laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רנו GBC 180

רנו GBC 180 (בצרפתית: Renault GBC 180) היא משאית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו, אשר מיוצרת עבור צבא צרפת משנת 1997. בשנת 2009 היו בשירות צבא צרפת 5,500 יחידות. ב-31 בדצמבר 2012 נותרו בשירות 5,410 יחידות, ב-31 בדצמבר 2013 נותרו בשירות 5,386 יחידות. ב-31 בדצמבר 2019 נותרו 5,077 יחידות. מספר מושבים בקבינה (תא נהג): נהג + 2. מנוע טורבו-דיזל מתוצרת "רנו" סוג מנוע "MIDR 06.02.26". סוג הנעה: 6x6. טווח נסיעה: מעל 800 ק"מ, ניתן להטיס את המשאית. שיפוע 50%. שיפוע צדדי 30%. מרווח קרקע ~ 0.6 מטר. תעלה ~ 0.6 מטר. טווח טמפרטורות תפעולי: מינוס -20°C עד +45°C מעלות צלזיוס. "רנו GBC 180" "רנו GBC 180" "רנו GBC 180" "רנו GBC 180" "רנו GBC 180" "רנו GBC 180" "רנו GBC 180" "רנו GBC 180" רנו R רנו AHx רנו גליון רנו טיאראם 10000 מדיה וקבצים בנושא רנו GBC 180 בוויקישיתוף "רנו GBC 180" defense.gouv.fr/terre/equipements/vehicules/gbc-180 "רנו GBC 180" military-today.com/trucks/renault_gbc_180 מרווח קרקע (או גובה נסיעה) - הוא כמות המרווח בין בסיס צמיג הרכב לנקודה הנמוכה ביותר (בדרך כלל הציר) או, נכון יותר, למרחק הקצר ביותר בין משטח ישר לחלק התחתון של הרכב מלבד אותם חלקים שנועדו ליצור קשר עם הקרקע (כגון צמיגים, מסלולים, מגלשים וכו'). פינוי קרקע נמדד עם ציוד רכב סטנדרטי, ולמכוניות, ניתן בדרך כלל ללא מטען או נוסעים
ז'ורנל

המילה ז'ורנל מקורה במילה הצרפתית journal שמשמעה "יומי". בעברית נהוג גם ג'ורנל. האם התכוונתם ל... כתב עת (מגזין) - תקופון היוצא בתדירות הנמוכה מאחת לחודש, ולפחות אחת לשנה כתב עת מדעי – כתב עת אשר מפרסם מאמרים בנושאים הקשורים לתחום אקדמי מסוים ז'ורנל (מערכת לראיית לילה) – מערכת לראיית לילה המשמשת בצבא הגנה לישראל וול סטריט ג'ורנל (באנגלית: The Wall Street Journal) הוא עיתון יומי (שש פעמים בשבוע) בעל השפעה בינלאומית היוצא לאור בעיר ניו יורק. ז'ורנל - מוסף של העיתון מעריב סיטי ג'ורנל (באנגלית: City Journal) הוא כתב עת רבעוני המוצא לאור בעיר ניו יורק על ידי מכון מנהטן לחקר מדיניות- קבוצת חשיבה (think tank) שמרנית.
יחסי אקוודור–צרפת

יחסי אקוודור–צרפת הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אקוודור לצרפת. נשיא אקוודור רפאל קוראה ערך ביקור רשמי בפריז וליון ב-6–8 בנובמבר 2013. פגישתו עם נשיא צרפת פרנסואה הולנד הביאה להצהרה משותפת בה הם הסכימו לפתח שיתוף פעולה מדעי, אקדמי ותרבותי ולחזק את הסחר בין שתי המדינות. ביקור זה עזר לתת תנופה חדשה ליחסים הדו-צדדיים. בשש השנים האחרונות התקיימו כמה ביקורים רמי דרג בין שתי המדינות. צרפת ממלאת תפקיד קטן יחסית בכלכלת אקוודור והיא ממשיכה לנהל גירעון סחר דו-צדדי עם המדינה: בשנת 2015 עלה היצוא הצרפתי לאקוודור ב-26.2% ל-145 מיליון אירו, שהיה יותר מפי שניים מהגידול ביצוא הצרפתי לאמריקה הלטינית. (+ 11.8%). היצוא הצרפתי לאקוודור עלה אפוא ב-52.06% על פני שנתיים, אם כי טרם חזר לרמת השיא שהושגה בשנת 2012 (163.6 מיליון אירו). יבוא צרפת מאקוודור עלה באותה תקופה ב-5.5% ל-359 מיליון אירו, וצמח מהר יותר מסך היבוא הצרפתי (+ 0.8%). אקוודור היא הספקית ה-75 בגודלה של צרפת, והיא מדורגת במקום אחד גבוה יותר מאשר בשנת 2014, והיא הספקית הגדולה ביותר שלה באמריקה הלטינית. בתחום ההשקעות, עם מניות של כ-500 מיליון דולר, צרפת מיצבה את עצמה כמשקיעה השלישית בגודלה באירופה ב-15 השנים האחרונות. במהלך ביקורו של מר פקל בקיטו בדצמבר 2014, הוחלט כי יש להקים קבוצת עבודה צרפתית-אקוודורית בנושא סחר והשקעות. הפגישה הראשונה שלה התקיימה במרץ 2015. סיכויי המסחר העיקריים באקוודור קשורים לתחבורה, מים, אנרגיה ואווירונאוטיקה. לתשע עשרה חברות צרפתיות יש סניפים מסחריים או חברות בת באקוודור. הם כוללים קבוצות כמו Alcatel‏, Hôtel Mercure‏, Ibis, Schneider‏, Sanofi Aventis‏, Coface Rating‏, Bic‏, CGG‏, ו-Pernod Ricard and Alstom‏. Lafarge, המשקיעה הצרפתית המובילה באקוודור, מכרה את כל נכסיה לחברת Unacem הפרואנית במאי 2014. בינתיים, ויאוליה השתלטה על זיכיון המים בגואיאקיל ובנק לזרד מילא תפקיד חשוב בשינוי ארגון החוב החיצוני של אקוודור בשנת 2009. באפריל. בשנת 2010 חתמה EDF על הסכם עם חברת CELEC, חברת החשמל הציבורית באקוודור, בביקורו של השר האקוודורי לאנרגיה וחידוש אנרגיה מתחדשת, מיגל קלורהורנו, בצרפת. באותה שנה רכשה לקטליס שני מפעלים לייצור מוצרי חלב. יותר לאחרונה, Valhrona (קבוצת Bongrain) פתחה מפעל לייצור שוקולדים יוקרתיים ביולי 2014; ביוני 2014 חתמה קבוצת אקור על הסכם לבניית 10 מלונות איביס. סוכנות הפיתוח הצרפתית (AFD) הוסמכה לפעול באקוודור מאז סתיו 2014, ושש הלוואות הוענקו מאז 2015. JC Decaux זכתה בחוזה לאוטובוסים לפרסום של העיר גואיאקיל ב-22 במאי 2017. אקוודור מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז. צרפת מחזיקה באקוודור שגרירות בקיטו. מדיה וקבצים בנושא יחסי אקוודור–צרפת בוויקישיתוף יחסי אקוודור–צרפת, באתר משרד החוץ הצרפתי יחסי אקוודור–צרפת, באתר משרד החוץ הצרפתי אתר על יחסי מדינות
פרשת רכישת מסוקי העטלף

פרשת רכישת מסוקי העטלף היא פרשת שחיתות שהייתה כרוכה ברכש מסוקי יורוקופטר AS-565 פנתר (שכונו בישראל עטלף) על ידי ישראל מארצות הברית. ערך מורחב – יורוקופטר AS-565 פנתר ה-AS565 פנתר הוא מסוק בינוני, דו-מנועי, רב משימתי, מתוצרת חברת איירוספסיאל (בהמשך יורוקופטר, ואחר כך איירבוס הליקופטרס), הצרפתית. למסוק יכולת לבצע מגוון משימות לסיוע לכוחות ימיים ויבשתיים, ובהם סיור ימי, חיפוש והצלה, פינוי נפגעים, תספוקת אנכית, פיקוח ומעקב, תובלת סער לכוחות מיוחדים, לוחמה נגד צוללות ולוחמה נגד יחידות שטח. לפנתר שני מנועי טורבו-ציר טורבומקה אריאל, המניעים את הרוטור ואת רוטור הזנב, הבנוי בתצורת פנסטרון. המסוק נוח לתמרון ויכול לעמוד בעומסי ג'י משמעותיים ולשמור על רמה גבוהה של יציבות. חיל האוויר הישראלי מפעיל מסוקי פנתר עבור משימות של חיל הים הישראלי. המסוקים נרכשו מחברת בת של חברת איירוספסיאל הפועלת בארצות הברית, "אמריקן יורוקופטר", כדי שמדינת ישראל תוכל להשתמש בכספי הסיוע האמריקאי, המחייבים רכש מארצות הברית. המסוקים הראשונים הגיעו לישראל ב-12 באוגוסט 1996 ונקלטו בטייסת 193 ("מגיני המערב"). בסך הכל נרכשו חמישה מסוקים, שהוטסו מארצות הברית במטוס מטען כשהם מפורקים בארגזים. עלות המסוקים הייתה כ-9 מיליון דולר למסוק. מסוקי ה"עטלף" נועדו להחליף את היורוקופטר HH-65 דולפין, שסבלו במהלך שירותם בטייסת מתקלות רבות. במסוקים הוכנסו מספר שינויים שנועדו להתאמתם לצורכי חיל האוויר הישראלי. בין השאר, הותקנו על המסוקים אמצעי הגנה שכללו משגרי מוץ ונורים ומערכת לוחמה אלקטרונית. ב-1997 יצאו סופית מסוקי ה-HH-65A ("דולפין") משירות בחיל האוויר הישראלי. בשנת 1994, פתחה ממשלת ארצות הברית בחקירה בחשד כי העסקה לרכישת המסוקים, שהייתה בהיקף של כ-58 מיליון דולר ונעשתה בכספי הסיוע האמריקאי נופחה בכ-10 מיליון דולר. אף על פי שהמסוקים היו תוצרת חברת איירוספסיאל הצרפתית, הם נרכשו מחברת בת שלה הפועלת בארצות הברית, חברת "אמריקן יורוקופטר" (זאת כדי שמדינת ישראל תוכל להשתמש בכספי הסיוע האמריקאי המחייבים רכש מארצות הברית). 10 מיליון דולר מסכום העסקה לא שלמו לחברת "אמריקן יורוקופטר" אלא לגורמים שונים. מתוכם קיבל המתווך אורי אדלסבורג, מנכ"ל חברת אדלטק, 4.8 מיליון דולר ועוד 2.4 מיליון דולר הועברו ל"פקידים זרים". גורל יתרת הסכום נותר לוט בערפל. בשנת 1996, סמוך למועד מסירת המסוקים, דרש ה-FBI מהרשויות בישראל לחקור את הפרשה. ונפתחה חקירה נגד אדלסבורג ונגד ראש הפרויקט בחיל הים באותה עת, תת-אלוף אלכס אייל. תת-אלוף אייל שיתף פעולה בחקירה, עבר בהצלחה בדיקת פוליגרף ונוקה מכל חשד, אך אדלסבורג שמר על זכות השתיקה. בינואר 1997, הוגש בבית משפט בווירג'יניה כתב אישום נגד אדלסבורג ונגד שני חשודים נוספים. אחד מהם הורשע ונגזר עליו מאסר על תנאי. אדלסבורג בחר שלא להתייצב למשפט בארצות הברית, והוכרז עבריין נמלט. בפברואר 1997, הפסיק משרד הביטחון את התקשרותו עם אורי אדלסבורג, וביטל את היתר הייצוא הביטחוני של חברת אדלטק שבבעלותו. מסוקי העטלף הראשונים נוחתים בישראל, באתר חיל האוויר הישראלי החשד: שחיתות ב-10 מיליון דולר בעיסקת מסוקי ה"פנתר", באתר גלובס, 5 בנובמבר 1996 המשטרה ערכה עימות בין האלוף (מיל') רם לסוכן הנשק אידלסבורג, באתר גלובס, 31 ביולי 1997 דרור מרום, ‏משרד הביטחון הפסיק הקשרים עם אדלסבורג בשל החשדות בפרשת ה"פנתר", באתר גלובס, 18 בפברואר 1997
BBK אלקטרוניקה

תאגיד האלקטרוניקה BBK (במנדרינית תקנית: 广东步步高电子工业有限公司; בפין-יין: guǎngdōng bùbùgāo diànzǐgōngyè yǒuxiàngōngsī; תרגום מילולי: חברת האלקטרוניקה בּוּ-בּוּ-גָאוֹ מגואנגדונג בע"מ) הוא קונגלומרט סיני רב לאומי המתמחה באלקטרוניקה, כגון מכשירי טלוויזיה, נגני MP3, מצלמות דיגיטליות וסמארטפונים. תאגיד BBK אלקטרוניקה משווקת סמארטפונים במותגים Oppo, Vivo, OnePlus, Realme ו-iQOO. היא משווקת גם נגני בלו-ריי, אוזניות, מגברי אוזניות ושעונים חכמים במותג Oppo Digital. במרץ 2019, הכריזה BBK אלקטרוניקה על iQOO, תת-מותג המתמחה בביצועים, כחברה החדשה ביותר שלה. משרדי BBK אלקטרוניקה ובסיס הייצור שלה ממוקמים בצ'אנגאן שבדונגגוואן. ברבעון הראשון של 2017, ייצאה BBK אלקטרוניקה 56.7 מיליון סמארטפונים, והפכה ליצרנית הסמארטפונים השנייה בגודלה בעולם, בהפרש קטן מסמסונג, ובכך עקפה הן את וואווי והן את אפל. מדיה וקבצים בנושא BBK אלקטרוניקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של