laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זנוח

זָנוֹחַ הוא מושב הסמוך לבית שמש, המשתייך למועצה האזורית מטה יהודה. המושב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים ממנאכ'ה שבתימן, ובמהלך השנים עזבו רוב המייסדים, ובמקומם באו עולים מצפון אפריקה. בתחילה נקרא המושב דֵירַבַּן ג'. בעבר המושב עסק בחקלאות, ובגידול עופות, פרות וכדומה אבל בתחילת שנות ה-90 נקנו חלק מן האדמות החקלאיות המערביות של המושב, ועליהן נבנתה השכונה קריית הרמ"א - ברמת בית שמש ב'. ב־9 בספטמבר 1996 נחטף ונרצח חייל סיירת הנח"ל שרון אדרי, בן המושב. במושב הוקם גן ציבורי לזכרו, ומדי שנה נערך מסע אופניים לזכרו. במושב פועלת מבשלת מוסקו. שמו של המושב ניתן לו על שמה של העיר המקראית זָנוֹחַ שבשפלת יהודה (להבדיל מ"זנוח" נוספת בהר חברון), הנזכרת בספר יהושע: ”בַּשְּׁפֵלָה אֶשְׁתָּאוֹל וְצָרְעָה וְאַשְׁנָה וְזָנוֹחַ וְעֵין גַּנִּים”, וכן בספר דברי הימים. בתקופת שיבת ציון התיישבו בעיר עולי בבל אשר נענו לקריאתו של נחמיה, ולקחו חלק בבניין חומת ירושלים. חז"ל ציינו כי מהתבואה שגדלה ב"זנוחה" (בחלק מהגרסאות - "ינוחה"), היו מביאים בימי בית שני את מנחת העומר ואת שתי הלחם. העיר זוהתה באונומסטיקון של אוסביוס (תחילת המאה ה-4 לספירה) עם יישוב בן זמנו הנמצא בתחום בית גוברין. בסמוך למושב נמצא האתר הארכאולוגי "ח'רבת זאנוע", הנזכר עוד במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, ואשר לפי הסברה משמר את שמה של העיר הקדומה, ובו נמצאו שרידים החל מהתקופה הישראלית. בית הכנסת רחוב במושב גן לזכר החייל שרון אדרי הגבעה של ח'רבת זַנוּע במרכז התמונה קבר אֶ-שֵּׁיח' אֶל-מַדְ'כּוּר אַבּוּ פָאטִימָה, בראש הגבעה של ח'רבת זַנוּע מדיה וקבצים בנושא זנוח בוויקישיתוף ח'רבת זַנוּע מתוך אתר הסקר הארכאולוגי של ישראל, באתר רשות העתיקות זנוח (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 יואב רגב, מדריך ישראל החדש, כרך 10: השפלה, כתר, ידיעות אחרונות ומשרד הביטחון, 2001 ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים ל"ג–ל"ד. ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק י"ח. ספר נחמיה, פרק ג', פסוק י"ג. משנה, מסכת מנחות, פרק ח', משנה א'. אונומסטיקון, 92, 14. אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ב', עמ' 933-934. ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
PPA

PPA (קיצור של Personal Package Archive - חבילת ארכיון אישית) הוא מאגר תוכנה, המאפשר העלאת חבילות תואמות APT, של משתמשים פרטיים או קבוצות, אל יישום הרשת לנצ'פד של חברת קנוניקל, או ישומי רשת דומים. PPA נמצא בשימוש במערכת ההפעלה אובונטו. ניתן להוסיף למערכת ניהול החבילות שלה כתובת PPA של חבילה נקודתית או אוסף חבילות, ובכך להוסיף מקורות זמינים להורדת חבילות. הוספת מקורות PPA יכולה להתבצע הן בשורת פקודה, והן בצורה גרפית באמצעות היישום מקורות תוכנה, המהווה חלק ממרכז התוכנה של אובונטו. המערכת נכנסה לשימוש ב-25 בנובמבר 2007, ואפשרה לכל משתמש לקבל נפח של ג'יגה בייט אחד, לאחסון חבילות אישיות, בהמשך עלה הנפח ל-2 ג'יגה בייט. מה זה PPA ואיך מוסיפים אותם (אורכב 13.08.2013 בארכיון Wayback Machine) Personal Package Archives : Ubuntu ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקאו ספיקס

