laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פקארד 200

פקארד 200 (באנגלית: Packard 200) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית מכוניות היוקרה האמריקאית פקארד (אנ') (שם מלא: "Packard Motor Co"), אשר יוצרה בין השנים 1951–1952. 6 מושבים 4 דלתות "Touring Sedan" - סדאן, דגם "Standard", בשנת 1951 יוצרו 24,310 יחידות, בשנת 1952 יוצרו 39,720 יחידות. 4 דלתות "Touring Sedan" - סדאן, דגם "DeLuxe", יוצרו 47,052 יחידות בשנת 1951, מחיר היחידה היה 2,616 דולר. בשנת 1952 יוצרו מהדגם 7,000 יחידות. 2 דלתות "קלאב סדאן" – קופה, מחיר היחידה בשנת 1951 היה 2,563 דולר. יוצרו מהדגם 6,342 יחידות. 2 דלתות "Business Coupe" – קופה, מחיר היחידה בשנת 1951 היה 2,302 דולר, יוצרו מהדגם 1,029 יחידות. מנוע בנזין, 8 צילינדרים 4.7 ליטר. סוג הנעה: הנעה קדמית. מאייד: "Carter WGD 784S". 2 דלתות – קבריולה, בשנת 1952 מחיר היחידה היה 3,450 דולר. בשנת 1951 יוצרו 4,640 יחידות, בשנת 1952 יוצרו 5,201 יחידות. מנוע בנזין, 8 צילינדרים 5.4 ליטר. סוג הנעה: הנעה קדמית. "פקארד 200" דה-לוקס, שנת 1951 "פקארד 200", שנת 1952 "פקארד 200" דה-לוקס, שנת 1951 "פקארד 200" "פקארד 250", שנת 1951 - קבריולה "פקארד 200", שנת 1951 - ניידת משטרה פקארד צילינדר יחיד פקארד 110 פקארד 180 פקארד 300 פקארד פסיפיק פקארד קאריביים מדיה וקבצים בנושא פקארד 200 בוויקישיתוף פקארד 200, סרטון באתר יוטיוב דגמי "פקארד" בין השנים 1950–1958 oldcarandtruckpictures.com/Packard/1950 פקארד – שנות הזהב 1902–1914 packardtimeline.com/index.php/28-landing-pages/21-1902-1914-the-golden-years-paving-the-road-to-victory Gunnell, John, Editor (1987). The Standard Catalog of American Cars 1946-1975. Kraus Publications. ISBN 0-87341-096-3 "פקארד 200" - מפרט carfolio.com/packard-200 פקארד 200 דגם Touring Sedan packardinfo.com/xoops/html/modules/modelinfo "פקארד 200" דה-לוקס packardinfo.com/xoops/html/modules/modelinfo "פקארד 200" קלאב סדאן packardinfo.com/xoops/html/modules/modelinfo/viewmodel "פקארד 200" דגם "Business Coupe" packardinfo.com/xoops פקארד 250 קבריולה, שנת 1952 packardinfo.com/xoops/html/modules/modelinfo/viewmodel.php?model
פאנדיירו

פַּאנְדֵיירוֹ (בפורטוגזית: Pandeiro) הוא כלי נגינה ברזילאי עממי, השייך למשפחה של תופי הטבורין. הפאנדיירו משתייך לכלי ההקשה, ומשמש ככלי מלווה לקפואירה (אמנות לחימה ברזילאית). הוא מנגן במקצב דומה לאטבקי, אך מאפשר אלתורים רבים יותר. הפאנדיירו עשוי חישוק עץ עליו מתוחה יריעת עור או חומר סינתטי אחר ובו משולבות מצילות קטנות. הנגינה בו כוללת הקשות מסוגים שונים על יריעת העור או החישוק, ניעור הפאנדיירו והעברת אצבע על גבי היריעה תוך כדי לחץ, ליצירת רעד בתדירות גבוהה. הפאנדיירו מצטרף לשאר הכלים (הבירימבאו האטבקי והאגוגו) אחרי שהחלו לנגן ולאחריו מצטרפות מחיאות הכפיים של מעגל הקפואירה. מדיה וקבצים בנושא פאנדיירו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה ובנושא ברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חגי בן גד

חַגִּי הוא דמות מקראית, בנו השני של גד ונכדם של יעקב ושל זלפה שפחת לאה. לחגי היו שישה אחים: צפיון, שוני, אצבון, ערי, ארודי ואראלי. למשפחתו של חגי קראו משפחת החגי. השם חגי (או חגיב) שכיח במכתבי יב ואף ידוע בחותמות עבריות וטביעות על גבי שנמצאו בארץ ישראל, וכן הוא ידוע גם מדרום ערבית ומפיניקית. ככל הנראה, השם חגי הוא קיצור של שם תאופורי, כגון השם חגיה או חגאל. דעת מקרא כותב שחגי נקרא כך משום שנולד בחג ומועד. בספר הישר מסופר שאמו של חגי נקראה עוצית, והיא הייתה אשתו של גד. בספר היובלים חגי נקרא "אגתי". מדרש שכל טוב מסביר שחגי נקרא בשם זה מפני שהיה מפחיד כל הנלחמים נגדו, כמו שנאמר בישעיהו ”וְהָיְתָה אַדְמַת יְהוּדָה לְמִצְרַיִם לְחָגָּא כֹּל אֲשֶׁר יַזְכִּיר אֹתָהּ אֵלָיו יִפְחָד” (ספר ישעיהו, פרק י"ט, פסוק י"ז), כלומר גורם לפחד ולזעזועים. ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק ט"ז ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק ט"ו ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ג דעת מקרא, בראשית מו טז פרשת וישב, באתר ספריא s:ספר היובלים/מד#כד בראשית מ"ו ט"ז ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרידריך אוגוסט פון קולבאך

פרידריך אוגוסט פון קולבאך (בגרמנית: Friedrich August von Kaulbach‏; 2 ביוני 1850 – 26 בינואר 1920) היה צייר גרמני. הוא היה בנו של צייר ההיסטוריה פרידריך קולבאך ומפורסם בזכות דיוקנאותיו הדקורטיביים והנלהבים של החברה הנשית בעיקר בסגנון הצרפתי של המאה ה -19. פרידריך אוגוסט פון קולבאך למד בבית הספר המלכותי לאמנויות יישומיות בנירנברג (אצל אוגוסט פון קרלינג וקרל ראופ) ולאחר מכן אצל אביו פרידריך קולבאך. בשנת 1871 עבר למינכן. הוא התאמן בציור באקדמיה במינכן עם וילהלם פון דיץ והפך שם למורה לציור בעצמו בשנת 1883. יחד עם פרנץ פון לנבאך ופרנץ פון שטוק, הוא היה אחד מחשובי הציירים במינכן והפך לאחד מציירי הדיוקנאות הגרמניים שהרוויחו טוב. הדיוקנאות שלו היו בעיקר מוזמנות, ומתארות כמעט אך ורק את חברי המעגל החברתי הגרמני והאמריקאי הגבוהים ביותר. בתמונתו ״קרנבל הילדים״, המציג את חמשת ילדי משפחת פרינגסהיים, מראה את קטיה מאן (שמאל קיצוני) כילדה. לתומאס מאן הייתה רפרודוקציה של התמונה תלויה בחדרו הרבה לפני שפגש את אשתו לעתיד. הוא שהה זמן מסוים בפריז. בשנת 1886 מונה למנהל האקדמיה במינכן. הוא היה גם חבר באקדמיה לאמנויות בברלין. בתו האחת הייתה נשואה לפסל טוני שטדלר, בתו מתילדה התחתנה עם הצייר מקס בקמן בשנת 1925. בשנת 1929 אלמנתו של קולבאך הוציאה את אוסף האמנות שלו למכירה פומבית על ידי הסניף במינכן של סוחר האמנות הנודע הוגו הלבינג בווילה קולבאך במינכן. אוגוסט ליבמן המאייר כתב את הקדמה לקטלוג המכירות הפומביות. בין אחיו נמנים הצייר זיגמונד קולבאך (1854-1894), ואחיו למחצה הצייר אנטון קולבאך. בשנת 1893 בנה הצייר את וילת קולבאך באולשטאדט, בבוואריה עילית, ששימשה אותו כמעון קיץ שני עד מותו. המקום הפך למוזיאון מאז יולי 1997, המציג כ -30 ציורים ו -25 רישומים מאת קולבאך. חדר הסטודיו וחדר הלימוד נגישים ונשמרים במצבם המקורי. קולבאך תיעד את העולם האמנותי של תקופתו עם מספר רב של רישומים. הוא מצא מוטיבים בולטים במיוחד בקרב חברי קבוצת האמנים אלוטריה, שהוקמה על ידי פרנץ פון לנבאך ככוח נגד אמנים "מבוססים" במינכן. פרנץ פון לנבאך עצמו התמסד במהרה. קרנבל הילדים חגיגה משפחתית גרמניה בארקדיה אלכסנדרה איזיפובנה משפחת הצייר דיוקן עם כובע מדיה וקבצים בנושא פרידריך אוגוסט פון קולבאך בוויקישיתוף Deutsche Biographie, Kaulbach, Friedrich August Ritter von - Deutsche Biographie, www.deutsche-biographie.de (בגרמנית) Kaulbach, Friedrich August von; Zeitraum: 1883–1891.
יורם אמיר

יורם אמיר (2 באוגוסט 1963, ירושלים – 4 במרץ 2019) היה אמן, צלם ואקטיביסט ישראלי, מייסד גלריה שודדי י-ם ומוזיאון קומה ומגדל בירושלים. יורם אמיר נולד וגדל בירושלים, ולאחר שירותו הצבאי עבד בחנות צילום בשוק מחנה יהודה, ובהמשך פתח סטודיו עצמאי. בין השנים 1997–1999 שימש כיו"ר ועד סוחרי השוק, ובתקופה זו החל בדרכו האמנותית והאקטיביסטית. מפעולות המפורסמות שבבניית גשר המיתרים עלה למנוף ואיים לקפוץ במחאה על הקמתו. הופיע במגוון כתבות וסרטים, כולל הסרט "חלון לירושלים" בהפקת המועצה לשימור אתרים ושירות הסרטים הישראלי ובבימויה של עפרה שראל-קורן. יצירותיו כוללות תערוכות שהוצגו ברחבי ירושלים, ועבודותיו הוצגו בגלריה במתחם התחנה הראשונה ובמקומות נוספים, חלונות ששימר מוצגות במלון וולדורף אסטוריה ירושלים, ועוד. בין היתר הקים את מוזיאון קומה ומגדל בירושלים, את מחתרת הבושה ואת גלריה שודדי י-ם שפעלה ברחוב יפו במרכז העיר. במוזיאון הוצגו חלונות ממבנים ותקופות שונות, וכן עבודות העוסקות באדריכלות ובמרחב הציבורי בירושלים, והאירועים במקום כללו תערוכות, מופעים, תוכניות רזידנסי, השקות ספרים ומסיבות. בשנת 2007 יזם את "פסטיבל ללא-חשמל" יחד עם קבוצת אמנים, יזמים ובעלי עסקים ברחוב נסים בכר, כתגובה לפסטיבלי האורות והראווה שיזמה העירייה. יצירתו האחרונה בשנת 2019 הוקמה בגן המנורה שבמרכז העיר ירושלים, וכלל ארמון המורכב חלונות שאסף לאורך השנים, ועלה כחלק מפסטיבל מקודשת ובשיתוף עיריית ירושלים וחברת עדן. נסיכה אדומה או זונה אקולוגית: סיפרה של עגבנייה (2003, עין כרם) תודה רבה לך כבוד ראש העיר (תערוכת זבל) (2006, בית צ'רצ'יל) מהורדוס עד אולמרט (2007) אין עוד מלבדולר הביאנלה לאחריטטורה (2010, שוקניון, רחוב אגריפס) הכי קטנה במזרח התיכון (2018) חלונו האחרון של המלך ג'ורג' (2018) חלונות מתגשמים (2019) יורם אמיר בגלריה שודדים י-ם מוזיאון קומה ומגדל בירושלים מוזיאון קומה ומגדל, רחוב יפו 93, ירושלים מדיה וקבצים בנושא יורם אמיר בוויקישיתוף מוזיאון קומה ומגדל בירושלים ברשת החברתית פייסבוק נעמה ריבה, הארמון של האמן שאיים להתאבד מגשר המיתרים כי הוא נראה לו מכוער, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2019 רותי קדוש, "חלונות מתגשמים": מיצב מרהיב בירושלים, באתר ישראל היום, 22 ביולי 2019 נועם כוזר, אמן, אקטיביסט, נביא, באתר ערב רב (מגזין אמנות), 11 במרץ 2019 ערוץ היוטיוב של יורם אמיר דורית סיטון ואפרת וייס, איים לקפוץ מגשר קלאטרווה: "לי-ם מגיע יותר", באתר ynet, 11 ביולי 2007 חלון לירושלים, ערוץ היוטיוב של המועצה לשימור אתרים גלית מילצ'ן, על חומותייך הפקדתי שומרים, מודיעין-ניוז, 24 באוגוסט 2013 שלומית שרביט, "מחתרת הבושה" מציגה: החירטוט כנרטיב, באתר ynet, 19 ביוני 2010 יותם יעקבסון, מחתרת הבושה, מגזין חיים אחרים, 2008 עדי קיסר, אמיר הרים: יורם אמיר מנסה להציל את ירושלים, באתר הארץ, 25 בפברואר 2013 המרכז לעיצוב אורבני החלון לעירוניות חדשה: חלונו האחרון של המלך ג'ורג' הבינאלה לאחירטטרה, אתר ערב רב (מגזין אמנות), 10 במאי 2010 רותי קדוש, "חלונות מתגשמים": מיצב מרהיב בירושלים, באתר ישראל היום, 22 ביולי 2019 שלומי הלר, הסוס במרכז העיר: היצירה האחרונה של האקטיביסט הירושלמי יורם אמיר ז"ל, כל העיר, 8 ביולי 2019 תהליך ההקמה של "ארמון קיץ" בירושלים מחלונות שאסף האמן והאקטיביסט יורם אמיר, ערוץ היוטיוב של הארץ מחתרת הבושה שהמצלמה היא נשקה, כתבת וידאו מ-YNet, אוקטובר 2010
