laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כפר עזיז

כפר עזיז (למפת הר חברון מוגדלת)   כפר עזיז (למפת הר חברון רגילה)   כפר עזיז (למפת ישראל רגילה)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר עזיז (למפת ישראל מוגדלת)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר עזיז כפר עזיז הוא כפר יהודי מתקופת המשנה, המזוהה עם חורבת אל עזיז, כחצי ק"מ מדרום לעיירה יטה בדרום הר חברון (נ"צ 157023). בכפר זה התגורר התנא רבי ישמעאל. המשנה במסכת כלאיים מספרת: מעשה שהלך רבי יהושע אצל רבי ישמעאל לכפר עזיז, והראהו גפן מודלה על מקצת תאנה... והעלהו משם לבית המגנייה, והראהו גפן שהוא מודלה על מקצת הקורה... הכפר אינו ידוע ממקורות אחרים בספרות חז"ל. במקום אחר במשנה נאמר שרבי ישמעאל התגורר "סמוך לאדום", ובתלמוד הירושלמי מוסבר: "מהו סמוך לאדום? לדרומה", דרום הארץ. הדבר מתאים לדרום הר חברון, בספר מדבר יהודה המפריד בין ארץ ישראל להרי אדום. בסקר ארכאולוגי שנערך בחורבת אל עזיז בשנת תשכ"ח (1968) נמצאו חרסים מהתקופה הרומית והביזנטית, ימי המשנה והתלמוד. במקום נמצאו גם גתות ובית בד, ושברי גלוסקמאות. מערות הקבורה במקום מעידות על יישוב יהודי גם במאה ה-2 וה-3, דבר המלמד על התאוששות האזור לאחר מרד בר כוכבא. עוד נמצאו שרידי מבנה ציבורי מרכזי, בעל עמודים, שכנראה היה כנסייה, וממנו יש להסיק על קיומו של יישוב נוצרי במקום בשלהי התקופה הביזנטית. המקום לא נחפר, וזמנו המדויק של המבנה אינו ידוע. כיום נבנית במקום שכונת מגורים ערבית, תוך פגיעה קשה בשרידים העתיקים. השערות שונות נאמרו לגבי טיבו של "בית המגנייה" המוזכר במשנה וקשרו לכפר עזיז. יש הסבורים שזהו שם מקום סמוך לכפר עזיז, או שם משפחה שהתגוררה בכפר עזיז. הצעה אחרת שהועלתה: בתי מערות שנחצבו בסלע, כמקום הגנה ומסתור מפני פולשים. מערות רבות מסוג זה אכן מצויות בחורבת אל עזיז, ומאפיינות את דרום הר חברון בכלל. נעם ארנון, "בית המגניה" בכפר עזיז, סיני מה, א/ב, תשמ"ד, עמ' נד-נח (מידע בקטלוג רמב"י) דוד עמית, "חידת יוטה", בתוך: "טבע וארץ" אדר-ניסן תשמ"א, מרס 1991, חוברת ל"ג, בהוצאת החברה להגנת הטבע (פירוט הממצא הארכאולוגי בכפר עזיז) משנה, מסכת כלאים, פרק ו', משנה ד' משנה, מסכת כתובות, פרק ה', משנה ח' תלמוד ירושלמי, מסכת כתובות, פרק ה', הלכה ט' רבי שמשון משאנץ בפירושו למשנה. זאב ספראי, במאמרו "בית המגינין של כפר עזיז; כפר עזיז וחרבת אלמנטאר" (טבע וארץ, כח, עמ' 47–48) זיהה אותו עם ח'רבת אל מנטאר הסמוכה. פירוש "מלאכת שלמה" למשנה נעם ארנון, "בית המגניה" בכפר עזיז, סיני מה, א/ב, תשמ"ד, עמ' נד-נח (מידע בקטלוג רמב"י). ראו שם בהרחבה על התאמת הפירוש להקשר המשנה.
הצהרת נאמנות

הצהרת נאמנות היא הצהרה שנדרשת ממהגרים המעוניינים להתאזרח באופן רשמי במדינה בה הם מתגוררים. הצהרת נאמנות היא בדרך כלל אחד מהשלבים האחרונים בתהליך ההתאזרחות, ונעשית במעמד רשמי. הצהרת הנאמנות באה להכריז על נאמנות ותחושת פטריוטיות של המתאזרח כלפי המדינה החדשה שלו. הדרישה להצהרה זו קיימת בין היתר באוסטרליה, בארצות הברית, בקנדה וב-22 מ-33 מדינות אירופיות, כאשר בגרמניה ובאיטליה הדרישה אינה חלה על כלל המתאזרחים: בגרמניה פטורים ממנה מתאזרחים בני הלאום הגרמני ("Volksdeutche") החיים מחוץ לגרמניה, ובאיטליה פטורים מהצהרה זו מי שמוכיחים קשר דם לאומה האיטלקית, כגון איטלקיים החיים בארצות הברית. מדינות מסוימות המנהיגות משטר מונרכי, דורשות מהמגרים גם הצהרת נאמנות למונרך. כמו כן קיימות מדינות בהן הצהרת הנאמנות כוללת התייחסות לאלוהים, אולם לרוב זהו סעיף אופציונלי שמושמט עם בקשת המתאזרח. אני מצהיר בזאת, תחת שבועה, שאני מוותר ומתכחש לחלוטין לכל נאמנות לנסיך, שליט, מדינה או ריבונות אשר להם הייתי עד כה נתין או אזרח; שאתמוך ואגן על החוקה והחוקים של ארצות הברית של אמריקה כנגד כל אויביהם, מבית ומחוץ; שאשא דבר אמת ואהיה נאמן כלפיהם; שאשא נשק בשם ארצות הברית אם אדרש לכך על פי החוק; שאבצע תפקידים לא-קרביים עבור צבא ארצות הברית אם אדרש לכך על פי החוק; שאבצע חובות אזרחיות בעלות חשיבות לאומית בפיקוח אזרחי אם אדרש לכך על פי החוק; ושאני לוקח התחייבות זו על דעת עצמי, ללא הסתייגויות או כוונה להתחמק מהן; שכה יעזור לי אלוהים. ע"פ החוק, לבקשת המתאזרח ניתן להשתמש בביטוי "ומאשר בכובד-ראש" במקום המילים "תחת שבועה", וכן להשמיט את המילים "שכה יעזור לי אלוהים". אני, {שם המתאזרח}, נשבע באלוהים (או לחלופין: מצהיר בכנות, ביושר ובכובד-ראש), בשעת הפיכתי לאזרח בריטי, שאהיה מסור ונאמן לצ'ארלס השלישי ויורשיו, על פי החוק. החל משנת 2004, נדרשים המתאזרחים גם להצהרה הבאה: אהיה נאמן לממלכת המאוחדת ואכבד את זכויותיה וחירותיה. אתמוך בערכיה הדמוקרטים. אשמור על חוקיה בנאמנות ואמלא את חובותיי כאזרח בריטי. החל מרגע זה והלאה, (בפני אלוהים), אני מתחייב להיות נאמן לאוסטרליה ולאזרחיה, שבערכיהם הדמוקרטיים אני מאמין, שאת זכויותיהם וחירותיהם אני מכבד, ושלחוקיהם אציית. התוספת "בפני אלוהים" היא אופציונלית. ע"פ חוק האזרחות, התשי"ב-1952, על כל המבקש לקבל אזרחות ישראלית להצהיר ע"פ הנוסח: אני מצהיר שאהיה אזרח נאמן למדינת ישראל. הצהרה זו נדרשת מכל המקבלים אזרחות ישראלית. ב-10 באוקטובר 2010 אישרה הממשלה להגיש לאישור הכנסת תיקון לחוק האזרחות, לפיו אדם המבקש אזרחות שלא מכוח חוק השבות יחויב להוסיף בסוף ההצהרה המקורית את המילים "כמדינה יהודית ודמוקרטית". התיקון לא אושר בכנסת. הצהרת נאמנות כתנאי לקבלת אזרחות – סקירה משווה, באתר מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 22 בדצמבר 2010 אטילה שומפלבי, הממשלה אישרה התיקון: בלי נאמנות אין אזרחות, באתר ynet, 10 באוקטובר 2010 יאיר שפירא, הנאמנות גרסת נאמן, האזרחות נוסח אזרחי, באתר ערוץ 7, 22 באוקטובר 2010 הצעת חוק הצהרת הנאמנות למתאזרחים, באתר האגודה לזכויות האזרח
דממה מדברת

דממה מדברת (באנגלית: Stillness Speaks) הוא ספר רוחני ופילוסופי מאת אקהרט טולה. הספר הוא אסופת קטעים קצרים המיועדים להגות, לקשב ולמדיטאציה. ספר זה משתמש במילים, שבמהלך הקריאה הופכות למחשבות. אך אלה אינן מחשבות רגילות - המחשבות שחוזרות על עצמן, האנוכיות, "הרועשות, הזועקות לתשומת לב". לכן טוען טולה שזה לא ספר כמו כל הספרים, כי מילים הופכות למחשבות, שהרי ספר מסוג זה מחויב למילים המבטאות מחשבות, רגשות, רצונות. אך לא מדובר בסתם מחשבות רגילות. מדובר בהתמקדות זו, בעבודה זו של "עוצמת המחשבה" אשר בזכותה מגדיל האדם את יכולותיו להגיע אל השקט הפנימי, הודות לכישוריו ולתרגוליו על-מנת להרגיע את המחשבות, הרגשות והפעולות. טולה מנחה את הקורא למודעות, כדי לעמוד בצורה מודעת על מחשבותיו, שחוזרות על עצמן, במיוחד האנוכיות, הרועשות, הזועקות לתשומת לב. המחשבות שמפריעות לגוף ולנפש להתארגן כראוי בחיים הארציים. טולה מתמקד בבחירת מילים מדויקות, ולאחר כל קטע, מבקש מהקורא להגות בקטע, לספוג אותו פנימה, באמצעות הסימן הזה ~. לאחר כל סימן כזה ~ יש להפסיק את הקריאה ולממש את עצותיו. טולה נחשב למורה רוחני של אנשים רבים, במיוחד בזכות ספרו: "כוחו של הרגע הזה", שם התרגול הפילוסופי עולה על הכול. שם היכולת האנושית מתמקדת בריכוז ברגע הזה, עכשיו, לא העבר ולא העתיד. בספר "דממה מדברת" טולה שואב דימויים מהתנ"ך, מתאור אליהו הנביא: "קול דממה דקה", והכוונה לנוכחותה של שתיקה מוחלטת. טולה נותן לקורא כמה אמצעים ותרגילים מעניינים. אחד מהם עולה בשאלתו: "האם הסבל באמת חשוב?" ותשובתו היא: כן ולא. אלמלא סבלתם כפי שאתם סובלים, כבני אדם לא היו בכם כל עומק, ענווה או חמלה. לא הייתם קוראים עכשיו ספר זה. הסבל סודק את קליפת האגו, וזו הנקודה שבה הוא ממלא את תפקידו. הסבל נחוץ עד אשר אתם מכירים בכך שהוא איננו נחוץ — עמ' 120. המסר העיקרי בספר מדבר על כך שאם אדם יתחבר אל הדממה שבתוכו, יוכל להרגיע ולהשקיט את מחשבותיו ורגשותיו, יגלה שלווה, סיפוק ואפילו בהירות רבה יותר בזכות המודעות. הקורא ילמד גם כיצד להרחיב את הדממה והשקט הפנימיים למרחבים ולמעמקים של הנשמה. "המחשבות שבספר הזה אינן אומרות הביטו בי", אלא במפורש הרבה פחות אנוכיות, הן אומרות "הביטו מעבר לי", המחשבות נובעות מן הדממה ואל הדממה תשובנה. "דממה זו היא גם השקט הפנימי, היא מהות הקיום האמיתית ביותר של האדם ולכן כל אחד יוכל למצוא אותה כאן, בדממה הפנימית: "הדממה הפנימית היא זו שתושיע את העולם ותשנה אותו". ציטוט: "כל עוד האגו מנהל את חייכם, מרבית מחשבותיכם, רגשותיכם ופעולותיכם נובעות מתוך תשוקה ופחד. ביחסים עם אדם אחר אתם מגיעים למצב בו אתם רוצים ממנו משהו או פוחדים ממשהו בו". (עמ' 94). אקהרט טולה, עמ' 9. ציטוט: "אתם אומרים, 'אני רוצה לדעת ולהכיר את עצמי'. האני הזה הינו עצמכם. אתם ההכרה. אתם התודעה שדרכה מתרחשת ההכרה והידיעה. דבר זה אינו יכול להכיר את עצמו. הוא-הוא עצמו". עמ' 63. מלכים א' פרק 19 פסוק 12. עמ' 120 ציטוט:"כמה נפלא לפרוץ אל מעבר לגבולות הרצון והפחד במערכות היחסים שלכם. האהבה אינה רוצה דבר ואינה פוחדת מדבר". (עמ' 95). עמ' 9-10. עמ' 10. ציטוט: "לעיתים, אנשים ממש לפני מותם נעשים שלווים וקורנים מאוד, כאילו משהו זורח מבעד לצורה הנמוגה". עמ' 114.
אימפריית סונגהאי

אימפריית סונגהאי הייתה מדינה במערב אפריקה אשר מתחילת המאה ה-15 ועד לסוף המאה ה-16 הייתה אחת מהאימפריות האפריקאיות הגדולות ביותר אי פעם. האימפריה נשאה את שמה של הקבוצה האתנית השולטת סונגהאי ובירתה הייתה גאו, שחלשה על מדינה קטנה מהמאה ה-11. לב האימפריה שכן במקום עיקולו של נהר הניז'ר, במדינות ניז'ר ובורקינה פאסו. הסונגאי יישבו את גאו בשנת 800 לערך. ב-1340 ניצלה המדינה את חולשתה של אימפריית מאלי, וביססה את עצמאותה. לאחר שסכסוכי ירושה העמיקו את המשבר במאלי הצליחה אימפריית סונגהאי להרחיב את שטחה מערבה לאורך הסאהל. ב-1591 הובסה האימפריה על ידי מרוקו בהנהגת אחמד אל-מנסור והיא התמוטטה. Hunwick, John, Timbuktu & the Songhay Empire: Al-Sa'Di's Ta'Rikh Al-Sudan Down to 1613 and Other Contemporary Documents, Leiden: Brill, 1988. מדיה וקבצים בנושא אימפריית סונגהאי בוויקישיתוף אימפריית סונגהאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איפריית סונגהאי, דף שער בספרייה הלאומית אימפריית סונגהאי, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) African Kingdoms has a section about the Songhai Empire The Story of Africa: Songhay — BBC World Service Askiyah's Questions and al-Maghili's Answers is an essay about the rule of the Songhai Empire from the 15th century. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאבוי (אילינוי)

סאבוי (באנגלית: Savoy) הוא כפר במחוז שמפיין שבמדינת אילינוי שבארצות הברית. הכפר מהווה פרוור של העיר שמפיין ומונה, נכון לשנת 2020 8,857 בני אדם. הכפר גובל עם שמפיין מצפון ונמצא במרחק שני קילומטרים מהקמפוס של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. מדרום גובל הכפר בשדה התעופה ווילארד המקיים טיסות סדירות לשיקגו ודאלאס, טקסס. הכפר מקיים מדי שנה בחודש ספטמבר את "פסטיבל ימי המטע" (Savoy Orchard Days Festival) הכולל הופעות של אמנים מקומיים, מכירת תוצרת של חקלאים מהמחוז ובירה מקומית. מצפון לכפר קיים מרכז מסחרי וקולנוע המשרתים את תושבי הכפר, את תושבי שמפיין ואת הסטודנטים. מדיה וקבצים בנושא סאבוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאבוי (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Klebsiella pneumoniae

Klebsiella pneumoniae (קלבסיאלה פנאומוניה) הוא מין של חיידקים גראם-שליליים, בעל צורת מתג, הפתוגן העיקרי מהסוג Klebsiella שבמשפחת ה-Enterobacteriaceae, חיידקים השוכנים דרך קבע במעיים של בעלי חיים. הסוג Klebsiella קרוי על שם הביולוג הגרמני אדווין קלבס (Edwin Klebs). החיידק מסוגל לגרום לדלקת ריאות אך לרוב הוא מעורב בדלקת דרכי השתן או בזיהומי פצעים אשר נרכשים בבתי חולים, בפרט אצל אנשים עם מערכת חיסון מוחלשת או כושלת. החיידק מועבר באמצעות מגע ישיר בחולה, בהפרשותיו או בחפצים שהיה עמם במגע. אין העברה של החיידק בדרך האוויר. רחצת ידיים לפני ואחרי מגע עם חולה (בדומה להמלצה לגבי מגע עם כל חולה בבית חולים). במידה ומדובר בקלבסיאלה עמידה, החולה מבודד בחדר נפרד או בחדר בו יש רק חולים שמהם בודד החיידק העמיד. אנשי הצוות מקפדים על לבישת חלוקים חד פעמיים וכפפות המוסרים בעת היציאה מהחדר - כך מנסים למנוע את הפצת החיידק לחולים אחרים. הפחתת שימוש מיותר באנטיביוטיקה מקטינה את הסיכון להתפתחות ולתחלואה