laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דימפנה

דימפנה הקדושה (אנגלית ואירית: Dympna, Dimpna, Dymphna) היא קדושה בנצרות, שהייתה בתו של ראש שבט אירי במאה ה-7 ואשתו הנוצרייה ומתה על אמונתה. דימפנה היא הפטרונית של העיר חל במחוז אנטוורפן בבלגיה. היא גם הקדושה-המגינה על המטפלים בהפרעות נפשיות ושל הפסיכולוגים. יום חגה הוא ה-15 במאי. אין עדויות היסטוריות מוצקות לקיומה. על פי המסורת הנוצרית, היא נולדה בקלוכר, שבמחוז טיירון לראש שבט אירי. לאחר מות אימה, אביה סירב להתנחם, עד שהבחין בדמיון בין דימפנה לאימה המנוחה. דימפנה, שסירבה לגילוי עריות עם אביה, נמלטה לאזור אנטוורפן. אביה לכד אותה וערף את ראשה. לאחר מותה החל פולחן במקום שבו, על פי המסורת הנוצרית, קבורים שרידיה. מדיה וקבצים בנושא דימפנה בוויקישיתוף
סמרה (כדורסל)

מועדון הכדורסל סמרה (ברוסית: Баскетбольный Клуб Самара) הוא מועדון כדורסל מקצועני מהעיר סמרה שברוסיה, המשחק בליגת VTB. סטרויטל (1976—1995) צסק"א, צס"ק בב"ס (1992—2012) סמרה (1995—2013) סמרה-SGEU (‏2013—2014) סמרה (2014—) מועדון הכדורסל הוקם בשנת 1977 בשם סטרויטל סמרה. בשנת 1981 העפילה הקבוצה לליגת העל הסובייטית, אך לא השיגה אף תואר משמעותי בתקופה זו. בשנת 1992 רשמה הקבוצה הישג משמעותי כאשר סיימה את העונה כסגנית אלופת רוסיה. בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום השלישי. לאחר התפרקות ברית המועצות, קבוצת הכדורסל סק"א אלמטאי מקזחסטן עברה לעיר סמרה ושינתה שמה לקבוצת "צס"ק בב"ס סמרה" והשתתפה בליגה הבכירה בעונת 1992. באותה עת שתי קבוצות ייצגו את העיר סמרה, קבוצת הכדורסל סטרויטל סמרה (שבינתיים שינתה שמה ל"מועדון הכדורסל סמרה") וקבוצת צס"ק בב"ס שבסיום עונת 1997 נקלעה לקשיים פיננסיים והכריזה על פשיטת רגל, הקבוצה עברה לעיר טולה ושינתה שמה לבסוף לארסנל. מועדון הכדורסל סמרה סיימה במקום השלישי בעונות 1996/67 ו-1997/98, אך אלה היו הישגי השיא של הקבוצה ובעונות הבאות התדרדר מצב הכדורסל בעיר. לאחר מעברהּ, קבוצת צס"ק סמרה הוקמה מחדש ואוחדה עם קבוצת הכדורסל סמרה. בשנת 2002 החליט מושל מחוז סמרה להחיות את השם "צס"ק בב"ס סמרה" והקים מחדש קבוצה בשם זה. הקבוצה החדשה התאחדה במהרה עם מועדון הכדורסל של סמרה והקבוצה המאוחדת החלה לשחק תחת השם "צס"ק בב"ס סמרה". בשנת 2007 הצליחה הקבוצה לזכות באליפות היורוקאפ צ'לנג'. בעונה 2009/10, לאחר התדרדרות מתמשכת במצבה הפיננסי של הקבוצה, הכריזה "צס"ק בב"ס סמרה" על פשיטת רגל. בשנת 2012 הוקמה הקבוצה מחדש הפעם תחת השם "מועדון הכדורסל סמרה-SGEU". בשנת 2014 שינה הקבוצה את שמה וחזרה להיקרא "מועדון הכדורסל סמרה". בשנה זו, השתתפה הקבוצה בסופרליגה הרוסית בכדורסל. בעונת 2019 הקבוצה זכתה באליפות הסופרליגה, אחרי שגברה על ספרטק סנקט פטרבורג בגמר הפלייאוף. בעונת 2019/2020 זכתה בגביע הרוסי בכדורסל לראשונה בתולדותיה. בעונת 2020/2021 העפילה לשלב חצי גמר הגביע הרוסי וזכתה באליפות ליגת המשנה הרוסית בכדורסל. בעונת 2022 זכתה בגביע הרוסי בכדורסל בפעם השנייה בתולדותיה. בתום העונה העפילה לליגה המאוחדת של VTB בה היא משחקת החל מעונת 2022/23. הגביע הרוסי בכדורסל זכייה: 2020, 2022 סופרליגה זכייה: 2019, 2021 יורוקאפ צ'לנג' זכייה: 2007 סמרה (כדורסל נשים) קרסניה קריליה סמרה מדיה וקבצים בנושא סמרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמרה סמרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סמרה, ברשת החברתית אינסטגרם סמרה, ברשת החברתית VK סמרה, סרטונים בערוץ היוטיוב Генкин З. А. Баскетбол-82. Календарь-справочник. — Л.: Лениздат, 1982. — С. 21 Баскетбольный бум, автор: Верхозин И., Редакция еженедельника «Дело», 1992. ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל ובנושא ספורט ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רישאר קנטיון

רישר קנטיון (באנגלית: Richard Cantillon;‏ 1680 - מאי 1734) היה אחד ההוגים החשובים הראשונים בתחום הכלכלה, פיסיוקרט שהשפיע רבות על הוגים כדוגמת אדם סמית'. קנטיון נולד בדרום אירלנד, ככל הנראה למשפחת בעלי אדמות קתולית, וחי בצרפת משך שנים רבות שם הפך לבנקאי עשיר שהשכיל להרוויח גם מספקולציות בבורסה ומעסקי מטבע זר. קנטיון היה מעורב ב"חברת מיסיסיפי" של ג'ון לו שהייתה בעלת מונופול על המסחר במושבות הצרפתיות בצפון אמריקה והצליח לצבור הון גדול מהבועה שיצרה. בשנת 1734 נרצח בביתו הלונדוני, רכושו נבזז וביתו נשרף, ככל הנראה כנקמה על ידי טבח שפוטר עשרה ימים קודם לכן. המוניטין של קנטיון מבוסס בעיקר על המסה שלו "מסה כללית על טבעו של המסחר" שפורסמה כעשרים שנה אחרי מותו בצרפתית בשנת 1755 (יש הטוענים כי הגרסה הצרפתית היא תרגום של המקור האנגלי). המסה נחשבת בעיני רבים למסה הכלכלית האמיתית הראשונה, בתפישתה את הכלכלה כמערכת שבה פועלים גורמים שונים, שפעולתם מצטלבת, המקושרים על ידי מערכת מחירים עם תזרים מחזורי מאוזן של הכנסות והוצאות בין גורמים שונים. המסה נחשבת לאבן היסוד גם בתאוריה הפיסיוקרטית וגם בתאוריה הכלכלית הקלאסית. קנטיון נשכח במידה רבה והוגים כדוגמת אדם סמית' (שציטט אותו בספריו) האפילו עליו. הוא התגלה מחדש בעבודתו של הכלכלן ויליאם סטנלי ג'בונס בסוף המאה התשע עשרה. מדיה וקבצים בנושא רישאר קנטיון בוויקישיתוף "מאמר על טבע המסחר - "מסה כללית על טבעו של המסחר" חלק ראשון, חלק שני, חלק שלישי. גרסה מקורית בצרפתית, תחת השם: Essai Sur la Nature du Commerce en Général חלק ראשון, חלק שני, חלק שלישי The Origin of Economic Theory: A Portrait of Richard Cantillon (1680–1734), באתר מכון לודוויג פון מיזס רישאר קנטיון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חגורת הבורשט

חגורת הבּוֹרְשְׁט (באנגלית: Borscht Belt) הוא כינוי לאזור באפסטייט ניו יורק (האזור במדינת ניו יורק שמצפון לעיר ניו יורק) בארצות הברית, הכולל בדרך כלל את אתרי הנופש בהרי קטסקיל, ובמחוזות סליבן ואלסטר, שהיו מאוד אהודים בקרב יהודי ניו יורק. באתרי הנופש באזור יכלו הנופשים ליהנות מבידור ביידיש ומופעי "מוזיקה יהודית". "חגורת הבורשט" הייתה בשיאה כאזור תיירות ליהודים בין שנות ה-40 לשנות ה-60 של המאה ה-20. לפיכך כונה האזור לעיתים גם "האלפים היהודיים" או "מחוז סלומון" (משחק מילים על שם יהודי נפוץ ושמו של מחוז סליבן). התרבות שהתפתחה באזור היא מוקד לחוקרי התרבות של יהדות ארצות הברית. בדרנים יהודיים רבים החלו את דרכם באתרי הנופש היהודיים שבאזור זה, בהם דני קיי, מל ברוקס ועוד. חגורת הבורשט הונצחה בתרבות הפופולרית בסרט "ריקוד מושחת", שעלילתו מתרחשת באתר נופש באזור. במישור האקדמי, אוניברסיטת בראון מקיימת כל שנה סמינרי מחקר בנושא "חגורת הבורשט" בשיתוף עם מכון קטסקילס. מדיה וקבצים בנושא חגורת הבורשט בוויקישיתוף פיליפ בן, ימים נוראים ב"איזור הבורשץ", מעריב, 1 באוקטובר 1965 ניו יורק טיימס, אנדרו ג'ייקובס, היו זמנים ב"חגורת הבורשט", באתר הארץ, 22 באוגוסט 2005 צח יוקד, עלייתה ונפילתה של "רצועת הבורשט", אזור הנופש היוקרתי של יהודי ארה"ב, באתר הארץ, 23 ביולי 2018 בורשט (או בעברית: חמיצה) הוא מאכל פופולרי בקרב יהודים ממוצא מזרח-אירופי. אתר Catskills Institute. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם דלברט גאן

ויליאם דלברט גאן (באנגלית: William Delbert Gann;‏ 6 ביוני 1878 - 14 ביוני 1955) היה סוחר פיננסי אמריקאי, שנודע בשל תחזיותיו הפיננסיות יוצאות הדופן, שיטות המסחר הייחודיות שלו והספרים שכתב בתחום זה. שיטות חיזוי השוק שלו היו מבוססות על גאומטריה, אסטרולוגיה, מתמטיקה עתיקה וניתוח טכני. גאן לא השאיר אחריו את תורתו פרוסה בפני כל דורש ועל כן, הדעות לגביו חלוקות. מעריציו, הקרואים "גאניסטים" קוראים כל ספר שלו בשקיקה מספר רב של פעמים מאחר שלדבריהם גאן "הצפין" את שיטותיו בתוך ספריו. לעומת זאת, מבקריו טוענים, שלמרות הספרים הרבים שכתב שהוא לא באמת הציג את השיטה שבה הוא עבד ושדרך הכתיבה שלו הייתה לעיתים קרובות כתובה בסגנון אזוטרי ועקיף שרבים מתקשים לעקוב אחריו. גאן נולד בתאריך ב-6 ביוני 1878 בלופקין, טקסס (ארצות הברית) למשפחה נוצרית עם רקע מתודיסטי. אביו היה חקלאי שגידל כותנה ואמו הייתה עקרת בית. הוא עצמו היה תלמיד גדול בתנ"ך (תורה, נביאים וכתובים) והאמין שזה "הספר הכי גדול שנכתב אי פעם" שבו דאג הבורא להכניס בו את כל המאורעות העתידיים להתרחש בעולם ועל כן, ספריו מלאים בציטוטים מתוך התנ"ך ובהם של שלמה המלך בספר קהלת "מה שהיה הוא שיהיה ומה שנעשה הוא שיעשה ואין כל חדש תחת השמש" (פרק א, פסוק 9). למרות זאת, ניתוח מדוקדק של כתביו מגלה שהוא לא הסכים עם התורות הנוצריות המקובלות (כפי שניתן לקרוא בספרו The Tunnel Thru the Air (1927)). ב-1902, כשהיה בן 24, החל לסחור במניות וסחורות. ב-1908 הוא עבר לניו יורק ופתח חברת ברוקרים משלו. בתחילת דרכו נכשל במסחר פעמים רבות והפסיד את כל כספו מספר פעמים, אך בהמשך נודע כסוחר מצליח מאוד שהרוויח מעל לחמישים מיליון דולר בסחר פיננסי (בערכים של המאה הקודמת). גאן תיאר לראשונה את שיטתו לחיזוי פיננסי, "זוויות גאן" (Gann angles), בספרו "The Basis of My Forecasting Method"‏ (1935). בספריו ניסה להסביר את שיטתו לביטוי יחס בין מספר יחידות מחיר לבין מספר יחידות זמן. הוא חילק את שיפועי התנועה של המחירים לשמונה זוויות, וטען שהחשובה בהן היא זווית 45 מעלות, אותה כינה "זווית 1*1" (1 יחידת מחיר * 1 יחידת זמן); באמצעות שרטוטים גרפיים של זוויות אלו, טען כי ניתן לחזות מחירי שיא ושפל של סחורות, היפוכי מגמות של המחיר לאורך זמן והתנהגות של מחירים. בתחילת שנות החמישים עבר גאן למיאמי, שם המשיך לכתוב, לפרסם וללמד אך לא לסחור. אחת מהתובנות החדשות שלו היו לגבי הקשר בין זמן וחיזוי, ולא רק מחיר. גאן זכה בפרס השנתי של "אגודת המנתחים הטכנים של השוק" בשנת 1983 עבור תרומתו הרבה לתחום הניתוח הטכני. Tunnel Thru The Air, or looking back from 1940 Truth of The Stock Tape Wall Street Stock Selector How to Make Profts Trading in Commodities 45 Years in Wall Street Magic Word How to Make Profits Trading In Puts And Calls (an early text on trading options) מדיה וקבצים בנושא ויליאם דלברט גאן בוויקישיתוף ביוגרפיה של גאן (אורכב 26.01.2013 ב WebCite), באתר School of Gann ביוגרפיה של גאן (באנגלית) ביוגרפיה של גאן והתאוריה שלו (באנגלית)
הילד המוזהב של פינת פאי

הילד המוזהב של פינת פאי (באנגלית: Golden Boy of Pye Corner) הוא פסל המהווה אנדרטה לשרפה הגדולה של לונדון שאירעה בשנת 1666. הפסל ממוקם בפינת רחוב גילטספור וסמטת קוק בסמית'פילד שבסיטי של לונדון במרכז העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. מקום זה מהווה המקום המרוחק ביותר אליו הגיעה השריפה, ובו הצליחו לעצור את האש המתפשטת. מתחת לפסל, המדמה ילד שמנמן מוזהב מצויה הכתובת: "ילד זה הוצב לזיכרון לזכר השריפה של לונדון שאירעה בשל חטא הזללנות 1666" וזאת בהתבסס על האמונה שנפוצה בקרב תושבי לונדון בדבר הגורם לשריפה: "לא בשל חטא אמירת שם האל לשווא פרצה האש – שכן אז הייתה מתחילה בבילינגייט, ואף לא בשל חטא הגסות שכן אז הייתה פורצת האש בסימטת דרורי, וגם לא בשל שקרים, שכן אז פורצת הייתה האש באולם וסטמינסטר, אלא בשל חטא הזללנות, שכן האש החלה בסמטת פודינג והסתיימה בפינת פאי". בעת הקמת הפסל הוא הוצב בחזית של פאב שנקרא "פאב שלל המלחמה" ("The Fortune of War Public House"). מבנה הפאב נהרס בשנת 1910 אבל האנדרטה נותרה על מקומה. מדיה וקבצים בנושא הילד המוזהב של פינת פאי בוויקישיתוף ובאנגלית: This Boy is in Memmory Put up for the late FIRE of LONDON Occasion'd by the Sin of Gluttony 1666
מוזיאון קאמינג

מוזיאון קאמינג (באנגלית: The Cuming Museum) הוא מוזיאון הממוקם בדרך ולוורת', ברובע סאת'ק של העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. המוזיאון ממוקם במבנה של משפחת קאמינג, וקרוי על שמה, ומשמש כיום כמוזיאון להיסטוריה של רובע סאת'ק. מקורו של המוזיאון בצוואתו של הנרי סייר קאמינג אשר הוריש את אוספי משפחתו וביתו לרובע בשנת 1902. המוזיאון נפתח לציבור בשנת 1906 והציג את האוספים בתחום ההיסטוריה של הטבע, ארכאולוגיה, אתנוגרפיה, מטבעות ומדליות ועד. אוספים אלה, המכילים כ-25,000 מוצגים נאספו בין השנים 1780–1900 על ידי ריצ'רד קאמינג ובנו - הנרי סייר קאמינג. כיום במוזיאון שלוש גלריות: גלריית אוספי משפחת קאמינג, גלריית סאת'ק המציגה את ההיסטוריה של הרובע, וכן גלריה בה המוזיאון מציג תערוכות מתחלפות. כמו כן המוזיאון מפעיל תוכניות חינוכיות לבתי הספר ברחבי הרובע. במבנה סמוך למבנה המוזיאון נמצאת ספריית המוזיאון - מבנה מאוחר הניצב במיקום בו נולד צ'ארלס באבג' בשנת 1791. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון קאמינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון קאמינג מוזיאון קאמינג, באתר רובע סאת'ק מוזיאון קאמינג, באתר Culture24
קזחית

קזחית היא שפה טורקית, שפתה הרשמית של קזחסטן, וכ-18.5 מיליון תושביה רואים בה שפת אם. החל משנת 1940 מבוסס כתיב השפה על גרסה של האלפבית הקירילי הכוללת 42 אותיות. מספר דוברי הרוסית בקזחסטן משתווה למספר דוברי הקזחית, והאחרונה היא אמנם השפה הרשמית במדינה, אך רוסית היא שפת התקשורת הבין-אתנית. ב-29 באוקטובר 2017 החליטה ממשלת קזחסטן כי עד 2025 כתב השפה יוחלף מהאלפבית הקירילי לאלפבית הלטיני. כמו שפות טורקיות אחרות, הקזחית היא שפה צירופית (אגלוטינטיבית). כללי המורפולוגיה של השפה מאפשרים יצירת מילים באמצעות שרשור מספר רב של סיומות אחרי בסיס המילה. לכל סיומת יש משמעות אחת מובחנת, כך שמשמעות המילה כולה נגזרת מן הבסיס ומכלל הסיומות המצטרפות אליו. נתונים מאתר אתנולוגיה קזחית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בדומה לעברית, בה מוספית בודדת מעניקה למילה מספר משמעויות. לדוגמה, במילה "אכלתי" בעברית, המוספית "תי" מביעה גם את רעיון הגוף, גוף ראשון "אני", וגם את זמן העבר ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות ובנושא קזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסאשי קישימוטו

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא קישימוטו. מאסאשי קישימוטו (יפנית: 岸本 斉史; נולד ב-29 בנובמבר 1974) הוא אמן מאנגה יפני, יוצר סדרות המאנגה מריו (ספרון קומיקס),נארוטו, בורוטו (עם אוקיו קודאצ'י ומיקיו איקמוטו), קאראקורי וסאמוראי 8. קישימוטו נולד באוקיאמה הבכור בצמד תאומים. עוד בצעירותו גילה משיכה לאומנות, ציור ומאנגה. באומנותו ניכרת השפעתו של אמן המאנגה אקירה טוריאמה, יוצר סדרת דרגון בול, ושל קטסוהירו אוטומו, יוצר אקירה, אותם העריץ קישימוטו בילדותו. מוטיבים קבועים המופיעים ביצירותיו הם הצורך הכלל-אנושי בחברה, הקושי שבבדידות והרצון להגן על אנשים קרובים ויקרים. יצירתו הראשונה הייתה סדרת המאנגה קאראקורי אותה שלח ב-1996 להוצאת הספרים שואיישה ג'ימבוצ'ו. מ-1999 ועד 2014 פרסם את סדרת המאנגה נארוטו במגזין המאנגה השבועי לנוער שונן ג'אמפ השבועי. עד היום פורסמו בסדרה, שזכתה אף לעיבוד טלוויזיוני לאנימה, מעל 600 פרקים בתפוצה של מעל 71 מיליון עותקים ביפן. אחיו התאום, סיישי קישימוטו, מפורסם אף הוא כאמן מאנגה וכיוצר הסדרה "Satan 666". ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרול פייטמן

קרול פייטמן (באנגלית: Carole Pateman; נולדה ב-11 בדצמבר 1940) היא תאורטיקנית אמריקאית ממוצא בריטי במדע המדינה ופמיניסטית. קרול פייטמן נולדה למשפחה ממעמד הפועלים במחוז סאסקס בבריטניה. פייטמן עזבה את בית הספר התיכון בו למדה בגיל 16, ועבדה בשורה של עבודות מזדמנות. בשנת 1963 התקבלה לתוכנית להשכלת מבוגרים בראסקין קולג' באוקספורד, שאינו דורש השכלה פורמלית. הודות להצטיינותה החלה בקריירה אקדמית, עד לקבלת תואר דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת אוקספורד. פייטמן הרצתה במקומות רבים ברחבי העולם. היא לימדה תקופה מסוימת באוניברסיטת סידני, ואף שימשה כנשיאת האקדמיה האוסטרלית למדע המדינה בתחילת שנות ה-80. כן לימדה באוניברסיטת סטנפורד ובאוניברסיטת פרינסטון. משנת 1990 היא מלמדת באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. פייטמן כתבה ארבעה ספרים, וערכה ספרים ומאמרים רבים. הגותה מתמקדת בתאוריה פמיניסטית המחפשת את נקודות החיכוך וההשקה בין כתבי ההוגים הליברליים הקלאסיים, והוגים "נאורים" מז'אן-ז'אק רוסו ועד ג'ון רולס, שעיצבו תאוריה של מרחב ציבורי, ליברלי, הפועל במישור הפוליטי בו היחיד חופשי ושווה זכויות, ובין מעמד האישה, הנתפסת כיצור "טבעי" או "ביתי", ובשל כך מודרת מן המישור הפוליטי, ואינה נכללת בחברה החופשית שהיא חברה גברית ופטריארכלית בעצם הווייתה. פייטמן קוראת לביסוסה של תאוריה חדשה, שתעניק מקום שווה בהגדרה הן לנשים והן לגברים. ספרה "The Sexual Contract" ("החוזה המיני") מתאר כיצד החברה המערבית לוקה בסקסיזם מערכתי, ובכך יוצרת מעין "חוזה" המנציח עליונות גברית ואי-שוויון. ספר זה השפיע עמוקות על הפילוסוף צ'ארלס ו. מילס והביא אותו לכתוב ספר דומה על אי-שוויון גזעי, "The Racial Contract". The Disorder of Women: Democracy, Feminism, and Political Theory. Polity Press, 1989. The Sexual Contract. Polity Press, 1988. The Problem of Political Obligation: A Critical Analysis of Liberal Theory. John Wiley and Son, 1979. Participation and Democratic Theory. Cambridge Univ. Press, 1970. Feminist Interpretations and Political Theory. (co-edited with M. Shanley) Polity Press, 1991. Feminist Challenges: Social and Political Theory. (co-edited with Elizabeth Grosz) Allen and Unwin, 1986. Women, Social Science, and Public