ציד המכשפות הסקוטי הגדול של 1597

ציד המכשפות הסקוטי הגדול של שנת 1597 היה סדרה של משפטי מכשפות, שהתרחשו ברחבי סקוטלנד ממרץ עד אוקטובר 1597. לכל הפחות 400 אנשים הועמדו למשפט באשמת כישוף וצורות רבות של שטניות במהלך ציד המכשפות. המספר המדויק של ההוצאות להורג לא ידוע, אבל משערים שהיו בסביבות 200. ציד המכשפות הסקוטי הגדול של שנת 1597 היה השני מתוך חמש צידי⁻מכשפות בהיסטוריה של סקוטלנד, האחרים הם ציד המכשפות הסקוטי הגדול של 1590–1591, ציד המכשפות הסקוטי הגדול של 1628–1631, ציד המכשפות הסקוטי הגדול של 1649–1650 וציד המכשפות הסקוטי הגדול של 1661–1662. ציד המכשפות הסקוטי הגדול של שנת 1597 הוא הפחות מתועד בין חמשת צידי-המכשפות האחרים. כמו אלה האחרונים, היא נערכה על ידי בתי משפט מקומיים בפיקוח ועדות מלכותיות, אך בניגוד לאחרים, היא לא תועדה על ידי הרשויות המרכזיות, ורוב הרשומות המקומיות נאבדו. לא ידוע מה היה המניע לציד המכשפות של 1597, אבל באותה תקופה סקוטלנד חוותה סכסוך פוליטי בין המלוכה לכנסייה הפרסביטריאנית, כמו גם מגפה ורעב המוני. במשפט מכשפות שהתקיים באדינבורו בשנת 1596, כריסטיאן סטיוארט הואשם בכך שכישף את פטריק רוטבן למוות, מקרה בו המלך התעניין באופן אישי. זו הייתה גם אותה שנה שבה המלך ג'יימס השישי פרסם את ספרו על כישוף "Daemonologie". ביולי 1597, ג'יימס השישי בילה 9 ימים בסנט אנדרוז בחקירת מטיפים באוניברסיטה ומשתתפים במשפטי המכשפות. נאמר היה שיש מספר גדול של מכשפות מכמה סוגים (מעמדות חברתיים) שהתמסרו לשטן וסומנו כמכשפות. סר רוברט ביוס שמע כי המשפטים פורסמו. באוגוסט ביוס שמע שהמכשפה מקולמה אנדרסון ואחרים ניסו להטביע את המלך בדונדי בעזרת כישוף ואחרים ניסו להרוג את הנסיך הנרי. נראה כי המקרים הראשונים שנרשמו התרחשו בסליינס מצפון לאברדין במרץ 1597, שם ביקשו הרשויות המקומיות אישור להוציא להורג מכשפות. לאחר מכן נערך משפט מכשפות גדול באברדין נגד ג'נט וויארט ושותפיה. נטען כי וויארט השתמשה בכישוף כדי לגרום לקורבן אחד לרעוד ולהזיע, כישפה קורבנות אחרים למוות או כמעט למוות, העלתה סערות באמצעות השלכת גחלים חיות, השתמשה ב"חתולי סיוטים" כדי לגרום לחלומות רעים, וניתקה גופה שהייתה תלויה על הגרדום. היא הוצאה להורג בשריפה יחד עם "מכשפה" אחרת. מספר ועדות מלכותיות נשלחו לחקור כישוף באזורים רבים במדינה. נראה כי ציד המכשפות היה הכי נפוץ בפייף, בפרתשיר, בגלאזגו, בסטירלינגשיר ובמיוחד באברדינשייר, וכולם בין 4 במרץ לאוקטובר. המקרה הידוע ביותר היה המקרה של מרגרט אייקן, המכונה המכשפה הגדולה מבלוואריי. ככל הנראה היא נעצרה בפייף באפריל 1597. לאחר שהודתה באשמה תוך עינויים, היא הציעה לעזור לנציבות בזיהוי מכשפות בכל חלקי הארץ בתמורה לחייה. כתוצאה מכך, במהלך ארבעה חודשים ביקרה ועדת אייקן בכמה אזורים בסקוטלנד ואנשים רבים