מריו סטאניץ'

מריו סטאניץ' (בקרואטית: Mario Stanić; נולד ב-10 באפריל 1972 בסרייבו) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ. סטאניץ' היה שחקן התקפה ורסטילי שיכול היה לשחק במספר עמדות התקפיות. הוא החל את הקריירה בז'לייזניצ'אר סרייבו מעיר הולדתו, ממנה עבר לקרואטיה זאגרב ומשם המשיך לקריירת משחק אירופית בה שיחק בחמש קבוצות מחמש מדינות שונות. סטאניץ' זכה במגוון תארים והישגים ובהם אליפות קרואטיה, דאבל ותואר מלך השערים בבלגיה, גביע אופ"א וקופה איטליה עת שיחק בפארמה ומגן הצדקה באנגליה. לזכותו שתי הופעות במדי יוגוסלביה ו-49 הופעות נוספות במדי קרואטיה, בהן כבש שבעה שערים. סטאניץ' החל את הקריירה בקבוצת הנוער של ז'לייזניצ'אר סרייבו מעיר הולדתו. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת 1989/1990, ורשם 14 הופעות ליגה באותה העונה. סטאניץ' נחשב לאחד מהשחקנים הצעירים המוכשרים ביותר ביוגוסלביה, ובעונה השלישית שלו בקבוצה, עונת 1991/1992, היה דומיננטי בהתקפת הקבוצה עם 11 שערים ב-21 הופעות. במהלכה של העונה, בעקבות מלחמת בוסניה והמצור על סרייבו, הפסיקה הקבוצה את פעילותה בליגה ושחקנים רבים ובהם סטאניץ' ברחו מזוועות המלחמה אל מחוזות אחרים. סטאניץ' עצמו ברח לסלבונסקי ברוד דרך נהר הסאווה, והצטרף לקרואטיה זאגרב. סטאניץ' שיחק בקרואטיה זאגרב בעונת 1992/1993 וסייע לה לזכות באליפות קרואטיה עם 11 שערי ליגה ב-26 הופעות. כמו כן, כבש שמונה שערים בתשעה משחקים במסגרת הגביע הקרואטי, כאשר קבוצתו העפילה עד לצמד משחקי הגמר מול היידוק ספליט. במשחק הראשון כבש סטאניץ' לזכות זאגרב, שהובסה בסיום 1–4. על אף ניצחון 1–2 בגומלין, החמיצה הקבוצה הזדמנות לזכות בדאבל. בעונת 1993/1994 עבר סטאניץ' לספורטינג חיחון, תחת המאמן מריאנו גרסיה רמון. סטאניץ' השתלב היטב בקבוצה, ואת שער הבכורה שלו כבש כבר בהופעתו הרשמית הראשונה במועדון, בהפסד החוץ 2–3 לקולטורל לאונסה. בליגה כבש סטאניץ' לראשונה במחזור השמיני, ב-24 באוקטובר 1993, בניצחון 0–2 על ראיו ואיקאנו. את העונה סיים עם שבעה שערי ליגה ב-34 הופעות. לאחר עונה בודדת בספרד, עבר סטאניץ' לבנפיקה ליסבון הפורטוגלית. במשך רוב העונה היה סטאניץ' שחקן ספסל, זכה ל-14 הופעות בלבד בליגה בהן כבש חמישה שערים. שלושה משעריו נכבשו בשלושה מחזורים רצופים בחודש מאי 1995, בשלהי העונה. סטאניץ' נותר מחוץ לסגל הקבוצה גם במשחקיה של בנפיקה בליגת האלופות, והסתפק ב-16 הופעות בכל המסגרות. לקראת עונת 1995/1996 עבר סטאניץ' לקלאב ברוז' הבלגית, תחת המאמן הוגו ברוס. הייתה זו עונת שיא בקריירה של סטאניץ', שקבע באותה העונה שיא קריירה אישי של עשרים שערי ליגה בשלושים הופעות, שהפכו אותו למלך השערים של הליגה. שעריו של סטאניץ' סייעו לקבוצה לזכות באליפות בלגיה בפער עשר נקודות מהסגנית אנדרלכט. באותה העונה השלימה ברוז' זכייה בדאבל, לאחר שזכתה גם בגביע. קלאב ברוז' פגשה במשחק הגמר את סרקל ברוז', יריבתה העירונית, ונקלעה לפיגור מוקדם, אלא שצמד של סטאניץ' עוד במחצית הראשונה קבע את תוצאת המשחק, 2-1 לקלאב ברוז'. סטאניץ' פתח היטב את עונת 1996/1997, עם