laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
החבורה העליזה

החבורה העליזה (באנגלית: The Funny Company) היא סדרת הנפשה שהופקה בארצות הברית בשנות ה-60. שידורי הסדרה החלו ב-1963, היא כללה 260 פרקים בני 6 דקות, והיא שודרה בתחנות טלוויזיה רבות במקביל, אליהן נמכרה בסינדיקציה, ובדרך כלל שולבה כפינה בתוכנית אחרת. גם בישראל שודרה כך התוכנית, במסגרת מה פתאום? וציפיטפוט. פרקי העונה הראשונה צולמו בשחור-לבן, ופרקי העונות הבאות צולמו בצבעים. כל פרק כלל כשתי דקות של סרטון מונפש בהשתתפות החבורה, ולאחר מכן סרטון חינוכי שקשור בעלילה. החבורה העליזה הייתה קבוצת ילדים שהתארגנה כדי לבצע מעשים טובים. סיסמת החבורה הייתה "keep smiling" ("חייכו תמיד"). החבורה כללה דמויות שונות, בהן מנהיג החבורה באזר בל, ג'ספר פארק הממציא, פולי פלאם המזכירה, מרי טוויטר השמנמנה, וסיגלית המתכווצת. החבורה הסתייעה בסופר צ'יף, אינדיאני שקולו היה קול של צופר, ושבנו, נוצה שבורה, שימש לו כמתורגמן. מבוגר נוסף שסייע להם היה פרופסור טוד גודהארט. לחבורה היה גם יריב מושבע, בלי לגונה המרושע, שניסה לסכל את תוכניותיה. "החבורה העליזה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) החבורה העליזה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית החבורה העליזה באתר הסדרות הקלאסיות TV Classic
אוניברסיטת ברוק

אוניברסיטת ברוק (באנגלית: Brock University) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית השוכנת בקנדה, שנוסדה בשנת 1964. האוניברסיטה נמצאת בעיר סיינט קאתרינס (St. Catharines) שבאזור ניאגרה באונטריו. באוניברסיטה לומדים כ-17,000 סטודנטים, במגוון תוכניות לימוד לתואר ראשון, תואר שני, לימודי תעודה ותארים מתקדמים, בתחומי מדעי הבריאות, מנהל עסקים, חינוך, מדעי הרוח, מדעי החברה ומדעים מדויקים. האוניברסיטה קרויה על שם אייזק ברוק שפיקד על הכוחות הבריטים בקנדה במהלך מלחמת 1812. האוניברסיטה דורגה במקום השלישי בקנדה מבחינת תפוקה ומחקר בשנת 2008. אוניברסיטת ברוק היא המוסד היחיד בעולם המציע לימוד מתמטיקה יחד עם מחשוב ויישומים. כמו כן, האוניברסיטה, היא האוניברסיטה היחידה בקנדה המציעה לימוד תואר ראשון בבריאות הציבור. אוניברסיטת ברוק נקראת על שם סר אייזק ברוק, אשר פיקד על הכוחות הבריטיים והקנדיים במהלך מלחמת 1812. ברוק נהרג במהלך קרב בשנת 1812, כ-20 ק"מ מהאוניברסיטה. מסופר כי המילה האחרונה שאמר בחייו הייתה "Surgite!", שפירושה "הסתער!". מילה זו משמשת בתור המוטו של האוניברסיטה. כשנה לפני הקמת האוניברסיטה, ב-1963, מונה ד"ר ג'יימס א' גיבסון לנשיא האוניברסיטה הראשון, על ידי מייסדי האוניברסיטה, בראשותו של ארתור א. שמון. כשנפתחה האוניברסיטה, בספטמבר 1964, התקיימו השיעורים במשך 13 שבועות בכנסייה בעיר, עד סיום הקמת מבנה האוניברסיטה. בניין האוניברסיטה נחנך רשמית ב-19 באוקטובר 1964. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת ברוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת ברוק (באנגלית) אוניברסיטת ברוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Welcome to Brock University, Brock University (ב־Canadian English)
סנטור (כלי נגינה)

סַנְטוּר (בפרסית: سنتور) הוא כלי נגינה עתיק ממשפחת כלי המיתר שהיה נפוץ בממלכת פרס. הסנטור מוזכר בספר דניאל בשם "פסנתרין" ונחשב לאבי הפסנתר של ימינו. הסנטור בנוי מתיבת עץ בצורת טרפז, שמעליה נמתחים 72 מיתרים לפחות. כדי להפיק ממנו צליל, מקישים במיתרים אלה באמצעות שני פטישי עץ דקים, העשויים לרוב עץ תות. פטישים מגולפים אלה נקראים "מזרבים" (אנ'). צליליו של הסנטור הרמוניים, עדינים ומשופעים בצלילים עיליים (אוברטונים), המוסיפים לכל תו ותו צבע וגוון מיוחד. מנעדו של הסנטור יותר משלוש אוקטבות (E3-F6). מיתריו מקובצים ברביעיות המתוחות מצד שמאל של התיבה, ומעוגנים לצדה הימני באמצעות פין נעיצה המהווה מפתח כיוון. המיתרים מחולקים לשתי קבוצות: מיתרים העשויים סגסוגת ברונזה ומיתרים העשויים פלדה. מיתרי הברונזה מיועדים לצלילים נמוכים והפלדה לצלילים הגבוהים. לעיתים קרובות נדרש כיוון מחודש של הכלי כדי לעבור בין "מקאם" או "דסתגאה" מסוימים לאחרים. על לוח התהודה העליון יש גשרים קטנים, הנקראים בפרסית "חראק" (חמור) וממוקמים בשליש הימני ובשליש השמאלי של הכלי. כל גשר תומך ברביעיית מיתרים: בצד אחד תומכים הגשרים במיתרי הברונזה ובצד השני במיתרי הפלדה. הודות לחראק, כל מיתר מנגן צליל שונה מכל צד, כך שכל רביעית מיתרים מפיקה למעשה שני תווים. בדרך כלל החראק מוצבים במיקום שיוצר פער של אוקטבה בדיוק בין שני צדיהם, אך ניתן לשנות זאת בהתאם למקאם המבוקש. מספר המיתרים והחראקים שונה בגרסאות שונות של הכלי: לסנטור פרסי קלאסי 9 או 12 חראקים בכל צד (18 או 24 בסך הכול), אך יש גם סנטור הודי עם 15 חראקים. תיבת התהודה עשויה עץ, לרוב ליבנה אך לעיתים בוקיצה סיבירית או תות. הואיל ומתח המיתרים מייצרים לחץ של כ-900 ק"ג, יש צורך בעצים קשים, עמידים ויבשים, ועם זאת מעט גמישים. העץ או העצים המשמשים לבנייה נדרשים לעבור תהליך ייבוש באידוי או בחום תנור, אם כי נהוג לסבור כי את הצליל המיטבי מפיקים עצים שעברו ייבוש ארוך במשך שנים בצל ובאוויר הפתוח. נגני הסנטור המפורסמים בישראל הם משה שלו, מנשה ששון, אלי ששון ובתו מיכל ששון, קיהן נאמן, הרב אייל סעיד מאני, יצחק רפואה ובנו איתן רפואה, אלדד לוי ונדב שטיינר. מדיה וקבצים בנושא סנטור בוויקישיתוף מובאות מן המקרא, בהן מופיע הפסנתרין (סנטור) דסטגאה תבנית:קשור שבור אוסף כיוונים לסנטור – שור, הומאיון, צ'הרגה, מאהור, סיגה, נאווה סנטור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Introducing the Persian Santur ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאט סמית

מת'יו רוברט סמית' (באנגלית: Matthew Robert "Matt" Smith) נולד ב-28 באוקטובר 1982) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בזכות גילום הדוקטור ה-11 בסדרת הטלוויזיה "דוקטור הו", וגילום דמותו של הנסיך פיליפ בסדרה "הכתר", שעליו קיבל מועמדות לפרס אמי לשחקן משנה בסדרת דרמה. בשנת 2022 החל לגלם את דיימון טארגאריין, הדמות הראשית בסדרה "בית הדרקון". סמית נולד וגדל בנורת'האמפטון, שבאנגליה והתחנך בבית הספר לבנים שבנורת'האמפטון. הוא תכנן להיות שחקן כדורגל מקצועי ואף שיחק בכמה קבוצות, אך לאחר זמן מה הוא נפצע פציעה קשה בגב ולא היה יכול לחזור ולשחק. בעקבות כך, המורה של סמית' לדרמה הראה לו את עולם המשחק וזה החליט להפוך לשחקן. תפקידו המקצועי הראשון היה בהצגת התיאטרון "רצח בקתדרלה" ואחר כך הופיע גם בהצגה On the Shore of the Wild World. כעבור כמה זמן, ההצגה 'On the Shore of the Wild World' החלה להציג גם בתיאטרון הלאומי שבלונדון. לאחר שההצגה ירדה, הוא שיחק במחזה The History Boys. תפקידו הטלוויזיוני הראשון היה