laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וודאפון

וודאפון (באנגלית: Vodafone Group Plc) היא חברת תקשורת בינלאומית, המבוססת בלונדון, אנגליה. וודאפון היא ספקית התקשורת הסלולרית הגדולה בעולם לפי רווחים, והספקית השנייה בגודלה בעולם לפי מספר מנויים (אחרי צ'יינה מובייל), עם כ- 341 מיליון מנויים (מבלי להתחשב בשליטה בחברות אחרות), נכון לנובמבר 2010. החברה מפעילה רשתות סלולריות במעל ל-30 מדינות ומשתפת פעולה עם רשתות הפועלות במעל ל-40 מדינות נוספות. החברה שולטת ב-45% מווריזון ויירלס, ספקית התקשורת הסלולרית הגדולה ביותר בארצות הברית לפי מספר מנויים. השם וודאפון (Vodafone) מקורו בשילוב המילים באנגלית: voice data fone (קול מידע טלפון), שם שנבחר על ידי החברה "כדי לשקף את הספקת שירותי המידע והקול בתקשורת הסלולרית". וודאפון רשומה למסחר בבורסה לניירות ערך בלונדון, והיא מנויה בחברות המרכיבות את מדד FTSE 100. לחברה שווי שוק המוערך ב-35 מיליארד ליש"ט נכון ל-9 במרץ 2011, מה שמציב אותה כחברה הגדולה ביותר הנסחרת בבורסה לניירות ערך בלונדון. כמו כן, לחברה רישום מסדר שני בבורסת הנאסד"ק. בספטמבר 2010 חשף השבועון הבריטי Private Eye פרטים על פעילות העלמות מס מצד וודאפון. השבועון דיווח כי וודאפון ביצעה את רכישת חטיבת התקשורת של הקונצרן הגרמני מאנסמן באמצעות חברת-בת מלוקסמבורג, וזאת במטרה להימנע מתשלומי מס על העסקה. כמו כן, דווח כי החברה המשיכה להעביר את רווחיה ללוקסמבורג גם לאחר השלמת העסקה. לאחר מאבק ממושך עם רשות המיסים של הוד מלכותה (HMRC), הוחלט לבסוף כי וודאפון תשלם קנס בסך 1.25 מיליארד ליש"ט. לעומת זאת, על סמך בחינת חשבונותיה של וודאפון, מומחים העריכו כי תשלום המס ממנו התחמקה החברה עמד על כ- 6 מיליארד ליש"ט. החדשות על פרשיית העלמות המס עוררו הפגנות זועמות, החל מאוקטובר 2010, מחוץ לחנויות וודאפון בבריטניה, תחת השם 'UK Uncut'. ההפגנות הראשונות הביאו לסגירתם הסימולטנית של מעל ל-12 סניפים, לרבות סניף הדגל ברחוב אוקספורד. וודאפון הייתה מעורבת בדיכוי האלים של ההפגנות הפרו-דמוקרטיות במסגרת ההפיכה במצרים. ב-27 בינואר, וודאפון, האחראית על מרבית תשתית הטלקומוניקציה של מצרים, הפסיקה את כל שירותי הקול והמידע לאזרחים ועסקים במצרים, בהתאם להוראות שקיבלה מצד ממשלת חוסני מובארכ. הדיילי טלגרף הבריטי דיווח כי "לפעולתה של הממשלה המצרית אין תקדים בהיסטוריה של האינטרנט". מנכ"ל קבוצת וודאפון, ויטוריו קולאו, הסביר כי החברה הייתה מחויבת לפי חוק להיענות להוראות הממשלה המצרית. מדיה וקבצים בנושא וודאפון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וודאפון וודאפון, ברשת החברתית פייסבוק וודאפון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וודאפון, ברשת החברתית אינסטגרם וודאפון, ברשת החברתית LinkedIn וודאפון, סרטונים בערוץ היוטיוב וודאפון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע עסקי על חברת וודאפון באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) וודאפון, בגוגל פיננסים וודאפון, באתר Crunchbase (באנגלית) וודאפון, באתר הבורסה לניירות ערך בלונדון מידע עסקי על חברת וודאפון באתרים Yahoo! Finance, MarketWatch (באנגלית), גוגל פיננסים וודאפון, באתר Crunchbase (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ערוץ האוכל

