laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פבל קורז'ניובסקי

פבל יוזף קורז'ניובסקי (בפולנית: Paweł Józef Korzeniowski; נולד ב-9 ביולי 1985) הוא שחיין פולני, הוא אלוף עולם (מונטריאול 2005), שלוש פעמים ברציפות אלוף אירופה (בודפשט 2006, איינדהובן 2008 ובודפשט 2010), פעמים אלוף האוניברסיאדה (איזמיר 2005 ובלגרד 2009), מקומות רביעי, שישי ושביעי באולימפיאדה (אתונה 2004, בייג'ינג 2008 ולונדון 2012 בהתאמה) במשחה ל-200 מטר פרפר. 50 מטר חופשי: 22.54 שניות (2015) 100 מטר חופשי: 48.55 שניות (2015) 200 מטר חופשי: 1:46.59 דקות (2009), שיא פולין 400 מטר חופשי: 3:47.70 דקות (2008) 800 מטר חופשי: 7:53.67 דקות (2008) 1500 מטר חופשי: 15:11.62 דקות (2004) 50 מטר פרפר: 23.90 שניות (2015) 100 מטר פרפר: 51.46 שניות (2015) 200 מטר פרפר: 1:53.23 דקות (2009), שיא פולין 50 מטר חופשי: 21.90 שניות (2014) 100 מטר חופשי: 47.32 שניות (2014) 200 מטר חופשי: 1:42.10 דקות (2009), שיא פולין 400 מטר חופשי: 3:37.78 דקות (2009), שיא פולין 800 מטר חופשי: 7:39.05 דקות (2009), שיא פולין 1500 מטר חופשי: 14:54.28 דקות (2005) 50 מטר פרפר: 23.18 שניות (2014) 100 מטר פרפר: 50.40 שניות (2014) 200 מטר פרפר: 1:50.89 דקות (2005), שיא פולין מדיה וקבצים בנושא פבל קורז'ניובסקי בוויקישיתוף פבל קורז'ניובסקי, באתר olympedia.org פבל קורז'ניובסקי, באתר Swimrankings
מוריץ, דוכס סקסוניה-צייץ

מוריץ וילהלם, דוכס סקסוניה-צייץ (בגרמנית: Moritz, von Sachsen-Zeitz;‏ 28 במרץ 1619 – 4 בדצמבר 1681), היה דוכס סקסוניה-צייץ בין 1657 ל-1681. מוריץ נולד ב-28 במרץ 1619 בדרזדן ליוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ולמגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה, בתו של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה. מאוגוסט 1642 עד ספטמבר 1645, מוריץ ואחיו כריסטיאן ביצעו את הטיול הגדול בצפון גרמניה והולנד. בשנת 1652 ציווה יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה שבניו הצעירים גם יירשו חלק מנחולותיו. לאחר מותו של יוהאן גאורג בשנת 1656, הסכימו בניו ב-22 באפריל 1657 על אופן החלוקה; בנו הבכור יוהאן גאורג קיבל את נסיכות הבוחר מסקסוניה, בנו אוגוסט קיבל את דוכסות סקסוניה-וייסנפלס, בנו כריסטיאן קיבל את דוכסות סקסוניה-מרזבורג, ובנו הצעיר מוריץ קיבל את אזור בישופות נוימבורג לשעבר, שהפך לדוכסות סקסוניה-צייץ. מוריץ שיפץ את מעונו הישן של הבישוף, ובנה במקומו בין השנים 1657–1678 את ארמון מוריצבורג בסגנון הבארוק, והפך אותו למעונו הרשמי. ב-4 בדצמבר 1681 מת מוריץ בעיר צייץ, ובמקומו עלה לשלטון בנו מוריץ וילהלם. ב-19 בנובמבר 1650 התחתן מוריץ עם סופיה הדוויג משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פיליפ, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג וסופיה הדוויג מסקסוניה-לאוונבורג, ונולדו להם 2 ילדים: יוהאן פיליפ (12 בנובמבר 1651 - 24 במרץ 1652) מוריץ (26 בספטמבר 1652 - 10 במאי 1653) ב-3 ביולי 1656 התחתן מוריץ עם דורותיאה מריה מסקסוניה-ויימאר, בתם של וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר ואלאונורה דורותיאה מאנהלט-דסאו, ונולדו להם 10 ילדים: אלאונורה מגדלנה (30 באוקטובר 1658 - 26 בפברואר 1661) וילהלמינה אלאונורה (ספטמבר 1659) ארדמוטה דורותיאה (13 בנובמבר 1661 – 29 באפריל 1720), התחתנה עם כריסטיאן השני, דוכס סקסוניה-מזרבורג (19 בנובמבר 1653 - 20 באוקטובר 1694 מוריץ וילהלם (12 במרץ 1664 - 15 בנובמבר 1718) יוהאן גאורג (27 באפריל 1665 - 5 בספטמבר 1666) כריסטיאן אוגוסט (9 באוקטובר 1666 - 23 באוגוסט 1725) פרידריך היינריך (21 ביולי 1668 - 18 בדצמבר 1713) מריה סופיה (3 בנובמבר 1670 - 31 במאי 1671) מגדלנה סיבילה (7 באפריל 1672 - 21 באוגוסט 1672) וילהלמינה סופיה (11 ביוני 1675) ב-14 ביוני 1676 התחתן מוריץ עם סופיה אליזבת משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-וייסנבורג, בתם של פיליפ לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-וייסנבורג וקרולינה, נסיכת לגניצה-בריג, אך לא נולדו להם ילדים. מדיה וקבצים בנושא מוריץ, דוכס סקסוניה-צייץ בוויקישיתוף מוריץ, דוכס סקסוניה-צייץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ויקטור ברומר

ויקטור ברגנר ברומר (בדנית: Viktor Bregner Bromer; נולד ב-20 באפריל 1993) הוא שחיין דני, הוא אלוף אירופה (ברלין 2014) ומקום חמישי באליפות העולם (דוחא 2014 וקאזאן 2015) במשחה ל-200 מטר פרפר. ברומר נולד באורהוס. באליפות אירופה, שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2014 זכה ברומר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:55.29 דקות, לפני בנץ ביצזו מהונגריה (1:55.62 דקות) ופבל קורז'ניובסקי מפולין (1:55.74 דקות). באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט, נתניה בדצמבר אותה שנה זכה ברומר במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:51.62 דקות, אחרי לאסלו צ'ה מהונגריה שקבע שיא אירופה חדש של 1:49.00 דקות, ולפני סימון שדין משוודיה (1:52.89 דקות). 100 מטר פרפר: 52.53 שניות (2015) 200 מטר פרפר: 1:54.47 דקות (2015), שיא דנמרק 100 מטר פרפר: 51.83 שניות (2014), שיא דנמרק 200 מטר פרפר: 1:51.62 דקות (2015), שיא דנמרק מדיה וקבצים בנושא ויקטור ברומר בוויקישיתוף ויקטור ברומר, ברשת החברתית פייסבוק ויקטור ברומר, ברשת החברתית אינסטגרם ויקטור ברומר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ויקטור ברומר, באתר olympedia.org ויקטור ברומר, באתר Swimrankings ויקטור ברומר, באתר SwimSwam
נעילה (מכ"ם)

נעילה (באנגלית: Lock-on) היא תכונה של מערכות מכ"ם רבות אשר מאפשרת עקיבה אוטומטית אחרי מטרה מסוימת. התכנון הראשוני של נעילה היה עבור מערכת Airborne Interception radar, Mark VIII, מכ"ם אוויר-אוויר על בסיס גלי מיקרו שהיה בשירות חיל האוויר המלכותי הבריטי מ-1941 ועד סוף מלחמת העולם השנייה. השימוש הנרחב הראשון שלו היה במכ"ם הקרקעי SCR-584 של צבא ארצות הברית. ביות אקטיבי (באנגלית: Active radar homing או ARH) היא שיטת הנחיה בשימוש טילים, בה לטיל המונחה יש מכ"ם המשמש משדר ומקלט בו זמנית, ומקטע אלקטרוניקה המאפשר לו למצוא ולעקוב אחר מטרה באופן אוטונומי. בנאט"ו נהוג לסמל שגור טיל אוויר-אוויר מתביית כזה בכינוי "Fox Three". עם מכ"ם חצי אקטיבי, פלטפורמת השיגור רוכשת את המטרה במכ"ם החיפוש שלה. הפלטפורמה "מאירה" את המטרה עבור טיל בעזרת מכ"ם משדר עם אלומה צרה ממוקדת (השונה מאלומות החיפוש). כאשר המכ"ם הפסיבי השייך למערכת ההנחיה של הטיל יכול "לראות" את אותות הרדיו המוחזרים מהמטרה. הטיל יבצע נעילה על המטרה בעזרת אותות אלו ואז הוא מוכן לשיגור. טילים מסוימים יכולים להשתמש בניסיונות של משבש אותות ליצור רעש מפריע, ולמעשה להתביית על השידור של המשבש באופן פסיבי (ללא צורך בשידור כמו במקרים הקודמים).  מטרה הפולטת קרינה אינפרא-אדומה יכולה לשמש מקור עבור מערכת ביות של טיל. נעילה יכולה להתבצע כאשר טיל מודלק (Power-up) והוא קולט את חתימת ה-IR המגיעה מהמטרה. מכ"ם בקרת אש
נרקיס מלך הביצה