נעצרו, הועמדו לדין והוצאו להורג לאחר שצוינו כמכשפות על ידה. בסופו של דבר אייקן נפסלה לשמש כעדה לאחר שהכריזה על אנשים כזכאים אף על פי שאמרה קודם לכן שראתה אותה עוסקים בכישוף. ב-1 באוגוסט היא נעצרה, וב־12 באוגוסט הורו לוועדות להקפיא את המשפט עד שניתן יהיה לבדוק טוב יותר את הטענות. נראה כי פחות עונשי מוות נפסקו לאחר מכן, ובאוקטובר נראה כי ציד המכשפות הופסק. ציד מכשפות משפטי המכשפות של איי התעלה משפטי הכישוף בבמברג Julian Goodare, The Scottish Witch-Hunt in Context, Manchester University Press, 2002-09-21, ISBN 978-0-7190-6024-3. (באנגלית)
הרמן פרל

הרמן פרל (בגרמנית: Hermann Prell‏; 29 באפריל 1854 – 18 במאי 1922) היה פסל גרמני, צייר היסטורי ומונומנטלי ופרופסור באקדמיה לאמנויות יפות דרזדן. פרל היה בנם של סוחר המשי והמתרגם אדוארד פרל-ארקנס (1814–1898) ואשתו (לבית קרופ). מכיוון שהאב התנגד לרצונו של הבן להיות צייר, פרל ניסה לשנות את דעתו בבקשת עצת מומחה. לשם כך הוא שלח טיוטת ציור לווילהלם פון קולבאך, המומחה לאמנות המוביל באותה עת, וביקש ממנו להעריך אם יש לו מספיק כישרון למקצוע זה. האחרון כתב תשובה מפורטת לאב, כך שנעתר לבקשת בנו. לכן פרל עזב את בית הספר והחל ללמוד באקדמיה לאמנות בדרזדן בהנהגת תיאודור גרוס בגיל 16, לפני שעבר לקרל גוסוב באקדמיה בברלין בשנת 1876. ארנולד בוקלין, וגם מקס קלינגר, שהיו כמעט באותו גיל, היו המודל לחיקוי שלו. בין 1879 ל-1881 הוא שהה ברומא ואז חזר לברלין. לאחר שלמד באקדמיה לאמנות בברלין, הוא מונה לפרופסור באקדמיה לאמנות בדרזדן בשנת 1892. ב-1893 או 1894 הוא קיבל מדליית זהב גדולה בתערוכת האמנות הגדולה בברלין. כמו כן הוענק לו תואר אצילות. ב-1 בנובמבר 1886 הוא התחתן עם הציירת סופי שטמר. פרל פרש לגמלאות בשנת 1914. משנת 1897, הסטודיו והדירה שלו היו ממוקמים בווילה על גדות האלבה עד שנת 1902. בנו היה הזואולוג היינריך פרל (1888–1962). אחיו היה צייר הנוף ולטר פרל (1857–1936). החשיבות העיקרית של פרל נעוצה בתחום הציור המונומנטלי, שכן תחושת האפקט הדקורטיבי המפונפן שלו, פרסם אותו במיוחד. בהתבסס על מחקרים, הסתמך פרל על סגנון אידיאלי המבוסס על צורות הרנסאנס, שכיוונו להשפעה נטורליסטית. בהרכב הכללי של ציוריו השתדל פרל להתעלם מהמחסום בסגנון הבארוק ולתת למבקר את התחושה של מרחב דרך פתחים פיקטיביים. בפברואר 1945 נשרפו רבים מציוריו בבניין משרד החוץ בברלין, כמו גם תיאוריו מהמיתולוגיה היוונית בחדר המדרגות של האלברטינום ובאולם הנשפים של העירייה החדשה במהלך הפצצות האוויריות על דרזדן. מדיה וקבצים בנושא הרמן פרל בוויקישיתוף . Prell, Hermann. In: Wer Ist’s. 8. Auflage. H. A. Ludwig Degener, Leipzig 1922, S. 1205 Ludwig Pietsch: Hermann Prell. In: Die Kunst unserer Zeit; eine Chronik des modernen Kunstlebens. F. Hanfstaengl, München 1892, S. 41–60 (Textarchiv – Internet Archive Ulrich Schulte-Wülwer: Kieler Künstler. Band 2: Kunstleben in der Kaiserzeit 1871–1918. Boyens, Heide 2016, ISBN 978-3-8042-1442-2, S. 221. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הרמן פרל".
