laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מלקה עזריה

קס מלקה עזריה (1926 - 4 בספטמבר 2011, ז' אלול ה'תשע"א). היה קס הקסים ("ליקה כהאנת") של קהילת ביתא ישראל במדינת ישראל. נולד בכפר טדה שבמחוז גונדר באתיופיה, בנם התשיעי של קס עזריה יהייס ולאקץ' טלה. בגיל עשר, בעקבות קרבות המלחמה בין אתיופיה לאיטליה שהתחוללו באזור הכפר טדה, עברה משפחתו לכפר אוזבה, שם חי עד לעלייתו ארצה. באוזבה נשא לאישה את יהודית אסרס ולהם נולדו שישה ילדים, אחד מהם הוא קס אביהו עזריה המשמש כיו"ר המועצה הארצית של כוהני יהדות אתיופיה בישראל. לאחר נישואיו הוסמך כקס ושימש כמנהיג רוחני ליהודי אזור מגוריו באתיופיה. בתפקידו חרת על דגלו את שימור המסורת בקרב בני קהילתו ומניעת התבוללות. רבים מיהודי האזור מספרים כיצד היה נודד בין הכפרים השונים בהם חיו ודואג לשמר בהם את רוח היהדות, לשם כך, אף הקים למעלה מ-20 בתי כנסת ששימשו כמרכזי תפילה ומרכזים רוחניים ליהודים בכפרים רבים כגון דרגאג', צ'הרה, אנקוברר, בלסה, כפר הולדתו טדה ועוד. בתחילת שנות ה-80 עם היוודע על מבצע משה החליט לא לעלות ארצה ולהישאר עם בני קהילתו שנותרו באתיופיה על מנת למנוע את התבוללותם. בשנת 1991 במהלך מבצע שלמה, ולאחר שמרבית יהודי האזור החליטו לעלות לארץ, עלה גם הוא ויחד עם בני ביתו השתכן באשקלון. בישראל המשיך לשמש כקס וכמנהיג רוחני לבני קהילת ביתא ישראל תוך שימת דגש על שימור המסורת העתיקה של קהילתו. קס מלקה נאבק רבות להכרה ביהודי אתיופיה כיהודים לכל דבר ולהכרה בקסים כרבנים לקהילותיהם המוסמכים לערוך טקסי נישואין וקבורה. במסגרת המאבק הורה על הקמת המועצה הארצית של כוהני יהדות אתיופיה בישראל המובילה את המאבק ומפעילה, במקביל לעשייה דתית, פרויקטים חברתיים רבים כגון עידוד צעירים לרכישת השכלה, מאבק בגזענות ובתופעת האלימות במשפחה. בישראל הסמיך כ-15 קסים המשמשים כיום כראשי קהילות באזורי מגוריהם. ביתו שימש כמוקד עלייה לרגל לאלפים מבני הקהילה שפקדו את ביתו מדי יום. בנוסף לכך, בחגים, כיום הכיפורים ופסח, היו נוהרים רבים מבני הקהילה ומגיעים לאשקלון מכל רחבי הארץ להתארח בביתו ולהשתתף בתפילות אותן קיים בבית הכנסת הסמוך שהקים ונקרא על שם אביו קס עזריה יהייס. בית כנסת וגן ציבורי מנציחים את שמו. ב-ז' אלול ה'תשע"א (4 בספטמבר 2011) נפטר בגיל 85. אלפים רבים מבני קהילתו ליוו אותו בדרכו האחרונה, את הכנסת יצגה חברת הכנסת ציפי לבני. נקבר בבית העלמין באשקלון. המועצה הארצית של כוהני יהדות אתיופיה בישראל קובי נחשוני, מחאת האתיופים: למה לא מכירים בקסים חדשים?, באתר ynet, 4 בדצמבר 2011 גל חזיזה הקייס הראשי של העדה האתיופית בארץ קייס הקייסים מלקה עזריה הלך לעולמו אמש בגיל 85 באשקלון באתר אשקלון נט, 5 בספטמבר 2011
E3 סקסו בנק קלאסיק

E3 סקסו-בנק קלאסיק (נקרא בעבר E3 הארלבקה, E3 בינקבנק קלאסיק ובכמה שמות נוספים) הוא מרוץ אופני כביש הנערך מדי שנה באזור פלנדריה שבבלגיה, ומהווה חלק מהסבב העולמי של האיגוד הבין-לאומי לאופניים. אורך המסלול הוא 210 קילומטרים, והוא מתחיל ומסתיים בעיר הארלבקה. המרוץ נערך באמצע חודש מרץ ומשמש לרוב הכנה לרונדה ון פלנדרן, שנערך שבוע לאחר מכן. המסלול אמנם קצר יותר, אך חולף על פני מרבית הגבעות הכלולות ברונדה, ותנאי המרוץ דומים, כאשר שניהם מתאפיינים ברוחות, בוץ וקטעים של אבני מרצפת. המסלול הוא למעשה הקפה גדולה של אזור מזרח פלנדריה, וכולל 12 גבעות. ה-E3 פרייס פלנדרן נערך לראשונה ב-1958, וקיבל את שמות מהכביש המהיר E3 (כיום A14) שעל פני מסלולו חלף. ב-2011 שונה שם המרוץ ל-E3 הארלבקה. בשנת 2019, שונה שם המרוץ ל-E3 בינקבנק קלאסיק. נקודת הזינוק למרוץ היא בכיכר המרכזית של הארלבקה, ומשם המסלול פונה מזרחה. 110 הקילומטרים הבאים הם שטוחים אך מנוקדים באבני מרצפת. לאחר 85 קילומטרים פונים הרוכבים מערבה, ולאחר 25 קילומטרים מתחילה סדרה של גבעות תלולות וקצרות, חלקן מרוצפות. הרוכב הבלגי תום בונן מחזיק בשיא הניצחונות ב-E3 הארלבקה, עם חמישה ניצחונות. ריק ואן לוי ניצח ארבע פעמים, וההולנדי יאן ראס ניצח במרוץ שלוש פעמים ברציפות בין 1979 ל-1981. גם הרוכב השווייצרי פביאן קנצ'לארה ניצח במרוץ שלוש פעמים. אתר האינטרנט הרשמי של E3 סקסו בנק קלאסיק
כוח השיטור המלכותי של אלסטר

כוח השיטור המלכותי של אלסטר (באנגלית: Royal Ulster Constabulary - RUC; באירית: Constáblacht Ríoga Uladh) היה כוח השיטור החמוש של צפון אירלנד בין השנים 1922 ו-2001. עיקר עיסוקו של כוח השיטור היה הפרדה בין שני הציבורים הניצים בטריטוריה: היוניוניסטים-פרוטסטנטים (המצדדים באיחוד עם הממלכה המאוחדת ובמלוכנות) והרפובליקנים-קתולים (המצדדים בשילוב צפון אירלנד עם הרפובליקה של אירלנד), שמירה על הסדר הציבורי, פיזור הפגנות וסיכול טרור. בשיא כוחו עמד הכוח על 8,500 אנשי משרתי קבע ועוד כ-4,500 איש במילואים (יחס של 722 אנשי משטרה ל-100,000 אזרחים, מה שהפך אותה לכוח השיטור הגדול בעולם ביחס לכמות אוכלוסין). רק כ-8% מתוכם קתולים (בקרב אוכלוסייה שכ-40% ממנה קתולים). בעת "הצרות" ספג הכוח אבדות כבדות, 300 מאנשיו נהרגו ועוד כ-9,000 נפגעו, בעיקר עקב פעולות טרור של הצבא האירי הרפובליקני (ה-IRA), מה שהפך את השירות בו לשירות המסוכן העולם בכוח שיטור. במקביל נחשב לאחד מכוחות השיטור המקצועיים בעולם. כוח השיטור הוא גם אחד מכוחות הביטחון השנויים ביותר במחלוקת בעולם. ארגונים קתולים, אירים-רפובליקנים וארגוני זכויות האדם ציינו לא אחת הפרות של זכויות אדם שבוצעו על ידי אנשי הכוח בפעילותם. התלונות הובילו לעשרות ועדות חקירה ובדיקה, אולם איש מאנשי כוח השיטור לא הועמד מעולם לדין פלילי עקב חקירות אלה. הכוח נוצר ב-1 ביוני 1922 מתוך כוח השיטור המלכותי של אירלנד (Royal Irish Constabulary) שחלש על האי האירי לפני עצמאות אירלנד ויצירת צפון אירלנד. רוב מוחלט של אנשי הכוח היו פרוטסטנטים ומהקמתו ועד 1970 שירתו בו ככוח עזר של מתנדבים אנשי המיליציה הפרוטסטנטית "כוח המתנדבים מאלסטר" (כוח שהוקם עבור התגייסות אירים למלחמה לצד הכתר הבריטי במלחמת העולם הראשונה). מתנדבים אלה שירתו ביחידות שכינויין היה B-Specials, ונודעו ביד הקשה אותה הפגינו נגד קתולים. לקראת סוף שנות השישים ביקש ראש ממשלת צפון אירלנד היוניוניסט המתון טרנס או'ניל לפתח גישה שוויונית יותר מול המיעוט הקתולי. כוח השיטור נאלץ להגן על הפגנות של קבוצות קתוליות מפני פרוטסטנטים והדבר גרר התמרמרות מצד יוניוניסטים קיצונים ("לויאליסטים"). הכוח התקשה לעמוד במשימותיו המתרבות באווירה הקשה וב-1969 הוזמן צבא בריטניה לתגבר אותו. ברפורמה מ-1970 פורקו ה-B-Specials. אולם, הצבא כשל אף הוא במשימות השיטור ולאחר יום ראשון העקוב מדם ב-1972, בו ירו צנחנים בריטים למוות ב-14 קתולים בלתי חמושים, פרצו 30 שנות טרור ואלימות, שהופנו בחלקן הגדול נגד השוטרים, שהגיבו אף הם בצעדים רדיקליים שאלימותם הלכה וגברה. הסכם יום שישי הטוב משנת 1998, שסיים את שנות "הצרות", קבע כי בכוח דרושה רפורמה מקיפה שעיקרה הוא שילוב קתולים בכוח ביחס מתאים ליחסם באוכלוסייה ופיקוח על הכוח ופעולותיו על ידי מועצת מנהלים שחבריה ימונו על ידי הממשלה הבריטית. באוקטובר 2001 פורק כוח השיטור על מנת להקים את משטרת צפון אירלנד (Police Service of Northern Ireland - PSNI). בשנת 2000 העניקה אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת לכוח את עיטור צלב ג'ורג' הקדוש על האומץ שהפגינו אנשיו במלחמה מול הטרור. מדיה וקבצים בנושא כוח השיטור המלכותי של אלסטר בוויקישיתוף פרופיל באתר להבנת הסכסוך, BBC קרן ה-RUC אתר חללי כוח השיטור מקורות לקריאה נוספת באתר אוניברסיטת אלסטר כוח השיטור המלכותי של אלסטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) היסטוריה של הכוח באתרו [1] יחס שוטרים/אוכלוסייה במדינות העולם להשוואה The RUC: Lauded and condemned, BBC 31 באוקטובר 2001 2000: Queen honours NI police, BBC, 12 באפריל 2000
קוקו בלוף והיתושים

קוקו בלוף והיתושים הייתה להקת פאנק ישראלית. הלהקה הוקמה בגני תקווה בסוף 1991 וכללה את אבידן נמדר בשירה, רגב שיטרית בבאס וקלידים, קוקי סלינס בגיטרה וזיו יחיאל בתופים. ב-1992 קיימה הלהקה את הופעתה הראשונה במועדון הג'ונגל רוק. בשנת 1993 הוציאה הלהקה ב-400 עותקים בלבד את הקלטת "לונה פאנק", שנמכרה רק דרך חברים. השירים היו פרובוקטיביים ומחאתיים, והתאפיינו בסאונד "מלוכלך" ומלא זעם. בין להיטי הקלטת נכללו "קריית הדמים", "חינם חובה", "ערס Not Dead" (שכלל את פזמון השיר "עת דודים כלה" של זהר ארגוב ומשפט ששם ללעג את זהבה בן), "זיינתי את בת שבע", "אקמול", "תחילת המלחמה" וגרסה היתולית לשיר הפתיחה של תוכנית הטלוויזיה "הבית של פיסטוק". לשיר "זיינתי את בת שבע" צולם קליפ ששודר בערוץ 2 המסחרי וכלל צילומים של הלהקה מתוכניתו של מיכה לימור "חשיפה", מתוך הפרק שעסק בלהקות שוליים בישראל. כמו כן, שיר זה נכלל בשני אוספי פאנק שונים: הקלטת "Parverotti" שיצאה ב-1994 והתקליטון "הרס ישראל השלמה" שיצא ב-1996. לאחר מכן פרשו מהלהקה הסולן נמדר (שחזר בתשובה) והמתופף יחיאל. את מקומו של נמדר תפס שיטרית ואת מקומו של יחיאל תפס אבי ניסים. אל הלהקה הצטרפו נחי ניניו בגיטרה וזמרת האופרה שלי פלינר בקולות. כמו כן, עקב הצטרפותה של פלינר שולבו בחלק מהשירים קטעי נגינה של מוזיקה קלאסית. בשנת 1997 הוציאה הלהקה, בהפקתו של ערן נקש ותחת ניהולו של יוני רוכמן, בלייבל MCI, את אלבומה היחיד "ביצים". האלבום, כקודמו, כלל שירים פרובוקטיביים ומחאתיים נגד המשטרה, הצבא ובעלי ההון במדינת ישראל. באלבום נכללו אף גרסאות חדשות לחלק מהשירים שהופיעו בקלטת "לונה פאנק". בין להיטי האלבום נכללו "זיינתי את בת שבע", "הבית של פיסטוק", "שאול החקלאי", "זעם ושנאה", "אמא" (שעסק בהתעללות בילדים) ו"שינקין - ללא מוצא", שמתח ביקורת על אורח החיים הנהנתני והמזויף של התושבים והמבקרים ברחוב שינקין. האלבום זכה להצלחה רבה בקרב חובבי פאנק, אך לאחר צאתו כל חברי הלהקה פרט לסלינס ופלינר החלו בתהליך חזרה בתשובה והתפרקו. ב-2003 חזרה הלהקה לכמה הופעות איחוד בתל אביב וחיפה, בצירוף המתופף נועם דהן וללא פלינר. כמו כן הודיעו חברי הלהקה שהם עובדים על חומר חדש שישלב את סגנונה המוזיקלי יחד עם המילים החדשות שעוסקות בענייני היהדות, אך עד כה לא פורסם משהו חדש בנושא. ב-19 ביוני 2019 שבה הלהקה והופיעה בהופעת איחוד במועדון הבארבי בתל אביב. בהרכב: רגב שיטרית (שירה, בס), קוקי סלינס (גיטרות), נחי ניניו (גיטרות) ונועם דהן (תופים). ב-2020 השיר "זיינתי את בת שבע" (בגרסת האלבום "ביצים") הושמע בתום הפרק השלישי של העונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "היהודים באים", שנקרא "ספיישל בית בת שבע". קוקו בלוף והיתושים, באתר MusicBrainz (באנגלית) קוקו בלוף והיתושים, באתר Discogs (באנגלית) קוקו בלוף והיתושים, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) "רועש, פוליטי ולא מתפשר": סיפורו של הפאנק הישראלי, כאן 88 "היהודים באים", עונה 4, פרק 3 - "ספיישל בית בת שבע" (כתוביות הסיום המלוות בשיר "זיינתי את בת שבע" של קוקו בלוף והיתושים מתנגן ברקע מתחילות ב-26:37).
לייטון אוריינט

לייטון אוריינט (באנגלית: Leyton Orient F.C.‎‏) היא קבוצת כדורגל מרובע ווֹלְתַ'אם פוֹרֶסְט שבלונדון, בירת אנגליה, המשחקת בפוטבול ליג הראשונה. הקבוצה הוקמה בשנת 1881 והיא ידועה בכינוי "דה או'אס" (The O's). הקבוצה משחקת באצטדיון בריסביין רוד שבלונדון, אשר מכיל 9,271 מקומות ישיבה. הישג השיא של הקבוצה היה הגעה לחצי גמר גביע ה-FA ב-1978 תחת המאמן ג'ימי בלומפילד, שבו הפסידה לארסנל בתוצאה 3-0 (בלומפילד עצמו היה שחקן עבר בארסנל בין השנים 1954-1960). זו הייתה הפעם היחידה עד כה שהיא הגיעה למעמד זה. המועדון היה בקשיים כלכליים רבים לאורך כל שנות קיומו, קשיים אשר גרמו לעליות וירידות ליגה ואף לשינוי שם המועדון. השם הנוכחי נקבע ב-1987 לאחר שהנשיא טוני הוק השתלט על עמדת נשיא המועדון. השם הוא שילוב השמות לייטון ואוריינט והוא הוחלט בעזרת קמפיין שעשו אוהדי הקבוצה, אשר רצו לשמר את השמות ההיסטוריים של המועדון. בעונת 2013/14 הקבוצה הייתה קרובה לעלות לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ אך הפסידה בפנדלים לרות'רהאם בגמר הפלייאוף. בעונת 2015/2016 ירדה הקבוצה לליג 2. בעונת 2016/17 ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לקונפרנס נשיונל שהיא הליגה החמישית בטיבה באנגליה והראשונה שנחשבת ללא מקצוענית. לראשונה בהיסטוריה, הקבוצה ירדה מהפוטבול ליג. בעונת 2018-19 שבה הקבוצה אל הפוטבול ליג השנייה אחרי שנתיים של היעדרות לאחר שהקבוצה סיימה ראשונה בקונפרס נשיונל. בעונת 2022-2023 זכתה הקבוצה באליפות הליגה הרביעית, והעפילה לליגה השלישית. סמל הקבוצה מכיל שני ויוורנים (ייצור מיתולוגי דמוי דרקון) אדומים, כאשר הם עומדים פנים מול פנים, וביניהם כדור כדורגל, וכיתובים בראש הסמל ובתחתיתו. ביחד הם יוצרים את השם המלא של קבוצה - "מועדן כדורגל לייטון אוריינט". צבעי המשחק של הקבוצה הם אדום ולבן. בשנת 1995 עשה ערוץ 4 באנגליה סרט דוקומנטרי על הקבוצה - "Orient: Club for a Fiver". ניק לוין, שהיה סגן יו"ר המועדון עד שעזב את התפקיד ב-2009, הורשע בהונאת כספים בין השנים 2005-2009 ונגזרו עליו 13 שנות מאסר.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא לייטון אוריינט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לייטון אוריינט לייטון אוריינט, ברשת החברתית פייסבוק לייטון אוריינט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לייטון אוריינט, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר FootballDatabase.eu צור רוזנצוויג, ‏עצוב במזרח לונדון: המסע לתחתית של לייטון אוריינט, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 17 באפריל 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל אנגלי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בזמן האחרון

"בזמן האחרון" הוא אלבומו השני של הזמר והיוצר הישראלי עידן עמדי שיצא בתחילת פברואר 2013. השיר "ממשיך לצעוד" נכתב בהשראת הספר "אל תשלח ידך אל הנער" מאת הרב ישראל מאיר לאו במסגרת הפרויקט "הקול עוד נשאר" של משרד ההסברה ורשת גימל. שאר שירי האלבום נכתבו והולחנו גם הם על ידי עמדי לבדו. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי עידן עמדי.  מידע על האלבום בזמן האחרון באתר MusicBrainz שירי האלבום ביוטיוב עידן עמדי – בזמן האחרון, באתר Discog, ‏נלקח ב-14 באפריל 2020
בוצ'ה ופמית

בּוּצָ'ה ופָמִית (באנגלית: Butch and femme; תעתיק: בּוּץ' אֵנד פָם) הם מונחים המשמשים לתאר שתי זהויות מגדר בקרב קהילת הלהט"ב, ובקרב לסביות בפרט, על מנת לתאר זהות גברית (בוצ'ה) וזהות נשית (פמית) ולהתנהגות המתלווה לה. שתי זהויות אלו לרוב נתפסות כתלויות אחת בשנייה, בעיקר במערכות יחסים רומנטיות, אם כי הבחנה זו שוללת את חוויותיהן האישיות של נשים רבות המקיימות מערכות יחסים של שתי פמיות או שתי בוצ'ות. הביטוי האישי של הזדהות לסבית כפמית או בוצ'ה והיחס של הקהילה הלסבית למונחים אלו השתנה לאורך המאה העשרים. חלק מהפמיניסטיות הלסביות טענו שהדיכוטומיה במונחים היא חיקוי ההטרוסקסואליות, בעוד אחרות טענו שעל אף שהמונחים מתכתבים עם תבניות הטרוסקסואליות, הם גם מאתגרים אותם. מחקר שנעשה בשנת 1990 בארצות הברית הראה כי 95% מהנשים הלסביות מכיר את קוד ההתנהגות ה"בוצ'ה-פם" ויכול לדרג את עצמו או אדם אחר במונחי הקוד, עם זאת אחוז דומה העיד כי המונחים "לא חשובים בחייהן". המונח "פם" נלקח מצרפתית ("femme") ומשמעותו בשפה זו היא אישה. המונח "בוצ'ה", מקורו בסלנג האמריקאי לתיאור "ילד קשוח", שהתפתח מקיצור של המילה butcher, קצב, ונטבע לראשונה ככינוי לבוץ' קסידי. חברות הומוסקסואליות במערב היו ברובן סודיות ומחתרתיות עד החצי השני של המאה העשרים, עובדה שמקשה על היסטוריונים לגלות כמה זמן זהויות אלו נמצאות במרחב הלסבי. ידוע כי קידוד לבוש של פמיות ובוצ'ות התחיל ככל המאוחר בתחילת המאה העשרים מכיוון שקיימות שתמונות ותיעוד נוסף של זוגות בוצ'-פם בארצות הברית משנות העשרים ואף מוקדם יותר, אם כי אז הן נקראו "טרנסווסטיט". בשנות הארבעים בארצות הברית נשים בוצ'ות היו מוכרחות ללבוש בגוד נשי טיפוסי על מנת להחזיק בעבודה, ולבשו ביגוד גברי כגון עניבות רק בסופי שבוע בהולכן לאתרי הקהילה. שנות החמישים ראו עליה בבוצ'ות מדור חדש, שסירבו לחיות חיים כפולים ולבשו לבוש בוצ'י כל זמן שהתאפשר להן. זה לרוב הגביל אותן למספר עבודות, כגון נהיגה במונית ועבודה במפעל, בהן לא הונהג קוד לבוש לנשים. נראותן המתגברת, בשילוב עם בהלת הלבנדר של תקופת מקארת'י, הובילה לעליה במספר התקיפות של נשים להט"ביות. באותו הזמן שגשגה גם תרבות הברים, ונעשתה נוחה יותר להגיב באלימות. אף-על-פי שגם פמיות הגיבו, היה זה בעיקר תפקידן של הבוצ'ות להגן על המרחב הקווירי מפני תקיפות. דימוי הבוצ'ה כאגרסיבית וחזקה גבר ככל שגברו העימותים והאלימות כלפי להט"בים נעשתה עובדת חיים. אף-על-פי שמערכות יחסים ברוח הבוצ'/פם לא היו העיקרון המארגן היחידי בקרב הקהילה הלסבית, מערכות יחסים מעורבות, כגון בוצ'/בוצ' או פם/פם, נתפשו כטאבו בעיקר בקרב המעמד העובד בשנות הארבעים, בשנות החמישים, ובשנות השישים. Butch is Not a Dirty Word ("בוצ'ה היא לא מילה גסה", מגזין לסבי חצי-שנתי הפונה ללסביות בוצ'יות ולתומכיהן) טום בוי אישה נשית מדיה וקבצים בנושא בוצ'ה ופמית בוויקישיתוף מה זה, מילון סלנג ישראלי, הגדרה למילה בוצ'ה
שחריאר ממדיארוב

שַׁחְרִיָאר מַמַּדְיָארוֹב (באזרית: Şəhriyar Həmid oğlu Məmmədyarov; נולד ב-12 באפריל 1985 בסומגאיט שבאזרבייג'ן) הוא שחמטאי אזרי בדרגת רב-אמן, אלוף העולם בשחמט מהיר. לממדיארוב שתי אחיות בעלות דרגת רב-אמן לנשים. נכון ליוני 2022, מדורג במקום ה-14 בעולם לפי מד כושר. בשנת 2003 זכה ממדיארוב באליפות העולם לנוער. הוא חזר על הישג זה בשנת 2005 ובכך הפך לשחמטאי היחיד שזכה פעמיים באליפות העולם לנוער, תוך קביעת ביצוע שחמטאי ברמה של 2953 לאחר שמונה משחקים. הישג זה זיכה אותו בכרטיס כניסה לתחרות אסנט בשנת 2006, ולאחר שזכה בתחרות וכן באותה תחרות בשנה שלאחר מכן קיבל תשומת לב עולמית. בשנת 2005 התמודד ממדיארוב בתחרות קבוצות על גביע אירופה וקבע את התוצאה השנייה בטיבה (2913) לאחר וסילי איוונצ'וק. ממדיארוב זכה