ערוץ האוכל הוא ערוץ ישראלי בבעלות ענני תקשורת העוסק באוכל ותזונה ומשדר קורסים וסדנאות בישול. הוא משודר באפיק 73 ב-yes הטלוויזיה בלוויין ובערוץ 38 ב-HOT. הקמת הערוץ החלה בסוף 2005, והוא עלה לשידור ביוני 2007 בהשקעה של כ-1.5 מיליון דולר. בין התכנים המשודרים בערוץ משולבים תכנים ממטבחים שונים: אסייתי, ישראלי, ביתי, גורמה, מהיר, בריא. באפייה, אירוח, ומשקאות, והם כוללים תוכניות מקור ישראליות ותוכניות רכש מהעולם. הערוץ עלה בתשלום חודשי של 10 שקלים לחודש, וגייס 25 אלף מנויים תוך 10 ימים. בשנת 2010, בעקבות הצלחת תוכנית המציאות "מאסטר שף, הערוץ זכה לגידול במספר המנויים. בספטמבר 2021 עלה אתר חדש לערוץ האוכל הנקרא "החיים הטובים - ערוץ האוכל". האתר מכיל מתכונים של השפים הגדולים בישראל, תוכניות מערוץ האוכל, טיפים לבישול ועוד. קרן אגם אופה מהבית - קרן אגם אצל ג'קי - ג'קי אזולאי פשוט ג'קי - ג'קי אזולאי מיני שף - אביב משה ארוחת שבת - קובי אריאלי הכי טרי שיש - עומר מילר ומיכל אנסקי מיקי שמו אופה מהלב אוכל של בית - פותנה ג'אבר מאפים ומתוקים - מיקי שמו בית ספר לאפיה - אורן בקר פותחים שולחן עם פותנה אופים עם ברטלה - גלית והנס ברטלה בית ספר לבישול אסייתי - הילה אלפרט רות סירקיס מבשלת מהספרים ממזרח למערב - הילה אלפרט סופר שף - אבי ביטון המדריך לאפייה - קרין גורן בישול ביתי עכשווי - איילת לטוביץ' מטבח עולמי - אבי ביטון, שאול בן-אדרת מטבח ביתי - פסקל פרץ-רובין מיקי שמו עושה בית ספר הסעודות של הסטון - הסטון בלומנטל מסביב לעולם עם מייקל סמית' אדם אוכל את אמריקה - אדם ריצ'מן מאסטר שף (בגרסה הבריטית המקורית) סופי דאהל מבשלת בואו לאכול איתי מטבחי הגיהנום במטבח עם ערוץ האוכל עורך: משה סגל (מנהל ערוץ האוכל), 2008 בהוצאת ערוץ האוכל. אתר האינטרנט הרשמי של ערוץ האוכל תוכניות ערוץ האוכל, באתר Xnet דנה מלמד, עכבר העיר, טלוויזיה קולינרית: איך עושים תוכנית בישול?, באתר הארץ, 10 בינואר 2012 בועז גריילסמר, YES מנהלת מגעים מתקדמים עם חברת ענני תקשורת על העלאת ערוץ אוכל חדש, באתר TheMarker‏, 6 באוקטובר 2005 רוני קורן-דינר, ענני תקשורת תשקיע 1.5 מ' ד' בהשקת ערוץ האוכל הישראלי, באתר TheMarker‏, 28 במאי 2007 יעל גאוני, ‏חברת ענני תקשורת מעלה ערוץ אוכל חדש בתשלום בכבלים ובלוויין, באתר גלובס, 28 במאי 2007 יעל גאוני, ‏הצלחה לערוץ האוכל של ענני תקשורת: גייס 25 אלף מנויים תוך 10 ימים, באתר גלובס, 24 ביולי 2007 אופיר בר-זהר, המתכון המנצח של "מאסטר שף": שיא רייטינג של 36.9% לגמר, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2010 לי-אור אברבך, ‏אפקט "מאסטר שף": גידול במתחברים לערוץ האוכל, באתר גלובס, 29 בנובמבר 2010 דנה מלמד, עכבר העיר, חדשות אוכל: אביב משה בטלוויזיה, הבסטה במחווה לקטלוניה, באתר הארץ, 18 במאי 2011 מנחה נופה, איפה אוכלים השבוע: תערוכת מבשלים וקינוחים בחינם, באתר הארץ, 3 באפריל 2011 עכבר העיר, מיכל אנסקי ועומר מילר יגישו יחד תוכנית בישול חדשה, באתר הארץ, 26 באפריל 2011 ספיר יעקב, עכבר העיר, סופשבוע בטלוויזיה: משדר מיוחד על האלימות בישראל, באתר הארץ, 26 ביולי 2012 עכבר העיר, פותנה ג'אבר ממשיכה לבשל לצופים: עונה שניה לתוכניתה בערוץ האוכל, באתר הארץ, 12 באפריל 2011 גילי איזיקוביץ, משהו לאכול, באתר הארץ, 12 באוקטובר 2010 תיגל נשיא, עכבר העיר, מה לראות בסופ"ש? כל ההמלצות, באתר הארץ, 20 במאי 2010 גילי איזיקוביץ, מהנעשה במטבח, באתר הארץ, 4 ביולי 2010 דנה מלמד, עכבר העיר, אבי ביטון: "לפני שאני טבח, אני מארח", באתר הארץ, 13 בדצמבר 2011 מיכל פלטי | בריי, הסטון בלומנטל, מסתבר שהוא השף הטוב בעולם, באתר הארץ, 18 בפברואר 2010 במטבח עם ערוץ האוכל, באתר foodis
חרישה

חרישה היא פעולה חקלאית שנעשית בעזרת מחרשה ומשמשת כשלב הראשון בעיבודי היסוד במטרה להגיע בסוף התהליך למצע זריעה. החרישה משפיעה על תכולת הקרקע, ועל הימצאותם של בעלי חיים, צמחים ואבנים. לפני המהפכה התעשייתית בוצע חריש על ידי שימוש בבהמות עבודה כמו: חמור, סוס ושור. החרישה היא פעולה קשה, ובחקלאות המודרנית נדרשים טרקטורים חזקים לשם ביצועה. נִיר הוא כינוי לשדה שנחרש, לעיתים מדובר על התלם הנחרש. במהלך ההיסטוריה האנושית חלה ההתקדמות הטכנולוגית בעבודת אדמה זו. בתקופות קדומות חרשו בכוח בני אדם, ובהמות, שהיו גוררות את כלי החרישה, ועם התפתחות הטכנולוגיה השתמשו בכוח המנוע, כגון בטרקטור. לא תחרוש בשור ובחמור יחדו מלאכת חורש נייל בריידי, The nature and properties of soils, 13, אפר סאדל ריבר, ניו ג'רזי: Prentice Hall, 2002, ISBN 0-13-016763-0 topic/cultivation חרישה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סוגי חרישה, באתר Knowledge Bank (באנגלית) עיבוד קרקעות, דף שער בספרייה הלאומית רועי לוי, ממשק עיבוד משמר קרקע על סמך חיזוי סיכוני סחיפה (עמ' 13–11), באתר אוניברסיטת בן גוריון בנגב, ‏דצמבר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מד קידמה אמין

מד קידמה אמין (מק"א) (באנגלית Genuine Progress Indicator או GPI) הוא מדד חליפי לצמיחה כלכלית הנועד לשמש כאלטרנטיבה לשימוש בתוצר מקומי גולמי (תמ"ג). מד הקידמה האמין נועד למדוד באופן כולל יותר את האיתנות הכלכלית של אומה על ידי כך שהוא משקלל את ההיבטים הסביבתיים והחברתיים שאינם באים לידי ביטוי בתמ"ג. לדוגמה, רמת המק"א הנמדדת עלולה לרדת כתוצאה מעלייה בשיעור העוני. מק"א מקדם את השאיפה להפחתת זיהום הסביבה על ידי כך שהוא מתחשב ברמות הזיהום, קיימות וההשפעות ארוכות הטווח של נזקים סביבתיים. לדוגמה, בעוד שיצירת זיהום עקב ייצור מגדילה את התמ"ג ואחר כך הפעילות לניקוי הזיהום מגדילה שוב את התמ"ג, המק"א יתחשב מראש בעלות ניקיון הזיהום ויפחית אותה מראש מהעלייה הצפויה בתוצר. מד קידמה אמין באתר אקו-ויקי מד קידמה אמין, באתר כלכלת המחר ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנימין אלעזרי-וולקני

בנימין (בני) אלעזרי-וולקני (וילקַנְסקי) (4 בינואר 1915 – 6 בפברואר 1999) היה מדען ישראלי ופרופסור שעסק בתחום מיקרוביולוגיה. נודע כפורץ דרך בתחומו, היה הראשון שגילה חיים בים המלח והראשון שהבין כי צורן יכול לשמש כחומר פעיל מבחינה ביולוגית. נולד בבן שמן ליצחק אלעזרי-וולקני (שעל שמו נקרא מכון וולקני) ולשרה קריגר. בשנת 1936, במהלך מחקר לתואר מוסמך באוניברסיטה העברית בירושלים, גילה כי בניגוד לסברה הרווחת יש חיים בים המלח. את החיידקים שגילה כינה "הלובקטריה" (חיידקים אוהבי מלח); שמו המדעי של המין כיום הוא Haloarcula marismortui קרוי על שמו הלטיני של ים המלח, Mare Mortuum. כדי להמשיך במחקרו בתחום זה נסע לדלפט שבהולנד להיעזר במיקרוביולוג הנודע אלברט יאן קלויבר (A.J. Kluyver), שם שהה במשך שנה. שנה נוספת שהה לצורך מחקר באוטרכט. בשנת 1939 שב לארץ ישראל והצטרף כחבר לסגל במכון ויצמן. את הדוקטורט השלים ב-1941 וגם אותו הקדיש לחקר חיידקים הלופיליים בים המלח. במהלך מחקריו גילה עוד סוג חיים בים המלח בדמות אצה חד-תאית. בשנת 1948 מונה לראש המחלקה למיקרוביולוגיה