אה"מ מג'סטיק (1895)

אה"מ מג'סטיק הייתה אוניית מערכה פרה-דרדנוט של הצי המלכותי מסדרת מג'סטיק. היא נכנסה לשירות ב-1895, והייתה הפרה-דרדנוט הגדולה ביותר שהושקה באותה תקופה. היא שירתה בצי התעלה עד 1904, ולאחר מכן שובצה לצי האטלנטי. בשנת 1907, היא הייתה חלק מצי הבית, תחילה שובצה בפלגת נור ולאחר מכן עם פלגת דבונפורט. משנת 1912 היא הייתה חלק משייטת אוניות המערכה השביעית. כאשר פרצה מלחמת העולם הראשונה, מג'סטיק, יחד עם שאר השייטת, צורפו לצי התעלה בשלבים הראשונים של המלחמה לפני שפורקה השייטת לתפקידי ליווי עם שיירות חיילים קנדיות. לאחר מכן היא שירתה כספינת שמירה בנור ובהאמבר. בתחילת 1915, היא נשלחה לים התיכון לשירות במערכת הדרדנלים. היא השתתפה בהפגזות על מבצרים טורקיים ותמכה בנחיתות מדינות ההסכמה בגליפולי. ב-27 במאי 1915, היא טורפדה על ידי צוללת בכף הלס, וטבעה עם אובדן של 49 אנשי צוות. מג'סטיק הייתה באורך כולל של 421 רגל (128 מטרים), רוחב של 75 רגל (23 מטרים) ושוקע של 27 רגל (8.2 מטרים). הדחק האונייה היה עד 16,060 טונות ארוכות (16,320 טונות) במעמס מלא. מערכת ההנעה שלה כללה שני מנועי קיטור תלת דרגתיים של 3 צילינדרים, המונעים על ידי שמונה דוודי צינורות אש גליליים על בסיס פחם. עד 1907–1908, היא הונעה מחדש עם דגמים המופעלים על ידי נפט. המנועים שלה סיפקו מהירות מרבית של 16 קשרים (30 קמ"ש) במהירות של 10,000 כוחות סוס (7,500 קילוואט). האונייה נחשבה לאוניית ים טובה עם גלגול קל ויכולת הפלגה טובה, למרות שסבלה מצריכת דלק גבוהה. היה לה צוות של 672 קצינים ומלחים. האונייה הייתה חמושה בסוללה ראשית של ארבעה תותחי BL 12 אינץ' (305 מ"מ) Mk VIII בצריחים עם תותחים, אחד מקדימה ואחד מאחורה. הצריחים הונחו על ברבטות בצורת אגס; לשש מאחיותיה היה אותו סידור, אבל לאחיותיה סיזאר ואילוסטריוס ולכל סדרות אוניות המערכה הבריטיות העתידיות היו ברבטות עגולות. מג'סטיק גם נשאה סוללה משנית של 12 תותחים QF 6 אינץ' (152 מ"מ)/40 קליבר. הם היו רכובים בקזמטים בשני סיפוני תותחים באמצע האונייה. היא גם נשאה 16 תותחי QF 12 פאונד ו-12 תותחי QF 2 פאונד להגנה מפני סירות טורפדו. היא הייתה מצוידת גם בחמישה צינורות טורפדו בקוטר 18 אינץ' (457 מ"מ), שארבעה מהם היו שקועים בגוף האונייה, כשהאחרון היה במשגר מותקן על הסיפון. למג'סטיק ולשאר האוניות בסדרה שלה הייתה חגורת שריון בעובי 9 אינץ' (229 מ"מ) מפלדת הארווי, שאיפשר הגנה שווה עם עלות נמוכה יותר במשקל בהשוואה לסוגי שריון קודמים. זה איפשר למג'סטיק ולאחיותיה חגורת שריון עמוקה וקלה יותר מאשר אוניות מערכה קודמות ללא אובדן הגנה. הברבטים לסוללה הראשית היו מוגנים עם שריון בעובי 14 אינץ' (356 מילימטרים), ולמגדל הניווט היה אותו עובי פלדה בצדדים. הסיפון המשוריין של האונייה היה בעובי 2.5–4.5 אינץ' (64–114 מילימטרים). מג'סטיק הונחה במספנת פורטסמות' בפברואר 1894. היא הושקה ב-31 בינואר 1895, ולאחר מכן החלו עבודות האבזור. היא נכנסה לשירות בצי המלכותי פחות משנה מאוחר יותר, בדצמבר 1895, כששירתה עם שייטת התעלה בפלגת