laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ממלכת פינלנד

ממלכת פינלנד (בפינית: Suomen kuningaskunta; בשוודית: Konungariket Finland) הייתה ניסיון כושל להקים מונרכיה בפינלנד בעקבות הכרזת העצמאות הפינית מרוסיה בדצמבר 1917 ומלחמת האזרחים הפינית בינואר–מאי 1918. הלבנים המנצחים בפרלמנט של פינלנד החלו בתהליך הפיכת פינלנד לממלכה והקמת מלוכה. למרות שהמדינה הייתה ממלכה חוקית במשך למעלה משנה שבראשה עמד עוצר, המלך הנבחר מעולם לא שלט ואף לא הגיע לפינלנד בעקבות תבוסת הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה, וניצחונות הרפובליקאים בבחירות הבאות הביאו לכך שהמדינה הפכה לרפובליקה. במהלך מלחמת האזרחים הפינית של 1918, האדומים הפינים שהיו ביחסי ידידות עם רוסיה הסובייטית נלחמו בלבנים הפינים שכוננו ברית עם האימפריה הגרמנית. סיוע ישיר של דיוויזיית הים הבלטי הגרמני סייע ללבנים שניצחו במלחמה. הממשלה הזמנית שהוקמה לאחר הכרזת העצמאות של פינלנד נטתה מאוד לעבר הימין הפיני וכללה מספר מונרכיסטים. הפרלמנט גיבש תוכניות להקמת מלוכה פינית על התיאוריה המשפטית לפיה החוקה השוודית מ-1772 עדיין בתוקף, אך התקיים אינטרגנום מורחב ללא שליט בפועל על כס המלוכה. פרידריך קרל, נסיך הסן נבחר לכס פינלנד ב-9 באוקטובר 1918 על ידי הפרלמנט הפיני, אך הוא מעולם לא נטל את התפקיד בפועל ולא נסע לפינלנד. זמן קצר לאחר הבחירות, מנהיגים פיניים, כמו גם האוכלוסייה, הבינו באיחור את המצב החמור שבו נמצאים בעלי בריתם הגרמניים, והחכמה של בחירת נסיך גרמני למנהיגם החדש כאשר גרמניה עומדת להפסיד במלחמת העולם הראשונה הוטלה בספק. גרמניה עצמה הפכה לרפובליקה והדיחה את הקיסר וילהלם השני, וחתמה על הסכם שביתת נשק עם בעלות הברית בנובמבר. המעצמות המערביות המנצחות הודיעו לממשלת פינלנד כי עצמאותה של פינלנד תוכר רק אם תבטל את בריתה עם גרמניה. כתוצאה מכך, בדצמבר 1918 ויתר פרידריך קרל על כס המלוכה ודיוויזיית הים הבלטי הגרמנית נסוגה מפינלנד. בבחירות במרץ 1919, כשהשמאל הפיני והסוציאליסטים הצביעו, זכו הרפובליקנים בניצחון מוחץ. מעמדה של פינלנד כרפובליקה אושר בחוקה הפינית של 1919. מדיה וקבצים בנושא ממלכת פינלנד בוויקישיתוף
1856 במדע

ערך מורחב – 1856 גילוי צביר כדורי NGC 6539 על ידי תאודור ברורסן. גילוי שרידים של האדם הניאנדרטלי. לב צנקובסקי משער שאצות הן יצורים חד-תאים. 20 במאי – דייוויד ליווינגסטון השלים את חציית אפריקה והגיע לחוף. בניית מחרשה המופעלת על ידי קיטור. גילוי מובאין (חומר לצביעה) על ידי ויליאם פרקין. גילוי חוק דרסי. 15 בפברואר – אמיל קרפלין, פסיכיאטר גרמני (נפטר ב-1926) 6 במאי – זיגמונד פרויד, פסיכולוג אוסטרי (נפטר ב-1939) 6 במאי – רוברט פירי, מגלה ארצות אמריקאי (נפטר ב-1920) 10 ביולי – ניקולה טסלה, ממציא סרבי (נפטר ב-1943) 14 בספטמבר – סרגיי וינוגרדסקי, ביולוג רוסי (נפטר ב-1913) 24 בפברואר – ניקולאי לובצ'בסקי, מתמטיקאי רוסי (נולד ב-1792) 25 בפברואר – ג'ורג' דון, בוטנאי סקוטי (נולד ב-1798) 9 ביולי – אמדאו אבוגדרו, כימאי איטלקי (נולד ב-1776) 24 באוגוסט – ויליאם באקלנד, גאולוג אנגלי (נולד ב-1784) 20 בנובמבר – פרקש בויאי, מתמטיקאי הונגרי (נולד ב-1775) מדיה וקבצים בנושא 1856 במדע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המתקפה על תחנת המשטרה בכביש המהיר שצ'לקובסקויה