נרקיס מלך הביצה הוא ספר ילדים עברי שכתב לוין קיפניס. הסיפור פורסם לראשונה, בכמה גרסאות, בשנות ה-30 של המאה העשרים. הספר מנוקד וכתוב בחרוזים. הוא מיועד לילדים בגיל הגן ובראשית קריאה. הספר עובד למחזה פעמים מספר, ובהפקתו הנוכחית מציג בתיאטרון גושן, בעיבוד ובימוי של רענן ניסים פררה ומשה בן שושן ובהשתתפות השחקנים: פז פרל, לירן קנטרוביץ, דניאל מייזלר, טלי ביק, נעמה ברויטמן, גל שלום כהן, תמר רסאבי ואורי שילה. הסיפור מתרחש בביצה מלוכלכת ובה חי המלך הצפרדע. בכל שנה נערך קונצרט לכבוד המלך. המלך מתכונן להגיע לביצה, אך לפתע אינו מרגיש טוב, ואף רופא מצליח לאבחן את מחלתו. צפרדינון מאשים את חבריו הצפרדעים במחלתו של המלך, מפני שהזהיר אותם מפני מגפת הלכלוך. הצפרדעים מגרשים את צפרדינון מהביצה ואומרים לו לחפש ביצה אחרת. צפרדינון נפרד מחברתו צפרדעונת ויוצא למסע נדודים. במסעו, פוגש צפרדינון חברים, נתקל בקשיים ומבין שרק אם פרח יבוא אל הביצה, המלך יירפא. צפרדינון יוצא למסע חיפוש אחר פרח שיבוא לביצה. פרחים רבים מסרבים, אך לבסוף צפרדינון מוצא את הנרקיס שמסכים לבוא אל הביצה. המלך נרפא בזכות הנרקיס ומכתיר אותו למלך הביצה. מסר הסיפור הוא שנתינת עזרה לזולת מתוך רצון טוב, ולא מתוך אינטרס אישי, יכולה להיות מוערכת. בסיפור, הצפרדעים מחפשים פרח שיבוא לרפא את מלכם, פרחים רבים סירבו אך הנרקיס הסכים לבוא לביצה, מתוך רצון טוב, ועל זאת הוכתר למלך הביצה. הסיפור, סרטון באתר יוטיוב הרצאה באשר למקורות הסיפור, סרטון באתר יוטיוב נרקיס מלך הביצה, באתר OCLC (באנגלית) ספר: נרקיס מלך הביצה
יוני גבע

יהונתן (יוני) גבע (נולד ב-28 באוקטובר 1980) הוא במאי ותסריטאי ישראלי. גבע נולד בירושלים, וגדל בשכונת קריית היובל. הוא בוגר תיכון בויאר בירושלים. לאחר שירותו הצבאי, בוגר לימודי תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות. לאחר סיום הלימודים עסק בבימוי פרסומות, VFX והיה חלק מצוות הפיתוח של חברת Interlude. במסגרת לימודיו בשנה א', יצר גבע סרט קצר בשם "אבוללה". שלימים המשיך ופיתח אותו לסרט באורך מלא באותו השם, שיצא לאקרנים בחנוכה 2015. "אבוללה" זכה לביקורות חיוביות, הצלחה בקופות ונחשב פורץ דרך בקולנוע הישראלי הן בשילוב שנעשה בו בין צילום קולנוע (Live Action) ואנימציה והן בכמות האפקטים הממוחשבים בסרט ישראלי. גבע מעיד שהסרט אבוללה הושפע רבות מלהיטיהם של ג'ורג' לוקאס וסטיבן ספילברג בהם צפה בילדותו. גבע זכה בפרס "תגלית השנה" לשנת 2015 מטעם פורום מבקרי הקולנוע בישראל, על בימוי הסרט "אבוללה". לאחר הסרט התמקד בהקמת מיזם VR באולמות סגורים שנסגר בעקבות מגפת הקורונה. ב-2020 הקים יחד עם שותפים את סטודיו Parallax - אולפן ההפקות הווירטואליות הראשון בישראל, המתבסס על הצגת סימולציה אינטראקטיבית של תפאורה על גבי מסכים. 2006 - "אבוללה" - סרט קצר. 2008 - "אחד: אפס" - סרט גמר, בהשתתפות מאיר אשרף. זוכה מספר פרסים בינלאומיים לסרט קצר. 2008 - "מגע של מוות" - סרט קצר. העלילה מספרת על עזריאל גרימבורג (רפי אדיר), מלאך המוות המחוזי של גוש דן בניסיונו להתנער ממחויבות שגרתית כשליח האל כשלמעשה כל רצונו למצוא אהבה. הבמאי מנחם גולן מגלם בסרט את אלוהים הרחום והחנון. 2013 - "שבלולים בגשם" – במאי: יריב מוזר. 2015 - "אבוללה" - בהשתתפות מיכה סלקטר, נתי קלוגר, מכרם ח'ורי, עודד לאופולד, רותם קינן, דני קרפל ולאורה ריבלין. מדיה וקבצים בנושא יוני גבע בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוני גבע יוני גבע, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יוני גבע, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יוני גבע, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי יוני גבע, באתר ספר הקולנוע הישראלי יונתן גבע, שפילברג וג'ורג' לוקאס, "אבוללה" מוקדש לכם, באתר ynet, 9 בדצמבר 2015 גלעד אמיליו שנקר, ריאיון עם גבע, בתוכנית "חי בסרט", הטלוויזיה החינוכית יוני גבע מביים אפקטים, ראיון עם הבמאי בפודקאסט "גיקונומי" הסרט מגע של מוות נירית אנדרמן, המפלצת העברית הראשונה מגיעה אל המסך, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2015 נירית אנדרמן, "הגננת" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר מטעם פורום מבקרי הקולנוע בישראל, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2015 יוני גבע מביים אפקטים, ראיון עם הבמאי בפודקאסט "גיקונומי" יובל מן, הוליווד כבר לא צריכה לדמיין: ההפקות הווירטואליות מחליפות את המסך הירוק, באתר ynet, 1 באוקטובר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מא מינגיו

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא מא. מא מינגיו (במנדרינית תקנית: 马明宇, נולד ב-10 באוגוסט 1972) הוא כדורגלן עבר סיני שבילה את רוב הקריירה שלו בקבוצת סצ'ואן גואנצ'נג. מא התחיל את הקריירה שלו בסצ'ואן גואנצ'נג במדיה שיחק 4 שנים בקדנציה הראשונה שלו במועדון. בשנת 1995 חתם בגואנדונג הונגיואן ובתום עונה אחת חזר לסצ'ואן. במהלך עונת 2000/2001 עזב לראשונה את סין וחתם בפרוג'ה מהסרייה א'. בתום העונה עזב את המועדון וחזר לקדנציה שלישית בסצ'ואן על מנת לחזור לכושר לקראת מונדיאל 2002. בשנת 2003 פרש מכדורגל כאשר הוא בן 31. ב-30 בינואר 1996 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין בניצחון 1-7 נגד מקאו במסגרת מוקדמות גביע אסיה בכדורגל 1996. כעבור יומיים הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-7 נגד הפיליפינים. מה נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 1996. בשנת 2000 מונה בורה מילוטינוביץ' למאמן הנבחרת ומא מונה לקפטן הנבחרת. מא נכלל בסגל הנבחרת גם לקראת גביע אסיה בכדורגל 2000 ומונדיאל 2002 שבסיומו פרש מהנבחרת. מא מינגיו, באתר Transfermarkt מא מינגיו, באתר National Football Teams מא מינגיו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
שקוף שזאת אחותי

שקוף שזאת אחותי (באנגלית: Invisible Sister, בתרגום חופשי: אחות בלתי נראית) הוא סרט מקורי של ערוץ דיסני המככבים בו רוואן בלנצ'ארד, פריס ברלס, קראן בראר, רייצ'ל קרוו, אלכס דזרט, וויל מיירייס ואוסטין פרייברגר. הסרט שודר לראשונה בערוץ דיסני ב-9 באוקטובר 2015 הסרט זכה להצלחה רבה, כ-4,028,000 צפיות. בערוץ דיסני ישראל הסרט שודר לראשונה ב-10 בדצמבר 2015. לקליאו יש אחות בשם מולי היותר מצליחה ממנה והיא מרגישה שהיא בלתי נראית לעומת אחותה. אך בעקבות ניסוי שביצעה לשיעור מדעים, הפכה בטעות את אחותה לבלתי נראית. קליאו צריכה להחליף את מולי בפעילותיה החברתיות ובעזרת חברה ג'ורג' צריכה להחזיר את מולי לנראית. רוואן בלנצ'ארד - קליאו פריס ברלס - מולי קראן בראר - ג'ורג' רייצ'ל קרוו - ניקי, חברתה של מולי אלכס דזרט - מר פרקינס, המורה למדעים וויל מיירס - קרטר, אהובה של קליאו אוסטין פרייברגר - קוג, החבר של מולי ב-9 בינואר 2015 היה ידוע שהסרט הולך להתקיים ובנוסף רוואן בלנצ'ארד ופריס בנדק לוהקו לתפקידים קליאו ומולי. ב-27 בפברואר 2015, קראן בראר, רייצ'ל קרוו ואוסטין פרייברגר לוהקו לדמויות ג'ורג', ניקי וקוג. הצילומים התקיימו בין פברואר 2015 לאפריל 2015 בניו אורלינס. אתר האינטרנט הרשמי של שקוף שזאת אחותי "שקוף שזאת אחותי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שקוף שזאת אחותי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שקוף שזאת אחותי", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "שקוף שזאת אחותי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט המקורי של ערוץ דיסני 'שקוף שזאת אחותי' יוקרן לראשונה ב-9 באוקטובר 2015 ספיישל 'שקוף שזאת אחותי' מתוך חשבון האינסטגרם של ערוץ דיסני ישראל תוצאות צפיות הכבלים 9 באוקטובר 2015 רוואן בלנצ'ארד ופריס בנדק לוהקו לסרט 'שקוף שזאת אחותי' Invisible Sister - First Look! בערוץ היוטיוב של ערוץ דיסני בריטניה ואירלנד ערוץ דיסני אמריקה הלטינית - שקוף שזאת אחותי - פרומו
אנדריי פיאטוב

אנדריי ואלריוביץ' פיאטוב (באוקראינית: Андрій Валерійович П'ятов; נולד ב-28 ביוני 1984) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת השוער. פיאטוב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וורסקלה פולטבה. ב-25 במרץ 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה השנייה בהפסד 3-1 לאלקטרון רומני. ב-13 בדצמבר 2006 הוא נרכש על ידי שחטאר דונצק תמורת כ-880 אלף פאונד והושאל מיידית בחזרה לוורסקלה עד לסיום העונה. בעונת 2007/2008 הצטרף לסגל המועדון. בעונת 2008/2009 הגיע עם שחטאר לגמר גביע אופ"א בו ניצחה שחטאר 1–2 את ורדר ברמן. ב-1 בנובמבר 2009 ערך את הופעתו ה-100 במדי שחטאר נגד צ'רנומורץ אודסה בו גם זכה בשחקן המצטיין של המשחק. בשנת 2015 הדף את הפנדל הרביעי שלו בכל המסגרות האירופאיות וכך שבר את שיא הדיפות הפנדלים במסגרות האירופאיות בו החזיק בן ארצו אולכסנדר שובקובסקי. ב-10 ביולי 2023 הודיע על פרישה מכדורגל. פיאטוב נכלל לראשונה בסגל נבחרת אוקראינה לקראת מונדיאל 2006. ב-22 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד אוזבקיסטן. במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010 הוא הפך לשוער הראשון של הנבחרת. בנובמבר 2013 שבר שיא נבחרתי של דקות משחק ללא ספיגות. ב-11 ביוני 2022 הודיע על פרישתו מהנבחרת. שחטאר דונצק ליגת העל האוקראינית (12): 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020,, 2021/2022, 2022/2023 הגביע האוקראיני (8) : 2007/2008, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019 הסופר קאפ האוקראיני (8): 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017, 2021 גביע אופ"א: 2008/2009 אישיים כדורגלן השנה באוקראינה: 2010 שוער השנה באוקראינה: 2009/2010, 2013/2014, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019 אנדריי פיאטוב, ברשת החברתית אינסטגרם אנדריי פיאטוב, באתר Transfermarkt אנדריי פיאטוב, באתר Soccerway אנדריי פיאטוב, באתר WorldFootball.net אנדריי פיאטוב, באתר National Football Teams אנדריי פיאטוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אלכסנדר דראגוביץ'

אלכסנדר דראגוביץ' (נולד ב-6 במרץ 1991) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק באוסטריה וינה ובנבחרת אוסטריה בעמדת הבלם. דראגוביץ' נולד באוסטריה למשפחת מהגרים מבלגרד. התחיל את הקריירה שלו באוסטריה וינה. ב-1 בפברואר 2011 חתם בפ.צ. בזל השווייצרית. דראגוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0–3 נגד סנט גאלן. בסיום עונתו הראשונה במועדון, זכה עמו באליפות. ב-1 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–3 נגד סרבט ז'נבה. דראגוביץ' הפך עד מהרה לשחקן מוביל בקבוצה וזכה עימה שתי אליפויות נוספות, גביע ואף הגיע עימה לחצי גמר הליגה האירופית. ב-26 ביולי 2013 חתם ל-5 שנים בדינמו קייב האוקראינית. ב-17 במאי 2015 הבקיע את שער הניצחון נגד דניפרו דניפרופטרובסק במשחק זה אף הבטיחה דינמו את האליפות. ב-22 באוגוסט 2016 חתם לחמש שנים בבאייר לברקוזן הגרמנית. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל דראגוביץ' ללסטר סיטי לעונה אחת. ב-26 במאי 2021 חתם דרגוביץ' על חוזה לשלוש שנים עם הכוכב האדום בלגרד. ב-30 ביולי 2024 חזר דראגוביץ’ לאחר 13 שנה לקבוצת נעוריו אוסטריה וינה וחתם לשלוש שנים. דראגוביץ' שיחק בצעירותו בנבחרות הנוער של אוסטריה. בשנת 2009 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד רומניה אך לא נכלל בסגל למשחק בשל פציעה. ב-6 ביוני 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–1 לסרביה. ב-18 בנובמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסדה 1–2 לברזיל. דראגוביץ' השתתף עם נבחרת אוסטריה ביורו 2016, אך היה שותף מלא להדחתה המפתיעה בשלב הבתים, כאשר הורחק בכרטיס אדום במשחק הפתיחה בו הפסידה אוסטריה 0–2 לנבחרת הונגריה, והחמיץ פנדל בהפסד 1–2 לנבחרת איסלנד. אוסטריה וינה הגביע האוסטרי: 2008/2009 פ.צ. בזל ליגת העל השווייצרית: 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013 הגביע השווייצרי: 2012 דינמו קייב ליגת העל האוקראינית: 2014/2015, 2015/2016 הגביע האוקראיני: 2013/2014,2014/2015 הסופר קאפ האוקראיני: 2016 אישיים מגן השנה בשווייץ: 2012 נבחרת השנה בליגה האירופית: 2012 אלכסנדר דראגוביץ', באתר Transfermarkt אלכסנדר דראגוביץ', באתר Soccerway אלכסנדר דראגוביץ', באתר BDFutbol אלכסנדר דראגוביץ', באתר WorldFootball.net אלכסנדר דראגוביץ', באתר National Football Teams אלכסנדר דראגוביץ', באתר FootballDatabase.eu אלכסנדר דראגוביץ', באתר ESPN
א-שדאדי

א-שַׁדַּאדִי (בערבית: الشدادي; בתעתיק מדויק: אלשדאדי) היא עיירה בדרום מחוז אל-חסכה שבצפון-מזרח סוריה. במפקד שנערך בשנת 2004 נרשמו בא-שדאדי 15,806 תושבים. בפברואר 2013 כבשו את העיירה פעילים מארגון ג'בהת אל נוסרה תוך שלושה ימים. בתקיפה נהרגו כ-100 חיילים מצבא סוריה וכן פועלי מתקני נפט רבים.  בשנת 2014 העיירה נכבשה על ידי דאעש, ובפברואר 2016 כבש אותה ארגון ה-YPG (המיליציה הכורדית בסוריה), השולט בה מאז. תוצאות מפקד 2004 עבור גוש א-שדאדי, הלשכה הסורית המרכזית לסטטיסטיקה (בערבית). ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בסוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תקן חשבונאות

תקן חשבונאות הוא קובץ כללים בתחום החשבונאות. כל תקן עוסק בנושא אחר, וכך למשל, תקן חשבונאות מספר 4 של המוסד הישראלי לתקינה חשבונאית מתייחס לכללי החשבונאות הנוגעות לעבודות על פי חוזה ביצוע. כל תקן מורכב מרשימת כללים והנחיות אשר מנוסחים על ידי מוסד שייועד לכך בהוראת המדינה. מוסד זה לעיתים כפוף למשרד המשפטים או פועל בעיקר על בסיס התנדבותי. התקנים משמשים ארגונים עסקיים לצורך עריכת הדוחות הכספיים ומסייעים לרואי החשבון לקבוע את דרך הטיפול בסוגיות חשבונאיות שונות. בעבר כל מדינה ומדינה ניסחה כללים משלה, וכך נוצר מצב שבו לא ניתן לבצע השוואה בין דוחות כספיים של חברה במדינה אחת לזו במדינה אחרת, עקב דרך טיפול שונה בסוגיות החשבונאיות. ואולם, עם השנים אימצו מדינות רבות את כללי הדיווח הבינלאומיים (IFRS) אשר נכתבו על ידי המוסד הבינלאומי לתקינה בחשבונאות. ישראל אימצה גם היא תקנים בינלאומיים אלו בכל הנוגע לחברות ציבוריות (ראה תקן חשבונאות ישראלי מספר 29). חברות פרטיות יכולות לבחור בין עריכת הדוחות הכספיים לפי IFRS או לפי תקנים ישראליים. מלכ"רים בישראל אשר חייבים על פי החוק לערוך ולהגיש דוחות כספיים, נדרשים להתייחס לתקן חשבונאות ישראלי מספר 5. תקן דיווח כספי בינלאומי תקן ביקורת המוסד הבינלאומי לתקינה בחשבונאות תקינה ישראלית עקרונות חשבונאיים מקובלים
בית גולדשטיין

בית גולדשטיין המכונה גם בית מש"ק, ממוקם במרכז העיר תל אביב ברחוב פינסקר 10 פינת רחוב אידלסון 22. הבית נבנה במקור עבור העסקן הציוני אלכסנדר גולדשטיין, במקום בו נפגשו תל אביב המרכזית ושכונת נחלת יצחק ההיסטורית. המבנה בן שלוש קומות, והוא גדול ממדים ביחס למבנים האחרים בסביבה. המבנה מורכב למעשה משני בניינים בעלי חדר מדרגות משותף. המבנה שבחזית רחוב פינסקר מעוצב בסגנון נאו-קלאסי, תוכנן בשנת 1925 על ידי האדריכל יוסף ברלין, לצורכי מגורים והבניה הושלמה בשנת 1926. המבנה מאופיין בקומת רוסטיקו מלאה כבסיס לשתי קומות נוספות בעלות קשתות בסגנון הרנסאנס. הבניין שבחזית רחוב אידלסון תוכנן בשנת 1932 על ידי האדריכל שלמה גפשטיין כאגף מגורים חדש. המבנה הוא בעל חזית א-סימטרית וכולל הדגשות אופקיות באמצעות מרפסות אורכיות שקועות ברוח התנועה המודרנית. ביולי 1927 עברו להתגורר בבניין בשכירות דוד בן-גוריון ואשתו פולה. בדירה אחרת בבניין התגוררה הציירת ציונה תג'ר ובנה, אברהם כץ-עוז, לימים שר החקלאות. בדירה אחרת בבניין התגורר האדריכל בנימין צ'לנוב. גג המבנה שימש במשך שנים רבות כמקום מפגש לאגודת ציירי העיר תל אביב. עיריית תל אביב-יפו קבעה כי על המבנה לעבור שימור מחמיר בהיותו חלק מאזור העיר הלבנה שהוכרזה כאתר מורשת עולמי על ידי אונסק"ו בשנת 2003. בשנים 2009–2014 התנהל במבנה שיפוץ ושימור בניהול האדריכלית ניצה סמוק, אשר כלל את שימור החזיתות, ציורי קיר בחדר המדרגות ובמרפסות הפתוחות. מדיה וקבצים בנושא בית גולדשטיין בוויקישיתוף דני רכט, בית חברת משק, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" כתבה אודות השיפוץ במבנה אין להתבלבל עם שכונת נחלת יצחק במזרח העיר התיאור האדריכלי מבוסס על שלט ציון מטעם עיריית תל אביב הקבוע על החומה החיצונית
הצב של אורן

הַצָּב שֶׁל אֹורֶן הוא ספר ילדים עברי שכתבה מירה מאיר ואיירה אורה איל, והופיע בהוצאת כתר בשנת 1977. אורן ביקש מאביו צב. אביו מסרב ואומר שאין לו צב. אורן ואביו יוצאים לחפש צב אך חוזרים ללא צב. הם חוזרים הביתה. למחרת אמא של אורן מצאה צב ולקחה אותו לגן של אורן. הילדים בגן מתרגשים ומנסים לבדר ולטפל בצב ולומדים להכירו. בסוף הסיפור כאשר הילדים בגן מתיישבים לאכול הצב בורח מהגן. "אַבָּא, תָּבִיא לִי צָב," בִּקֵּשׁ אֹרֶן מֵאַבָּא שלו "אבל אֵין לִי צָב," עָנָה אבא" אז בֹּא נֵלֵךְ לְחַפֵּשׂ," אָמַר אֹרֶן. "טוֹב," אָמַר אַבָּא. והֵם הָלְכוּ לַחֻרְשָׁה. הספר עובד לגרסה דיגיטלית ולסרטון אנימציה. מירה מאיר, הצב של אורן; צירה אורה איל, הוצאת כתר 1977.
Works

