laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-176 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-176 (בגרמנית: 176. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-26 בינואר 1943 כיחידת "אימון ותחלופה". היה לה כוח של כ-7,000 איש, שרובם היו במצב ירוד. החטיבה זכתה לכינוי "דיוויזיית החולים", מכיוון שהיא הורכבה ברובה מגברים שנחשבו לא כשירים לשירות צבאי, כמו נכים פיזית וגברים עם אלרגיות קשות. גדוד אחד כלל גברים עם לקויות שמיעה חמורות, שניים כללו אנשי לופטוואפה (אך עם אימוני חי"ר רבים), בעוד שרבים אחרים היו מחלימים ונכים למחצה. הדיוויזיה נטלה חלק בבקרה על הבליטה, וב-31 באוקטובר 1944 היא הפכה לדיוויזיית חי"ר. בנובמבר ובדצמבר 1944, הדיוויזיה הייתה חלק מקורפוס האס אס ה-12 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית. בין ינואר למרץ 1945 הוקצתה דיוויזיית הרגלים ה-176 לקורפוס אס אס ה-12 במסגרת הארמייה ה-15. הדיוויזיה ה-176 הייתה מערך צבאי 'רגיל' אשר פעל בעיקר בצד ההולנדי של "ראש הגשר רור" במהלך מבצע בלקקוק. במהלך המבצע, המטה שלה היה ממוקם באפלד ליד ולודרופ. הדיוויזיה למעשה עברה חידוש והצטיידות במהלך הקרב על הבליטה ומבצע בלקקוק. הדיוויזיה הוקצתה לקורפוס ה-74 של הארמייה ה-15 באפריל 1945 וראתה פעילות באזור דיסבורג, שם נכנעה בסופו של דבר. כריסטיאן-יוהנס לנדאו (1 בינואר –9 במאי 1945) הדיוויזיה מס' 176 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) הדיוויזיה ה-176 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) U.S. Army, Order of Battle of the German Army, Washington, 1945, p. 193
HD 140283

HD 140283 הוא כוכב המרוחק כ-190 שנות אור מכדור הארץ. כוכב זה נחשב לעתיק ביותר שגילו בני האדם, והוא בן כ-13.2 מיליארד שנים. הכוכב נקרא על שמה של הדמות התנ"כית מתושלח, שחי על פי המקרא עד גיל 969. הכוכב היה מוכר כאשר מיקומו המדויק נמצא ב-1912 על ידי וולטר סידני אדמס. מדיה וקבצים בנושא HD 140283 בוויקישיתוף HD 140283, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
נבחרת סיישל בכדורגל

נבחרת סיישל בכדורגל לגברים, הידועה בכינוייה "הפיראטים", מייצגת את סיישל מאז 1974. הנבחרת חברה בקונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בשנת 2011 זכתה באליפות משחקי איי האוקיינוס ההודי. הדירוג הנוכחי של נבחרת סיישל ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-201 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 831.19 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 129 נמדד לראשונה באוקטובר 2006, והדירוג הנמוך ביותר 202 נמדד לראשונה בפברואר 2020. עד 1998 - לא נכנסה 2002 עד 2022 - לא העפילה עד 1988 - לא השתתפה 1990 - לא העפילה 1992 - פרשה 1994 - לא השתתפה 1996 - פרשה 1998 - לא העפילה 2000 עד 2002 - לא השתתפה 2004 עד 2010 - לא העפילה 2012 - לא השתתפה 2013 עד 2023 - לא העפילה דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
דיוויזיית המילואים ה-35 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-35 (בגרמנית: 35. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול של פרוץ מלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הוקמה מהעתודה הראשית במצודת טורן בפרוץ המלחמה ושימשה אך ורק בחזית המזרחית עם התקדמות המלחמה. הדיוויזיה לחמה בקרב טננברג, הקרב הראשון על האגמים המזוריים, מתקפת גורליצה-טרנוב ומתקפת ברוסילוב. הדיוויזיה נשארה באוקראינה וחזרה במלואה לגרמניה רק במרץ 1919 עם תום המלחמה. מקס פיליפ פון שמטאו (2 באוגוסט 1914–19 ביוני 1915) ארנסט היינריך פון דר בק (20 ביוני 1915–31 בינואר 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
ביארנה סלוט כריסטיאנסן