המתקפה על תחנת המשטרה בכביש המהיר שצ'לקובסקויה אירעה ב-17 באוגוסט 2016 כאשר שני חמושים תקפו עם גרזנים ונשק חם את תחנת משטרת התנועה הרוסית בכביש המהיר שצ'לקובסקויה שליד מוסקבה. שני התוקפים נורו למוות על ידי משטרת רוסיה. הפיגוע אירע ביום רביעי אחר הצהריים בבלאשיחה על הכביש המהיר שצ'לקובסקויה, 20 ק"מ מזרחית לעיר מוסקבה. המתקפה בתחנת המשטרה בוצעה על ידי שני גברים חמושים ברובים וגרזנים. הם פצעו קשה את השוטר מיכאיל בלקין, שהיה תורן ברחוב הסמוך לתחנה ופתחו באש לעבר בניין תחנת המשטרה מנשק השירות שלו. במענה לאש הצליח המפקח השלישי של התחנה, סגן ולרי פנקוב, לנטרל את התוקפים והזעיק לתגבורת. שני שוטרים נפצעו. אחד מהם, מיכאיל בלקין, מת בבית החולים מאוחר יותר מפצעיו שבועיים לאחר המתקפה. על פי סוכנות הידיעות אינטרפקס, התוקפים היו ילידי צ'צ'ניה. הרשויות לא הכירו אותם בעבר. שני התוקפים נורו למוות על ידי המשטרה, אחד מת מיד ואילו השני מת מאוחר יותר מפצעיו. לתוקפים לא היו שותפים וההנחה הייתה שהם פעלו לבדם. תיק פלילי נפתח בוועדת החקירות של רוסיה לפי סעיף 317 לחוק העונשין של הפדרציה הרוסית (פגיעה בחיי נציגי אכיפת החוק). דובר משרד הפנים ציין כי השוטרים שניטרלו את התוקפים הומלצו לקבלת עיטור. ארגון המדינה האסלאמית של עיראק והלבנט פרסמו הודעה בטענה כי התוקפים הם "לוחמי המדינה האיסלאמית" וקראו לנקום על מסע ההפצצות האוויריות של רוסיה בסוריה. לטענת גורמי המשטרה, קיימות מספר גרסאות לסיבת האירוע והם לא בהכרך קשורים עם מניע לאומני "Russia St Petersburg: 'Militants' killed in counter-terrorism raid". BBC. 17 באוגוסט 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Нападение на пост ДПС в Подмосковье. Обобщение". Interfax. 17 באוגוסט 2016. {{cite news}}: (עזרה) "«A Mosca e San Pietroburgo attacchi come a Parigi»". Ticino online (Switzerland) (באיטלקית). 12 בנובמבר 2016. נבדק ב-20 ביוני 2017. Nella sparatoria sono però rimasti feriti due poliziotti, e uno di loro, Mikhail Balakin, è morto due settimane dopo. Aveva 44 anni. {{cite news}}: (עזרה) "Пострадавший в результате нападения на пост ДПС полицейский скончался". Interfax. 29 באוגוסט 2016. {{cite news}}: (עזרה) "У напавших на пост ДПС в Подмосковье ранее не было проблем с законом". Interfax. 18 באוגוסט 2016. אורכב מ-המקור ב-27 בפברואר 2017. נבדק ב-28 במאי 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Отбивших нападение на пост ДПС в Подмосковье наградят". Interfax. 17 באוגוסט 2016. {{cite news}}: (עזרה) "ISIS claims attack on traffic police officers near Moscow". The Washington Post. 18 באוגוסט 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Islamic State claims responsibility for attack on Russian traffic police". Reuters. 17 באוגוסט 2016. {{cite news}}: (עזרה) Следователи назвали версии нападения на пост ДПС в Балашихе, www.dp.ru
קרלו קסטרן

קרלו יוהאנסון קסטרן (בפינית: Kaarlo Johansson Castrén;‏ 28 בפברואר 1860 – 19 בנובמבר 1938) פוליטיקאי, עורך דין ומדינאי פיני. ראש ממשלת פינלנד בין אפריל לאוגוסט 1919 מטעם המפלגה הפרוגרסיבית הלאומית (מפלגה ליברלית במצעה). קסטרן היה גם שר האוצר הפיני בין 1918 ל-1919. קסטרן הקים ב-1888 משרד עורכי דין רב מוניטין בשותפות (׳קסטרן וסנלמאן'). קסטרן נולד בעיירה טורטולה (ידועה היום בשם פלו) בחבל לפלנד, הדוכסות הגדולה של פינלנד, האימפריה הרוסית. הוא השלים לימודי משפטים ב-1887. בין 1888 ל-1892 פעל במחלקת האוצר של הסנאט הפיני בהלסינקי. במקביל לכך קסטרן גם פעל במשרד עורכי דין שהקים בשותפות; 'קסטרן וסנלמאן'. בין 1892 ל-1904 היה קסטרן מעורב במנהל של הבנק המסחרי הפיני קנסאליס-אוסקה-פאנקי (KOP). הוא נכח בישיבות של מועצת המדינה ב-1894 ובין 1905 ל-1906. בין 1908 ל-1909 כיהן כסנאטור ובהמשך הקים משרד עורכי דין חדש. בשנת 1916 נבחר קסטרן להיות למנהל הבנק קנסאליס-אוסקה-פאנקי. בנובמבר 1918 מונה לשר האוצר בממשלתו של לאורי אינגמן והיה עליו להתמודד עם קריסת הכלכלה הפינית לאחר מלחמת האזרחים הפינית. בין 17 באפריל ל-15 באוגוסט כיהן כראש ממשלת פינלנד והחליף את אינגמן בתפקיד. קסטרן כיהן תחת נשיא פינלנד קארלו יוהו סטולברג. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה הסתיימה מלוכתו קצרת המועד של פרידריך קרל, מלך פינלנד ומעמדה הפוליטי של פינלנד היה נתון בהסדר זמני. ממשלתו של קסטרן הובילה לסיום מצב זה כאשר קידמה הצעה בפרלמנט להסדיר שיטת ממשל של רפובליקה. ההצעה עברה והממשלה התפזרה לקראת בחירות חדשות. יוהו ונולה מהמפלגה הפרוגרסיבית הלאומית גם כן נבחר להחליף את קסטרן בראשות הממשלה. קסטרן פרש מהחיים הפוליטיים ונפטר בהלסינקי ב-1938. מדיה וקבצים בנושא קרלו קסטרן בוויקישיתוף קרלו יוהאנסון קסטרן, באתר Geni קרלו קסטרן, באתר MyHeritage
קרחון קרפט

קרחון קרפט או קרחון קראפט (באנגלית: Craft Glacier) הוא קרחון הממוקם באי ת'רסטון, אי הממוקם בסמוך לקצה הצפון-מערבי של ארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 9.2 קילומטרים. מוצאו של הקרחון ממערב לגבעת הנדרסין. הקרחון זורם לכיוון דרום. הקרחון נשפך במצר פיקוק, אל מדף הקרח אבוט. הקרחון מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, במהלך מבצע קפיצה לגובה, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי), בדצמבר 1946. מיקום הקרחון מופה מחדש (מיקום שגוי תוקן) בשנת 2004. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הקרחון נקרא על שם אנסיין צ'ארלס קרפט (Charles Craft), מצי ארצות הברית, שהיה טייס מסוק באוניית צי ארצות הברית גליישר (USS Glacier), ועשה טיסות מחקר באי ת'רסטון בפברואר 1960. קרחון קרפט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון קרפט באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון קרפט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון קרפט מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון קרפט לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
חוסואה מחיאס

חוסואה אנטוניו מחיאס גרסיה (בספרדית: Josua Antonio Mejías García; נולד ב-9 ביוני 1997) הוא כדורגלן ונצואלי, המשחק בעמדת הבלם באתונה קליטיה ובנבחרת ונצואלה. מחיאס נולד בוולנסיה שבוונצואלה, והחל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של קרבובו המקומית. ב-12 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, שמשחקת בליגת העל הוונצואלית. ביולי 2017, לאחר שהיה סגן אלוף העולם במונדיאל עד גיל 20 עם נבחרת ונצואלה הצעירה, טס לספרד והושאל ללגנס, אך זו החליטה להשאיל אותו לעונה אחת לקרטחנה מהליגות הנמוכות. לאחר שהרשים בקרטחנה, רכשה אותו לגנס מקרבובו ב-2 ביולי 2018. לגנס שילמה לקרבובו כחצי מיליון אירו, והחתימה את מחיאס הצעיר על חוזה לחמש עונות. ב-30 ביולי 2018 השאילה אותו לגנס לעונה אחת לז'ימנסטיק טרגונה, אך בינואר 2019 העבירה אותו חזרה לקרטחנה עד לסוף העונה. לקראת עונת 2019/2020 הושאל לאתלטיקו מדריד, כשהוא משחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון ומדי פעם מתאמן עם הקבוצה הבכירה, אך לא הרשים ובתום העונה שב ללגנס. ב-29 בספטמבר 2020 הושאל לעונה אחת למלאגה מהליגה הספרדית השנייה. ב-22 באוגוסט 2021 הושאל לעונה אחת לבית"ר ירושלים, עם אופציה לארבע שנים נוספות.. בתום העונה חתם על חוזה לשנתיים בקבוצה. במהלך פגרת מונדיאל 2022 טס מחיאס לוונצואלה, ובתום הפגרה טען כי דרכונו פג תוקף וכי הוא ממתין בוונצואלה עד לחידושו. ב-4 בינואר 2023 הודיע המועדון על שחרורו המיידי בשל התנהלותו. ב-29 ביולי 2023 חתם באתונה קליטיה מהליגה היוונית השנייה. בינואר 2017 שיחק עם נבחרת ונצואלה הצעירה באליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20 והגיע איתה למקום השלישי. במאי 2017 שיחק עם הנבחרת בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 והגיע איתה עד לגמר בפעם הראשונה בהיסטוריה שלה, בו הפסידה הנבחרת 0–1 לנבחרת אנגליה הצעירה. ב-8 באוקטובר 2021 ערך מחיאס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק מול ברזיל, שהסתיים בהפסד בתוצאה 1–3. חוסואה מחיאס, באתר Transfermarkt חוסואה מחיאס, באתר Soccerway חוסואה מחיאס, באתר BDFutbol חוסואה מחיאס, באתר National Football Teams חוסואה מחיאס, באתר FootballDatabase.eu El Leganés cede al central Josua Megías, subcampeón mundial sub 20 con Venezuela Mejías, nuevo fichaje del Nàstic Josua Mejías, cedido una temporada al Málaga C.F. Josua Mejías completa la defensa del Málaga para este curso, MARCA, ‏2020-09-29 (בספרדית) תומר לוי, ‏רשמי: ג'וסואה מחיאס חתם בבית"ר ירושלים, באתר ערוץ הספורט, 22 באוגוסט 2021 חוזר לישראל: ג'וסואה מחייאס חתם לשנתיים נוספות בבירה, באתר בית״ר ירושלים "U-20 World Cup 2017 Results: England, Venezuela Progress to Final for 1st Time". bleacherreport.com. נבדק ב-14 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה)
פיפ ופוזי

פיפ ופוזי (באנגלית: Pip And Posy) היא סדרת הנפשה ממוחשבת לילדים. הסדרה מבוססת על סדרת ספרים באותו השם מאת אקסל שפלר וקמילה ריד. הסדרה כוללת את הספרים ״הבלון הגדול״, ״הקורקינט של פיפ״, ״לילה בלי צפרדי״ ועוד. סדרת הטלוויזיה שודרה לראשונה בישראל ב-6 ביוני 2021 בערוץ הופ!. לסדרה יש עונה אחת המכילה 30 פרקים באורך כ-8 דקות. פיפ ופוזי הם החברים הכי טובים. הם משחקים בבית, בפארק, בארגז החול, בשלג, בימים שמשיים ובימים גשומים. הם מכינים דברים, מספרים סיפורים וממציאים ביחד משחקים. במאי הדיבוב של הסדרה הוא דור סרוגו ומפיקת הסדרה היא ענבר שטגר עזרא. "פיפ ופוזי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיפ ופוזי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "אתר האינטרנט הרשמי" של פיפ ופוזי בארץ "פיפ ופוזי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פיפ ופוזי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
חאריס בלקבלה

חאריס בֵּלְקֵבְּלָה (בערבית: حريص بلقبلة; נולד ב-28 בינואר 1994) הוא כדורגלן אלג'יראי-צרפתי המשחק בעמדת הקשר בנבחרת אלג'יריה. בלקבלה נולד בלה קורנוב שבצרפת, ושיחק במחלקת הנוער של בולון בטרם הצטרף למחלקת הנוער של ואלנסיין. בשנת 2014 הצטרף לטור, שדשדשה בליגה הצרפתית השנייה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון ב-8 באוגוסט 2014, בהפסד 0–1 בחוץ לטרואה. מאותו משחק השתלב בלקבלה בקביעות בהרכב קבוצתו. בקיץ 2018 עבר לברסט, וסייע לה לעלות בסוף העונה לליג 1. בלקבלה שיחק בנבחרות הצעירות של אלג'יריה, וביוני 2019 קיבל זימון ראשון לסגל הנבחרת הבוגרת, אך סולק ממנה לאחר שחשף את ישבנו בשידור חי במהלך שידור ישיר באתר טוויץ' שבו שיחק חברו לנבחרת, אלכסנדר אוקידג'ה, פורטנייט. ב-14 בנובמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת, בניצחון 5–0 על זמביה, במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019. מדיה וקבצים בנושא חאריס בלקבלה בוויקישיתוף חאריס בלקבלה, באתר Transfermarkt חאריס בלקבלה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) חאריס בלקבלה, באתר Soccerway חאריס בלקבלה, באתר BDFutbol חאריס בלקבלה, באתר WorldFootball.net חאריס בלקבלה, באתר National Football Teams חאריס בלקבלה, באתר FootballDatabase.eu "Harris Belkebla : " J'ai tout de suite eu le déclic quand j'ai été reçu à Boulogne "" (בצרפתית). La Voix du Nord. 21 בפברואר 2011. אורכב מ-המקור ב-26 במאי 2015. נבדק ב-15 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Portrait : Haris Belkebla" (בצרפתית). Tours FC. 13 בינואר 2015. אורכב מ-המקור ב-3 במרץ 2016. נבדק ב-15 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Troyes vs. Tours - Soccerway". soccerway.com. נבדק ב-2014-08-19. "Belkebla, la figure de l'ombre". letelegramme.fr. 2 בנובמבר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Algeria midfielder axed from AFCON squad… for flashing bum on Fortnite stream". 12 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Algeria vs. Zambia (5:0)". ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'אן דיקה דיקה

ז'אן דיקה דיקה (בצרפתית: Jean Dika Dika; נולד ב-4 ביוני 1979) הוא כדורגלן עבר קמרוני ששיחק בעמדת הבלם. דיקה דיקה, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מאריטימה דואלה המקומית. בקיץ 1998, דיקה דיקה הצטרף לאתלטיקו מדריד ב' מהליגה השנייה בספרד. בקיץ 2000, דיקה דיקה הושאל לחטאפה וכעבור שנה הושאל לאוניאו דה למאס הפורטוגלית. בקיץ 2003, דיקה דיקה חתם בל.א.ס.ק לינץ מליגת העל האוסטרית. ב-28 ביולי 2005, דיקה דיקה חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל. באשדוד, דיקה דיקה שיחק רק שני משחקים ושוחרר מהמועדון. ב-1 ביולי 2001, דיקה דיקה, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון בניצחון 0-2 נגד טוגו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. דיקה דיקה היה חלק מסגל הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2002. ז'אן דיקה דיקה, באתר Transfermarkt ז'אן דיקה דיקה, באתר National Football Teams ז'אן דיקה דיקה, באתר FootballDatabase.eu אריק רחמיאן וליזה ללוצשווילי, ‏דיקה דיקה חתם לעונה אחת במ.ס. אשדוד, באתר ONE‏, 28 ביולי 2005
1984 במדע