מקאו ספיקס או ארה ספיקס (שם מדעי: Cyanopsitta spixii) הוא מין תוכי יחידי בסוג Cyanopsitta, הקרוב למיני הארה. המין נחשב כמין נכחד בטבע החל משנת 2020. תוכי זה גדול יחסית באורך 56 ס"מ בממוצע, עם משקל של 288 עד 316 גרם בממוצע (כשהזכרים יותר גדולים) ובעל מקור גדול, שחור ומעוקל המתאים לאכילת פירות וזרעים קשים והוא בעל נוצות כחולות וזנב ארוך, המשמשים לראווה. התוכי המבוגר ביותר בטבע הגיע לגיל 20 שנה, כשבשבי הגיע עד לגיל 34 שנה. המין קרוי על שם הביולוג הגרמני יוהאן בפטיסט פון ספיקס (אנ'), אשר תיאר את התוכי ביערות באהיה בצפון-מזרח ברזיל. תוכי זה חי עד העשור השני של המאה ה-21 ביערות וערבות השיחים של צפון-מזרח ברזיל. בעשור זה התמעטה אוכלוסייתו עד כדי הכחדה. הסיבות להיעלמותו תוכי זה בטבע הן, בראש וראשונה, בירוא יערות נרחב באזורים בהם ניזון וקינן, ובייחוד היעלמותם של עצים מהמין Tabebuia aurea, אשר מזרעיהם הוא ניזון. סיבות נוספות הן: בניית סכרים, ששינו נתיבי נהרות והשפיעו על צמחיית מזרח-ברזיל; התרבות מינים פולשים כמו חתולים, חולדות ונמיות, שאכלו ביצים וגוזלים; פרות ועזים שפגעו בשתילי העצים החדשים ומנעו מהאזור להתאושש. החל משנות ה-2000 התוכי נראה בטבע רק בשנת 2016, ומאז 2019 לא נראה עוד בטבע, אם כי היו זיהויים שגויים שלו, למשל של מקאו אדום-בטן (Orthopsittaca manilatus). על פי הרשימה האדומה של IUCN המין נכחד בטבע החל מ-2020, מה שהופך אותו לאחד ממיני העופות הנדירים ביותר המצוי בקרבה להכחדה כשידועים רק 7 זוגות בשביה של התוכי. עם זאת ישנן מושבות רבייה שלו במספר חוות בגרמניה ובברזיל, בהן מנסים לשקם את המין ולהחזירו לטבע. ביוני 2022, לאחר שנות מחקר ומאמצי שימור, הושבו שמונה תוכים ליער קאטינגה שבברזיל. 12 פריטים נוספים אמורים להשתחרר בדצמבר 2022 ולאחר מכן ישוחררו נוספים. מקאו ספיקס ידוע בעיקר מסרט הקולנוע המצויר "ריו". מדיה וקבצים בנושא מקאו ספיקס בוויקישיתוף מקאו ספיקס, באתר ITIS (באנגלית) מקאו ספיקס, באתר NCBI (באנגלית) מקאו ספיקס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מקאו ספיקס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מקאו ספיקס, באתר GBIF (באנגלית) מקאו ספיקס באתר הרשימה האדומה של IUCN הידיעות, סוכנויות; פישר, נעה (2022-06-29). "לאחר שנכחדו מהטבע: תוכי מקאו ספיקס חזרו לברזיל". Ynet. נבדק ב-2022-06-29. ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הלוי

בֵּית הַלֵּוִי הוא מושב עובדים בעמק חפר, מצידו המזרחי של כביש 4, בסמוך למרכז האקדמי רופין ובניין המועצה האזורית עמק חפר (אליה הוא משתייך). המושב הוקם על ידי עולים מארצות הבלקן (בעיקר בולגריה ויוגוסלביה) בשנת 1945 כמושב שיתופי ונקרא על שמו של המשורר רבי יהודה הלוי. המושב היה היישוב הראשון באזור ואדי קובני. ענפי החקלאות העיקריים הם פרדסים, מטעים וחממות פרחים. ענפים נוספים: לולי תרנגולי הודו ורפתות. מדיה וקבצים בנושא בית הלוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הלוי עם עולי בולגריה, הד-המזרח, 26 בנובמבר 1948 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 עמק חפר מרחיב גבולותיו מזרחה, משמר, 13 באוגוסט 1945; "בית־הלוי" – מושב חקלאי ליהודי ארצות הבלקן, הארץ, 13 באוגוסט 1945 כינוס המועצה האזורית של עמק חפר, הצופה, 3 בפברואר 1946 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברנדי אלכסנדר

ברנדי אלכסנדר (באנגלית: Brandy Alexander, מוכר גם בשם "אלכסנדר") הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מ-20 מ"ל קוניאק, 20 מ"ל קרם דה קקאו כהה, 20 מ"ל שמנת. את המרכיבים מוזגים לשייקר עם קוביות קרח ומוזגים לכוס קוקטייל. בסרט ימים של יין ושושנים מציע ג'ו קליי (ג'ק למון) לידידתו קירסטן ארנסן (לי רמיק) שמתעבת אלכוהול אך אוהבת שוקולד, לשתות ברנדי אלכסנדר. המשקה מוצא חן בעיניה ומכאן מתחילה דרכה לאלכוהוליזם. מדיה וקבצים בנושא ברנדי אלכסנדר בוויקישיתוף סרטון המדגים הכנת ברנדי אלכסנדר, סרטון באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית ינאי

בֵּית יַנַּאי הוא מושב בשרון לחוף הים התיכון, 6 ק"מ מצפון לנתניה השייך למועצה אזורית עמק חפר. נקרא על שמו של המלך החשמונאי אלכסנדר ינאי. המושב ממוקם בין הערים נתניה לחדרה, בסמוך לים. על שפת המצוק של היישוב שאורכה קרוב לקילומטר, ישנן 28 חלקות, בהן מחזיקים בבתים מפוארים אנשי עסקים בעלי ממון ביניהם ארנון מילצ'ן, אודי אנג'ל, ומוריס קהאן. היישוב הוקם ביום כ"ה תשרי תרצ"ד, 15 באוקטובר 1933 על ידי עולים מליטא ופולין ובשלב מאוחר יותר גם על ידי עולים מדרום אפריקה. מהבחינה הארגונית המושב משתייך לתנועת האיחוד החקלאי. תושבי בית ינאי הראשונים עבדו בחקלאות, בפרדסים ובלולים. 450 הדונמים של פרדסי בית ינאי, שניטעו בשנת 1933, היו מהפרדסים הראשונים בארץ שניטעו בקרבה רבה כל כך אל הים. גם שנים רבות לאחר נטיעתם, סבלו הפרדסים מאוד מרוחות הים החזקות שנשאו עימן מליחות רבה, ומן האדמה החולית שחלקה דיונות נודדות. הירידה ברווחיות בחקלאות בכלל ובפרדסנות בפרט גרמה ברבות השנים לנטישה גדולה של הענף. ב-1949 יוסדה אגודה חקלאית ביישוב, שנתנה תנופה להתפתחות הלול. במושב פועלת המכינה קדם-צבאית "אחד משלנו". מזח כפר ויתקין - הוא מזח מצפון למושב, שנבנה בשנת 1938. המזח התפרסם מפני שבו עגנה אוניית הנשק של האצ"ל, אלטלנה. רשמית, יועד המזח ליבוא של דשן לפרדסים וליצוא של פירות הדר, אך בפועל שימש לעגינת ספינות מעפילים. בין השנים 1934–1939 הגיעו לחופי עמק חפר ונתניה 16 אניות מעפילים, שחלקן עגן בחוף בית ינאי, שנחשב אז לאחד החופים המתאימים ביותר להורדת מעפילים, הן בשל העובדה שהחול היה נקי מסלעים, והן בשל קרבתו ליישובים עבריים. בראשית שנות השישים החליטה הנהלת קרן קיימת לישראל להפשיר שורת מגרשים על הצוק ובסביבתו ולייעדם להתיישבות לא חקלאית במסגרת היישוב. המהלך הוליד ויכוח ציבורי רחב ולווה בהתנגדות האגודה החקלאית של המושב. במקביל אישרה המועצה האזורית בקשת שכונה סמוכה, "נאות ים" שעל הצוק, לצרף אותה לתחום שיפוטו של בית ינאי. צוק הכורכר - בתי התושבים בבית ינאי עומדים בראש הצוק המשתרע לאורך חוף הים. לדעת חלק מן הגאולוגים נוצרה השכבה של "פלטת הכורכר" כבר לפני עשרת אלפים שנה. ואולם בין אנשי המדע חלוקות הדעות לגבי אופן התהוותה של שכבה זאת. מצפה ההעפלה - נמצא בחוף בית ינאי ובו לוח הסבר עם רשימת הספינות שהביאו מעפילים לחוף בית ינאי. אגם בית ינאי - בעת בניית מחלף ינאי נוצר במקום בור גדול שהתמלא במי תהום. נוצרה בריכה גדולה עם צמחי מים ועופות מים. הבריכה מצטמקת בקיץ ומתמלאת בחורף. טיילת עץ מאפשרת לצפות על הנעשה באגם מקרוב. עתיקות באזור - מול חוף בית ינאי, כמאתיים מטר מהחוף, התגלו בשנת 2023 חלקים של עמודי שיש ופריטים ארכאולוגיים ענקיים מהתקופה הרומית. לפי הערכות, הממצאים היו חלק ממטען של ספינה שנטרפה במקום לפני 1,800 שנה.זהו מטען ראשון מסוגו שמתגלה לחופי ישראל. מדיה וקבצים בנושא בית ינאי בוויקישיתוף חוף ואגם בית ינאי, באתר INature חוף ואגם בית ינאי, באתר YouTube מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית העם הנטוש בבית ינאי, באתר 'חלון אחורי', 1 באוגוסט 2018 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 זאב וילנאי, "אנציקלופדיה לידיעת הארץ", הוצאת ידיעות אחרונות, תשט"ז, 1956, כרך א', עמוד 106 ניר חסון, פריטי שיש נדירים חיכו בסבלנות 1,800 שנה עד ששחיין מבית ינאי גילה אותם, באתר הארץ, 15 במאי 2023
יסמין פיינגולד

יסמין פיינגולד (נולדה ב-23 בספטמבר 1989) היא אלופת ישראל בחתירה אקדמית בשנים 2008, 2010 ו-2012. פיינגולד נולדה בתל אביב, בתם של אליזבת פיינגולד ואייבי נתן, אשר לא הכיר ביסמין ולא נפגש עמה מעולם. למדה בתיכון עירוני ד'. חברה למועדון החתירה "מועדון השייטים תל אביב". באוקטובר 2005 השתתפה לראשונה באליפות ישראל בחתירה בירקון. ב-2008 ניצחה באליפות ישראל לחתירה ספורטיבית בסירת יחיד וברביעייה. יסמין יצגה את ישראל באליפות אירופה לאוניברסיטאות של ארגון EUSA בקרואטיה וארגון-FISU בסרביה. באוגוסט 2008 זכתה במקום ראשון, באליפות הפתוחה של ליטא ובשתי מדליות כסף בתחרות מקבילה, בנורווגיה. במאי 2009 התהפכה יסמין עם סירתה בזמן שעסקה באימון בנחל הירקון ונחבטה בראשה. יסמין איבדה את הכרתה, ורק כעבור כארבע דקות חולצה על ידי אבי טויבין, עובר אורח בן 62, שהיה היחיד שנחלץ לעזרתה. לאחר החילוץ סיפר טויבין כי יסמין הייתה קשורה בנעליה אל הסירה (מהלך ידוע באימוני חתירה אקדמית). פיינגולד פונתה לבית החולים איכילוב במצב קשה, שם אושפזה, מונשמת ומחוסרת הכרה, ביחידה לטיפול נמרץ וטופלה על ידי צוות בראשות אליהו סורקין. כשהתעוררה לא זיהתה את סובביה ולא הצליחה לזכור אירועים לטווח קצר. לאחר תקופת שיקום בבית לוינשטיין חזרה לעסוק בחתירה אקדמית. באוקטובר 2010 זכתה באליפות ישראל לחתירה, בתחרות לרביעיות נשים, במקצה של 1,000 מטר. באפריל 2012 זכתה פיינגולד באליפות ישראל במקצה יחיד של 2,000 מטרים. במרץ 2016 זכתה במדליית כסף בתחרות הזוגות (יחד עם אסנת קצאור), באליפות ישראל לחתירה. בשנת 2020 סיימה תואר ראשון במדעים בהדגשת מתמטיקה באוניברסיטה הפתוחה. מאז אמצע העשור השני של המאה ה-21 מתנדבת פיינגולד בפרויקט אתנה לקידום ספורט הנשים בישראל. במסגרת הזו היא מעבירה הרצאות ברחבי ישראל לילדים ונוער ובהן מספרת את סיפורה. יורם יובל, ישראל - שיחת נפש, כנרת זמורה ביתן, 2012, עמודים 232 - 239. אתר האינטרנט הרשמי של יסמין פיינגולד יסמין פיינגולד, ברשת החברתית פייסבוק יסמין פיינגולד, ברשת החברתית LinkedIn שרי מקובר-בליקוב, נחל עוז: יסמין פיינגולד מדברת, באתר nrg‏, 4 במאי 2012 קרן נתנזון ויץ, יסמין פיינגולד חותרת לניצחון, באתר Xnet‏, 18 באוגוסט 2013 טליה לוין, ‏אלופת ישראל בחתירה: "יש את החיים לפני התאונה, ויש את החיים שאחרי", באתר מעריב אונליין, 3 ביוני 2018 רותי שילוני, ‏מסע הניצחון של יסמין פיינגולד: החותרת שטבעה בירקון נשואה עם ילד, אבל לא תמיד זוכרת מה עשתה לפני רגע, באתר ‏מאקו‏, 18 באוקטובר 2020 הישגים באליפות ישראל 2008, אתר מועדון השייטים תל אביב יסמין פיינגולד חזרה לירקון - וזכתה באליפות הארץ, באתר ynet, 2 באוקטובר 2010 ברוריה אבידן-בריר ומלי זיידמן, חסמבה: הילדים הלא חוקיים של הסלבס בישראל, באתר nrg‏, 15 בינואר 2014 רותי שילוני, ‏כתבה על יסמין פיינגולד, באתר ‏מאקו‏, 18 באוקטובר 2020 ניר שועלי, המדריך המלא לסוף שבוע ספורטיבי ברחבי הארץ, באתר nrg‏, 20 באוקטובר 2005 'פיינגולד יוצאת לחתור', טלספורט אבי כהן, אלופת ישראל התהפכה בירקון, מצבה קשה, באתר ynet, 4 במאי 2009 רמי היפש, חזרה לעצמה: פיינגולד אלופת ישראל, באתר הארץ, 1 באפריל 2012 אורן אהרוני, מדליית כסף ליסמין פיינגולד באליפות ישראל, באתר ynet, 26 במרץ 2016 יסמין פיינגולד - טקס בוגרים ובוגרות 2020 באוניברסיטה הפתוחה, באתר Youtube, ‏17 בנובמבר 2020 השיחה עם פיינגולד התקיימה במסגרת תוכנית "שיחת נפש" ששודרה במקור ב-HOT בידור ובטלוויזיה החינוכית ומובאת בספר בעריכה מינימלית בשפת הדיבור של המשוחחים
רונן יצחקי

רונן יצחקי (נולד ב־25 בספטמבר 1972, י"ח בתשרי ה'תשל"ג) הוא כוריאוגרף ורקדן ישראלי ויוצר מחול עכשווי; ראש התוכניות לתואר ראשון במחול, באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. יצחקי נולד בגבעתיים לעשירה ויוסף יצחקי. למד תיאטרון מחול אצל רות זיו איל, תואר ראשון בחוג לתנועה באקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים, תואר שני באוניברסיטה העברית בשיתוף האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. יצחקי הוא בוגר מחזור ב' של מכון מנדל בתוכנית למנהיגות בתרבות יהודית. יצחקי לימד תנועה בחוג לתיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים, לימד כמדריך פדגוגי של תיאטרון מחול בבית הספר לאמנויות הבמה במכללת סמינר הקיבוצים בת"א. עבד ככוריאוגרף עצמאי מאז 2003, עבודותיו הועלו בפסטיבלים שונים בישראל ובחו"ל. מאז 2018 יצחקי מלמד בפקולטה למחול באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים והחל מאוקטובר 2021 מכהן כראש התוכניות לתואר ראשון במחול. מאז שנת 2008 ועד 2021 ניהל יצחקי את פעילות מרכז "בין שמיים לארץ" ב-2015 ייסד את עמותת "בין שמיים לארץ". תפקידים נוספים: יצחקי ניהל אמנותית את סדרתרבות של קרן מנדל בניהול הקרן לירושלים, כיהן כשופט בתחרויות כוריאוגרפיה במסגרת מחול שלם ובמסגרת תחרות גרטרוד קראוס, אצר את סדרת המחול של בית מזיא לתיאטרון, חבר בחבר הנאמנים של פרס נבון של משרד התרבות ובחבר הנאמנים של פרס אריק איינשטיין, יו"ר ועדת השיפוט בפרס ליצירה יהודית של שר החינוך בתחום המחול, בחן במבחני בגרות מעשיים של מחול במשרד החינוך. יצחקי נשוי לתמר יצחקי, איתה הוא יוצר מחול עכשווי מאז שנת 2005. אב לשלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא רונן יצחקי בוויקישיתוף רונן יצחקי, ברשת החברתית LinkedIn רונן יצחקי, סרטונים בערוץ היוטיוב מרב יודילוביץ', סינסתזיה מציגה: כמו שירת העשבים, באתר ynet, 7 באוקטובר 2003 שיר חכם, עם הרבה חופש באגן הארץ, 2012 עקיבא נוביק, רוקדים באמונה, 24 שעות ידיעות אחרונות, 2013 ענת זכריה, עושה מה שרות אומרת לו, הבמה, 2014 Janice Ross, New York Times - Whirling Along The Borders Of Israeli Life - 2011 Brian Schaefer, New York Times - Thirsty for Wisdom of the Body, Finding It in Dance - 2018
הדר עם

הֲדַר עָם הוא מושב במרכז עמק חפר צפון מזרחית לעיר נתניה השייך למועצה אזורית עמק חפר. מהבחינה הארגונית המושב משתייך לתנועת האיחוד החקלאי. היישוב נוסד ב-1934 על ידי עולים מליטא וצפון אמריקה והרחבת היישוב נעשתה על ידי עולים מהולנד. היישוב נקרא על שם ההדרים, עקב הפרדסים המקיפים את היישוב. עד 1943 נקרא חרות ג'. הפרדס הראשון ניטע ב-15 באפריל 1934 על ידי יעקב סגל ועד 1948 התגוררו בכפר רק כ-7 משפחות (בגלל מלחמת העולם השנייה, נספו רבים מרוכשי החלקות ממזרח אירופה, הרוכשים מקנדה לא הגיעו, ומהפרדסים בלבד, בכל מקרה אי אפשר היה להתפרנס). רק בתחילת שנות ה-50, עם עליית קבוצה של מתיישבים מהולנד ועלייה של ניצולי שואה ממזרח אירופה, החל המושב לצמוח. מרבית תושבי המקום מוצאים את פרנסתם מחוץ למושב. בצידו המזרחי של המושב, עובר פלג נחל, אשר נוטה לעלות על גדותיו בגשם משמעותי והמתחבר לנחל אלכסנדר. מדיה וקבצים בנושא הדר עם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הדר עם אתר הכפר הראשון הדר עם (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
פרדי היימור

אלפרד תומאס "פרדי" היימור (באנגלית: Alfred Thomas "Freddie" Highmore; נולד ב-14 בפברואר 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. התפרסם בסרטים "למצוא את ארץ לעולם לא", "צ'ארלי בממלכת השוקולד", "ארתור והמינימונים", "ריקוד לאור ירח" ו"עלילות ספיידרוויק" ובסדרות הטלוויזיה "בייטס מוטל" ו"הרופא הטוב", עליו קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה. היימור נולד ברובע קמדן, לונדון שבממלכה המאוחדת, לשחקן אדוארד היימור, וסוכנת השחקנים סו לטימר שעבדה בין השאר עם כוכבי הקולנוע דניאל רדקליף ואימלדה סטונטון. להיימור אח צעיר יותר בשם ברטי, איתו שיחק בסרט "אישה חושבת מלוכלך". היימור דובר אנגלית, צרפתית וספרדית. היימור החל לשחק באופן מקצועי בגיל 7 בקומדיה הסקוטית "אישה חושבת מלוכלך". בשנת 2001 שיחק בתפקיד קטן במיני-סדרת הפנטזיה "ערפילי אבלון" בתור המלך ארתור בילדותו. היימור פרץ לתודעה העולמית כאשר היה בן 12 בדרמה "למצוא את ארץ לעולם לא" בה שיחק בתור הילד פיטר דייוויס. על הופעתו קיבל ביקורות משבחות מצד מבקרי הקולנוע בהוליווד, זכה במספר פרסי מבקרים נחשבים והועמד לפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר. באותה השנה יצאו לאקרנים גם הסרט "שני אחים" של ז'אן-ז'אק אנו, בו שיחק היימור בתפקיד הילד ראול נורמנדין. ג'וני דפ ששיחק לצדו בסרט "למצוא את ארץ לעולם" גילה עניין רב בכישרונו של הילד ושכנע את טים ברטון לתת לו את התפקיד הראשי בשובר הקופות שלו "צ'ארלי בממלכת השוקולד". בסרט, שיצא לאקרנים בשנת 2005, שיחק היימור בתפקיד הילד צ'ארלי באקט, היורש את מפעל השוקולד של וילי וונקה. ב-2006 שיחק בסרט בתפקיד הראשי של הילד ארתור בסרט האנימציה של לוק בסון "ארתור והמינימונים" ובסרטו של רידלי סקוט "שנה מופלאה" בתור הדמות הצעירה של מקס סקינר (ראסל קרואו). ב-2007 הופיע בדרמה המוזיקלית "אוגוסט ראש" בתפקיד הילד היתום והגאון המוזיקלי הצעיר אוגוסט ראש. בנוסף, דיבב בשובר הקופות "מצפן הזהב". ב-2008 שיחק בעיבוד הקולנועי לפנטזיית הילדים "עלילות ספיידרוויק" בתפקיד הכפול של הילדים ג'ארד וסיימון גרייס. ב-2009 דיבב את הדמות הראשית בסרט האנימציה "אסטרו בוי". ב-2011 שיחק לצידה של אמה רוברטס בקומדיית הנעורים "סטטוס: ידידים". ב-2013 לוהק לסדרת הטלוויזיה "בייטס מוטל" בתפקיד נורמן בייטס, עד לסיום הסדרה ב-2017 לאחר 5 עונות. החל משנת 2017 משחק בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה הרפואית "הרופא הטוב" ברשת ABC, שם משחק היימור בתור רופא אוטיסט, המתמודד בשגרת היום-יום בתור רופא. על תפקידו בסדרה קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה לשנת 2017 אך זה הפסיד