פורטסמות'. היא נכחה בסקירת הצי בספיטהד לרגל יובל היהלום של המלכה ויקטוריה ב-26 ביוני 1897, ולאחר מכן הייתה אוניית הדגל של תת-אדמירל סר הארי רוסון, המפקד העליון של צי התעלה. קפטן ג'ורג' אגרטון מונה למפקד האונייה ב-28 ביוני 1899, והוחלף באפריל 1901, על ידי קפטן אדוארד אדן ברדפורד כשהיא הפכה לאוניית הדגל של אדמירל משנה ארתור וילסון, שמונה למפקד שייטת התעלה. היא השתתפה בסקירת ההכתרה שהתקיימה בספיטהד עבור המלך אדוארד השביעי ב-16 באוגוסט 1902, ובספטמבר אותה שנה עמדה בראש שייטת שביקרה בנאפפליו ובמפרץ סודה בכרתים בים התיכון. היא עברה שיפוץ בפורטסמות' מפברואר עד יולי 1904, ולאחר מכן הפכה ליחידה של הצי האטלנטי כאשר ארגון מחדש הביא לכך שצי התעלה הפך לצי האטלנטי בינואר 1905. ב-1 באוקטובר 1906, היא נשלחה לשיפוץ בפורטסמות'. מג'סטיק נכנסה לשירות מחדש בפורטסמות' ב-26 בפברואר 1907 והפכה לאוניית הדגל של פלגת נור בצי הבית החדש, שהוצב בנור. היא החלה בשיפוץ מאוחר יותר באותה שנה שבה קיבלה מערכות רדיו ובקרת אש חדשות. כאשר הדגל הועבר לאונייה אחרת בינואר 1908, היא הפכה לאונייה פרטית בפלגת נור. ביוני 1908, מג'סטיק עבר לפלגת דבונפורט של צי הבית, שהוצב בדבונפורט. השיפוץ שלה הושלם ב-1909, ובמרץ 1909 היא עברה לפלגה השלישית בדבונפורט, ולאחר מכן באוגוסט 1910 לפלגה הרביעית בדבונפורט, שם עברה שיפוץ נוסף ב-1911. במאי 1912, מג'סטיק הפכה לחלק משייטת אוניות המערכה השביעית בצי השלישי בדבונפורט. ב-14 ביולי 1912 היא התנגשה באוניית האחות שלה ויקטוריוס במהלך תמרונים, ולא ספגה נזק רציני. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, מג'סטיק ושאר שייטת אוניות המערכה השביעית שובצו בצי התעלה. מג'סטיק עברה שיפוץ באוגוסט וספטמבר 1914, ואז חיפתה על מעבר חיל המשלוח הבריטי לצרפת בספטמבר 1914. היא נותקה משייטת אוניות המערכה השביעית בין 3 באוקטובר 1914 ל-14 באוקטובר 1914 כדי ללוות את שיירת הכוחות הקנדיים הראשונה. בסוף אוקטובר 1914 הועברה מג'סטיק לנור כדי לשמש שם כספינת שמירה. ב-3 בנובמבר 1914 היא עברה להאמבר כדי לשמש שם כספינת שמירה. בדצמבר 1914 היא הוכפפה ליחידה של פטרולי דובר, ושילבה כוחות יחד עם אוניית המערכה רוונג' כדי להפגיז את ארטילריית החוף הגרמנית מחוץ לניופורט, בלגיה, ב-15 בדצמבר 1914. בינואר 1915, היא התבססה בפורטלנד. בפברואר 1915, מג'סטיק נשלחה להשתתף במערכת הדרדנלים הקרובה לפתיחת המיצרים הטורקיים, והיא עזבה בתחילת אותו חודש בפיקודו של קפטן ה. פ. ג. טאלבוט כדי להצטרף לצי הים התיכון. עם הגעתה למלטה, הותקן לה ציוד שכונה "תופס מוקשים" כדי שתוכל לשמש כ"שולת מוקשים". היא הצטרפה לכוח הדרדנלים ב-24 בפברואר 1915, וב-26 בפברואר 1915 עזבה את טנדוס כדי להפגיז את המבצרים הפנימיים העות'מאניים בדרדנלים באותו בוקר. ב-26 בפברואר 1915, הפכו מג'סטיק ואוניות המערכה אלביון וטריומף לספינות הכבדות הראשונות של מדינות ההסכמה שנכנסו למצרים הטורקיים במהלך המערכה, וירו על המבצרים הפנימיים מ-09:14 עד 17:40. מג'סטיק חטפה פגיעה מתחת לקו המים, אך הצליחה להמשיך