בסרט "אבן האודם בעשן". הוא גילם את תפקידו של ג'ים טיילור, לצדה של השחקנית בילי פייפר. הוא ופייפר שיתפו פעולה בשנית כאשר הופיעו יחד בסדרת הטלוויזיה בה מככבת פייפר, "וידוייה הסודיים של זונת צמרת". הם שיחקו שוב ביחד (אך לא באותו זמן) בסדרה "דוקטור הו". הם אמנם הופיעו בעונות שונות של הסדרה (פייפר גילמה את המלווה של הדוקטור בעונה הראשונה והשנייה וסמית' גילם את הדוקטור מהעונה החמישית עד העונה השביעית.) אך שיחקו ביחד בספיישל 50 שנה לסדרה. כאשר דייוויד טננט הודיע על פרישתו מתפקיד הדוקטור, החלו האודישנים למציאת הדוקטור החדש (ה-11 במספר). סמית נבחר לאחר אודישנים קפדניים ונדרש לשמור את ליהוקו בסוד עד שתצא הודעה רשמית. סמית הוא השחקן הצעיר ביותר עד היום שישחק את הדוקטור, בן 28 בלבד. ב-1 ביוני 2013 BBC הכריזה שספיישל חמישים שנה לסדרה יהיה ההופעה האחרונה של מאט בתור הדוקטור ואחרי הספיישל, שהתקיים בנובמבר 2013 הוא יוחלף בשחקן אחר (פיטר קפלדי). בשנת 2019 שיחק במותחן הפוליטי "סודות מדינה" אודות סיפורה האמיתי של עובדת GCHQ, קתרין גאן (קירה נייטלי), שהדליפה תזכיר סודי שחשף פעולות ריגול בלתי חוקיות שבוצעו על ידי ארצות הברית של אמריקה. בין השנים 2016 - 2017 גילם את הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו בסדרת הטלוויזיה הכתר. בדצמבר 2020 הוכרז שסמית ישחק את דמותו של דאימון טרגריין בסדרת הפריקול למשחקי הכס, בית הדרקון. סמית' היה במערכת יחסים עם השחקנית והזמרת הברזילאית מעיינה מורה (אנ') מ-2008 עד 2009. הוא גם ניהל מערכת יחסים און-אוף עם הדוגמנית האנגלייה דייזי לאו (אנ') מ-2010 עד 2014. מ-2014 עד 2019, הוא היה במערכת יחסים עם השחקנית לילי ג'יימס; השניים הופיעו יחד בסרט "גאווה ודעה קדומה וזומבים" ב-2016. סמית' הוא אתאיסט.[72] הוא תומך נלהב של קבוצת הכדורגל בלקבורן רוברס הוא ציין כי הלהקה האהובה עליו היא רדיוהד כמקור השראה, והתייחס לאואזיס כ"להקת הרוקנרול הטובה בעולם". בשנת 2015, הוא נבחר לאחד מ-50 הבריטים המתלבשים הטובים ביותר של מגזין הגברים האמריקאי GQ. * Smith, Oli (2010). Doctor Who: The Eleventh Doctor: Matt Smith. London: BBC Children's Books. ISBN 978-1-4059-0687-6 מאט סמית, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאט סמית, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מאט סמית, באתר AllMovie (באנגלית) מאט סמית, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מאט סמית, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מאט סמית, באתר MusicBrainz (באנגלית) מאט סמית, באתר Discogs (באנגלית)
התזמורת הסימפונית של קרוליינה הצפונית

התזמורת הסימפונית של קרוליינה הצפונית (באנגלית: North Carolina Symphony) היא תזמורת אמריקאית שמקום מושבה הקבוע הוא ראלי שבקרוליינה הצפונית, בתזמורת 69 נגנים קבועים במשרה מלאה. היא מופיעה באולם הקונצרטים מיימאנדי ומנגנת מדי פעם עם להקת הבלט של קרוליינה ועם להקת האופרה של צפון קרוליינה. ב-2007 חגג הארגון 75 שנה לייסודו. כן מתקיימות סדרות קונצרטים בערים שונות בצפון קרוליינה. בשנת 1932 איחד לאמאר סטרינגפילד קבוצת מתנדבים ליצירת התזמורת הסימפונית של צפון קרוליינה. הופעתם הראשונה הייתה באולם היל באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל ב-14 במאי 1932. הנגנים המקוריים של התזמורת היו מוזיקאים מקומיים, שניגנו ללא שכר. עד