ביארנה סלוט כריסטיאנסן (בדנית: Bjarne Slot Christiansen;‏ נולד ב-27 בספטמבר 1952) הוא חייל לשעבר בכוחות המיוחדים של כוחות ההגנה של דנמרק. התפרסם בשל ספרו Et liv på kanten (חיים על הקצה), והופעותיו הרבות בטלוויזיה, הפכו אותו למפורסם מאוד בארצו. כריסטיאנסן נולד בהרנינג ב-27 בספטמבר 1952. ב-1973 הוא התגייס לכוחות ההגנה של דנמרק, ועד 2001 שירת בקורפוס היגר - יחידת הכוחות המיוחדים של הצבא המלכותי הדני. כחלק מאימוניו, הוא סיים את קורס הריינג'רים של צבא ארצות הברית. קרסטן מורך, דני נוסף שלמד בקורס יחד עם כריסטיאנסן, טוען בספרו Sådan!., שכריסטיאנסן סיים את הקורס במקום הראשון מבין 200 משתתפים. לאחר סיום שירותו הצבאי החל להופיע בסרטים ובתוכניות טלוויזיה רבות. בשנת 2000 הפך למאמן של קבוצת הרכיבה אתגרית Team CSC. ב-2001 החל להנחות יחד עם אניה סטינסיג את סדרת הטלוויזיה På afveje, בה יוצאים שניהם אל מקומות שוממים ומסוכנים ברחבי העולם. בשנת 2003 הוא הנחה תוכנית Prinsesse for en aften ביחד עם סיגנה סוונדסן ב-2005 פרסם יחד עם העיתונאי לארס וסטרגארד את האוטוביוגרפיה שלו תחת השם Et liv på kanten (חיים על הקצה). הספר זכה לפופולריות רבה בדנמרק, ובעקבותיו החל כריסטיאנסן להנחות יחד עם מנחה את הטלוויזיה הדני הפופולרי בובר את התוכנית Bubber og BS i trøjen. הוא ובובר המשיכו להנחות עוד מספר תוכניות לאחר מכן. בעקבות פרסומו הקים כריסטיאנסן את החברה B.S. og co, המבצעת משימות מגוונות הכוללות אבטחה ואימון, אך גם קורסים והרצאות בנושאים אלו. B.S. bschristiansen.dk ביארנה סלוט כריסטיאנסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ביארנה סלוט כריסטיאנסן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Fake & True

Fake & True (בעברית: שקר או אמת) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת בנות הדרום קוריאנית טווייס. השיר יצא לאור ב-18 באוקטובר 2019 על ידי וורנר מיוזיק יפן, בתור הסינגל המוביל של אלבום הסטודיו היפני השני שלהן, &Twice. נכון לאפריל 2022, השיר הושמע למעלה מ-30 מיליון פעמים בספוטיפיי. השיר יצא לאור כסינגל דיגיטלי ב-18 באוקטובר 2019, בנוסף לווידאו קליפ שלו, ויצא רשמית לאור ב-19 בנובמבר על ידי וורנר מיוזיק יפן, בתור הסינגל המוביל ב-&Twice. "Fake & True" הורכב על ידי קאס והמילים נכתבו על ידי ג'אם9. הוא תואר כשיר סינת'-פופ בעל תחושת רטרו המשלב אלמנטים של פליז תוסס ודיפ-האוס והוא "נועד להתמקד ברעיון של להיות אמיתי עם עצמו במרדף אחר הצלחה ומטרות, במקום לקבל את השקר שבפשרה". ב-18 באוקטובר 2019, הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה ליוטיוב. הוא בוים על ידי צוות ההפקה ויקינס ליג (וישופ). הקליפ התמקד בזוהר ובחוש האופנתי של הלהקה, כאשר הבנות לובשות תלבושות אופנה עילית לאורך הסרטון. אפקטים חזותיים של מראות, משקפי מציאות מדומה, מסכות, מציאויות תקלות, מצלמות ומסכי וידאו, כמו גם גלאי שקר בולט, שימשו לאורך הסרטון כדי לגרום לצופה לשאול מהו "שקר או אמת". כדי לחזק את הנושאים, הופיעו גם אמנות קלאסית וסיפורם התנכי של אדם וחוה. ב-5 בפברואר 2020 הועלתה גרסה חדשה של הקליפ של "Fake & True" בשם "The Truth Game", שזמינה רק ב-DVD של המהדורה המחודשת של האלבום &Twice. זוהי גרסה ערוכה מחדש של הסרטון המקורי, הכוללת יותר צילומים מקרוב וסצנות של גלאי שקר, ופחות קליפים של הכוריאוגרפיה. "Fake & True" בוצע לראשונה במהלך סיבוב ההופעות העולמי שלהן ב-2019 ו-2020, "Twicelights", שהחלה ב-23 באוקטובר 2019, בסאפורו כחלק מהמופעים היפנים שלהן. הסינגל בוצע גם בפרק מיוחד של התוכנית, תחנת מוזיקה, ב-22 בנובמבר 2019. סרטון השיר "Fake & True" באתר יוטיוב Fake & True, 2019-10-18, נבדק ב-2022-04-04 Tamar Herman, Twice Offer Up Words Of Wisdom With New Japanese Single ‘Fake & True’: Watch, Billboard, ‏2019-10-18 트와이스(TWICE) 일본 정규 2집 타이틀곡 ‘Fake & True’ 두 번째 티저 공개…처음에 등장한 미나 후반부에 등장않는 이유는?, 톱스타뉴스, ‏2019-10-17 (בקוריאנית) NAVER VIBE(바이브), vibe.naver.com (בקוריאנית) TWICE - Fake & True, www.vikingsleague.com 이그라피매거진, www.e-graphy.co.kr 2020.2.5『&TWICE -Repackage-』リリース決定！, TWICE OFFICIAL SITE (ביפנית) TWICE、2月に『&TWICE』リパッケージ版 新曲「SWING」追加＆新ジャケ写, ORICON NEWS Natasha Inc, 「Mステ2時間SP」にDAOKO×MIYAVI、キスマイ、三浦大知、E-girlsら, 音楽ナタリー (ביפנית) 『Mステ』2時間SPに山崎まさよし × 北村匠海、椎名林檎、GENERATIONSら11組, BARKS (ביפנית)
מרקו קרון

מרינוס יוהנס "מרקו" קרון (בהולנדית: Marinus Johannes "Marco" Kroon; נולד ב-15 ביולי 1970) הוא מאיור בכוחות המיוחדים של צבא הולנד, אשר עוטר בדרגת אביר במסדר הצבאי של וילם על אומץ ליבו במהלך מלחמת אפגניסטן. המסדר הצבאי של וילם הוא העיטור הצבאי הבכיר ביותר בהולנד. קרון הוא החייל הראשון שזכה בעיטור מזה למעלה מחצי מאה, והוא אחד מארבעת האבירים היחידים של המסדר החיים כיום. קרון נולד בדן בוס ב-15 ביולי 1970. ב-1989, לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בעיר הוא התגייס לחיל הנחתים המלכותי. ב-1991 הוא השתתף במבצע סיפוק נוחות אשר נועד להעניק סיוע המוניטרי למורדים הכורדים בצפון עיראק. לאחר מכן הוא הוצב במשך שנה בארובה - טריטוריה הולנדית בים הקריבי. ב-1993 הוא נשלח לקמבודיה כחלק מכוח הסיוע של האו"ם. לאחר שובו מקמבודיה עבר קרון מהנחתים לצבא. הוא החל ללמוד בבית הספר הצבאי המלכותי. לאחר סיום לימודיו הוצב כמפקד חוליה ברגימנט השריון ה-17 ויחד עמו נשלח להשתתף במלחמת בוסניה. ב-1998 הוא הוצב בקורפוס הקומנדו - הכוחות המיוחדים ההולנדיים. בשנת 2000 הוא חזר לבוסניה בתפקיד משקיף. לאחר משימה זו חזר להולנד ולמד באקדמיה הצבאית המלכותית, ולאחר סיום לימודיו יצא לבוסניה בפעם השלישית כחלק מכוח הייצוב. ב-2004 הוא נשלח שוב לעיראק כמפקד מחלקה בגדוד הקומנדו ה-108. בין השנים 2005–2007 הוא הוצב באפגניסטן כחלק מכוח המשימה באורוזגאן. הוא התבלט באומץ ליבו במהלך הקרבות כנגד לוחמי הטליבאן. מפקדיו המליצו להעניק לו תואר אביר במסדר הצבאי של וילם. לאחר שחזר להולנד, הפך קרון לקצין מטה בכוחות הקומנדו. ב-2012 הוא מונה למפקד פלוגה ברגימנט חיל הרגלים הממוכן ה-17 (הנסיכה איירינה) - רגימנט השממש כמשמר המלכותי של מלך הולנד. העיטור הצבאי הבכיר ביותר בהולנד. עיטור זה לא הוענק בהולנד מיותר מ-50 שנה. משרד ההגנה ההולנדי הורה להקים ועדת חקירה שתבחן האם קרון ראוי לקבל את העיטור. כעבור שלוש שנים, המליצה הוועדה להעניק לקרון את העיטור. ב-29 במאי 2009 העניקה המלכה ביאטריקס לקרון את העיטור. גם לאחר שהפך לגיבור לאומי, קרון המשיך להתגורר בדן בוס, עיר ילדותו. פרט לעבודתו בצבא, הוא ניהל בית קפה בעיר יחד עם בת-זוגו. בינואר 2010 נפתחה חקירה כנגד בני הזוג בידי המשטרה הצבאית המלכותית בטענה שהחזיקו נשק וסמים לא חוקיים בבית הקפה שלהם. גורמים שונים בעיתונות ובמשטרה הצבאית טענו כי יש לשלול מקרון את העיטור שלו. קרון הכחיש את כל ההאשמות נגדו, והודיע כי יוותר מרצונו על העיטור אם יימצא אשם. ב-29 בנובמבר של אותה שנה נפתח כנגדו משפט צבאי בארנהם. ב-22 באפריל 2011 קבע בית המשפט כי קרון אשם בהחזקת נשק לא-חוקי, אולם זיכה אותו מהאישום באחזקת סמים קשים. בית המשפט קבע כי הוא ישלם קנס של 750 אירו וירצה 80 שעות עבודות שירות. בית המשפט קבע כי קרון לא יסולק מהצבא ואין לשלול ממנו את העיטור שלו. מדיה וקבצים בנושא מרקו קרון בוויקישיתוף NRC article Marco Kroon Hoge onderscheiding voor bijzondere acties, RTL Nieuws, 2 February 2009 Kenniscentrum SO opgericht in 1997 [1]
פסגת מאטוצ'ינה

פסגת מאטוצ'ינה או פסגת מטוצ'ינה (באנגלית: Matochina Peak; בבולגרית: връх Маточина) היא פסגה בקצה הצפוני של רכס אימאון, שבמרכז האי סמית' שבאיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה . גובהה של הפסגה 750 מטרים מעל פני הים. פסגת מאטוצ'ינה ממוקמת 3.3 קילומטרים מערבית - דרום-מערבית לכף סמית'; פסגת מאטוצ'ינה ממוקמת 3.2 קילומטרים צפונית-מזרחית להר כריסטי. פסגת מאטוצ'ינה מתנשאת מעל קרחון סאפארבו שממוקם מערבית ודרומית-מערבית לה; פסגת מאטוצ'ינה מתנשאת מעל מפרצון ודנה שממוקם ממערב לה; פסגת מאטוצ'ינה מתנשאת מעל מפרצון גלוז'נה שממוקם צפונית-מזרחית לה. הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009. שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 2009, על ידי הממפים הבולגריים. הפסגה נקראת על שם המצודה מימי הביניים מאטוצ'ינה (Маточинска крепост) שבדרום-מזרח בולגריה. נתונים כלליים פסגת מאטוצ 'ינה - תצלום לוויין באתר קופרניקס
חורבת זנוח

חורבת זנוח (או חירבת זנוע) היא אתר ארכאולוגי בשפלת יהודה המזוהה עם היישוב המקראי זנוח. באתר שרידי חורבות, מערות מגורים, מערות קבורה, מתקנים חקלאיים חצובים בסלע בהם גתות, בודדות וספלולים, קולומבריום, כבשן סיד, בורות מים, ערמות סיקול, טרסות ושרידי דרכים עתיקות. בספר יהושע מוזכרות שתי ערים בשם זנוח, אחת בשפלה: ”בַּשְּׁפֵלָה אֶשְׁתָּאוֹל וְצָרְעָה וְאַשְׁנָה וְזָנוֹחַ וְעֵין גַּנִּים” והשנייה בהר חברון. בתקופת שיבת ציון התיישבו בעיר עולי בבל אשר נענו לקריאתו של נחמיה, ולקחו חלק בבניין חומת ירושלים. חז"ל ציינו כי מהתבואה המובחרת שגדלה ב"זנוחה" (בחלק מהגרסאות - "ינוחה"), היו מביאים בימי בית שני את מנחת העומר ואת שתי הלחם: כל קרבנות הצבור והיחיד, באים מן הארץ ומחוצה לארץ... וכולן אינן באים אלא מן המובחר. ואיזהו מובחר? מכמס ומזוניחה, אלפא לסולת. — משנה, מסכת מנחות, פרק ח', משנה א'. סביר ש"זנוחה" היא זנוח שבשפלה, שם התבואה צומחת בשפע ולא זנוח שבהר חברון שעל שפת המדבר. העיר זוהתה באונומסטיקון של אוסביוס (תחילת המאה ה-4 לספירה) עם יישוב בן זמנו הנמצא בתחום בית גוברין. חורבת זנוח מופיעה במפת הקרן לחקר ארץ ישראל שהוכנה על ידי הקרן לחקר ארץ ישראל בשנות ה-70 של המאה ה-19. השטח הטבעי ופתוח משמש בתי גידול מגוונים עבור בעלי החיים כמו סדקים בסלעים, מערות ושיחים. בעלי החיים החיים בחורבה: זוחלים – נחושית עינונית ושלוון טלוא-ראש. עופות – חנקן אדום-ראש, יונת הבית, ירקון, מיינה מצויה (מין פולש), סבכי שחור-ראש, קאק, שחרור ותור צווארון. עטלפים – אשף מצוי. בגבעה עליה נמצאת חורבת זנוח גדלה צמחיית חורש ובתה, בהם המינים המוגנים אזוב מצוי, כלנית מצויה, לבנה רפואי, מרווה משולשת, נורית אסיה ורקפת מצויה. גם המינים האנדמים עכנאי יהודה ולוענית גדולה והמין הנדיר דמומית השדה צומחים שם. עצי אלון מצוי, חרוב וכליל החורש בודדים פזורים עליה. הצמחייה בה כוללת גם אספסת מצויה, אספרג החורש, בוצין מפורץ, גדילן מצוי, גלונית מצויה, גרגרנית ערבית, גרניון רך, זערורית קטנת פרי, זקנן שעיר, חד-שפה מצוי, חרדל לבן, חרחבינה מכחילה, חרצית עטורה, טופח מצוי, טרשנית שרועה, כליינית מצויה, כלך מצוי, כרבולת מצויה, לחך אזמלני, לשון כלב כרתי, לשון פר סמורה, מקור חסידה גדול, מקור חסידה מצוי, מרגנית השדה, מרקולית מצויה, נזמית לופתת, ניסנית דו קרנית, סירה קוצנית, סרפד הכדורים, עוקץ עקרב ריחני, פרסיון גדול, צהרון מצוי, ציפורני-חתול מצויות, ציפורנית, ציפורנית דקיקה, צמרנית הסלעים, קחוון, קיסוסית קוצנית, שברק דביק, שום שעיר, שרביטן מצוי ותלתן תריסני. חורבת זנוח, ברקע בית שמש אבנים חצובות שרידי פתח מקושת שקיעה בחורבת זנוח פסיפס אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ב', עמ' 933–934. מדיה וקבצים בנושא חורבת זנוח בוויקישיתוף חורבת זנוח, באתר עמוד ענן חורבת זנוח, סקר טבע עירוני בית שמש שמואל אחיטוב, מקרא לישראל: יהושע, עמוד 258 ארץ ישראל בתקופת המקרא: גאוגרפיה היסטורית, ירושלים, יד יצחק בן-צבי, תשמ"ח, עמ' 274 עולם התנ"ך - יהושע, הוצאת דברי הימים, 1993-1996, עמוד 152 חורבת זנוח, סקר פיתוח באזור, באתר חדשות ארכיאולוגיות ח' זנוח, באתר הסקר הארכאולוגי של ישראל ח' זנוח (צפון-מערב), באתר הסקר הארכאולוגי של ישראל ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים ל"ג–ל"ד. ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים מ"ח–נ"ו. ספר נחמיה, פרק ג', פסוק י"ג. זנוח, אנציקלופדיה יהודית באתר דעת האונומסטיקון של אוסביוס מספר 464 (באנגלית)
הג'ווידק

הרובע ה-7 של בודפשט (בהונגרית: Budapest XII. kerülete), או בשמו המוכר הג'ווידק (בהונגרית: Hegyvidék, מילולית: "אזור הררי"), הוא אחד מ-23 הרבעים של העיר בודפשט, בירת הונגריה. הוא ממוקם באזור הררי בחלק המרכזי-מערבי של העיר לאורך הגדה המערבית של נהר הדנובה. המחוז משתרע על פני 26.7 קמ"ר והוא מנה כ-57,566 תושבים נכון לשנת 2019. הרובע מכיל אזורים מיוערים רבים אשר הפכו עם השנים ליעד פופולרי בפני עצמו עבור רבים. הרובע גובל ממערב ביישובים בודארש ובודקסי. כיכר "Szell Kalman" הוא מרכז התחבורה הראשי באזור הג'ווידק מרכז הקניות "MOM Park" הרכבל של רובע הג'ווידק מגדל אליזבת בגבעת יאנוש אתר האינטרנט הרשמי של הג'ווידק ערך זה הוא קצרמר בנושא הונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת אריתריאה בכדורגל

נבחרת אריתריאה בכדורגל, הידועה בכינוייה "נערי הים האדום", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של אריתריאה. נבחרת זו נחשבת לאחת החלשות ביבשת אפריקה. הדירוג הנוכחי של נבחרת אריתריאה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-- בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 121 נמדד לראשונה באוגוסט 2007, והדירוג הנמוך ביותר 207 נמדד לראשונה באפריל 2018. 1930 עד 1998 - לא נכנסה 2002 עד 2006 - לא העפילה 2010 - פרשה 2014 עד 2022 - לא העפילה 2026 - פרשה 1957 עד 1998 - לא השתתפה 2000 עד 2008 - לא העפילה 2010 - פרשה 2012 עד 2013 - לא השתתפה 2015 - פרשה 2017 עד 2021 - לא השתתפה 2023 - פרשה דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מאוקטובר 1998 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
קארלו קיטי

קארלו קיטי (באיטלקית: Carlo Chiti, ‏ 19 בדצמבר 1924, פיסטויה - 7 ביולי 1994, מילאנו) הוא מהנדס שתכנן מספר מעונים למכוניות מרוץ של פרארי ואלפא רומיאו. קארלו קיטי נולד בפיסטויה ובשנת 1953 סיים תואר בהנדסה באוניברסיטת פיזה. הוא התחיל לעבוד באלפא רומיאו וכאשר מחלקת מרוצים נסגרה עבר לפרארי. בהיותו בפרארי הוא היה מעורב בתכנון של מכוניות שזכו בפורמולה 1 עונת 1958 ובפורמולה 1 עונת 1961. הוא גם עסק בהדרכת מהנדסים צעירים. בשנת 1962 בעקבות חילוקי דעות עם אנצו פרארי הוא ומספר מהנדסים בולטים נוספים עזבו את פרארי והקימו חברה ATS. חברה זו תכננה מכונית ATS 2500 GT וגם הקימה קבוצה שהתחרה בתחרויות פורמולה 1. אמנם החברה לא זכתה להצלחה מסחרית ונסגרה לקראת שנת 1963. קארלו קיטי חזר ל"אלפא רומיאו" שפתחה מחלקת מרוצים מחדש. הוא היה אחראי על תכנון מספר מנועים שהותקנו במכוניות שזכו באליפויות העולם. בהמשך נחתם חוזה עם קבוצת מרוצים Brabham על ניצול מנועים מתכנון של קיטי. מכונית של ניקי לאודה שקיטי תכנן זכתה במספר מרוצים במהלך מרוצי פורמולה 1 עונת 1978. כאשר החוזה הסתיים, קיטי שכנע את מנהלי אלפא רומיאו להמשיך בתכנון מנועים למכוניות מרוץ. החברה הקימה מחדש קבוצת מרוצים ובתחילת שנות ה-80 זכתה במספר הצלחות אך לא הצליחה לשחזר תקופת הזהר של העבר. בשנת 1984 קיטי עבר לחברת Motori Moderni שהתרכזה בתכנון מנועים למכוניות פורמולה 1. בין היתר הוא תכנן מנוע לקבוצת מרוצים של סובארו אך קבוצה לא הצליחה בתחרויות. בשנת 1999 חברת קוניגסג רכשה סט תוכניות למנוע מתכנון של קיטי. דמותו מופיעה בסרט "פרארי" (2023). מדיה וקבצים בנושא קארלו קיטי בוויקישיתוף ביוגרפיה
דייב (סדרת טלוויזיה)

דייב (באנגלית: Dave) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת הדרמה קומית שהושקה בערוץ FXX של רשת FX ב-4 במרץ 2020. היא נוצרה על ידי ג'ף שפר והראפר והקומיקאי ליל דיקי שמגלם את הדמות הראשית שמבוססת על גרסה דמיונית של עצמו, כשלצידו מככב בסדרה ההייפ מאן שלו GaTa שמגלם את עצמו. הסדרה מתמקדת בחוויותיו של דייב האקסצנטרי ששואף להפוך לראפר מוכר. לדייב אין את הרקע הנפוץ של ראפר אמריקאי מוכר - הוא ממשפחה יהודית אמידה, בעל גוון עור לבן וחסר חזות קשוחה - אך הוא חדור נחישות להפוך למוכר כאחד הראפרים הגדולים בכל הזמנים. לתפיסתו הוא כבר שייך לפנתאון הענקים בתחום ורק נותר לו לפרוץ לקדמת הבמה על מנת לקבל את ההכרה לה הוא ראוי. ליל דיקי בתור דייב בורד. ראפר כישרוני שרוצה להזניק קריירה בתחום. GaTa בתור עצמו. ההייפ מאן וחברו של דייב. אנדרו סנטינו בתור מייק. האמרגן וחברו של דייב. טראוויס "טאקו" בנט בתור אליוט. מפיק מוזיקלי וחבר ילדות של דייב. טיילור מיסיאק בתור אלי ורניק. מושא האהבה של דייב. כריסטין קו בתור אמה חברה טובה של דייב עבדה איתו עוד במשרד פרסום ג'ינה הכט בתור קרול בורד. אמו של דייב. דייוויד פיימר בתור דון בורד. אביו של דייב. בני בלנקו בתור עצמו. מפיק וחברו של דייב. בפברואר 2019 נודע שרשת FX הזמינה סדרה בכיכובו של הראפר ליל דיקי. אתר האינטרנט הרשמי של דייב (באנגלית) דייב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "דייב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דייב", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "דייב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Andrew O'Brien (13 בפברואר 2020). "Watch The Trailer For The New Lil Dicky FXX Comedy Series, 'Dave'". live for live music. נבדק ב-4 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה) Rick Porter (27 בפברואר 2019). "Kevin Hart-Produced Comedy Series With Rapper Lil Dicky Set at FX". Hollywood Reporter. נבדק ב-4 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)
קורפוס המילואים ה-38 (האימפריה הגרמנית)

קורפוס המילואים ה-38 (בגרמנית: XXXVIII. Reserve-Korps) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה. קורפוס המילואים ה-38 הוקם ב-24 בדצמבר 1914. כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה. כמפקדו הראשון מונה גאורג פון דר מרוויץ, והוא כלל את דיוויזיות המילואים ה-75 וה-76. הקורפוס הוצב תחת פיקוד הארמייה העשירית ולחם עימה בקרב השני על האגמים המזוריים בתחילת חורף 1915. לאחר מכן הועבר דרומה ונלחם יחד עם האוסטרו-הונגרים נגד האימפריה הרוסית במהלך מתקפת גורליצה-טרנוב ומתקפת הבוג. בשנת 1916 לחם הקורפוס במתקפת ברנוביץ', ובשנת 1917 לחם נגד מתקפת קרנסקי. באוקטובר 1917 הועבר הקורפוס לחזית המערבית, שם הוצב תחת פיקוד פלגת הארמייה C. באביב 1918 לחם הקורפוס במתקפת האביב הגרמנית כחלק מהארמייה ה-18. לאחר מכן לחם הקורפוס במתקפת מאה הימים, ובסוף המלחמה היה הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השלישית, במסגרת קבוצת הארמיות וילהלם. על קורפוס המילואים ה-38 פיקדו המפקדים הבאים במהלך קיומו: גאורג פון דר מרוויץ (24 בדצמבר 1914–21 ביולי 1915) מקס הופמן (21 ביולי 1915–23 בספטמבר 1916) מנפרד פון ריכטהופן (23 בספטמבר 1916–3 באוגוסט 1918) ארתור פרייהר פון ליטוויץ (3 באוגוסט 1918–15 בנובמבר 1918) הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית) Cron 2002, p. 87 Cron 2002, pp. 88–89 Ellis & Cox 1993, pp. 186–187 "German War History". נבדק ב-23 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Armee-Reserve-Korps". The Prussian Machine. אורכב מ-המקור ב-11 באפריל 2012. נבדק ב-23 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה)
מדגיישבודזאש