בפעילות וסיירה שוב באזור ב-27 בפברואר 1915. היא תמכה בנחיתות המוקדמות, הפגיזה את המבצרים מ-11:25 עד 16:45 ב-1 במרץ 1915 ושוב תוך כדי סיור ב-3 במרץ 1915. היא הגיעה למודרוס ב-8 במרץ 1915. ב-9 במרץ 1915, מג'סטיק הקיפה את הכניסה לדרדנלים והפגיזה עמדות עות'מאניות מ-10:07 עד 12:15. היא חזרה לטנדוס ב-10 במרץ 1915, סיירה שוב ליד הדרדנלים ב-15 במרץ 1915, ושוב חזרה לטנדוס ב-16 במרץ 1915. מג'סטיק השתתפה בניסיון האחרון ללכוד את המיצרים בכוח ימי בלבד ב-18 במרץ 1915. היא פתחה באש על מבצר 9 בשעה 14:20 וירתה גם על תותחי שדה טורקים שהוסתרו ביערות. היא הפגיזה את מבצר 9 עד שהפסיקה את האש בשעה 18:35; המבצר ירה בינתיים על אוניית המערכה אושן שניזוקה אנושות. מג'סטיק נפגעה ארבע פעמים, פעמיים בצמרות התחתונות שלה ופעמיים על המצודה שלה, וחזרה לטנדוס בשעה 22:00 עם הרוג אחד וכמה אנשי צוות פצועים. מג'סטיק חזרה לתפקידי סיור ב-22 במרץ 1915. היא הפגיזה עמדות טורקיות ב-28 במרץ 1915 מ-09:50 עד 10:15 ומ-12:50 עד 13:40 ופתחה שוב באש ב-14 באפריל בשעה 14:58. ב-18 באפריל היא ירתה על הצוללת הבריטית הנטושה E15 על שרטון ליד מבצר דרדנוס שהייתה בסכנת לכידה; שתי סירות כלונסאות, אחת ממג'סטיק ואחת מטריומף, השמידו את E15 בטורפדו, למרות שהסירה ממג'סטיק הוטבעה בעצמה על ידי סוללות החוף הטורקיות בזמן נסיגתה. מג'סטיק חזרה לטנדוס ב-21 באפריל 1915. ב-25 באפריל 1915, מג'סטיק חזרה לפעולה, אותתה ללונדון שהחלה נחיתות מדינות ההסכמה בגליפולי ותמכה בהן בהפגזות חופים עד השעה 19:15. היא העלתה לסיפון 99 חיילים פצועים בשעה 21:10 וחילצה את כל סירותיה לפני שעגנה מול גליפולי למשך הלילה. ב-26 באפריל 1915, היא חזרה לפעולה מוקדם, ופתחה באש בשעה 06:17. ב-27 באפריל 1915 היא החליפה אש עם תותחים טורקיים, כשכמה פגזים טורקיים כמעט פגעו בה לפני ששני הצדדים הפסיקו לירות בשעה 11:30. ב-29 באפריל 1915 היא שוב עגנה ליד גליפולי. מג'סטיק החליפה את טריומף כאוניית הדגל של האדמירל ניקולסון, שפיקד על השייטות שתומכות בכוחות על החוף מול קייפ הלס, ב-25 במאי 1915. ב-27 במאי 1915, בעת שהוצבה ליד חוף W בקייפ הלס, הפכה מג'סטיק לאוניית המערכה השלישית שטורפדה מחוץ לחצי האי גליפולי בתוך שבועיים. בסביבות השעה 06:45, מפקד הצוללת הגרמנית U-21, אוטו הרסינג, ירה טורפדו בודד דרך מסך ההגנה של משחתות ורשתות נגד טורפדו, פגע במג'סטיק וגרם לפיצוץ ענק. האונייה החלה לנטות שמאלה ותוך תשע דקות התהפכה בעומק של 54 רגל (16 מטר) מים, ו-49 מאנשי צוותה נהרגו. התרנים שלה פגעו בבוץ של קרקעית הים, והגוף הפונה שלה נשאר גלוי במשך חודשים רבים עד שלבסוף שקע כשהתורן הקדמי שלה קרס במהלך סערה. באוקטובר 2021, טורקיה פתחה את הפארק התת-ימי ההיסטורי גליפולי, מוזיאון תת-ימי ליד צ'נקלה הנגיש לצוללנים. הפארק כולל מספר שרידים מכלי שיט שהוטבעו במהלך מערכות הדרדנלים וגליפולי, כולל מג'סטיק ואוניית המערכה טריומף. שרידיה של מג'סטיק נמצאים כעת בעומק של 24 מטר (79 רגל), והם שלמים ברובם. מדיה וקבצים בנושא אה"מ מג'סטיק בוויקישיתוף