אנביאניום

אנביאניום הוא שמו של יסוד כימי היפותטי בטבלה המחזורית. מספרו האטומי 121 והוא היסוד ה-18 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-29 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים. מיקומו של האנביאניום כמתכת מעבר מרמז כי יהיה לו תכונות דומות ליסודות הקלים יותר בקבוצה זו, כגון סקנדיום, טיטניום, ונדיום, כרום ומנגן. היסוד הוא יסוד כימי היפותטי עם הסמל Ubu ומספר אטומי 121. בטבלה המחזורית, הוא צפוי להיות הראשון מבין הסופרקטינידים, והיסוד השלישי במחזור השמינית: ליד לנתן ואקטיניום, הוא יכול להיחשב כיסוד החמישי בקבוצה השלישית וכהיסוד הראשון בקבוצה מתכות מעבר בשורה החמישית. הוא משך תשומת לב בגלל תיאוריות מסוימות שחזו שהוא יכול להיות אי של יציבות, אם כי חישובים חדשים צופים שהוא יופיע במקום נמוך יותר, קרוב לקופרניקיום והפלרוביום. האנביאניום טרם סונתז. אף על פי כן, מכיוון שהוא נמצא רק שלושה יסודות אחרי היסוד הכבד הידוע ביותר, האוגאנסון, הסינתוז שלו עשוי להגיע בעתיד הקרוב. הוא צפוי להיות אחד מהיסודות האחרונים הניתנים להשגה עם הטכנולוגיה הנוכחית, כאשר הגבול נמצא איפהשהו בין מספר 120 ל-124. ככל הנראה יהיה קשה הרבה יותר לסנתז מהיסודות הידועים עד 118, ובכל מקרה קשים יותר מיסודות 119 ו-120. הצוות ב- RIKEN ביפן מתכנן לנסות את הסינתזה של יסוד 121 לאחר שיסיים את ניסיונותיו הרבים ביסודות 119 ו -120, אשר טרם צלחו. המקום של אנביאניום בטבלה המחזורית אומר כי תכונותיו של היסוד דומות לאלו של הקרובים אליו, כגון הסקנדיום, האיטריום, הלנתן, והאקטיניום. עם זאת, השפעות יחסיות עשויות לגרום לחלק מתכונותיו להבדיל מאלו שצפויים כתוצאה מכך שכנראה הוא פחות יציב מהם, על פי מגמות תקופתיות. יסודות על-כבדים, כמו אנביאניום, מיוצרים על ידי היתוך גרעיני. ניתן לחלק את תגובות ההיתוך שלהם, אך זה תלוי באנרגיית העירור של גרעין היסוד. בתגובות היתוך, מואצים אקטינידים קלים מאוד עם אנרגיה גבוהה מאוד לעבר אקטינידים כבדים יותר, מה שמביא גרעינים מורכבים באנרגיות עירור גבוהות (בערך 40–50 MeV), אשר עשוי לבקע או להתיך כמות נייטרונים מסוימת (3 עד 5). כאשר הגרעינים המותחים מתקררים, הם פולטים נייטרון אחד או שניים בלבד. ניסיונות הסינתוז של יסודות 119 ו-120 דוחפים את גבולות הטכנולוגיה הנוכחית, בשל חתך פעולה גבוה של תגובות הייצור וזמן מחצית החיים הקצרה שלהם, אשר צפויה להימשך בסדר גודל של מיקרו-שניות. יסודות כבדים יותר, המתחילים ביסוד 121, ככל הנראה יהיו קצרי מועד מכדי שניתן יהיה לאתר אותם עם הטכנולוגיה הנוכחית, ולדעוך בתוך מיקרו-שנייה לפני שהם מגיעים לגלאים. איפה ידוע גבול זה של מיקרו-שניות אחד של שקר מחצית החיים, וזה עשוי לאפשר סינתזה של כמה איזוטופים של יסודות 121 עד 124, כאשר המגבלה המדויקת תלויה במודל שנבחר לחיזוי המוני גרעינים. ייתכן גם שיסוד 120 הוא האלמנט האחרון אליו ניתן להגיע בטכניקות ניסוי נוכחיות, ואילו יסודות 121 ואילך ידרשו שיטות חדשות. Barber, Robert C.; Gäggeler, Heinz W.; Karol, Paul J.; Nakahara, Hiromichi; Vardaci, Emanuele; Vogt, Erich (2009). "Discovery of the element with atomic number 112 (IUPAC Technical Report)". Pure and Applied Chemistry. 81 (7): 1331. doi:10.1351/PAC-REP-08-03-05. Armbruster, Peter; Munzenberg, Gottfried (1989). "Creating superheavy elements". Scientific American. 34: 36–42. Zagrebaev, Valeriy; Karpov, Alexander; Greiner, Walter (2013). "Future of superheavy element research: Which nuclei could be synthesized within the next few years?" (PDF). Journal of Physics. 420: 012001. arXiv:1207.5700. doi:10.1088/1742-6596/420/1/012001. Karpov, Alexander; Zagrebaev, Valery; Greiner, Walter (1 באפריל 2015). "Superheavy Nuclei: which regions of nuclear map are accessible in the nearest studies" (PDF). cyclotron.tamu.edu. Texas A & M University. נבדק ב-30 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה)