MusicBrainz מידע על האלבום איירבנדר באתר AllMusic Soundtrack of The Last Airbender באתר פאנדום 9 פעמים כאשר האחרון הוא "The Happening" (אנ') Peter Sciretta, James Newton Howard To Score The Last Airbender, /Film, ‏2008-12-19 (באנגלית אמריקאית) פרנק מרשל, Jimmy rocks the Bucket in St. Barts, טוויטר News Tidbits: Iron Man 2, The Last Airbender and xXx 3D | /Film, web.archive.org, ‏2010-07-07 THE LAST AIRBENDER – James Newton Howard, MOVIE MUSIC UK, ‏2010-10-14 (באנגלית)
מסגרות

האם התכוונתם ל... מַסְגֵּרוּת – מקצועו של המַסְגֵּר. מִסְגָּרוֹת – צורת הרבים של מִסְגֶּרֶת (אנ'). מִסְגָּרוֹת (אלבום) – אלבום הבכורה של דני רובס.
ג'ון דייוויס

ג'ון דייוויס (באנגלית: John Davis; ‏1543 - 29 בדצמבר 1605) היה אחד ממגלי הארצות החשובים ביותר שפעלו בזמן שלטון אליזבת הראשונה, במיוחד באזורי הקוטב הצפוני. דייוויס נולד בסנדרידג' שליד דארטמות' בשנת 1543. כבר מילדותו היה מלח, ואף יצא למספר מסעות עם אדריאן גילברט שחי בשכנות למשפחתו של דייוויס. בינואר 1583 פתח את עיצוב המעבר הצפון-מערבי במפתו כדרכם של פרנסיס וולסינגהם וג'ון די וב-1585 החל במסע המחקר הראשון שלו במעבר הצפון-מערבי. המסע החל בחופה המזרחי מכוסה הקרח של גרינלנד, ולאחריו דרומה אל כף הפרידה; משם פנה צפונה בשנית וחצה את מישור החוף הגרינלנדי המערבי. כאשר מצא ים נקי מקרח, התווה מסלול לסין דרך המעבר הצפון-מערבי. דייוויס סיים מסע זה באוגוסט של אותה שנה. דייוויס ניסה שנית ב-1586 וב-1587; במסע האחרון הוא פילס דרכו דרך המצרים שנקראו לימים על שמו במפרץ באפין, חצה את מערב גרינלנד אל 73° צ', וכמעט הגיע לאפרנאביק - חבל ארץ בצפון גרינלנד. עובדה זו גרמה לו לעשות מאמץ אחרון למצוא מעבר מערבי לאורך צפון אמריקה. נקודות רבות בקו הרוחב של ים הקרח הצפוני (מצר קאמברלנד, כף ולסינגהם, מצר אקסטר וכדומה) נושאות שמות שהעניק להן דייוויס, המדורג כאחד מגדולי מגלי הארצות של אזור ים הקרח הצפוני, יחד עם באפין והדסון. ב-1588 היה דייוויס מפקדה של ספינת "הכלב השחור" (the Black Dog) נגד הארמדה הספרדית; ב-1589 הצטרף אל רוזן קאמברלנד למסע אל האיים האזוריים, וב-1591 ליווה את תומאס קוונדיש במסעו האחרון, במטרה לחפש מעבר צפון-מערבי בחלקיה האחוריים של אמריקה. לאחר ששאר חברי המשלחת של קוונדיש שבו ללא הצלחה, המשיך דייוויס לנסות לחצות בעצמו את מצר מגלן. למרות שיצא וידו על התחתונה בשל מזג אוויר גרוע, גילה דייוויס את איי פוקלנד באוגוסט 1592 על הספינה "Desire". צוות הספינה נאלץ להרוג כ-14,000 פינגווינים למאכל בזמן שהיו על איי פוקלנד. הם אחסנו את בשר הפינגווינים כך שיוכלו לשוט הביתה, אך הבשר התקלקל כשהגיעו אל האיים הטרופיים, והדבר גרם למסע הביתה להפוך לאסון - רק 14 מתוך 76 אנשי הצוות נותרו בחיים. דייוויס הוציא לאור חיבור שימושי על ניווט מעשי בשם "סודותיו של יורד הים" (The Seaman's Secrets, 1594), ועבודה תאורטית ב"תיאור הידרוגרפי של העולם" (The World's Hydrographical Description, 1595), לאחר שובו ב-1593. המצאתו, קוודראנט כפול וגבי (המכונה על שמו "קוודראנט דייוויס"), המודד את קו הרוחב, היה בשימוש רחב בקרב הספנים האנגליים גם הרבה לאחר שהקוודראנט המשתקף של הדלי הומצא. בשנים 1596–1597 הפליג דייוויס עם ראליי (כמפקד ספינתו של סר וולטר עצמו) במסע אל קדיס והאיים האזוריים ובין 1598–1600 ליווה כנווט משלחת הולנדית אל אזור דרום-מזרח אסיה. בשנים 1601–1603 ליווה דייוויס את סר ג'יימס לנקסטר (Sir James Lancaster) כנווט ראשי במסע בשירותה של חברת הודו המזרחית, ובדצמבר 1604 הפליג שוב לאותו היעד, הפעם כנווט למען סר אדוארד מישלבורן (Sir Edward Michelborne/Michelbourn). במסע זה נהרג דייוויס על ידי שודדי ים יפניים בבינטאנג (Bintang) אשר ליד סומאט (Sumat). מדיה וקבצים בנושא ג'ון דייוויס בוויקישיתוף ג'ון דייוויס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קיידן האראק

קיידן האראק (באנגלית: Kayden Harrack; נולד ב-5 בנובמבר 2003 באילינג שבלונדון, אנגליה) הוא כדורגלן גרנדי המשחק בעמדת הבלם במחלקת הנוער של קווינס פארק ריינג'רס ובנבחרת גרנדה. האראק החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של ברנטפורד בגיל 8, ובגיל 13 עבר למחלקת הנוער של קווינס פארק ריינג'רס. ב-23 במרץ 2022 ערך האראק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרנדה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת גיברלטר במשחק ידידות. קיידן האראק, באתר Transfermarkt קיידן האראק, באתר Soccerway קיידן האראק, באתר National Football Teams קיידן האראק, באתר FootballDatabase.eu One Of R Own: Kayden Harrack באתר הרשמי של קווינס פארק ריינג'רס, 27 באפריל 2022 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קיידן האראק".
1346

שנת 1346 היא השנה ה-46 במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. הקמת אוניברסיטת ויאדוליד, ספרד. הקמת Pembroke College באוניברסיטת קיימברידג'. דנים מוכרים את צפון-אסטוניה להמסדר הטבטוני. 16 באפריל – הכרזת אימפריה סרבית בסקופיה. היא מאגדת את רוב השטחים בצפון-מזרח אירופה 26 באוגוסט – קרב קרסי, אחד הקרבות החשובים במלחמת מאה השנים. ניצחון מוחץ של האנגלים 26 בנובמבר – קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מוכתר בבון פיליפ הראשון, דוכס בורגונדיה, (נפטר ב-1361). ג'ון הראשון, דוכס לוטרינגיה, (נפטר ב-1390). אסטאש דשאן, משורר צרפתי. (נפטר ב-1406). 26 באוגוסט – יוהאן, מלך בוהמיה (נולד ב-1296) 26 באוגוסט – לואי הראשון, רוזן פלנדריה (נולד ב-1304) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1346‎ נפטרים ב-1346‎ מדיה וקבצים בנושא 1346 בוויקישיתוף
עומארי גלאזגו

עומארי גלאזגו (באנגלית: Omari Glasgow; נולד ב-22 בנובמבר 2003 בג'ורג'טאון שבגיאנה) הוא כדורגלן גיאני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת המילואים של שיקגו פייר ובנבחרת גיאנה. ב-24 במרץ 2022 חתם גלאזגו בשיקגו פייר II, קבוצת המילואים של שיקגו פייר. ב-30 במרץ 2021 ערך גלאזגו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גיאנה, בניצחון 4-0 על נבחרת בהאמה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. עומארי גלאזגו, באתר Transfermarkt עומארי גלאזגו, באתר Soccerway עומארי גלאזגו, באתר National Football Teams עומארי גלאזגו, באתר FootballDatabase.eu Chicago Fire FC II Signs Winger Omari Glasgow באתר הרשמי של שיקגו פייר, 24 במרץ 2022 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עומארי גלאזגו".
מארק פבאי

מארק פבאי (באנגלית: Mark Pabai; נולד ב-30 בספטמבר 2002 במונרוביה שבליבריה) הוא כדורגלן ליברי המשחק בעמדת המגן הימני בנבחרת ליבריה. פבאי גדל במחלקת הנוער של אוטרכט. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-3 באוגוסט 2021 חתם פבאי על חוזה לשתי עונות בזוולה מליגת העל ההולנדית. ב-22 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ספרטה רוטרדם במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון. ב-20 בינואר 2022 חתם פבאי על חוזה לשתי עונות וחצי בספאל מהסרייה ב'. ב-9 באפריל ערך את הופעתו היחידה במדי המועדון, בהפסד 1-0 ללצ'ה במסגרת המחזור ה-34 בליגה לעונת 2021/2022. ב-1 בספטמבר שוחרר מהמועדון. ב-13 בנובמבר 2021 ערך פבאי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה, בהפסד 2-0 לנבחרת ניגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. מארק פבאי, באתר Transfermarkt מארק פבאי, באתר Soccerway מארק פבאי, באתר WorldFootball.net מארק פבאי, באתר National Football Teams מארק פבאי, באתר FootballDatabase.eu Mark Pabai naar PEC Zwolle באתר הרשמי של זוולה, 3 באוגוסט 2021 (בהולנדית) IL DIFENSORE MARK PABAI É UN NUOVO CALCIATORE BIANCAZZURRO באתר הרשמי של ספאל, 20 בינואר 2022 (באיטלקית) RISOLTO CONSENSUALMENTE IL RAPPORTO SPORTIVO COL DIFENSORE MARK PABAI באתר הרשמי של ספאל, 1 בספטמבר 2022 (באיטלקית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מארק פבאי".
מצוקי וייטאביט

מצוקי וייטאביט (באנגלית: Waitabit Cliffs) הוא קו מצוקים בחוף המזרחי של האי אלכסנדר, בארץ אלכסנדר שבאנטארקטיקה, המצוקים פונים לכיוון מזרח לעבר מפרץ ג'ורג' השישי. אורכו של קו המצוקים 6 קילומטרים והוא משתרע לכיוון צפון, החל משפכו של קרחון מרקיורי המוצקים מורכבים מסלעי משקע. המצוקים התגלו מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסתו מעל האזור ב-23 בנובמבר 1935. המצוקים נסקרו באופן גס בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם (British Graham Land expedition; בראשי תיבות: BGLE) המצוקים נסקרו שוב בשנת 1949 על ידי משלחת חקר שטחי חסות איי פוקלנד. הסקר שבוצע בשנת 1949 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בוצע על ידי שתי קבוצות סקר במקביל, משני כיוונים שונים. דבר שהאט מאוד את הסקר - ומכאן שמם של המצוקים. וייטאביט, באנגלית, משמע "תמתינו" או "תחכו". מצוקי קנונבול מצוקי קורנר מצוקי סאקסשן
פרנץ שטנגל

פרנץ פאול שטנגל (גרמנית: Franz Paul Stangl;‏ 26 במרץ 1908 – 28 ביוני 1971) היה פושע מלחמה נאצי וקצין באס אס בדרגת האופטשטורמפיהרר, מפקד מחנות ההשמדה סוביבור וטרבלינקה שבפולין, שאחראי למותם של מאות אלפי יהודים. הורשע בגרמניה בעוון פשע מלחמה, ומת מהתקף לב מספר חודשים לאחר תחילת מאסרו בכלא. שטנגל נולד באלטמינסטר שבאוסטריה. בשנת 1923 סיים את הכשרתו המקצועית כאורג. בתחילת 1931 התקבל למשטרה האוסטרית והחל בהכשרה בת שנתיים כשוטר. בעקבות גילוי מחסן נשק של הנאצים זכה לעיטור וקודם באוקטובר 1935 לתפקיד מפקח במדור הפוליטי בעיר ולס. במרץ 1938 הצטרף למפלגה הנאצית ולאס אס. המדור הפוליטי שבו שירת הפך לחלק מן הגסטפו והועבר ללינץ, והוא קיבל שם תפקיד במחלקה לענייני יהודים. בנובמבר 1940 מונה למפקח הכללי של המשטרה של מכון האותנסיה במצודת הרטהיים, במסגרת תוכנית T4 - אותנסיה שבמסגרתה הוציאו הנאצים להורג אנשים מוגבלים, חולים במחלות קשות וחולי נפש. במבצע זה שיתף פעולה עם הרמן מישל. ממרץ 1942 היה מפקד מחנה המוות סוביבור בפולין, ומספטמבר 1942 עד אוגוסט 1943 היה מפקד מחנה ההשמדה טרבלינקה. בספטמבר 1943, לאחר מרד האסירים בטרבלינקה, הועבר שטנגל כמו רוב אנשי מבצע ריינהרד לאזור המבצעי החוף האדריאטי. הוא עמד תחת פיקודו של כריסטיאן וירט ופיקד על יחידות באודינה וברייקה שפעלו נגד פרטיזנים ויהודים. לקראת סוף המלחמה שב עם יחידתו לגרמניה. בשל השתייכותו לאס אס הוא הוחזק על ידי הצבא האמריקני במחנה שבויים, מבלי שאלו ידעו דבר על פעילותו בתוכנית ההשמדה. לאחר כשנתיים וחצי שוחרר ונשלח בשנת 1947 לאוסטריה. שם הוחזק בלינץ במעצר על מעורבותו בתוכנית האותנסיה. בשנת 1948 החל המשפט נגד מבצעי התוכנית, ובעקבות הפצרותיה של אשתו נמלט שטנגל ב-30 במאי עם סגנו לשעבר, גוסטב וגנר, דרך פירנצה לרומא. לאחר מכן, בסיוע הגמון מהוותיקן בשם אלויס הודאל, שארגן לו דרכון של הצלב האדום, ברח לסוריה. שם השתקע בדמשק ועבד כאורג. במאי 1949 הצטרפה אליו משפחתו. בשנת 1951 היגר עם משפחתו לברזיל והשתקע בסאו פאולו. תחילה עבד כאורג ומאוחר יותר כמהנדס. בפברואר 1967 נתגלה עם בני משפחתו בברזיל הודות למאמציו של צייד הנאצים שמעון ויזנטל. נאצי אחר הסגיר אותו לידי ויזנטל תמורת כסף. הוא נאסר והוסגר לגרמניה. בדצמבר 1970 נידון למאסר עולם באשמת שותפות באחריות לרצח 900,000 יהודים, בעת שהיה בטרבלינקה. כעבור חצי שנה, ב-28 ביוני 1971, מת בכלא מהתקף לב. בעקבות הרשעתו וראיון שהעניק, נחשף בברזיל גם סגנו, גוסטב וגנר. ההיסטוריונית הבריטית גיטה סרני כתבה את ספרה "אל תוך האפילה" (Into That Darkness) בעקבות ראיון שערכה עם שטנגל בכלא. בראיון נשאל שטנגל בין היתר איך התייחס אל היהודים שהגיעו למחנה. שטנגל השיב שלא התייחס לקורבנות שהגיעו להשמדה כאל בני אדם יחידים אלא כאל מסה, שאותה נדרש לחסל. מיכאל בר-זוהר, הנוקמים, לוין אפשטיין, תל אביב, 1969; עמ' 189 מדיה וקבצים בנושא פרנץ שטנגל בוויקישיתוף פרנץ שטנגל, באתר "יד ושם" Franz Stangl - ביוגרפיה קצרה של שטנגל וקטע מתוך ראיון של גיטה סרני עמו (באנגלית) קרומאי והונשמן - עוזרי אייכמן, מעריב, 23 במרץ 1967 מפקד מחנה ההשמדה טרבלינקה יועמד למשפט בדיסלדורף, מעריב, 13 במרץ 1970
רוס פרו

הנרי רוס פרו (באנגלית: Henry Ross Perot;‏ 27 ביוני 1930 – 9 ביולי 2019) היה מיליארדר אמריקאי, שנודע בעיקר כמי שהיה פעמיים (ב-1992 וב-1996) מועמד עצמאי לתפקיד נשיא ארצות הברית. פרו נולד וגדל בטקסרקנה, טקסס. הוא למד באקדמיה הימית של ארצות הברית באנאפוליס ושירת כקצין במשך ארבע שנים. ב-1957 עזב את הצי והחל לעבוד כאיש מכירות בחברת IBM. ב-1962 עזב את חברת הענק וייסד את חברת Electronic Data Systems, חלוצה בתחום מיקור חוץ, שנמכרה בשנת 2008 להיולט פקארד. בשנות השמונים החל פרו להיות מעורב בפוליטיקה, כמבקר חריף של הממסד הפוליטי הקיים. לקראת הבחירות לנשיאות של 1992, הוא הציג את מועמדותו העצמאית, שלא במסגרת המפלגה הרפובליקנית או הדמוקרטית, על מצע שהבטיח תקציב מאוזן ודמוקרטיה ישירה באמצעים אלקטרוניים. פרו הצליח, בהשקעה של כסף רב וכישורים ארגוניים ניכרים, להירשם כמועמד בכל חמישים מדינות ארצות הברית ולהשתתף בשני עימותי בחירות משולשים. במהלך החודשים שקדמו לבחירות הודיע פרו על פרישתו מהמירוץ, אך לאחר מכן שב והודיע על התמודדותו המחודשת. עם זאת, פרישתו גרמה לו נזק ניכר באהדה הראשונית לה זכה ממצביעים רבים, שלא שבו לתמוך בו עוד. בבחירות לנשיאות זכו הוא והמועמד לסגנות ג'יימס סטוקדייל ב-18.9% מהקולות, שהפכו אותו למועמד ה"שלישי" המצליח ביותר מאז תאודור רוזוולט ב-1912. אולם הוא לא הצליח לזכות ולו בקול אחד בחבר האלקטורים. ההשפעה שהייתה למועמדותו של פרו ב-1992, בהן קיבל פרו 18.9% ממניין הקולות, עוררה עניין רב. מהצד הרפובליקני יש שהאשימו אותו בהפסדו של בוש, אך מנגד הראו מדגמים מיום הבחירות כי לקח באופן שווה מצביעים משני הצדדים, כאשר ללא נוכחותו הפער בין המועמדים היה נשמר מלבד אוהיו שהייתה עוברת לטורו של בוש. עם זאת, השפעתו על המירוץ וכניסתו המאוחרת אליו באוקטובר אחרי שפרש ביולי נותרו שנויות במחלוקת. לקראת בחירות 1996 ייסד פרו את המפלגה הרפורמיסטית האמריקאית ורץ בשמה לנשיאות בשנית. הפעם לא הורשה על ידי קלינטון ובוב דול להשתתף עמם בעימותים, לא הצליח להעלות את מועמדותו לאותו פרופיל ציבורי שהיה לה ארבע שנים קודם לכן, וקיבל רק כ-8% מהקולות. עדיין הייתה זו תוצאה טובה עבור מועמד עצמאי. בשנת 2000 סירב להיות מועמדה של מפלגת הרפורמה לנשיאות והוחלף על ידי פט ביוקנן. מדיה וקבצים בנושא רוס פרו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוס פרו (באנגלית) רוס פרו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רוס פרו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) PEROT SEEN NOT AFFECTING VOTE OUTCOME, וושינגטון פוסט, 8 בנובמבר 1992
קניון פסטיבל סיטי

קניון פסטיבל סיטי (בערבית: الدوحة فيستيفال سيتي; באנגלית: Festival City) הוא מרכז קניות הממוקם באום סלאל מוחמד, צפונית לבירה דוחה, קטר. המרכז נפתח בחודש אפריל 2017, גודלו כ-600,000 מ"ר, ובכך נחשב לקניון הגדול ביותר בקטר. בין כותלי הקניון ניתן למצוא משטח סקי שלג, מתחם קולנוע 4D, מסלול רכיבה על אופניים, מסלול מרוצים חיצוני, חנות NBA, מרכול מונופריקס (Monoprix), סניף איקאה וכ-200 חנויות עם מותגים בינלאומיים מארצות הברית, בריטניה, איטליה וגרמניה. הקניון קיבל דירוג של כ-3 כוכבים מארגון המפרץ למחקר ופיתוח (GSAS Design & Build) ובבנייתו הושקעו כ-6 מיליארד דולר. אתר האינטרנט הרשמי של קניון פסטיבל סיטי Qatar Tribune, webmaster, Doha Festival City to open on April 5, Qatar Tribune, ‏21 במרץ 2017 (באנגלית) Joey Aguilar, Qatar's 'largest mall' Doha Festival City opens, Gulf Times, ‏5 באפריל 2017 (באנגלית) First official NBA Store in the Middle East opens in Qatar, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית) Victoria Scott, Five things to know about the upcoming Doha Festival City, Doha News, ‏21 במרץ 2017 (באנגלית)
סמואלה ריצ'י

סמואלה ריצ'י (באיטלקית: Samuele Ricci; נולד ב-21 באוגוסט 2001 בפונטדרה שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת טורינו מהסרייה א' ובנבחרת איטליה. ריצ'י גדל במחלקת הנוער של אמפולי. הוא ערך 84 הופעות ליגה במדי המועדון במסגרת הסרייה א' והסרייה ב', בהן הבקיע שלושה שערים. ב-30 בינואר 2022 הושאל ריצ'י עד לתום עונת 2021/2022 לטורינו מהסרייה א'. ב-27 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לקליארי במסגרת המחזור ה-27 בליגה. בסך הכל ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה. ב-1 ביולי 2022 חתם על חוזה קבוע במועדון. ב-4 ביוני 2022 ערך ריצ'י את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ניגריה במסגרת ליגת האומות 2022/2023. סמואלה ריצ'י, באתר Transfermarkt סמואלה ריצ'י, באתר Soccerway סמואלה ריצ'י, באתר WorldFootball.net סמואלה ריצ'י, באתר FootballDatabase.eu Ricci al Toro באתר הרשמי של טורינו, 30 בינואר 2022 (באיטלקית)
1586

שנת 1586 היא השנה ה-86 במאה ה-16. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1586 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-10 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 27 ביולי – סר וולטר ראלי מייבא לראשונה טבק מאמריקה לאנגליה 20 בינואר – יוהאן הרמן שיין, מלחין גרמני (נפטר ב-1630) 2 באפריל – פייטרו דלה ואלה, נוסע, סופר ומלחין איטלקי (נפטר ב-1652) 7 באוקטובר – איזק מאסה, סוחר תבואה הולנדי, נוסע ודיפלומט, שליח במוסקבה (נפטר ב-1643) 9 באוקטובר – לאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה (נפטר ב-1632) 6 בדצמבר – ניקולו זוקי, נזיר ישועי, אסטרונום ופיזיקאי איטלקי (נפטר ב-1670) 25 בינואר – לוקאס קראנאך הבן, צייר גרמני (נולד ב-1515) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1586 התחילה ביום כ"א בטבת ה'שמ"ו (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 10 ימים מוקדם יותר, ב-י"א בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1586 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1586‎ נפטרים ב-1586‎ מדיה וקבצים בנושא 1586 בוויקישיתוף
החופש הגדול (אלבום של תמיר בר)

החופש הגדול הוא אלבום האולפן הראשון של תמיר בר, אשר יצא ב-25 בנובמבר 2022 תחת נענע דיסק. בר כתב את כל שירי האלבום, ועל ההפקה המוזיקלית חתומים ישי סוויסה, מתן אגוזי וניר דנן. באלבום מתארחים הראפר רביד פלוטניק בשיר "לא ממהר" והזמרת איה זהבי פייגלין בשיר "אין עולם". מהאלבום יצא הסינגל "תקווה" ב-24 באוקטובר של אותה שנה. השיר "כשהכעס רב והעצב גדל" מוקדש לזכרו של הבטום זרהום, מבקש מקלט מאריתריאה שנורה למוות בפיגוע בתחנה המרכזית של באר שבע ב-2015. מידע על האלבום החופש הגדול באתר MusicBrainz האלבום החופש הגדול באתר ספוטיפיי האלבום החופש הגדול באתר דיזר האלבום החופש הגדול באתר אפל מיוזיק האלבום החופש הגדול באתר טיידל גיל משעלי, ‏אחרי שם טוב האבי: כל הפרטים על הפרויקט הבא של תמיר בר, באתר ‏מאקו‏, 17 בנובמבר 2022 תמיר בר - תקווה, נבדק ב-2022-11-25 ערן איצקוביץ, סנטה קלאוס בטוויסט מפתיע וכוכב אמריקני בסדרה ישראלית: כל המלצות התרבות לשבוע הבא, באתר ישראל היום, 1 בדצמבר 2022
ביטוק (מאכל)

ביטוק (בפורטוגזית: Bitoque) הוא מאכל פורטוגזי הנפוץ באזור ליסבון, פורטוגל, אך גם בברזיל וארגנטינה. המאכל מורכב מסטייק מטוגן, שעליו מניחים ביצה מטוגנת ולצידם אורז, שעועית, סלט וצ'יפס. מלבד שמו המקורי, המאכל נקרא גם ביף אה קאבאלו (מקור התעתיק: Bife a cavalo) או אובו אה קבאלו (Ovo a Cavalo), שפירושם המילולי הוא: "הסטייק שרכב על הסוס" או "הביצה שרכבה על הסוס", בהתאמה. מדיה וקבצים בנושא ביטוק בוויקישיתוף מתכון להכנת ביטוק, באתר Foodfromportugal Nita Ragoonanan, Bitoque, 196 flavors, ‏11 באפריל 2018 (באנגלית) Bitoque á portuguesa. - Receita Petitchef, pt.petitchef.com (בפורטוגזית) Bife com Ovo a Cavalo -, easyportugueserecipes.com, ‏9 בספטמבר 2013 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ביטוק (מאכל)".