רשימת אירועים מדעיים עיקריים שהתרחשו ב-1984. 7 בפברואר – בוצע הליכת החלל הראשונה אשר בה האסטרונאוטים אינם מחוברים לחללית האם באמצעות כבלים. קבוצה בראשותו של ריצ'רד ליקי מוצאת את השלד של ילד הטורקנה ("Turkana Boy") בקניה. המצאת שיטה לזיהוי באמצעות DNA. 22 בינואר – בניית מקינטוש על ידי חברת אפל - מחשב ראשון עם עכבר. 24 בינואר – שחרור מוצר ראשון של GNU Project. תחילת ייצור מדפסות מדגם HP LaserJet פרס נובל פרס נובל לפיזיקה – קרלו רוּביה איטליה, סימון ואן דר מיר הולנד, על תרומתם המכריעה לפרויקט הגדול שהביא לגילוי בוזוני W ו-Z, מתווכי האינטראקציה החלשה. פרס נובל לכימיה – ברוס מריפילד, ארצות הברית, על פיתוח המתודולוגיה של סינתזה כימית על מצע מוצק. פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה – נילס ק. ג'רן דנמרק, ז'ורז' קלר גרמניה, סזר מילשטיין ארגנטינה/בריטניה, על עבודתם על מערכת החיסון וייצור נוגדנים מונקלוניים (נוגדנים חד שבטיים) פרס טיורינג – ניקלאוס וירת, על פועלו החדשני בתחום שפות המחשב פרס ישראל היסטוריה של המדע – משה ימר 14 במאי – מארק צוקרברג, יזם אינטרנט יהודי-אמריקאי. אחד ממייסדי אתר הרשת החברתית הפופולרית "פייסבוק" 7 בינואר – אלפרד קסטלר, פיזיקאי צרפתי, חתן פרס נובל לפיזיקה (1966), על גילוי ופיתוח שיטות אופטיות למחקר תהודה הרציאנית באטומים (נולד ב-1902) 18 בפברואר – לביב חבשי, אגיפטולוג מצרי רב השפעה (נולד ב-1906) 22 בפברואר – מקס ניומן, מתמטיקאי ומפצח צפנים בריטי, עבודתו הובילה לבניית קולוסוס - המחשב המתוכנת האלקטרוני הראשון (נולד ב-1897) 8 באפריל – פיוטר קפיצה, פיזיקאי סובייטי, חתן פרס נובל לפיזיקה (1978) על המצאותיו וגילוייו הבסיסיים בתחום של פיזיקה בטמפרטורות נמוכות (נולד ב-1894) 15 באפריל – גרטה הרמן, מתמטיקאית ופילוסופית גרמניה, הידועה בשל עבודתה בתחומי המתמטיקה, פיזיקה, פילוסופיה, וחינוך. מוכרת בשל הפרכה של תאוריות משתנים חבויים של ג'ון פון נוימן (נולדה ב-1901) 19 במרץ – ריצ'רד בלמן, מתמטיקאי יהודי אמריקאי בתחום המתמטיקה השימושית. נודע בזכות המצאת התכנון הדינמי (נולד ב-1920) 13 במאי – סטניסלב אולם, מתמטיקאי פולני-אמריקאי, בעל תרומה בולטת בתורת המספרים, בתורת הקבוצות, בתורה ארגודית ובטופולוגיה אלגברית, השתתף בתוכנית מנהטן (נולד ב-1909) 6 באוקטובר – ג'ורג' גיילורד סימפסון, פליאונטולוג אמריקאי מהמשפיעים ביותר במאה העשרים, תרם רבות בתחום של הסינתזה האבולוציונית המודרנית (נולד ב-1902) 14 באוקטובר – מרטין רייל, פיזיקאי אנגלי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1974, על חלקו במחקר החלוצי באסטרופיזיקת רדיו ובפרט על תצפיותיו והמצאותיו, ובייחוד על טכניקת סינתזת המיפתח (נולד ב-1984) 20 באוקטובר – פול דיראק, פיזיקאי עיוני בריטי, ממניחי יסודות מכניקת הקוונטים וחתן פרס נובל לפיזיקה (1933) 20 בדצמבר – סטנלי מילגרם, פסיכולוג אמריקאי יהודי, אחד מאבות הפסיכולוגיה החברתית, ערך את ניסוי מילגרם לבדיקת השפעת הסמכות על האדם, אבן דרך בפסיכולוגיה החברתית (נולד ב-1933) מדיה וקבצים בנושא 1984 במדע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קתבאנית

קתבאנית (בערבית: قتبانية) היא אחת מארבע שפות דרום-ערב העתיקות ("צייהדיות") שתועדו ברמה סבירה. השפה משתייכת לענף השפות השמיות הדרומיות, והיא דוברה בעיקר בממלכת קתבאן וסביבה, במרכז תימן המודרנית. עדויות לקיום השפה קיימות החל מ-800 לפני הספירה (לכל המאוחר) ועד המאה ה-6 לספירה. כ-2,000 כתובות ידועות נכתבו בכתב הדרום-ערבי העתיק המונומנטלי (שנכתב על מונומנטים), המכונה "מוּסְנַד". כתובות אלה נמצאות בעיקר בוואדי בייחאן ובוואדי חארִב, מדרום-מזרח לעיר מאריב (בירת מחוז מארב), ומן הרמה אל דרום אזור זה. הכתובות הקתבאניות מתרבות לאחר תחילת המאה ה-4 לפני הספירה, כאשר הסבאים חדלו לשלוט באזור, וקתבאן הפכה לממלכה עצמאית. השפה דוברה באזור ברחבי ממלכת קתבאן עד ג'בל אל-עווד (ליד ט'פאר) בדרום-מערב, ואם להאמין לסופרים היוונים והלטינים, היא הגיעה עד באב אל-מנדב שלשפת הים האדום. בסוף המאה ה-2 לספירה, ניצחו לבסוף הסבאים והחצרמותים את קתבאן, ואז נפסקו הכתובות בשפה. השפה ששימשה לכתיבת כתובות בממלכת אווסאן, הידועה בשם אווסאנית, זהה כמעט לקתבאנית, אך היא מתועדת כל כך מעט – 25 כתובות בלבד – עד שלא ברור אם מדובר בניב קתבאני או בשפה נפרדת. בקתבאנית יש צורה יוצאת דופן למספר המונה "1": "אחד" ṭd [בתעתיק: "טְד"] ו"אחת" ṭt ["טְת"]. צורה זו דומה מאוד למספרים אלה דווקא בשפות דרום-ערב החדשות (למשל "אחד" ṭad ["טַד"] ו"אחת" ṭit ["טִת"] בשֵחְרית), אך אין לה אף מקבילה בשפות השמיות העתיקות. יש בקתבאנית גם מילה נוספת ל"אחד", ˤs1tn [בתעתיק: "עשׁתן"], שהיא מאותו מקור כמו ˤs1t [עשׁת] במְעִינית וגם דומה לאכדית, לאוגריתית ולעברית). הצורות הקתבאניות של המספרים "3" ושל "6" זהות לאלה בשבאית העתיקה: "שלושה" s2lṯ ["שׂלתֿ"] ו"שלוש" s2lṯt ["שׂלתֿת"], ו"שישה" s1dṯ ["שׁדתֿ"] ו"שש" s1dṯt ["שׁדתֿת"]. בקתבאנית מביעים משמעות דיסטריבוטיבית (כמו "כל אחד ואחד" בעברית) באמצעות חזרה על המספר, למשל הביטוי "כל אחד ואחד – בעשרה [מטבעות] חַ'בְּצָאת שלמים, בכל יום ויום" הוא b-ˤs2r ˤs2r ḫbṣtm mṣˤm l-ṭt ṭt ywmm [בתעתיק "בעשׂר עשׂר ח'בּצתם מצעם לטת טת יומם"]. Stephen D. Ricks: Lexicon of Inscriptional Qatabanian. Rome, Pontificio Instituto Biblico, 1988.ISBN 978-8876535703 Leonid Kogan and Andrey Korotayev: Sayhadic Languages (Epigraphic South Arabian). Semitic Languages. London: Routledge, 1997, pp. 157–183. N. Nebes, P. Stein: Ancient South Arabian, in: Roger D. Woodard (Hrsg.): The Cambridge encyclopedia of the World's ancient languages Cambridge University Press, Cambridge 2004 ISBN 0-521-56256-2. Peter Stein: Ancient South Arabian. In: Stefan Weninger (Hrsg.): The Semitic Languages: An International Handbook. De Gruyter Mouton, Berlin 2011, ISBN 3110186136, pp. 1042–1073. Alessandra Avanzini: Corpus of South Arabian Inscriptions I-III. Qatabanic, Marginal Qatabanic, Awsanite Inscriptions (Arabia Antica 2). Ed. PLUS, Pisa 2004.ISBN 88-8492-263-1. Peter Stein: Ancient South Arabian. In: Stefan Weninger (Hrsg.): The Semitic Languages: An International Handbook. De Gruyter Mouton, Berlin 2011, ISBN 3110186136, pp. 1042–1073. Leonid Kogan and Andrey Korotayev: Ṣayhadic Languages (Epigraphic South Arabian). Semitic Languages. London: Routledge, 1997, p. 157-183. Nebes and Stein: Ancient South Arabian, in The Ancient Languages of Syria-Palestine and Arabia, pg. 163 Giovanni Mazzini: Some Qatabanian Lexical Items. In: Aula Orientalis, 29 (2011), pp. 121-129.