לסטרלינג קיי בראון על תפקידו בסדרה "החיים עצמם". מדיה וקבצים בנושא פרדי היימור בוויקישיתוף פרדי היימור, ברשת החברתית פייסבוק פרדי היימור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרדי היימור, ברשת החברתית אינסטגרם פרדי היימור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרדי היימור, באתר AllMovie (באנגלית) פרדי היימור, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פרדי היימור, באתר Box Office Mojo (באנגלית) פרדי היימור, באתר Metacritic (באנגלית) פרדי היימור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דודי כספי, סן דייגו, פרדי היימור: "דמות שהיא אתגר", באתר ישראל היום, 15 באוגוסט 2016 ניר חכלילי‏, פרדי היימור: "אני לא רואה הרבה טלוויזיה, יש לי המון להשלים", באתר וואלה, 3 בינואר 2018 Freddie Highmore Speaking 5 Languages, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:58), May 23, 2021
סיגל פירסט

סיגל פירסט (נולדה ב-12 ביוני 1960) היא מנהלת ישראלית המכהנת כמנכ"לית קבוצת כצט. פירסט נולדה בישראל. למדה בגימנסיה העברית הרצליה. שירתה באוגדה 36. בשנת 1985 השלימה לימודי תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מערכות מידע בטכניון. ב-1992 השלימה תואר שני במנהל עסקים – שיווק ומימון באוניברסיטת תל אביב. בין 1985 ל-1988 עבדה בחברת IBM בארצות הברית וביפן. עם שובה לישראל הצטרפה לחברה המשפחתית והחלה לעבוד במחלקת המחשב של חברת כצט. בשנת 1991 מונתה לנהל את חטיבת מוצרי הצריכה של החברה, וב-1994 שימשה כמנהלת חטיבת התרופות. בשנת 2002 התמנתה למנכ"לית קבוצת כצט. בנוסף לעבודתה, משמשת משנת 2016 כיו"ר ארגון הבוגרים של הטכניון. פירסט נשואה ואם לשני בנים ובת. סיגל פירסט, ‏הנשים למדע, באתר גלובס, 14 באפריל 2010 שירי חביב ולדהורן, ‏"החלטה לא פשוטה": מה גרם למנכ"לית כצט להעביר את השליטה בחברה לידי פורטיסימו, באתר גלובס, 28 באוגוסט 2022 ספיר פרץ, ‏חילופי דורות בצמרת כ.צ.ט: סיגל פירסט מונתה מנכ"ל במקום אביה, באתר גלובס, 3 בפברואר 2002 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרנסדנוביה

טרנסדנוביה (בהונגרית: Dunántúl - דונאנטול, בלטינית: Transdanubia, בגרמנית: Transdanubien, בקרואטית: Prekodunavlje או Zadunavlje) הוא שם היסטורי למערב הונגריה ממערב לדנובה. לכן משמעות השם הוא - "מעבר לדנובה", כלומר מעבר לגדה המערבית של הדנובה. החבל גובל עם סלובקיה בצפון, עם אוסטריה במערב למרגלות הרי האלפים, עם סלובניה בדרום-מערב, באמצעות הנהר מורה ועם קרואטיה בדרום, באמצעות הנהרות מורה ודראווה. הגבול המזרחי הוא בתוך הונגריה - הגדה המערבית של הדנובה. החבל המצוי מעבר לגדה השנייה, המזרחית, של הדנובה, קרוי בלטינית ציסדנוביה (Cisdanubia), אך המונח כמעט שאינו בשימוש. באופן היסטורי הוא ציין במיוחד של אותם חלקים של ממלכת הונגריה שנמצאו מצפון לדנובה, ושנודעו בגרמנית כ-Oberungarn - "הונגריה העליונה", והזהה בקווים כלליים בימינו לסלובקיה. טרנסדנוביה כוללת 9 מחוזות של הונגריה:גיור-מושון-שופרון, קומארום-אסטרגום, פייר, וספרם, ואש, זאלה, שומוג', טולנה, באראניה ובסנוף החלק של פשט הנמצא ממערב לדנובה ושנודע בימי הביניים כמחוז פיליש. היישוב המאוכלס ביותר באזור הוא העיר פץ'. במרכז טרנסדנוביה נמצא אגם בלטון. חלקו הצפוני-מרכזי של טרנסדנוביה מכונה "טרנסדנוביה המרכזית" (בהונגרית: Közép-Dunántúl). אזור זה