יחידת קדם - 101

יחידת "קדם – 101" הייתה יחידה מהגדוד הראשון של הנח"ל. פעלה ללא שם משנת 1950 עד 1953. עיקר פעילותה במתארי פשיטה ומארב מעבר לקווי האויב הירדני והמצרי. מפקד היחידה היה דב רובין. פעלה לפני ה-101 במשימות דומות. היחידה ביצעה עשרות רבות של פעולות שלא פורסמו (להוציא בודדות שפורסמו בעיתונות מעת לעת), אי הפרסום היה בהנחיית ראש הממשלה דוד בן-גוריון במטרה להתנער מפעולות היחידה ולא לקחת אחריות מדינית. ירדן וישראל הבינו שקווי שביתת האש הסופיים יקבעו בשטח ולא רק במפות. הירדנים ניסו לשרטט את קו הגבול החדש על ידי שליחת עדרי צאן ורועים לשטח ישראל. משימת היחידה הייתה לעצור את הפעילות הזו במניעת כניסת העדרים, ובגירוש אזרחי אויב\מרגלים שניסו לחצות את הגבול לישראל בחסות צבא ירדן. היה חשוב לישראל שביצוע הפעולות ייצרו הרתעה בצד השני מבלי שהמדינה תאלץ לקחת אחריות על הפרת הסכמי הפסקת האש. תפיסת העולם השתנתה בעת הקמת יחידת ה 101, ומרבית הפעולות קיבלו פרסום כאשר התפיסה החדשה גרסה שהרתעה תושג מפרסום האירועים. היחידה פעלה במארבים ליליים לעצירת המסתננים. לימים מאפייני הפעילות שוכללו על ידי יחידה 101. ה-101 שזכתה לפרסום רב, בין היתר מהסיבה שחלק מחייליה ומפקדיה ההתקדמו לתפקידים בכירים בצבא ובמערכת הפוליטית. חלקה של יחידת הנח"ל על-אף עשרות פעולות שביצעה הן במארבים, והן בפשיטות, חלקן לטווחים ארוכים, גומדו מול עשייתה של יחידת ה101 ולא סופרו עד הוצאת ספרו של מרדכי רוטנברג על היחידה. מרדכי רוטנברג, גדעון קלופשטוק, יחידת קדם 101 וחידת פעולות התגמול, הוצאת ראובן מס 2020 יחידת הנח"ל המובחרת שההיסטוריה שכחה, באתר Israel Defense, ‏2020-03-09
קרסון הואיי-יו

קרסון הוּאֵיי-יוֹ (באנגלית: Carson Huey-You; נולד ביולי 2002) הוא ילד פלא והאדם הצעיר ביותר שסיים תואר אוניברסיטאי במדינת טקסס ובין הצעירים בעולם. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה הנוצרית של טקסס ב-13 במאי 2017 עם תואר ראשון ראשי בפיזיקה ותארים משניים בסינית מנדרינית ובמתמטיקה בגיל 14. הוא סיים תואר שני בפיזיקה קוונטית בגיל 17, בסוף 2019, והמשיך ללימודי דוקטורט. כבר מגיל צעיר הפגין יכולות יוצאות דופן כאשר בגיל שנתיים כבר ידע לקרוא באופן שוטף ובגיל שלוש החל פותר בעיות חשבוניות. הוא סיים את תוכנית הלימודים הרגילה של בית הספר התיכון בהצטיינות בגיל 10, וקיבל ציון 1770 במבחני ה-SAT לקראת לימודיו באוניברסיטה. אחיו הקטן, קנן, גם הוא ילד פלא, החל תואר באסטרונומיה בגיל 12. אמו, שלה הכשרה מקצועית בתחום החינוך לגיל הרך, לימדה אותו בעצמה בבית עד גיל 5. Weaver, Kristen (13 במאי 2017). "Carson Huey-you is TCU's Youngest Graduate". TCU Magazine. נבדק ב-22 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה) Jamison, Shantell (14 במרץ 2018). "Boy, 14, Becomes Youngest to Graduate From Texas Christian College". Ebony Magazine. נבדק ב-22 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
יחסי הרשות הפלסטינית – קטר

יחסי הרשות הפלסטינית–קטר הם יחסי החוץ בין הרשות הפלסטינית וקטר. ב-23 באוקטובר 2012, ביקר האמיר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני בעזה. הוא היה מנהיג המדינה הראשון שביקר בעזה לאחר עליית החמאס לשלטון ברצועה ב-2007. ביולי 2014 במהלך מבצע צוק איתן, האשים שר החוץ הישראלי אביגדור ליברמן את קטר בכך שהיא מחבלת יחד עם טורקיה במאמצים המצריים להשיג הפסקת אש. במאי 2017 אמיר קטר, שייח תמים בן חמד אל ת'אני, צוטט ברשת "אל-ערבייה" באומרו כי יחסי קטר וישראל "טובים", וכי הוא נחוש לעזור לתווך הסכם שלום בין ישראל לפלסטינים. לאחר פרסום ההתבטאויות סוכנות הידיעות הרשמית הקטרית פרסמה כי אתר הסוכנות נפרץ וכי הופץ פרסום שקרי שיוחס לאמיר. בהמשך אותה שנה הסתייע הלובי למען קטר, הפועל בארצות הברית, בחוות דעתו של המזרחן הישראלי שמעון שפירא, שכתב לקונגרס: "על בסיס הניסיון והידע שלי אני יכול לומר שקטר לא סיפקה נשק לחמאס. קטר מסייעת במיזמים הומניטריים כמו בניית בתים ושכונות חדשות. החומרים שמסופקים לעזה מפוקחים על ידי מערכת הביטחון הישראלית, בראשות גנרל פולי מרדכי." בשנת 2018 החלה עבודת הוועדה הקטרית לשיקום רצועת עזה, מדיניות קטרית אשר בבמסגרתה מועברים מענקים כספיים מקטר לרצועת עזה באישורה של מדינת ישראל. הכסף מועבר בפעימות, ובכל פעימה מועברים במזוודות 15–40 מיליון דולר במזומן. במאי 2019, מיד לאחר שנורו לעבר ישראל 700 רקטות ו-4 אזרחים נהרגו, אישרה ישראל את העברת 180 מיליון דולר לרצועה. בכירים פלסטינים מחו על העברות הכספים, וטענו כי הם מחזקים את כוח החמאס, מבססים את הפילוג הפלסטיני ומחזקים את כוחן של ארצות הברית וישראל. באוגוסט 2020 לאחר שאיחוד האמירויות הערביות הכריזה כי בכוונתה לחתום על הסכם נרמול יחסים עם ישראל אמרה עוזרת שר החוץ הקטרי כי "דוחא לא תצטרף לשכנותיה ברכבת הנורמליזציה ותיחפז לכונן יחסים דיפלומטיים עם ישראל, עד שיושלם פתרון הסכסוך עם הפלסטינים". הרשות הפלסטינית מחזיקה בקטר שגרירות בדוחא. קטר מחזיקה ברשות הפלסטינית נציגות בעזה. אבי יששכרוף ועמוס הראל, שליט קטאר יבקר מחר בעזה ל-6 שעות, באתר הארץ, 22 באוקטובר 2012 אבי יששכרוף, הנייה: ביקור שליט קטאר בעזה מוכיח שנשבר המצור, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2012 יוסי מלמן, ‏לצד ההתנהלות השקולה, ליברמן הישן צץ השבוע כשהסית נגד ציבור שלם, באתר מעריב אונליין, 16 בדצמבר 2017 אמיר בוחבוט‏, כ-700 רקטות ו-4 הרוגים ביומיים: השדרוג של חמאס מאז צוק איתן, באתר וואלה, 6 במאי 2019 משה ויסטוך, חדשות כיפה, ‏קטאר תעביר 180 מיליון דולר לעזה. פרץ: "חייב להיות מותנה בהשבת הבנים", באתר כיפה, 07 במאי, 2019 8:45 זעם ברשות הפלסטינית על קטר, בעקבות הכספים שהעבירה לשלטון חמאס: קטר מבססת את הפילוג הפלסטיני ומשרתת את ארצות הברית וישראל, באתר המכון לחקר תקשורת המזרח התיכון, 8 בנובמבר 2018 שחר קליימן, "דוחא לא תנרמל את יחסיה עם ישראל", באתר ישראל היום, 15 בספטמבר 2020
אנקה פון דר ליפה

אנקה פון דר ליפה (בנורווגית: Anneke von der Lippe; נולדה ב-22 ביולי 1964) היא שחקנית נורווגית, שהייתה השחקנית הנורווגית הראשונה - והנורדית - שזכתה בפרס אמי הבינלאומי. היא בוגרת האקדמיה הלאומית הנורווגית לתיאטרון מ-1988, ומאז עבדה הן ב-Det Norske Teatret (התיאטרון הנורווגי) וב-Nationaltheatret (התיאטרון הלאומי), בתפקידים כמו נורה במחזה מאת הנריק איבסן "בית בובות:, מסג'ה ב"שלוש אחיות" מאת אנטון צ'כוב וכגוונדולן פיירפקס במחזה מאת אוסקר ויילד "חשיבותה של רצינות". היא זכתה בפרס אמנדה – פרס הקולנוע הנורווגי – בקטגוריית השחקנית הטובה פעמיים: על תפקידה בסרט Krigerens hjerte ב-1992, ועל הסרט "Over stork og stein" ו"פאן" ב-1995. היא נבחרה לאחת הכוכבות הגדולות של הקולנוע האירופי בשנת 1998. בשנת 2005 היא הייתה, כשחקנית הנורווגית הראשונה אי פעם, מועמדת לפרס אמי הבינלאומי על תפקידה בדרמת הטלוויזיה Ved kongens bord. בשנת 2015 אנקה זכתה בפרס אמי הבינלאומי על תפקידה בדרמת הטלוויזיה NRK Øyevitne