אן מקליין

אן שארלוט מקליין (באנגלית: Anne Charlotte McClain, נולדה ב-7 ביוני 1979) היא אסטרונאוטית אמריקאית של נאס"א, מהנדסת וטייסת ניסוי. מהנדסת הטיסה במשלחות 58 ו-59 לתחנת החלל הבינלאומית. מקליין נולדה וגדלה בספוקיין שבמדינת וושינגטון, ארצות הברית. היא חלמה על להיות אסטרונאוטית עוד מגיל צעיר. למדה תואר ראשון בהנדסת מכונות בהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית בוסט פוינט (West Point, New York) שבמדינת ניו יורק, אותו השלימה בשנת 2002. בשנת 2004, השלימה תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת באת' ותואר שני מאוניברסיטת בריסטול בביטחון בינלאומי ב-2005. הלימודים באנגליה התאפשרו באמצעות מלגת מרשל (Marshall Scholarship) (על שם ג'ורג' מרשל, לאמריקאים הלומדים בבריטניה). מקליין היא שחקנית רוגבי אשר שיחקה ברמה תחרותית בתחרות הרוגבי הלאומית באנגליה לנשים ((Women's Premiership) החל מ-2002. כמו כן שיחקה בנבחרת הנשים הלאומית של איגוד הרוגבי של ארצות הברית (United States women's national rugby union team), שידועה בשם ה-Women's Eagles. עקב מחויבויות בצבא האמריקאי והשתתפות בלחימה בעיראק, נבצר ממנה להשתתף בגביע העולמי לנשים ברוגבי בשנת 2006 (2006 Women's Rugby World Cup), אולם היא נשארה ברמת משחקים תחרותית עולמית למעלה מעשור. לאחר עשר שנים, היא פרשה ועברה לאמן קבוצות. מקליין טוענת שהיכולת להיות חלק מקבוצה והכושר הגופני מרוגבי היוו יתרון במועמדות שלה כאסטרונאוטית. וסייעה לה באימוני האסטרונאוטים בבריכת הציפה (Neutral buoyancy pool) במרכז החלל ג'ונסון. מקליין קיבלה דרגת קצונה ב-2002 והמשיכה את לימודיה באוניברסיטת באת' ובאוניברסיטת בריסטול. עם סיום לימודיה, מקליין הוכשרת כטייסת מסוקי בל OH-58 קיואה, והוצבה בחטיבה השנייה, ברגימנט השישי (6th Cavalry Regiment) בבסיס הצבא האווירי ווילר שבהוואי. היא הייתה מפקדת מחלקת בקרה אווירית, מחלקת תחזוקה והתקדמה להיות אחראית החטיבה. מקליין צברה למעלה מ-1,600 שעות טיסה ב-216 טיסות קרב במהלך 15 חודשים של סבב במהלך מלחמת המפרץ השנייה. בשנת 2009 היא השתתפה בקורס פיקוד נהולי והוצבה ברגימנט האווירי ה-14 בפורט רוקר, אלבמה. היא הייתה מדריכת מסוקי בל OH-58 קיואה, וקצינת המבצעים של החטיבה. במאי 2010, מונתה להיות מפקדת של מחלקת C, בחטיבה הראשונה, האחראית על אימון הטייסים. היא סיימה מספר קורסי ניהול ופיקוד במהלך 2011 ו-2012. ביוני 2013, מקליין סיימה לימודים בבית הספר לטייסי ניסוי של צי ארצות הברית (United States Naval Test Pilot School), באותו זמן בו נבחרה כאסטרונאוטית של נאס"א. במהלך שירותה הצבאי, מקליין צברה למעלה מ-2,000 שעות טיסה על מגוון כלי טיס כולל מסוק בל OH-58 קיואה, הביצ'קראפט C-12 Huron, הUH-60 בלק הוק, והיורוקופטר UH-72 לאקוטה (Eurocopter UH-72 Lakota). מקליין מחזיקה בדרגת לוטננט קולונל בצבא ארצות הברית. . אן מקליין נבחרה כאסטרונאוטית של נאס"א ביוני 2013, והפכה לאסטרונאוטית הצעירה ביותר של נאס"א. היא סיימה את אימוניה ביולי 2015. שימשה כגיבוי לצוות סויוז MS-09. מקליין מונתה להיות חלק ממשלחות 57/58/59 לתחנת החלל הבינלאומית, עקב שינויים בשיבוצים ולאחר שסרינה אוניון-צ'נסלור קודמה והוצבה במשלחות 56/57. ב-3 בדצמבר 2018 מק'קליין, האסטרונאוט הקנדי דוויד סן-ז'אק, והקוסמונאוט אולג קונוננקו שוגרו על גבי סויוז MS-11 לתחנת החלל הבינלאומית. תאריך השיגור המקורי היה ל-20 בדצמבר, אולם בעקבות כישלון שיגור טיסת סויוז MS-10 ב-11 באוקטובר 2018, השיגור שלהם הוקדם. ב-22 במרץ 2019, מקליין וניק הייג ביצעו הליכת חלל, הראשונה שלהם, בזמן שהם התקינו התאמות לקראת הגעת שיגור מסחרי לתחנת החלל. הליכת החלל נמשכה 6 שעות ו-39 דקות. מקליין וכריסטינה קוק היו מתוכננות לבצע הליכת חלל