laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליוט קוואן

אליוט קוואן (באנגלית: Elliot Cowan; נולד ב-9 ביולי 1976) הוא שחקן אנגלי. קוואן מוכר מתפקידיו כקורפורל ג'ם פוינטון בסדרת הטלוויזיה "Ultimate Force", מר דארסי במיני-סדרה "אבודה בעולמה של ג'יין אוסטן" ומתפקידו כתלמי הראשון בסרט "אלכסנדר" משנת 2004. בסדרה "הסודות של דה וינצ'י" הוא מגלם את לורנצו דה מדיצ'י. קוואן נולד בלונדון וגדל בקולצ'סטר שבאסקס. יש לו אח ואחות צעירים ממנו. הוא למד בפנימיה "Uppingham School" בראטלנד. אחרי כן למד דרמה באוניברסיטת ברמינגהאם ונרשם ללימודים באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, אותם סיים ביולי 2001. בין השנים 1994 ו-1996 היה קוואן חבר בתיאטרון לנוער "National Youth Music Theatre". הוא מנגן בגיטרה ובצ'לו. בטלוויזיה השתתף קוואן בסדרה "השופט ג'ון דיד", בסדרת הפעולה "Ultimate Force", בפרק בסדרות "ג'ונתן קריק", "פוארו" על פי ספרי אגאתה כריסטי, "המלחמה של פויל", בסרט הטלוויזיה "סאלי לוקהארט: מסתרי אבן האודם", במיני-סדרה "אבודה בעולמה של ג'יין אוסטן" ובסרט הטלוויזיה "The Project". הוא גם הופיע ב-2009 בפרסומות לארגון הצדקה "Women's Aid". בין סרטי הקולנוע בהם הופיע קוואן היו "מצפן הזהב", "חופשייה ומאושרת", "The Christmas Miracle of Jonathan Toomey", "אהבה וצרות אחרות", ובסרט "Howl". בתיאטרון שיחק במחזה "The Revenger's Tragedy", במחזה "Women Beware Women" מאת תומאס מידלטון, ב"הנרי החמישי", במחזה "השחף" וב"הגברת עם הקמליות". הוא גילם את סטנלי קוואלסקי בהפקה מחודשת של "חשמלית ושמה תשוקה" בתיאטרון דונמאר ורהאוס. מ-23 באפריל ועד 27 ביוני 2010 כיכב קוואן בתפקיד מקבת' במחזה "מקבת'" בתיאטרון הגלוב לצדה של לורה רוג'רס בתפקיד ליידי מקבת'. קוואן כיכב בתפקיד לורד גורינג במחזה "בעל אידיאלי" של אוסקר ויילד בתיאטרון וודוויל בווסט אנד של לונדון בין 4 בנובמבר 2010 ו-19 בפברואר 2011. ב-2010 דיבב קוואן את דמותו של אלק טרווליאן במשחק הווידאו "GoldenEye 007" עבור קונסולת Wii. מ-4 בדצמבר 2021 עד ל-12 בפברואר 2022 כיכב במחזה של וסט אנד "2:22 A Ghost Story" מאת דני רובינס (אנ') בדמותו של סם. קוואן חי בדלסטון שבלונדון. ב-7 באוגוסט 2011 השתתף בתחרות שחייה באגם ציריך (אנ'), כדי לגייס כספים עבור "Guy's and St. Thomas's Neonatal Unit" לזכרו של אלפי בלקסל. מדיה וקבצים בנושא אליוט קוואן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליוט קוואן אליוט קוואן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליוט קוואן, באתר AllMovie (באנגלית) אליוט קוואן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) CUT - The Movie - Thanks Women's Aid. Retrieved on 2009-04-17. Book An Ideal Husband Tickets at the Vaudeville Theatre, London, London Theatre Direct. Retrieved on 2011-08-27. Upcraft, Jo; Williams, Amy (16 באוקטובר 2008). "Here come the boys". Daily Mail. נבדק ב-2009-04-17. {{cite web}}: (עזרה) "Lake Zurich Swim Results 2011" (PDF). נבדק ב-8 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Guy's and St. Thomas's Neonatal Unit
אלסנדרו גאמבריני

אלסנדרו גאמבריני (באיטלקית: Alessandro Gamberini; נולד ב-27 באוגוסט 1981 בבולוניה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הבלם. גאמבריני שיחק במספר קבוצות בסרייה א', ובמירב הקריירה שיחק בקבוצת פיורנטינה, במדיה ערך 224 הופעות רשמיות על פני שבע עונות. לגאמבריני שמונה הופעות במדי נבחרת איטליה, והוא נכלל בסגלה לטורניר יורו 2008. גאמבריני החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של בולוניה 1909 מעיר הולדתו. הוא עלה לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת 1999/2000 בסרייה א'. הוא רשם את הופעת הבכורה ב-9 בינואר 2000, בהפסד החוץ של קבוצתו 3-1 ללאציו. לאחר עונת הבכורה שלו, נרכשה מחצית מכרטיס השחקן שלו על ידי יובנטוס, אך עסקת האחזקה המשותפת הסתיימה ביוני 2002, כשהכרטיס חזר לחזקתה המלאה של בולוניה. בעונת 2002/2003 הושאל גאמבריני להלאס ורונה מהסרייה ב', ולאחר עונה אחת חזר לבולוניה. בסיום עונת 2004/2005, בה היה גאמבריני לראשונה לשחקן הרכב, ירדה בולוניה לליגת המשנה, וגאמבריני נמכר לפיורנטינה תמורת סכום של כ-3.2 מיליון אירו. ב-4 במרץ 2007, כשבע שנים מאז הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כבש גאמבריני צמד בניצחונה של פיורנטינה 5-1 על טורינו, במה שהיו לשערי הליגה הראשונים בקריירה שלו לאחר 134 הופעות. גאמבריני תפס מקום של קבע בהרכב הקבוצה, ובסיום עונת 2007/2008 אף נבחר לשחקן העונה של הקבוצה. בפברואר 2010 נאלץ השחקן לעבור ניתוח בכתפו, שגרם לו להיעדר כשלושה חודשים מהמגרשים. לקראת עונת 2011/2012, החליף גאמבריני את ריקרדו מונטוליבו בתפקיד קפטן הקבוצה. בסיום אותה עונה סיים גאמבריני את דרכו בקבוצה, לאחר שבע עונות בהן רשם 224 הופעות רשמיות, מתוכן 194 בסרייה א'. לקראת עונת 2012/2013 עבר גאמבריני, יחד עם חברו לקבוצה ואלון בהראמי, לקבוצת נאפולי. סכום ההעברה הכולל הוערך בכ-8.5 מיליון אירו. לאחר עונה אחת, בה רשם 25 הופעות ליגה וסיים עם קבוצתו במקום השני בליגה, עבר גאמבריני לעונת השאלה בגנואה. ב-24 ביולי 2014, לקראת עונת 2014/2015, עבר גאמבריני לקייבו ורונה. ב-3 ביולי 2018 הודיע גאמבריני על פרישה ממשחק פעיל בגיל 36. גאמבריני החל את דרכו הבינלאומית במדי נבחרת איטליה הצעירה, עמה זכה באליפות אירופה 2004 תחת המאמן קלאודיו ג'נטילה. הופעת הבכורה של גאמבריני במדי נבחרת איטליה נערכה ב-17 באוקטובר 2007, תחת המאמן רוברטו דונאדוני, בניצחונה של איטליה 2-0 על דרום אפריקה במשחק ידידות. בתחילה לא זומן גאמבריני על ידי דונאדוני לסגל איטליה לקראת יורו 2008. ב-2 ביוני 2008, באימון הראשון של הנבחרת באוסטריה לקראת הטורניר, נפצע קפטן הנבחרת, פאביו קנבארו, בתיקול עם ג'ורג'ו קייליני וקרע שני גידים בקרסול. כתוצאה מכך, זומן גאמבריני לסגל הנבחרת כמחליפו של קנבארו, על אף שצבר עד אז שתי הופעות בינלאומיות בלבד. על אף שאיטליה שיתפה ארבעה בלמים שונים במהלך הטורניר (מטראצי וברצאלי במשחק הפתיחה, ובמשחקים הבאים קייליני ופאנוצ'י), לא זכה גאמבריני לדקות משחק בטורניר. שנה אחר כך, נכלל בסגל של מרצ'לו ליפי לגביע הקונפדרציות 2009, אך שוב לא זכה לדקות משחק בטורניר. לגאמבריני שמונה הופעות במדי איטליה, האחרונה שבהן ב-2011. נבחרת איטליה הצעירה אליפות אירופה עד גיל 21: 2004 מדיה וקבצים בנושא אלסנדרו גאמבריני בוויקישיתוף אלסנדרו גאמבריני, באתר Transfermarkt אלסנדרו גאמבריני, באתר Soccerway אלסנדרו גאמבריני, באתר WorldFootball.net אלסנדרו גאמבריני, באתר National Football Teams אלסנדרו גאמבריני, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
מסווג דו-ערכי

בסטטיסטיקה ובלמידה חישובית, מסווג דו-ערכי או מסווג בינארי הוא מסווג שמטרתו למיין את הפרטים בקבוצה לאחת משתי תת-קבוצות. דוגמאות: מסנן ספאם בדואר אלקטרוני מסווג את ההודעות הנכנסות לספאם וללא-ספאם. בדיקה רפואית מאבחנת קיום מחלה (האם המטופל חולה או בריא?). זיהוי עמית-טורף: מערכת הבודקת האם מטוס שזוהה במכ"ם הוא מטוס ידידותי או מטוס אויב. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ערך מורחב – מדדי הערכה למסווג דו-ערכי אינטואיטיבית, קל לומר האם מסווג מסוים הוא "מוצלח" (כלומר, ממיין את פריטי הקבוצה בדרך שתואמת את ההיגיון שלנו) או לא. עם זאת, לצרכים מדעיים, קיים צורך לתת הערכה מספרית לביצועי המסווג. כדי לבצע זאת, יש צורך לבדוק את המסווג מול קבוצת נתונים קטנה יחסית, שבה ידוע לנו (מלכתחילה או בדיעבד) הסיווג הנכון, בעזרת מדד זהב כלשהו. גם בהינתן מדד זהב, עדיין ניתן לבחור דרכים שונות להעריך מספרית את הצלחת המסווג (ראו מסגרת). קיימים מספר יחסים פשוטים, המתארים את היחסים בין חלקים שונים של התרשים. למשל: רגישות מתארת את החלק היחסי של התוצאות החיוביות מתוך כלל הפריטים שאמורים היו להיות מסווגים כחיוביים. כלומר: סגוליות מתארת את החלק היחסי של התוצאות השליליות מתוך כלל הפריטים שהיו אמורים להיות מסווגים כשליליים. בנוסף, קיימים מדדי הערכה פשוטים פחות, אבל יותר תמציתיים; למשל, מקדם מתאם מתיוז: ח"א × {\displaystyle \times } ש"א - ח"כ × {\displaystyle \times } ש"כ(ח"א + ח"כ)(ח"א + ש"כ)(ש"א + ח"כ)(ש"א + ש"כ)√ כאשר ח"א הוא מספר החיוביים האמיתיים; ח"כ הוא מספר החיוביים הכוזבים; ש"א הוא מספר השליליים האמיתיים; ש"כ הוא מספר השליליים הכוזבים. ניתן לומר, בהכללה, שמקדם מתאם מתיוז מתאר את המתאם בין המסווג למדד הזהב. להלן איור המסכם את מטריצת הטעות וממדי ההערכה השונים, היסודיים והנגזרים, של מסווג דו-ערכי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בהינתן קלט x ∈ V {\displaystyle \mathbf {x} \in V} , על המסווג להחליט האם התוצאה חיובית או שלילית. דרך נפוצה לבצע זאת היא על ידי הגדרת פונקציית ניקוד n : V → R {\displaystyle n:V\to \mathbb {R} } . הניקוד מבטא את מידת ההערכה שתוצאה קרובה לחיובית או חיובית בעצמה. בנוסף, מגדירים פונקציית מדרגה התלויה ב-T (שנקרא ערך הסף, threshold) באופן הבא: θ T ( t ) = { 1  if  t ≥ T , 0  if  t < T {\displaystyle \theta _{T}(t)={\begin{cases}1&{\mbox{ if }}t\geq T,\\0&{\mbox{ if }}t<T\end{cases}}} בעזרת שתי הפונקציות הללו, ניתו לבחור מסווג בינארי מהצורה f T = θ T ∘ n {\displaystyle f_{T}=\theta _{T}\circ n} , כלומר: לכל x ∈ V {\displaystyle \mathbf {x} \in V} המסווג יחזיר f T ( x ) = θ T ( n ( x ) ) ∈ { 0 , 1 } {\displaystyle f_{T}(\mathbf {x} )=\theta _{T}(n(\mathbf {x} ))\in \{0,1\}} , כלומר: המסווג יחזיר 1 אם הניקוד גדול או שווה לערך הסף, ואחרת יחזיר 0. באמצעות קביעת הסף אפשר להגדיל או להקטין את רגישות המסווג, וכן את הסגוליות. באמצעות עקומת ROC אפשר לבצע אופטימיזציה של המסווג f T {\displaystyle f_{T}} על ידי כוונון הסף.