BBK אלקטרוניקה יניב אביטל, חברה שבטח לא שמעתם עליה מייצרת יותר סמארטפונים בשנה מאפל, גיקטיים, 20 באפריל 2018 גיא לוי, הסיני שעושה בית ספר לאפל, באתר ynet, 2 באפריל 2017 "Introduction to BBK (OPPO) Company". The People's Government of Chang’an Town. 18 ביוני 2012. אורכב מ-המקור ב-23 באפריל 2016. נבדק ב-29 באוקטובר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "SENHENG IS NOW OFFERING THE PERFECT SELFIE NATIONWIDE". Vivo Malaysia (באנגלית). PRNewswire. 10 באוגוסט 2017. אורכב מ-המקור ב-4 בינואר 2018. נבדק ב-2018-09-24. vivo was founded in 2009 as a sub-brand of BBK Electronics. {{cite web}}: (עזרה) "The OnePlus 6 is more than just a rebranded Oppo". 15 ביוני 2015. נבדק ב-31 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Wong, Shine (2014-04-26). "Picture proving Oneplus is wholly-owned sub-brand of OPPO". Gizmochina (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-05-06. Colin, David (7 ביולי 2005). "A Winning Digital DVD Player". Projector Central. So who is Oppo? They certainly are not a household name and with good reason as Oppo is a newly created North American branch of BBK Electronics of China, a giant in the manufacture of consumer electronics, employing 12,000 people worldwide. So while Oppo is a new name, the company and the technology behind it are quite substantial. {{cite web}}: (עזרה) Beamish, David. "Review: OPPO Digital DV-971H (US - DVD)". dvdactive. OPPO Digital are based in Mountain View, CA and are the US arm of BBK Electronics who are a huge Chinese market leader and who have been a private label OEM for companies such as Denon, NEC and BOSE. Manufacturing all sorts of electronics gear, BBK Electronics is a market leader in China and looking to expand globally hence the creation of their North American arm – OPPO Digital. "imoo - a new brand for mobile phones emerges in China". GSMArena. 21 ביוני 2016. נבדק ב-25 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "BBK is second largest smartphone manufacturer". Electronics Weekly. 26 במאי 2017. {{cite news}}: (עזרה)
יחסי טובאלו–רוסיה

יחסי טובאלו–רוסיה הם היחסים בין טובאלו לבין רוסיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-25 בספטמבר 2011. באוקטובר אותה שנה הכירה טובאלו בעצמאותן של אבחזיה ודרום אוסטיה, מדינות חסות של רוסיה, ובתמורה קיבלה משלוח סיוע מאבחזיה. ב-31 במרץ 2014 ביטלה טובאלו את הכרתה בשתי המדינות וכוננה מחדש יחסים דיפלומטיים עם גאורגיה, בתגובה לפעולותיה של רוסיה במהלך המשבר בחצי האי קרים. Tuvalu, Russia on the Move, in the Groove באתר eurasianet‏, 26 בספטמבר 2011 This Tiny Pacific Island Nation Just Gave Russia a Big Bruise באתר newrepublic‏, 2 באפריל 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלנה צאגרינו

אלנה צאגרינו (ביוונית: Έλενα Tσαγκρινού; נולדה ב-16 בנובמבר 1994) היא זמרת יוונית. צאגרינו היא נציגת קפריסין באירוויזיון לשנת 2021 ברוטרדם, הולנד, עם השיר "El Diablo". אלנה צאגרינו נולדה באתונה שביוון ב-16 בנובמבר 1994, הבכורה משני אחים. צאגרינו עוסקת בתחום המוזיקה מאז שהייתה צעירה, היא למדה בתיכון מוזיקלי. בשנת 2009 השתתפה צאגרינו בגרסה היוונית לתוכנית "Got Talent" והגיעה לשלב חצי הגמר. ב-2013 נבחנה צאגרינו ללהקת OtherView והתקבלה, היא חתמה על חוזה עם חברת התקליטים "Feel Good Records". צאגרינו זכתה להצלחה עם הלהקה שלה והוציאה עמה מספר גדול של סינגלים ולהיטים. בעקבות ההצלחה שלה בלהקה היא שימשה בין השנים 2016–2017 כמנחה בתוכנית "The Voice" היוונית. ב-2018 עזבה צאגרינו את הלהקה שלה לקריירת סולו והוציאה את הסינגל הראשון שלה "Pame Ap Tin Arhi"(Πάμε απ' την αρχή שזכה להצלחה יחסית ביוון. מאז, הוציאה הזמרת לאור מספר שירים עם אמנים מצליחים ביוון וביססה את מקומה בתרבות הפופ המקומית. ב-25 בנובמבר 2020 נודע כי אלנה צאגרינו תייצג את קפריסין, הסמוכה ליוון והדוברת יוונית, בתחרות האירוויזיון לשנת 2021, עם השיר "El Diablo". ב-18 במאי 2021, צאגרינו ביצעה את השיר בחצי הגמר של התחרות. בתום ההצבעות, הגיעה למקום השישי עם 170 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה צאגרינו למקום ה-16 עם 94 נקודות. מאז 2017 צאגרינו נמצאת במערכת יחסים עם הראפר היווני מייק. מדיה וקבצים בנושא אלנה צאגרינו בוויקישיתוף אלנה צאגרינו, ברשת החברתית פייסבוק אלנה צאגרינו, ברשת החברתית אינסטגרם אלנה צאגרינו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אלנה צאגרינו, באתר ספוטיפיי אלנה צאגרינו, באתר Last.fm (באנגלית) אלנה צאגרינו, באתר AllMusic (באנגלית) אלנה צאגרינו, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלנה צאגרינו, באתר דיזר אלנה צאגרינו, באתר Discogs (באנגלית) אלנה צאגרינו, באתר Genius קפריסין: אלנה צגרינו תתמודד באירוויזיון 2021, באתר EuroMix, ‏25 בנובמבר 2020 Η Ελενα Τσαγκρινού πήρε τη θέση της Κρυσταλλίας στο συγκρότημα Otherview, ארכיון, 8 ביוני 2013 Here are the ten qualifiers of the first semi at Eurovision 2021! Eurovision 2021 Results: Voting & Points
יחסי קיריבטי–רוסיה

יחסי קיריבטי–רוסיה הם היחסים בין קיריבטי לבין רוסיה. בשנת 2011 איש העסקים והפוליטיקאי הרוסי אנטון באקוב, יושב ראש מפלגת המונרכיה של רוסיה הציע לממשלת קיריבטי השקעה של 350 מיליון דולר להקמת אתר תיירות, אולם, הממשלה בטאראווה דחתה את דרישתו כי העסקה תכלול זכויות ריבוניות על שלושה מהאיים הבלתי מיושבים של המדינה - איי מאלדן, סטארבוק ומילניום - בשרשרת האי המזרחית של קיריבטי במטרה להקים מחדש את שושלת רומנוב שהודחה בשנת 1917. Kiribati rejects Russian's 'Romanov revival' plan באתר BBC‏, 27 בפברואר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אוקראינה–איראן

יחסי אוקראינה–איראן הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ואוקראינה. לפני שנת 2020 היחסים בין שתי המדינות היו חזקים. איראן ניסתה לחזק את היחסים באירופה כולל אוקראינה. בשנת 2010 הציג שגריר אוקראינה אולכסנדר סמרסקי את אמנתו הדיפלומטית לשר החוץ האיראני, מנוצ'הר מותכי, וקרא לשתי המדינות להגביר את שיתוף הפעולה זו עם זו. מותכי הסכים עם ההצהרה. ב-8 בינואר 2020, הצבא האיראני הפיל בטעות את טיסה 752 של יוקריין אינטרנשיונל איירליינס, מה שהעיב על היחסים בין שתי המדינות. ערך מורחב – מעורבות איראן במלחמת אוקראינה–רוסיה בספטמבר 2022, אוקראינה הודיעה כי היא תפחית את דרגת הקשרים הדיפלומטיים עם איראן בשל החלטתה של טהראן לספק לכוחות הרוסיים מל"טים. באוקטובר 2022, יממה לאחר מתקפה רוסית על קייב, שבוצעה בעזרת עשרות מל"טים איראניים מתאבדים, הודיע שר החוץ האוקראיני כי ימליץ לנשיא זלנסקי לנתק את היחסים הדיפלומטיים עם טהרן. רוסיה ואיראן הכחישו שימוש זה. בתחילת 2023, הורידה אוקריאנה את דרג היחסים עם איראן והטילה עליה סנקציות בעקבות מעורבותה של איראן במלחמת אוקראינה–רוסיה, כולל איסור מסחר למשך 50 שנה. איראן מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב. אוקראינה מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוקראינה–איראן בוויקישיתוף "Ukraine, Iran to forge stronger ties". PressTV. 25 באוקטובר 2010. אורכב מ-המקור ב-28 באוקטובר 2010. נבדק ב-17 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Kayali, Laura (2020-01-11). "Iran admits to shooting down Ukrainian plane in 'error'". POLITICO. נבדק ב-2020-02-01. אוקראינה: עקב אספקת המל"טים של איראן לרוסיה נפחית עימם קשרי דיפלומטיה - וואלה! חדשות, באתר וואלה!, ‏2022-09-24 התחליף הזול של פוטין: מה אפשר ללמוד מביצועי המל"טים האיראניים באוקראינה - וואלה! חדשות, באתר וואלה!, ‏2022-10-17 אוקראינה מאיימת לנתק את היחסים עם איראן – וקוראת ל"סיוע מיידי" מישראל, באתר ynet, 18 באוקטובר 2022 "Embassy of Iran in Kiev, Ukraine". www.embassypages.com. נבדק ב-2020-01-09. "Embassy of Ukraine in the Islamic Republic of Iran". Ministry of Foreign Affairs (Ukraine). נבדק ב-2020-01-09.
יחסי אוקראינה–מלזיה

יחסי אוקראינה–מלזיה הם יחסי החוץ בין מלזיה לאוקראינה. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-3 במרץ 1992 ומלזיה הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות אוקראינה. בשנת 2003 הגיע ראש ממשלת מלזיה, מאהאטיר מוחמד, לביקור רשמי לפגישה עם נשיא אוקראינה, ליאוניד קוצ'מה. מאז הביקור, היחסים בין שתי המדינות הללו התמקדו בהיבטים כלכליים, מדעיים, צבאיים-טכניים והומניטריים. אוקראינה שיבחה את מלזיה על הטיפול בנושאי האסלאם במדינה והביעה עניין ללמוד מהניסיון של מלזיה בעניין זה. מלזיה סיכמה מזכר הבנות עם שלוש אוניברסיטאות בולטות באוקראינה להפעלת שלוש תוכניות לתארים רפואיים בקמפוס בחו"ל כדי להעניק לסטודנטים מקומיים תואר דוקטור לרפואה. בשנת 2012, יצוא אוקראינה למלזיה (שהוערך בכ-236.6 מיליון דולר) כלל דשנים כימיים ואורגניים ושמן חמניות. הייצוא של מלזיה לאוקראינה (בסביבות 125.7 מיליון דולר) כלל שמן דקלים, מכונות וציוד חשמלי, ציוד וידאו ושמע, גומי, דוודים, מכונות וציוד תעשייתי, רהיטים, מוצרי פלסטיק ופלסטיק, קקאו, סבונים וציוד אחר להכנת כביסה. מלזיה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב. אוקראינה מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוקראינה–מלזיה בוויקישיתוף "Bilateral relationship". Embassy of Ukraine in Malaysia. אורכב מ-המקור ב-8 בינואר 2014. נבדק ב-9 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Ambassador of Malaysia: Malaysia is ready for strengthening relations with Ukraine in many issues". Interfax-Ukraine. 2 בדצמבר 2011. נבדק ב-9 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Ukraine praises Malaysia's Islamic affairs administration". Bernama, The Borneo Post. 20 בספטמבר 2012. נבדק ב-9 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Azzah Mohamad (5 במרץ 2012). "Milestone Achievement In Ukraine - Malaysia Education Cooperation". Bernama. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-9 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Trade and economic relations between Ukraine and Malaysia". Embassy of Ukraine in Malaysia. אורכב מ-המקור ב-8 בינואר 2014. נבדק ב-9 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Official Website of Embassy of Malaysia, Kiev". Ministry of Foreign Affairs, Malaysia. נבדק ב-9 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Ukraine in Malaysia". Embassy of Ukraine in Malaysia. נבדק ב-9 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Bilateral relationship". Embassy of Ukraine in Malaysia. אורכב מ-המקור ב-8 בינואר 2014. נבדק ב-9 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
דניאל מרקוביץ'

דניאל מרקוביץ' (נולד ב-18 ביוני 1989) הוא מלחין, מתזמר ומפיק מוזיקלי לסרטים וטלוויזיה, המתגורר בארצות הברית וישראל. מרקוביץ' למד הלחנה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב ובבית הספר למוסיקה ודרמה גילדהול (אנ') שבלונדון. סרטים אשר הלחין הוקרנו בפסטיבלים גדולים ברחבי העולם, בין היתר בפסטיבל הסרטים בקאן וויאנלה. הוא הלחין בין היתר את סדרת הדרמה המשטרתית "בלקספייס", וכתב מוזיקה עבור סדרת האנימציה העולמית לגו נינג'גו. הוא ידוע בשיתוף פעולה שלו עם הבמאי הישראלי-אמריקאי אייל רש. בין השאר עבדו יחדיו על הסרט See Through בכיכובה של לורן רידלוף ועל Ruth - A Little Girl's Big Journey העוסק בחיה המוקדמים של רות וסטהיימר. אחד משיתופי הפעולה הבולטים שלו הוא עם המלחין והמפיק עידו ריבלין יחדיו הלחינו מספר סדרות וסרטים ביניהם הסרט ארץ שלג של הבמאי יוני זיכהולץ ו"גאליס - המסע לאסטרה". זוכה פרס אופיר למוזיקה הטוב ביותר על סרט הקולנוע המוזיקלי "המנצחים" (2023) כיום הוא חבר פעיל ב-Society of Composers and Lyricists בלוס אנג'לס לאחר שהשתתף בתוכנית המנטורים שלהם בשנת 2018. החל משנת 2020 הוא חלק מהאקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. אתר האינטרנט הרשמי Daniel Markovich Music דניאל מרקוביץ' ב-IMDb
פרס סטפן ברגמן

פרס סטפן ברגמן (באנגלית: The Stefan Bergman Prize) הוא פרס מתמטיקה, במימון עזבונו של אלמנתו של המתמטיקאי סטפן ברגמן (אנ') ונתמך על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה. הפרס מוענק למחקר מתמטי ב: "1) תורת פונקציית הגרעין ויישומיה בניתוח אמיתי ומורכב; או 2) שיטות תאורטיות פונקציות בתורת משוואות דיפרנציאליות חלקיות מסוג אליפטי תוך התייחסות לשיטת המפעיל של ברגמן." הפרס מוענק לכבודו של סטפן ברגמן, מתמטיקאי הידוע בעבודתו על ניתוח מורכב. האגודה האמריקאית למתמטיקה התבקשה על ידי בנק ולס פארגו מקליפורניה, מנהלי קרן ברגמן, להקים ועדת שופטים שתבחר את מקבלי הפרס. בנוסף האגודה סייעה לבנק בפירוש תנאי הצוואה כדי להבטיח מספיק רוחב בתחומים המתמטיים בהם ניתן להעניק את הפרס. הערך הכספי של הפרס משתנה ומבוסס על ההכנסה מקרן הפרס; בשנת 2005 הוערך הפרס בכ־17,000 דולר אמריקאי. החל משנת 1989, הפרס מוענק בתדירות שנתית או דו־שנתית. רשימת זוכי הפרס נכון לשנת 2020: 1989 - דייוויד קטלין 1991 - סטיבן ר' בל, אווה ליגוקה 1992 - צ'ארלס פפרמן 1993 - יום-טונג סיו 1994 - ג'ון אריק פורנאס 1995 - הרולד פ'בואס, אמיל ג'יי שטראובה 1997 - דייוויד בארט, מייקל כריסט 1999 - ג'ון ד'אנג'לו 2000 - מסאטאקה קוראנישי 2001 - לאשלו למפרט, סידני ובסטר 2003 - מ' סלאח באואנדי, לינדה פריס רוטשילד 2004 - ג'וזף ג'ון כהן 2005 - אליאס שטיין 2006 - קנגו היראצ'י 2007–2008 - אלכסנדר נגל, סטיבן ויינגר 2009 - נגאיימינג מוק, דואונג פונג 2011 - גנאדי הנקין 2012 - דייוויד ג'ריסון, ג'ון לי 2013 - שיאוג'ון הואנג, סטיב זלדיץ' 2014 - סלובומיר קולודז'יי, טאקו אוסאווה 2015 - אריק בדפורד, ז'אן פייר דמילי 2016 - צ'ארלס אפשטיין, פרנסואה טרבס 2017 - בו ברנדטסון, נסים סיבוני 2018 - יוהנס שויסטרנד 2019 - פרנק פורסטנריך, מיי-צ'י שו 2020 - אלין בונאמי, פיטר אבנפלד מדיה וקבצים בנושא פרס סטפן ברגמן בוויקישיתוף אתר האינטרט של פרס סטפן ברגמן באתר האגודה האמריקאית למתמטיקה (באנגלית) AMS, Prizes and Awards, ams.org, Stefan Bergman Prize. AMS, Prize: Stefan Bergman Prize.