נוספת ב-29 במרץ 2019. זו הייתה אמורה להיות הפעם הראשונה שצוות שמורכב כולו מנשים מבצע הליכת חלל בתחנת החלל הבינלאומית. ואולם בעיות בגודל חליפות החלל הזמינות גרם לכך שהצוותים הוחלפו, ניק הייג מחליף את מקליין ב-29 במרץ, ומקליין ביצעה הליכת חלל עם דוויד סן-ז'אק ב-8 באפריל במקום. הליכת החלל נמשכה 6 שעות ו-29 דקות במהלכה השניים פרסו כבלים של חשמל ותשתית לתקשורת אלחוטית סביב התחנה. מקליין, קונוננקו וסן-ז'אק חזרו לכדור הארץ ב-25 ביוני, לאחר כמעט 204 ימים בחלל. בין הפרסים ואותות ההוקרה שמקליין זכתה בהם: כוכב הארד מדליית האוויר עם תוספת V לגבורה, ועוד שתי מדליות אוויר נוספות ציון לשבח של צבא ארצות הברית (פעמיים) אות מלחמת עיראק עם שני כוכבי שירות אות המלחמה העולמית בטרור אותות פריסה מעבר לים (3) מקליין נישאה לבת זוגה סאמר וורדן ב-2014. לבנות הזוג שני בנים כל אחד מאם אחרת. באוגוסט 2017, היא הביאה את בנה, שהיה אז בן 4, כדי שישתתף במהלך הצילומים הרשמיים לפני הטיסה. היא אוהבת לצלול. מאז, בנות הזוג נפרדו. סכסוך הגירושין ותלונתה של בת הזוג על גישה לחשבון הבנק מתחנת החלל הובילה לאאוטינג של מקליין, בפעם הראשונה של אסטרונאוט בשירות פעיל של נאס"א. (סאלי רייד נחשפה רק לאחר מותה) מדיה וקבצים בנושא אן מקליין בוויקישיתוף אן מקליין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אן מקליין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אן מקליין באתר נאס"א (באנגלית) Houston We Have a Podcast: ‘Fly ‘em All’ an interview with Anne McClain חמישה דברים שלא ידעתם על האסטרונאוטית אן מקליין נאס"א מרכז החלל ג'ונסון, 30 בנובמבר 2018 ביוגרפיה של אן מק'קליין באתר spacefacts.de אודות הליכות החלל של אן מקליין באתר spacefacts.de חמישה דברים שלא ידעתם על האסטרונאוטית אן מקליין נאס"א מרכז החלל ג'ונסון, 30 בנובמבר 2018 Whiting, Melanie (3 באוקטובר 2018). "Anne C. McClain (Col, U.S. Army) NASA Astronaut". nasa.gov. NASA. נבדק ב-5 בדצמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Brooks, Ashley (15 ביוני 2018). "From Eagle to Astronaut". usarugby.org. USA Rugby. נבדק ב-16 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Badass Lady Astronaut Candidates: Meet NASA's Class of 2013". AutoStraddle.com. 3 בספטמבר 2013. נבדק ב-2019-03-24. {{cite web}}: (עזרה) NASA Johnson (2018-11-30), Astronaut Moments: Anne McClain, נבדק ב-2018-12-01 "NASA's Newest Astronauts Complete Training". nasa.gov. NASA. נבדק ב-2019-03-24. "Spacewalkers Complete Battery Swaps for Station Power Upgrades". CNN, Gianluca Mezzofiore. "2 astronauts are scheduled for the first all-female spacewalk in history". CNN. נבדק ב-2019-03-18. Berger, Eric (26 במרץ 2019). "It's unfortunate NASA canceled the all-female EVA, but it's the right decision". Ars Technica (באנגלית אמריקאית). {{cite news}}: (עזרה) "Spacewalkers Swapping Places; Crew Studies Brain and Muscles – Space Station". blogs.nasa.gov. NASA. Harwood, William (25 ביוני 2019). "3 station fliers complete "once-in-a-lifetime ride" home after 204-day stay in orbit". CBS News. {{cite news}}: (עזרה) Dave Mosher (20 במרץ 2019). "Astronaut Anne McClain brought her 4-year-old son to a NASA photo shoot before flying to space, and the pictures will melt your heart". Business Insider. {{cite news}}: (עזרה) לראשונה: חשד לפשע בחלל החיצון, באתר ynet, 24 באוגוסט 2019 Baker, Mike (2019-08-23). "How a Bitter Divorce Battle on Earth Led to Claims of a Crime in Space". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-08-24.