laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אאופטרידים

אֵאוּפַּטְרִידִים (ביוונית עתיקה: Εὐπατρίδαι; מילולית: טובי אבות) היו שכבת האצולה והאריסטוקרטיה בחבל אטיקה שביוון העתיקה. חלוקת האוכלוסייה באטיקה לשלושה מעמדות: אאופטרידים, גאומורים (חקלאים) ודמיאורגים (בעלי מלאכה), מיוחסת לתסאוס, אשר אחראי גם לאיחוד (סינויקיסמוס) של אטיקה סביב אתונה העתיקה כפוליס. ההנחה היא שלאחר הסינויקיסמוס, האצילים ששלטו עד אותה עת בקהילות העצמאיות השונות, חויבו להתגורר באתונה, מושב השלטון החדש, כך שעם תחילתה של אתונה כפוליס, יצרו משפחות האצולה מעמד בעל מונופול של זכויות פוליטיות ומשרות בתחומי הממשל והכהונה. ייתכן שבתחילתה של אתונה כפוליס היו האאופטרידים האזרחים המלאים היחידים באתונה, שכן העדויות מראות שרק הם השתייכו לפרטריות השונות, והחלוקה לפרטריות הכילה את כלל האזרחים. הלקסיקוגרפים עומדים על מאפייניהם של האאופטרידים, ולפיהם האאופטרידים הם האוכלוסייה האוטוכטונית, שוכני העיר וצאצאי המלוכה. יחד עם זאת, אין זה סביר שהמשפחות האאופטרידיות היו כולן אוטוכטוניות, אפילו במובן הרחב של המונח, שכן ככל הנראה חלקן היגרו לאטיקה. שיא כוחם של האאופטרידים היה בתקופת הגבלת המלוכה. שתי המשרות, פולמרכוס וארכון, אשר נוסדו במהלך המאה השמינית לפנה"ס במטרה להגביל את סמכויות המלך, אוישו בידי אנשים ממעמד זה בלבד. בשנת 712 לפנה"ס נפתחה משרת המלך עצמה בפני כל האאופטרידים. כך, הממשל כולו היה בשליטתם והם היו המוציאים לפועל היחידים של המשפט והצדק במדינה. עם קבלת חוקת דרקון, שנכתבה סביב שנת 621 בעקבות המאבק המעמדי בין האצולה למעמדות הנמוכים, חל כרסום בזכויות האצולה האתונאית. כרסום זה הלך והעמיק עם הרפורמות של סולון, שביסס את השלטון על טימוקרטיה, ללא קשר לייחוס המשפחתי, וכך הושוותה ההשפעה הפוליטית בעלי ממון מכל המעמדות לזו של האאופטרידים. הרפורמות הביאו לכך שמונו חמישה ארכונים, חמישה אאופטרידים, שלושה אגרקים (גאומורים) ושני דמיורגים, כפי שמציין אריסטו בספרו, "מדינת האתונאים". מכאן הלכה ופחתה השפעת האאופטרידים, עד שלקראת מחצית המאה ה-6 לפנה"ס, עם השתנות המשטר לכיוון טיראניה ודמוקרטיה, הגיעה ההשפעה הפוליטית של הייחוס המשפחתי לסיום. אופי היחסים של האאופטרידים עם שני המעמדות האחרים היה שנוי במחלוקת. סביר להניח שהאאופטרידים היו המעמד השולט והאצולה המוכרת היחידה, בעוד הגאומורים היו תושבי הארץ מכל שדרת העם והדמיאורגים היו אוכלוסיית הסוחרים והאמנים. במקורות העתיקים ההתייחסות לחלוקה המיוחסת לתסאוס היא כאל חלוקה של כלל האוכלוסייה, אולם גאורג בוסולט גרס כי שלושת המעמדות מייצגים שלושה יסודות באצולה האטית, כלומר, אצולת העיר, אצולת בעלי הקרקעות ואצולת המסחר, ומוחרגים מהם כליל יתר חלקי העם. מהמעט הידוע על ההיסטוריה החוקתית המוקדמת של אתונה, האאופטרידים מייצגים את האצולה היחידה שהייתה לה הכרה פוליטית כלשהי בתקופות המוקדמות של האתונה. "אופטרידים", האנציקלופדיה העברית (כרך ב, עמ' 66), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשי"א. Eupatridae: Nobility of Attica in Ancient Greece, Greek Boston
ביוארכאולוגיה

ביו-ארכאולוגיה היא ענף מדעי המתמקד במחקר של שרידים ביולוגיים הקשורים לאתרים ארכאולוגיים. ביו-ארכאולוגיה כוללת מגוון רחב של תחומים, כולל אנתרופולוגיה פיזית (חקר שרידי אדם), ארכאוזואולוגיה (חקר שרידי בעלי חיים שאינם אנושיים), ארכאובוטניקה (Archaeobotany) (אנ') (חקר שרידי צמחים, כולל זרעים ואבקנים), פלאוגנטיקה (חקר דנ"א עתיק), וטפונומיה (החוקרת את תהליכי המוות, הקבורה וההשתמרות של אורגניזמים). ביו-ארכאולוגים בוחנים ממצאים ארכאולוגיים ממקור ביולוגי. חלקם עוסקים בעיקר בניתוח של שלדים ועצמות (מכונים osteoarchaeologists) או paleopathologists שעוסקים בעיקר במחלות בעצם. הניתוח לא מוגבל רק לעצמות אלא גם להיבטים ביולוגיים אחרים כמו מומיות או אפילו צואה עתיקה. המונח נטבע על ידי הארכאולוג הבריטי גרהם קלארק שב-1972 הגדיר אותו כחקר עצמות של בני אדם ובעלי חיים אחרים מאתרים ארכאולוגיים. ג'יין ביוקסטרה המציאה את ההגדרה הנוכחית בארצות הברית בשנת 1977. שרידי אדם יכולים ל להביא ממצאים לגבי בריאות, תרבות, אורח חיים, תזונה, תמותה ומבנה גוף של העבר. למרות שקלארק השתמש בו כדי לתאר רק שרידי אדם ושרידי בעלי חיים, יותר ויותר ארכאולוגים כוללים שרידים בוטניים. הביו-ארכאולוגיה נוצרה במידה רבה מתוך שיטות המחקר של ארכאולוגיה תהליכית(אנ')(כונתה גם ארכאולוגיה חדשה), שהתפתחה בארצות הברית בשנות ה-70 כתגובה לגישה תרבותית-היסטורית בעיקרה להבנת העבר. תומכי ארכאולוגיה תהליכית דוגלים בבדיקת השערות לגבי האינטראקציה בין תרבות לביולוגיה, או בגישה ביו-תרבותית. ביוארכאולוגים חוקרים לדוגמה עדויות למחלות או טראומות בממצאים ארכאולוגים, לדוגמה ממצאים על טראומה חמורה ברגל של אדם מלפני 2000 שנה. דוגמה אחרת היא מציאת עדויות עתיקות למלריה בדרום מזרח אסיה המתוארכת לאלף החמישי לפני הספירהאו עדויות לרככת ומחלות בדרכי הנשימה במונגוליה העתיקה. עדויות מהניתוח הביולוגי מוסיפות "חתיכות לפאזל" של הניתוח הארכיאולגיה ומאוששות או פוסלות תאוריות מדעיות בתחום בשנת 2021 נתגלו שרידים של לפחות 49 אנשים, רובם ילדים, בעיירה טולה (אנ') במדינת אידלגו במקסיקו. הניתוח הביו-ארכאולוגי מצביע על כך שהם הוקרבו כקורבנות אדם. סימני התעללות אופיינים מצביעים על הקרבה לאל טלאלוק או לאל Xipe Totec. הדבר עזר לבסס את התאוריה לפיה קורבן אדם היה נהוג ברחבי האימפריה האצטקית. מדיה וקבצים בנושא ביוארכאולוגיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. Bioarchaeology, אוניברסיטת וולונגונג, אוסטרליה What is a bioarchaeologist?, אוניברסיטת סידני, 2022 Enríquez, Angélica María Medrano (2021). "Child Sacrifice in Tula: A Bioarcheological Study". Ancient Mesoamerica. 31 (1).