כולל בתוכו את המחוזות קומארום-אסטרגום, פייר ווספרם. מרכז החבל נמצא בעיר סקשפהרוואר. בעוד שהגבולות הצפוניים, המזרחיים והדרומיים צוינו באופן ברור על ידי נהרות דנובה, דראווה ומורה, הגבול המערבי היה תמיד זהה לגבול הפוליטי הווירטואי של הונגריה. לפני הסכם טריאנון משנת 1920 גם חבלי בורגנלנד, פרקמוריה ומג'ימוריה היו חלק אינטגרלי מטרנסדנוביה. שם שלושה כפרים - רוסובצה, יארובצה וצ'ונובו השתייכו להונגריה ולטרנסדנוביה לפני חוזה פריז משנת 1947. מכיוון שטרנסדנוביה הוא מושג גאוגרפי הונגרי במהותו השטחים שצוינו הפסיקו להיחשב לחלק ממנה מן הרגע שסופחו למדינות השכנות. טרנסדנוביה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) mapio.net, מרכז טרנסדנוביה
איידור גודיונסן

איידור סמאורי גודיונסן (באיסלנדית: Eiður Smári Guðjohnsen; נולד ב-15 בספטמבר 1978 ברייקיאוויק) הוא כדורגלן עבר איסלנדי ששיחק בעמדת החלוץ, מלך שערי נבחרת איסלנד בכל הזמנים. אביו הוא כדורגלן העבר ארנור גודיונסן. גודיונסן החל את הקריירה שלו בקבוצת ואלור רייקיאוויק מעיר הולדתו, רייקיאוויק. הופעת הבכורה שלו בוואלור הייתה בגיל 15 בלבד. ב-1994 עבר לפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית. באיינדהובן ערך את הבכורה כבר בגיל 17 אף על פי שבקבוצה שיחקו חלוצים בכירים כרונאלדו. בסוף 1996 שבר את הקרסול ולכן שוחרר מפ.ס.וו. וחזר לשחק באיסלנד במדי קיי אר רייקיאוויק. לאחר תקופה קצרה עבר לבולטון וונדררס האנגלית ב-1998. בהמשך הוא נקנה בידי צ'לסי. בשנת 2006 חתם ל-4 עונות בברצלונה בספרד. בתום החוזה עבר למונקו מליגת העל הצרפתית. לאחר ששיחק בקבוצות נוספות באנגליה וביוון, ב-14 בינואר 2013 חתם גודיונסן על חוזה לשנה וחצי בקבוצת קלאב ברוז' הבלגית. ב-5 בדצמבר 2014 חזר גודיונסן לאנגליה וחתם לקדנציה נוספת בקבוצת בולטון וונדררס, עד לתום העונה. ביולי 2015 חתם בשה-ג'יאג'וואנג מליגת העל הסינית. ב-12 בפברואר 2016 חתם לשנתיים במולדה הנורווגית. ב-8 בספטמבר 2017 הודיע על פרישה ממשחק פעיל. גודיונסן שיחק במדי נבחרת איסלנד משנת 1996 עד 2016 ונחשב לאחד מהשחקנים המובילים שלה. ב-19 בנובמבר 2013 פרש מהנבחרת, אך ב-28 במרץ 2015 חזר בו מפרישתו ושב לשחק בנבחרת, ואף כבש שער בניצחון 3–0 על קזחסטן במסגרת מוקדמות יורו 2016, והיה שותף להעפלתה של איסלנד ליורו 2016, שהיה הטורניר הגדול הראשון שלה בהיסטוריה, בו הגיעו באופן סנסציוני לרבע הגמר, לאחר ניצחון מפתיע 2-1 על אנגליה בשמינית הגמר. בסך הכל כבש 26 שערים ב-88 הופעות, והוא מלך השערים של נבחרת איסלנד בכל הזמנים. צ'לסי אליפות אנגליה (2): 2004/2005, 2005/2006 מגן הקהילה (2): 2000, 2005 גביע הליגה (1): 2004/2005 ברצלונה ליגת האלופות (1): 2008/2009 אליפות ספרד (1): 2008/2009 גביע המלך הספרדי (1): 2008/2009 הסופר קאפ הספרדי (2): 2006, 2009 הסופר קאפ האירופי (1): 2009 מדיה וקבצים בנושא איידור גודיונסן בוויקישיתוף איידור גודיונסן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איידור גודיונסן, ברשת החברתית אינסטגרם איידור גודיונסן, באתר Transfermarkt איידור גודיונסן, באתר Soccerway איידור גודיונסן, באתר BDFutbol איידור גודיונסן, באתר WorldFootball.net איידור גודיונסן, באתר National Football Teams איידור גודיונסן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא איסלנדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.