שביט רבניצקי

שביט רבניצקי הוא שחקן ומוזיקאי ישראלי. בצה"ל שירת בלהקת חילות השדה. ב-1989 סיים 3 שנות לימודי משחק בבית הספר לאומנויות הבמה בית צבי. ב-2007 העביר סדנאות מוזיקה ומדיטציה יהודית במרכז הרוחני "התקשרות" במצפה רמון. מנחה סדנאות משחק וסדנאות העצמה, דינמיקה קבוצתית ותקשורת בין-אישית. ב-1990 שיחק במחזמר "פצצת טום" (ע"פ שירי טום לרר) שעיבד קובי לוריא וביים דן רונן בבית ציוני אמריקה בתל אביב. ב-1990 שיחק ב"הערב מחזמר" שביים עמרי ניצן בתיאטרון הקאמרי. ב-1991 שיחק בהצגה "הלוויה חורפית" מאת חנוך לוין שביים אורי פסטר בתיאטרון הספרייה. ב-1992 שיחק בהצגה "ריצ'רד השלישי" מאת שייקספיר שביים עמרי ניצן בתיאטרון הקאמרי, ושיחק לצד רפי אדיר וצופית גרנט בהצגה "זה עובר עם עגיל" שכתב וביים פיני עדן בתיאטרון מופע. ב-1993 שיחק בהצגה "ענבי זעם" מאת פרנק גלאטי (המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'ון סטיינבק) שביים אילן רונן בתיאטרון הקאמרי, ובהצגה "חלום ליל קיץ" מאת שייקספיר שביים ליביו צ'וליי בתיאטרון הקאמרי. ב-2005, בעידוד הרב שמואל אליהו, העביר (לצד דניאל דיין) סדנת תיאטרון בישיבת ההסדר צפת. בין השנים 2008 עד 2017 ניהל את תיאטרון אישונים. ב-2019 ביים את ההצגה "רוקד בין עולמות" שכתב ושיחק אביאל פרנס. באותה שנה כתב וביים את ההצגה "כאילו את אוויר" בתיאטרון אישונים. בשנת 2000 הוציא את האלבום "אהבה", אותו הלחין ושר. את האלבום הפיק מוזיקלית אמיר פייס. האלבום יצא בהוצאת NMC. מאז 1995 נשוי לשחקנית ענת רבניצקי ולהם 4 ילדים. בעבר התגוררו בצפת, אמירים ובמצפה רמון. כיום הם גרים ברמת גן. אתר האינטרנט הרשמי של שביט וענת רבניצקי שביט רבניצקי, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב שביט רבניצקי, דף שער בספרייה הלאומית אתר התקשרות נגה שפרון, תנו צ'אנס למילים: 95 שנה לתנועת הדאדא, באתר nrg‏, 15 באפריל 2007 סופ"ש חוויתי-רוחני במצפה רמון באתר "דוסילנד" לך-לך למדבר - סוף שבוע חוויתי במצפה רמון באתר בית חב"ד אלקנה יוסי חרסונסקי, רענן ומצחיק, בעיתון מעריב, 28 בינואר 1990 תלמידי הסדר בתיאטרון צפת, באתר ערוץ 7, 26 במאי 2005 האתר של תיאטרון אישונים סצנות מתוך ההצגה 'כאילו את אויר' - על חרם ושיימינג אצל ילדים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:04)