laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מאטס סלס

מאטס סלס (בצרפתית: Matz Sels; נולד ב-26 בפברואר 1992) הוא כדורגלן בלגי, המשחק בעמדת השוער בנוטינגהאם פורסט. סלס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של לירסה, אליה הצטרף בגיל 7. בשנת 2010, הצטרף לקבוצה הבוגרת וכעבור שנתיים הפך לשוער הראשון של המועדון, לאחר עזיבתו של אייג'י קוואשימה. ב-29 ביולי 2012, סלס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד גנט, בו הוא הציל פנדל. בקיץ 2013, סירב לחתום על חוזה חדש במועדון, והודח מהרכב המועדון. ב-31 בדצמבר 2013, סלס חתם בגנט. כעבור שבועיים, סלס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הגביע נגד קורטרייק. בעונת 2014/2015, סלס הפך לשוער הראשון של המועדון ועזר לקבוצה לזכות באליפות הראשונה בתולדותיה. סלס, נבחר לשוער השנה בבלגיה לשנת 2015. ב-29 ביוני 2016, סלס חתם לחמש שנים בניוקאסל יונייטד תמורת 6.5 מיליון פאונד. ב-5 באוקטובר, סלס ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הליגה נגד פולהאם. סלס, רשם 9 הופעות בתחילת העונה, אך לאחר מכן איבד את מקומו בהרכב. ב-22 ביוני 2017, סלס הושאל לאנדרלכט עד לסיום העונה. ב-27 ביולי 2018, סלס חתם בשטרסבורג מליגת העל הצרפתית תמורת 3.5 מיליון פאונד. ב-1 בפברואר 2024 חתם בנוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג. 3 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד בורנמות'. באוקטובר 2015, סלס זומן לראשונה לסגל נבחרת הבוגרת לקראת המשחקים נגד ישראל ואנדורה במסגרת מוקדמות יורו 2020. סלס, זומן לסגל הרחב של הנבחרת לקראת מונדיאל 2018, אך לא נכלל בסגל הסופי. לעומת זאת, הוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020. ב-3 ביוני 2021, סלס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק הידידות נגד יוון. נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר יורו 2024. גנט ליגת העל הבלגית: 2014/2015 ניוקאסל יונייטד פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2016/2017 אנדרלכט הסופר ליג הבלגי: 2017 שטרסבורג גביע הליגה הצרפתית: 2018/2019 אישיים השוער הבלגי של השנה: 2015 מדיה וקבצים בנושא מאטס סלס בוויקישיתוף מאטס סלס, באתר Transfermarkt מאטס סלס, באתר Soccerway מאטס סלס, באתר BDFutbol מאטס סלס, באתר WorldFootball.net מאטס סלס, באתר National Football Teams מאטס סלס, באתר FootballDatabase.eu מאטס סלס, באתר ESPN 25 Devils go to EURO 2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הבלגית המלכותית, 28 במאי 2024 (באנגלית)
תחנת דלובוי צנטר

תחנת דלובוי צנטר (ברוסית: Деловой центр) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו סולנצבסקאיה. התחנה קשורה במעבר עם תחנת "ויסטובצ'נאיה" של קו פיליובסקאיה, ותחנת "דלובוי צנטר" של קו הטבעת הגדול. תחנת דלובוי צנטר נפתחה ב-31 בינואר 2014, והיא ממוקמת במוסקבה סיטי שברובע פרסננסקי. התחנה נסגרה ב-24 בפברואר 2018 עקב עבודות בנייה במטרו, ונפתחה מחדש ב-12 בדצמבר 2020. רציף גלריה להולכי רגל בקומה השנייה לובי משולב עם תחנת דלובוי צנטר של קו פיליובסקאיה מדיה וקבצים בנושא תחנת דלובוי צנטר בוויקישיתוף https://vnukovo-gazeta.ru/solncevskaja-linija-metro-popolnilas-novoj-stanciej-delovoj-centr ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Culture

Culture הוא אלבום האולפן השני של הרכב ההיפ הופ האמריקאי מיגוס. האלבום יצא לאור ב-27 בינואר 2017, על ידי חברות התקליטים קוואליטי קונטרול מיוזיק, YRN ת'ה לייבל ו-300 אנטרטיינמנט. האלבום מכיל הופעות אורח של די ג'יי חאלד, ליל עוזי ורט, גוצ'י מיין, 2 צ'יינז וטראוויס סקוט, כשבהפקה המוזיקלית השתתפו מפיקים כגון מורדה ביטס ומטרו בומין, בין היתר. האלבום נתמך על ידי שלושה סינגלים: "Bad and Boujee",‏ "T-Shirt" ו-"Slippery". האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה והגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200. הוא הגיע גם לצמרת מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ, והפך לאלבום הראשון של מיגוס בצמרת שני המצעדים. הוא הגיע היישר אל המקום הראשון גם במצעד האלבומים הקנדי. ביולי 2017 זכה האלבום בתואר הפלטינה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. הוא אף הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "אלבום הראפ הטוב ביותר" בשנת 2018. מידע על האלבום Culture באתר MusicBrainz מידע על האלבום Culture באתר AllMusic האלבום Culture באתר Discogs האלבום Culture באתר ספוטיפיי האלבום Culture באתר אפל מיוזיק Smith, Trevor (15 באוקטובר 2016). "Quavo Pushes 300 To Release New Migos Album: "You Makin' The Fans Angry"". HotNewHipHop. ארכיון מ-11 בינואר 2017. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Caulfield, Keith (5 בפברואר 2017). "Migos Earn First No. 1 Album on Billboard 200 Chart With 'Culture'". Billboard. ארכיון מ-6 בפברואר 2017. נבדק ב-6 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "On the Charts...This Week". FYIMusicNews. 6 בפברואר 2017. ארכיון מ-8 בפברואר 2017. נבדק ב-7 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Damien Scott,Gail Mitchell,Angel Diaz,Carl Lamarre,Michael Saponara,Heran Mamo,Kyle Denis, Damien Scott, Gail Mitchell, Angel Diaz, Carl Lamarre, Michael Saponara, Heran Mamo, Kyle Denis, The 100 Greatest Rap Albums of All Time: Staff List, Billboard, ‏11 ביולי 2024 (באנגלית אמריקאית)
Culture II

Culture II הוא אלבום האולפן השלישי של הרכב ההיפ הופ האמריקאי מיגוס. האלבום יצא לאור ב-26 בינואר 2018, על ידי חברות התקליטים קפיטול רקורדס, מוטאון וקוואליטי קונטרול. האלבום הוא אלבום כפול המכיל 24 רצועות, בהן הופעות אורח של 21 סבאג', דרייק, גוצ'י מיין, טראוויס סקוט, טראוויס סקוט, טיי דולה סיין, ביג שון, ניקי מינאז', קארדי בי, פוסט מאלון ו-2 צ'יינז. האלבום הופק בפועל על ידי קוואבו, לצד עבודת הפקה מוזיקלית של מפיקים כגון מטרו בומין, בודה בלס, קניה וסט, פארל ויליאמס ומורדה ביטס, בין היתר. האלבום הוא אלבום ההמשך של אלבומם הקודם של מיגוס, Culture. האלבום נתמך על ידי ארבעה סינגלים: "MotorSport",‏ "Stir Fry",‏ "Walk It Talk It" ו-"Narcos", וכן על ידי הסינגל השיווקי "Superstars". האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה והגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200. זהו האלבום השני של מיגוס שהגיע לצמרת המצעד. מידע על האלבום Culture II באתר MusicBrainz מידע על האלבום Culture II באתר AllMusic האלבום Culture II באתר Discogs האלבום Culture II באתר ספוטיפיי האלבום Culture II באתר דיזר האלבום Culture II באתר Yandex.Music (ברוסית) האלבום Culture II באתר אפל מיוזיק האלבום Culture II באתר Last.fm האלבום Culture II באתר טיידל האלבום Culture II באתר יוטיוב Petridis, Alexis (26 בינואר 2018). "Migos: Culture II review – weirdness and wonder between the iced-out watches". The