שמגר

האם התכוונתם ל... שמגר בן ענת – אחד משופטי ישראל מאיר שמגר – לשעבר נשיא בית המשפט העליון והיועץ המשפטי לממשלה לאה שמגר-הנדלמן – פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטה העברית ועדת שמגר – כינוי למספר ועדות בראשות מאיר שמגר
קיונאו איצ'יקי

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא איצ'יקי. קיונאו איצ'יקי (ביפנית: 一木 清直;‏ 16 באוקטובר 1892 - 21 באוגוסט 1942) היה קצין בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה. איצ'יקי נולד במחוז שיזואוקה, וסיים את לימודיו במחזור ה-28 של האקדמיה הצבאית הקיסרית בשנת 1916. לאחר מכן שימש מדריך בבית הספר לרגלים במחוז צ'יבה. ב-1934 קיבל איצ'יקי דרגת מייג'ור, וב-1936 קיבל פיקוד על גדוד בחיל המצב היפני בסין. ב-7 ביולי 1937 ערכו כוחות יפנים תמרונים צבאיים ליליים בסמוך לגשר מרקו פולו שבבייג'ינג, וירו כדורי סרק לעבר בסיס סיני שניצב בסמוך. הסינים, שחשבו שמדובר באש חיה, השיבו אש תותחים. משאחד מהחיילים היפנים לא שב לעמדתו, חשב קיונאו איצ'יקי שנפל בשבי הסינים, והורה לתקוף את העמדות הסיניות. תקרית גשר מרקו פולו למעשה גרמה לפרוץ מלחמת סין–יפן השנייה. לאחר התקרית שב איצ'יקי ליפן, ושימש מדריך בבתי הספר של הצבא הקיסרי. עם פרוץ המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט בדצמבר 1941 קיבל איצ'יקי דרגת קולונל ואת הפיקוד על הרגימנט ה-28. ביוני 1942 הוביל איצ'יקי את הכוח שנשלח לכבוש את אטול מידוויי, אך תבוסת כוחות הצי הקיסרי היפני היפניים בקרב מידוויי הביאה לביטול המבצע. באוגוסט 1942 סופח הרגימנט של איצ'יקי לארמייה ה-17, ונשלח לדרום האוקיינוס השקט. באותו חודש נחתו כוחות בעלות הברית בגוודלקנל שבאיי שלמה, ובתגובה נשלח איצ'יקי בראש חלק מהרגימנט שלו (הגדוד השני וכוחות מסייעים) לאי במטרה לכבוש את שדה התעופה מידי בעלות הברית. ב-19 באוגוסט הובילו שש משחתות את איצ'יקי ו-916 חיילים מבסיס הצי בלגונת טרוק לטאיבו פוינט, נקודה במערב החוף הצפוני של גוודלקנל. הפיקוד העליון הורה לאיצ'יקי להקים ראש חוף בטאיבו ולהמתין להגעת שאר הרגימנט שלו, אך הוא החליט להתקדם לעבר קווי בעלות הברית עוד באותו היום. מהמודיעין שנמסר לו טרם הנחיתה, חשב איצ'יקי שבאי נמצאים כ-2,000 מגינים, אך למעשה מספר היה מעל 11,000 נחתים מחיל הנחתים של ארצות הברית, שהיו מחופרים היטב מסביב לשדה התעופה. בליל ה-21 באוגוסט נהדף הכוח של איצ'יקי בקרב טנרו לאחר שערך מספר התקפות חזיתיות, ובשעות היום חוסל הכוח כמעט לחלוטין. ישנן גרסאות סותרות לגבי גורלו של איצ'יקי. חלק מהעדויות מצביעות על כך שהוא נהרג במהלך אחת ההתקפות החזיתיות בליל הקרב, בעודו מוביל את חייליו במתקפת בנזאי. גרסאות אחרות גורסות שאיצ'יקי ביצע ספוקו – התאבדות יפנית מסורתית – כדי לכפר על הבושה שבתבוסת כוחות. תקרית גשר מרקו פולו קרב טנרו Peter Chen. Kiyono Ichiki, World War II Database.
דוד דהן

דוד דהן (נולד ב-18 במרץ 1978) הוא תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי. במהלך השנים שימש דהן כתסריטאי של מספר סדרות טלוויזיה בשנת 2005 שימש כתסריטאי של הסדרה "ברוכים הבאים לבית ספר חגבים", בשנת 2007 שימש כבמאי בסרט ילו ששודר בבימה ושל קומדיית המצבים "מה שלמה?", ששודרה בערוץ לוגי. בשנת 2008 שימש כדיאלוגיסט של הטלנובלה "חשופים". בשנת 2009 שימש כתסריטאי הסדרה "המובילים", ששודרה בערוץ לוגי. בשנת 2010 שימש כדיאלוגיסט של הסדרה "15 דקות" ובהמשך אותה שנה שימש כעורך תסריט של הטלנובלה של ערוץ 10 "נשות הטייסים". כמו כן, שימש כדיאלוגיסט של הסדרה "עספור" ותסריטאי של קומדיית המצבים "בקרוב אצלכם", ששודרה בערוץ 10. בשנת 2011 שימש כתסריטאי של הסדרה "מה בכריש?", ששודרה בערוץ הילדים. במהלך השנים 2012–2016 שימש יחד עם עידו דרור כיוצר ותסריטאי של הסדרה "גאליס", אשר שודרה בערוץ הילדים במשך שבע עונות. בעקבות ההצלחה הרבה לה זכתה הסדרה בקרב ילדים ובני נוער, בשנת 2014 יצר וכתב יחד עם עידו דרור את הסרט "גאליס - המסע לאסטרה", המבוסס על הסדרה. בשנת 2018 יצר וכתב שוב ביחד עם עידו דרור את הסדרה "אילת" המשודרת לילדי HOT בשיתוף עם ערוץ הילדים. בשנת 2023 עלתה בהוט סדרת הפשע-קומדיה "4:20" שיצר יחד עם עידו דרור. בשנת 2024 יצא לאקרנים הסרט "מרוסקים: גולסטאר הסרט" אותו כתב. דוד דהן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דוד דהן קורות חיים
קיוטאקה קווגוצ'י

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא Kawaguchi. קיוטאקה קווגוצ'י (ביפנית: 川口 清健;‏ 3 בדצמבר 1892 - 16 במאי 1961) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה. קווגוצ'י נולד במחוז קוצ'י, וסיים את לימודיו במחזור ה-26 של האקדמיה הצבאית הקיסרית בשנת 1914, ואת לימודיו במכללת המטה של הצבא ב-1922. במהלך מרבית שנות ה-20 ושנות ה-30 שימש במספר תפקידי מטה שונים בארמיית אזור צפון סין וביפן, וב-1940 קיבל דרגת מייג'ור גנרל. באותה שונה קיבל קווגוצ'י את הפיקוד על החטיבת הרגלים ה-35, תחת הארמייה הדרומית היפנית. החטיבה נחתה ולחמה בבורנאו הבריטית בדצמבר 1941 ובינואר 1942, ולאחר מכן נחתה גם בסבו ובמינדנאו שבפיליפינים. בחודש ספטמבר 1942 נחתה החטיבה ה-35 בגוודלקנל שבאיי שלמה, בתגובה לנחיתות בעלות הברית שם, שסימנו את תחילת קרב גוודלקנל. מטרת החטיבה הייתה לכבוש את שדה התעופה שדה הנדרסון שהקימו בעלות הברית, או לכל הפחות למנוע את השימוש בו. בקרב רכס אדסון, בליל ה-13 בספטמבר, תקפה החטיבה ה-35 את קווי בעלות הברית מסביב לשדה התעופה, אך נהדפה תוך שהיא סופגת אבדות רבות, ולבסוף נאלצה לסגת משדה הקרב. מאוחר יותר הודח קווגוצ'י מהפיקוד על החטיבה ה-35 בשל אי מילוי פקודות במהלך קרב שדה הנדרסון, ונשלח חזרה ליפן. בשל תפקודו בגוודלקנל, ובשל מחלה בה לקה בעת שהותו באי, יצא קווגוצ'י משירות פעיל לתקופה ארוכה, ורק במרץ 1945 קיבל את הפיקוד על חיל המצב שהיה אמון על הגנת האי צושימה. לאחר המלחמה נעצר קווגוצ'י על ידי הרשויות הכיבוש של בעלות הברית ביפן, ועמד למשפט בעוון ביצוע פשעי מלחמה, ובהם סיוע להוצאה להורג של שופט בית המשפט העליון של הפיליפינים, חוזה אבאד סנטוס. הוא נכלא בכלא סוגמו שבטוקיו בין השנים 1946 ו-1953. קיוטאקה קווגוצ'י נפטר ביפן ב-1961. Frank, Richard. Guadalcanal: The Definitive Account of the Landmark Battle'. Random House, 1990. ISBN 0-394-58875-4. Fuller, Richard. Shokan: Hirohito's Samurai. Arms and Armour Press, 1992. ISBN 1-85409-151-4. Harries, Meirion; Susie Harries. Soldiers of the Sun : The Rise and Fall of the Imperial Japanese Army. Random House, 1994. ISBN 0-679-75303-6. מדיה וקבצים בנושא קיוטאקה קווגוצ'י בוויקישיתוף Kawaguchi Kiyotake (1892-1961), The Pacific War Online Encyclopedia.
מסאו מרויאמה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא מרויאמה. מסאו מרויאמה (ביפנית: 丸山 政男;‏ 13 בספטמבר 1889 - 11 בנובמבר 1957) היה לוטננט גנרל בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה. מרויאמה נולד במחוז נאגנו, וסיים את לימודיו במחזור ה-23 של האקדמיה הצבאית הקיסרית בשנת 1911, ואת לימודיו במכללת המטה של הצבא ב-1919. בין השנים 1923 ו-1925 שימש נספח צבאי בלונדון, ובהודו הבריטית בשנים 1929–1930. עם שובו ליפן, שירת מרויאמה במטה הצבא הקיסרי, והיה אחראי על איסוף מודיעין צבאי על ארצות הברית ועל בריטניה. ב-1934 נשלח שוב ללונדון כדי לשרת בשגרירות יפן שם. ב-1935 קיבל מרויאמה דרגת קולונל ושוב למטה הכללי הקיסרי בטוקיו. ב-1937 הוא קיבל את הפיקוד על רגימנט הרגלים הרביעי של המשמר הקיסרי. עם פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה נשלח מרויאמה עם חייליו לסין, וביולי 1938 קיבל דרגת מייג'ור גנרל ואת הפיקוד על חטיבת הרגלים השישית. במרץ 1941 קיבל מרויאמה דרגת לוטננט גנרל, וחודש לאחר מכן נמסר לו הפיקוד על דיוויזיית הרגלים השנייה. בספטמבר 1942, בתגובה לנחיתות בעלות הברית בגוודלקנל שבאיי שלמה, נשלחה הדיוויזיה השנייה אי במטרה להשמיד את כוחות בעלות הברית שהגנו עליו. במהלך קרב גוודלקנל הוביל מרויאמה את חייליו בקרבות בנהר מטניקאו ובקרב שדה הנדרסון באוקטובר, בהם נחלו היפנים תבוסות קשות. מרויאמה ושאר השורדים מקרבות אלה נסוגו מגוודלקנל בפברואר 1943, ומרויאמה פרש משירות פעיל בצבא במרץ 1944. Frank, Richard. Guadalcanal: The Definitive Account of the Landmark Battle'. Random House, 1990. ISBN 0-394-58875-4. Fuller, Richard. Shokan: Hirohito's Samurai. Arms and Armour Press, 1992. ISBN 1-85409-151-4. Harries, Meirion; Susie Harries. Soldiers of the Sun : The Rise and Fall of the Imperial Japanese Army. Random House, 1994. ISBN 0-679-75303-6. Maruyama, Masao, The Generals of WWII.
עידו דרור

עידו דרור (נולד ב-26 במאי 1978) הוא תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי. דרור הוא בעל תואר ראשון (2001-2004) בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב ובעל תואר שני (2006-2008) בהיסטוריה צבאית ודיפלומטית בחוג ללימודי ביטחון באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 2008-2009 שימש כמרצה בשיעור כתיבת תסריט קצר בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב וכן בשנים 2008-2011 שימש כמרצה בבית הספר מנשר לאמנות בקורסים: "יסודות התסריט הקולנועי" (שנה א') ו"עקרונות תסריט" (שנה ב'). במהלך השנים שימש דרור כתסריטאי של מספר סרטים וסדרות טלוויזיה. בשנת 2008 שימש כתסריטאי הסרט "סוף שבוע בתל אביב", עליו היה מועמד יחד עם אחיו הגדול, יונתן דרור לפרס אופיר של אותה שנה, בקטגוריית התסריט הטוב ביותר. בשנת 2011 שימש כתסריטאי של קומדיית המצבים "מה בכריש?", ששודרה בערוץ הילדים. בשנת 2011 יצר וכתב יחד עם אופיר בביוף את סדרת הדרמה "סימני שאלה", ששודרה בזכיינית ערוץ 2, רשת. במהלך השנים 2012-2016 שימש יחד עם דוד דהן כיוצר ותסריטאי של הסדרה "גאליס", אשר שודרה בערוץ הילדים במשך שבע עונות. בעקבות ההצלחה הרבה לה זכתה הסדרה בקרב ילדים ובני נוער בשנת 2014 יצר וכתב יחד עם דוד דהן את הסרט "גאליס - המסע לאסטרה", המבוסס על הסדרה. בשנת 2018 יצר וכתב שוב ביחד עם דוד דהן את הסדרה ״אילת״ המשודרת לילדי HOT בשיתוף עם ערוץ הילדים. בשנת 2023 יצר וכתב שוב ביחד עם דוד דהן את הסדרה "4:20" המשודרת HOT . עידו דרור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עידו דרור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עידו דרור קורות חיים פורסמו המועמדים לפרס אופיר 2008
גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית

גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית הוא סרט תיעודי ביוגרפי משנת 2013, בבימויה של גרייס לי. הסרט עוקב אחר הפעילה החברתית גרייס לי בוגס, בגיל 98, ומנתח את התפתחותה האקטיביסטית החל מפעילות במסגרת מרקסיסטית ועד לעבודה קהילתית, פמיניסטית, וסביבתית בעיר מגוריה, דטרויט. הקולנוענית גרייס לי עוקבת אחר ההתפתחות האידאולוגית והאקטיביזם של הפילוסופית גרייס לי בוגס. בוגס הייתה בתם של מהגרים מסין, אשר למרות הישגיה האקדמיים לא התקבלה לשורות האקדמיה בגין מוצאה. היא החלה להיות פעילה מרקסיסטית במסגרת ארגונים לזכויות עובדים ושוכרי דירות, והמשיכה בתרגומים וכתיבת טקסטים פילוסופיים מהפכניים, במשך שנות ה-60 וה-70. היא פעלה לטובת זכויות שחורים, ונהייתה לאישה היחידה הלא-שחורה במעקב ה-FBI בגין פעילותה זו.. במרוצת הזמן, עזבה בוגס את הפעילות הזו לטובת התארגנות קהילתית בעירה, דטרויט, שם קידמה גם פעילות פמיניסטית, אנטי-גזענית, סביבתנית, ולמען נוער בסיכון. גרייס לי בוגס גרייס לי ביל איירס אנג'לה דייוויס ריץ' פלדמן דני גלובר שיי האוול אינווינסבל סקוט קורשיגה ג'וליה פטנאם רון סקוט סטיבן וורד הקרנת הבכורה של גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית הייתה בפסטיבל הקולנוע לוס אנג'לס 2013. הסרט יצא גם בהפצה מוגבלת לבתי קולנוע, ושודר בערוץ PBS כחלק מסדרת POV ביוני 2014. הסרט זכה לביקורות חיוביות בעיקר. בעיתון Variety כתב המבקר ג'סטין צ'אנג שזהו "סרט תיעודי מלא חיים ואינטליגנטי" בעל "קצב תוסס". בביקורת בהוליווד ריפורטר כתב המבקר פרנק שק, "בעידן בו פעילות חברתית זוכה יותר מידי פעמים לבוז, גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית מהווה ניתוח מרגש של הכוח של אישה אחת להחיל שינוי".  אינקו קאנג מהלוס אנג'לס טיימס גם סברה שזהו סרט "מעולה" ושהוא מטפל באופן ראוי להערכה בקושי הטמון בהצגת הישגיה של דמות שמצניעה את עצמה. בניו יורק טיימס כתב המבקר ניקולס רפולד, "גב' לי יכלה להעמיק יותר לתוך מחשבותיה של גב' בוגס, והיא גולשת למצב 'טייס אוטומטי' תוך השענות על קליפים ארכיבים עם אפקטים קוליים או חזרה על רעיונות של טרנספורמציה אישית. אך בשיתופה את השגי החיים של הסובייקט שלה, היא מעלה שאלות משמעותיות ומשאירה אותן פתוחות באופן מתגמל."  הסרט זכה בפרס הקהל בפסטיבל הקולנוע בלוס אנג'לס, ובפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע וודסטוק. ב-2015 זכה הסרט בפרס ג'ורג' פוסטר פיבודי, עבור הצטיינות במדיה אלקטרונית. אתר האינטרנט הרשמי של גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית "גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית", באתר נטפליקס "גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית", באתר Metacritic (באנגלית) "גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית, דוקאביב 2014 Chang, Justin (2013-06-24). "Film Review: 'American Revolutionary: The Evolution of Grace Lee Boggs'". Variety. "American Revolutionary: The Evolution of Grace Lee Boggs: Film Review". The Hollywood Reporter. 2014-03-20. Kang, Inkoo (2014-06-19). "Review 'The Evolution of Grace Lee Boggs' is superb look at activist". Los Angeles Times. Rapold, Nicolas (2014-03-20). "Tracing an Activist Through Decades". הניו יורק טיימס.
וימבלדון ופאטני קומונז

וימבלדון ופאטני קומונז (באנגלית: Wimbledon Common) הוא פארק ציבורי גדול המצוי בדרום מערב לונדון. שטחו 4.6 קמ"ר והוא מורכב משלושה אזורים - אזור "וימבלדון קומון" (Wimbledon Common), אזור "פאטני הית'" (Putney Heath) ואזור "פאטני קומון" (Putney Lower Common) המרוחק 2.4 ק"מ משני האזורים האחרים. הפארק נוצר בעקבות חוק וימבלדון ופאטני קומונס משנת 1871 (Wimbledon and Putney Commons Act of 1871) המגן על השטחים ואוסר על בנייה במקום למעט למטרות נופש ופנאי. הפארק כולל אזור של ביצות וכן מספר אזורים מיוערים. בשל הצמחייה והחרקים הייחודיים המצויים במקום הפארק מיועד להפוך לאזור שימור מיוחד. תקציב שימור הפארק הוא כמיליון ליש"ט והוא ממומן מתקציבי חמשת רובעי לונדון בהם גובל הפארק. בפארק ניצבת טחנת הרוח וימבלדון. מדיה וקבצים בנושא וימבלדון ופאטני קומונז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וימבלדון ופאטני קומונז שימור וימבלדון ופאטני קומונז
מסדר הנילוס

מסדר הנילוס (ערבית: قلادة النيل العظمى) נוסד ב-1915 על ידי סולטאן מצרים חוסיין כאמל. המסדר בוטל בנפילת המלוכה ב-1952, אך חוּדש אחרי כינון הרפובליקה ונחשב לאות הכבוד הגבוה ביותר במצרים. המסדר מנה בעבר דרגות אחרות שסומנו בעיטורים מובחנים: הסרט הגדול (Grand Cordon) ואחריו, בסדר יורד, דרגות הקצין הגדול, המפקד, הקצין והאביר, אך בפועל אין הן קיימות עוד. במקבלי עיטור מסדר הנילוס בימינו נמנים חתן פרס נובל לספרות נגיב מחפוז, חתן פרס נובל לכימיה אחמד זוויל, חתן פרס נובל לשלום מוחמד אל-בראדעי, טלעת חַרבּ מייסד בנק מצרים, הסופר טה חוסיין, המוזיקאים מוחמד עבד אל-והאב ואום כולתום, נשיאי מצרים, שרים ומפקדי הצבא, ובהם סעד אלדין אלשאד'לי, שהיה רמטכ"ל צבא מצרים במלחמת יום הכיפורים, ומוחמד חוסיין טנטאווי. ב-23 ביולי 1956 (לפני מערכת קדש) העניק נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר את עיטור מסדר הנילוס לעמיתיו מקרב מחוללי מהפכת הקצינים החופשיים (מוחמד נגיב, נשיא מצרים המודח, קיבל את העיטור רק ב-2013, אחרי מותו). העיטור הוענק לראשי מדינות, ובהם המלכה אליזבת השנייה, השאה הפרסי, המלך אידריס מלוב, אקיהיטו קיסר יפן, נשיא אינדונזיה סוהארטו, נשיא קפריסין מקאריוס, מנהיג יוגוסלביה טיטו, מנהיג גרמניה המזרחית ולטר אולבריכט, המנהיג הלבנוני פייר ג'ומאייל והמנהיג הדרום-אפריקאי נלסון מנדלה. בצד אלה זכה בכבוד גם הקוסמונאוט הסובייטי יורי גגארין. בתקופת המלוכה המצרית היה "מסדר הנילוס" נמוך בחשיבותו מ"מסדר אסמאעיל". גם מסדר זה נוסד ב-1915, והוא נקרא לכבודו של אסמאעיל פאשא, נכדו של מוחמד עלי, אבי השושלת. מסדר זה בוטל עם סילוק המלוכה ב-1952 ועימו בוטל גם "מסדר מוחמד עלי", שהיה הגבוה במידרג מסדרי הכבוד המצריים. מסדרי כבוד נוספים הם "מסדר השלֵמוּת" לנשים (רובן מבתי מלוכה) שחודש ב-1959 ומסדר ההצטיינות, שנוסד בימי המלך פארוק זמן קצר לפני הדחתו והתחדש ב-1972. כיום, המסדר השני בדרגתו למסדר הנילוס הוא "מסדר הרפובליקה" שנוסד עם כינונהּ ב-1953. מדיה וקבצים בנושא מסדר הנילוס בוויקישיתוף
פיטר הולטקוויסט

קרל אנדרס פיטר הולטקוויסט (בשוודית: Carl Anders Peter Hultqvist; נולד ב-31 בדצמבר 1958) הוא פוליטיקאי שוודי הפועל בשורות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, שר ההגנה של שוודיה מאז 3 באוקטובר 2014. בין 1989 ל-2006 היה הולטקוויסט פוליטיקאי מוניציפלי בעיר בורלנייה (אנ'), ב-2006 נבחר לפרלמנט השוודי כנציג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית מטעם מחוז דלרנה, ובין השנים 2011–2014 כיהן כיו"ר ועדת ההגנה בריקסדאג. עם כינון ממשלתו של סטפן לוון בראשית אוקטובר 2014, החליף את קארין אנסטרם (אנ') כשר ההגנה השוודי. מדיה וקבצים בנושא פיטר הולטקוויסט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.