וב-2021 הופיעה בסדרה "אזהרת מסע", שהופקה בשיתוף פעולה עם HOT עבור נטפליקס. בשנת 2022 שיחקה בסרט המפלצות "טרול" מבית נטפליקס; בדמותה של ראש ממשלת נורווגיה בריט מוברג. פון דר ליפה גרה באוסלו, נשואה לבמאי מורטן קרנר, עם שני ילדים. לב הלוחם (1992) Flaggermusvinger (1992) Over stork og stein (1994) פאן (1995) רק עננים מזיזים את הכוכבים (1998) ברברה (1997) Misery Harbour‏ (1999) ליים (2001) טריגר (2006) Homesick‏ (2015) En affære‏ (2018) טרול (2022) Ved Kongens bord ‏(2005) Øyevitne ‏(2014) מרתה ופרנקלין (2020) אזהרת מסע (2021) אנקה פון דר ליפה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנקה פון דר ליפה, באתר AllMovie (באנגלית) אנקה פון דר ליפה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביוגרפיה של אנקה פון דר ליפה, באתר Nationaltheateret ראיון, בעיתון דאגבלאט Norway Wins First Ever Acting International Emmy "Anneke von der Lippe" (בנורווגית). Nationaltheatret. אורכב מ-המקור ב-2007-09-28. נבדק ב-2008-01-19. "Fakta Shooting Star" (בנורווגית). Dagbladet. 2007-02-11. נבדק ב-2008-01-19. "- Åååå! Dette er helt rått! Faen så gøy at vi vant". Dagbladet.no. נבדק ב-2015-11-24. "Fakta Anneke von der Lippe" (בנורווגית). Dagbladet. 2005-10-18. נבדק ב-2008-01-19.
ברומא התנהג כרומאי

ברומא התנהג כרומאי (בלטינית: sī fuerīs Rōmae, Rōmānō vīvitō mōre; sī fuerīs alibī, vīvitō sīcut ibī, מקוצר לעיתים קרובות כשאתה ברומא...), הוא פתגם המיוחס לקדוש הנוצרי אוגוסטינוס. משמעות הביטוי היא כי רצוי לעקוב אחר המוסכמות של האזור בו אתה גר או מבקר. סנט מוניקה ובנה, סנט אוגוסטין, גילו כי מנהג רומא הוא שיש לצום ביום שבת, שם תכננו לבקר. אך הם לא היו רגילים לכך בעיר מגורם במילאנו. כשהתייעצו עם סנט אמברוז אמר: "כשאני כאן (במילאנו) אני לא צם בשבת, כשאני ברומא אני צם בשבת." מיוחס כי תשובה זו הביאה לאמירה "כאשר ברומא, עשה כפי שעושים הרומאים". כוונת הביטוי היא שהנימוס מחייב אדם המגיע למקום חדש, לשים לב להתנהג על פי מנהג המקום – גם כשהדברים זרים או לא מובנים לו. ביטוי דומה מופיע בתרבויות ושפות רבות. בשפות רבות, בצרפתית: "כשנמצאים בין זאבים צריך ליילל", ובסוואהילית: "כשאתה מסתובב בין אנשים שתומי עין, עצום עין אחת". פתגם זהה הוא: אֲזַלְתְּ לְקַרְתָּא הַלֵּךְ בְּנִימוּסֶיָה או עַלְתְּ לְקַרְתָּא הַלֵּךְ בְּנִימוּסֶיָה, המוזכר בשמות רבה לגבי משה רבנו שעלה לשמיים ולא אכל לחם מכיוון שהמלאכים גם לא אוכלים. נימוסים Speake, Jennifer, ed. (2015). Oxford Dictionary of Proverbs (6th ed.). OUP Oxford. p. 269. ISBN 978-01-910-5959-9. OCLC 914473236. Cresswell, Julia (2010). Oxford Dictionary of Word Origins. OUP Oxford. Rome; pp. 371–372. ISBN 978-01-995-4793-7. OCLC 965141221. Marvin, Dwight Edwards (1922). The Antiquity of Proverbs: Fifty Familiar Proverbs and Folk Sayings with Annotations and Lists of Connected Forms, Found in All Parts of the World. G. P. Putnam's Sons. pp. 294–299. OCLC 978104222. Brewer, Ebenezer Cobham (1900). Dictionary of Phrase and Fable: Giving the Derivation, Source, Or Origin of Common Phrases, Allusions, and Words that Have a Tale to Tell (3 ed.). Cassell. p. 1070. OCLC 258268902. רוביק רוזנטל‏, אם כבר אווז, שיהיה שמן, באתר "הזירה הלשונית", 16 בספטמבר 2011 שמות רבה, פרשה מ"ז, פסקה ה'