במכון. בשנים 1945–1946 לקח שנת שבתון ובמהלכה חקר במחלקה לתזונת הצמח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנה לאחר מכן חקר עם מיקרוביולוג, תלמידו של קלויבר, בתחנת המחקר הימית של אוניברסיטת סטנפורד במונטריי. שם הכיר את אלינור סוזן בראונל אנטוני סולומונס-ג'קסון ("טוני"), בתו של חוקר הטבע היהודי תאודור סלומונס (אנ'). טוני, עיתונאית וסופרת, הייתה מזכירתו של הסופר ג'ון סטיינבק והייתה אז בת-זוגו של הביולוג הימי אד ריקטס (Ed Ricketts). במרץ 1948 נישאו אלעזרי-וולקני וסולומונס-ג'קסון בניו יורק ועברו לארץ ישראל. ב-1949 נולד בישראל בנם היחיד ינון. בשנת 1959 עבר עם משפחתו לארצות הברית והצטרף לסגל מכון סקריפס לאוקיינוגרפיה בלה חויה שבסן דייגו, קליפורניה. במכון המשיך במחקר ביוכימי של ארכאונים הלופיליים. בשנת 1985 פרש לגמלאות, אולם המשיך במחקר. בשנת 1990 הצליח לבודד חיידקים נוספים מדגימות בוץ שאסף בים המלח ב-1930, והצליח בעזרת טכניקות חדשות של זיהוי גנטי לזהות עוד מינים חדשים, כגון Bacillus marismortui. פריצת דרך חשובה נוספת של וולקני היא בחקר אצות צורניות (diatoms) הגדלות באוקיינוסים. שלדן של האצות עשוי מצורן ובנימין הוא הראשון שגילה שהצורן אינו משמש לבניית השלד בלבד אלא גם פעיל מבחינה ביולוגית בסינתזה של הדנ"א ובתאי האצה. הוא גם הסביר את תהליך קליטת הצורן על ידי גנים והחלבונים וכך איפשר את הבנת תהליך מחזור החיים של האצות הצורניות שהן הבסיס לשרשרת המזון באוקיינוסים. בשנת 1985 פרש לגמלאות. בנימין אלעזרי-וולקני נפטר בסן דייגו שבקליפורניה. הוא הותיר אחריו את רעייתו (נפטרה ב-2006), את בנו ינון, פסיכולוג קליני, ונכד. שמו של וולקני הוענק לסוג Volcaniella ולמין השייך לקבוצת הארכיאה Haloferax volcanii. Haloarcula marismortui Elazari-Volcani, 1940 Chromohalobacter marismortui Elazari-Volcani, 1940 Halomonas halmophila Elazari-Volcani, 1940 1999, Salibacillus marismortui ‏(Arahal, Márquez, Volcani, Schleifer and Ventosa) ביחד עם בלוך ר. ליטמן ה.צ., " תופעות של לובן בים המלח", הטבע מספר 1, מרחביה, 1945. חיים בים המוות, מאת: פרופ' אהרון אורן פורסם ב"גליליאו" גיליון 18, עמ' 36–43, אוקטובר 1996. פינת הסיפור ההיסטורי ביוגרפיה, באתר אוניברסיטת קליפורניה (באנגלית) הספד בעיתון Internal Microbiology‏ ב.אלעזרי-וולקני, מחקר על החיים בים המלח, הוגש לאוניברסיטה העברית בירושלים בכ"ז סיון, ת"ש יוסף ברסלבי, הידעת את הארץ - ים המלח סביב-סביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשט"ז, 1956, כרך ג', עמוד 469
ג'יימס מדיו

ג'יימס מדיו (אנגלית: James Madio; נולד ב-22 בנובמבר 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. התפרסם בזכות תפקידו סרט "יומן נעורים" ובסדרה "אחים לנשק". מדיו נולד ברובע הברונקס שבניו יורק. ב-1992 הופיע בתפקיד קטן בדרמה הקומית "גיבור" וב-1995 התפרסם לצידם של לאונרדו די קפריו ומארק וולברג בדרמת הנעורים "יומן נעורים", בתור פדרו חברם הקטין הסוחר בסמים. ב-2001 השתתף בסדרת המלחמה המופתית של סטיבן ספילברג וטום הנקס "אחים לנשק", בסדרה שיחק בתפקיד החייל פרנק פרקונטה מפלוגה ה', רגימנט 506, הדיוויזיה המוטסת ה-101. על מנת להיכנס לדמות, נפגש מדיו עם פרקונטה וקיבל ממנו עצות ופרטים אישיים. ב-2003 שיחק בסדרת הדרמה המשפטית "עליונות בקווינס", בתפקיד מייק פאוול, עוזר משפטי. בשנת 2023 לוהק לדמות לא ידועה למיני-סדרה "הפינגווין" אשר תשודר במהלך 2024 ברשת HBO Max. אתר האינטרנט הרשמי של ג'יימס מדיו ראיון עם מדיו, יוטיוב, 7.2.2023. ג'יימס מדיו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יימס מדיו, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יימס מדיו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פיתול

האם התכוונתם ל... צורה לקליעת חבל מאמץ פיתול – בפיזיקה, המאמץ שנדרש כדי לפתל גוף קשיח פיתול (חלזונות) (אנ') – התפתחות מבנה אנטומי של חלזונות במתמטיקה: פיתול (אלגברה) – התכונה של איברים "לחזור לאפס" נקודת פיתול – נקודה בגרף של פונקציה בה היא עובת מקעירות לקמירות או להפך פיתול צוואר – מחלה
עמותת במתנ"ה

עמותת במתנ"ה (ראשי תיבות של בוגרי מועצת התלמידים והנוער הארצית) היא עמותה רשומה ברשם העמותות אשר הוקמה על ידי בוגרים של תוכנית מועצת התלמידים והנוער הארצית בשנת 2006. לאחר כינוס בוגרי המועצה לדורותיה ב-2006, הוחלט להקים עמותה שתסייע למועצה. העמותה פועלת החל מ-31 בינואר 2006 ועובדת בשיתוף פעולה עם מינהל חברה ונוער במשרד החינוך. מטרת העמותה היא קידום מנהיגות צעירה באמצעות מועצות התלמידים והנוער באמצעות פרויקטים, חניכת בעלי תפקידים במועצות, ארגון ימי עיון וסמינרים, בניית תכנים, תמיכה במועצת התלמידים והנוער הארצית ומועצות התלמידים והנוער המחוזיות, קרן מלגות לחברי מועצות התלמידים והנוער ועוד. חברי ובעלי התפקידים בעמותה (סטודנטים, חיילים, אקדמאים ובעלי מקצוע) פועלים בצמוד להנהגת מועצות התלמידים והנוער בארץ ומסייעים להם במגוון תחומים מקצועיים הנדרשים לפעילותם: דוברות, קמפיינים ויחסי ציבור, ייעוץ משפטי, קשרי חוץ וקשרים בינלאומיים, פיתוח הדרכה ועוד. העמותה חברה בשדולות למען הצעירים ולמען הנוער בכנסת ובפורומים במרכז לשלטון מקומי ובמכון הישראלי לדמוקרטיה. עמותת במתנ"ה עמותה המוכרת על ידי רשם העמותות ופועלת החל מ-31 בינואר 2006. העמותה הוקמה על ידי בוגרים של מועצת התלמידים והנוער הארצית (פרויקט ארצי לקידום מנהיגות נוער צעירה, הפועל בחסות מנהל חברה ונוער במשרד החינוך ופעילותו זכתה להכרה ולהוקרה מהגורמים הרשמיים במדינת ישראל, כגון: כנסת ישראל, השלטון המקומי ועוד). העמותה קמה מתוך הבנתם ותפישת עולמם של הבוגרים על תרומתן וחשיבותן הרבה של מועצות התלמידים והנוער במדינת ישראל, כגוף המקנה ערכים ומיומנויות בתחום המנהיגות הייצוגית והנבחרת. תפיסת היסוד של העמותה היא שמועצות התלמידים והנוער מהוות כיום "כר גידול" של מנהיגות צעירה, תוך כך שהן מקנות ערכים וכלים הנדרשים ממנהיג בעידן דמוקרטי ומודרני. העמותה פועלת בצמוד להנהגת מועצות התלמידים והנוער בישראל (מועצת התלמידים והנוער הארצית ומועצות התלמידים והנוער המחוזיות) ומסייעת להם במגוון פרויקטים ואמצעים, כגון: פרויקט חונכים "אח בוגר", פרויקט מלגות על בסיס כלכלי, הפקת יומן למועצות התלמידים והנוער ופרויקטים נוספים. בעלי התפקידים בעמותה (סטודנטים, חיילים, אקדמאים ובעלי מקצוע) מסייעים למועצות התלמידים והנוער במגוון תחומים מקצועיים הנדרשים לפעילותם: דוברות, קמפיינים ויחסי ציבור, ייעוץ משפטי, קשרי חוץ וקשרים בינלאומיים, פיתוח הדרכה ועוד. חברי העמותה מהווים חלק פעיל בוועידות ובסמינרים המקצועיים של מועצות התלמידים והנוער ומובילים חלק מרכזי בשימור הידע, בעיצוב התכנים ובהכשרת פני הדור הבא. בעמותה חברים כ-922 חברי אספה כללית ועוד כ-80 עמיתים הפועלים במסגרתה על בסיס קבוע. בנוסף, באופן פחות פורמלי לעמותה קשר עם מאות בוגרים של פרויקט מועצות התלמידים והנוער. לעמותה חמישה חברי ועד נבחרים המובילים את פעילותה מטעם האספה והם פועלים על פי תוכנית עבודה המאושרת אחת לשנה. העמותה פועלת בהתאם להוראות חוק העמותות, התש"ם-1980, הנחיות רשם העמותות, ותקנון העמותה. פעילות העמותה מפוקחת על פי דין בידי הגופים המפקחים על פעילות העמותות בישראל: רשם העמותות ורשות המיסים. העמותה מוגדרת ומורכבת ממתנדבים. אין בה מקבלי שכר. העמותה חייבת בדיווחים (דין וחשבון שנתי תקופתי) לחבריה, לוועדת ביקורת (גוף ביקורת פנימי הפועל מכוח החוק), למס הכנסה ולרשם העמותות והיא מנהלת חשבון בנק שאינו למטרת רווח. מועצת התלמידים והנוער הארצית אתר עמותת במתנ"ה - בוגרי מועצת התלמידים והנוער הארצית עמוד העמותה באתר גיידסטאר עמוד העמותה באתר "ישראל תורמת" עמוד העמותה בפייסבוק החלטת ועדת האתיקה בעניין קובלנת עמותת במתנ"ה נגד חברת הכנסת עינת וילף, באתר הכנסת
יצחק מאיר השיל (קופיטשניץ)

רבי יצחק מאיר העשיל (כ"א בכסלו תרכ"ב,24 בנובמבר 1861 - א' בתשרי תרצ"ו, 28 בספטמבר 1935) היה אבי חסידות קופיטשניץ. נולד בזינקוב לרבי אברהם יהושע העשל ממז'יבוז', דור רביעי ל"אוהב ישראל" מאפטא, וללאה רחל בת רבי שלום יוסף פרידמן מסדיגורה. נישא לגיטל בתו של רבי מרדכי שרגא פרידמן מהוסיאטין. התגורר בהוסיאטין ליד חמיו. בשנת תרמ"א, מעט לאחר נישואיו, נפטר אביו והחסידים רצו למנותו לרבי, אך הוא סירב והמשיך לגור בחצרו של חמיו. בשנת תרנ"ד, לאחר פטירתו של חמיו פנו אליו מעיירות שונות לשמש כרבם, והוא שאל את דודו - רבו רבי דוד משה פרידמן מצ'ורטקוב מאיזה עיירה לקבל את המינוי, הרבי הטיל גורל, וכשיצא הפתק "קופיטשניץ" אמר הרבי "מזל טוב קופיטשניצער רבי". במלחמת העולם הראשונה, נמלט עם משפחתו לווינה כרוב אדמו"רי רוז'ין, עקב פחדם מהשלטון הרוסי, ונשאר בה עד לפטירתו ביום ראשון של ראש השנה תרצ"ו. נקבר בווינה. ילדיו: הרב אברהם יהושע ממלא מקומו באדמו"רות הרב משה. נרצח בשואה במחנה בוכנוולד. (י' חשוון הת"ש) הרב שלום יוסף (ה' בחשוון תרנ"ד - י"ד בטבת תשל"ו) הרב מרדכי שרגא ( - כ"ד בתמוז תשי"ח), חתן קרוב משפחתו רבי ישראל פרידמן מבויאן-לייפציג. נפטר ללא ילדים בלומא רייזיל ( - ו' באייר תשי"ח), אשת רבי אברהם יעקב פרידמן, ה"אביר יעקב" מסדיגורה - תל אביב חוה ( - ג' אדר ב' תשי"ד), אשת רבי אליעזר הגר, ה"דמשק אליעזר" מויז'ניץ מרים, אשת רבי אברהם יהושע השיל ממז'יבוז'-טרניפול. נרצחה עם בעלה בשואה יצחק מאיר השל (1861-1935), מקופיטשניץ, דף שער בספרייה הלאומית
תותי פרוטי

תוּתִי פְרוּטי (מאיטלקית: Tutti i frutti, 'כל הפירות') הוא ממתק צבעוני המכיל סוגים רבים ושונים של פירות (בדרך כלל מסוכרים) או תמצית טעם מלאכותית המדמה את הטעם של השילוב של פירות שונים. לרוב הוא משמש כדי ליצור את הטעם של גלידת תותי פרוטי וגם מסטיק. הפירות המשמשים ליצירת גלידת תותי פרוטי כוללים ביניהם דובדבנים, צימוקים ואננס ולעיתים קרובות מתווספים גם האגוזים. בהולנד תותי פרוטי מתייחס ללפתן של פירות יבשים המוגשים כקינוח, או כתוספת למנת בשר. בבלגיה תותי-פרוטי מתייחס למנה אחרונה. בארצות הברית תותי פרוטי מתייחס לעיתים גם לפירות המושרים עם ברנדי או משקאות חריפים אחרים או גם לפירות המותססים יחד עם נוזל המכיל סוכר ושמרים. מדיה וקבצים בנושא תותי פרוטי בוויקישיתוף עוגיות תותי פרוטי ללא ביצים, באתר nana10‏, 3 במרץ 2014
יורם (שיר)

