סנט וינסנט והגרנדינים

סנט וינסנט והגרנדינים (באנגלית: Saint Vincent and the Grenadines) היא מדינת אי עצמאית וריבונית בים הקריבי, והיא חלק מחבר העמים הבריטי ומהקהילייה הקריבית. באזור גרו מתיישבים ילידיים אשר מנעו התיישבות אירופאית. במהלך המאה ה-18 היה אזור סנט וינסנט שרוי במחלוקת על השליטה בו בין בריטניה לצרפת. צרפת כבשה את האי בתחילה ויישבה אותו, אך בריטניה החלה גם היא לטעון לבעלות על המקום בשנת 1627. בריטניה כבשה את האי במהלך מלחמת שבע השנים (1754–1763). ב-1779 אמנם הוחזר האי לשלטון צרפתי, אך לבסוף חזר לשליטה בריטית בשנת 1783. בשנת 1812 התפרץ הר הגעש לה סופרייר (La Soufrière) וגרם לנזקים רבים בכל רחבי האי. ההר התפרץ שוב בשנת 1902 וגרם למותם של אלפי בני אדם ולנזק כלכלי וחקלאי רחב. עד שנת 1838 הועבדו עבדים במטעים חקלאיים באיים. בשנת 1925 הוקמה רשות מחוקקת ובשנת 1951 ניתנה זכות בחירה אוניברסלית. בתחילת שנות ה-60 נעשו כמה ניסיונות להשגת עצמאות או איחוד של סנט וינסנט עם כמה איים אחרים על מנת להקל את השלטון הקולוניאלי. אוטונומיה ניתנה לאיים ב-1969 ועצמאות בשנת 1979. ב-16 בספטמבר 1980 הצטרפה סנט וינסנט והגרנדינים לאו"ם. בשנת 2009 נערך משאל עם שנכשל להחליף את ראש המדינה מממלכת חבר העמים הבריטי לנשיא. שטחה הכולל של המדינה הוא 389 קמ"ר, מעט יותר משטח רצועת עזה. האי סנט וינסנט מהווה את חלק הארי של כלל השטח - 344 קמ"ר. הר הגעש לה סופרייר בסנט וינסנט, המתנשא לגובה 1,234 מטרים (הנקודה הגבוהה באי), עודנו פעיל. ההר התפרץ בפעם האחרונה ב-1979. מלבד הסכנה התמידית של התפרצות הר הגעש, קיים במדינה גם סיכון להוריקנים. סנט וינסנט והגרנדינים היא דמוקרטיה ייצוגית ומונרכיה חוקתית, כשצ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת הוא ראש המדינה, במסגרת ממלכות חבר העמים הבריטי. המלך אינו מתגורר באיים, ורצונו מיוצג באמצעות מושל, שתפקידו בעיקר סמלי. המושל הנוכחי הוא סר פרדריק בלנטיין. ראש הממשלה הוא רלף גונזלבס, שמכהן מאז שנת 2001 כראש מפלגת העבודה המאוחדת. הרשות המחוקקת מורכבת מבית מחוקקים חד-ביתי המכונה "בית האספה הלאומית". בו מכהנים 15 סנטורים הנבחרים אחת לחמש שנים, אם כי לראש הממשלה יש סמכות לפזר את האספה. הרשות השופטת מורכבת מבתי משפט מחוזיים, בית משפט עליון וערכאה עליונה בלונדון. למדינה אין צבא, אך ישנה משטרה חמושה. סנט וינסנט והגרנדינים חברה במספר ארגונים בינלאומיים, בהם הקהילייה הקריבית וארגון מדינות מזרח הקריביים, ומנהלת קשרים הדוקים עם ארצות הברית, קנדה ובריטניה. ענף החקלאות, ובתוכו בייחוד ענף ייצור הבננות, מהווה את המגזר הכלכלי המרכזי במדינה. בנוסף על כך, מגזר השירותים, ובתוך כך ענף התיירות, מהווה עמוד תווך בכלכלה המקומית. המגזר התעשייתי והפיננסי יחסית קטן. לתיירות פוטנציאל רב בפיתוח המדינה. צילומים שהתקיימו באי במסגרת סדרת סרטי "שודדי הקאריביים", סייעו לחשוף את המדינה למבקרים פוטנציאליים ולמשקיעים. הצמיחה האחרונה במדינה, התעוררה בעקבות פעילות ענפה בתחום הבנייה ושיפור בתשתיות התיירות. נמל התעופה הבינלאומי ארגייל הוא נמל התעופה הבינלאומי של המדינה. הנמל נפתח ב-14 בפברואר 2017, והחליף את נמל התעופה הקודם E.T. Joshua Airport. נכון ליולי 2013, גרים במדינה כ-103,000 תושבים. מבחינה אתנית, האי מורכב מ-66% שחורים, 19% ממוצא מעורב, 6% הודים, 4% אירופאים (בעיקר פורטוגזים), 2% ממוצא קריבי ו-3% נוספים. רוב התושבים הם צאצאים של עבדים שהובאו לאיים על מנת לעבוד במטעים החקלאיים. אנגלית היא השפה הרשמית. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2001, 81.5% מאוכלוסיית סנט וינסנט והגרנדינים מחשיבים עצמם כנוצרים, 6.7% הם בני דת אחרת ו-8.8% אינם בעלי דת או לא ציינו כזו (1.5%). הזרמים הנוצריים השכיחים הם הכנסייה האנגליקנית, פנטקוסטליזם, מתודיזם, הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי, בפטיזם והקתוליות. המיעוט הלא-נוצרי כולל ראסטפארים, הינדואים ומוסלמים. סנט וינסנט הגרנדינים אתר האינטרנט הרשמי של סנט וינסנט והגרנדינים (באנגלית) אתר סטטויד סנט וינסנט והגרנדינים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021 טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024 דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023 מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות