laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
911

שנת 911 היא השנה ה-11 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. שארל התם חתם עם רולנד, מלך הוויקינגים הסכם לפיו הם מורשים להתיישב באזור בו התפתחה עם הזמן דוכסות נורמנדיה. 10 בנובמבר – לאחר שלושה ימים של התייעצויות בפורשהיים, נבחר קונראד הצעיר למלך פרנקיה המזרחית אבן א-רוואנדי, פילוסוף פרסי (נולד ב-820) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 911‎ נפטרים ב-911‎ מדיה וקבצים בנושא 911 בוויקישיתוף
אברהם ריין

אברהם ריין (1913 – ינואר 1997) היה עסקן חרדי, מראשי צעירי אגודת ישראל (צא"י). ריין היה מראשי הציבור החרדי בפתח תקווה, נציג אגודת ישראל במועצת העיר וסגן ראש העיר. נולד בווילנה לנחום ולאה-מלכה ריין. למד בצעירותו בישיבת רמיילס בווילנה אצל הרב שלמה היימן, יחד עם הרב מיכל יהודה ליפקוביץ והרב חיים שאול קרליץ. לאחר מכן, בעצת שכנו החזון איש, עבר ללמוד אצל הרב אלחנן וסרמן בישיבת אוהל תורה בברנוביץ'. כמו כן למד כשנה וחצי בישיבת קמניץ בראשות הרב ברוך בער לייבוביץ. בשנת 1938 עלה לישראל ולמד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה במשך ארבע שנים. עמד בראש הנוער האגודתי והיה פעיל מרכזי במסגרת צעירי אגודת ישראל. שהה שנתיים בארצות הברית בשליחות תנועתו. היה ביחסים הדוקים עם חבר הכנסת שלמה לורנץ ופעל עמו במסגרת תנועת צא"י. בשנות ה-40 ייסד וניהל את ישיבת חפץ חיים בכפר סבא, ובעצת החזון איש מינה כראש ישיבה את הרב אהרן לייב שטיינמן. בסוף שנות ה-50 היה ממייסדי ישיבת נחלת יהודה בכפר הנוער שדה חמד. היה ממייסדי תיכון בית יעקב בפתח תקווה. היה חבר מועצת עיריית פתח תקווה שנים רבות ובמהלכן אף כיהן כסגן ראש העיר. בשנת 1990 נבחר ליקיר העיר פתח תקווה. נפטר בינואר 1997. חתנו הרב שרגא פלדמן, משמש משגיח בישיבת נחלת דוד. לאחר פטירתו נקרא על שמו רחוב בעיר ונבנה בית כנסת בשם "אוהל אברהם" בשכונת הדר גנים בעיר. ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית. הספר מעשה איש חלק ו' מאת יברוב. [דרושה הבהרה] הרב אברהם ריין באמריקה, הפרדס פברואר 1958, עמוד 40 אישים ומייסדים - אברהם ריין באתר עירית פתח תקווה אתר חברה קדישא פתח תקווה - בית עלמין סגולה ארכיון אברהם ריין, בספרייה הלאומית
מייקל הרסט

מייקל הרסט (באנגלית: Michael Hurst נולד ב-20 בספטמבר 1957 ב-לנקשייר, בריטניה), שחקן ניו זילנדי, ידוע בעיקר בשל תפקידו כאיאולאוס חברו הטוב של הרקולס, בסדרה המצליחה "הרקולס: המסעות המופלאים" (Hercules: The Legendary Journeys). מייקל יליד אנגליה עבר עם משפחתו בגיל שבע לעיר קרייסטצ'רץ' שבחבל קנטרברי בניו זילנד, שם לאחר שנת לימודים אחת באוניברסיטת קנטרברי עבר לתחום המשחק. מייקל הרסט שחקן דרמה וקומדיה, ידוע גם בתפקידיו השונים בתיאטרון שייקספירי. מגוון רחב של תפקידים בוצע על ידיו במהלך השנים כגון "אסירים" (Prisoners), "נפגעי השלום" (Casualties of Peace), "גיבורים" (Heroes), "איש הצעדים" (The Footstep Man). עם השנים גילם מייקל את תפקידו המפורסם בסדרה הידועה "הרקולס: המסעות המופלאים" (Hercules: The Legendary Journeys), שם שיחק את איאולאוס חברו הטוב של הרקולס ושותפו להרפתקאות הרבות. בשנת 1993 גילם את ויליאם פויסר בסרט הדרמה "תקנות נואשות" לצד קליף קרטיס וקווין סמית'. בשנת 2004 שיחק בסרט הדרמה "שֶׁבֶר", שוב לצד קליף קרטיס. בשנת 2012 ביצע הופעת אורח בסדרת הפנטזיה "The Almighty Johnsons" בדמותו של קבסיר, אל במיתולוגיה הנורדית. בשנת 2021 ביצע הופעת אורח בסדרת הפשע "אלכסה קרואו: בלשית פרטית" (אנ'); הוא אף ביים ארבעה פרקים מתוך הסדרה. בשנת 1988 התחתן מייקל עם השחקנית הניו זילנדית ג'ניפר וורד לילנד, להם נולדו שני בנים. לאחר שנים של משחק זכה מייקל בפרס הקרן לאומניות של ניו זילנד (Arts Foundation of New Zealand), על משחקו בטלוויזיה וכן בתיאטרון. אתר האינטרנט הרשמי של מייקל הרסט מייקל הרסט, ברשת החברתית פייסבוק מייקל הרסט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייקל הרסט, ברשת החברתית אינסטגרם מייקל הרסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל הרסט, באתר AllMovie (באנגלית) מייקל הרסט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
טרמפולינה

טרמפולינה (לפי האקדמיה ללשון העברית: קַפֶּצֶת; קַפָּצִית) היא מתקן המורכב מפיסת בד המתוחה באמצעות קפיצים על מסגרת פלדה. האריג עצמו אינו אלסטי, ומקור האלסטיות של הטרמפולינה הוא בקפיצים המחברים אותו למסגרת. במדינות רבות (בולטת במיוחד בתחום זה אוסטרליה) הטרמפולינות קיימות בגינות רבות. משחק דמוי טרמפולינה פותח על ידי האינדיאנים משבט האינואיט בצפון אמריקה. האינואיטים מילאו עור ניבתן באוויר, והשתמשו בו כמקפצה. ישנם אזכורים ספרותיים מהמאה ה-19 למשחק אירופאי במסגרתו מתחו אנשים שמיכה והשתמשו בה על מנת להקפיץ את השחקנים באוויר. משחק מסוג זה מוזכר בספר דון קישוט אך שם מדובר באמצעי ענישה. מקפצת שמיכה מעיין זו הופיעה בקרקס של פבלו פנקה בשנת 1843. הטרמפולינה המודרנית הראשונה הומצאה על ידי ג'ורג' ניסן בשנת 1936. ניסן, ספורטאי באוניברסיטת איווה שבארצות הברית ראה אמני קרקס הקופצים מעל שמיכה מתוחה. ניסן, בסיוע ידידו לארי גריסוולד החלו לבנות במוסך ביתם בדים על מסגרת מתכת, כאשר קפיצי מתכת השאירו את הבד מתוח. ניסן קרא למתקן "טרמפולין" (trampolín) שמשמעו בספרדית: "לוח קפיצה". ניסן שמע את המונח בעת שביקר במקסיקו בשנות ה-30, והחליט לבחור בצורת הכתיבה האנגלית כשם המסחרי של המוצר. בשנת 1942 הקימו ניסן וגריסוולד את חברת גריסוולד-ניסן טרמפולינות (Griswold-Nissen Trampoline & Tumbling Company) והחלו לשווקו באופן מסחרי. הטרמפולינות משמשות לספורט, שחרור לחצים, פיתוח קואורדינציה ועוד. בשנת 2012 הציע משרד האדריכלים הצרפתי איי-זד-סי (Atelier Zündel Cristea) לעשות שימוש בטרמפולינות כאלמנט אדריכלי, כחלק ממרכיבי גשר שיוקם על נהר הסן. בהתאם להצעה זו, גשר להולכי רגל יורכב מבלונים טבעתיים אשר יעוגנו בכבלי מתיכה מפלדה לגדות הסן. במרכז הטבעות יורכבו טרמפולינות אשר יקפיצו את הולכי הרגל מטבעת לטבעת ויאפשרו בכך חציית נהר הסן. טרמפולינה (התעמלות) עמית עקירוב, רופאי ילדים: זהירות, טרמפולינה, באתר דוקטורס, 9 באוקטובר 2012 נטעלי גבירץ, ‏ארגון רופאי הילדים האמריקני: "טרמפולינות מסוכנות לילדים", באתר ‏מאקו‏, 30 בספטמבר 2012 לימור עברון גילת, קאמבק מהאייטיז: למה בריא לקפוץ על טרמפולינה, באתר ynet, 3 בפברואר 2015 טרמפולינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פוסטר קרקס משנת 1843 ההיסטוריה של ספורט הטרמפולינה קורות חייו של ניסן וההיסטוריה של הטרמפולינה אוליבר וויינרייט, גרדיאן, הצעה בצרפת: גשר טרמפולינות מעל הסיין, באתר הארץ, 22 באוקטובר 2012
924