מדגיישבודזאש (בהונגרית: Medgyesbodzás) הוא כפר קטן בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית קטנה. כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים במדגיישבודזאש נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 1,369 תושבים, ובשנת 2021 רק 989 תושבים. הכפר הוקם בשנת 1857 ורוב תושביו היו מאז הונגרים קתולים. יהודים חיו במדגיישבודזאש במאה ה-19 וב-1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא מדגיישבודזאש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדגיישבודזאש (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי מדגיישבודזאש שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
נג'באנהגייש

נג'באנהגייש (בהונגרית: Nagybánhegyes) הוא כפר קטן בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית קטנה. כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בנג'באנהגייש נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 1,802 תושבים, ובשנת 2021 רק 1,101 תושבים. האזור מיושב כבר מהמאה ה-15 והכפר עצמו מוזכר בכתסים משנת 1592. יהודים חיו בנג'באנהגייש במאה ה-19 וב-1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא נג'באנהגייש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נג'באנהגייש (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי נג'באנהגייש שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אריקה פרנקה

אריקה פרנקה (בגרמנית: Erika Franke; נולדה ב-8 במאי 1954) היא גנרל חיל הרפואה בבונדסוור. אחת מחמש הנשים הראשונות שקיבלו דרגת גנרל בגרמניה, לצד ורנה פון ויימארן, גזינה קריגר, אלמוט נולטה וניקול שילינג. פרנקה נולדה ב-8 במאי 1954 בברלין המזרחית. היא למדה רפואה באוניברסיטת הומבולדט, וב-1978 קיבלה רישיון לעסוק ברפואה. ב-1984 החלה לעבוד בבית החולים של הפולקספוליציי בברלין. ב-13 במרץ 1986 קיבלה דוקטורט ברפואה. לאחר איחוד גרמניה מחדש התגייסה לבונדסוור כרופאת שטח בכירה. היא הפכה לסגנית ראש המכון המרכזי של השירות הרפואי של הבונדסוור. ב-1997 היא נשלחה לבלקן עם כוח הייצוב, ובשנת 2000 יצאה לשם שוב עם כוח קוסובו. ב-2001 היא הפכה לראש מחלקה במשרד הרפואי של הבונדסוור בבון, ואחר כך מונתה לסגנית ראש מחלקת הרפואה בפיקוד המבצעים של הבונדסוור בפוטסדאם. עד 31 במרץ 2006 עמדה בראש המכון לבטיחות תעסוקתית רפואית והגנת הסביבה של הכוחות המזוינים הגרמניים בברלין. בין אפריל 2006 לספטמבר 2009 היא שימשה כרופאה ראשית בבית החולים הצבאי באולם. לאחר מכן מונתה לראש הסגל במשרד הרפואי של הבונדסוור. ב-1 ביולי 2013 היא הועלתה לדרגת גנרל חיל הרפואה - השנייה בהיסטוריה של גרמניה שהגיעה לדרגת גנרל, ומונתב למפקדת האקדמיה הרפואית של הבונדסוור. ב-12 במאי 2016 העבירה את הפיקוד על האקדמיה לגנרל גזינה קריגר, וב-1 ביוני של אותה שנה פרשה מהצבא. מדיה וקבצים בנושא אריקה פרנקה בוויקישיתוף אריקה פרנקה באתר הבונדסוור Frau General lässt strammstehen באתר www.tagesspiegel.de