Works (עבודות) הוא אלבום אוסף של להקת פינק פלויד, שיצא ב-1983 על ידי הלייבל האמריקאי שהיו חתומים בו (Capitol Records), על מנת להתחרות באלבום שהוציאו דאז, The Final Cut. העניין העיקרי באלבום עבור מעריצי הלהקה היה הקטע Embryo, שהופיע במקור בינואר 1970 באלבום מארז נדיר בהשתתפות אמנים נבחרים, על מנת לקדם את הלייבל האנגלי שבו הייתה חתומה הלהקה ("Harvest Records"). גם הקטעים Brain Damage ו-Eclipse נכללו בגרסאות ייחודיות שלהן באלבום - כנראה בהקלטה תלת-ממדית מקלטות המקור של הגרסה הקוואדרפונית של The Dark Side of The Moon. בשונה מאלבומים אחרים של הלהקה, האלבום Works לא הומר לגרסת תקליטור, אך הועלה להורדה מהגרסה האמריקאית של חנות המוזיקה "iTunes". בסוגריים - האלבום המקורי של השיר. מידע על האלבום Works באתר MusicBrainz מידע על האלבום Works באתר AllMusic האלבום Works באתר Discogs
K-12

K-12 (נהגה: "k through twelve", "k twelve" ,"k to twelve") הוא מושג המתאר מבנה מערכת חינוך פורמלית, הכוללת את שנת גן הילדים, בית הספר היסודי, חטיבת הביניים ובית הספר התיכון. קרי, שנות גן הילדים (באנגלית: Kindergarten) ושתים-עשרה השנים הבאות בעקבותיו. זהו המינוח המקובל במדינות כגון ארצות הברית, קנדה, קוריאה הדרומית, טורקיה, הפיליפינים, מצרים ואוסטרליה. מינוח דומה הוא P-12, המקובל באוסטרליה. מבנה מערכת החינוך בארצות הברית עוקב אחר דפוס דומה לזה שבמערכות חינוך דומות: חינוך לגיל רך (בדרך כלל מתחיל בגיל 4 ונמשך כשנתיים) ואחריו בית ספר יסודי (Elementary School), חטיבת ביניים (Middle School) ובית ספר תיכון (High School). לאחר סיום שתים-עשרה שנות לימוד, תלמידים יכולים להמשיך את השכלתם האקדמית בקולג'ים ובאוניברסיטאות המציעות שש רמות שונות של תארים והסמכות. הטבלה הבאה מציגה את השלבים השונים במערכת החינוך האמריקאית, החל מגן הילדים ועד לשלבים השונים במערכת ההשכלה הגבוהה. המנח בדרך כלל מופיע כתיאור סגמנטים במערכת החינוך- מוצרים או סקטורים המתייחסים למערכת החינוך הפורמלית לעיתים יעשה שימוש גם בצירוף PK-12) pre kindergarten) המתאר מסגרות חינוכיות הקודמות לכניסה לגן בגיל ארבע. לעיתים יופיע הצרוף K-13, K-14 וכו', במקרים אלו הכוונה לשנות חינוך הכוללות בתוכן גם ספירה של שנות הקולג'. K-16 מתייחס לשנות הלימוד בגן, בבית הספר היסודי, בחטיבת הביניים, בבית הספר התיכון וארבע שנות קולג'. אפשר לחלק את מערכת החינוך בישראל לארבעה שלבי חינוך (או דרגי חינוך) עיקריים, לפי גיל התלמידים: חינוך קדם-יסודי: שלב טרום-טרום חובה (גיל 3), שלב טרום-חובה (גיל 4) ושלב גן חובה (גיל 5). חינוך יסודי: כיתות א'-ו', גילאי 11-6 (זוהי החלוקה הרווחת), או כיתות א'-ח', גילאי 13-6. חינוך על-יסודי: חטיבת ביניים: כיתות ז'-ט', בני 14-12, חטיבה עליונה: כיתות י'-י"ב, גילאי 17-15; או תיכון לכיתות ט'-י"ב, גילאי 17-14. לימודים על-תיכוניים ואקדמיים – גילאי 18 ומעלה. חלוקה זו היא החלוקה הראשית, אך בכל רמת חינוך יש מגוון מסגרות אפשריות, שבחלקן צירוף של שני שלבים ובחלקן פיצול של כל שלב, כמו בתי-ספר לכיתות גן עד ו', א'-ח' או א'-ט' או חטיבות צעירות של גן עד א' וגן עד ב'. http://www.deped.gov.ph/k-to-12/faq הרחבה אודות התהליך ההיסטורי שהפריד כמערכת בין בתי הספר התיכוניים לקולג'ים http://highereducation.org/reports/ssc/ssc_Cha_1.pdf http://www2.ed.gov/about/offices/list/ous/international/usnei/us/edlite-structure-us.html http://nces.ed.gov/programs/digest/d12/figures/fig_01.asp http://main.knesset.gov.il/Activity/Info/MMMSummaries19/Education_1.pdf