laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוסוולד פון וולקנשטיין

אוסוולד פון וולקנשטיין (1376/7–1445) היה משורר, מלחין ודיפלומט גרמני. אוסוולד פון וולקנשטיין נולד לפרידריך פון וולקנשטיין וקטרינה פון ווילנדרס. בגיל עשר עזב את בית אביו והיה לנושא כליו של אביר נודד. אוסוולד תיאר את מסעותיו המסעירים בשיריו. עקב מות אביו בשנת 1399 חזר בבהילות לטירול על מנת להסדיר את ענייני הירושה עם אחיו, ונגרר לוויכוח ממושך עליה. בשנת 1414 חבר לפמלייתו של דוכס אוסטריה ורוזן טירול, פרידריך הרביעי, כדיפלומט מטעם זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בהמשך חייו יצא מטעמו לשליחויות דיפלומטיות רבות לאנגליה, סקוטלנד ופורטוגל. בפורטוגל נטל גם חלק בשחרור סאוטה מידי המורים. בשנת 1417 התחתן עם מרגרט פון שוואנגאו, אשר ילדה לו שבעה ילדים. מת כתוצאה מגל חום עז ב-2 באוגוסט 1445 במראן. אוסוולד הוא מגדולי מלחיני הרנסאנס הגרמני המוקדם. המלודיות שלו מהלכות קסם של ממש עקב ההשפעות העמוקות שספג מארצות רבות בהן ביקר, הרחיק אף עד לגאורגיה. מושאי יצירותיו העיקריים הם מסעותיו, אלוהים והחיים הארציים. שיריו נשתמרו במלואם בשלושה כתבי יד, ששניים מהם הושלמו תחת פיקוחו האישי. מדיה וקבצים בנושא אוסוולד פון וולקנשטיין בוויקישיתוף אוסוולד פון וולקנשטיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוסוולד פון וולקנשטיין, באתר דיזר אוסוולד פון וולקנשטיין, באתר Discogs (באנגלית) אוסוולד פון וולקנשטיין, באתר Songkick (באנגלית) אוסוולד פון וולקנשטיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מילניום (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מילניום – תקופה בת אלף שנה באג המילניום – הידוע גם בשם "באג 2000" – באג בתוכנות שנבע מחוסר היערכות לתום המאה העשרים גשר המילניום (לונדון) – גשר הולכי רגל מעל נהר התמזה בלונדון טרילוגיית מילניום – שלושה ספרים מאת סטיג לרסון בעיות המילניום של מכון קליי – שבע בעיות פתוחות מרכזיות במתמטיקה, שבשנת 2000 הכריז מכון קליי למתמטיקה על פרס בסך מיליון דולר שיוענק למי שיפתור אחת מהן איסט לנקס מילניום ויקינג – הוא אוטובוס דו-קומתי עירוני אשר יוצר על ידי יצרנית מרכבי האוטובוסים East Lancashire Coachbuilders בין השנים 2001–2006 בבריטניה
GoGay

GoGay היה פורטל אינטרנט ישראלי הפונה להומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים. האתר היה היחיד מסוגו בישראל ואתר האינטרנט המקצועי היחיד בעברית המתעדכן באופן שוטף באירועים הקשורים לקהילת הלהט"ב בישראל ובעולם, שסיקר אירועי תרבות, פנאי, סגנון חיים ועוד. האתר הפסיק את פעילותו בסוף 2019, עקב שיקולים פנימיים של בעלי האתר. האתר זכה מספר פעמים בתואר "אתר השנה" של "ידיעות אחרונות" ושל אתר "ynet". האתר הוקם בשנת 1998 על ידי טל איתן, אז חייל צה"ל, כמגזין אינטרנט בשם "Pridezine" (שילוב של פרייד ומגזין). בשנת 1999 עלה האתר לאוויר בשמו הנוכחי. בעקבות הצלחת האתר הוקמו סביבו מערכת קהילות, מדור חדשות שהתעדכן באופן יומי ולוחות אירועים ומשדרי טלוויזיה. בשנת 2001 חבר האתר לאתרי האינטרנט ללהט"ב האחרים שפעלו באותה תקופה ברשת הישראלית: אתר "סיפורים" ואינדקס אתרים, וצרף אותם אל תוכו במבנה ארגוני מחודש. כשנה מאוחר יותר צורף לפורטל אתר אינטרנט חדש בשפה הרוסית, המציג חלק מתכני GoGay וכן תכנים מקוריים המופקים ונערכים על ידי צוות נפרד. בשנת 2005 הכירה לשכת העיתונות הממשלתית באתר, ובכך הפכה אותו לגוף התקשורת הלהט"בי