שבעה שערים בשבעה משחקים בליגה הבלגית, לפני שחתם בפארמה האיטלקית של המאמן קרלו אנצ'לוטי. את הופעת הבכורה בסרייה א' ערך במסגרת המחזור ה-12, ב-8 בדצמבר 1996, בשוויון 0-0 מול אטאלנטה. שבועיים בדיוק לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו, שהעניק לפארמה ניצחון חוץ 0–1 על מילאן. עד לתום העונה כבש סטאניץ' שלושה שערי ליגה ב-13 הופעות, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה כסגנית האלופה. בעונת 1998/199, תחת המאמן אלברטו מלסאני, כבש סטאניץ' שבעה שערי ליגה ב-18 הופעות, שיא השערים שלו לעונה אחת במועדון האיטלקי. באותה העונה זכה עם קבוצתו בקופה איטליה, לאחר שפתח בצמד משחקי הגמר מול פיורנטינה. שני המשחקים הסתיימו בשוויון, אך פארמה זכתה בתואר בזכות חוק שערי חוץ. פארמה רשמה הישג מרשים נוסף באותה העונה, כאשר זכתה בגביע אופ"א בפעם השנייה בתולדותיה. סטאניץ' לא שותף כלל במשחק הגמר בו גברה פארמה 0–3 על אולימפיק מרסיי. סטאניץ' המשיך לעונה רביעית ואחרונה בפארמה, בה כבש חמישה שערי ליגה ב-23 הופעות. בתום העונה, ולאחר ארבע עונות באיטליה, סיים סטאניץ' את דרכו במועדון עם 19 שערי ליגה ב-77 הופעות. לקראת עונת 2000/2001 בפרמייר ליג הפך סטאניץ' לרכש השלישי של ג'אנלוקה ויאלי בצ'לסי. הופעת הבכורה שלו במועדון הייתה בלתי נשכחת, כאשר פתח בהרכב קבוצתו מול וסטהאם יונייטד במחזור הפתיחה של העונה. סטאניץ' כבש צמד בניצחון קבוצתו 2–4, כאשר הקפיץ את הכדור על הרגל שלוש פעמים ושלח בעיטה עוצמתית מהאוויר, למעלה משלושים מטרים מן השער. אלא שבהופעתו השנייה בלבד בליגה, במחזור השלישי במשחק חוץ מול אסטון וילה, נפצע סטאניץ' בברכו לאחר 25 דקות ונעדר לחמישה חודשים מהמגרשים. סטאניץ' התקשה לחזור לכושר משחק עד לתום העונה, וסיים אותה עם 12 הופעות ליגה בלבד. סטאניץ' גם לא כבש עוד באותה העונה, למעט הצמד במשחק הראשון. סטאניץ' חזר לעמוד לרשותו של קלאודיו ראניירי בעונה לאחר מכן. באותה העונה רשם סטאניץ' 27 הופעות ליגה וכבש שער בודד. על אף ששיחק בכמות נכבדת של משחקים, עדיין לא הצליח להתאושש לחלוטין מהפציעה שפקדה אותו עונה קודם לכן. הוא העפיל עם צ'לסי לגמר גביע ה-FA אך לא נכלל בסגל בהפסד 0–2 לארסנל בגמר. עונת 2003/2004 הייתה האחרונה של סטאניץ' במדי צ'לסי. הפציעה בברכו לא אפשרה לו לשחק לאורך רובה המוחלט של העונה, והוא שותף בשלושה משחקים בלבד לכל אורכה, מתוכם שניים בליגה. בכל שלושת המשחקים הוא שותף כמחליף בלבד, ובמצטבר רשם 47 דקות של כדורגל בעונה שלמה. על אף שנכלל בתחילה בסגל של ז'וזה מוריניו, שנכנס לתפקידו בקיץ, הודיע לו סטאניץ' כי נאלץ לפרוש ממשחק בעקבות הפציעה, בגיל 32 בלבד. סטאניץ' החל את הקריירה הבינלאומית בתקופה בה שיחק בז'לייזניצ'אר סרייבו, וערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת יוגוסלביה במשחק חוץ מול איי פארו ב-16 באוקטובר 1991. המאמן איביצה אוסים העלה את סטאניץ' מהספסל כעשר דקות לסיום ניצחון נבחרתו 0–2. את הופעתו השנייה והאחרונה במדי יוגוסלביה ערך שבועיים בדיוק לאחר מכן, במשחק ידידות מול ברזיל, אז עלה מהספסל לכרבע שעה בהפסד נבחרתו, 3-1 בסיום. ב-3 בספטמבר 1995, כארבע שנים מאז ערך הופעה בינלאומית בפעם האחרונה, ערך סטאניץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרתו החדשה קרואטיה, תחת המאמן מירוסלב בלז'ביץ'. סטאניץ' פתח בהרכב נבחרתו במשחקה מול אסטוניה במסגרת מוקדמות יורו 1996, בו ניצחה קרואטיה 1–7 בסיום. הייתה זו הופעה ראשונה שלו מבין שלוש הופעות במסגרת טורניר המוקדמות. ב-10 באפריל 1996, במסגרת משחקי ההכנה לקראת יורו 1996, כבש סטאניץ' את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחונה של קרואטיה 1–4 על הונגריה. סטאניץ' זומן לסגל הנבחרת לקראת משחקי יורו 1996 באנגליה. הוא תופקד בעיקר כקיצוני ימני במערך של בלז'ביץ', ופתח בהרכב בשני משחקיה הראשונים של קרואטיה בשלב הבתים, שהסתיימו בשני ניצחונות על טורקיה ועל דנמרק. במשחק השלישי זכה למנוחה כאשר קרואטיה הובסה 0–3 על ידי פורטוגל. סטאניץ' חזר לעמדת הקיצוני הימני במפגש ברבע הגמר מול גרמניה, אך היריבה המנוסה הצליחה לנצח 1–2 ולהדיח את הקרואטים מהמפעל. סטאניץ' נעדר ממרבית משחקיה של קרואטיה במוקדמות מונדיאל 1998. הוא שותף רק פעמיים במסגרת המוקדמות, ובסך הכול בשנתיים שבין טורניר היורו לטורניר הגמר של מונדיאל 1998 רשם רק חמש הופעות. עם זאת, הוא זומן על ידי בלז'ביץ' לסגל קרואטיה למונדיאל. סטניץ' פתח בהרכב נבחרתו למשחק הפתיחה מול ג'מייקה, ובדקה ה-27 היה לכובש הראשון בתולדות נבחרת קרואטיה במונדיאלים. המשחק הסתיים בניצחונה של קרואטיה, 3-1. סטאניץ' המשיך ופתח בהרכב בכל שבעת משחקיה של קרואטיה במונדיאל, שהסתיימו בהפסד לצרפת המארחת 1–2 בחצי הגמר, ובניצחון באותה התוצאה על הולנד במשחק על המקום השלישי. בנוסף לשער שכבש במשחק הראשון, רשם סטאניץ' גם בישול אחד, לרוברט יארני בשער הראשון בניצחון 0–3 על גרמניה ברבע הגמר. סטאניץ' כבש פעמיים בשש הופעות במוקדמות יורו 2000, מהן לא הצליחה קרואטיה להעפיל. הפציעות שעבר כשחקן צ'לסי הגבילו אותו לשלוש הופעות בלבד במוקדמות מונדיאל 2002, אך הוא היה כשיר לטורניר הגמר וזומן לסגל של מירקו יוזיץ' לטורניר. סטאניץ' שותף פעמיים כמחליף במהלך שלב הבתים, ממנו לא הצליחה קרואטיה לעלות לשמינית הגמר. לאחר הטורניר הספיק סטאניץ' לרשום שלוש הופעות במסגרת מוקדמות יורו 2004. משחקו האחרון במדי קרואטיה היה ב-30 באפריל 2003, בניצחון החוץ 1–2 על שוודיה במשחק ידיות בו עלה כמחליף. בסך הכול לזכותו של סטאניץ' 49 הופעות במדי קרואטיה, בהן כבש שבעה שערים. קרואטיה זאגרב אליפות קרואטיה: 1992/1993 קלאב ברוז' אליפות בלגיה: 1995/1996 הגביע הבלגי: 1995/1996 יובנטוס גביע אופ"א: 1998/1999 הגביע האיטלקי: 1998/1999 צ'לסי מגן הצדקה: 2000 נבחרת קרואטיה גביע העולם: 1998 (מקום שלישי) תארים אישיים מלך השערים של ליגת העל הבלגית: 1995/1996 מדיה וקבצים בנושא מריו סטאניץ' בוויקישיתוף מריו סטאניץ', באתר Transfermarkt מריו סטאניץ', באתר BDFutbol מריו סטאניץ', באתר WorldFootball.net מריו סטאניץ', באתר National Football Teams מריו סטאניץ', באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt