laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנק סטייפלטון

פרנק אנתוני סטייפלטון (באנגלית: Frank Anthony Stapleton; נולד ב-10 ביולי 1956 בדבלין) הוא שחקן ומאמן כדורגל אירי לשעבר. סטייפלטון היה חלוץ בעל שליטה בכדור ומשחק ראש טוב. ב-1972 הוא החל את הקריירה שלו בארסנל כשחקן מתלמד, לאחר שנדחה על ידי מנצ'סטר יונייטד. משחקו הראשון בארסנל היה ב-1975 נגד סטוק סיטי, והוא היה חלק מצמד שחקני ההתקפה שכלל את מלקולם מקדונלד; שני השחקנים הבקיעו ביחד 46 שערים בעונת 1976/1977. סטייפלטון היה מלך השערים של ארסנל במשך שלוש עונות רצופות, וסייע למועדון להעפיל לשלושה משחקי גמר רצופים של גביע ה-FA, והבקיע את אחד מהשערים בניצחון 3 - 2 על מנצ'סטר יונייטד בגמר של 1979. לאורך שנותיו בארסנל הוא הבקיע 108 שערים ב-300 משחקים. סטייפלטון הועבר למנצ'סטר יונייטד ב-1981 תמורת סכום של 900 אלף לירות שטרלינג, שנקבע על ידי בורר לאחר שהמועדונים לא הצליחו להסכים עליו. הוא היה שחקן מרכזי בסגל של יונייטד שזכה בגביע ה-FA ב-1983 וב-1985. במשחק הגמר נגד ברייטון אנד הוב אלביון הוא הבקיע שער, והפך לשחקן הראשון בהיסטוריה שמבקיע שער במשחק גמר עבור שני מועדונים שונים. הוא עזב את היונייטד ב-1987 לאחר שהבקיע 78 שערים ב-365 משחקים. סטייפלטון עזב את אנגליה ועבר לשחק באייאקס אמסטרדם מהולנד, לפני שחזר לאנגליה ושיחק עבור דרבי קאונטי, בלקברן רוברס, אלדרשוט, האדרספילד טאון והמועדון ברדפורד סיטי אליו הצטרף לאחר תקופה קצרה בלה האבר מצרפת. לאחר שפוטר ממשרת המאמן-שחקן בברדפורד ב-1994 הוא עבד בברייטון אנד הוב אלביון למשך תקופה קצרה בעונת 1994/1995, שיחק שם שני משחקים בלבד והודיע על פרישתו מכדורגל. סטייפלטון שיחק ב-71 משחקים במדי נבחרת אירלנד, והבקיע בהם 20 שערים. משחקו הבינלאומי הראשון תחת המאמן-שחקן ג'וני ג'יילס היה ב-1976 נגד נבחרת טורקיה באנקרה, כאשר הוא בן 20 בלבד. הוא הבקיע שער כעבור שלוש דקות מתחילת המשחק לאחר בישול בבעיטה חופשית של ג'יילס. המשחק הסתיים בתיקו 3 - 3, וסימן את תחילת הקריירה הבינלאומית של סטייפלטון. סטייפלטון היה חלק משמעותי בניסיון של הנבחרת האירית להעפיל למונדיאל 1982 בספרד. במשחקי המוקדמות הוא הבקיע שערים נגד נבחרת קפריסין, נבחרת הולנד ונבחרת צרפת, אך הנבחרת האירית לא העפילה לבסוף בגלל יחס שערים נחות בהשוואה לזה של נבחרת צרפת. במוקדמות מונדיאל 1986 הוא ענד את סרט הקפטן, אך הפעם נבחרתו לא הצליחה לשחק באותה רמה כמו בטורניר המוקדמות הקודם. ג'ק צ'רלטון החל לאמן את הנבחרת האירית ב-1986, ולמרות מספר מחלוקות בינו לבין סטייפלטון הוא הותיר אותו בתפקיד הקפטן. סטייפלטון הבקיע שער בנגיחה במשחק הראשון במוקדמות יורו 1988 נגד נבחרת בלגיה, שנערך באצטדיון הייזל בבריסל. הוא הבקיע שני שערים נוספים בטורניר, אחד בהפסד לנבחרת בולגריה ב-1 באפריל 1987, ואחד נוסף בניצחון 2 - 1 על נבחרת לוקסמבורג בספטמבר שלאחר מכן. סטייפלטון הוביל את נבחרתו ליורו 1988, ושיחק בכל משחקיה כולל בניצחון במשחק הראשון על נבחרת אנגליה. במוקדמות מונדיאל 1990 הוא מיעט לשחק, והשתתף בשני משחקים בלבד. ב-1996 סטייפלטון עבר לארצות הברית, והחל לאמן את ניו אינגלנד רבולושן מה-MLS. בעונת 2003/2004 הוא חזר לכדורגל האנגלי לתקופה קצרה כמאמן-יועץ בבולטון וונדררס. המאמן הראשי סם אלרדייס רצה שסטייפלטון ישפר את כישוריהם של חלוצי המועדון, ובחר בסטייפלטון בזכות ניסיונו כחלוץ. מדיה וקבצים בנושא פרנק סטייפלטון בוויקישיתוף מידע באתר הרשמי של ארסנל מידע באתר הרשמי של מנצ'סטר יונייטד פרנק סטייפלטון, באתר Transfermarkt פרנק סטייפלטון, באתר National Football Teams פרנק סטייפלטון, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
חאריטות

החאריטוֹת (ביוונית: Χάριτες, מילולית: "גינונים") היו שלוש אלות במיתולוגיה היוונית: אלת החן, היופי, הפריון וכישרונות המוזיקה והאמנות. על פי התאוגוניה היו אַגְלָאיָה (Aglaia, "זוהר"), אוּפְרוסִינֵה (Euphrosyne, "שמחה"), ותאליה (Thalia, "עליזות"). בקרב הרומאים הן נודעו כשלוש הגראטיות (או "שלוש הגראציות"), וזהו כינוין הידוע והנפוץ יותר. לדברי הומרוס, הן היו בנות לווייתה של אפרודיטה. בתיאגוניה מסופר כי הן היו בנותיהם של ראש האלים, זאוס והנימפה אורינומיה, בתו של הטיטאן או בת אוקיינוס. לדברי מסורות אחרות, הן היו בנותיו של אל היין דיוניסוס מאפרודיטה ולעיתים הן מצוינות גם כבנותיו של הליוס, אל השמש. בדומה למוזות, החאריטות העניקו מחסדן ומכישרונותיהן לבני האדם והאצילו השראה על האמנים והיוצרים השונים. במקורן הן היו אלות טבע ופריון, ופולחנן המועט נערך במקומות של רוב טבע ומים, בקרבת נהרות ויערות, למשל. שמן של החאריטות נכרך גם עם העולם התחתון, ממלכת המתים, ועם פולחני המסתורין האֱלֶוּסִיִים. באמנות הקדומה החאריטות תוארו על פי רוב כנשים צעירות עירומות החובקות זו את זו או מחזיקות זו בידי זו. למן תקופת הרנסאנס, משחודש הקשר האמנותי למסורת הקלאסית, נוצרו מספר ציורים ופסלים המתארים את שלוש החאריטות, כדוגמת ציוריהם של סנדרו בוטיצ'לי (ראו תמונה משמאל) ורפאל, ופסליהם של אנטוניו קאנובה וברטל תורוואלסן. על שמותיהן נקראו מספר אסטרואידים - האסטרואיד 23 תאליה (אנ') שהתגלה ב-1852 על ידי ג'ון ראסל הינד, האסטרואיד 31 אוּפְרוסִינֵה (אנ') שהתגלה על ידי ג'יימס פרגוסון ב-1854 והאסטרואיד 47 אגלאיה שהתגלה על ידי רוברט לות'ר ב-1857. מדיה וקבצים בנושא חאריטות בוויקישיתוף חאריטות, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) הסיודוס, תאוגוניה, 907 תאוגניס, אלגיה, ספר שני, 14 הסיודוס, תאוגוניה, 907 ראו תמונה באתר ויקישיתוף. ראו תמונה באתר ויקישיתוף. ראו תמונה באתר ויקישיתוף. (31) Euphrosyne In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_32. ISBN 978-3-540-29925-7.
יוע"מ

האם התכוונתם ל... יועץ מס - אדם העוסק במתן ייעוץ לנישומים בנושאי מיסים יועץ משפטי – עורך דין העוסק במתן שירותים משפטיים דרך קבע לגוף מסוים
אברג'יל

האם התכוונתם ל... משפחת אברג'יל – משפחת פשע ישראלית אביאל אברג׳יל – עבריין ישראלי וראש משפחת פשע, הנחשב לאחד היעדים המודיעיניים החשובים של משטרת ישראל אלין אברג'יל – דוגמנית, מיס עולם, ושחקנית תיאטרון ישראלית שוגי אברג'יל – שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית לורן אברז'ל – כדורגלן צרפתי ממוצא יהודי הרב אליהו אברז'ל – רב ודיין ישראלי הרב יורם אברג'ל – היה מייסד וראש מוסדות "קול רינה רב פעלים" שמרכזם בנתיבות ראובן אברג'ל – ממקימי וממנהיגי תנועת המחאה הפנתרים השחורים
אלדר ריאזאנוב

אלדר אלכסנדרוביץ' ריאזאנוב (ברוסית: Эльда́р Алекса́ндрович Ряза́нов; ‏18 בנובמבר 1927- 30 בנובמבר 2015) היה במאי קולנוע, תסריטאי, שחקן, מורה, משורר ומפיק יהודי רוסי, אשר ביים למעלה מ-30 סרטי קולנוע שהפכו ברובם לסרטי קאלט. הוא היה בעל תואר אמן העם של ברית המועצות (1984). בשנים 2002 - 2007 כיהן כנשיא האקדמיה הרוסית לקולנוע. ריאזאנוב נולד ב-18 בנובמבר 1927 בעיר קויבישב (הקרויה מ-1991 סמרה) בברית המועצות, לאם יהודייה, סופיה שוסטרמן, ואב רוסי, אלכסנדר ריאזאנוב. מעט אחרי לידתו עברה המשפחה למוסקבה, שם גדל אלדר ריאזאנוב עם אמו לאחר שהוריו נפרדו. בשנת 1950 הוא סיים את לימודיו ב-VGIK ובמשך 5 שנים עסק בבימוי סרטי תעודה. הקומדיה הראשונה שלו ליל הקרנבל, אותה ביים בשנת 1956 זכתה להצלחה בלתי רגילה כשנמכרו לה 50 מיליון כרטיסים. הסרט הפך למזוהה עם החג נובי גוד, ראש השנה הרוסי. גם הסרט "צחוק הגורל", שהופק עבור הטלוויזיה לקראת השנה האזרחית החדשה 1975 מוקרן עד היום בכל שנה בתחילת ינואר. הקומדיות שביים מלגלגות על חיי היום-יום במדינה, וזכו לפרסום עצום ברחבי ברית המועצות. ב-1977 זכה ריאזאנוב בפרס ברית המועצות, וב-1984 הוענק לו התואר אמן העם של ברית המועצות. ב-2008 זכה בתואר הכבוד של "מסדר השירות למולדת". בין סרטיו המפורסמים ביותר: "ליל הקרנבל" (1956) בכיכובה של לודמילה גורצ'נקו, "בלדה להוסאר" (1962), "הזהר מהמכונית" (1966) עם אינוקנטי סמוקטונובסקי בתפקיד הראשי, צחוק הגורל (1975), "רומן בעבודה" (1977), ו"רומנטיקה אכזרית" (1984). האסטרואיד "ריאזאנוב 4258" נקרא על שמו. ריאזאנוב נישא שלוש פעמים: זויה פומינה הייתה אשתו הראשונה ולה ולריאזאנוב נולדה בת, אולגה ריאזאנובה. אשתו השנייה הייתה נינה סקויבינה ואשתו השלישית, אמה אבידולינה, הייתה איתו עד סוף ימיו. מדיה וקבצים בנושא אלדר ריאזאנוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלדר ריאזאנוב טלי קרופקין, מת אלדר רזאנוב, מלך הקומדיות הרומנטיות ברוסיה הסובייטית, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2015 לנה רוסובסקי, נפטר המדריך לנפש הרוסית, הבמאי אלדר ריאזאנוב, באתר שיחה מקומית אלדר ריאזאנוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלדר ריאזאנוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלדר ריאזאנוב, באתר AllMovie (באנגלית) אלדר ריאזאנוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלדר ריאזאנוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) JewAge [1] Jewish Encyclopedia of Russia, מס' 5970 נפטר המדריך לנפש הרוסית, הבמאי אלדר ריאזאנוב, שיחה מקומית, 2 בדצמבר 2015
סרק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סֶרְק (באנגלית: Sark, בצרפתית: Sercq בסרקסווזית: Sèr) – אחד מאיי תעלת למאנש סְרָק: אילן סרק – עץ שפירותיו לא נועדו למאכל אדם (ההפך מ"אילן מאכל"). דיון סרק - דיון חסר תועלת (ההפך מ"דיון פרודוקטיבי", דהיינו מ"דיון פורה"). הילוך סרק – אחד ממצביה של תיבת הילוכים. בהילוך סרק אין חיבור בין המנוע לתמסורת (ההפך מ"הילוך משולב", דהיינו מ"הילוך נסיעה"). כדור סרק – פריט תחמושת היוצר אך ורק רעש ואינו יורה קליע, משום שיש בו רק תחמיש (ההפך מ"כדור חי"). "סרק, סרק" - קריאה שנשמעה בעת רצח יצחק רבין. שיעול סרק – שיעול יבש. בשיעול סרק לא נפלטת ליחה (ההפך מ"שיעול פרודוקטיבי").
כדור סרק

כדור סרק הוא כדור תחמושת המכיל אבק שרפה אך אינו כולל קליע, שאותו הודף אבק השריפה בכדור חי. ירייה של כדור סרק יוצרת רשף וקול נפץ, אך אינה משגרת קליע. כדור סרק גורם לרתע נמוך מאשר כדור חי. כדורי סרק (חסרי קליע), משמשים במצבים שבהם נדרשת תחושה של ירייה, אך ללא הסיכון הקיים ביריית כדור חי. חוסר הקליע בכדורי סרק (חסרי קליע), מאפשר ירי ללא כל סיכון, שכן הרובה אינו פולט כל חפץ או חומר המסכנים חיים. ירי כדורי הסרק דרוש לצורך תרגול של השימוש ברובה, מטחי כבוד, קרב יריות בקולנוע, אקדח הזנקה וכדומה. בהוצאה להורג בירייה בפני כיתת יורים נהוג לטעון את רובהו של אחד מחברי הכיתה, באופן אקראי, בכדור סרק במקום כדור חי. בזכות זאת, כל אחד מהחברים בכיתת היורים יכול לקוות כי הוא זה שלא יתרום להרג, מה שאמור להקטין את הרתיעה מפני הירי ובכך להפוך את ההוצאה להורג לאמינה יותר. קלעים מנוסים אומנם אמורים להיות מסוגלים להבחין בין ירי כדור חי לכדור סרק לפי הרתע, אך ישנו מניע פסיכולוגי משמעותי לא לשים לב לעוצמת הרתע. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיג'ו 207

פיג'ו 207 (בצרפתית: Peugeot 207) היא מכונית סופרמיני שמיוצרת על ידי חברת המכוניות הצרפתית פיג'ו החל משנת 2006. על פי "JATO Dynamics" הדגם היה הדגם הנמכר ביותר באירופה בשנת 2007. גובהה של המכונית עומד על כ-1.472 מטר ורוחבה עומד על כ-1.748 מטר. ב-2009 זכתה הפיג'ו 207 למתיחת פנים אשר כוללת והחלפת הפנסים ל-LED. המנועים נותרו בשיתוף עם ב.מ.וו. שמשמשים גם את המיני קופר. 1.6 עם 120 כ"ס עם תיבת ההילוכים האוטומטית ה-AL4 אשר עתידה להיות מוחלפת ב-AM6 למנועי הבנזין וב-AT6 למנועי הדיזל. המנוע הנוסף הוא 1.6 טורבו 150 כ"ס ויש את הגרסה של ה-175 כ"ס ב-207 GTI. ה-207 משתתפת במרוצי ה-IRC InterContinnetal Rally Challenge. מדיה וקבצים בנושא פיג'ו 207 בוויקישיתוף . ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לורנס סרה פרר

לורנס סרה פרר (בקטלאנית: Llorenç Serra Ferrer; נולד ב-4 במרץ 1953) הוא מאמן כדורגל ספרדי ממיורקה. סרה פרר החל את קריירת האימון בפובלנס, קבוצה קטנה ממחוז סה פובלה שבמיורקה. בחמש עונותיו בקבוצה, הוא עזר לה לעלות לליגה השלישית בספרד. מאוחר יותר התמנה למאמן קבוצת הנוער של ריאל מיורקה. ב-1985 הצטרף לקבוצה הבוגרת, שם ביסס את מעמדו כמאמן מוכר. הוא היה מאמן המועדון במשך 8 שנים. ב-1993 הצטרף לריאל בטיס מהליגה השנייה. בעונתו הראשונה עזר לה להעפיל ללה ליגה בפעם הראשונה בהיסטוריה שלה, ובעונתו השנייה עמה הוביל אותה למקום השלישי בליגה, שהקנה לקבוצה מקום בגביע אופ"א. בעונת 1996/97 הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המלך. ב-1997 התמנה סרה פרר למאמן קבוצת הנוער של ברצלונה. ב-2000, כאשר לואי ואן חאל פוטר מאימון ברצלונה, סרה פרר היה מחליפו. תקופתו בקבוצה הייתה קצרה ולא מוצלחת. הוא נכשל להוביל את הקבוצה מעבר לשלב הראשון של ליגת האלופות, ולכן היא שיחקה בגביע אופ"א. במפעל הקבוצה הודחה על ידי ליברפול, ובאפריל 2001, לאחר הפסד בליגה, הוחלף על ידי קרלס רשאק כמאמן הקבוצה ועבר לצוות הטכני של המועדון. כעבור שנה עזב את המועדון. ב-2004 חזר אל ריאל בטיס. הייתה זו אחת העונות המוצלחות ביותר של בטיס אי פעם. הקבוצה זכתה בגביע המלך וסיימה במקום הרביעי בליגה, ובעקבות כך העפילו לליגת האלופות לראשונה בהיסטוריה. העונה הבאה הייתה מוצלחת פחות - הקבוצה סיימה במקום ה-14 ולא התקדמה במפעלים האירופיים - אם כי היא הצליחה לנצח במפתיע את צ'לסי. בסיום העונה עזב את ריאל בטיס. בקיץ 2006, הסכים סרה פרר להצעתה של א.א.ק. אתונה. עמה עבר את שלב המוקדמות בליגת האלופות, ובשלב הבתים הוביל אותה בניצחונותיה על מילאן וליל - הניצחונות הראשונים של הקבוצה במפעל. בעונה הראשונה באתונה סיימה הקבוצה במקום השני. הצלחתו בקבוצה הובילה להארכת חוזהו לארבע שנים, אך תחילה כישלון להעפיל לליגת האלופות בעונה הבאה והפסד ליריבה פנאתינאיקוס, ומאוחר יותר הדחה מהגביע היווני והפסד ליריבה העירונית אולימפיאקוס ערערו את מעמדו של סרה פרר בקבוצה. הקבוצה ירדה מהמקום הראשון לשלישי בליגה במשך שבוע בודד, ובפברואר 2008 נפרד המאמן מהקבוצה. לורנס סרה פרר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ביוגרפיה באתר א.א.ק.
פיג'ו 107

פיג'ו 107 היא מכונית מיני הנמכרת על ידי חברת המכוניות הצרפתית פיג'ו החל מקיץ 2005. ה-107 היא תולדה של מיזם שנקרא ״B-Zero״ והוא משותף לקונצרן PSA (פיג'ו-סיטרואן) הצרפתי וטויוטה היפני, לפיתוח מכונית עירונית קטנה זולה ליצור, חסכונית בדלק וזיהום מינימלי. מיזם זה הוליד עוד שתי מכוניות זהות המשווקות בשמות סיטרואן C1 וטויוטה אייגו. שלוש המכוניות מיוצרות במפעל משותף לקונצרן פיג'ו-סיטרואן (PSA) הצרפתי וטויוטה היפנית, המפעל הוקם בצ'כיה. ל-107 ארבעה מקומות ישיבה בלבד. במבחני הבטיחות של היורו NCAP קיבלה המכונית 4 כוכבים בתחום הגנת מבוגרים ברכב. המנוע פותח ומיוצר על ידי דייהטסו (בבעלות טויוטה) והוא בעל שלוש בוכנות ו-12 שסתומים. באירופה מוצע גם מנוע דיזל בנפח 1.4 בעל 4 בוכנות מתוצרת פורד. התאוצה מעמידה למאה קמ"ש אורכת 13.7 שניות. נפח מכל הדלק הוא 35 ליטרים ואילו נפח תא המטען ללא קיפול המושב האחורי הוא 139 ליטר. בינואר 2010 הכריזה PSA על קריאה לתיקון (ריקול) למכוניות, זאת בעקבות משבר דוושת התאוצה של טויוטה. מדיה וקבצים בנושא פיג'ו 107 בוויקישיתוף . אתר האינטרנט הרשמי של פיג'ו 107 אתר האינטרנט הרשמי של פיג'ו 107 (באיטלקית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שיינפלד

האם התכוונתם ל... שיינפלד הוא שם משפחה יידי שמשמעותו שדה יפה. אברהם שיינפלד – שופט, נשיא בתי משפט לנוער בבית משפט השלום תל אביב אילן שיינפלד – משורר וסופר ישראל שיינפלד – כדורסלן עבר ישראלי מיכאל שיינפלד – סופר ואיש חינוך שנפלד שינפלד
חומצה כלורית

חומצה כלורית HClO3, היא אוקסו-חומצה של כלור, ושל הקודמן הפורמלי של מלחי כלורט. היא חומצה חזקה (קבוע הדיסאסוציאציה, pKa ≈ −1) ומחמצנת. את החומצה ניתן להכין בתגובה של חומצה גופרתית עם בריום כלורט. בתגובה נוצר בריום סולפט לא-מסיס, ששוקע מהתמיסה: Ba(ClO3)2 + H2SO4 → 2HClO3 + BaSO4 דרך הכנה אחרת היא חימום חומצה היפוכלורית, שמתפרקת ליצירת חומצה כלורית ומימן כלורי: 3HClO → HClO3 + 2 HCl החומצה יציבה בתמיסה מימית קרה עד לריכוז של כ-30%. ניתן להכין תמיסה בריכוז של 40% על ידי נידוף זהיר בלחץ מופחת. מעל ריכוזים אלה, בחימום, תמיסות חומצה כלורית מתפרקות ליצירת מגוון תוצרים, לדוגמה: 8HClO3 → 4HClO4 + 2H2O + 2Cl2 + 3 O2 3HClO3 → HClO4 + H2O + 2 ClO2 הפירוק נשלט על ידי גורמים קינטיים. למעשה, חומצה כלורית לעולם אינה יציבה תרמודינמית מול דיספרופורציונציה. חומצה כלורית היא מחמצן חזק ביותר, מגע שלה עם חומר אורגני דליק גורם להתלקחות אש מיידית ולכן יש לנקוט אמצעי זהירות מתאימים כאשר עובדים איתה. Greenwood, Norman N.; Earnshaw, A. (1997), Chemistry of the Elements (2nd ed.), Oxford: Butterworth-Heinemann, ISBN 0-7506-3365-4 King, R. B. (Ed.) (1994) Encyclopedia of Inorganic Chemistry, Vol. 2, p. 658. Chichester:Wiley. ISBN 0-471-93620-0 מדיה וקבצים בנושא חומצה כלורית בוויקישיתוף ד"ר אבי סאייג תגובה כימית מדליקה, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 21 בספטמבר 2016
לאון שטוקל

לאון שטוקל (בסלובנית: Leon Štukelj;‏ 12 בנובמבר 1898 – 8 בנובמבר 1999) היה מתעמל סלובני בולט בשנות ה-20 וה-30. היה אלוף אולימפי בעל 6 מדליות, מהן 3 זהב (כולל בתחרות הקרב רב) ואלוף עולם בעל 11 מדליות, מהן 5 זהב. שטוקל נולד בנובו מסטו, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, ובהמשך חלק מממלכת יוגוסלביה, כיום סלובניה. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בליובליאנה, ממלכת יוגוסלביה בשנת 1922 זכה שטוקל ב-5 מדליות, 3 מדליות זהב ושתי מדליית כסף. מדליות זהב בתרגילים על המתח, על הטבעות ועל המקבילים. מדליות כסף בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על הסוס סמוכות. הוא נכלל בסגל המשלחת היוגוסלבית לאולימפיאדת פריז (1924) וזכה בשתי מדליות הזהב הראשונות לזכותה, בתחרות הקרב-רב אישי ובתרגיל על המתח. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בליון, צרפת בשנת 1926 זכה שטוקל ב-4 מדליות, שתי מדליות זהב, מדליית כסף ומדליית ארד. מדליות זהב בתרגיל על המתח ובתרגיל על הטבעות. מדליית כסף בתחרות הקבוצתית ומדליית ארד בתרגיל על המקבילים. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה במדליית זהב בתרגיל הטבעות ובמדליות ארד בתחרות הקרב-רב אישי ובתרגיל הקבוצתי. הקריירה הספורטיבית שלו הסתיימה באולימפיאדת ברלין (1936) בה זכה, בגיל 38, במדליית כסף בתרגיל הטבעות. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בלוקסמבורג בשנת 1930 זכה שטוקל בשתי מדליות ארד בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על המתח. במקביל לפעילות הספורטיבית, למד שטוקל משפטים, וב-1927 הוסמך כעורך דין. לאחר אולימפיאדת ברלין מונה לשופט, בתחילה בנובו מסטו, ולאחר מכן בלנארט ובמריבור, בה התגורר עד סוף ימיו. שטוקל היה ממתנגדי הקומוניזם, ובתחילת השלטון הקומוניסטי במדינה לאחר מלחמת העולם השנייה הודח מכס השיפוט, ואף נכלא לתקופה קצרה. בגיל 98 הוזמן שטוקל לטקס הפתיחה של אולימפיאדת אטלנטה (1996), בהיותו האלוף האולימפי המבוגר ביותר שעודו בחיים. הוא נפטר ב-8 בנובמבר 1999, ארבעה ימים לפני יום הולדתו ה-101. על שמו של שטוקל קרוי אולם הספורט בנובו מסטו. בשנת 1997 נבחר שטוקל להיכל התהילה הבינלאומי של ההתעמלות. מדיה וקבצים בנושא לאון שטוקל בוויקישיתוף לאון שטוקל, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי לאון שטוקל, באתר olympedia.org לאון שטוקל, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית לאון שטוקל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לאון שטוקל באתר International Gymnastics Hall of Fame
אונומסטיקה

אונומסטיקה או אונומטולוגיה (מיוונית: ὀνοματολογία; ‏מהמילה ὄνομα, "שֵם") היא תחום העוסק בחקר שמות העצם הפרטיים ומקורם. חקר השמות ממוקם בין בלשנות, מדע הדתות וההיסטוריה, ועוד מגוון תחומים (כגון חקר האטימולוגיות) מהם הוא שואב ואליהם הוא תורם. עם הענפים העיקריים באונומסטיקה נמנים טופונומסטיקה (אנ') – חקר שמות מקומות, ואנתרופונומסטיקה – חקר שמות פרטיים. קיימות שפות שלמות (כגון אמורית) הידועות בעיקר מהאונומסטיקון – אוצר השמות הפרטיים – שלהן, ובחקר אותן שפות ממלאת האונומסטיקה תפקיד מרכזי. אטימולוגיה אונומטופיה שם תאופורי אונומסטיקה, דף שער בספרייה הלאומית The International Council of Onomastic Sciences (ICOS) (באנגלית) American Name Society (באנגלית) Behind The Name: The Etymology of First Names (באנגלית) Gymnastics with Onomastics (באנגלית) Anthropological Linguistics Journal (באנגלית) Michael P. Streck, Das amurritische Onomastikon der altbabylonischen Zeit. Band 1: Die Amurriter, die onomastische Forschung, Orthographie und Phonologie, Nominalmorphologie, Ugarit-Verlag, 2000, עמ' 22 ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ערב הסעודית במשחקים האולימפיים

ערב הסעודית השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה מהמשחקים פעם אחת, כשהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. משחקי החורף הראשונה בה השתתפה ערב הסעודית היא אולימפיאדת בייג'ינג (2022). הישגיה הספורטיביים של ערב הסעודית נמוכים למדי. באולימפיאדת סידני (2000) הצליחו שני ספורטאים סעודים לזכות במדליות ראשונות: האתלט האדי סועאן א-סומיילי זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות והרוכב ח'אלד אל-עיד זכה במדליית ארד בתחרות הקפיצות. באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה נבחרת הרכיבה הסעודית במדליית ארד בתחרות הקפיצות, ואחד מחבריה, כמאל בחמדאן, סיים במקום הרביעי בתחרות היחידים. באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה טארק חאמדי במדליית כסף בקראטה. המשלחות הסעודיות למשחקים האולימפיים כללו בעבר גברים בלבד, שכן נשים במדינה זו לא הורשו לייצג את המדינה באירועי ספורט, ובענפי ספורט רבים אסור להן לעסוק, גם כיום. בעקבות לחץ בינלאומי החליטה ערב הסעודית לשלוח לראשונה שתי ספורטאיות לאולימפיאדת לונדון (2012): ווג'דאן שהרח'אני (ג'ודו) וסארה עטאר (ריצה). השתתפותה של הספורטאית הראשונה, הג'ודוקא ווג'דאן שהרח'אני, הוטלה בספק, לאחר שדרשה לאפשר לה להתחרות כשהיא עוטה חיג'אב, דבר שאינו מקובל בענף. הוועד האולימפי הבינלאומי והתאחדות הג'ודו הבינלאומית מצאו בסופו של דבר פתרון לפיו שהרח'אני תלבש חיג'אב הדוק יותר מהרגיל, והשתתפותה התאפשרה. שהרח'אני, שלא התחרתה מעולם במסגרת רשמית, והיא בעלת חגורה כחולה בלבד, הפסידה כעבור 82 שניות ליריבה מפוארטו ריקו. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ייצגו את ערב הסעודית 4 נשים, בשלושה ענפים שונים. ערב הסעודית ערכה את הופעת הבכורה שלה באולימפיאדת בייג'ינג (2022), על ידי גולש הסקי אלפיני פאיק עבדי. באולימפיאדות הקיץ: בענפי הקיץ: ערב הסעודית במשחקים הפאראלימפיים ערב הסעודית במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא ערב הסעודית במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר הוועד האולימפי הסעודי Crispin Thorold, "Saudi women vie for Olympic rights ", BBC, 13.8.2008 מערכת גלובספורט, ‏סעודיה נשארה לבד: תהיה היחידה שלא תשלח נשים ללונדון 2012, באתר גלובס, 9 באפריל 2012 ספורט הארץ, ערב הסעודית תשלח שתי ספורטאיות לאולימפיאדה, באתר הארץ, 12 ביולי 2012 Ockert De Villiers, Milestones and firsts to look forward to at Beijing 2022, באתר הוועד האולימפי, 3 בפברואר 2022 (באנגלית) "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-7 במאי 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-7 במאי 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
פיג'ו 308

פיג'ו 308 (צרפתית: Peugeot 308) היא מכונית משפחתית המיוצרת על ידי חברת המכוניות הצרפתית פיג'ו החל מה-5 ביולי 2007 ונמכרת מאז ספטמבר 2007. פיג'ו 308 מיוצרת בערים סושו ומולהאוס בצרפת. במרץ 2011 עבר הדגם מתיחת פנים והוצג לאחר השינוי בתצוגת המכוניות בז'נבה. במרץ 2014 זכתה פיג'ו 308 בתואר מכונית השנה באירופה בתערוכת הרכב בז'נבה. בנימוקים לזכייתה של פיג'ו 308, חבר השופטים ציין את המראה המסוגנן, השימוש בפלטפורמה המודולרית החדשה של הקונצרן - EMP2, ההפחתה במשקל המכונית, המרווח לנוסעים, יחידות ההנעה המגוונות עם שלל מנועי בנזין ודיזל בהספקים שבין 82 ל-180 כ"ס שמציגים בחלק מהדגמים נתוני זיהום אוויר נמוכים במיוחד וכן את תיבת ההילוכים האוטומטית החדשה. זוהי הזכייה הרביעית של פיג'ו לאחר שב-2002 הצליחה קודמתה לתפקיד, פיג'ו 307 להתייצב בצמרת, כשלפניה עשו זאת פיג'ו 504 ופיג'ו 405. פיג'ו 308 מצוידת במנוע בנזין Pure-Tech Turbo בנפח של כ-1.2 ליטר. המפיק הספק מרבי של 130 כוחות סוס ב-5,500 סל"ד, ואילו מומנט מרבי של כ-23.4 קג"מ המתקבלים מתחום של כ-1,750 סל"ד. התאוצה מעמידה למהירות של כ-100 קמ"ש אורכת 10 שניות. המהירות המרבית של המכונית היא כ-200 קמ"ש. פליטת ה-CO2 היא 105 גרם/ק"מ. למנוע משודכת תיבה ידנית או אוטומטית. שתי התיבות בעלת 6 הילוכים קדמיים ומיוצרות על ידי יצרנית תיבות ההילוכים היפנית Aisin. על פי היצרנית, תצרוכת הדלק במצב נסיעה משולב עירוני-בינעירוני היא 5.2 ליטר ל-100 ק"מ. בגרסת הטורבו דווח כי פיג'ו רשמה שיא גינס בצריכת דלק כאשר פיג'ו 308 HDi (שנת 2014) הצליחה לגמוא כ-1,810 קילומטרים על מכל דלק אחד, תוך כדי צריכה של מעל ל-35 קילומטרים לליטר ‏. בהיבט הבטיחותי כוללת פיג'ו 308 מערכות בטיחות כגון: בקרת שיוט דינמית, בקרת סטייה מנתיב, בלימה אוטומטית במהירות עירונית, בקרת תאורה חכמה, אפשרות לביטול כרית אוויר לנוסע, ניטור שטחים מתים בשדה הראייה, בקרת יציבות משופרת ועוד. הדגם קיבל במדד של הארגון יורו NCAP ציון של 5 כוכבים ‏. פיג'ו 308 3 דלתות פיג'ו 308 5 דלתות פיג'ו 308 CC מדיה וקבצים בנושא פיג'ו 308 בוויקישיתוף פיג'ו 308, באתר אוטו פיג'ו 308, באתר פיג'ו ישראל http://www.carmagazine.co.uk/News/Search-Results/First-Official-Pictures/Peugeot-308-wins-European-Car-of-the-Year-2014/ נעם וינד, ‏פיג'ו בשיא חדש: 35 קילומטרים לליטר במכונית משפחתית, באתר ‏מאקו‏, 19 במרץ 2014 http://www.euroncap.com/results/peugeot/308/535.aspx ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיראקי איירווייז

עיראקי איירווייז (באנגלית: Iraqi Airways; בערבית: الخطوط الجوية العراقية) היא חברת התעופה הלאומית של עיראק. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של בגדאד. החברה נוסדה בשנת 1945 והחלה את פעילותה בתחילת שנת 1946 כשצי המטוסים שלה מורכב ממטוסי דרגון ראפיד וויקרס VC.1 והיא מבצעת בעיקר טיסות פנים בעיראק. בשנות ה-60 קנתה החברה מטוסי טופולב Tu-124 ולאחר מכן את מטוסי הסילון הראשונים שלה מתוצרת חברת הוקר. בעקבות הרכישות פתחה החברה קווים לרחבי המזרח התיכון, לאפריקה ולאירופה. בשנות ה-70 פתחה החברה קו לניו יורק כשהיא משתמשת במטוסי בואינג 707 ובואינג 747. מלחמת איראן–עיראק בתחילת שנות ה-80 החלישה את פעילות החברה עד למינימום. לאחר פלישת עיראק לכווית בשנת 1990, הטילה קואליציית המדינות סנקציות כבדות על עיראק שבשליטת סדאם חוסיין, דבר שהוביל לקרקוע מטוסיה של עיראקי איירווייז. באותה שנה היו ברשות החברה 17 מטוסים שהועברו למקומות מסתור, בעיקר בירדן. בשנת 1986 טיסה 163 של עיראקי איירווייז התרסקה עקב פיצוץ רימון במהלך ניסיון חטיפה. לאחר מלחמת המפרץ הראשונה הורשתה החברה להמשיך בפעילות מצומצמת, ובינואר 1992 החלה לטוס בקו בגדאד - בצרה. פעילות זו לא נמשכה זמן רב, כי לאחר זמן קצר הכריזה קואליציית המדינות על שמי עיראק כאזור אסור לטיסה. לאחר מכן החברה למעשה נסגרה. מלחמת המפרץ השנייה, שפרצה בשנת 2003 והובילה לנפילת משטרו של סדאם חוסיין, הביאה להסרת רוב הסנקציות שהוטלו על עיראק. בעקבות כך הוחלט כי עיראקי איירווייז תחדש את פעילותה במסגרת חדשה. כל הזכויות על שם החברה ומטוסיה הועברו לחברה חדשה, "אייר עיראק קומפני", שתפקידה היה לשקם את החברה ולמעשה לבנותה מחדש. פעילות החברה חודשה ב-3 באוקטובר 2004 והטיסה הראשונה אז הייתה מבגדאד לעמאן. ביוני 2005 ביצעה החברה את טיסת הפנים הראשונה בין בגדאד לבצרה, ובנובמבר אותה שנה ביצעה לראשונה זה 25 שנה טיסה בין בגדאד לטהראן. צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019: מדיה וקבצים בנושא עיראקי איירווייז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עיראקי איירווייז עיראקי איירווייז, ברשת החברתית אינסטגרם פרטי צי המטוסים של עיראקי איירווייז, באתר planespotters.net (באנגלית)