במקום ראשון משותף בתחרות אירופלוט במוסקבה בפברואר 2006 עם 6.5/9. באוקטובר 2006 זכה בתחרות אסנט עם 4.5/6 לאחר שהקדים את יהודית פולגאר בציון נוישטל. ממדיארוב השיג את התוצאה הטובה ביותר 8/9 באליפות העולם לקבוצות בשנת 2009. בגביע העולם בשחמט 2009 הוא הודח ברבע הגמר. בשנת 2010 חלק ממדיארוב מקום ראשון משותף עם ולדימיר קרמניק וגטה קמסקי בגביע הנשיא בבאקו. לאחר מכן זכה במקום הראשון בתחרות לזכרו של מיכאל טל. ממדיארוב השתתף בתחרות המועמדים לאליפות העולם בשנת 2012 אך נוצח ברבע הגמר על ידי בוריס גלפנד שזכה בתחרות. ביוני 2013 זכה ממדיארוב באליפות העולם בשחמט מהיר לאחר שצבר 11.5 נקודות מ-15 אפשריות. ב-2014 הוא ניצח בתחרות השחמט לזכר טל שנערכה בשחמט מהיר. בתחרות המועמדים 2014 שחריאר ממדיארוב סיים במקום הרביעי. בגביע העולם בשחמט בשנת 2015 הוא הודח ברבע הגמר. בשנים 2015 ו-2016 הוא ניצח בתחרות העל בשמקיר. ממדיארוב זכה בסבב הגרנד פרי הרביעי ב-2017. במרץ שנת 2018 הוא סיים במקום השני בתחרות השחמט לזכר טל שנערכה בשחמט מהיר. לממדיארוב סגנון משחק התקפי, והוא מוכר כמי שמנסה פתיחות בלתי שגרתיות כגון הגנת אלכין וגמביט בודפשט. ממדיארוב שיחק בנבחרת האולימפית של אזרבייג'ן באולימפיאדות השחמט 10 פעמים. בשנים 2009 ו-2013 הוא זכה במדליית זהב באליפות אירופה לקבוצות, מדליית כסף ב-2011 ומדליית ארד בשנת 2007. בין השנים 2000 ל-2022 השתתף שחריאר ממדיארוב ב-10 אולימפיאדות שחמט: אליפות העולם בשח מהיר 2012 תחרות המועמדים: 2014, 2018 תחרות העל בבאקו 2014 אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015 תחרות העל טאטא סטיל: 2016, 2018, 2019, 2022 תחרות השחמט לזכר טל 2016 שחריאר ממדיארוב, ברשת החברתית פייסבוק שחריאר ממדיארוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שחריאר ממדיארוב, ברשת החברתית אינסטגרם שחריאר ממדיארוב, סרטונים בערוץ היוטיוב שחריאר ממדיארוב, באתר צ'סגיימס (באנגלית) שחריאר ממדיארוב, באתר פיד"ה (באנגלית) ממדיארוב זכה במקום ראשון משותף בתחרות אסנט, באתר צ'סבייס (באנגלית) משחקי השחמט של ממדיארוב, באתר 365chess (באנגלית) ממדיארוב זכה בתחרות אסנט ממדיארוב באליפות העולם לקבוצות בשנת 2009 ממדיארוב מקום ראשון משותף עם ולדימיר קרמניק וגאטה קמסקי בגביע הנשיא בבאקו ממדיארוב משחק בתחרות המועמדים לאליפות העולם בשנת 2012 ממדיארוב זכה באליפות העולם בשחמט מהיר ממדיארוב מקריב צריח לצורך התקפה פרופיל השחמט של ממדיארוב Mamedyarov, Shakhriyar - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית) chess-results.com/tnr6368908.aspx?lan=1&art=20&fed=AZE&flag=30 chess-results.com/tnr653631.aspx?lan=1&art=20&fed=AZE&flag=30
אזדרכטין

אזדרכטין (Azadirachtin) היא תרכובת אורגנית הנמנית עם הלימונואידים ומשמשת כמדביר חרקים טבעי. אזדרכטין מהווה תוצר מטבוליזם משני של זרעי עץ הנים, ונוסחתו: C35H44O16. אזדרכטין הוא טרפנואיד המכיל קבוצות פונקציונליות מחומצנות רבות, כגון כהל, אתר, אנול אתר, אצטיל, אצטל, המיאצטיל וכן מגוון של אסטרים פחמתיים. המולקולה מכילה 16 מרכזים כירליים. כתוצאה מכך, קיים קושי רב לסנטז את אזדרכטין. האזדרכטין משפיע בריכוזים נמוכים יחסית על למעלה מ-200 מינים של חרקים, ובהם גם על ארבה, כמדכא תיאבון וגדילה, בעוד רעילותו ליונקים קטנה ביותר. על-כן, מהווה אזדרכטין מדביר חרקים טבעי רב עוצמה. מדיה וקבצים בנושא אזדרכטין בוויקישיתוף
אריון (מיתולוגיה)

