הבחירות לנשיאות איראן 2013

הבחירות לנשיאות איראן 2013 התקיימו ב־14 ביוני 2013, וחסן רוחאני נבחר בהן לנשיאה השביעי של המדינה. מאות מועמדים שביקשו להתמודד נדחו על ידי מועצת שומרי החוקה. לאחר מערכת הבחירות הקודמת ב־2009, שבה זכה מחמוד אחמדינז'אד בכשישים אחוזים מהקולות, פרצה מחאה במדינה נגד ניצחונו ובעד המועמדים מיר־חוסיין מוסאווי, שזכה בכשליש מהקולות, ומהדי כרובי, שזכה בפחות מאחוז מקולות הבוחרים. המוחים טענו שתוצאות הבחירות זויפו וקראו להפלת אחמדינז׳אד. ב־2011, בעקבות גל המחאות בעולם הערבי, התחדשה המחאה באיראן. על רקע זה היה חשש בקרב השלטון מגל נוסף של מחאה במדינה על רקע מערכת הבחירות הנוכחית. לפי חוקת איראן, אורך כהונתו של הנשיא ארבע שנים, ובסיומן הוא יכול להיבחר רק לקדנציה רצופה אחת נוספת. לפיכך נמנעה מהנשיא המכהן אחמדינז׳אד האפשרות להתמודד בבחירות. כדי להיבחר צריך המתמודד בבחירות לזכות בלמעלה ממחצית מקולות הבוחרים, בהם אכן זכה רוחאני. מערכת הבחירות הנוכחית היא מערכת הבחירות האחת עשרה לנשיאות שמתקיימת באיראן. ביום הבחירות, 14 ביוני, התקיימו במדינה גם הבחירות לרשויות המקומיות. בבחירות זכות הצבעה ל־50,483,192 אזרחים. ההרשמה להתמודדות בבחירות נערכה מ־7 עד 11 במאי 2013, ובמהלכה נרשמו לבחירות מאות מתמודדים, אולם חלקם פרשו קודם להכרזה על המועמדים שרשאים להתמודד. ב־21 במאי 2013 הודיעה מועצת שומרי החוקה כי מבין הנרשמים התירה את התמודדותם של שמונה מועמדים. ב־10 וב־11 ביוני פרשו שניים מהמתמודדים, ובבחירות נותרו שישה מועמדים. חסן רוחאני, ממפלגת אגודת אנשי הדת הלוחמת, מזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי לשעבר. סעיד ג'לילי, ממפלגת חזית ליציבות המהפכה האסלאמית, מזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי. מוחמד קליבאף, ממפלגת האגודה האסלאמית של המהנדסים, ראש עיריית טהראן. עלי אכבר וליאטי, ממפלגת הקואליציה האסלאמית, שר החוץ לשעבר. מוחסן רזאי, ממפלגת המתינות והפיתוח, מזכיר המועצה האיראנית לאבטחת אינטרס המשטר. מוחמד ע'רזי, עצמאי, שר הדואר ושר הנפט לשעבר. ע'ולאם עלי חדאד־עאדל, יושב ראש הפרלמנט של איראן לשעבר. מוחמד־רזא עארף, סגן נשיא איראן לשעבר. שורה של אישים בולטים שביקשו להתמודד בבחירות נדחו על ידי מועצת שומרי החוקה: אכבר האשמי רפסנג'אני, נשיא איראן לשעבר. אספנדיאר רחים משאי, מנהל מטה נשיא איראן. מנוצ'הר מותכי, שר החוץ לשעבר. בין הנרשמים להתמודדות שמועמדותם נפסלה היו שלושים נשים, שמועמדותן נדחתה על ידי השלטונות, כי החוקה קובעת שלתפקיד הנשיא יכול להתמנות רק גבר. בבחירות השתתפו 36,704,156 מצביעים מתוך 50,483,192 בעלי זכות הצבעה, שמהווים שיעור השתתפות של 72.7%. 35,458,747 קולות היו כשרים, ו-1,245,409 קולות פסולים. הדרך הירוקה לתקווה. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לנשיאות איראן 2013 בוויקישיתוף בחירות לנשיאות איראן - וואלה חדשות, באתר וואלה, 13 במאי 2013 הבחירות לנשיאות איראן 2013 באתר הארץ. Associated Press, החל המרוץ לנשיאות איראן: אחמדינג׳אד על המוקד, באתר הארץ, 8 במאי 2013. דודי כהן, הקרב באיראן החל: מי יחליף את אחמדינג׳אד?, באתר ynet, 16 ביולי 2012. צבי בראל, לקראת הבחירות באיראן, חופש הביטוי תופס תאוצה, באתר הארץ, 12 במרץ 2013. סוכנויות הידיעות, השמינייה: אחד מאלה יהיה היורש של אחמדינגא׳ד, באתר ynet, 21 במאי 2013. צבי בראל, הבחירות באיראן הן הבחירות של חמינאי, באתר הארץ, 25 במרץ 2013. מערכת ynet, הפתעה באיראן: חסן רוחאני המתון נבחר לנשיא, באתר ynet, 15 ביוני 2013. פרופ' דוד מנשרי‏, הפתעה גדולה באיראן: המחנה הרפורמיסטי חי וקיים, באתר וואלה, 15 ביוני 2013 Associated Press, הבחירות לנשיאות באיראן ייערכו ביוני 2013, באתר ynet, 7 בספטמבר 2012. רויטרס, נשיא איראן החדש: המועמד המתון חסן רוחאני, באתר ynet, 15 ביוני 2013. Associated Press ורויטרס, נפסלה מועמדות רפסנג׳אני: הרפורמיסטים באיראן נותרו ללא מועמד, באתר הארץ, 21 במאי 2013. פרק 114 בחוקת איראן. פרק 117 בחוקת איראן. נאדר אוסקווי, חמישים מיליון בעלי זכות בחירה (באנגלית), אוסקווי על איראן, 28 במאי 2013. סער הס וסוכנויות הידיעות, ה"סוטים" מול אנשי חמינאי. איראן בוחרת נשיא, באתר ynet, 13 במאי 2013. נאדר אוסקווי, חדאד פרש מהמירוץ לנשיאות (באנגלית), אוסקווי על איראן, 10 ביוני 2013. סוכנויות הידיעות, 3 ימים לפני הבחירות: מועמד נוסף פרש מהמרוץ לנשיאות איראן, באתר nana10‏, 11 ביוני 2013. Associated Press, אייתוללה איראני: "נשים לא יכולות להתמודד לנשיאות, גם אם הן רוצות", באתר nana10‏, 16 במאי 2013.