laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אפל מיוזיק

אפל מיוזיק (Apple Music) הוא שירות מוזיקה המבוסס על סטרימינג מבית אפל, השירות הוכרז במהלך כנס WWDC ב-2015 והושק עם מערכת ההפעלה iOS 8.4 ב-30 ביוני 2015 לציבור הרחב. לשירות יש מעל 30 מיליון משתמשים משלמים בארצות הברית, מה שהופך אותו לשירות המוזיקה עם הכי הרבה משתמשים משלמים בארצות הברית. אפל מיוזיק עוצב ופותח מחדש לאחר רכישת Beats Music (אנ') של ד"ר דרה. השירות נועד להתחרות בשירותי המוזיקה בסטרימינג כמו Spotify ופנדורה מאחר שכמות הרכישות בחנות ה-iTunes שלה הלכה ופחתה ורבים מן המשתמשים התחילו לעבור לצרוך מוזיקה בסטרימינג במנוי חודשי. אפל הכריזה כי השירות יוצע ל-3 חודשי ניסיון חינם ולאחר מכן השירות יוצע כמנוי חודשי בעלות של 9.99 דולר ליחיד ו-14.99 דולר לעד 6 אנשים. בישראל המחיר עומד על 20 ש"ח לחודש ליחיד ו-30 ש"ח לחבילה המשפחתית שמציעה עד 6 אנשים. השירות כלול כחלק מאפליקציית המוזיקה מ-8.4 iOS וכחלק מתוכנת המדיה ה-iTunes בה למשתמש יש גישה ללמעלה מ-60 מיליון שירים הזמינים להזרמה מיידית ולגישה לספרייה ממכשירים אחרים באמצעות שירות ה-iCloud. בנוסף הציגה אפל את שירות Beats 1 רדיו המשדר מוזיקה ב-LIVE 24/7 ביותר מ-100 מדינות ובו משדרים בין היתר אברו דרדן (Ebro Darden) מניו יורק, זו לוו (Zane Lowe) מלוס אנג'לס וג'וליה אדנוגה (Julie Adenuga) מלונדון. שירות ה-For You מציג מדי יום שירים חדשים ופלייליסטים לפי המלצות העורכים. שירות ה-Connect שירות בה האמנים משתפים את המעריצים בקטעי וידאו, מילים והופעות. שירות ה-NEW מתבסס על חנות ה-iTunes ובחירת העורכים בה מוצגים מדי יום שירים קטעי וידאו ואלבומים חדשים. ב-3 באוגוסט 2016 הושק השירות בישראל. ב-30 בנובמבר 2018 הוכרז כי Apple Music יהיה זמין ברמקול החכם של אמזון, Amazon Echo, לאחר שבעבר היה זמין רק ברמקול של אפל עצמה, HomePod. ב-8 ביוני 2021 הוסיפה תמיכה ב-lossless hi res ,lossless ו-Dolby Atmos. בדצמבר 2022 הוכרז Apple Music Sing - אפשרות קריוקי לשירים נבחרים. מדיה וקבצים בנושא אפל מיוזיק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אפל מיוזיק (באנגלית) אפל מיוזיק, ברשת החברתית פייסבוק אפל מיוזיק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אפל מיוזיק, ברשת החברתית אינסטגרם אפל מיוזיק, ברשת החברתית טיקטוק אפל מיוזיק, סרטונים בערוץ היוטיוב שי מזרחי‏, החל מהיום: שירות Apple Music רשמית גם בישראל. כמה זה יעלה?, באתר וואלה, 3 באוגוסט 2016 "רשמי: אפל מיוזיק מגיע גם לרמקולים של Amazon Echo ו-Alexa". גיקטיים. 2018-12-01. אורכב מ-המקור ב-2018-12-03. נבדק ב-2018-12-02. תכירו את Apple Music Sing – פיצ’ר הקריוקי החדש של אפל מיוזיק, באתר www.gadgety.co.il, ‏2022-12-07
הירושה (ספר)

הירושה (באנגלית: Inheritance) הוא הספר הרביעי והאחרון בסדרת ספרי הירושה מאת כריסטופר פאוליני. הירושה הוא המשך לספר השלישי בסדרה בריסינגר. בתחילה תכנן פאוליני שבריסינגר יהיה האחרון בסדרת הירושה, שהייתה אמורה להיות טרילוגיה, אך בשל אורכו של הספר החליט לפצל לשניים את הספר האחרון, בריסינגר והירושה. שמו "הירושה" ניתן לו ככל הנראה בשל הירושה שהועברה לאראגון וסאפירה עלי יד נפשותיהם (אלדונארי) של הדרקונים הזקנים[דרוש מקור]. הספר יצא באוגוסט 2011 והוא מכר כחצי מיליון עותקים ביום הראשון להוצאתו בארצות הברית. תרגומו העברי יצא במהלך 2012. הספר מגולל את סוף סיפורם של אראגון רוכב הדרקונים והדרקונית סאפירה ואת מלחמתם בקיסרות ובמלך ששלט עליה, גאלבטוריקס. המורדים, המכונים הווארדן, יחד עם האלפים בהנהגתה של איסלאנזדי מלכתם, הגמדים בהנהגתו של אוריק, ואף חלק ניכר מהאורגלים, בהנהגתם של הקאל ואנשי החתול. כל הגזעים התאחדו יחד למלחמה בגאלבטוריקס ובקיסרות. בעוד הווארדן כובשים עיר אחר עיר, ממתין להם המלך בבירתו אורו'ביין וכוחו רק גובר ועולה. בשל ידע יוצא דופן בשפה העתיקה, שולט המלך בדרקון הענק שרוקין ודומה שהוא שולט בקסם עצמו. בתחילת הספר מצטרפים אנשי החתול גם הם למלחמה כבעלי בריתם של הווארדן, תוך כדי מסע הכיבושים של הווארדן מרטאג מתקיף את הווארדן בפתאומיות עם קבוצת חיילים על עוקץ במטרה לחטוף את מנהיגת הווארדן נאסואדה, לאחר חטיפתה ממונה אראגון כמנהיג הווארדן לפי ציוויה קודם לכן. כאשר הווארדן מתקדמים לאורו'ביין אראגון נזכר בעצתו של האדם חתול סולמבם בטירם: "כשהכל יהיה אבוד ולא יהיה לך עוד כוח לך לצוק קות'יאן ואמור בקול את השם שלך כדי לפתוח את מערת הנשמות", אראגון מגלה את מיקום צוק קות'יאן באמצעות ספר שקיבל מג'ואוד, כצוק אבן הנמצא בורואנגארד, מעוז הרוכבים בימי קדם. הוא יוצא עם גליידר וסאפירה אל ורואנגארד, ושם הוא וסאפירה מגלים את שמותיהם האמיתיים. אראגון פותח את מערת הנשמות ומגלה מאות אלדונארי של נפשות דרקונים זקנים בעלי כוח עצום וחכמה מופלגת, בהנחייתם של האלדונארי הזקנים, יוצא אראגון למאבק האחרון במלך. סוד כוחו העצום של גאלבטוריקס נחשף והתברר כי הוא גילה את שמה של השפה העתיקה עצמה וכי כוחו בלתי מוגבל, מאחר שלא ניתן להשתמש נגדו בשום מילה מהשפה העתיקה. לאחר שהכניע אותם המלך בקלות, יוצר אראגון קסם א-מילי אשר אינו בא לפגוע, אלא נותן למלך להרגיש את כמות הצער שהוא גרם לאחרים. לאחר שלא היה יכול לסבול את הייסורים השמיד המלך את עצמו והמלחמה הגיעה לסיומה. אראגון וסאפירה מרחיבים את הקסם המחבר בין רוכבים לדרקונים שכלל רק אלפים ובני אדם גם לגמדים ולאורגלים ומעתה הוא כולל את כל הגזעים. הם אינם מוצאים מקום בטוח עבור ביצי הדרקונים והאלדונארי ולבסוף נאלצים להיפרד מכל מכריהם ולנדוד מעבר לאלאגייזה תוך כדי שהם משאירים שתי ביצי דרקונים אצל הגמדים והאורגלים, הרוכבים שייבחרו מבין גזעים אלו יגיעו אליהם לאימון במקומם החדש והלא ידוע. אתר האינטרנט הרשמי של הירושה (באנגלית) הירושה, באתר OCLC (באנגלית)
Cinnamon

סינמון (אנגלית: Cinnamon, פירוש מילולי: קינמון) היא סביבת שולחן עבודה אשר פיתוחה החל בשנת 2011 עבור הפצות לינוקס על ידי מפתחי ההפצה לינוקס מינט. במקור היא הייתה פיצול של GNOME Shell בלבד, אולם החל מגרסה 2.0 כוללת סביבה חלופית מלאה. לסביבת שולחן העבודה תוכנות בסיסיות המגיעות עמה, אשר מבוססות על אלו של GNOME וקרויות X-Apps: Xed:עורך טקסט המבוסס על Gedit/pluma. Xviewer: מציג תמונות המבוסס על העין של GNOME. Xreader: מציג מסמכים המבוסס על Evince/ Atril. Xplayer :נגן מולטימדיה המבוסס על זה של GNOME (זה האחרון קרוי במקור Totem). Pix: תוכנה להצגת וסידור תמונות המבוססת על gThumb. מדיה וקבצים בנושא Cinnamon בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Cinnamon (באנגלית) דף הבית דף ההפצה באתר GitHub הצגת X-Apps, מתוך אתר ההפצה לינוקס מינט ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פופ (אלבום)