במיתולוגיה היוונית, אריון (ביוונית עתיקה: 'Ἀρίων) הוא סוס זהוב אלמותי מהיר במיוחד, שניחן ביכולת לדבר (כך על פי הפואטה הלטינית Sextus Propertius). זהות הוריו של אריון משתנה בהתאם למחבר: פוסידון, דמטר וגאיה מוזכרים שלושתם, ביצירות שונות, (הגרסה המקובלת היא שפוסידון ודמטר הם הוריו) כמולידיו. כמו כן, אדרסטוס (אנ') מלך ארגוס נזכר כמי שנהג לרכוב על גבו לעיתים קרובות. אריון מוזכר כיכול לדהור על כול משטח אפשרי – על המים, על האדמה ועוד. אריון הוא גם הסוס המהיר ביותר בעולם. האזכור הספרותי המוקדם ביותר של אריון הוא באיליאדה של הומרוס. אריון מוזכר גם בסדרת גיבורי האולימפוס של ריק ריירדן בתור הסוס של הייזל. בנוסף, ידוע שיכול לאכול-כול, אך מעדיף מכל זהב. אריון מופיע ב"בן נפטון", ספר פנטזיה מאת ריק ריירדן, המשך ל"הגיבור האבוד", שם מצוינת מהירות דהירתו (עם מרכבה רתומה אליו): 1,320 קמ"ש. הוא מופיע שוב בספר הבא בסדרה "אות אתנה", כמו גם ב"בית האדס" בתור החבר הטוב של הייזל. כמו כן הוא מופיע גם ב"דם האולימפוס", הספר האחרון בסדרה. אריון מוזכר במשחק "Wizard101" (אנ'). בגרסה זו אריון הוא סוס אנושי ובנו של פוסידון: מרעיד הארץ ואחיה של למיה.  לפעמים מתבלבלים בינו לבין הצייד אוריון, בנו של פוסידון ואחד מגדולי הציידים ביוון העתיקה. מדיה וקבצים בנושא אריון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דמיטרי אנדרייקין

דמיטרי אנדרייקין (ברוסית: Андрейкин, Дмитрий Владимирович; נולד ב-5 בפברואר 1990) הוא שחמטאי רוסי בדרגת רב-אמן, אלוף העולם לנוער בשנת 2010 ואלוף אירופה בשחמט בזק לשנת 2016. נכון ליולי 2021, מדורג במקום ה-24 בעולם והרביעי ברוסיה לפי מד כושר. 2006 - חלק מקום 1–3 בתחרות ליפטסק. בשנת 2008 ניצח בתחרות פתוחה במינסק וחלק מקום 3–7 בתחרות לזכרו של מיכאיל צ'יגורין. 2009 - חלק מקום 1–3 בתחרות בקטגוריה 16 בטקסס. 2010 - חלק מקום 2–7 בתחרות לזכרו של מיכאיל צ'יגורין. 2011 - חלק מקום 2–3 עם אמיל סוטובסקי בתחרות הפתוחה בבאקו. בתחילת 2012 חלק מקום 4–8 עם אלכסנדר חליפמן, מקסים רודשטיין, פביאנו קרואנה והיראנט מלקומיאן בתחרות אירופלוט. 2012 - ניצח באליפות ה-65 של רוסיה לאחר שזכה בפלייאוף נגד חמישה שחקנים. 2013 - השתתף כמדורג הנמוך ביותר בתחרות לזכרו של מיכאל טל וסיים את התחרות בלתי מנוצח עם ניצחון במשחק מול ולדימיר קראמניק. אנדרייקין חלק את המקום 3–5 בתחרות זו. 2013 - בגביע העולם סיים במקום השני לאחר שהפסיד לקראמניק בגמר 2.5-1.5. תוצאה זו זיכתה אותו בעליה לתחרות המועמדים 2014, בה סיים במקום החמישי. 2016 - זכה באליפות אירופה בשחמט בזק, כשצבר 22 נקודות מ-26 אפשריות. תחרות המועמדים 2014 תחרות העל בבאקו 2014 תחרות העל טאטא סטיל 2017 גביע העולם בשחמט בשנים: 2017, 2021 מדיה וקבצים בנושא דמיטרי אנדרייקין בוויקישיתוף דמיטרי אנדרייקין, ברשת החברתית אינסטגרם דמיטרי אנדרייקין, באתר צ'סגיימס (באנגלית) דמיטרי אנדרייקין, באתר פיד"ה (באנגלית) אנדרייקין מנצח באליפות העולם לנוער 2010 אנדרייקין בתחרות ליפטסק אנדרייקין ניצח בתחרות פתוחה במינסק בשנת 2008, באתר פיד"ה (באנגלית) אנדרייקין בתחרות לזכרו של מיכאיל צ'יגורין, באתר פיד"ה (באנגלית) אנדרייקין בתחרות בקטגוריה 16 בטקסס, באתר פיד"ה (באנגלית) אנדרייקין בתחרות לזכרו של מיכאיל צ'יגורין , באתר פיד"ה (באנגלית) אנדרייקין בתחרות הפתוחה בבאקו אנדרייקין בתחרות אירופלוט אנדרייקין באליפות ה-65 של רוסיה אנדרייקין בתחרות לזכרו של מיכאל טל
ראד

האם התכוונתם ל... פול ראד – שחקן קולנוע ותסריטאי יהודי-אמריקאי קווין ראד – מראשי ממשלת אוסטרליה ראד נא – מאכל אטריות תאילנדי פ.ק. ראד (אנ') – מועדון כדורגל מבלגרד רד רעד
הפיגוע במלון גרנד בברייטון

הפיגוע במלון גרנד בברייטון שבבריטניה התרחש ב-12 באוקטובר 1984, כאשר פצצת השהיה שהניח איש ארגון הצבא האירי הרפובליקני הזמני התפוצצה במלון. היה זה ניסיון התנקשות בחייה של ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר ושרי ממשלתה, ששהו במלון לרגל ועידת המפלגה השמרנית שנערכה בעיר. תאצ'ר לא נפגעה, אך 5 אנשים נהרגו בפיגוע ו-34 נפצעו. חבר הצבא הרפובליקני האירי הזמני פטריק מגי (Patrick Magee), בן 33, התאכסן במלון בסוף השבוע של 14 עד 17 בספטמבר 1984 תחת השם הבדוי רוי וולש. הוא שהה בחדר מס' 629 ובמהלך שהותו שם הטמין מטען חומר נפץ תחת אגן האמבטיה בחדר. לטענת חפרפרת בריטית באותו ארגון היה המטען במשקל של תשעה קילוגרמים. הוצמד אליו מתקן השהיה שהותקן מרכיבי מכשיר וידאו טייפ. המטען התפוצץ ב-12 באוקטובר בשעה 02:54 לפנות בוקר, ערב יומה האחרון של הוועידה בת השבוע. חלקים משלוש קומות בחלקו המרכזי של הבניין קרסו והותירו חור פעור בחזיתו. חלק מהנפגעים נפלו מהקומה השישית דרך ההריסות. לדברי מכבי האש ניצלו חיי רבים כאשר הבניין הבנוי היטב בסגנון הוויקטוריאני נותר עומד על תילו. חמישה אנשים נהרגו בפיגוע – חבר הפרלמנט אנתוני ברי מהמפלגה השמרנית, פעיל אזורי בכיר של המפלגה ושלוש נשים – נשותיהם של פעילים במפלגה. אחת ההרוגות ובעלה לנו בחדר שבו הוטמנה הפצצה. 34 אנשים אחרים נפצעו ואושפזו, וביניהם שר המסחר נורמן טביט. מרגרט תאצ'ר, ששהתה בסוויטה בקומה הראשונה של המלון, הייתה עדיין ערה בעת ההתפוצצות ועסקה בהכנת נאומה לוועידת המפלגה. ההתפוצצות גרמה נזק חמור לחדר הרחצה שלה, אך חדר השינה וחדר הישיבה שלה לא נפגעו. תאצ'ר ובעלה, שלא נפגעו, הובלו דרך ההריסות אל מחוץ למלון והוסעו לתחנת המשטרה בברייטון. זמן קצר לאחר ההתפוצצות, בשעה 04:00, נתנה תאצ'ר ריאיון לכתב ה-BBC והודיעה שהוועידה תתקיים כמתוכנן. אחד מיועציה שכנע את מפעילי חנות מרקס אנד ספנסר בעיר לפתוח אותה בשעה מוקדמת, כדי שאלו שאיבדו את כל חפציהם בפיגוע יוכלו לקנות לעצמם בגדים חדשים. בהמשך היום נשאה תאצ'ר את נאומה בוועידה, כמתוכנן. היא השמיטה ממנו את רוב הדברים שתכננה להגיד נגד מפלגת הלייבור. היא גינתה את ההתקפה והכריזה שהניסיון להרוס את הדמוקרטיה הבריטית באמצעות טרור לא יצלח. לאחר נאומה בוועידה נסעה תאצ'ר לבית החולים לבקר את הפצועים. למחרת נטל הצבא האירי הרפובליקני אחריות להתקפה. חקירת המשטרה איתרה את מוקד הפיצוץ בחדר 629 וחשפה את מעורבותו של פטריק מגי בפיגוע, לאחר שטביעות אצבע שלו נמצאו על טופס הרישום למלון וזוהו. ב-24 ביוני 1985 הוא נעצר בגלאזגו וביוני 1986 הורשע במשפט מושבעים בלונדון בחמישה מעשי רצח ובמעורבות בפיגוע אחר. נגזרו עליו שמונה מאסרי עולם. ארבעה פעילים נוספים של הצבא האירי הרפובליקני נדונו לעונשי מאסר בגין מעורבות בפיגוע. מגי שוחרר מהכלא ב-1999, לאחר 14 שנות מאסר, במסגרת תנאי הסכם השלום בין העדות בצפון אירלנד (הסכם יום שישי הטוב). עיתונאי הטלגרף דייוויד יוז כתב כי הפיגוע היה ההתקפה הנועזת ביותר על הממשלה הבריטית מאז מזימת אבק השרפה. משם ואילך הוחמרו מאוד אמצעי הביטחון שננקטו במסגרת ועידות פוליטיות בבריטניה. מדיה וקבצים בנושא הפיגוע במלון גרנד בברייטון בוויקישיתוף על הפיגוע באתר חדשות ה-BBC כתבה ותמונות מהפיגוע באתר חדשות ה-BBC תוכנית רדיו על הפיגוע באתר ה-BBC David Hughes, ‏Brighton bombing: Daily Telegraph journalist recalls, The Telegraph, 11 October 2009 דיווח על הרשעתו של מגי באתר חדשות ה-BBC אשתו של טביט נפצעה בפיגוע ונותרה מרותקת לכסא גלגלים.