Policy. (co-edited with J. Goodnow) Academy of Social Sciences in Australia, 1985. Politics (special political theory issue of the journal of the Australasian Political Studies Assoc.), Vol. 18, No. 2 (1983). Directory of Women Political Scientists in Australia. (co-edited with M. Sawer) Australasian Political Studies Association, 1981. The Equivalent of the Right to Land, Life, and Liberty? Democracy and the Idea of a Basic Income ג'ון לכט, חמישים הוגים בני זמננו, חלק ב', הוצאת רסלינג, 2004, עמ' 90. מדיה וקבצים בנושא קרול פייטמן בוויקישיתוף קרול פייטמן, ברשת החברתית Goodreads דף הבית של קרול פייטמן אתר קרול פייטמן ראיון וביוגרפיה קרול פייטמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אישוש

בפילוסופיה של המדע, אישוש הוא חיזוקה של תאוריה (במיוחד תאוריה מדעית) באמצעות ניסוי שאינו מפריך אותה או תצפית מדעית, שאינה מפריכה אותה. את רעיון האישוש ביסס הפילוסוף קרל המפל. לפי המפל, לא ניתן לאמת תאוריה, משום שעל מנת לעשות זאת יש לבצע אינסוף ניסויים. בעוד שלא ניתן לאמת תאוריה, הרי ניתן להפריכה – לשם כך די בניסוי יחיד שתוצאותיו סותרות את התאוריה. בנסיבות אלה ניתן לאשש את התאוריה ("אישוש" הוא מושג חלש יותר מ"אימות"), באמצעות עריכת ניסויים שמטרתם להפריך אותה – כישלון חוזר ונשנה בניסויים כאלה מגדיל את הסבירות לנכונותה של התאוריה. דוגמה לשימוש במושגים אלו נמצאת בספרו של המפל "פילוסופיה של מדעי הטבע". בספר זה מציג המפל מקרה שבו מנסה הרופא איגנץ זמלווייס לפתור בעיית תמותת יולדות במחלקה שבה עבד, באמצעות הגדרת היפותזה. זו קובעת כי תמותת היולדות נגרמת ממעבר של חומר מן המת. להיפותזה זו ניתן לנסח מסקנת בחינה: אם הרופאים יחטאו טוב יותר את ידיהם, תמותת הילדות תפחת. את מסקנת בחינה זו ניתן לבחון על ידי ניסוי, שתוצאתו יכולה להיות אחת משתיים: או שהתמותה תפחת, או שלא. כעת מגיע שלב האישוש. אם התמותה תישאר כמות שהיא, אזי התאוריה נכשלה והיא בטלה. אך אם התמותה אכן תפחת, נמצא אישוש לתאוריה, וכעת היא קרובה יותר להיות נכונה ואמיתית. מדוע לא אומתה התאוריה, אלא רק "אוששה"? משום שייתכן שחיטוי הידיים הוא רק סיבה אחת מני רבות לתמותת היולדות, או יותר מזה – ביצוע החיטוי וירידת התמותה קרו בסמיכות באופן מקרי, וייתכן כי אין ביניהם שום קשר. לכן, טוען המפל, לעולם לא ניתן להפוך תאוריה לוודאית, אלא רק לקרובה יותר ויותר לאמת. נלסון גודמן ניסח דוגמה הממחישה את הבעייתיות של תהליך האימות של תאוריה. פרדוקס העורב
זה ייגמר בדם

זה ייגמר בדם (באנגלית: There Will Be Blood) הוא סרט דרמה משנת 2007, המספר את סיפורו של דניאל פליינוויו, איל נפט רודף בצע ושאפתן בדרכו אל העושר. הסרט נחשב לאחת מפסגות יצירתו של הבמאי ולאחד הסרטים הטובים שיצאו במאה ה-21. הסרט מבוסס באופן חלקי על ספרו של אפטון סינקלר "נפט". התסריט עובד על ידי פול תומאס אנדרסון, שהוא גם במאי הסרט. בסרט מככבים דניאל דיי-לואיס (שזכה על משחקו בפרס אוסקר) ופול דנו ("מיס סנשיין הקטנה"). הסרט היה מועמד ל-8 פרסי אוסקר, וזכה ב-2 מתוכם (צילום, השחקן הראשי הטוב ביותר). את פסקול הסרט הלחין ג'וני גרינווד מלהקת "רדיוהד". סיפור חייהם המצטלבים של דניאל פליינוויו ואליי סאנדיי המתרחש בתחילת המאה ה-20 במדינת קליפורניה, ארצות הברית. דניאל פליינוויו כורה פחם שהפך לאיל נפט, אדם ממוקד שיעשה את כל הדרוש כדי להשיג את מטרותיו. הוא עובד קשה ומנצל את סובביו ולא חשוב המחיר. בנו/שותפו לעסקים אומץ על ידי דניאל כאשר אביו הביולוגי נהרג בתאונת עבודה על אחת מאסדות הקידוח שבבעלותו. דניאל הגנתי מאוד כלפי בנו ולו רק בזכות תרומתו לעסק. אליי סאנדיי הוא אחד התאומים אשר ממשפחתם דניאל רכש את האדמה שעליה נמצאים רוב מאגרי הנפט שבבעלותו. אליי הוא מטיף מקומי אשר לטענתו מרפא אנשים בעזרת אמונה ורוצה נתח מכספו של דניאל כדי לממן את כנסייתו. חייהם של שני האישים התחרותיים מתנגשים בזמן שדניאל שואב נפט מהאדמה שבבעלותו ומנסה לרכוש את חלקות האדמה הסובבות כדי לבנות צנרת אל החוף ואליי מנסה לבנות אימפריה דתית משל עצמו. מדיה וקבצים בנושא זה ייגמר בדם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זה ייגמר בדם (באנגלית) "זה ייגמר בדם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זה ייגמר בדם", באתר AllMovie (באנגלית) "זה ייגמר בדם", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זה ייגמר בדם", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "זה ייגמר בדם", באתר Metacritic (באנגלית) "זה ייגמר בדם", באתר אידיבי "זה ייגמר בדם", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "זה ייגמר בדם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "זה ייגמר בדם" - האתר הרשמי ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נושאי ציפורניים

נושאי ציפורניים (שם מדעי: Onychophora) היא מערכה של בעלי חיים יבשתיים בעלי מבנה מקוטע דמוי זחל, בעלי דמיון לפרוקי-רגליים ולתולעים טבעתיות. נושאי הציפורניים היא מערכת בעלי החיים היחידה שלא כוללת בתוכה אף יצור ימי חי. כיום ידועים כ-200 מינים השייכים למערכה זו, אשר נחלקים לשתי משפחות: Peripatidae - משפחה הנפוצה באזורים טרופיים וסובטרופיים במקסיקו, אמריקה התיכונה, דרום אמריקה ואפריקה Peripatopsidae - תחום תפוצתם של המינים במשפחה זו כולל את צ'ילה, דרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד. המינים המודרניים של מערכה זו קטנים למדי; לפחות אחד מהם מגיע לאורך של 20 ס"מ בלבד. הסוג המוכר ביותר ממערכה זו הוא פריפאטוס (Peripatus) אשר תואר לראשונה ב-1825 על ידי גילדינג. נראה שנושאי הציפורניים התפתחו מיצור בעל מקטעים, אולם במהלך התפתחותם איבדו את חלוקתם למקטעים למעט בראש, שמורכב משלושה מקטעים. במקטע הראשון של ראשם יש שני מחושים ובדרך כלל יש בו גם זוג עיניים. במקטע השני נמצא הפה. בניגוד לפרוקי-רגליים, אין להם שלד חיצוני (exoskeleton) קשה. עורם מכוסה בשיער דקיק (papillae). הם משירים את עורם באופן תקופתי כדי לגדול. אף על פי שבגופם עשרות של זוגות רגליים, אין הם מקוטעים בניגוד לתולעים טבעתיות. בקצוות רגליהם יש להם ציפורני כיטין ורפידות המשמשים אותם לתנועה על משטחים חלקים. הם נושמים באמצעות מעברים בעורם הנקראים "טריכאות". הטריכאות פתוחות תמיד, ומסיבה זו נושאי הציפורניים זקוקים לסביבה לחה, שאם לא כן הם מצויים בסכנת התייבשות. נושאי ציפורניים מודרניים הם טורפים המסוגלים לשתק בעלי חיים הגדולים מהם הודות לחומר דביק שהם מפרישים מבלוטות בראשם. הם מסוגלים לשתק מטרה עד מרחק של 30 ס"מ ולשאת כמות נוזל המגיעה ל-10% ממשקל גופם. לנושאי ציפורניים דרך ייחודית להעברת הזרע. הזכר מדביק אל הנקבה חבילת זרע, ללא הבחנה היכן בדיוק בגופה תחובר החבילה. הרקמה בתחתית חבילת הזרע מתמוססת והחבילה מתמוססת אל תוך גוף הנקבה. הזרע נע במערכת הדם עד הגיעו אל השחלות. מדיה וקבצים בנושא נושאי ציפורניים בוויקישיתוף נושאי ציפורניים, באתר ITIS (באנגלית) נושאי ציפורניים, באתר NCBI (באנגלית) נושאי ציפורניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נושאי ציפורניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נושאי ציפורניים, באתר GBIF (באנגלית)
דיסציפלינה

דִּיסְצִיפְּלִינָה (באנגלית: discipline; בעברית: על פי האקדמיה ללשון העברית: תְּחוּם דַּעַת, תְּחוּם חֵקֶר) היא ענף של ידע, אשר נלמד או נחקר באורח רשמי במערכת החינוך או באקדמיה, בו בעלי מקצוע מתמחים ובבסיסו עומדת שיטה מוסכמת. דיסציפלינה אקדמית היא תחום-דעת שבו מבוצע מחקר אקדמי, בדרך כלל באוניברסיטאות. הדיסציפלינה מוגדרת בדרך כלל על ידי כתבי-עת אקדמיים ואגודות מקצועיות, היוצרים שיח פנימי של התחום. דיסציפלינות אינן סטטיות, כי הן משתנות עם התפתחות הידע האנושי, ועם קבלתם של תחומים נוספים אל מאגר הידע הנלמד באוניברסיטאות. באוניברסיטאות האירופאיות הקלאסיות היו מקובלות בעבר רק ארבע דיסציפלינות (תאולוגיה, רפואה, משפטים, ואמנויות)[דרוש מקור], אך כיום המספר גדול בהרבה. דיסציפלינות רבות מחולקות לתת-דיסציפלינות ("ענפים"), אשר קווי התיחום ביניהם הם לעיתים קרובות שרירותיים ולא ברורים. בתחום החינוך, כל מקצוע הנלמד בבית הספר מכונה "דיסציפלינה". מבנה של דיסציפלינה מעין זו מושתת על מספר גורמים: הנחות יסוד, מטרות, כללים, אופן ארגון החומר, ודרכי ההערכה. תחום דעת המשלב דיסציפלינות אחדות מוגדר כאינטרדיסציפלינרי – בין-תחומי. תחום דעת המשלב מספר רב של דיסציפלינות מוגדר כמולטידיסציפלינרי – רב-תחומי. רבים מהחוקרים מבקרים את ההתבססות הבלעדית בתוכניות הלימודים של רוב מערכות החינוך על תחומי דעת. ביקורת זו נובעת מהעבודה כי כמות תחומי הדעת הקיימים היום בעולם הוא גדול מאוד, עובדה המחייבת מחנכים לבחור את תחומי הדעת בהם הם רוצים להתמקד. נכון לשנת 2008 הכיר משרד החינוך רשמית ב-998 מקצועות אותן אפשר ללמד בבתי הספר. ביקורת נוספת נשמעת על החלוקה לתחומי דעת היא העובדה כי תחומי הדעת מתחדשים חדשות לבקרים ואין אפשרות להדביק את קצב ההתרבות שלהם. מבנה הדעת – ג'רום ברונר הגה את השימוש במונח "מבנה דעת" המכוון לכך שבכל מקצוע (תחום דעת) קיים מבנה בסיסי בו מושגי יסוד חשובים אותם חשוב ללמד. לטענת ברונה ברגע שנלמד הבסיס כדפוס של מבנה דעת בגיל צעיר, חזרה עליו ופיתוחו בגילאים מאוחרים יותר נותנים סיכוי גדול יותר להבנת המקצוע, כמו שמתמטיקה הנלמדת בתיכון בנויה על הבסיס הנלמד בכיתה א' כך יש למצוא את "מבנה הדעת" בכל מקצוע המבנה הסובטנטיבי והסינטקטי – ג'וזף שוואב מחלק את תחומי הדעת לשני מבנים: מבנה סובסטנטיבי מורכב ביסודו מרעיונות והשקפות שמאמץ חוקר בבואו לחקור תחום דעת מסוים. למשל בחקר ההיסטוריה יש חוקרים הנותנים לכלכלת התקופה משקל רב יותר ולעומתם כאלו המחשיבים דווקא את הפן הדתי כמשפיע המרכזי על אותה תקופה. כאשר התלמיד יבין את ההבדלים במבנה הסובסטנטיבי הוא יבין את המקצוע יותר טוב. בנוסף יש בתחומי הדעת את המבנה הסינטקטי המורכב משיטות המחקר והכלים לגילוי הידע וארגונו. למשל דרכי החקר במקצוע המתמטיקה שונה מדרכי החקר של הפיזיקה ששונה מהותית מדרכי החקר של תחום הדעת היסטוריה. [דרוש מקור] הישגים אקדמיים פרדיגמה פירוט של הדיסציפלינות המדעיות השונות: תחומי מחקר מדעיים אוניברסיטאות ומכללות – תוכניות לימודים, דף שער בספרייה הלאומית תכנון לימודים, הוראה והערכה. שרה גורי רוזנבליט. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה עמ' 70 משה זילברשטיין ומרים בן-פרץ. תהליך הפיתוח של תוכנית לימודים. עיונים בחינוך (1979) עמודים 69–96 ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.