מסמך בקרת ממשקים

מסמך בקרת ממשקים (באנגלית: Interface Control Document, או בקיצור ICD) הוא מסמך בתחום הנדסת מערכות והנדסת תוכנה, שמספק רישום של כל המידע הנוגע לממשקים של פרויקט מסוים. מידע זה כולל שרטוטים, דיאגרמות, טבלאות ומידע טקסטואלי. מסמך בקרת ממשקים מהווה מסמך גג לממשקים של המערכת. דוגמאות לפרטים שמפרט הממשקים נדרש לכלול: קלטים ופלטים של מערכת יחידה המתועדים במסמכי דרישות ממשק תוכנה (SIRS) ומסמכי דרישות ממשק חומרה (HIRS) ממשק בין שתי מערכות או תת-מערכות. פרוטוקול ממשק מלא, לרבות ממשקי חומרה ואלמנטים פיזיים כגון חיבורים ומתח, ממשקי תקשורת, ממשקי תוכנה כגון קלטים, פקודות, כיצד לגשת לפונקציות ואת השירותים הניתנים על ידי המערכת דרך הממשק. מסמך בקרת ממשקים צריך לתאר אך ורק את תיעוד הממשקים, ולא את מאפייני המערכות שמשתמשות בו לחיבור. הפונקציה והלוגיקה של אותה מערכת צריכים להיות מתוארים במסמכי הדרישות והעיצוב שלהן לפי הצורך. באופן זה, צוות יכול לפתח את המערכות המחברות שמשתמשות בממשק המוגדר, באופן בלתי תלוי לפונקציליות הפנימית של המערכת ומבלי להתייחס לאיך מערכות אחרות יגיבו לנתונים ואותות הנשלחים דרך הממשק. לדוגמה, מסמך בקרת ממשקים והתיעוד הנלווה אליו חייבים לכלול מידע על גודל, פורמט ומה נמדד על ידי הנתונים, אך לא כל משמעות סופית של הנתונים בשימושם המיועד על ידי כל משתמש. ממשק מוגדר בצורה מספקת יאפשר לצוות אחד לבדוק את יישום הממשק על ידי סימולציה באופן פשוט. אי הידיעה של הלוגיקה העסקית של המערכת בצד משתמש הקצה של הממשק הופכת לסבירה יותר לפתח מערכת שלא תשבר כאשר המערכת השנייה תשנה את כללי הלוגיקה העסקיים שלה. כך מושגת מודולריות והפשטה הטובה לתחזוקה וקלות לביצוע הרחבות ועדכונים פנימיים. מבקרי תיעוד הדרישות והנדסת מערכות באופן כללי, לעיתים קרובות מתלוננים על הדגש המופרז על תיעוד. מסמך בקרת ממשקים לא חייב להיות מסמך טקסטואלי. הוא יכול להיות טבלה מתפתחת של מה נכנס ומה יוצא, מסד נתונים דינמי המייצג כל תת-מערכת כתצוגת מסד נתונים, סט של דיאגרמות אינטראקציה. במסמכי בקרת ממשקים משמשים לעיתים קרובות כאשר תת-מערכות מפותחות באופן אסינכרוני בזמן, שכן הם מספקים דרך מובנית להעביר מידע אודות ממשקי תת-מערכות בין צוותי עיצוב תת-מערכות שונים.
הרפורמה בשוק החשמל בישראל

הרפורמה בשוק החשמל בישראל היא רפורמה שנועדה לפתוח את שוק החשמל הישראלי לתחרות, לשפר את יעילות אספקת החשמל, ולהפחית את העלויות לצרכנים. אחת המטרות המרכזיות של הרפורמה היא לאפשר לצרכנים בישראל לבחור בין ספקי חשמל פרטיים לחברת החשמל לישראל. במסגרת הרפורמה, תשתית החשמל הפיזית נותרת תחת ניהול חברת החשמל, ומה שייפתח לתחרות הוא "מקטע האספקה". על פי הרפורמה, צרכנים ישראלים יוכלו לרכוש חשמל מספקים פרטיים גם ללא צורך במונה חשמל חכם. צעד שעל פי הערכות צפוי לחסוך לצרכנים הביתיים חיסכון חודשי של עשרות שקלים בממוצע וסך הכל לציבור כ-750 מיליון שקל בשנה. בנוסף, אישרה הממשלה הקמה של תחנות כוח נוספות על מנת להגדיל את התחרות בייצור החשמל. אחת ממטרות הרפורמה היא ביטול המונופול של חברת החשמל במשק החשמל הישראלי. כיום היקף השוק הוא מעל ל-30 מיליארד שקלים בשנה. הערכות משרד האנגריה והתשתיות הן שבעקבות הרפורמה, יותר ממיליון לקוחות ולפחות 12 מיליארד שקלים, יעברו לחברות פרטיות. המעבר לספקים פרטיים דורש פניה פרטית של כל לקוח ותהליך בירוקרטי שאורך לעיתים כחודש עד לסיום הטיפול. השלמת פריסת מונים חכמים לכלל הצרכנים הפרטיים בישראל, תהליך שיימשך לפי הערכות עד שנת 2028. הקמת תחנות כוח חדשות מלוות בתהליך המעורר התנגדויות של תושבים באזור המתוכנן ומעכבת את התהליך. רפורמת החשמל באתר משרד האנרגיה והתשתיות האזרח, גלובס והמרכז להעצמת (2023-06-18). "הרפורמה במשק החשמל: אחרי ציפייה ארוכה, התחרות החלה". Globes. נבדק ב-2024-07-23. הרפורמה בחשמל יוצאת לדרך: כמה זה יחסוך בכיס שלנו?, באתר www.maariv.co.il, ‏2024-07-17 הרפורמה בחשמל: משרד האנרגיה מקדם מעבר לספקים פרטיים - גם ללא מונה חכם | כלכליסט, באתר calcalist, ‏2024-02-13