פופ הוא אלבומה השישי של להקת אתניX. בהקלטות האלבום צורף ללהקה הגיטריסט יורם פויזנר כחבר חמישי בלהקה. באלבום נכללו הלהיטים "היא לא תשוב (הבלדה על עמליה וגל)", שהגיע למקום התשיעי במצעד הפזמונים השנתי, "תביא קצת דינרוס" (מקום 12 במצעד השנתי) ו"ג'מבו ג'ט לאירופה" (מקום 19). השיר "מיסטר ג'קי פרנקל" הוא שיר מחאה העוסק ביוקר המחיה ומתייחס ליעקב פרנקל, שכיהן כנגיד בנק ישראל באותה תקופה. בעקבות הוצאת האלבום זכתה הלהקה בתואר "להקת השנה" בפעם החמישית בתולדותיה. היא לא תשוב (הבלדה על עמליה וגל) - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:30] הקומונה (הם חלק מהקולקטיב) - זמר אורח: גבי שושן (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:03] תביא קצת דינרוס - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:19] מוהיקני זקן - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:22] ג'מבו ג'ט לאירופה - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:31] לב שבור - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:21] נובמבר - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:14] עד מתי - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:26] יותר אנ'לא יכול - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:41] מיסטר ג'קי פרנקל - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:39] תנו לי קצב - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:00] אהבתה של תרזה (ע"פ "מנחות" מאת שרה טיזדייל) - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:35] זאב נחמה - שירה, עיבודים תמיר קליסקי - קלידים, עיבודים גיל אלון - גיטרות גל הדני - תופים יורם פויזנר - גיטרות בנות יעקב - קולות רקע גבי שושן - שירה (בשיר "הקומונה") דרור קליסקי - מפיק בפועל רוני בראון - מפיק בפועל האלבום פופ באתר Discogs
אליעזר פאר

אליעזר פאר (14 בספטמבר 1915 - יוני 2017) היה ממייסדי האיגוד הישראלי לשחמט ואיגוד הפרובלמאים הישראלי, קפטן נבחרת ישראל לשחמט באולימפיאדת לייפציג 1960, ייסד את מועדון "רטי" בתל אביב, על שם ריכרד רטי, וניהל אותו. היה שחמטאי פעיל בפיד"ה עד גיל 100, דבר שהפך אותו לשחמטאי הפעיל המבוגר ביותר בעולם. נולד בווינה, שבאוסטריה, בשם לודביג פרלברגר. נולד לז'אנט לבית גולד והיינריך פרלברג, שעסק בסחר אופנועים ועגלות ילדים. בשנת 1918 חזרה המשפחה לפולין לעיר פשמיץ' בדרום פולין. משום שהיה קושי גדול ליהודים להתקבל לאוניברסיטה, נרשם ללמודי משפטים בלבוב. פאר הכיר את אשתו לעתיד והם עלו לארץ ישראל בשנת 1934 (במסגרת העלייה החמישית). פאר החל לעבוד כפקיד בבנק קופת עם. היה רואה חשבון. התגורר ברמת אביב. אליעזר פאר, באתר פיד"ה (באנגלית) אליעזר פאר הלך לעולמו בגיל 101, באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 4 ביוני 2017 אדם העוסק בפתרון או בחיבור בעיות שחמט באופן מקצועי. ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בקלז'בו

בקלז'בו (בפולנית: Bakałarzewo, ביידיש: באקלעראווע (בקלרובה)) הוא כפר במחוז סובאלק שבפרובינציית פודלסיה בפולין, כ-19 ק"מ מערבית לסובאלק, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית. היישוב נוסד בראשית המאה ה-16, ככפר בבעלות משפחת האצולה קלבינסקי, ונכלל בנסיכות ליטא. באמצע המאה ה-16 קיבל היישוב מעמד עירוני, ובשנת 1609 הוקמה במקום כנסייה. בשנת 1795 נכלל היישוב בשטחי פרוסיה, ובשנת 1815 נכלל בשטחי פולין הקונגרסאית. בשנת 1870 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, כענישה על מרד ינואר. עדות לישיבת יהודים בבקלז'בו קיימת החל מהמאה ה-17. הפיכת היישוב לאתר קיט בסוף המאה ה-19 היוותה מקור מרכזי בפרנסת יהודי המקום. בתחילת המאה ה-20 נמנו ביישוב כ-200 משפחות יהודיות, למעלה ממחצית תושבי הכפר באותה עת. בתקופת מלחמת העולם הראשונה עזבו את היישוב רוב יהודיו, ומצבם הכלכלי של היהודים הנותרים בו היה קשה. כחודש לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נכנסו לכפר יחידות הצבא הגרמני, ועד מהרה גורשו כל יהודי המקום למעבר הגבול עם ליטא. משם היו שעברו את הגבול, והיו ששולחו לעיירות שונות במחוז לובלין. כל יהודי היישוב, למעט בודדים, נספו בשואה. מדיה וקבצים בנושא בקלז'בו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בקלז'בו בקלז'בו באתר מרכז מורשת יהדות פולין "בקלז'בו", באתר השטעטל הווירטואלי
ברנוב (פודקרפאטי)

ברנוב (בפולנית: Baranów Sandomierski, "ברנוב סנדומיירסקי") היא עיירה במחוז טרנובז'ג שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, בסמוך לעיר טרנובז'ג ולנהר ויסלה, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית. ברנוב נזכרת לראשונה בשנת 1135 כיישוב מבוצר, ובשנת 1354 העניק לה קז'ימייז' השלישי, מלך פולין, זכויות עיר. כלכלת העיירה התבססה על סחר דרך נהר ויסלה, והיא שימשה כמקום קיט למשפחות אצולה מפולין. בראשית המאה ה-17 היוותה העיירה מוקד לפעילות קלוויניסטים, ובאמצע המאה ה-17 נהרסה מפלישת השוודים, שהחריבו גם את המצודה בה. מ-1772 ועד 1918 נכללה העיירה במחוז גליציה של אוסטרו הונגריה. במחצית השנייה של המאה ה-19 ירד מעמדה של העיירה, ובשנות ה-90 של המאה ה-19 היא נפגעה משתי שריפות גדולות. בשנת 1896 נלקח מהיישוב מעמדו העירוני, וזה הושב לו רק בשנת 1934. תיעוד ראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-14, אך נראה שהיישוב היהודי במקום חדל מלהתקיים בעת פלישות הקוזקים והשוודים לאזור. ב-1765 מנתה הקהילה היהודית ביישוב כ-300 נפש, וכן 135 יהודים בכפרי הסביבה. באותה עת התקיימו ביישוב בית כנסת מעץ ובית עלמין, אשר שימש גם את קהילת אושייק הסמוכה. בשנת 1890 נמנו בעיירה 1,491 יהודים, כשני שלישים מסך תושביה. בעיירה פעלה שושלת רבנים-אדמו"רים, שהוקמה על ידי רבי ישראל הורוביץ בנו של רבי אליעזר מדז'יקוב. לאחר מלחמת העולם הראשונה עזבו את העיירה רבים מיהודיה, בשל ביזת בתיהם בידי הרוסים בשנת 1915, בשל פרעות של איכרי הסביבה בשנת 1918, ובשל התעללות מצד חיילי הצבא הכחול בשנת 1919. בסיוע יוצאי העיירה בארצות הברית ומוסדות סעד מקומיים השתקמה הקהילה, ובשנות העשרים הוקמו בעיירה חוגים ציוניים, וכן סניפים של תנועת המזרחי ושל הרוויזיוניסטים. ב-1931 נוסדו בעיירה בית ספר וגן ילדים עבריים, והוקם בה המועדון הציוני "בית יהודה". בבית הספר הכללי בעיירה סבלו היהודים מגילויי אנטישמיות מצד המורים והתלמידים. בעיירה התגוררו באותה עת כ-750 יהודים, קרוב למחצית מסך תושביה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיירה יהודים רבים. עם כניסת הגרמנים אליה, מונה בה יודנרט, בראשות מרדכי גרוס, אשר נצטווה לספק יהודים לעבודות כפייה, ולהעביר לגרמנים תשלומי כופר וסחורות. בתחילת 1942 נשלחו צעירים יהודים רבים מהעיירה למחנה העבודה בייאשדקה שליד מיילץ. ביוני 1942 הוקם בעיירה גטו, אליו הועברו גם יהודים רבים מיישובי הסביבה, ובהם טרנובז'ג. בגטו שררו תנאי צפיפות ורעב, ומספר תושביו הגיע ללמעלה מ-2,000. ב-20 ביולי 1942 חוסל הגטו בסיוע המשטרה הפולנית, ותושביו רוכזו בכיכר השוק של העיירה. מספר בורחים שנתפסו הוצאו להורג, וכ-30 קשישים הועברו לבית העלמין היהודי בעיירה, ונרצחו שם. הנותרים הוכנסו לקרונות משא, והועברו לדמביצה, שם צורפו ליהודי עיירות הסביבה, ועברו סלקציה. הכשירים לעבודה הועברו למחנות עבודה, והיתר הועברו למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר הגירוש, חולק רכושם של יהודי העיירה בקרב האוכלוסייה המקומית, ובית המדרש בעיירה פורק. לאחר השואה שב לעיירה יהודי אחד, אשר נאלץ לעזבה במהרה בשל גילויי עוינות מצד הפולנים תושבי המקום. מדיה וקבצים בנושא ברנוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברנוב ספר יזכור לקהילת ברנוב, בספריית העיר ניו יורק ברנוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין ברנוב (Baranów), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם סמואל שלקובסקי, ברנוב סנדומיירסקי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 482–483), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) ברנוב (פולין), דף שער בספרייה הלאומית
וסט קריביאן איירווייז

וסט קריביאן איירווייז (West Caribbean Airways S.A.‎; בראשי תיבות: WCA; בעברית: מערב-הקריביים נתיבי אוויר) הייתה חברת תעופה מסחרית קולומביאנית שבסיסה היה בעיר מדיין שבקולומביה. החברה החלה את פעילותה בשנת 1998, ב-16 באוגוסט 2005 התרסקה טיסה 708 של וסט קריביאן איירווייז, 160 נוסעים ואנשי צוות נספו באסון. בעקבות האסון וחקירת הרשויות שבעקבותיו, חדלה החברה מלהתקיים. מדיה וקבצים בנושא וסט קריביאן איירווייז בוויקישיתוף היסטוריית הבטיחות של וסט קריביאן איירווייז, באתר Aviation Safety Network (באנגלית)
ברנוב (פרובינציית לובלין)

ברנוב (בפולנית: Baranów) הוא כפר במחוז פולאווי שבפרובינציית לובלין בפולין, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית. היישוב נוסד כעיירה, עם קבלת זכויות מגדבורג, בשנת 1544. מעמד זה נלקח מהיישוב בשנת 1870, ומאז דעך כלכלית. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בברנוב הוא משנת 1621. בשנת 1930 מנתה הקהילה היהודית ביישוב 1,092 איש, למעלה ממחצית מסך תושבי הכפר. עם הכיבוש הגרמני של האזור במלחמת העולם השנייה הוקם בכפר גטו בשנת 1942, ולאחר זמן לא רב הועברו כל יושביו למחנה ההשמדה סוביבור. כ-25 מיהודי הכפר שרדו את השואה, וכיום אין ביישוב זכר לעברו היהודי, למעט שרידי בית העלמין היהודי בו. מדיה וקבצים בנושא ברנוב בוויקישיתוף "ברנוב", באתר השטעטל הווירטואלי "ברנוב (פרובינציית לובלין)", באתר JewishGen (באנגלית) לאורה קרגו, ברנוב על הווייפש, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 611–612), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
אליפות העולם בראלי עונת 2015

עונת 2015 באליפות העולם בראלי היא העונה ה-43 בה התקיימה האליפות. במהלך העונה התקיימו 13 מרוצים ובסופם הוכתרו אלוף הנהגים והקבוצה האלופה. במקביל לסבב התחרויות הבכיר התקיימו סבבי ה-WRC2, WRC3 וה-ג'וניור WRC. בסיום העונה סבסטיאן אוז'ייה הגן על תואר האליפות וזכה באליפות שלישית ברציפות, בדומה לקבוצת פולקסווגן עבורה הוא נוהג. אורך מסלול בק"מ מיקו הירבונן הודיע על פרישה בסיום עונת 2014, אוט טאנק נבחר למלא את מקומו. טאנאק חוזר לסבב לאחר עונה אחת בה התחרה ב-WRC2. סבסטיאן לב, שזכה בתשעה תוארי אליפות, חזר להתחרות בראלי מונטה קרלו. מאדס אוסטברג החליף את לב כנהג הבכיר של קבוצת סיטרואן בשאר מרוצי העונה. מדיה וקבצים בנושא אליפות העולם בראלי עונת 2015 בוויקישיתוף לוח התחרויות הרשמי באתר WRC Mikko Hirvonen calls time on WRC career,Speedcafe.com, 6 November 2014
מתילדה מפלנדריה

מתילדה מפלנדריה (בצרפתית: Mathilde de Flandre, בפלמית Mathilda van Vlaanderen ‏~1031 - 2 בנובמבר 1083) הייתה אשתו של ויליאם הראשון, מלך אנגליה, דוכסית נורמנדי ומלכת אנגליה. נולדו להם תשעה ילדים משותפים, ביניהם שני מלכי אנגליה - ויליאם השני, מלך אנגליה והנרי הראשון, מלך אנגליה. מתילדה הייתה בתו של בלדווין החמישי, רוזן פלנדריה ושל אדלה מצרפת, דוכסית פלנדריה. לפי האגדה, ויליאם שלח נציג אל מתילדה על מנת לבקש את ידה. כאשר דחתה מתילדה את הצעתו בגלל היותו ממזר, רכב ויליאם מנורמנדי אל ברוז' ומצא אותה בדרך לכנסייה. הוא הפיל אותה מסוסה והשפיל אותה מול אנשיה. גרסה אחרת של הסיפור מספרת שוויליאם רכב אל בית אביה, הפיל אותה על הרצפה והכה אותה. למרות האגדה על אכזריותו של ויליאם כלפי אשתו היסטוריונים מחשיבים את נישואייה של מתילדה לוויליאם כמלאי חיבה וויליאם ככל הנראה לא בגד בה מעולם (דבר שלא היה נפוץ בתקופה). ויליאם הראשון, מלך אנגליה נורמנדי מדיה וקבצים בנושא מתילדה מפלנדריה בוויקישיתוף ביוגרפיה של מתילדה באתר Arrayed in Gold מתילדה מפלנדריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מתילדה מפלנדריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מידוויי (CV-41)

נושאת המטוסים מידוויי (באנגלית (USS Midway (CV-41) הייתה נושאת מטוסים ששירתה בצי האמריקאי והייתה המובילה בנושאות המטוסים מסדרת מידוויי. נושאת המטוסים מידוויי הוכנסה לשירות 8 ימי לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, והייתה בשירות פעיל 47 שנה עד לשנת 1992, אז הוצאה מן השירות. מידוויי הייתה ספינת המלחמה הגדולה בעולם עד 1955, כמו כן הייתה נושאת המטוסים האמריקאית הראשונה שהייתה גדולה מדי למעבר בתעלת פנמה. מידוויי הייתה האונייה ששירתה את הזמן הרב ביותר בשירות פעיל, והשתתפה באופן פעיל במלחמת וייטנאם ובמלחמת המפרץ. עיצובה המהפכני נתן לה יכולת תמרון טובה יותר מאשר אוניות דומות שקדמו לה. לאחר שהוצאה מן השירות הוצבה בסן דייגו, קליפורניה, והפכה לאוניית מוזיאון על שמה. מדיה וקבצים בנושא מידוויי בוויקישיתוף אתר מוזאון נושאת המטוסים מידוויי כיום היא מוזיאון צף בסן דייגו ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל איטליה

סמל איטליה עוצב על ידי פאולו פּאסְקֶטּו, לאחר שנבחר בתחרות בינואר 1948. הכוכב הלבן במרכז מייצג את הרפובליקה האיטלקית, וגלגל השיניים מאחוריו מסמל עבודה וקידמה. ענף הזית בצד שמאל מסמל את הרצון לשלום פנימי וחיצוני. ענף עץ האלון בצד ימין מסמל את הכוח והכבוד של בני העם האיטלקי, כמו כן עץ הזית ועץ האלון הם אחדים מהעצים המאפיינים את איטליה. בין הענפים משולב סרט אדום, ועליו הכיתוב באותיות מרובעות רומיות "REPVBBLICA ITALIANA" (הרפובליקה האיטלקית). דגל איטליה המנון איטליה מדיה וקבצים בנושא סמל איטליה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באריש

באריש (באוקראינית: Бариш; בפולנית: Barysz) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בסמוך לבוצ'אץ', בה שכנה עד השואה קהילה יהודית. היישוב השוכן על גדות הנהר באריש, החל ככפר בבעלות אצולה והוזכר לראשונה בכתובים ב-1454, בשנת 1559 הוענקו לו זכויות עיר. במקום התקיימו לאורך השנים שוק שבועי ויריד שנתי, ומספר פעמים נשרף היישוב על ידי הטטרים. עד 1772 השתייך היישוב למחוז פודוליה (אנ') של האיחוד הפולני-ליטאי, לאחר חלוקת פולין לאוסטרו-הונגריה כחלק מגליציה האוסטרית, בין שתי מלחמות העולם השתייך היישוב לפולין, לאחר מלחמת העולם השנייה השתייך לברית המועצות ומ-1991 לאוקראינה. ב-1921 מנתה אוכלוסיית העיר 3,003 פולנים, 1,562 רוסינים ו-330 יהודים. ב-1929 האוכלוסייה עלתה ל-4,795, בשנת 1939 ל-7,000. ב-5 בפברואר 1945 ביצעו לאומנים אוקראינים מארגון UPA (אנ') טבח בפולנים תושבי העיר בו נהרגו 135 מתושבי העיר ממוצא פולני, טבח זה הצטרף למקרים אחרים בהם הרגו לאומנים אוקראינים תושבים בעיר (סה"כ נהרגו כ-200) מה שגרם לעזיבת רוב האוכלוסייה הפולנית. התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא משנת 1635. בשלהי המאה ה-19 ישבו בעיירה כ-20 עד 40 משפחות יהודיות, אשר התפרנסו ברובן מרוכלות ומפונדקאות, וניהלו קהילה עצמאית. בשנת 1921 נמנו בעיירה 330 יהודים, ובין מלחמות העולם התפתחה במקום גם פעילות ציונית. באוקטובר 1942 חוסל היישוב היהודי בעיירה. יהודי המקום גורשו לבוצ'אץ', ומשם שולחו להשמדה. מדיה וקבצים בנושא באריש בוויקישיתוף באריש באתר מרכז מורשת יהדות פולין "באריש", באתר JewishGen (באנגלית)
ניצן שקד

ניצן שקד הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שימש כראש מספן הציוד בחיל הים הישראלי. עם גיוסו לצה"ל בחר לשרת בחיל הים והשלים קורס חובלים. בהמשך שימש כראש מחלקת כלי שיט, ראש מחלקת תכנון, ארגון, לוגיסטיקה ומשאבים בחיל וכמפקד יחידת בחינה וניסויים של חיל הים. לאחר מכן שירת כראש מספן הציוד בחיל. שקד הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מטעם אוניברסיטת תל אביב ותואר שני במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת בן-גוריון. מדיה וקבצים בנושא ניצן שקד בוויקישיתוף תא"ל (מיל') ניצן שקד מונה למנהל מפעל רמתא של התעשייה האווירית, אתר התעשייה האווירית, ‏ 24 במרץ 2013. עמיר רפפורט, "נעשה הכול להשתלב בפרויקט הספינות החדש של חיל הים", "ישראל דיפנס", ‏ 16.08.2015.
הפיגוע בבנגקוק (2015)

הפיצוץ בצומת רג'פרסונג הוא פיגוע שבוצע בבנגקוק, בירת תאילנד, ב-17 באוגוסט 2015. מטען צינור שהוסתר בתוך תיק התפוצץ בשעה 18:55 (UTC+7) בצומת רג'פרסונג, ליד מקדש ארוואן (אנ'), מרכז תיירותי ראשי בעיר. בפיצוץ נהרגו לפחות 22 אנשים, בהם 4 תיירים, ולפחות 123 נפצעו. לאחר הפיצוץ נוטרל מטען חבלה נוסף במקום הפיגוע. מטען חבלה שלישי נוטרל במערכת התחבורה הציבורית. עיריית בנגקוק הכריזה על ביטול הלימודים למחרת הפיגוע עקב הפיצוץ. בעקבות הפיצוץ הושבתה תחנת הסקייטריין הסמוכה למקום. ב-18 באוגוסט, למחרת הפיגוע, נעשה ניסיון פיגוע שני באמצעות זריקת רימון יד מגשר במרכז העיר לתוך סירה, אך הזורק החטיא את הסירה, והאירוע הסתיים ללא נפגעים. מדיה וקבצים בנושא הפיגוע בבנגקוק בוויקישיתוף לפחות 19 הרוגים בפיצוץ מטען חבלה במרכז בנגקוק, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2015 עדויות מבנגקוק: "ראינו דם וגופות בכל מקום", באתר ynet, 18 באוגוסט 2015 ynet, ‏20 דקות לפני הפיצוץ: תיעוד המחבל מתאילנד, באתר ynet, 18 באוגוסט 2015. בנגקוק: נוטרלה פצצה נוספת, באתר ynet, 17 באוגוסט 2015. דיווח: חבלנים פוצצו בבנגקוק מטען נוסף שהוטמן בתחבורה הציבורית, באתר ynet, 17 באוגוסט 2015. הפיצוץ בתאילנד: בתי הספר בבנגקוק לא יפתחו מחר, באתר ynet, 17 באוגוסט 2015.
בוברובניקי (פרובינציית לובלין)

בוברובניקי (בפולנית: Bobrowniki) הוא כפר במחוז ריקי שבפרובינציית לובלין בפולין, על גדת נהר וייפש (Wieprz), בו שכנה עד השואה קהילה יהודית. היישוב נזכר לראשונה במסמך משנת 1375, ככפר בבעלות משפחת אצולה, ובשנת 1485 הוענקו לו זכויות מגדבורג. לאחר חלוקת פולין הראשונה צורף היישוב לממלכת הבסבורג, ומשנת 1815 נכלל בשטחי פולין הקונגרסאית. בתקופה זו נבנתה ביישוב טירה. בשנת 1869 ניטלו מהיישוב זכויותיו העירוניות, בעקבות מרד ינואר. על קהילה יהודית מאורגנת ביישוב ידוע מהמאה ה-18. ב-1857 מנתה הקהילה היהודית ביישוב 519 נפשות, אך מספר אנשיה התדלדל לקראת סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, ומנה ערב מלחמת העולם השנייה כ-200 איש. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939 הוטלו על תושביו היהודים גזירות שונות. ביום 6 במאי 1942 נכנסו ליישוב שוטרים גרמנים, אשר הוציאו את היהודים מבתיהם באלימות, תוך רצח קשישים וחולים. יהודי הכפר הובלו ברגל לדמבלין, ורוכזו במקום איסוף עם יהודים נוספים מהסביבה, שם נערכה בהם סלקציה. חלק מהיהודים הועבר למחנות עבודה, ורובם נשלח בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור. מדיה וקבצים בנושא בוברובניקי בוויקישיתוף בוברובניקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין "בוברובניקי", באתר השטעטל הווירטואלי "בוברובניקי (פרובינציית לובלין)", באתר JewishGen (באנגלית)
ז'ורז' דה לה טור

ז'ורז' דה לה טור (בצרפתית: Georges de La Tour; ‏13 במרץ 1593 – 30 בינואר 1652) היה צייר צרפתי, שחי רוב חייו בדוכסות לורן. חלק גדול מציוריו צוירו בשיטת הקיארוסקורו, בהשראת קאראווג'ו, שרובם עוסקים בנושאי דת. דה לה טור נולד בויק סור סיי בדיוקסיית מץ, חלק מהאימפריה הרומית הקדושה שהיה בפועל בשליטה צרפתית. הוא היה ילדם השני של ז'אן וסיביי דה לה טור. ייתכן שלמד אצל הצייר ז'אק בלאנז', או בבתי ספר בהולנד או באיטליה. בשנת 1617 התחתן עם דיאן לה-נרף, והקים סטודיו בעיירה לינויל. שם מכר ציורים, בעיקר בנושאי דת, לבורגנות המקומית וצבר הון עצמי. דה לה טור זכה לתואר צייר המלך בשנת 1638, ועבד גם אצל דוכס לורן. דה לה טור ומשפחתו מתו במגפה בלינויל בשנת 1652. דה לה טור נשכח לאחר מותו, ורק בשנת 1915 התגלה מחדש על ידי הגרמני הרמן פוס. לאחר הגילוי ומציאת עבודות נוספות, רבים מציוריו זויפו, וכיום קיימות טענות לגבי זיופים של תמונות כגון "מגדת העתידות", "הרמאי" ועוד. כמו כן ייתכן שחלק מציוריו שייכים לבנו אטיאן, שהיה גם הוא צייר ולמד אצל אביו. ציוריו של דה לה טור מוצגים במוזיאונים ברחבי העולם, כגון מוזיאון הלובר בפריז, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, מוזיאון פול גטי בלוס אנג'לס, ועוד. עבודותיו אף מופיעות בסרטי קולנוע כגון צרפתים "סעודת הטפשים", "הגירושין" ועוד. מדיה וקבצים בנושא ז'ורז' דה לה טור בוויקישיתוף ז'ורז' דה לה טור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יונתן הירשפלד, תמונה: הגוף הגברי הנחדר, באתר הארץ, 13 באפריל 2021
בית אדלר

בית אדלר היה בית מגורים ברחוב אחד העם 26 בתל אביב, בין מלון פלטין לבין ביתו של מנחם גילוץ. הבית הוקם בין 1910 ל-1911, על ידי המורה ישראל יהודה אדלר ורעייתו ברכה, במגרש אותו הגרילו בהגרלת המגרשים לאחוזת בית שנערכה ב-1909. בין 1914 ועד לגירוש תל אביב ב-1917, התגוררה בבית גם הציירת והסופרת אירה יאן. משפחת אדלר התגוררה בבית עד 1943, אז מכרה אותו. כשני שלישים מסכום המכירה נתרמו למושבה רמת ישי. בעת שהתגוררו בבית, חי ישראל יהודה בקומה השנייה, ואילו ברכה התגוררה בקומה הראשונה. לאחר שנמכר, שינה הבית את פניו, וקומתו הראשון החלה לשמש למטרות מסחר. בין היתר, פעל בה בית המרקחת של גרשון שור, לימים חלק מרשת בתי המרקחת שור טבצ'ניק. בשנות ה-90 של המאה ה-20 רכש אלפרד אקירוב את בית אדלר ואת בית גילוץ הסמוך, ובהמשך מכר אותם לחברת אקרו נדל"ן. חברה זו החלה בבניית בניין מגורים בן 21 קומות שחזיתו בשדרות רוטשילד, בשטח של כמה בניינים, בהם בית גילוץ שנהרס ב-2005, ובית ליטווינסקי, אותו היא צפויה לשמר. בשנת 2009 פורק בית אדלר, וכל חלקיו נשמרו במחסן. בשנת 2015 הוחל בבניית הפרויקט, שכחלק ממנו יוקם מחדש בית אדלר, מחלקיו המקוריים, וכך ישומר. במהלך פירוק המבנה התגלו ציורי קיר בחלק מהחדרים, ואף הם ישוקמו וישוחזרו. הבית עתיד לשמש את הספא ואת חדר הכושר של הבניין. מדיה וקבצים בנושא בית אדלר בוויקישיתוף בית אדלר באתר VTLV עופר אדרת, לפרק את הבית כדי לבנות אותו מחדש, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2015 עופר פטרסבורג, ת"א: הבית העתיק שהפך לספא יוקרה, באתר ynet, 11 באוגוסט 2013
דה לה טור

האם התכוונתם ל... ז'ורז' דה לה טור – צייר צרפתי הנרי דה לה טור – מצביא צרפתי פרנסס דה לה טור – שחקנית בריטית