"יורם" הוא שיר עברי שנכתב על ידי עלי מוהר והולחן על ידי יהודה פוליקר. השיר נכתב על יורם ביאלר, חברו לנשק של עלי מוהר. ביאלר נולד ב-22 במרץ 1948 בתל אביב, למד בבית הספר היסודי יהודה הלוי ובתיכון חדש, והצטיין בלימודיו שם. בתיכון הכיר את כותב השיר, עלי מוהר. ביאלר היה חניך תנועת השומר הצעיר. עם סיום לימודיו גויס לצה"ל, בספטמבר 1966, ושירת ביחידת נח"ל מוצנח לצד מוהר; הם הפכו לחברים. ביום הזיכרון לחללי צה"ל, ד' באייר, 22 באפריל 1969, נפגע ביאלר במהלך היתקלות בחולייה מצרית בתעלת סואץ ונהרג. השיר נכתב כ-17 שנה לאחר מותו של יורם ביאלר, על ידי עלי מוהר. מוהר טען כי השיר אינו דיבור אל "יורם המת" אלא דווקא אל "יורם החי", ועל כן הדיבור הישיר שבשיר. בשיר מדבר מוהר על השכחה, ועל כך שהזמן מקל על הכאב למרות שלפעמים הכאב חוזר. בנוסף מוהר מעלה "טענות" כלפי חברו (על פי דברי מוהר בריאיון עם יולי תמיר). השיר בוצע על ידי גידי גוב ונכלל באלבומו "דרך ארץ" אשר יצא לאור בשנת 1987. מוהר הסתייג מהעיבוד הרוקיסטי שהעניק לואי להב לשיר, ופרסם טור בעיתון "העיר" בשם "שיר הולך לעיבוד". בהמשך הקליט גוב את השיר פעם נוספת, בעיבוד שקט, שהופיע באלבום האוסף שלל שיריו. כמו כן, בוצע השיר על ידי יהודה פוליקר, מלחין השיר, ונכלל באלבומו "פחות אבל כואב" אשר יצא לאור בשנת 1990. "יורם" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "יורם" באתר שירונט קורות החיים של יורם ביאלר, באתר "יזכור" של משרד הביטחון ריאיון עם יולי תמיר על כתיבת השיר "יורם", באתר הזיכרון ליורם ביאלר קרן אמר שחף, מת וחי ביום הזיכרון: סיפורו של יורם ביאלר ז"ל, שנשאר בן 20, באתר Xnet‏, 1 במאי 2017
ארז הולץ

ארז הולץ (Eres Holz; נולד ב-26 בספטמבר 1977 ברחובות) הוא מלחין גרמני ממוצא ישראלי. הוא מתגורר בגרמניה מאז 2003. בשנים 1998 עד 2002 למד הולץ קומפוזיציה עם ראובן סרוסי באוניברסיטת תל אביב. 2003-2011 למד הולץ קומפוזיציה עם הנספטר קיבורץ ומוזיקה אלקטרונית עם וולפגנג הייניגר בבית הספר הגבוה למוזיקה ע"ש הנס אייזלר בברלין, בה הוא גם מלמד מאז 2008 קומפוזיציה אלגוריתמית תוך שימת דגש על שפות התכנות OpenMusic ו-Common Music. יצירותיו בוצעו בגרמניה, בשווייץ, בישראל, בספרד ובאוסטרליה בין היתר על ידי אנסמבל המאה ה-21, Ensemble Adapter, אנסמבל מיתר, Modern Art Sextet, טריו נקסוס, Risonanze Erranti ו - Zafraan Ensemble וכמו כן הוקלטו ושודרו בגרמניה. משנת 2014 הולץ חבר באקדמיה למלחינים גרמנים (Akademie Deutscher Musikautoren) בשנים 2015 עד 2018 היה חבר בוועדת השופטים למימון פרויקטים מוזיקליים אמנותיים של ארגון - Initiative neue Musik Berlin e.V. בשנת 2020 מונה לחבר בוועדת השופטים של אגף האמנויות מטעם הסנאט של העיר ברלין. אלבומו הכפול "Touching Universes" בהוצאת Neos היה מועמד בשנת 2023 לפרס Opus Klassik בשלוש קטגוריות: מלחין השנה, מוזיקה קאמרית ו- מוזיקה מודרנית. כמו כן זכה אלבומו לביקורות רבות משבחות בכתבי-עת שונים כגון: Fono Forum, Neue Zeitschrift für Musik, Neue Musikzeitung ו- Positionen בשנים 2005, 2008 ו-2010 זכה הולץ בפרסים לקומפוזיציה בתחרות על שם הנס אייזלר של רדיו גרמניה בברלין, המוקדשת לקומפוזיציה ולביצוע של מוזיקה בת זמננו. בשנת 2012 היה מועמד לפרס הקומפוזיציה הגרמני בקטגוריית "קידום מלחינים צעירים". בשנת 2012 זכה במלגת האמנויות הבינלאומית החצי שנתית של העיר פריז (Cité Internationale des Arts Paris). בשנים 2013, 2014 ו-2015 הוענקו לו מלגות קומפוזיציה מטעם ממשלת העיר ברלין. בשנת 2017 Composer in Residence של רדיו גרמניה (Deutschlandfunk). בשנת 2023 אלבומו הכפול "Touching Universes" בהוצאת Neos היה מועמד לפרס Opus Klassik בשלוש קטגוריות: מלחין השנה, מוזיקה קאמרית ו- מוזיקה מודרנית. הולץ שואב את השראתו האומנותית מתחומים חוץ מוזיקליים שונים כמו פסיכולוגיה וקולנוע המטביעים חותם עמוק ביצירותיו: יצירתו (2006/07) "LATAH" ל-15 נגנים ואלקטרוניקה נכתבה בהשראת ההפרעה הנפשית הנושאת אותו שם והאופיינית בין השאר למלזיה. יצירתו (Weisse Wunden" (2008" לשלוש חצוצרות ולסרט וידאו מבוססת על קטעי טקסט מתוך המחזה "הנני דם" ("Je suis sang") מאת הבמאי הבלגי יאן פבר. הולץ משלב השפעות חוץ-מוזיקליות עם עקרונות הלחנה אותם הוא מפתח בעזרת מודלים אלגוריתמיים, ומיישמם לעיתים בחומרה ניכרת. בנוסף לכך משתמש הולץ בצלילים אלקטרוניים בעלי אופי ארכאי, אותם הוא מנגד עם מחוות אינסטרומנטליות אקספרסיביות. Touching Universes (2022), NEOS Music GmbH, EAN: 4260063122071 Klangrede (2016), bastille musique, ASIN: B01N8XERA5 Denkklänge (2013), Klang und Musik bei Walter Benjamin, Wilhelm Fink Verlag, ISBN 3770553438 אתר האינטרנט הרשמי של ארז הולץ ארז הולץ, ברשת החברתית פייסבוק reference to doulbe album Touching Universes, NEOS Music GmbH reference to album Klangrede, bastille musique reference to Denkklänge, Wilhelm Fink Verlag
פירות מסוכרים

פירות מסוכרים הם פירות או קליפות פרי, בדרך כלל חתוכים לפיסות קטנות, המושרים בסירופ סוכר חם אשר בסופו של דבר הופך למעטה השומר את הלחות וגם כמשמר. הפירות המסוכרים נפוצים בעיקר כחטיף בפני עצמו בתעשיית ממתקי הגומי, אך משמשים גם כתוספת לעוגות, מאפים וממתקים שונים. תהליך השימור יכול להתמשך על פני מספר ימים ועד חודשים, תלוי בסוג וגודל הפרי. התהליך הממושך של השריית הפירות בסירופ הוא סוג של שימור מזון מכיוון שהסוכר הופך את הפרי להיות רווי בסוכר ומונע צמיחה של מיקרואורגניזמים הודות ללחץ האוסמוטי השלילי שהוא יוצר. סוגי פירות מסוכרים נפוצים הם דובדבנים, אננס וג'ינג'ר. קליפות מסוכרות נפוצות הם אתרוג ותפוז. ערמונים מסוכרים (Marron glacé) הוא מסוגי הפירות המסוכרים היקרים ביותר. המתכונים ליצירת הפירות המסוכרים משתנים מאזור לאזור, אך העיקרון הכללי נשמר: הרתחת הפירות, השריה רצופה של כמה שבועות בתוך סירופ סוכר ולאחר מכן ייבוש כל הנוזלים. שימור מזון באמצעות שימוש בסוכרים (כמו סירופ תמרים או דבש) ידועים עוד בתרבויות העתיקות של סין ומסופוטמיה. לעיתים זו הייתה צורת השימור היחידה שידעו: הרומאים הקדמוניים שימרו אפילו דגים בדבש. אפיסיוס שחיבר את ספר הבישול הרומאי הדגים כיצד לשמר פירות בתירוש ענבים מרוכז. צורת השימור בסוכר של ימינו החלה אצל הערבים, אשר הגישו באירועים פירות הדר וורדים מסוכרים. עם ההשתלטות הערבית על חלקים של דרום אירופה עשה השימור בסוכר את דרכו על המערב. התיעודים הראשונים של שימוש בפירות מסוכרים מתוארכים אל המאה ה-16. באותה תקופה התייחסו אל הפירות המסוכרים כאל תבלינים. באיטליה הם הפכו למרכיבי מפתח של כמה מהממתקים היותר מפורסמים של המסורת הקולינרית שלה: ביניהם כיכר הלחם של מילאנו וקסאטה סיצ'יליאנה. מדיה וקבצים בנושא פירות מסוכרים בוויקישיתוף שגיא קופר, פירות מסוכרים - מרומא עד צרפת, באתר ynet, 21 ביולי 2005