אפרת לקסר

אפרת לקסר (נולדה בשנת 1958) היא שופטת בדימוס, נשיאת בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב לשעבר. נולדה בישראל וסיימה לימודיה בבית הספר תיכון צייטלין בתל אביב בשנת 1976. שירתה בשירות לאומי בשנים 1976–1977. בשנים 1980–1981 התמחתה בבית המשפט המחוזי בתל אביב אצל הנשיא בנימין כהן, ובמשרד עורכי דין מ. זליגמן ושות’, וסיימה לימודי משפטים באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1982 הוסמכה כעורכת דין והחלה לעבוד כשכירה ואחרי כן כעצמאית. במאי 1995 מונתה לרשמת בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב ובאפריל 1997 מונתה לשופטת בבית הדין. באוגוסט 2011 מונה לסגנית נשיא בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב, ובאפריל 2012 לנשיאת בית הדין - תפקיד בו כיהנה עד פרישתה לגמלאות ב-21 באפריל 2019. לאחר פרישתה, עובדת כמגשרת וכבוררת במסגרת חברת 'המשכן לבוררות ופתרון סכסוכים'. במהלך כהונתה, הרבתה לדון בתיקים שנגעו לסכסוך העבודה הממושך ברכבת ישראל סביב תהליכי ההפרטה בחברה. בדצמבר 2012 דחתה את הבקשה לצווי מניעה שהגישה המדינה כנגד שביתת האחיות, והבהירה כי הזכות לשביתה קיימת גם בתקופת בחירות. בדצמבר 2018 מונתה לחברה בוועדה בראשות נשיאת בית הדין הארצי בדימוס נילי ארד, לבחינת הליכי הגישור וההידברות בית הדין הארצי לעבודה - ועדה שבעקבות מסקנותיה הוסדר בספטמבר 2021 נוהל אחיד וקבוע בנושא. כמו כן הייתה חברה בוועדה המייעצת למנהל בתי המשפט בנושא קביעת נוהל ועדת חריגים לעוזרים משפטיים, וכחברה בצוות ההיגוי להשתלמות נשיאי וסגני נשיאי בתי משפטי וכן כנציגת בית הדין לעבודה ב'פורום נשיאת העליון'. נשואה לעו"ד עקיבא לקסר. בנה קובי לסטר הוא יזם. אפרת לקסר, נבחרת הבוררים והמגשרים | המשכן לבוררות, באתר המשכן לבוררות ופתרון סכסוכים, ‏24 באפריל 2019 אפרת לקסר באתר הרשות השופטת שירות גלובס, ‏גילה אדרעי לנשיאת ביה"ד האזורי לעבודה: "אין לך ביצים", באתר גלובס, 13 ביוני 2012 חן מענית, ‏ביה"ד: "הנהלת רכבת ישראל יכולה לנייד עובדים לשם ייעול", באתר גלובס, 29 באוקטובר 2015 שי ניב, ‏שביתת האחיות תימשך: בית הדין לא הוציא צווי מניעה, באתר גלובס, 12 בדצמבר 2012 ניצן צבי כהן, ‏בית הדין לעבודה יסדיר הליכי גישור שנועדו למנוע שביתות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 26 בדצמבר 2018 ארי ליבסקר, "אני חייב להצליח. זו הדפֵקה שלי", באתר כלכליסט, 24 בפברואר 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמואה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סמואה סמואה - מדינה באוקיינוס השקט. סמואה האמריקנית סמואה האמריקנית - טריטוריה של ארצות הברית באוקיינוס השקט. איי סמואה – קבוצת איים הכוללת את סמואה וסמואה האמריקנית. סמואים – קבוצה אתנית החיה באיי סמואה. סמואית – שפה המדוברת בפי הסמואים. סמורה (פירושונים)
שפות פולינזיות

השפות הפולינזיות הן משפחת שפות, חלק מן הענף האוקיאני של משפחת השפות האוסטרונזית. ישנן 38 שפות פולינזיות, המייצגות 7% מ-522 השפות האוקיאניות, ו-3% מן השפות האוסטרונזית. בעוד שמחציתם מדוברת באזור הגאוגרפי הקרוי פולינזיה (המשולש הפולינזי), החצי השני - המכונה שפות אמצע-פולינזיות - מדובר דווקא בחלקים אחרים של האוקיינוס השקט: ממיקרונזיה ועד לאטולים הפזורים בפפואה גינאה החדשה, באיי שלמה ובוונואטו. השפות הפולינזיות הבולטות ביותר, לפי מספר הדוברים, הן סמואית, טונגאית, טהיטית, מאורית והוואית. אבותיהם של הפולינזים המודרניים היו נווטי לפיטה, אשר התיישבו באזור טונגה וסמואה לפני כ-3,000 שנה. בלשנים וארכאולוגים מעריכים כי אוכלוסייה ראשונית זו עברה התפתחות משותפת במשך כ-1,000 שנים, מה שהוליד את הפרוטו-פולינזית, האב הקדמון הלשוני של כלל השפות הפולינזיות המודרניות. לאחר אותה תקופה של פיתוח משותף, החברה הפרוטו-פולינזית התפצלה למספר אוכלוסיות צאצאות, כאשר נווטים פולינזים התפזרו ברחבי ארכיפלגים שונים ברחבי האוקיינוס השקט - חלקם הפליגו מערבה לאזורים אשר היו מיושבים כבר, בעוד אחרים ניווטו מזרחה והתיישבו בטריטוריות חדשות (איי החברה, איי מרקיז, הוואי, ניו זילנד, אי הפסחא וכו'). עד היום, השפות הפולינזיות מראות דמיון לשוני רב, במיוחד באוצר המילים שלהן. בין המילים שבהן ישנו דמיון רב ניתן למנות מילים חשובות מבחינה תרבותית כגון טאבו, אריקי, מוטו, פנואה, קאווה וטאפה וכן *סוואיקי (מילה משוחזרת), המולדת המיתולוגית של חלק מהתרבויות. מדיה וקבצים בנושא שפות פולינזיות בוויקישיתוף Harald Hammarström, Robert Forkel, Martin Haspelmath, "Polynesian languages", Glottolog 3.0, Jena, Germany: Max Planck Institute for the Science of Human History, ‏2017 Te Rangi Hīroa, Vikings of the Sunrise, 1964, עמ' 69, ISBN 0-313-24522-3 ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קזילאורדה

קזילאורדה (בקזחית: Қызылорда/Qyzylorda; ברוסית: Кызылорда) היא עיר בדרום קזחסטן ובירת מחוז בעל שם זהה. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023, התגוררו בעיר 350,049 בני אדם. מבחינה היסטורית, קזילאורדה התפתחה סביב נהר סיר דריה וח'אנות קוקנד. בשנים 1925-1927 שימשה כבירת קזחסטן הסובייטית. ראשיתה של העיר המודרנית החלה בשנת 1817 כאתר של מבצר ח'אנות קוקנד הידוע בשם אק-מצ'ט (תרגום מילולי: "מסגד לבן"'). בשנת 1853 המבצר נכבש על ידי חיילים רוסים תחת הגנרל וסילי פרובסקי. הרוסים הקימו מבצר חדש וקראו לו פורט-פרובסקי על שמו של הגנרל. סביב המבצר התפתחה העיירה פרובסק. ב-1925 שונה שמה של העיר לשמה הנוכחי. תחנת רכבת בעיר, 2003 כנסיית קאזאן הקדושה בקזילאורדה, 2009 מסגד אייטבאי בקזילאורדה, 2009 ארצות הברית ארבאדה, קולורדו, ארצות הברית טורקיה בורסה, טורקיה טורקיה בולו (אנ'), טורקיה מדיה וקבצים בנושא קזילאורדה בוויקישיתוף Kazakhstan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de Pospelov, p.24 Есть ли побратимы у Актау и других городов Казахстана, tumba.kz Kurumsal – Kardeş Şehirlerimiz – Bolu Belediyesi, bolu.bel.tr ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחסום ביטחוני

מחסומי ביטחון, המכונים גם מחסומים אזרחיים, הם מתקנים ביטחוניים שהוקמו על מנת לשלוט בתנועת אנשים וחומרים באזורים הנתונים לשליטה צבאית, או חצי-צבאית, ומטרתם למנוע פעולות טרור ואיומים ביטחוניים. בישראל, כמו גם באזורים אחרים בעולם, נעשה שימוש במחסומים אלה כדי להבטיח את ביטחון האזרחים ולמנוע חדירת גורמים עוינים. מחסומים אלו מוצבים בנמלי תעופה, במרכזי תחבורה ובנקודות כניסה ויציאה בערים גדולות. אף על פי ששיטות העבודה והאכיפה משתנות, נעשה שימוש בנקודות ביקורת ב: נמלי תעופה ומרכזי תחבורה אחרים ברחבי העולם, כולל אלה המנוהלים על ידי רשות אבטחת התעבורה של ארצות הברית שמטרתם למנוע חדירת גורמי טרור ולהבטיח את בטיחות הנוסעים. בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה, הוצבו מחסומים על ידי בעלות הברית כדי לפקח על התנועה בין אזורי הכיבוש ולמנוע התקוממויות או פעולות איבה. ביוגוסלביה במהלך מלחמות יוגוסלביה הוצבו מחסומים בין האזורים השונים על ידי הכוחות הצבאיים של כל צד במטרה לשלוט בתנועת האוכלוסייה ולהגן על גבולותיהם. בצפון אירלנד הוצבו מחסומים על ידי הצבא הבריטי, כוח השיטור המלכותי של אלסטר וכוח המתנדבים מאלסטר שמטרתם הייתה לפקח על התנועה בין אזורים עוינים ולמנוע פעולות טרור. קולומביה הוצבו מחסומים על ידי כוחות צבאיים וחצי-צבאיים במטרה לפקח על תנועת האוכלוסייה ולמנוע הברחות נשק ופעילות של כוחות גרילה. בשטחי יהודה ושומרון צה"ל מציב מחסומים כדי למנוע חדירת גורמי טרור לישראל ולהגן על האוכלוסייה האזרחית. במקסיקו, כוחות צבא ומשטרה מציבים מחסומים בנקודות כניסה ויציאה של ערים גדולות כדי להילחם בסחר בסמים ולמנוע פשיעה חמורה. פקיסטן, לאחר הפיגועים הטרוריסטיים, בעיקר בנקודות כניסה ויציאה של ערים גדולות. בפקיסטן בעקבות הפיגועים הציבה הממשלה מחסומים בנקודות כניסה ויציאה של ערים גדולות כדי לפקח על תנועת האוכלוסייה ולמנוע פעולות טרור. גיאנה הצרפתית הז'נדרמריה הצרפתית מציבה מחסומים כדי לפקח על התנועה באזורים המועדים לפשיעה ולשמור על הסדר הציבורי. מחסומים מספקים יתרונות רבים, כולל היכולת לשלוט כיצד אנשים נכנסים כך שאנשי אבטחה (בין אם הם ממשלתיים או אזרחיים) יוכלו לסנן את הנכנסים כדי לזהות פושעים או טרוריסטים ולאתר חפצי חבלה. הצבת מחסומים משפיעה באופן משמעותי על חיי האזרחים, בין אם מדובר באזורים מוכי סכסוך ובין אם בנמלי תעופה או מרכזי תחבורה אחרים. ההשפעות של המחסומים נעות בין טרדות יומיומיות כמו עיכובים בתנועה ועד לסכנות חמורות כמו עיכוב בטיפול רפואי שמוביל לסכנת חיים. לדוגמה, מחקרים שבוצעו על ידי אוניברסיטת ביר זית מדגישים את ההשפעות השליליות של המחסומים בשטחים הפלסטיניים. בידוק ביטחוני מעבר גבול חופש התנועה מוצב Birzeit.edu BlueYonder.co.uk
ג'אטי

ג'אטי (טמילית: சாதி, סנסקריט: जाति) היא חלק ממערכת הקאסטות בהודו. התרגום המילולי של המילה ג'אטי הוא לידה, חיים, או דרגה. באופן מעשי זוהי קבוצת השתייכות חברתית המכתיבה אורח חיים ומקצוע. קאסטה (שם אירופי למבנה החברתי ההודי) היא מערכת ריבוד המסווגת על פי קבוצת שארות. לתוכה נולד האדם, אליה הוא משתייך, בתוכה הוא מתחתן, והיא אף מכתיבה את מנהגי האבלות ומנהגי טומאה וטהרה. למערכת החברתית והמעמדית בהודו ישנה חלוקה ראשית לווארנות (מילולית "צבעים") המתחלקות בחלוקה משנית לאלפי ג'אטי. יש מקרים רבים בהם שם הג'אטי הוא גם שם המשפחה של האדם וגם מקצועו, למשל אדם ששם משפחתו "דהובי" יהיה שייך לג'אטי הכובסים ויתפרנס ככובס, ושם המשפחה Dasa יעיד על האדם כי הוא משרת או צאצא למשרתים העוסק בעבודות שירות. יש לעיתים גם חלוקת משנה בתוך ג'אטי, לתתי קבוצות נפרדות (קלאנים), ולכל תת-קבוצה יהיו מאפיינים נפרדים. בניגוד לאיסור הנישואים בין ג'אטי שונות (אנדוגמיה), לעיתים ייתכנו נישואין בין בני קלאנים שונים השייכים לאותו ג'אטי (אקסוגמיה). על שיטת הקאסטות (באנגלית) ג'אטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טאיטונג

טאיטונג (בסינית: 臺東市), היא עיר בדרום-מזרח טאיוואן המשמשת כבירת המחוז האדמיניסטרטיבי טאיטונג. העיר שוכנת על חוף האוקיינוס השקט ומהווה אחת הערים הגדולות בחוף המזרחי של האי. לעיר שדה תעופה והיא מאפשרת גישה נוחה לאי הירוק ולאי הסחלבים, שני יעדי תיירות פופולריים. לפני המאה ה-16, מישור טייטונג היה מיושב על ידי שבטי הילידים החקלאים פאייוואן ואמיס. תחת השלטון ההולנדי ובזמן שלטון צ'ינג, חלק גדול ממזרח טייוואן, כולל טאיטונג של היום, נקרא "פי-לאם" (בסינית 卑南). ממצאים ארכאולוגים רבים מהתקופה הפריהיסטורית התגלו ב-1980 במהלך בניית תחנת הרכבת של העיר. הפארק הארכאולוגי ביינאן (Beinan Cultural Park) מציג גילוי ההתיישבות הפריהיסטורית הגדול והמשמעותי ביותר שקיים באי. חפצים רבים מן החפירות ניתן למצוא במוזיאון הלאומי לפריהיסטוריה שממוקם גם הוא בעיר. לטאיטונג אקלים מונסון טרופי, עם עונה רטובה ממאי עד אוקטובר, עונה יבשה מנובמבר עד אפריל, וטמפרטורות חמות עם לחות גבוהה לאורך כל השנה. לעומת זאת, בניגוד לרוב האקלים הטרופי, העונה היבשה היא ערפילית ולא שמשית. שיא הטמפרטורה הגבוה ביותר של טאיוואן נרשם בטאיטונג ב-9 במאי 2004, כשהטמפרטורות הגיעו לשיא מעל 40 מעלות צלזיוס בפעם הראשונה בהיסטוריה המתועדת של המדינה. בעיר נמצאת האוניברסיטה הלאומית טאיטונג (באנגלית: (NTTU) National Taitung University בסינית: 國立臺東大學). תחנת הרכבת של טאיטונג נמל התעופה טאינטונג תחנת האוטובוס של טאיטונג האוניברסיטה הלאומית בטאיטונג מדיה וקבצים בנושא טאיטונג בוויקישיתוף
אקטאו

אקטאו (בקזחית: Ақтау, מילולית: "ההר הלבן"; ברוסית: Актау) היא עיר נמל בדרום-מערב קזחסטן ובירת מחוז מנגוסטאו. העיר שוכנת בחצי האי מנגישלאק על שפת הים הכספי, כ-1,700 ק"מ דרום-מערבית לבירה אסטנה. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023, התגוררו בעיר 271,731 בני אדם. מ-1964 עד 1991, העיר הייתה ידועה בשם שֶׁבְצֶ'נְקוֹ - על שמו של המשורר האוקראיני טאראס שבצ'נקו שגלה באזור. שטח אקטאו היה מיושב בעבר על ידי שבטים עתיקים של סקיתים, ועל תוואי של שלוחת דרך המשי הצפונית, ובכך נוסדו כמה מקדשים סופים באזור. עם זאת, באזור התקיימה אוכלוסייה דלילה טרם התקופה הסובייטית וללא ערים משמעותיות, גם בגלל המחסור במים מתוקים. בשנת 1958, התיישבו מחפשי אורניום באזור וקראו ליישובם מלבויה על שם המפרץ המקומי. בשנים שלאחר מכן ניתן לאקטאו שמה המקומי. עם זאת, בשנת 1964 ניתן ליישוב שם נוסף, שבצ'נקו, לכבוד המשורר האוקראיני טאראס שבצ'נקו שבשנים 1850–1857 שרה בגלות פוליטית בפורט-שבצ'נקו, כ-100 ק"מ מצפון-מערב. ייתכן ששם אוקראיני זה ניתן לעיר גם בשל ריבוי העובדים האוקראינים שהתיישבו בעיר. כיום ניתן לזהות בקלות את הצאצאים האוקראינים בשל סיומת שם המשפחה 'enko-'. ב-11 בספטמבר 2007, הנשיא נורסולטן נזרבייב הכריז על תוכנית ענק לפיתוח האזור. באוגוסט 2013 הופסק הפרויקט. אזרבייג'ן סומגאיט, אזרבייג'ן טורקיה סמסון, טורקיה רוסיה מחצ'קלה, דאגסטן, רוסיה מדיה וקבצים בנושא אקטאו בוויקישיתוף Kazakhstan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de "Aktau city, Kazakhstan facts, history, attractions, photos". About Kazakhstan. נבדק ב-2015-12-29. Пионеры Запада (ברוסית). Np.kz. 28 בפברואר 2003. אורכב מ-המקור ב-24 במרץ 2017. נבדק ב-23 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Pospelov, p. 25 "Ambitious Aktau-City project scrapped". Ақ Жайық (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-1 באוגוסט 2020. נבדק ב-14 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Lada.KZ. "Айдарбаев: Актау-сити не будет". lada.kz. נבדק ב-19 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארי לורה ויולט גיילר

מארי לורה ויולט גיילר (באנגלית: Marie Laura Violet Gayler;‏ 25 במרץ 1891 - 2 באוגוסט 1976) הייתה כימאית פיזיקלית ומטלורגית אנגלית. תרומתה הבולטת לתחום עסקה בסגסוגות אלומיניום ואמלגמים דנטליים. מרבית עבודתה נעשתה במעבדה הלאומית לפיזיקה, והיא אחת משתי הנשים הראשונות שמונו לסגל במחלקת המטלורגיה של המעבדה. מארי לורה ויולט גיילר נולדה ב-25 במרץ 1891 בבריסטול, בתם הצעירה מבין חמש בנות של ויליאם גיילר, מנהל הבולים והבלו בבית סאמרסט, ואלן אמיליה כריסמס, אמנית שעבודותיה הוצגו באקדמיה המלכותית לאמנויות. גיילר התחנכה בבית הספר סנט מרי בג'רארדס קרוס, והמשיכה ללמוד כימיה ומתמטיקה בבדפורד קולג' (לימים חלק מאוניברסיטת לונדון), וסיימה תואר ראשון ב-1912. בשנת 1922 השלימה תואר שני וב-1924 הייתה לאישה הראשונה שהשלימה תואר דוקטור בכימיה באוניברסיטת לונדון. בשנת 1912, לאחר שסיימה את התואר הראשון, החלה לעסוק בהוראת בוטניקה בבית ספר בריסטול. בשנת 1915 הצטרפה למחלקה המטלורגית של מעבדה הלאומית לפיזיקה בניהולו של וולטר רוזנהיין. בשנת 1934 נישאה גיילר לעמיתה למעבדה, ד"ר ג'ון לסלי האוטון, אך שמרה את שם נעוריה למטרות מקצועיות. על אף האיסור על נשים נשואות לעבוד במגזר הציבורי, המשיכה גיילר את עבודתה לאחר שקיבלה אישור מיוחד לכך. ב-1947 פרשה גיילר מהמעבדה הלאומית לפיזיקה, וניצלה את פרישתה כדי להקדיש יותר זמן להתעניינותה בפיסול. פסל ראשו של המטלורג ויליאם יום-רות'רי (אנ') שפיסלה מוצב בספריית המחלקה לחומרים באוניברסיטת אוקספורד. גיילר נפטרה ב-2 באוגוסט 1976 בווינצ'סטר. עבודתה של גיילר במעבדה הלאומית לפיזיקה, יחד עם הנסון והאוטון, ביססה את הבנת תהליכי הזיקון בסגסוגת אלומיניום מסוג דורלומין. עבודתם יצרה תשתית מדעית לפיתוח סגסוגת Y, סגסוגת אלומיניום המכילה ניקל בנוסף לנחושת, למגנזיום ולצורן הקיימים בסגסוגות דורלומין אחרות. הוספת הניקל שיפרה את החוזק והקשיות של סגסוגת הדורלומין שעברה תהליך זיקון בטמפרטורות של 150–200 מעלות צלזיוס, מה שהפך את הסגסוגת לאידיאלית לייצור בוכנות של מנועי בעירה פנימית. סגסוגת Y שימשה גם במעטפת של מטוס הקונקורד בכדי לאפשר למטוס להתמודד עם הטמפרטורות הנוצרות בעת תנועה במהירות על-קולית. בשנת 1935 החלה גיילר להוביל את העבודה בנושא אמלגמים דנטליים במעבדה הלאומית לפיזיקה, ופיתחה שיטות מטלוגרפיות לחקר הפעפוע והתגובות הכימיות אשר משפיעות על תהליכי ההקשחה בסגסוגות אלו. ב-1947 הוכרה כחברת כבוד באיגוד רופאי השיניים הבריטי, כהוקרה על עבודה זו. בנוסף, ערכה גיילר מחקרים על סגסוגות ברזל-מנגן ועל נקודות ההתכה של צורן וברזל טהורים. במהלך מלחמת העולם השנייה חקרה את התנהגותם של פלדות דלות-פחמן וסגסוגות דורלומין עבור קליעים חודרי שריון. Murphy, A. J. (7 באוקטובר 1976). "Obituary: Marie Laura Violet Gayler" (PDF). Nature. 263: 535–536. doi:10.1038/263535b0. נבדק ב-4 ביוני 2019. {{cite journal}}: (עזרה) Baker, Nina C. "Magnificent Women". Magnificent Women. נבדק ב-4 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Doctor of Science: Honours and Higher Degrees: Internal Students". British History Online. נבדק ב-4 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) Kaune, Hilda; Staniaszek, Nuna. "Women in Materials". www.iom3.org. Materials Worlds Magazine. נבדק ב-4 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מארי לורה ויולט גיילר".