שנת 924 היא השנה ה-24 במאה ה-10. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 17 ביולי – אדוארד הזקן, מלך אנגליה (נולד ב-871) 2 באוגוסט – אתלווארד, מלך אנגליה (נולד ב-904) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 924‎ נפטרים ב-924‎ מדיה וקבצים בנושא 924 בוויקישיתוף
רנה או'קונור

רנה או'קונור (אנגלית: Renee O'Connor; נולדה ב-15 בפברואר 1971) היא שחקנית אמריקאית אשר ידועה בעיקר בתפקידה כגבריאל עוזרתה של זינה מתוך הסדרה "זינה הנסיכה הלוחמת". רנה ילידת קאטי טקסס ארצות הברית, החלה את קריירת המשחק בגיל שש עשרה, את לימודיה עשתה ב"תיאטרון הסמטה יוסטון" (Houston's Alley Theatre). השתתפה ב"הרפתקאותיו של הק וידידיו" (The Adventures of Huck Finn ), "דארקמאן" (Darkma), "הרקולס: המסעות המופלאים" (Hercules: The Legendary Journeys), "זינה הנסיכה הלוחמת" (Xena: Warrior Princess) שם שיחקה בתפקידה הידוע ביותר כגבריאל עוזרתה של זינה. רנה זכתה בין היתר בפסטיבל מערב הוליווד הבינלאומי (West Hollywood International Film Festival ) בתואר השחקנית הטובה ביותר. בשנת 2007 שיחקה בסרט האימה "בוגימן 2", בתפקיד ד"ר ג'סיקה ראיין. בשנת 2021 ביצעה הופעת אורח בסדרת הפשע האוסטרלית-ניו זילנדית "אלכסה קרואו: בלשית פרטית" (אנ'). רנה נישאה בשנת 2000 למנהל מסעדה ניו זילנדי סטיב מיור (Steve Muir) להם נולד בן, אך הזוג התגרשו בשנת 2005. לרנה ילדה נוספת מהשחקן ג'ד סורה (Jed Sura) אותו הכירה לאחר גירושיה ממיור. רנה פעילה בקרן צדקה למכבי אש של דרום קליפורניה. מדיה וקבצים בנושא רנה או'קונור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רנה או'קונור רנה או'קונור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רנה או'קונור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רנה או'קונור, באתר AllMovie (באנגלית) רנה או'קונור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רנה או'קונור, באתר MusicBrainz (באנגלית)
ליביניו

ליביניו (באיטלקית: Livigno) היא עיירה ורשות מקומית בפרובינציית סונדריו (Sondrio) בחבל לומברדיה שבאלפים האיטלקיים. ליביניו הוא גם שמו של אתר הסקי הצמוד לעיירה. ליביניו נמצאת 1,816 מטר מעל פני הים. הנהר המרכזי שעובר דרך העיירה נקרא Spöl או Aqua Granda. ליביניו היא אחת העיירות האיטלקיות היחידות שאינה שייכת מבחינה גאוגרפית לאגן הים התיכון אלא לאגן הים השחור. חלק מהכפר הישן נהרס לחלוטין בשנות ה-60, כתוצאה מיצירתו של אגם מלאכותי (Lago di Livigno). המתיישבים הראשונים בליביניו היו ככל הנראה רועים בימי הביניים. מסמכים קדומים אודות האזור כינו אותו "Vinea et Vineola". שם לטיני זה אינו מתייחס לקיומם של כרמים באזור, אלא מגיע מהשפה הגרמנית ומשמעותו מפולת שלגים. האזור היה מאז ומתמיד חשוף למפולות, כאשר האחרונה שבהן הכתה ב-1951 וגרמה למותם של שבעה בני אדם. עד שנות ה-70 הייתה ליביניו עיירה חקלאית, אולם בעשורים האחרונים היא מתבססת בעיקר על תיירות – הן של גולשי סקי וסנובורד בחורף והן של מטיילים ורוכבי אופניים בקיץ. מרחב הגלישה של ליביניו מתפרס על פני שני רכסים, Mottolino ו-Carosello, וכולל 115 ק"מ של מסלולים לכל הרמות בגבהים שבין 1,800 ל-3,000 מטר. אתר הסקי מהווה חלק ממרחב אלטה ולטלינה (Alta Valtellina) שכולל גם את האתרים בורמיו (Bormio), סנטה קתרינה (Santa Caterina) וסטלביו (Stelvio). הסקי פס המורחב מכסה 220 ק"מ של מסלולים. בליביניו לבדו יש 30 מעליות, שמסוגלות לשנע יותר מ-47 אלף גולשים בשעה. המסלולים רחבים, חלקים, מתוחזקים היטב ומתאימים בעיקר לגולשים מתחילים ובינוניים. האתר הוא גם ביתו של הסנופארק הגדול ביותר באיטליה – Mottollino Snowpark – שכולל מגוון רחב של מתקנים לגולשי פריסטייל ואף אירח תחרויות בינלאומיות. נוסף לכך יש באתר שני סנופארקים נוספים, שני מסלולי בורדר קרוס ומרחבי אוף פיסט לגולשי פרירייד. אחד מגורמי המשיכה הגדולים שמביאים תיירים לליביניו הוא מעמדה המיוחד כעיירת דיוטי פרי. המחירים בכל חנויותיה פטורים ממס ערך מוסף, מה שהופך מוצרי אלכוהול, טבק ופרפומריה לזולים במיוחד. למרות שקיימות עדויות לכך שליביניו נהנתה מפטור ממס כבר במאה ה-16, הפטור הנוכחי הוכנס לתוקף על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית בסביבות 1840, אושר מחדש בשנת 1910 ולאחר מכן ב-1960 על ידי הקהילה הכלכלית האירופאית. אמנם מע"מ אינו משולם אך מס הכנסה כן, ולכן ליביניו לא יכולה להיחשב מקלט מס. הסיבה לפטור שקיבלה ליביניו ממס היא הקושי בהגעה אליה בימי החורף והיסטוריה ארוכת שנים של עוני באזור. לאורך השנים, שליטים רצו להבטיח שתושבים ירצו להתגורר באזור (כדי לטעון לבעלות על השטח) ולכן נתנו את התמריץ. סיבה נוספת היא שההכנסות הצפויות ממסים באזור היו זניחות בכל מקרה. כיום יש שלוש דרכים המובילות לליביניו. שתיים משווייץ – מעבר Forcola di Livigno שפתוח רק בקיץ ומנהרת Munt la Schera, ואחת מאיטליה – מעבר Foscango. עקב הפיתוח התיירותי המואץ של השנים האחרונות והשיפור בתשתיות הכבישים, רבים רואים את הפטור ממס של ליביניו כלא מוצדק. להגנתו ניתן לומר שהוא מייצר כמה מאות מקומות עבודה (בתחום הקמעונאות בעיקר). מדיה וקבצים בנושא ליביניו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליביניו ליביניו - Livigno, באתר ynet, 14 בדצמבר 2009 מרחב הגלישה של אלטה ולטלינה איציק סבן, ליביניו הלבנה, באתר ישראל היום, 28 בדצמבר 2012
947

שנת 947 היא השנה ה-47 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 10 באפריל – הוגו מפרובאנס, מלך איטליה (נולד ב-880) 23 בנובמבר – ברטהולד, דוכס בוואריה (נולד ב-900) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 947‎ נפטרים ב-947‎ מדיה וקבצים בנושא 947 בוויקישיתוף
ניקי ינופסקי

ניקול רייצ'ל "ניקי" ינופסקי (באנגלית: Nicole Rachel "Nikki" Yanofsky; נולדה ב-8 בפברואר 1994) היא זמרת ג'אז-פופ קנדית-יהודייה. ינופסקי החלה את קריירת השירה שלה כשהופיעה בשנת 2006 בפסטיבל הג'אז הבינלאומי במונטריאול, הופעה הזו הפכה אותה לאמן הצעיר ביותר שהשתתף בפסטיבל, מאז ייסודו. ב-2007 ינופסקי הקליטה את הקלאסיקה של אלה פיצג'רלד "Airmail Special" עבור חברת התקליטים ורב רקורדס. השיר יצא כחלק מהאלבום "We All Love Ella: Celebrating the First Lady of Song" ב-6 יוני 2007. באותה שנה יצא גם הסרט היי סקול מיוזיקל 2 בו משתתפת ינופסקי בביצוע השיר "Gotta Go My Own Way". ב-23 בספטמבר 2008 הוציאה ינופסקי אלבום הופעה בשם "Ella... Of Thee I Swing" בתמיכת חברת ההפקות שלה "A440 Entertainment", האלבום הופץ בקנדה וביפן בעזרת חברת ההפקות יוניברסל מיוזיק גרופ. ובטקס פרסי הג'ונו של 2009 הייתה ינופסקי מועמדת בקטגוריית "האמן החדש של השנה". את אלבום האולפן הראשון שלה הקליטה ינופסקי יחד עם פיל רמון, האלבום שנקרא Nikki יצא בקנדה ב-20 באפריל 2010, וליציאתו קדם הסינגל "I Believe". הסינגל, שיצא בינואר 2010, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הקנדי, והיה הסינגל הראשון של אמן קנדי שמגיע למקום הראשון במצעד זה מאז "Girlfriend" של אבריל לאבין ב-2007. מלבד "I Believe" עוד שלושה שירים מהאלבום יצאו כסינגלים. ינופסקי נבחרה לשיר את ההמנון הקנדי בטקס הפתיחה של אולימפיאדת החורף בוונקובר שהתקיימה בפברואר 2010 במערב קנדה. היא גם השתתפה יחד עם אמנים קנדים נוספים בביצוע גרסת הצדקה ל-"Wavin' Flag" - כל רווחי הסינגל נתרמו לשיקום נזקי רעידת האדמה בהאיטי (2010). ב-2010 ניקי ינופסקי הופיעה בישראל והיא באה להופיע בפסטיבל ג'אז בים האדום אשר מתקיים פעם בשנה באילת. מדיה וקבצים בנושא ניקי ינופסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניקי ינופסקי (באנגלית) ניקי ינופסקי, ברשת החברתית פייסבוק ניקי ינופסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניקי ינופסקי, ברשת החברתית אינסטגרם ניקי ינופסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ניקי ינופסקי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ניקי ינופסקי, באתר ספוטיפיי ניקי ינופסקי, באתר AllMusic (באנגלית) ניקי ינופסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ניקי ינופסקי, באתר דיזר ניקי ינופסקי, באתר Discogs (באנגלית) ניקי ינופסקי, באתר Songkick (באנגלית) ניקי ינופסקי, באתר בילבורד (באנגלית)
סימוניה

שִׁמְעוֹנוּת (בלועזית: סימוניה) היא שם גנאי למכירת משרות כנסייתיות בכסף וגביית תשלום עבור שירותי דת. השמעונות נקראת כך על שם שמעון הקוסם, אשר ביקש לקנות מפטרוס ויוחנן את היכולת להוריד את רוח הקודש על המאמינים.”18 ויהי בראות שמעון כי נתן רוח הקדש בסמיכת ידי השליחים ויבא לפניהם כסף: 19 ויאמר תנו-נא גם-לי שלטן כשלטן הזה אשר יקבל את-רוח הקדש כל אשר-אשים עליו את-ידי: 20 ויאמר אליו פטרוס כספך יהי אתך לאבדון יען אשר אמרת לקנות במחיר את-מתת האלהים: 21 אין-לך חלק וגורל בדבר הזה כי לבבך איננו ישר לפני האלהים: 22 ועתה שוב מרעתך זאת והתחנן אל-האלהים אולי תסלח לך מזמת לבבך: 23 כי-ראה אנכי כי-באת בידי מרורת רוש וחרצבות רשע: 24 ויען שמעון ויאמר העתירו אתם בעדי אל-יהוה לבלתי-בוא עלי דבר מכל אשר אמרתם:(ברית חדשה, מעשי השליחים פרק ח 18-24)” בתקופות מוקדמות הייתה השמעונות עניין מקובל ומובן מאליו. הסיבה למכירה זו הייתה שמשרת כמורה (וכמובן, משרה בכירה יותר כגון בישופות או ארכיבישופות) הייתה מקנה למחזיק בה הכנסות, ומכאן רצונו של הממנה ליהנות מחלק מהכנסות אלו מראש. סינוד לטראנו מ-1059 התייחס גם לשמעונות: ”שבשום אופן לא יקבל כהן או כומר, כנסייה באמצעות אנשים חילוניים, חינם או תמורת ממון. לא ייכנס אדם למנזר בתקווה או הבטחה שייעשה אב מנזר. לא יחזיק כהן בעת ובעונה אחת שתי כנסיות. לא יוסמך איש לכהונה כנסייתית איזו שהיא, או יקודם בדרגתו, באמצעות המינות של השמעונות.” כך גם בוועידת לטראנו השנייה, 1123 ”הננו אוסרים על פי סמכות הכס האפוסטולי, שיוסמך מישהו, בכל אופן שהוא, או יתמנה לכהונה בכנסיית האלוהים תמורת ממון. אם בינתיים מקל מישהו בכנסייה הסמכה אשר כזאת או מינוי אשר כזה, תישלל ממנו לחלוטין המעלה אשר קיבל.” למרות האמור לעיל, בתקופת אפיפיורות אביניון, כאשר האפיפיור נזקק לכסף לבסס את שלטונו באביניון, להחזיק בנחלות הכנסייה באיטליה, ולעמוד במאבק נגד הקיסר לודוויג הרביעי, האפיפיור יוחנן העשרים ושניים גייס כספים באמצעות מכירת משרות הכנסייה לכל המרבה במחיר. כך למשל כל בישוף היה צריך לתת לאפיפיורות לפחות את מלוא שכרו בשנת כהונתו הראשונה, הן במינוי חדש והן כאשר הועבר מבישופות אחת לבישופות נחשבת יותר. בדרך זו, כאשר התפנתה משרת בישוף, היה האפיפיור מצליח לקבל תשלום משני בישופים או יותר. שטר מחילה יעקב כנעני, אוצר הלשון העברית לתקופותיה השונות: הובאו בו גם כל המלים הארמיות והלועזיות המקובלות בלשון העברית החיה והמדעית , הוצאת מסדה, 1960. עמ' 5844. ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
955

שנת 955 היא השנה ה-55 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (נפטר ב-983) 8 בנובמבר – אגפטוס השני, אפיפיור 23 בנובמבר – אדרד, מלך אנגליה (נולד ב-923) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 955‎ נפטרים ב-955‎ מדיה וקבצים בנושא 955 בוויקישיתוף
959

שנת 959 היא השנה ה-59 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 1 באוקטובר – אדוויג, מלך אנגליה, מלך אנגליה (נולד ב-941) 9 בנובמבר – קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-905) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 959‎ נפטרים ב-959‎ מדיה וקבצים בנושא 959 בוויקישיתוף
מרגלית הבלשית

מרגלית הבלשית (באנגלית: A Miss Mallard Mystery, בתרגום חופשי: "תעלומת גברת מאלארד") היא סדרת הנפשה קנדית מצליחה לילדים. הפרקים מבוססים על ספרי המסתורין שכתב רוברט קוואקנדבוש. הסדרה הופקה בשנת 2000 על ידי הערוץ הקנדי Teletoon בשיתוף פעולה עם חברת ההפקה Cinar (היום נקראת Cookie Jar Entertainment). הסדרה שודרה לראשונה בישראל ב-2002 ושודרה בערוץ הופ!. נכון לשנת 2020, היא משודרת בערוץ WIZ!. עלילת הסדרה עוקבת אחר מרגלית מלרד, ברווזה החוקרת יחד עם אחיינה יואב בר-ברווז תעלומות בארץ הברווזים. מרגלית מאלארד (Miss Marjorie Mallard) - ברווזה מואנשת ובלשית מצטיינת. חובבת סריגה ונושאת תיק שמכיל את כלי הסריגה שלה וחפצים נוספים אחרים כמו: קטעי עיתונות. יואב בר ברווז (Willard Widgeon) - אחיינה של מרגלית וגם העוזר שלה, עובד במשטרת שווייץ ומצליח לתפוס את הפושעים בקלות. רב פקד אדמוניהו (Chief Inspector Bufflehead) - הבוס הרגזן של יואב ממשטרת שווייץ, יואב מפחד ממנו מאוד. הוא רואה במרגלית את "הדודה החטטנית" של יואב ולא מקשר בינה ולבין שמה של מרגלית (שעליה הוא רק שמע). ד"ר רשע - נבל שתמיד עוטה מסכה. מזוהה עם המשפט: "אתם מ-שו-ג-עים!". הוא ראש העיר התת-ימית בוורזופוליס והבעלים של חברת פלסטיק. בימוי דיבוב: נינה אמיר הפקת דיבוב: קרן עוז לימור שפירא - מרגלית אלי לולאי - יואב יואב בר לב - פקד אגמוניהו ודמויות שונות אורלי קטן גליה שפרינג בצר דור צויגנבום ירון חי מנשה יסמין גמליאל עמי מנדלמן עפרון אטקין קארין אופיר שמחה ברבירו "מרגלית הבלשית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרגלית הבלשית, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מרגלית הבלשית, באתר Big Cartoon DataBase (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
965

שנת 965 היא השנה ה-65 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. מצודת ממלכת הכוזרים בסרקל נכבשת על ידי הרוסים הצפוניים. 1 במרץ – האפיפיור לאו השמיני 27 במרץ – ארנולף הראשון, רוזן פלנדריה (נולד בין 893 ל-899) 23 בספטמבר – אל-מתנבי, משורר ערבי עבאסי שחי ופעל בעיראק (נולד ב-920) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 965‎ נפטרים ב-965‎ מדיה וקבצים בנושא 965 בוויקישיתוף
ליאורה בילסקי

ליאורה בילסקי (נולדה ב-1967) היא פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ומנהלת מרכז מינרבה לזכויות אדם באוניברסיטה. בשנת 1991 קיבלה תואר ראשון במשפטים בהצטיינות יתרה באוניברסיטה העברית בירושלים. יצאה לאוניברסיטת ייל במלגת פולברייט וקיבלה שם תואר שני בשנת 1993 ותואר שלישי בשנת 1995, על עבודה שכותרתה "The Narrative Turn in Legal Scholarship". בשנת 1996 מונתה למרצה בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, והתקדמה עד לדרגת פרופסור מן המניין בשנת 2012. היא מלמדת משפט פלילי, תאוריה פמיניסטית ומשפט והיסטוריה. מחקריה עוסקים בשואה, בהגותה של חנה ארנדט, בחוק בינלאומי ובתיאוריה פמיניסטית של המשפט. בשנת 2013 הוענק לה פרס צלטנר לחוקרת בכירה. בילסקי ערכה כתבי עת אחדים: "משפטים", בשנים 1989–1990. "פלילים", בשנים 2001–2002. "עיוני משפט", בשנים 2002–2004. "תיאוריה וביקורת", בשנים 2010–2013. בילסקי חברה בפורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה, הפועל נגד השינויים שהוצעו במערכת המשפט בשנת 2023. Law, Meaning, And Violence: Transformative Justice : Israeli Identity on Trial, University of Michigan Press, 2004 The Holocaust, Corporations, and the Law: Unfinished Business, University of Michigan Press, 2017 2024 ,איך אומרים ג'נוסייד בעברית?, הקיבוץ המאוחד ביקורת עמיתים על ספרה "השואה, התאגיד והמשפט": אביחי דורפמן, מעבר לדמוקרטיה, מעבר לפלילי ומעבר לשפיטה, פורום עיוני משפט מב, 2019, עמ' 46–50. דורין לוסטיג, תאגידים בצל המשפט הבינלאומי: איתגור הפרדיגמה, פורום עיוני משפט מב, 2019, עמ' 51–59. ליאורה בילסקי, תשובה לביקורות, פורום עיוני משפט מב, 2019, עמ' 60–66. פרופ' ליאורה בילסקי, באתר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב ליאורה בילסקי, דף שער בספרייה הלאומית ליאורה בילסקי, תביעות שואה טרנס־לאומיות, טליה פישר ויששכר רוזן-צבי (עורכים), משפט חברה ותרבות: פרוצדורות, 2014, עמ' 263–298 ליאורה בילסקי, בין הזכות לאמת לאונס במרמה, אלון הראל (עורך), משפט חברה ותרבות: משפט צדק? ההליך הפלילי בישראל – כשלים ואתגרים, 2018, עמ' 393–433. מרכז מינרבה לזכויות אדם - אודות, באתר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב "מי אנחנו", פורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה. The Holocaust, Corporations, and The Law: Unfinished Business, באתר אוניברסיטת תל אביב
978

שנת 978 היא השנה ה-78 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 11 ביוני - יארופולק, נסיך קייב 18 במרץ – אדוארד המרטיר, מלך אנגליה (נולד ב-962) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 978‎ נפטרים ב-978‎ מדיה וקבצים בנושא 978 בוויקישיתוף
1000

שנת 1000 היא השנה ה-100 במאה ה-10. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. שנת 1000 הייתה השנה האחרונה במאה ה-10, כמו גם השנה האחרונה באלף הראשון. בניגוד לחישובי הקיצין לקראת סיום המילניום השני, טיעונים כאלה כמעט ולא הופיעו עם סיום המילניום הראשון, מכיוון שמרבית האוכלוסין לא ספרו את השנים על-פי ספירת הנוצרים, אלא על-פי שנות מלוכה מקומיות, ולפיכך טיעונים אסכטולוגיים היו מוגבלים בעיקר לחוגים של נזירים בצרפת. שנת 1000 גם מסמלת את המעבר בין ראשית ימי הביניים לשיא ימי הביניים. במערב אירופה מתחילים להופיע מחדש בשנה זו לערך מאפיינים של ערים ימי ביינימיות, של שכבת סוחרים, הקמת האוניברסיטאות הראשונות, עיסוק מחדש במשפט הרומי, ועוד. מוסד האפיפיורות נותר תחת פיקוחו של אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בניגוד למערב אירופה, במזרח אירופה הייתה האימפריה הביזנטית בשיאה. בעוד שבערים כמו רומא או פריז גרו בין 20,000 ל-35,000 איש, בקונסטנטינופול התגוררו כ-300,000. גם בית אומיה בעולם האסלאמי (כולל ספרד) וגם שושלת סונג בסין שגשגו באותה תקופה. אוכלוסיית העולם: 310,000,000 איש. 9 בספטמבר – קרב סבולד, קרב מכריע בתקופה הוויקינגית באזור סבולד, כיום חלק מהאי ריגן בים הבלטי 25 בדצמבר – אישטוון הראשון מקים את הונגריה כממלכה נוצרית ללא תאריך מדויק: הויקינגים ממשיכים להוות כוח חשוב בצפון אירופה, כשהם משפיעים על אורח החיים במרחבי אירופה. לייב אייריקסון הגיע למה שהוא כינה וינלנד, חופיה של צפון אמריקה באזור ניופאונדלנד ולברדור סנצ'ו השלישי מלך נווארה הפך למלך אראגון והצליח להביס את המורים. הבונים החופשיים מתועדים לראשונה. סוון הראשון, מלך דנמרק מבסס את שליטת דנמרק על שטח נורווגיה אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה יוצא למסע עלייה לרגל, במהלכו הוא מבקר בפולין ומכיר בה ובמלך בולסלאב הראשון וברומא, בה הוא בונה את כנסיית ברתולומאוס הקדוש רובר השני מלך צרפת נישא לאשתו השלישית, קונסטנס מארל הסלג'וקים כובשים את טראנסאוקסאניה על-פי המורשת הנורווגית, שנת היווסדה של אוסלו ההוטו מגיעים לאזורים של רואנדה ובורונדי של ימינו, והופכים במהרה לרוב אל מול ילידי המקום, ה-טווה ככל הנראה תחילת ההתיישבות בזנזיבר דת: הנצרות מתפשטת לסקנדינביה, לאיסלנד ולהונגריה מדע וטכנולוגיה: אבק השרפה מומצא בסין אבן סינא מפרסם את "קנון הרפואה" בפרסית, ובחיבור מוקדם אחר שלו טוען כי הרים נוצרים על ידי תנועת גופי מים או התרוממות האדמה ללא תאריך מדויק: קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית 9 בספטמבר – אולף הראשון, מלך נורווגיה ללא תאריך מדויק: אולאף הראשון מלך נורווגיה, נהרג בקרב סבולד (נולד ב-969) אלפרידה, רעייתו השנייה של אדגר מלך אנגליה גרסיה השני, מלך נווארה ואראגון להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1000‎ נפטרים ב-1000‎ מדיה וקבצים בנושא 1000 בוויקישיתוף
ברויאר

בּרוֹיֶאר או ברויר (בגרמנית: Breuer) הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני-הונגרי. האם התכוונתם ל... יוזף ברויר – רופא אוסטרי ממוצא יהודי. מורהו של זיגמונד פרויד מרסל ברויאר – אדריכל ומעצב רהיטים מודרניסטי אמריקאי משפחת ברויאר שלמה זלמן ברויאר – רב גרמני ממוצא הונגרי יוסף ברויאר – רב גרמני-אמריקאי ממנהיגי האורתודוקסיה בארצות הברית יצחק ברויאר – הוגה דעות, סופר ועסקן ציבור, איש אגודת ישראל שהתנגד בחריפות רבה לציונות; אביהם של יעקב בר-אור וההיסטוריון מרדכי ברויאר יעקב בר-אור – פרקליט מחוז תל אביב שהורשע בדין; בנו של יצחק ברויאר ואחיו של ההיסטוריון מרדכי ברויאר מרדכי ברויאר (היסטוריון) – היסטוריון ישראלי, חוקר יהדות אירופה; בנו של יצחק ברויאר ואחיו של יעקב בר-אור שלמה ברויאר (משגיח) משגיח ישיבת בית מתתיהו, ובנו של מרדכי ברויאר שמשון ברויאר – מתמטיקאי, הממונה הראשון על שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר מרדכי ברויאר – חתן פרס ישראל, ההדיר את נוסח המקרא ופיתח את "שיטת הבחינות"; אביו של יוחנן ברויאר יוחנן ברויאר – פרופסור ללשון עברית באוניברסיטה העברית; בנו של מרדכי ברויאר בר אור בראואר