Guardian. ארכיון מ-26 בינואר 2018. נבדק ב-26 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) McKinney, Jessica (29 בינואר 2018). "Migos' 'Culture II': 11 Best Songs You Need To Hear". Vibe. ארכיון מ-29 בינואר 2018. נבדק ב-30 בינואר 2018. Among a track list of mid-tempo, trap songs, "Stir Fry" is such a breath of fresh air. {{cite web}}: (עזרה) Coleman II, C. Vernon (15 באוקטובר 2017). "Fans Guess Who the Executive Producer Is on Migos' 'Culture 2' Album". XXL. ארכיון מ-24 באוקטובר 2017. נבדק ב-24 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Gonzalez, Eddie (22 בינואר 2018). "Migos Confirm Kanye West Provided 'Additional Production' For 'Culture II'". Uproxx. ארכיון מ-23 בינואר 2018. נבדק ב-22 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Migos Share New 'Culture II' Single "Supastars"". Complex. 22 בינואר 2018. ארכיון מ-22 בינואר 2018. נבדק ב-22 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Findlay, Mitch (22 בינואר 2018). "Migos Premiere New "Culture 2" Single "Supastars"". HotNewHipHop. ארכיון מ-26 בינואר 2018. נבדק ב-25 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Caulfield, Keith (4 בפברואר 2018). "Migos' 'Culture II' Debuts at No. 1 on Billboard 200 Albums Chart". Billboard. ארכיון מ-5 בפברואר 2018. נבדק ב-5 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
Culture III

Culture III הוא אלבום האולפן הרביעי של הרכב ההיפ הופ האמריקאי מיגוס, והאחרון שיצא לפני מותו של טייקאוף. האלבום יצא לאור ב-11 ביוני 2021, על ידי חברות התקליטים קפיטול רקורדס, מוטאון וקוואליטי קונטרול מיוזיק. האלבום הוא השלישי והאחרון בסדרת האלבומים של מיגוס, Culture, והוא יצא לאחר אלבומם השלישי Culture II, שיצא ב-2018 ואלבומי סולו הבכורה של כל חברי ההרכב, שיצאו בין אוקטובר 2018 לפברואר 2019. האלבום תוכנן במקור לצאת בקיץ 2020, אך נדחה בעקבות מגפת הקורונה.. האלבום מכיל הופעות אורח של דרייק, קארדי בי, פולו ג'י, פיוצ'ר, ג'סטין ביבר, ג'וס וורלד ו-YoungBoy Never Broke Again. האלבום נכלל במקום העשירי ברשימת "10 האלבומים הטובים ביותר של 2021: רשימת הצוות - בחירתו של ג'ואל אוארטו" על ידי מגזין Yahoo!. אתר האינטרנט הרשמי של Culture III מידע על האלבום Culture III באתר MusicBrainz מידע על האלבום Culture III באתר AllMusic האלבום Culture III באתר Discogs האלבום Culture III באתר אפל מיוזיק האלבום Culture III באתר Last.fm Darville, Jordan (17 במאי 2021). "Migos announce Culture III release date". The Fader. נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Chin, Mallory (21 בינואר 2020). "Offset Reveals Migos' 'Culture III' Album Is the "Last Chapter"". Hypebeast. {{cite web}}: (עזרה) Martinez, Joe (5 במאי 2020). "Migos Celebrate Cinco De Mayo With New Song "Taco Tuesday"". Complex. נבדק ב-14 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה) Japanese Breakfast, Silk Sonic, Olivia Rodrigo, Lil Nas X and more: Yahoo Entertainment staff picks for best albums of 2021, www.yahoo.com (באנגלית אמריקאית)
מוקסה טכנולוגיות

מוקסה טכנולוגיות (באנגלית: Moxa Technologies) היא חברת טכנולוגיה טייוואנית, המתמחה בקישוריות קצה, מחשוב תעשייתי ופתרונות תשתיות רשת. מטה החברה בטאיפיי, טייוואן. בשנת 2005 מוקסה מימנה תחרות חיבורים בינלאומית לגילוי יישומים חדשים של שרתי מכשירים אלחוטיים. עד שנת 2005 הייתה מוקסה חברה של 30 מיליון דולר, ועד 2008 של 100 מיליון דולר. בתגובה לתחרות נאלצה החברה להתמקד במוצרים יוקרתיים. בנובמבר 2018 הודיעו מוקסה וטרנד מיקרו על הקמת תאגיד משותף בשם TXOne Networks אשר יתמקד בצרכי האבטחה של האינטרנט התעשייתי של הדברים (IoT). בשנת 2019 חברו מוקסה ואוניברסיטת טייוואן הלאומית להשקת מעבדת מחקר ופיתוח בשם מעבדת החדשנות ברשת MOXA-NTU. המוקד העיקרי של המעבדה יהיה ברשת רגישות לזמן. Moxa Americas היא חברת הבת האמריקאית של מוקסה עם מטה בברי, קליפורניה. Moxa Americas הוקמה בשנת 1992 ומעסיקה כ-800 עובדים. "Taiwan shares expertise, achievements on cutting-edge smart solutions with India". www.business-standard.com. Asian News International. נבדק ב-24 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Moxa Inc". www.bloomberg.com. Bloomberg. נבדק ב-24 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Montague, Jim. "Moxa Technologies starts daily wireless device server essay contest". www.controleng.com. Control Engineering. נבדק ב-24 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Ogden, Frank (בפברואר 2010). "Substation Automation and Transport are focus". Industrial Ethernet Book (56): 96. {{cite journal}}: (עזרה) Branch, John. "Trend Micro's IoT Joint Venture Offers a New Approach to Tackling Weaknesses in Cybersecurity". dallasinnovates.com. Dallas Innovates. נבדק ב-24 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Sweeney, Phil. "Moxa and NTU Team Up to Establish Networking Innovation Lab". en.ctimes.com.tw. C Times. נבדק ב-24 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Moxa Americas Inc". www.automationworld.com. Automation World. נבדק ב-24 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
ויקטור בלנקו

ויקטור איוונוביץ' בֵּלֵנְקוֹ (ברוסית: Виктор Иванович Беленко; נולד ב-15 בפברואר 1947) הוא טייס סובייטי לשעבר שערק למערב עם מטוסו. בלנקו היה טייס בחטיבת הטיס 513 של חיל האוויר הסובייטי בצ'ונגויבקה. הוא התפרסם ב-6 בספטמבר שנת 1976, כאשר ערק למערב באמצעות הטסת מטוס המיג-25 "פוקסבט" שלו להָקוֹדָטֵה שביפן. הייתה זו הפעם הראשונה בה יכול היה המערב לבחון מטוס זה מקרוב. מראשית שנות השבעים שבהם נכנס מטוס המיג 25 לשירות מבצעי בברית המועצות מטוס זה נחשב לבעל מעטפת ביצועים חריגה וכאיום ממשי על מטוסי נאט"ו (בעיקר כמטוס ירוט). בין היתר נודע על יכולתו לטוס במהירות של מעל 3 מאך ברום טיסה של מעל 80,000 רגל. בחינתו של המטוס הפתיעה את האמריקאים לנוכח הטכנולוגיה הפשוטה שנתגלתה במטוס ורמת הגימור הנמוכה של חלקיו. לבלנקו הוענק מקלט מדיני על ידי נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד וסודרה לו קרן נאמנות שהעניקה לו תנאי מחיה נוחים מאוד לשנים הבאות. ארצות הברית תחקרה אותו במשך חמשת החודשים הראשונים שלאחר עריקתו. מטוס המיג-25 פורק, נבדק ולאחר מכן הוחזר לברית המועצות ב-30 מכולות. בלנקו הביא איתו את מדריך הטיסה של המטוס, מתוך רצון לעזור לטייסים אמריקאים בהערכת ובבחינת המטוס. עם זאת, ממשלת יפן אסרה להטיס את המטוס, והתירה לארצות הברית רק לבדוק את המטוס, ולבצע מבחנים על הקרקע במערכות המכ"ם ומנועי המטוס. בהיותו בארצות הברית התחתן ונולדו לו שלושה ילדים. בשנת 1995, לאחר התפרקות ברית המועצות ביקר במוסקבה בהקשר לעסקיו. מדיה וקבצים בנושא ויקטור בלנקו בוויקישיתוף The pilot who stole a secret soviet fighter jet מאתר ה-BBC
צ'צ'לקה מנומרת

צ'צ'לקה מנומרת (שם מדעי: Ortalis guttata) הוא מין של עוף קרקע מהסוג צ'צ'לקה שבמשפחת ההוקיים. המין נפוץ ביערות גשם במדינות ברזיל, בוליביה, קולומביה, ונצואלה, פרו ואקוודור עד לגובה של 1,700 מטר מעל לגובה פני הים. היא תוארה בידי החוקר יוהאן בפטיסט פון שפיקס בשנת 1825. אורכו של הצ'צ'לקה המנומרת הוא 40 עד 60 סנטימטרים ומשקלו 500 עד 600 גרמים. צבעו של העוף חום למעט הראש האפור והזנב השחור. צבע הנוצות משתנה בין תת-המינים השונים. העוף שוכן עצים ושם מחפש פירות, זרעים וחרקים למאכל. העופות מזדווגים בין אוקטובר לנובמבר ובונים קנים כ־2 מטרים מעל לקרקע. מין זה מוגדר על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין שאינו בסיכון בשל יכולתו להסתגל גם לבתי גידול שנפגעו בידי האדם (כמו יערות האמזונאס) ועקב גודלו הקטן יחסית למיני הסוג הוקו, שרבים מהם מצויים בסכנה בטבע. מדיה וקבצים בנושא צ'צ'לקה מנומרת בוויקישיתוף צ'צ'לקה מנומרת, באתר ITIS (באנגלית) צ'צ'לקה מנומרת, באתר NCBI (באנגלית) צ'צ'לקה מנומרת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צ'צ'לקה מנומרת, באתר GBIF (באנגלית) צ'צ'לקה מנומרת באתר הרשימה האדומה של IUCN
מרים סקלרץ

מרים סקלרץ (נולדה ב־17 ביולי 1971) היא פרופסור במכללת אורות ישראל ובמכללה האקדמית חמדת. מרים נולדה בכ"ד בתמוז תשל"א בניו יורק, לד"ר שניאור ובתיה הופמן, שירתה בשירות לאומי בתחום החינוך, למדה לתעודת הוראה בתנ"ך ובתורה שבעל פה במכללת אורות ישראל במקביל ללימודי תואר ראשון במסגרת האוניברסיטה הפתוחה. כמו כן למדה שנתיים במדרשת מת"ן בירושלים, סקלרץ היא בעלת תואר שני ותואר שלישי בתנ"ך מאוניברסיטת בר-אילן. בהיותה סטודנטית בבר-אילן עבדה כעוזרת מחקר ב'מפעל מקראות גדולות הכתר' ו'המקרא בפרשנות חז"ל'. החל משנת 2003 סקלרץ מלמדת במכללת אורות ישראל ובמכללה האקדמית חמדת. בהמשך עמדה בראש החוג למקרא במכללה האקדמית חמדת, ומשנת 2006 עומדת בראש התוכנית ללימודי המשך במכללת אורות ישראל קמפוס רחובות. בשנת 2009 החלה לשמש כראש התוכנית לתואר שני בהוראת מקרא וספרות חכמים במכללת אורות ישראל. היא זכתה בתואר מרצה מצטיין בשני המוסדות. בתחילת שנת 2020 מונתה לפרופ' חבר. תחומי מחקריה העיקריים הם הפרשנות היהודית בימי הביניים תוך התמקדות בפירוש הרמב"ן לתורה ואומנות השירה המקראית, סקלרץ פרסמה בנושאים אלו מאמרים רבים, אשר הפכו למאמרי יסוד בנושאים אלו. מרים משמשת כחברה בוועדת המקצוע של התנ"ך בחינוך הממלכתי דתי במשרד החינוך ומקדמת דרכים להוראה מיטבית של התנ"ך בבתי הספר ובמוסדות להכשרת מורים. נשואה לד"ר שלמה ולהם ארבעה ילדים. מרים סקלרץ, באתר Academia.edu מידע על מרים סקלרץ בקטלוג הספרייה הלאומית רשימת המאמרים של מרים סקלרץ באתר רמב"י שילה פריד, עניין אישי עם מרים סקלרץ, באתר ערוץ 7, 9 ביולי 2020 רמב"ן כפרשן האגדה במהלך פירושו לתורה, שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום, כג, תשע"ד, עמ' 243 -262. התמודדות עם הפער בין הפשט לדרש – רמב"ן בעקבות ראב"ע, שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום, כב, תשע"ג, עמ' 189 – 222. דרכו של רמב"ן באימוץ דברי ראב"ע והבאתם שלא בשם אומרם שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום, כד, תשע"ו עמ' 285 - 302. ממשבר לצמיחה - היחס למדרש אגדה ספר עמדו"ת כרך ו מכללת אורות ישראל. מרים סקלרץ, דף שער בספרייה הלאומית המכללה מצדיעה למרצים המצטיינים תשע"ח סמסטר א עובד בתעשייה הביטחונית ומכון ויצמן, הקים מיזם בשם "בין הזומים".
עליזה קלבנוב פלורנטל

עליזה קלבנוב פלורנטל (נולדה ב-13 ביוני 1948) היא אמנית, צלמת ומשוררת ישראלית. פלורנטל נולדה בתל אביב, בת לפרניה שדלצקי, ילידת פולין, וליחזקאל קלבנוב, יליד ליטא. היא סיימה תואר ראשון בספרות, תעודת הוראה בהצטיינות. כמו כן, לימודי תעודה - מוסמכת באמצעות יצירה והבעה, וכן תואר שני בחינוך מיוחד מטעם אוניברסיטת חיפה. את עבודת הדוקטורט שלה השלימה באוניברסיטת ARU אשר באנגליה. בין השנים 1987–1990 ניהלה את מרכז חומר וצבע במעון "נווה צאלים" ברמות השבים, לאחר מכן הקימה את 'סטודיו משאבים' לטיפול ושינוי באמצעות יצירה והבעה ליחידים ולקבוצות 1990–2021. בנוסף, העבירה סדנאות והרצתה שנים ב'מכללת לוינסקי לחינוך' ובאוניברסיטת בר-אילן. פלורנטל מנהלת קבוצת נשים 'משאבים בשביל נשים' בתקופת הקורונה בחיק הטבע ויוזמת מפגשים בשילוב יוגה צחוק לקבוצות יהודיות ערביות בסטודיו משאבים, בעקבות אירועי מבצע שומר חומות. צילומיה של קלבנוב פלורנטל הופיעו בעיתונים כגון 'הארץ', 'את' וכיוצא בזה, כמו כן הופיע צילום שלה בספר שערכה גלי מנור על אביה אהוד מנור 'רק מילה בעברית', הוצאת מופת .2021 היא זכתה בתחרות הסיפור הקצר מטעם מפעל הפיס, שנערכה בשנת 2005 בספריית הוד השרון. בשנת 2020 התאלמנה מאלי פלורנטל. לזכרו כתבה את ספר השירה 'הלך כמו מלח'.במהלך השנים הוסיפה את השם, רות, על שם רות המואביה (נולדה ב-ו' סיוון- חג שבועות). היא אם לחמישה. עפרון חרום - אודות משפחת אביה שנספתה בליטא, הוצאת 'עקד', 2011 לצייר כאב - הוצאת 'אח', רומן בעקבות מחקר, הוצאת 'אח' 2017 חלקיקים בודדים - ספר שירה בעריכת יקיר בן משה, פרדס הוצאה לאור 2015 סוד האושר העברי - הוצאת משאבים 2019 מעיין נעורים להולכים בדרך –הוצאת 'משאבים' 2018 ספר שירה, 'לפעמים בדידות היא מתנה' – הוצאת 'משאבים', 2019 הפגנת פועלים - ספר ילדים שזכה במקום ראשון בתחרות מטעם 'להב' ארגון העסקים הזעירים, הוצאת ספרא 2019 אבגייל מצאתי, ספר ילדים, ספרי ניב, 2023 הלך כמו מלח - ספר שירה, הוצאת 'צבעונים' 2021 יוֹמָן אֵבֶל, הוצאת צבעונים, 2024 מאמרים ופרסומים בכתבי עת טיפול באמצעות יצירה, כתב העת של יה"ת, כרך 2 חוברת 2 אוקטובר 96 רשמים מהקונגרס הבינלאומי הראשון לפסיכותרפיה', כתב עת שיצא בווינה, יולי 1996 סדנה עם אדית קרמר' וינה, יולי 1996  בית לכאב, ציור מקרה Artistic Case Study מרץ, 2009 תולעת ספרים קבלת החלטות באמצעות ציור מקרה', בתוך: יצירתיות, עמודים 58–61 מוסף באמנות ישראלית ; מאי, 2010, התפרסם במגזין 'כאן' מאמר, 'משריטה לאיחוי, יצירה ספונטנית והומור בטיפול' "בתוך" 'חשיבותה של אי רצינות קובץ מאמרים רב-תחומי בחקר ההומור' בעריכת אבנר זיו, אריה סובר, כרמל, 2012 'ציירי לך כאב' בתוך מגזין 'חיים אחרים' גיליון 262, עמודים 51–57 יולי 2018 מחקר 'המטופל המיוחד בקרב המטפלים לאומנות בישראל' אוניברסיטת APU אנגליה, מחקר בנושא היחס המיוחד שיש למטפל כלפי אחד ממטופליו. בעקבות המחקר נכתב הספר 'לצייר כאב'. ביאנלה אמנים צעירים, מוזיאון חיפה, צילום. 1988 ציור על צילום, גלריה נאנג'ינג, שנחאי, סין, אוצרת איריס אלחנני 2009 תערוכת יחיד, 'בין הבית לגדר התיל', תיאטרון ירושלים, אוצרת נעה טל, 2009 מדיה וקבצים בנושא עליזה קלבנוב פלורנטל בוויקישיתוף עליזה קלבנוב פלורנטל בתוכנית מטעם מרכז הספר והספריות בבית אריאלה, סופרים קוראים 2012. עליזה קלבנוב פלורנטל באתר הספרייה הלאומית עליזה קלבנוב-פלורנטל באתר סימניה עליזה פלורנטל (1948-), דף שער בספרייה הלאומית עליזה קלבנוב פלורנטל, ברשת החברתית Goodreads
ארתור קוארטלי

ארתור קוארטלי (באנגלית: Arthur Quartley‏; 24 במאי 1839 - 19 במאי 1886) היה צייר אמריקאי, הידוע בנופי הים שלו. קוארטלי נולד בפריז והתגורר בה עד גיל שתים עשרה ואז משפחתו עברה לארצות הברית. הוא למד ציור אצל אביו פרדריק ויליאם קוארטלי, שהיה ליתוגרף אנגלי. אביו דרש מהנער הצעיר שני רישומים בשבוע. בגיל 17 ארתור למד לצייר שלטים בבולטימור. בשנת 1852 עזבו קוארטלי ומשפחתו את פריז לעיר ניו יורק ובשנת 1862 הקימו חברה לעיצוב בבולטימור. חברת אממרט וקוארטלי נחשבה לחברה הטובה ביותר בעיר בתחומה. עם זאת, קוארטלי הצעיר החל לצייר נופי ים ימיים של מפרץ צ'ספיק, והשקיע יותר ויותר זמן במשימת הציור הימי. הוא ערך תערוכה מצליחה של ציורים ימיים בסטודיו של נורבל בבולטימור. החוקרת אליזבת ג'ונס ציינה כי עבודתו של קוארטלי חושפת היכרות עם המסורת הימית ההולנדית בקומפוזיציה ובטיפול באור ובצבע. כדי להמשיך בציוריו ברצינות רבה יותר, עבר קוארטלי לעיר ניו יורק בשנת 1875. ניו יורק באותה תקופה הפכה למרכז ראשי עבור ציירים בולטים. שם צייר נופי ים של מפרץ לונג איילנד, נמל ניו יורק, האי המפשייר בניו המפשייר ומפרץ ברוד איילנד. בתקופה זו אסכולת נהר ההדסון הלכה ודעכה, כך שקבוצות ציירים אחרות התגבשו, ביניהן קבוצת הטילרים (אנ' ) שקורטלי היה חבר מייסד שלהם. הטילרים הייתה קבוצת אמנים וסופרים, שכללה את וינסלו הומר, ויליאם מריט צ'ייס ואוגוסטוס סנט גאודנס. הם נפגשו לעיתים קרובות כדי להחליף רעיונות ולקשט אריחי קרמיקה לקידום עבודותם. הם גם ערכו נסיעות לציור, כמו "העלייה לרגל 1878 למזרח לונג איילנד" על ידי קוארטלי ואחרים. באותה נסיעה קוארטלי צייר נוף ימי וגם אריח צבוע כחול של ילדה על החוף. בשנת 1876 נבחר קוארטלי לאקדמיה הלאומית. הבולטות של קוארטלי במהלך חייו מומחשת בהכללתו כאחד מ -68 הציירים בפרסום "ציירים אמריקאים 1880". מדיה וקבצים בנושא ארתור קוארטלי בוויקישיתוף Encyclopedia Americana, New York, Chicago (1919) American Painters, D. Appleton, New York (1880) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ארתור קוארטלי".
רפא סילבה

רפאל אלכסנדרה פרננדש פריירה דה סילבה (בפורטוגזית: Rafael Alexandre Fernandes Ferreira da Silva; נולד ב-17 במאי 1993) הידוע בכינויו רפא סילבה (Rafa Silva) הוא כדורגלן פורטוגזי, המשחק בעמדות הקשר והקיצוני בבשיקטש מליגת העל הטורקית. רפא התחיל את הקריירה שלו באתלטיקו פובואנסה, ממנה עבר לאלוורסה. בשנת 2011, הצטרף לקבוצת הנוער של פיירנסה. ב-29 ביולי 2012, רפא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–2 נגד פנאפייל. ביוני 2013, רפא חתם לחמש שנים בבראגה. ב-10 בנובמבר, הבקיע את שעריו הראשונים בקבוצה, כאשר כבש צמד בניצחון 1–3 נגד אולהאננסה במסגרת הגביע הפורטוגזי. ב-17 בספטמבר 2015, הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית, בניצחון 0–1 נגד סלובן ליברץ. ב-1 בספטמבר 2016, רפא חתם לחמש שנים בבנפיקה ליסבון תמורת 16.4 מיליון אירו, עם סעיף שחרור של 60 מיליון אירו. 8 ימים לאחר מכן, רפא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד ארוקה. ב-22 בינואר 2017, רפא הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 4–0 נגד טונדלה. את עונת 2018/2019, רפא סיים עם 17 שערים וסיים שלישי בטבלת מלך שערי הליגה. בצעירותו, רפא שיחק בנבחרות הצעירות של פורטוגל. ב-28 בפברואר 2014, רפא זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת וכעבור 5 ימים, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–5 נגד קמרון. רפא, נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014, יורו 2016 ויורו 2020. בראגה הגביע הפורטוגלי: 2015/2016 בנפיקה ליסבון ליגת העל הפורטוגלית: 2016/2017, 2018/2019, 2022/2023 הגביע הפורטוגלי: 2016/2017 הסופר קאפ הפורטוגלי: 2017, 2019, 2023 נבחרת פורטוגל אליפות אירופה בכדורגל: 2016 ליגת האומות: 2018/2019 מדיה וקבצים בנושא רפא סילבה בוויקישיתוף רפא סילבה, באתר Transfermarkt רפא סילבה, באתר Soccerway רפא סילבה, באתר BDFutbol רפא סילבה, באתר WorldFootball.net רפא סילבה, באתר National Football Teams רפא סילבה, באתר FootballDatabase.eu
ההנאה שבאטיות

ההנאה שבאיטיות (בצרפתית: La lenteur) הוא רומן מאת הסופר הצ'כי, מילן קונדרה, שראה אור בשנת 1994. זהו הראשון מבין הרומנים "הצרפתים" של קונדרה, שלאחר הגירתו לצרפת הפסיק לכתוב בשפת אימו, הצ'כית. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: שגיאות לשון, ניסוח, פיסוק ותרגמת. המספר הוא סופר המבקר עם אשתו במלון הנמצא בטירה באחד ממחוזות צרפת. במהלך הנסיעה מוטרד הזוג על ידי מכונית שעוקבת אחריהם. לנוכח האופי המסוכן של תנועת הכבישים, תוהה אשתו של הסופר מדוע נהגים אינם חוששים כשהם מאחורי ההגה. הסופר מנסה לענות לה. מסצנה זו מפותח המוטיב של הספר, השתקפות על התאוצה בעידן המודרני, אשר מנוגדת ל"איטיות "של תקופות קודמות:" ונשאלת השאלה: מדוע נעלמה ההנאה שבאטיות?" שני קווי עלילה מלווים את ביקור הסופר ואשתו: האחד מתקיים במאה ה-18 והשני בהווה. הראשון מתרחש בטירה דומה מאוד לזו בה הם שוהים ומסופר כמו אגדה העתיקה: עלילת סיפור מאת הסופר הצרפתי ויוונט דנון, שפורסם בשנת 1777 ובו אביר צעיר שפיתה את מאדאם דה טי המנוסה על פי כל כללי אמנות האהבה ובמובן זה מנוסה בהנאה שבאיטיות. בני הזוג יודעים שיהיה להם לילה אחד לעצמם. מאדאם דה טי משתמשת במעשה כדי להונות את בעלה על אהובה האמיתי, המרקיז. האחרון, בתורו, מגלה מאוחר יותר בפני האביר כי מאדאם דה טי הייתה פריג'דית, מה שהמתחרה לא ראה. הוא מציין שלא יהיה "לא מחר" לאותו לילה. הסופר, המספר הראשי "חתר למימוש עצמי" כדי למנוע זאת להיכשל בצורה מגוחכת. לטענתו, אף על פי שהעולם נעשה קשה יותר ויותר לעקוב, כולם מאמינים שהם פועלים באופן עצמאי. על ידי ערבוב סגנונות בדיוניים ומסיים, הקורא שומר גם על "האשליה של אוטונומיה אישית". הסופר משחזר את הסיפור הזה בסביבה הנתונה של הטירה בזמן שהוא ואשתו מבלים שם את הלילה. העלילה האחרת מתארת ועידה בינלאומית של אנטומולוגים המדומיינת באותה טירה בהווה המסופר. בכנס יעביר הפרופסור הצ'כי, צ'צ'ופישקי, שנאלץ לעבוד כעובד בניין במשך עשרים שנה לאחר 1968 עקב הדחתו מהאקדמיה בידי המשטר הקומוניסטי, יעביר הרצאה על מחקר זבובים אותו נאלץ לזנוח. למרות שהוחזר לתפקידו אחרי נפילת המשטר, המצב מציף אותו לחלוטין, כך שהוא, המום מרגשותיו, הוא שוכח לשאת את נאומו המוכן ורק מדבר על עצמו ועל חייו הלא מוצלחים. מתברר כי אובדן תפקידו במכון לא נבע מעבודתו הפוליטית, מכיוון שהוא לא היה אדם פוליטי ולא פעל מסיבות מוסריות. במקום זאת, הוא לא העז להכחיש קבוצה של חברי אופוזיציה שהפעילו עליו לחץ להיפגש במכון: הוא חשש שהם עשויים ללעוג לו. בנוסף, לעומת שאר הפרופסורים הוא נראה צעיר וחטוב עקב השנים בו נאלץ לעבוד עבודה פיזית למחייתו במקום מחקריו האקדמיים. בשולי הקונגרס דנה קבוצה בתאוריה לפיה אינטלקטואלים ופוליטיקאים נהנתניים ונרקיסיסטים משמשים בהיסטריה את חברת התקשורת כ"רקדנים מוסריים". כוונתם היא לפתות קהל בלתי נראה ב"ג'ודו המוסרי" שלהם. ההנאה שבאטיות, באתר OCLC (באנגלית) סקירת הספר בניו-יורק טיימס.