ג'וזף סומוגי

ג'וזף סומוגי (בהונגרית: József Somogyi; נולד ב-23 במאי 1968) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. סומוגי, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גיורי ובגיל 17 הצטרף לקבוצה הבוגרת. במהלך עונת 1990/1991, הצטרף לסיופוק. בקיץ 1992, סומוגי חתם ביוקונג אלפנט מקוריאה הדרומית, במדיה שיחק חצי עונה ולאחר מכן חתם בצ'פל. בקיץ 1997, סומוגי חזר לגיורי, במדיה שיחק שנתיים. בקיץ 1999, סומוגי חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל. ב-14 באוגוסט 1999, סומוגי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד בני יהודה. ב-22 באפריל 2000, סומוגי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד מכבי הרצליה, בו גם בישל את השער השני. בקיץ 2000, סומוגי חזר להונגריה וחתם בשופרון בה שיחק שלוש עונות. בהמשך הקריירה, סומוגי שיחק בליגות הנמוכות באוסטריה בין היתר בפאנדורף, גולס, ניקלסדורף, נודורף/פאנדורף ואנדאו, עד שפרש מכדורגל בקיץ 2012. ב-19 בפברואר 1991, סומוגי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה, בהפסד 2-0 לארגנטינה. ג'וזף סומוגי, באתר Transfermarkt ג'וזף סומוגי, באתר Soccerway ג'וזף סומוגי, באתר National Football Teams ג'וזף סומוגי, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'וזף סומוגי".
דראגן סטויקיץ'

דראגן סטויקיץ' (בקרואטית: Dragan Stojkić; נולד ב-7 באוקטובר 1975) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת השוער. סטויקיץ', התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של היידוק ספליט, במדיה רשם רק משחק אחד. בקיץ 1997, סטויקיץ' חתם בסאמובור במדיה רשם 18 הופעות בליגה. בהמשך, חתם בסלאבן בלופו ושירוקי ברייג ולאחר מכן חזר להיידוק ספליט. בינואר 2001, סטויקיץ' חתם בנ.ק. זאגרב. בהמשך, סטויקיץ' שיחק במרסוניה סלאבונסקי ברוד ושיבניק. בינואר 2008, סטויקיץ' חתם בלוץ'-אנרגיה מליגת העל הרוסית. ב-22 בינואר 2009, סטויקיץ' חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל. ב-31 בינואר, סטויקיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 לבית"ר ירושלים. בעונת 2010/2011, סטויקיץ' איבד את מקוממ בהרכב ובקיץ 2011, סטויקיץ' חתם בהפועל אשקלון. לאחר מכן, סטויקיץ' שיחק בזמאי מקארסקה וקרואטיה זמייאבצי. בגיל 39, סטויקיץ' פרש מכדורגל במרץ 2002, סטויקיץ' רשם את הופעתו היחידה בנבחרת בוסניה והרצגובינה במשחק ידידות נגד מקדוניה הצפונית. דראגן סטויקיץ', באתר Transfermarkt דראגן סטויקיץ', באתר Soccerway דראגן סטויקיץ', באתר National Football Teams דראגן סטויקיץ', באתר FootballDatabase.eu רענן ברנובסקי‏, השוער דרגאן סטויקיץ' חתם במ.ס. אשדוד, באתר וואלה, 22 בינואר 2009
נידרבוכסיטן

נידרבוכסיטן (בגרמנית: Niederbuchsiten) היא עיירה בת כ-1,200 תושבים, בקנטון זולותורן. היישוב הוזכר לראשונה בשנת 1040 ובשנת 1299 קיבל את שמו הנוכחי. עד היום רוב שטח העיירה מיועד לחקלאות. בשנת 2008 כ-7.5% מאוכלוסייה היו בעלי אזרחות זרה. בשנת 1931 בעיר הוקמה חברה "יורה" לייצור מכשירי חשמל. עד היום במקום נמצא מטה החברה והיא בין המעסיקים העיקריים של היישוב. שטח העיירה נכלל ברשימת "אתרי מורשת של שווייץ". מדיה וקבצים בנושא נידרבוכסיטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נידרבוכסיטן