בחיידקים עמידים בכלל ובקלבסיאלה עמידה בפרט. הקטנת עומס האשפוז בבתי חולים - הימנעות מפניה לחדרי מיון ופתרון בעיות רפואיות ברמת הקהילה. שחרור מהיר ככל האפשר של חולים. במרץ 2007 עלתה בעיית עמידות החיידק לכותרות העיתונים בישראל. חיידק הקלבסיאלה היה מאז ומתמיד עמיד לאמפיצילין. לקראת סוף שנות ה-90 של המאה העשרים נצפתה עמידות גוברת לתכשירים בטא לקטמים במנגנון יצור אנזימי בטא לקטמאז רחבי טווח (ESBL). הטיפול במקרים אלו הוא לעיתים קרובות באנטיביוטיקות ממשפחת הקרבפנם (לדוגמה אימיפנם). זני קלבסיאלה העמידים לרוב סוגי האנטיביוטיקה הקיימים כולל לקרבפנם, במנגנון המכונה (KpC), תוארו בהתפרצויות בבתי חולים בחוף המזרחי של ארצות הברית כבר בתחילת שנות ה-2000. בישראל, היה ידוע על מקרים בודדים משנת 2006, אך רק לקראת סוף שנת 2006 התברר שמדובר בהתפרצות שכוללת בתי חולים בכל רחבי ישראל. העדר גוף בקרת זהומים ממלכתי היה אחת הסיבות לאחור בזהוי ההתפרצות - ובעקבות המלצות האיגוד הישראלי למחלות זהומיות ובלחץ התקשורת - הוקם במרץ 2006 גוף כזה שמטרותיו לעקוב ולאתר זהומים בחיידקים עמידים לאנטיביוטיקה ולקבוע ולאכוף כללים למניעת התפשטות זהומים אלו. מדיה וקבצים בנושא Klebsiella pneumoniae בוויקישיתוף Klebsiella pneumoniae, באתר ITIS (באנגלית) Klebsiella pneumoniae, באתר NCBI (באנגלית) Klebsiella pneumoniae, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Klebsiella pneumoniae, באתר GBIF (באנגלית) ד"ר איתי גל, קלבסיאלה: שיעור תמותה גבוה גם עם אנטיביוטיקה, באתר ynet, 6 במרץ 2007 מיטל יסעור בית-אור, קלבסיאלה: ירידה ניכרת במספר ההדבקות, באתר ynet, 18 במרץ 2008 עלייה עולמית בזני חיידק המעי קלבסיאלה פנאומוניה עמידים לטיפול, באתר DoctorsOnly‏, 4 באוגוסט 2024
יוחנן בן קרח

יוחנן בן קרח היה ראש הצבא בתקופת גדליהו בן אחיקם, אחרי מותו של צדקיהו, מלך יהודה. לאחר שנבוכדנצר מלך בבל החריב את בית המקדש הראשון, החליט להשאיר גרעין יהודי בארץ ישראל שהיה מורכב מאנשים המשתייכים לדלת העם. נבוכדנצר הפקיד את גדליהו בן אחיקם כמנהיגם של האנשים שבארץ יהודה. יוחנן בן קרח וקצינים נוספים, משרידי הצבא, הצטרפו אליו עם חייליהם. לקראת ראש השנה הגיעו יוחנן וחייליו למצפה והודיעו לגדליהו שישמעאל בן נתניה זומם להורגו, כנראה בשליחותו של בעליס, מלך בני עמון. יוחנן בן קרח אף הציע לו שהוא יהרוג את ישמעאל בן נתניה בסתר, מחשש (שהתאמת) שעם מותו של גדליהו יקיץ הקץ על היישוב היהודי בארץ. גדליה בן אחיקם לא קיבל את אזהרותיו ואף אסר עליו להרוג את ישמעאל. ישמעאל בן נתניה אכן הגיע בראש השנה למצפה ועמו עשרה חיילים. בזמן הסעודה הכו את גדליה ואת כל האנשים שהיו אתו, ביניהם אנשי מלך בבל. למחרת באו שמונים איש מהשומרון וגם אותם רצחו ישמעאל ואנשיו, פרט לעשרה אנשים שנתנו את כל מחסני התבואה שלהם על מנת שלא יהרגם. ישמעאל לקח בשבי ”אֶת כָּל שְׁאֵרִית הָעָם אֲשֶׁר בַּמִּצְפָּה אֶת בְּנוֹת הַמֶּלֶךְ וְאֶת כָּל הָעָם הַנִּשְׁאָרִים בַּמִּצְפָּה” (ירמיה, מ"א, י') והתקדם לעבר בני עמון. יוחנן בן קרח יצא כנגד ישמעאל ועשרת חייליו והשיב את העם שהיה איתו למצפה; ישמעאל נמלט אל בני עמון עם שמונה אנשים בלבד. הפסוקים אינם מתארים את המלחמה אלא רק את נחישותו של יוחנן ואנשיו לשמור על שארית הפליטה. לאחר שיוחנן בן קרח הציל את העם הנשאר נאספו כל העם ליד בית לחם, בדרכם לרדת למצרים, בפחדם מזעמו של נבוכדנצר. הסיבה לפחד היה מפני שכאשר ישמעאל הרג את נציגו של נבוכדנצר, גדליה בן אחיקם, הרג גם את חיל המצב הבבלי שהיה איתו. המלך עלול היה לחשוב שהעם ממשיך במרד של צדקיהו והיה מעניש אותם קשות. לכן העם פנה לנביא ירמיה בבקשת עזרה שיתפלל עליהם ויביא את דבר ה' האם לברוח למצרים או להישאר ביהודה. לאחר עשרה ימים הביא ירמיה את דבר ה': לא לרדת למצרים ולהישאר ביהודה. אם יעשו כן נבוכדנצר יאמין להם והם ישגשגו, ובמידה ולא – חרב נבוכדנצר תשיג אותם במצרים. יוחנן בן קרח והעם לא הסכימו לקבל את דברי הנבואה וטענו נגד ירמיהו: ”שֶׁקֶר אַתָּה מְדַבֵּר” (ירמיה, מ"ג, ב'). העם ירד למצרים בניגוד לאזהרות ירמיהו, ויוחנן בן קרח מת שם.
ליטל כשריאל

ליטל כשריאל (נולדה בשנת 1979) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה, בעלת 3 מדליות זהב מהמכביה, המכביה החמש-עשרה (1997). כשריאל גדלה במעלה אדומים, אביה, בני כשריאל הוא ראש עיריית מעלה אדומים לשעבר. היא שחתה בקבוצת השחייה של מכבי מעלה אדומים. לאחר מכן עברה להתאמן בפנימיית המחוננים בווינגייט תחת הדרכתו של לאוניד קאופמן. היא ייצגה את קבוצת השחייה של ירושלים רבתי. באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכתה כשריאל בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.20 דקות, אחרי שירה גינצבורג מהפועל נתניה (1:07.00 דקות) ולפני שירה בש מהפועל נהריה (1:11.52 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב אחרי קרן רגאל מהפועל ירושלים (2:21.94 דקות) ושירה גינצבורג (2:23.30 דקות). בתחרות שנערכה בשנת 1994 קבעה כשריאל במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 1:06.71 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של טימאה טוט (1:06.79 דקות). באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכתה כשריאל ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.97 שניות, לפני אניה גוסטומלסקי מכבי חיפה (28.28 שניות) ונעמי עזריאלי מהפועל ימק"א ירושלים (29.23 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:06.20 דקות, לפני מיכל צהרי מהפועל עמק יזרעאל (1:07.00 דקות) ושירה גינצבורג ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.58 דקות, לפני שירה גינצבורג (1:08.01 דקות) ואלה ברנוף מהפועל עמק חפר (1:10.89 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:00.65 דקות, אחרי אניה גוסטומלסקי (1:00.16 דקות) ולפני נעמי עזריאלי (1:02.26 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:27.29 דקות, אחרי שירה גינצבורג (2:27.25 דקות) ולפני אניה גוסטומלסקי (2:30.65 דקות). בתחרות שחייה שנערכה בסלובקיה ביולי 1995 קבעה כשריאל במשחה ל-50 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 29.68 שניות, שיפור לשיא בן ה-5 שנים של טימאה טוט (29.77 שניות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בתחילת אוגוסט אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.29 שניות, לפני אניה גוסטומלסקי ממכבי חיפה (28.39 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:06.58 דקות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:29.62 דקות, לפני אלונה טריינסייבה מהפועל עמק יזרעאל (2:31.07 דקות). בשתי תחרויות שחייה (בריכת 25 מטר) שנערכו בפברואר 1996 קבעה כשריאל במשחה ל-50 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 28.57 שניות ובמשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש נוסף של 1:02.49 דקות. בגביע חיפה הבינלאומי שנערך במאי אותה שנה קבעה כשריאל במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש של 31.33 שניות, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של הדס פדה (31.48 שניות). בתחרות גראנד פרי שנערכה בברצלונה, ספרד בסוף חודש מאי אותה שנה קבעה כשריאל במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 1:04.80 דקות, שיפור לשיא בן השנה של פדה (1:06.12 דקות). שיא זה נשבר לאחר 5 שנים על ידי אניה גוסטומלסקי (1:04.26 דקות). גביע העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערך בפריז, צרפת בפברואר 1997 קבעה כשריאל במשחה ל-100 מטר פרפר תוצאה של 1:03.91 דקות. בגביע חיפה הבינלאומי שנערך במאי אותה שנה קבעה כשריאל במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש של 2:20.30 דקות, שיפור לשיא בן ה-5 שנים של טוט (2:21.48 דקות). שיא זה נשבר לאחר 3 שנים על ידי ורד בורוכובסקי (2:20.02 דקות). בתחרויות השחייה של המכביה ה-15 שנערכו באותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות זהב. ליטל כשריאל, באתר Swimrankings (באנגלית)
וראקרוס (מדינה)

וראקרוס (בספרדית Estado Libre y Soberano de Veracruz de Ignacio de la Llave, מכונה בקיצור Veracruz; מילולית: הצלב האמיתי) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. המדינה גובלת בטמאוליפס בצפון, במפרץ מקסיקו במזרח, בטבסקו בדרום מזרח, באואחאקה ובצ'יאפס בדרום ובפואבלה, באידלגו ובסן לואיס פוטוסי במערב. עם כ-7 מיליון תושבים, וראקרוס היא המדינה השלישית לפי גודל האוכלוסייה, אך רק ה-11 לפי גודל שטחה בקרב מדינות מקסיקו. במדינה עמים אינדיאנים רבים ואוכלוסייה ממוצאים מעורבים, דבר המשתקף בתרבות ובמטבח של וראקרוס. עיר הבירה היא חלפה, וערים חשובות נוספות הן וראקרוס, אוריסבה, קורדובה וקואצקואלקוס. בתקופה הפרה קולומביאנית מספר עמים ישבו בשטחה של מדינת וראקרוס ובהם האוטומי והאולמקים, שחיו באזור המהווה כיום את דרום וראקרוס. יש מספר שרידים לתרבויות העתיקות, למשל באל טחין. האצטקים שלטו בחלקים נרחבים באזור החל מהמאה ה-15 עד לבואם של הספרדים בתחילת המאה ה-16. עיר הנמל וראקרוס הייתה העיר הראשונה תחת שליטתו הישירה של כתר ספרד וממנה החל כיבוש האימפריה האצטקית. המחלות שהביאו עימם האירופאים גרמו למוות נרחב, והובאו עבדים מאפריקה כדי לעבד את האדמה. במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו הייתה תמיכה רבה במחוז לעצמאות, ולאחריה נמל וראקרוס נחסם, על ידי הצרפתים ב-1838 ועל ידי האמריקאים במלחמת ארצות הברית–מקסיקו. בירת המדינה הועברה מספר פעמים עד שנקבעה בחלפה ב-1885. לאחר פרשת טמפיקו החליט נשיא ארצות הברית וודרו וילסון לשגר כוחות לווראקרוס, אשר נשארו בה במשך חצי שנה. בתגובה לכך ניתקו שלטונות מקסיקו את הקשרים הדיפלומטיים עם ארצות הברית. נמל התעופה הבינלאומי של וראקרוס נפתח בשנות ה-70. מדיה וקבצים בנושא וראקרוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וראקרוס (בספרדית) וראקרוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בפי דוברי העברית יש המכנים אותה ורה קרוז; אך ה-z הספרדית מבוטאת בפי דובריה כ-ס'.
טובה אברמוב

טובה אברמוב (נולדה בשנת 1963) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה. אברמוב התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל חולון/בת ים. בהמשך היא התאמנה במסגרת פנימיית המחוננים בווינגייט בהדרכתו של יוסף טלקי. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר 1977 זכתה אברמוב ב-7 מדליות, 4 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:36.98 דקות, לפני ענת פרקש ממכבי תל אביב (2:41.44 דקות) ולפני בת אגודתה ליז בוכשטבר (2:42.53 דקות), במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 5:32.03 דקות, לפני ענת פרקש (5:42.72 דקות) ולפני דניאלה יוסטר ממכבי תל אביב (5:53.75 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ביחד עם אסנת ארליך ואיריס קרפ בשיא ישראלי חדש לקבוצות של 4:24.90 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם ליז בוכשטבר, שוש עזרתי ואיריס קרפ בשיא ישראלי חדש לקבוצות של 4:51.50 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:23.81 דקות, אחרי פרקש (1:20.79 דקות) ולפני נילי בן שושן מהפועל הקישון (1:24.36 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:59.22 דקות, אחרי פרקש (2:55.06 דקות) ולפני רות הרשקוביץ מהפועל בת ים (3:01.50 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:09.89 דקות, אחרי נטע יוסף מהפועל בית ברל שקבעה שיא ישראלי חדש של 1:09.39 דקות ולפני פרקש (1:09.98 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי 1978 זכתה אברמוב ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:37.28 דקות, לפני מיכל כהן ממכבי תל אביב (2:40.68 דקות) ומירב הדר מהפועל חוף השרון (2:43.35 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:35.0 דקות, לפני מיכל כהן (5:41.98 דקות) וענת פרקש (5:50.73 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:24.80 דקות, אחרי ענת פרקש (1:21.36 דקות) ונילי בן שושן מהפועל קישון (1:21.72 דקות). בתחרות שחייה לנוער שנערכה בדרמשטט, גרמניה ביולי 1979 קבעה אברמוב במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:08.03 דקות, שיא זה נישבר על ידי נטע יוסף (1:07.64 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר שיא ישראלי חדש נוסף של 2:31.20 דקות, שיפור לשיא של שוש עזרתי (2:34.21 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכתה אברמוב ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.03 דקות, לפני ליאור בירקאן (1:08.29 דקות) ונטע יוסף (1:08.73 דקות), במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:30.23 דקות, לפני ורד כהן מהפועל רמות השבים (2:36.93 דקות) והדר רובינשטיין ממכבי קריית אונו (2:38.29 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:32.20 דקות, לפני מיכל כהן ממכבי תל אביב (5:33.52 דקות) ורונית גבאי מהפועל עמק הירדן (5:37.52 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:33.97 דקות, אחרי ליאור בירקאן (2:32.05 דקות) ולפני מירב הדר מהפועל שפיים (2:35.54 דקות). יעקב פתאל, ששה שיאים חדשים בשחייה הוצבו בפתיחת אליפות ישראל בוינגייט, דבר, 25 בספטמבר 1977 נטע יוסף שיפרה השיא ב-100 פרפר בזמן של 1:09.39 ד', דבר, 26 בספטמבר 1977 שלושה שיאים בסיום אליפות ישראל בשחיה בוינגייט, דבר, 28 בספטמבר 1977 יעקב פתאל, שלוש מדליות זהב ואחת כסף לגניאל באליפות השחייה, דבר, 30 ביולי 1978 שמואל טל (עיתונאי), 2 שיאים אישים ושיא בשליחים "קינחו" את אליפות השחייה, דבר, 1 באוגוסט 1978 התוצאות בסוף השבוע, מעריב, 26 באוגוסט 1979 התוצאות אתמול, מעריב, 27 באוגוסט 1979
פביאן לוסטנברגר

פביאן לוסטנברגר (בגרמנית: Fabian Lustenberger, נולד ב-2 במאי 1988) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת הקשר ביאנג בויז ברן. לוסטנברגר שיחק לאורך רוב קריירת הבוגרים שלו בהרטה ברלין, ולזכותו שלוש הופעות במדי נבחרת שווייץ. הקריירה המקצוענית של לוסטנברגר החלה במועדון השווייצרי לוצרן, בו ערך את הופעת הבכורה בקיץ 2005. תוך זמן קצר הפך לשחקן קבוע בהרכב הראשון של הקבוצה. והיה חלק מסגל הנבחרת הצעירה של שווייץ. בקיץ 2007 עבר לוסטנברגר להרטה ברלין, אז בבונדסליגה, תמורת 1.5 מיליון אירו, וחתם על חוזה לחמש שנים. את שערו הראשון בקבוצה הבקיע בדצמבר 2007 במשחק ההפסד 2-1 לנירנברג. לאחר ירידת הקבוצה לבונדסליגה השנייה האריך לוסטנברגר את חוזהו בשנתיים נוספות עד יוני 2014. בקיץ 2019 עזב לוסטנברגר את הרטה ברלין לאחר 12 שנים, וחתם ביאנג בויז ברן השווייצרית. מדיה וקבצים בנושא פביאן לוסטנברגר בוויקישיתוף פביאן לוסטנברגר, באתר Transfermarkt פביאן לוסטנברגר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) פביאן לוסטנברגר, באתר Soccerway פביאן לוסטנברגר, באתר WorldFootball.net פביאן לוסטנברגר, באתר National Football Teams פביאן לוסטנברגר, באתר FootballDatabase.eu פביאן לוסטנברגר, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt הבונדסליגה השנייה - גרמניה (bundesliga.de) הרטה ברלין - אתר הבית(הקישור אינו פעיל) (herthabsc.de) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.