אירוויזיון 1979

תחרות הזמר אירוויזיון 1979 הייתה ההפקה ה-24 של תחרות השירים הבינלאומית השנתית של איגוד השידור האירופי. התחרות נערכה בבנייני האומה שבירושלים, ישראל לאחר זכייתה באירוויזיון 1978. הגישו שדרן הטלוויזיה דניאל פאר (עברית ואנגלית) והזמרת ירדנה ארזי (בעיקר בצרפתית, אם כי בתחילת הערב דיברה גם בעברית). ארזי ייצגה את ישראל באירוויזיון 1976, כחלק משלישיית שוקולד מנטה מסטיק (ועתידה לייצג את ישראל באירוויזיון 1988). נציגיה של ישראל, להקת חלב ודבש (סולנית: גלי עטרי) ניצחו באירוויזיון הזה עם השיר "הללויה", אחד השירים המצליחים והאהובים ביותר בתחרות. זה היה ניצחון שני רצוף לישראל באירוויזיון. את סמל הארויזיון המשלב מפתח סול עם סמל רשות השידור, עיצב האומן יוסי קוגוט. באירוויזיון נרשמו מספר חזרות מרשימות של משתתפים מהעבר; צרפת שלחה את אן-מארי דוד, שזכתה באירוויזיון 1973 עם השיר Tu te reconnaîtras, עבור לוקסמבורג. שווייץ שלחה בפעם השלישית באותו עשור את פטר, סו ומארק, כשהפעם הם מלווים בפורי, גורפס וקנירי. סנדרה רימר שייצגה כבר את הולנד פעמיים בעבר, נשלחה בפעם השלישית. אניטה סקורגן הנורווגית נשלחת לייצג את ארצה, שנתיים אחרי ההופעה הקודמת שלה, ב-1977. בתחרות ניצחה כאמור ישראל, שהייתה למדינה השלישית (אחרי ספרד ב-1969 ולוקסמבורג ב-1973), שזכתה שנתיים ברציפות. זכייתה של ישראל באירוויזיון זה הייתה דרמטית במיוחד, כאשר נותר צוות שיפוט אחרון וספרד הובילה על ישראל ביתרון של נקודה אחת (116 לספרד לעומת 115 לישראל). ישראל הייתה זקוקה לשתי נקודות כדי לזכות בתחרות, וצוות השיפוט האחרון – של ספרד – העניק לישראל 10 נקודות. ישראל זכתה בתחרות עם 125 נקודות לעומת 116 נקודות של ספרד, שהסתפקה במקום השני. שיר זכור ואהוב מהתחרות הוא "ג'ינגיס חאן" בביצוע הלהקה בשם זהה. הלהקה ייצגה את גרמניה וסיימה במקום הרביעי, כשלאחר התחרות השיר נהפך ללהיט מצעדים והוא מהזכורים ביותר בתולדות התחרות. זאת הייתה הופעת הבכורה של הכותבים ראלף זיגל וברנד מיינונגר כצמד, כשבשנים הבאות הם כתבו, הלחינו והפיקו יחד שירים נוספים בתחרות (למדינות כמו גרמניה, לוקסמבורג, שווייץ, דנמרק, פורטוגל ומונטנגרו). למקום השני, כאמור, הגיעה ספרד, ואילו במקום השלישי זכתה צרפת, כשגרמניה ואירלנד סוגרות את החמישייה במקום הרביעי והחמישי, בהתאמה. זכייתה של ישראל בתחרות שימשה גם כבסיס לקומדיית הפולחן הטלוויזיונית "הללויה" משנת 2003, ורגעי הזכייה המקוריים אף מונצחים באותו סרט. בתחרות השתתפו 19 מדינות, לאחר שטורקיה החליטה לפרוש. בספר על האירוויזיון שיצא בשנת 2005 ונכתב על ידי ההיסטוריון ג'ון קנדי אוקונור, נכתב כי טורקיה התכוונה להשתתף בתחרות, והוגרלה להופיע כשיר מס' 11 (בין ישראל וצרפת), עם הזמרת מריה ריטה אפיק בשיר "Seviyorum" ("אני אוהבת"). למרות זאת, טורקיה הוכרחה לפרוש מהתחרות תחת לחץ מהמדינות המוסלמיות שהתנגדו לקיום התחרות בישראל. המשלחת השווייצרית נתקלה בבעיות ביטחוניות בנמל התעופה בן-גוריון כשנאלצה להסביר מדוע היא נושאת עמה כמות כה גדולה של פחים, מגרפות, קוצרים ופותחני בקבוקים, שבהם נעשה שימוש במהלך ההופעה התיאטרלית של הלהקה שייצגה אותם. הנציגה הבלגית, מיכה מארה, התאכזבה מהשיר איתו נשלחה להשתתף בתחרות. היא סירבה להקליט אותו באולפן מקצועי, ועד היום השיר הוא אחד מהשירים הבודדים באירוויזיון שלא הוקלטה להם גרסת אולפן. השיר זכה במקום האחרון עם 5 נקודות בלבד (יחד עם אוסטריה). מונקו, שסיימה במקום ה-16 בתחרות, החליטה לפרוש מאירוויזיון 1980, וחזרה רק 25 שנים לאחר מכן, באירוויזיון 2004. מלבד המדינות המתחרות, התחרות שודרה גם ברומניה, בהונג קונג ובאיסלנד. בראש מטה הפקת המופע של הטלוויזיה הישראלית עמד יצחק שמעוני, הבמאי היה יוסי צמח, ומפיק המופע היה אלכס גלעדי. הליווי המוזיקלי בוצע על ידי 39 נגנים מישראל, בניצוחו של יצחק גרציאני. תפאורת המופע תוכננה על ידי דב בן-דוד, ולטובת הקמתה פורקו הכיסאות של 10 שורות הישיבה הראשונות בבנייני האומה. במסגרת ההכנות הותקנה תאורה שצרכה כחצי מגוואט חשמל, ולטובת הפעלתה הותקן חיבור חשמל משני מקורות נפרדים וגנרטור לגיבוי. ציוד השידור כלל גם שש מצלמות טלוויזיה צבעוניות ו-65 מיקרופונים. המופע כלל את הסרטון "מראות מירושלים" שארך כ-5 דקות והוקרן לפני השירים המתחרים, והופעת ריקודי עם ישראליים. תחרות אירוויזיון זו הייתה הראשונה שבמסגרתה שולבו קטעי קישור בין השירים. קטעי הקישור בתחרות זו בוצעו על ידי דודו גבע ויוחנן לקיצביץ, וכללו איורי נוף טיפוסיים של המדינה המתחרה. האיורים שימשו כרקע להופעה של להקת פנטומימה, שחבריה היו יורם בוקר, עזרא דגן, חנוך רוזן ואחרים. במאי קטעי הקישור היה יורם בוקר. בכל אחת מההופעות בקטעי הקישור הלהקה הציגה דמויות שונות הקשורות למדינה המתחרה. הערכות היו כי כלל המשתתפים במשלחות הגיע לכ-700 אנשים בסך הכול. אתר האינטרנט הרשמי של אירוויזיון 1979 אירוויזיון 1979, באתר האירוויזיון הרשמי היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1979 יוסף פריאל, זה יהיה האירוויזיון שיהיה, דבר, 6 בפברואר 1979 "אירופה לשלוש דקות" (פרק 2), סרטון באתר יוטיוב, פרק מסדרה של הערוץ הראשון הסוקרת את ישראל באירוויזיון, הפרק מוקדש כולו לשיר "הללויה" ולאירוויזיון 1979 בישראל יובל ניב, האירוויזיון הראשון בישראל: תמונות נדירות מזכיית גלי עטרי וחלב ודבש, באתר Xnet‏, 19 במרץ 2019 אירוויזיון 1979, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אירוויזיון 79' ירושלים, באתר של דב בן דוד עיתונות - קטעי קישור באירוויזיון 1979, ארכיון יורם בוקר, הספרייה הלאומית יוסף וקסמן, אירוויזיון 79, מעריב, 8 בפברואר 1979