הראשון בישראל הזוכה להכרה ממסדית. GoGay עצמו הוא מוסד ללא כוונת רווח המבוסס כולו על עבודה התנדבותית, ושירותיו ניתנים ללא תשלום. בין השנים 2010 ל-2012 האתר הפסיק את פעילותו והתעדכן לעיתים רחוקות בלבד, בעדכונים נדירים. עם זאת, קהילות האתר המשיכו לפעול, וכן הוקמו מדורים של ייעוץ פסיכולוגי ורפואי שהמשיכו לספק שירות לקהל הגולשים על ידי צוות מקצועי. האתר הושק מחדש ב-1 באוגוסט 2013, בפורמט עדכני ועם צוות כותבים חדש. בגרסתו החדשה, האתר פעל במודל מסחרי המתבסס בעיקר על פרסום ושיתופי פעולה מסחריים בתחום אגריגרציה של תכנים (מכירת תוכן לאמצעי תקשורת אחרים). GoGay הציג מדור חדשות ובו כתבות בנושאי אקטואליה מישראל ומהעולם, ומדור "סדר יום" ובו מאמרי דעה שונים ופרשנויות חברתיות. מדור תרבות מציג כתבות פנאי לצד סקירות אירועים וביקורות תרבות. מדור בריאות הציג מאמרים מדעיים, ערכים בנושאים שונים וחדשות בנושא בריאות מישראל והעולם. מדורים נוספים היו "סיפורים", שפרסמו שירים וסיפורים מאת גולשי האתר, "טורים" ובו טורים קבועים, "יומנים" המאחסן בלוגים של קוראים, וערוץ "GoTrans" המיועד לקהילת הטרנסג'נדרים. כן הכיל האתר לוח אירועים יומי, שבועי וחודשי, שריכז את פעילויות קהילת הלהט"ב בישראל. האתר תופעל בתחילה באמצעות חבריו של איתן, ובהדרגה התגבש צוות קבוע שעושה את עבודתו בהתנדבות, לצד קוראים מזדמנים התורמים תוכן לאתר. האתר נוהל על ידי קבוצת חשיבה - מעין "ועדת עורכים" הקובעת מדיניות, תכנים, שיתופי פעולה ופעילויות אסטרטגיות שונות. בישיבות התוכן והאסטרטגיה של ועדת העורכים השתתפו גם "נציגי הגולשים" שאינם חברי מערכת, אך גלשו באתר והיו מעוניינים להשתתף בקביעת קווי המערכת. הקהילה הגאה בישראל WDG מעיין כהן, כוח הכלכלה הוורודה: מייסד הפורטל ההומו-לסבי GoGay חושב שיש פוטנציאל בארון - דווקא בימי מיתון, באתר TheMarker‏, 10 בדצמבר 2008 "כל מה שרציתם לדעת על GoGay", באתר GoGay סיון. קום, "פורטל גוגיי לקהילה ההומו לסבית יעלה לרשת בשבוע הבא", נענע10, 27/04/2001
קו תמסורת

קו תמסורת הוא רכיב במעגל חשמלי מפולג אשר מוביל גלים בין שני קצוותיו. הגלים הם מתח וזרם חשמליים, הקשורים זה בזה באמצעות גל אלקטרומגנטי שמתקדם לאורך הקו. מוביל גלים הוא מבנה פיזי המשמש כקו תמסורת, וניתן לייצג מבנים פיזיים נוספים באמצעות קווי תמסורת, למשל התפשטות אור או גלי קול בתווך. קו תמסורת מורכב לרוב משני מוליכים המחוברים בכל קצה לזוג הדקים. במוליכים מתפשט גל של מתח וזרם, והקשר ביניהם נקבע על ידי העכבה האופיינית של הקו. המתח נוצר במקור מתח בקצה האחד של הקו ונצרך על ידי עומס בקצה האחר של הקו. אורך הקו, יחד עם העכבה האופיינית שלו והעכבה החשמלית של העומס המחובר אליו, קובעים את כל מאפייני הקו. ערך מורחב – משוואות הטלגרף אפשר להרכיב קו תמסורת מרכיבים פשוטים - סליל (L), קבל (C), נגדים (R,G). בתמונה רואים חלק אינפיניטסימלי המופרד לרכיבים אלו, חיבור של אינסוף רכיבים כאלו שקול לקו תמסורת. ניתוח של המתחים במעגל נותן את המשוואות: ∂ V ( x ) ∂ x = − ( R + j ω L ) I ( x ) {\displaystyle {\frac {\partial V(x)}{\partial x}}=-(R+j\omega L)I(x)} ∂ I ( x ) ∂ x = − ( G + j ω C ) V ( x ) {\displaystyle {\frac {\partial I(x)}{\partial x}}=-(G+j\omega C)V(x)} בהזנחת ההתנגדויות R,G נקבל את משוואות הטלגרף, שהן משוואת הגלים המתארת את התקדמות המתח והזרם בקו התמסורת, הגל המתקדם ועוד הגל החוזר. ∂ 2 V ( x ) ∂ x 2 + ω 2 L C ⋅ V ( x ) = 0 {\displaystyle {\frac {\partial ^{2}V(x)}{\partial x^{2}}}+\omega ^{2}LC\cdot V(x)=0} ∂ 2 I ( x ) ∂ x 2 + ω 2 L C ⋅ I ( x ) = 0 {\displaystyle {\frac {\partial ^{2}I(x)}{\partial x^{2}}}+\omega ^{2}LC\cdot I(x)=0} עם ההתנגדויות, משוואות הטלגרף הן: ∂ 2 V ( x ) ∂ x 2 = Γ 2 V ( x ) {\displaystyle {\frac {\partial ^{2}V(x)}{\partial x^{2}}}=\Gamma ^{2}V(x)} ∂ 2 I ( x ) ∂ x 2 = Γ 2 I ( x ) {\displaystyle {\frac {\partial ^{2}I(x)}{\partial x^{2}}}=\Gamma ^{2}I(x)} כאשר Γ = ( R + j ω L ) ( G + j ω C ) {\displaystyle \Gamma ={\sqrt {(R+j\omega L)(G+j\omega C)}}} העכבה האופיינית של קו התמסורת היא Z 0 = R + j ω L G + j ω C {\displaystyle Z_{0}={\sqrt {\frac {R+j\omega L}{G+j\omega C}}}} הפתרונות של משוואות הטלגרף עבור   V ( x ) {\displaystyle \ V(x)} ו-   I ( x ) {\displaystyle \ I(x)} הם: V ( x ) = V + e − Γ x + V − e Γ x {\displaystyle V(x)=V^{+}e^{-\Gamma x}+V^{-}e^{\Gamma x}\,} I ( x ) = 1 Z 0 ( V + e − Γ x − V − e Γ x ) {\displaystyle I(x)={\frac {1}{Z_{0}}}(V^{+}e^{-\Gamma x}-V^{-}e^{\Gamma x})\,} הקבועים V ± {\displaystyle V^{\pm }} ו- I ± {\displaystyle I^{\pm }} הם משרעת המתח המתקדם והחוזר, ומשרעת הזרם המתקדם והחוזר בהתאמה, ויש למצוא אותם מתוך תנאי השפה, כלומר הם נקבעים על פי הגלים שמכניסים לקו. עכבה הכניסה של קו תמסורת בנקודה מסוימת לאורך הקו היא: Z i n ( x ) = Z 0 Z L + j Z 0 tan ⁡ ( β x ) Z 0 + j Z L tan ⁡ ( β x ) {\displaystyle Z_{\mathrm {in} }(x)=Z_{0}{\frac {Z_{L}+jZ_{0}\tan(\beta x)}{Z_{0}+jZ_{L}\tan(\beta x)}}} כאשר   x {\displaystyle \ x} המרחק מהעומס. β = 2 π λ {\displaystyle \beta ={\frac {2\pi }{\lambda }}} הוא מספר הגל,   λ {\displaystyle \ \lambda } הוא אורך הגל והם שונים בקו התמסורת מהערכים שלהם בחלל החופשי (ראו גלבו). מוביל גלים עכבת גל מדיה וקבצים בנושא קו תמסורת בוויקישיתוף
השבוי - מבט מעזה

השבוי - מבט מעזה הוא ספר מאת העיתונאי סלימאן א-שאפעי המספר את סיפורו של גלעד שליט החל מתכנון החטיפה ועד לתהליכים המדיניים לשחרורו בתקופת ממשלתו של בנימין נתניהו בישראל. הספר יצא לאור בשנת 2009, בעוד גלעד שליט נתון בשבי החמאס ברצועת עזה. א-שאפעי מקפיד לתאר את סיפור השבי מנקודת מבטם של העזתים השואפים לשחרורו של שליט הן בשל שחרור האסירים הצפוי מישראל, והן בהקלת הסגר על רצועת עזה. א-שאפעי חושף בספרו פרטים רבים על מצבו הבריאותי והנפשי של שליט בכלאו בשבי החמאס, וכן על יחס השובים אליו. א-שאפעי עמל על ספר זה במשך שלוש שנים וחצי בתקופת היותו כתב החדשות של ערוץ 2. לאחר מכן הוציא לאור את הספר ללא ידיעת הממונים עליו, מה שגרם לפיטוריו. אתר ידיעות ספרים, תיאור פרק ראשון הילו גלזר, עכבר העיר אונליין, למה פוטר סולימאן א-שאפעי? תלוי את מי שואלים, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עידו לביטוב

עידו לביטוב (נולד ב-15 באוקטובר 1989) הוא מתעמל ישראלי בספורט "גלגלי ענק". הוא סגן אלוף העולם לגיל 18 בקטגוריית הקרב-רב, ומדורג מקום שלישי במקצה ישר ומקום חמישי בספירלה. לביטוב גדל בזכרון יעקב. בגיל 10 החל להתאמן בספורט "גלגלי הענק" בזכרון יעקב. מועדונים נוספים קיימים במועצה אזורית חוף הכרמל, קריית טבעון ותמרת. לביטוב הוא חבר נבחרת ישראל ב"התעמלות גלגלי ענק" משנת 2002, ושותף בכיר להישגי הנבחרת באליפויות העולם ובתחרויות הפתוחות באירופה. לביטוב הוא מאמן פעיל ברמה בינלאומית ולוקח חלק בתחרויות ובמחנות אימונים בינלאומיים ברחבי העולם. בשנת 2003 השתתף לראשונה לביטוב באליפות העולם שהתקיימה בלילהאמר, נורווגיה וסיים במקום ה-11 לנוער עד גיל 18. בשנת 2005 השתתף לביטוב באליפות העולם שהתקיימה באכן, גרמניה וסיים במקום השישי במקצה הישר. בשנת 2007 באליפות העולם שהתקיימה בזלצבורג, אוסטריה זכה במדליית כסף ובתואר סגן אלוף עולם בקטגוריית הקרב-רב לנוער עד גיל 18. קטגוריית הקרב-רב ב"התעמלות גלגלי ענק" בדומה ל"התעמלות מכשירים", מורכבת מציון משוקלל של כל מקצי התחרות (ישר, ספירלה וקפיצות). בנוסף, הוא זכה במדליית ארד במקצה ישר. בשנת 2011 השתתף לביטוב באליפות קריטריון לקראת אליפות העולם שהתקיימה בארווילר, גרמניה ולאחר מכן, לקח חלק באליפות העולם שהתקיימה בארנסברג, גרמניה. בשנת 2012 באליפות ארצות הברית הפתוחה שהתקיימה בשיקגו, זכה לביטוב במקום השני בקטגוריית הקרב-רב. בשנת 2013 השתתף לביטוב באליפות קריטריון לקראת אליפות העולם שהתקיימה במרבורג, גרמניה ולאחר מכן לקח חלק באליפות העולם שהתקיימה בשיקגו, אילינוי. בשנת 2014 באליפות דרום גרמניה שהתקיימה בטאונשטיין, זכה במקום השלישי בקטגוריית הישר. בשנת 2015 צפוי עידו לביטוב להוביל את נבחרת ישראל כמאמן הלאומי של המשלחת לאליפות העולם הבאה אשר תתקיים בליגננו, איטליה. כמתעמל צעיר זכה לביטוב באליפות ישראל בספורט "גלגלי ענק" בשנים 1999, 2001 ו-2002, והוא מדורג ראשון בישראל משנת 2005. מדיה וקבצים בנושא עידו לביטוב בוויקישיתוף עידו לביטוב, ברשת החברתית LinkedIn אתר האינטרנט הרשמי של עידו לביטוב בארכיון האינטרנט Finals conclude 7th Wheel Gymnastics World Championships Israel wheel gymnastic - גלגלני ישראל האתר הרשמי Israel wheel gymnastic - גלגלני ישראל האתר הרשמי Israel wheel gymnastic - גלגלני ישראל האתר הרשמי [1]
אקוודוקט ונוויטלי

אקוודוקט ונוויטלי (באיטלקית: Acquedotto di Vanvitelli) או אקוודוקט קרולינו (Acquedotto Carolino) הוא אמת מים שנבנתה כדי לספק מים לארמון קזרטה ולמכלול סן לאוצ'ו. אמת המים מובילה מים ממעיינות פיצו (Fizzo) שלרגלי הר טבורנו (Taburno). משם מובילה האמה את המים למרחק כ-38 קילומטרים, בנתיב מתפתל, רובו מתחת לפני האדמה. האמה תוכננה על ידי האדריכל לואיג'י ונוויטלי, ונחנכה בידי קרלוס השלישי, מלך ספרד (מכאן שני שמותיה). בנייתה החלה במרץ 1753, והשימוש בה החל ב-7 במאי 1762. ערך אדריכלי מיוחד יש לחלק מן האמה שאורכו 529 מטרים, העשוי מטופה (סלע משקע רך), המגשר על עמק מאדאלוני (Valle di Maddaloni), בין הר לוגאנו (monte Logano) במזרח להר גרצאנו (monte Garzano) במערב. מקטע זה עוצב על פי אמות מים רומאיות עתיקות, והוא בנוי משלוש קומות עשויות קשתות המונחות זו על גבי זו. גובהה המרבי של אמה הוא 55.8 מטרים. ב-1997 הוכרזו ארמון קזרטה, אקוודוקט ונוויטלי ומכלול סן לאוצ'ו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. מנימוקי ההחלטה: "המכלול המונומנטלי בקזרטה תוכנן על פי אותם מאפיינים של מבנים מלכותיים אחרים שנבנו במאה ה-18, אך בתכנונו של מכלול זה יש מעוף יוצא דופן, המשלב לא רק את הארמון המרשים והגן שסביבו, אלא גם את הנוף הטבעי הסובב. התכנון יוצא הדופן כולל גם יוזמה שאפתנית לתכנון עיירה חדשה, על פי תפיסות התכנון העירוני של אותה תקופה. יש במכלול תעשיית ייצור המשי שסביב ארמון בלוודרה, עניין רב בשל העקרונות האידאליסטיים שהיו הבסיס לתפיסת התכנון והתפעול של המקום." מדיה וקבצים בנושא אקוודוקט ונוויטלי בוויקישיתוף על פי אתר אונסקו.
אייבשיץ

האם התכוונתם ל... אייבשיץ (Eibenschütz) – שמה הגרמני של איוונצ'יצה (אנ'), עיר במחוז מוראביה הדרומית שבצ'כיה הרב יהונתן אייבשיץ – תלמיד חכם ופוסק בן המאה ה-18 בנימין וולף אייבשיץ – מיסטיקן ומשיח שקר שבתאי, בנו של הרב יהונתן אייבשיץ הרב דוד שלמה אייבשיץ – רב ופוסק, בן המאה ה-19 יהושע אייבשיץ – סופר וחוקר שואה ישראלי קרין אייבשיץ-סגל – מנכ"לית מרכזי הפיתוח של אינטל ישראל המכון ללימודי השואה ע"ש ח. אייבשיץ – מכון בחיפה להנחלת זכר השואה
אוטו ריהאגל

אוטו ריהאגל (בגרמנית: Otto Rehhagel; נולד ב-9 באוגוסט 1938 באסן, גרמניה) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל. במשך שנים רבות (1981–1995) זוהה ריהאגל עם מועדון ורדר ברמן אותו אימן. בהדרכתו התבססה הקבוצה בצמרת הכדורגל הגרמני לאחר שנים רבות בהן זוהתה כקבוצת תחתית בבונדסליג ואף שהתה בליגת המשנה. בין 2001 ל-2010 אימן ריהאגל את נבחרת יוון בכדורגל. תחת שרביטו זכתה יוון באליפות אירופה 2004 והעפילה לטורניר גמר מונדיאל 2010. עם הדרכתו במונדיאל 2010 כשהוא בן 72 שבר ריהאגל שיא כמאמן המבוגר ביותר בתולדות המונדיאל. יוון כבשה את שערה הראשון אי פעם בטורניר מונדיאל עם ניצחונה בתוצאה 2-1 על ניגריה. אך, מאחר שהפסידה קודם לכן לקוריאה הדרומית וארגנטינה, לא העפילה לשלב שמינית הגמר. ריהאגל פרש מהנבחרת היוונית לאחר ההדחה. יוון אליפות אירופה 2004 באיירן מינכן גביע אופ"א: 1996 ורדר ברמן בונדסליגה: 1988, 1993 הגביע הגרמני: 1991, 1994 גביע אירופה למחזיקות גביע: 1992 הסופר קאפ הגרמני: 1988, 1993, 1994 קייזרסלאוטרן בונדסליגה: 1998 פורטונה דיסלדורף הגביע הגרמני: 1980 מדיה וקבצים בנושא אוטו ריהאגל בוויקישיתוף אוטו ריהאגל, באתר Transfermarkt אוטו ריהאגל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אוטו ריהאגל, באתר Soccerway אוטו ריהאגל, באתר WorldFootball.net אוטו ריהאגל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt עוזי דן, כדורגל: היוונים העלו את אוטו ריהאגל לדרגת אל, באתר הארץ, 20 במרץ 2009 אלון זנדר, גרמניה, ‏אוטוריטה, באתר גלובס, 26 במרץ 2009 Oldest and youngest coaches - #71 Days to FWC 2014 in Brazil, ‏2 באפריל 2014 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים גרמנים ובנושא מאמני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אקרנס

אקרנס (באיסלנדית: Akranes) היא עיר נמל בוסטורלנד, מערב איסלנד, 25 ק"מ צפונית לרייקיאוויק. במפקד שנערך בשנת 2012 מנתה העיר 6,592 תושבים. העיר נוסדה במאה ה-19 ככפר דייגים. עד היום משמש הדיג כמקור פרנסה עיקרי שאליו נוספה גם תעשייה, מפעל בטון החל לפעול ב-1950 ומפעל לאלומיניום ב-1998. ב-11 ביולי 1998 נחנכה מנהרה ארוכה באורך של 5.5 ק"מ אשר מקצרת את המרחק אל הבירה ל-60 ק"מ בלבד. מוזיאון Garðar המציג בתים ישנים מתחילת המאה ה-20. המגדלור הישן אשר ממנו ניתן לצפות על העיר ועל הים. Vökudagar - פסטיבל התרבות הגדול של אקרנס, מתקיים בכל שנה בתחילת נובמבר. מרכז Kirkjuhvoll לאומנות. מדיה וקבצים בנושא אקרנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אקרנס ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איסלנד ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בת עין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בת עין – יישוב בגוש עציון ישיבת בת עין – ישיבה לבעלי תשובה מחתרת בת עין – ארגון טרור יהודי רבי אברהם דב אוירבך מאבריטש – הנודע על שם ספרו בת עין, אדמו"ר ורב חסידי, שעלה לארץ וגר בצפת. פיגוע הגרזן בבת עין – פיגוע גרזן שהתרחש ב-2 באפריל 2009, בו נרצח שלמה נתיב בן ה-13 בידי מחבל פלסטיני תושב ח'ירבת סאפא בן 26
גולדשמידט

גולדשמידט או גולדשמיד או גולדשמיט או גולדסמיד (גרמנית: Goldschmidt) הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי שמקורו בגרמנית ומשמעותו צורף. האם התכוונתם ל... אישים אדלברט פון גולדשמידט – מלחין אוסטרי סר אוסמונד דה-אביגדור גולדסמיד (אנ') - פעיל ציוני אנגלי, נשיא פיק"א בין השנים 1934–1939, שעל שמו קרוי מושב אביגדור אילן גולדשמיט – טאקוונדו ישראלי קולונל אלברט אדוארד וויליאמסון גולדסמיד - חבר במסדר הוויקטוריאני המלכותי אלי גולדשמידט – פוליטיקאי ישראלי אליעזר גולדשמידט – רב ליטאי-ישראלי, דיין בבית הדין הרבני הגדול וחבר מועצת הרבנות הראשית אליעזר גולדשמידט (בוטנאי) – בוטנאי ישראלי, פרופסור מהפקולטה לחקלאות ברחובות אליעזר לָזָרוּס גולדשמידט – חוקר יהדות ומזרחן יהודי-ליטאי, מתרגם התלמוד הבבלי לגרמנית אלישבע גולדשמידט – חוקרת גנטיקה ישראלית ברתולד גולדשמידט – מלחין יהודי-גרמני, שעשה את רוב חייו באנגליה דניאל גולדשמידט – חוקר תפילה ופיוט הילדה גולדשמידט – ציירת יהודייה ילידת גרמניה הנריק גולדשמיט – שמו של מי שנודע בשם העט יאנוש קורצ'אק ויקטור גולדשמידט – גאולוג יהודי-שווייצרי שפיתח את סיווג גולדשמידט יוסף גולדשמידט – איש חינוך ישראלי ישעיהו גולדשמידט – רב ליטאי-ישראלי, דיין ואב"ד בתל אביב ואחיו של הרב אליעזר גולדשמידט ניל גולדשמידט – איש עסקים ופוליטיקאי יהודי-אמריקאי ששימש כמושל אורגון וכדמות מפתח בפוליטיקה של אורגון ניקולס גולדשמידט – מנצח ומוזיקאי צ'כי-קנדי, נכד אחיו של אדלברט פון גולדשמידט פנחס גולדשמידט – רב אחר הטבלה הגאוכימית של גולדשמידט – טבלה שפיתח ויקטור גולדשמידט להסבר קשר בין יסודות גולדסמית' גולדשטיין
יצחק פרץ

האם התכוונתם ל... יצחק פרץ (חבר הכנסת) – חבר הכנסת מטעם הליכוד, רפ"י - הרשימה הממלכתית והמערך וראש עיריית דימונה יצחק חיים פרץ – רב העיר רעננה וחבר הכנסת מטעם ש"ס, כיהן בתפקידים שר הפנים ושר הקליטה יצחק פרץ (בלשן) – בלשן
שדרות רקולטוס

שדרת רקולטוס (בספרדית: Paseo de Recoletos) היא שדרה במרכז מדריד, בירת ספרד. למרות אורכה הקצר (מעט יותר מ-500 מטרים), השדרה היא אחת החשובות והמרכזיות בעיר, ומהווה חלק מהציר המחלק את מדריד מצפון לדרום, הנמשך דרומה מפלאסה דה סיבלס לאורך שדרת פראדו וצפונה מפלאסה דה קולון לאורך שדרת קסטיאנה. לקראת סוף המאה ה-18, הופקד האדריכל חוסה דה הרמוסיה על ידי המלך קרלוס השלישי על תוכנית עיור תוואי הנהר באחו אברוניגאל (Bajo Abroñigal) שעבר בין האזורים בהם נמצאות היום תחנות הרכבת אטוצ'ה וצ'מרטין. במסגרת התוכנית הוקמו לאורך התוואי שדרת פראדו ושדרת רקולטוס. השם "רקולטוס" נגזר משמו של מנזר אוגוסטיני ישן שהוקם באזור בשנת 1952. במקור הסתיימה השדרה בשער רקולטוס הישן, שער בארוק שהוקם ב-1756 על ידי המלך פרדיננד השישי ופורק ב-1863. במהלך המלחמה בחצי האי האיברי במסגרת המלחמות הנפוליאוניות, בוצר שער רקולטוס לצד שערים נוספים באזור, במטרה להדוף את צבאו של נפוליאון. ב-3 בדצמבר 1808, פיקד נפוליאון בעצמו על המתקפה על מדריד, במהלכה ניסו כוחותיו לפרוץ את שער רקולטוס במטרה להקיף את שער אלקלה. הכוחות הצרפתים הצליחו לפרוץ דרך פארק בואן רטירו ובכך איגפו את שערי רקולטוס, אלקלה ואטוצ'ה, והביאו לכניעתה של מדריד למחרת היום. כיום שדרת רקולטוס היא מהרחובות החשובים במדריד, ולאורכה עוברים חמישה נתיבי נסיעה ונתיב אוטובוסים בכל כיוון, לצד אי תנועה קטן ומדרחוב גדול במרכז השדרה. לאורך המדרחוב פזורות בריכות מים, עמודים דוריים, פסלים, מזרקות, שעון שמש, עצים וצמחייה וכן מספר בתי קפה פופולריים. מדי שנה מארחת השדרה מספר ירידים ובהם ספרים מיד שנייה, ספרים ישנים, עבודות יד ועוד. כמו כן, השדרה אירחה לאורך השנים מספר ירידים חד-פעמיים, וכן נערכות בה לעיתים תערוכות ומיצגי רחוב. אחד המבנים החשובים לאורך השדרה הוא בית טסורו (Casa del Tesoro), שנבנה בשנת 1568 לערך ובו שוכנים מאז שנת 1771 הספרייה הלאומית של ספרד ומוזיאון הארכאולוגיה הלאומי. בהמשך השדרה שוכן ארמון המרקיז מסלמנקה, שנבנה בין השנים 1846 ו-1855 בסגנון הרנסאנס. בשנת 1876 הארמון נמכר לבנק היפוטקריו (Hipotecario) הארגנטינאי, אשר הקים בו את מטהו. בשנת 1991 נמכר המבנה לבנק BBVA הספרדי, וכיום הוא מקום מושבה של קרן BBVA של הבנק. סמוך לפלסה דה סיבלס שוכן ארמון מלינארס (Palacio de Linares), שנבנה בשנת 1873 ושימש את המרקיז מלינארס. במהלך המאה ה-20 עבר המבנה מספר ידיים, עד שבשנת 1989 הוא עבר לבעלות משותפת של המכון לשיתוף פעולה עם אמריקה הדרומית, עיריית מדריד והקהילה האוטונומית של מדריד. החל משנת 1990 משמש המבנה כמטה "בית אמריקה", מוסד ממלכתי שמטרתו קידום נושאים כלכליים, מדיניים, מדעיים, טכנולוגיים ותרבותיים באמריקה הלטינית. עמוד אודות ההיסטוריה של השדרה (בספרדית)
כתב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כתב – מערכת הסימנים של השפה כתב (מקצוע) – ממקצועות העיתונאי כתב יד (כתב) – כתיבה של טקסט ביד אדם (Handwriting) כתב יד (מקור) – עותק מקורי של יצירה הכתוב בידי המחבר (Manuscript) כתב יד (העתק) – עותק של יצירה שנוצר בכתב יד, בעיקר בתקופה שקדמה להמצאת הדפוס (Manuscript) כתב רהוט – שיטת כתיבה של האלפבית העברי המכונה בעגה "כתב". KTAV – הוצאת ספרים אמריקאית המוציאה לאור ספרי יהדות כתב הוצאה לאור – הוצאת ספרים ישראלית
סן לאוצ'ו

סן לאוצ'ו (San Leucio) היא מועצה מקומית בנפת קזרטה שבמחוז קמפניה, בדרום איטליה. סן לאוצ'ו ממוקמת כ-3.5 ק"מ מצפון-מערב לקזרטה, בגובה של כ-145 מ' מעל פני הים. המקום התפרסם במיוחד בשל מכלול המבנים שנבנו בו סביב מפעל משי ישן. מכלול זה הוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 1997. גבעת סן לאוצ'ו נקראת על-שם הכנסייה הלומברדית שנבנתה בראשה. הגבעה נמצאת בחורש הנקרא בוסקו די סאן סילבסטרו, יער סילבסטר הקדוש, ובו כרמים ופרדסים. מעון ציד, שנודע בשם בלוודרה (Belvedere, "יפה נוף"), נבנה לרגלי הגבעה במאה ה-16 בידי משפחת האצולה אקוואויוה (Acquaviva), נסיכי קזרטה. האחוזה הפיאודלית נרכשה על ידי המלך קרלוס השלישי. ב-1773 החליט המלך פרננדו הראשון, בנו של המלך קרלוס, לגדר את האזור ולהפוך אותו לשטח לציד. המלך היה צייד מנוסה והעדיף עיסוק זה על פני חיי החצר המלכותית. ב-1778 החל המלך בייצור משי במקום. ביתן בלוודרה שופץ ונועד להיות מרכזו של מכלול תעשייתי; במבנה עצמו הוקדש האולם הראשי לכנסייה עבור הפועלים, וסביבו נבנו מבנים תעשייתיים שכללו חדרים לגידול תולעי משי ומתקנים לטוויית וצביעת המשי, וכן גם מבנים עבור בית ספר, מגורים למורים, ועוד. עבור העובדים נבנה כפר חדש, והקהילה שהתפתחה בו נקראה ב-1789 "המושבה המלכותית של אורגי המשי" (Real Colonia dei Setaioli). במפעל המשי בסן לאוצ'ו הוכנסו הטכנולוגיות המתקדמות ביותר באירופה באותה תקופה. המלך חוקק חוקים שנועדו להסדיר את העבודה והשכר של הפועלים במכלול; לפועלים הייתה מערכת של מעין ביטוח לאומי ומעמד מועדף, ואף נקבעו להם בגדי עבודה אחידים. יש הרואים בחוקים אלה מעין סוציאליזם מוקדם. המלך תכנן לפתח את הכפר לכדי עיר חדשה, שתיקרא פרדיננדופולי, אך הפרויקט נעצר לאחר כיבוש הממלכה בידי צרפת בתחילת המאה ה-19. למרות הכיבוש הצרפתי המשיכה התעשייה בסן לאוצ'ו להתפתח. גם כיום ממשיכים מפעלי הטקסטיל והמשי בסן לאוצ'ו לשמור על רמתם הגבוהה. מוצרים מסן לאוצ'ו משווקים ללקוחות יוקרתיים בחו"ל, ובהם ארמון בקינגהאם, הבית הלבן, ארמון קווירינאלה, ועוד. בסן לאוצ'ו נמצא כיום מוזיאון לייצור המשי, ובו נולי אריגה מקוריים ומכונות ששופצו והמוצגים בחצר ארמון בלוודרה. בחצר ניתן לראות את כל שלבי ייצור המשי ואת ההתקדמות במיכון ובתהליכי הייצור. ב-1997 הוכרזו ארמון קזרטה, אקוודוקט ונוויטלי ומכלול סן לאוצ'ו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. מנימוקי ההחלטה: "המכלול המונומנטלי בקזרטה תוכנן על פי אותם מאפיינים של מבנים מלכותיים אחרים שנבנו במאה ה-18, אך בתכנונו של מכלול זה יש מעוף יוצא דופן, המשלב לא רק את הארמון המרשים והגן שסביבו, אלא גם את הנוף הטבעי הסובב. התכנון יוצא הדופן כולל גם יוזמה שאפתנית לתכנון עיירה חדשה, על פי תפיסות התכנון העירוני של אותה תקופה. יש במכלול תעשיית ייצור המשי שסביב ארמון בלוודרה, עניין רב בשל העקרונות האידאליסטיים שהיו הבסיס לתפיסת התכנון והתפעול של המקום." מדיה וקבצים בנושא סן לאוצ'ו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סן לאוצ'ו (באיטלקית) ארמון קזרטה באתר אונסק"ו מידע ותמונות (באיטלקית) על פי אתר אונסקו.
קונדה נאסט טראבלר

קונדה נאסט טראבלר (באנגלית: Condé Nast Traveler) הוא כתב עת אמריקאי שמתפרסם בידי Condé Nast Publications. מקורו בדיוור שנשלח בידי מועדון דיינרס (Diners Club). מועדון שראשיתו ב-1953, שערך רשימות של בתי עסק שמשתמשים בכרטיס. הוא החל לכלול בתוכו פרסומות ב-1955. על מנת למשוך יותר מפרסמים, הוא נעשה כתב עת שלם, The Diners Club Magazine, ב-1960. מאוחר יותר הוא קרא לעצמו Signature. קונדה נאסט רכשו את Signature ב-1986, והשיקו אותו מחדש תחת שמו הנוכחי שנה אחרי כן. כעת המגזין מתמחה בתיירות יוקרה וסוקר מלונות, מוצרים ושירותים יקרים. חלק גדול ממנו מיועד לתיירים עסקיים. בנוסף לכתיבה אודות אתרים אקזוטיים שונים כך שהקוראים יוכלו לטייל אליהם, הוא גם מדרג מתקנים כמו בתי-מלון ושדות-תעופה. כותרת המשנה של כתב-העת היא "האמת בנסיעות". כתב העת היוקרתי מפרסם סקירות רק של בתי המלון הטובים ביותר בעולם, והפרסומות בו הן של מותגי יוקרה, בכללם שאנל, בולגארי, יגואר, מרצדס ודולצ'ה וגבאנה. מדי אוגוסט קונדה נאסט טראבלר מציגים תקציר של אתרי התיירות המועדפים עליהם וכוללים גם סקירה כוללנית וגם מידע ייעודי על ארצות ואזורים מסוימים. אלו נקראים רשימת "Wendy Perrin's Top Travel Specialist". קונדה נאסט טראבלר יוצא לאור במטה Condé Nast Publications ארצות הברית בכיכר טיימס 4, ניו יורק. יש גם מהדורה בריטית, היוצאת לאור בידי משרדי קונדה נאסט בבית ווג בלונדון. ההבדל העיקרי בין שתי המהדורות הוא שהמהדורה הבריטית משתמשת בכתיב אנגלי עבור הכותרת: Condé Nast Traveller. המתכונת והתוכן הם דומים מאוד לאלו של המהדורה האמריקאית. אתר האינטרנט הרשמי של קונדה נאסט טראבלר (באנגלית) קונדה נאסט טראבלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר תאגיד קונדה נאסט טראבלר אתר קונדה נאסט טראבלר בריטניה ההיסטוריה והתוכן של קונדה נאסט טראבלר נתונים על קוראי קונדה נאסט טראבלר אתרי היעד המומלצים של וונדי פרין לשנת 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רמירז (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רמירז – דג מים מתוקים אנדמי ממשפחת האמנוניים אריאל רמירס – מלחין ופסנתרן ארגנטינאי דניה רמירז – שחקנית טלוויזיה וקולנוע מהרפובליקה הדומיניקנית גיירמו רמירז – כדורגלן גואטמלי רמירס – כדורגלן ברזילאי ריצ'רד רמירז – רוצח סדרתי אמריקאי