שנת 1935 כבר הופיעה התזמורת ביותר מחמישים ערים בצפון קרוליינה, ביותר מ-140 קונצרטים. ד"ר בנג'מין סוולין, מנהל מוזיקלי מ-1939 עד 1972, המשיך במימוש שליחותה של התזמורת, להגיע אל מספר רב ככל האפשר של תושבי צפון קרוליינה. בשנות ה-40 של המאה ה-20 הייתה הסימפונית שת צפון קרוליינה לתזמורת הראשונה שקיבלה מימון רצוף מן המדינה. החקיקה המאפשרת מתן מענקי מדינה לתזמורות התקבלה בבית המחוקקים של צפון קרוליינה במרץ 1943 והתזמורת ממשיכה לקבל את המימון הקבוע גם כיום. בשנת 1942 התחילה התזמורת להתמקד בחינוך; היא מביאה ילדים וסטודנטים אל אולם הקונצרטים להציג שאלות ולהאזין לנגנים ומתאמת עם מערכת החינוך פעולות האזנה למוזיקה סימפונית והדרכה מוזיקלית בבתי ספר יסודיים. לתזמורת צפון קרוליינה נודעת בנגינת סוגות וטיפוסי מוזיקה רבים חוץ מקונצרטים קלאסיים. ב-2007 סיירה התזמורת בחלקה המערבי של צפון קרוליינה עם תוכנית של מוזיקת עם מסורתית לצפון קרוליינה; חלילן צ'רוקי, כנרים עממיים, נגני בנג'ו ורקדנים בנעלי-עץ הופיעו עם התזמורת. בין השנים 2004 - 2020, היה גרנט לואלין המנהל המוזיקלי של התזמורת. החוזה הראשוני שלו היה לארבע שנים, ובנובמבר 2006 הוארך החוזה עד 2012. גרהרדט צימרמן, המנהל המוזיקלי בשנים 1982 עד 2003, הוא מנצח הכבוד של התזמורת. כיום מנהלה המוזיקלי של התזמורת משנת 2022 הוא המנצח המקסיקני קרלוס מיגל פרייטו. התזמורת הוציאה חמישה תקליטים, האחרון בהם "רישומים: 2004-05", הקלטה המביאה חיבורים של נגן טרומבון הבס של התזמורת, טרי מיזסקו. דייוויד הרטמן, בעבר מנחה תוכנית הטלוויזיה "בוקר טוב אמריקה" של רשת ABC, הוא מגיש שידורי הרדיו של תזמורת צפון קרוליינה. כחלק מן תוכנית החינוכית של התזמורת, כ-50 מ-180 הופעותיה השנתיות של התזמורת מוקדשות לסטודנטים מרחבי צפון קרוליינה. נוסף לכך, התזמורת מקיימת תחרות קונצ'רטו לנוער, נותנת מימון ל"פילהרמונית המשולש הצעירה" ומזמינה סטודנטים לצפות בחזרות. לאמאר סטרינגפילד (1932 - 1935) בנג'מין סוולין (1939-1972) ג'ון גוסלינג (1972 - 1980) גרהרדט צימרמן (1982 - 2003) גרנט לואלין (2004 - 2020) קרלוס מיגל פרייטו (2022 - ממשיך) אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הסימפונית של קרוליינה הצפונית (באנגלית) התזמורת הסימפונית של קרוליינה הצפונית, באתר MusicBrainz (באנגלית) North Carolina Symphony Education website North Carolina Symphony page on musicians and conductors Vivien Schweitzer (27 בנובמבר 2006). "Grant Llewellyn Extends Contract as North Carolina Symphony Music Director". Playbill Arts. נבדק ב-2008-04-16. {{cite news}}: (עזרה)
עקרון השוליות

בתורת המשחקים, עקרון השוליות הוא עיקרון המצביע על כך שהערך של שחקן תלוי אך ורק בתרומתו השולית לכל קואליציה שאליה הוא מצטרף, ואינו תלוי בתרומת שאר השחקנים לקואליציות השונות. ערך זה משמש באפיון שני לערך שפלי, בו הוא מחליף את עקרונות החיבוריות ושחקן האפס. יהי   ϕ {\displaystyle \ \phi } מושג פתרון נקודתי, ( N ; v ) {\displaystyle \left(N;v\right)} משחק בצורה קואליציונית, ו- i ∈ N {\displaystyle i\in N} שחקן. הגודל   ϕ i ( N ; v ) {\displaystyle \ \phi _{i}\left(N;v\right)} נקרא ערכו של שחקן i במשחק ( N ; v ) {\displaystyle \left(N;v\right)} לפי   ϕ {\displaystyle \ \phi } . מושג פתרון   ϕ {\displaystyle \ \phi } מקיים את עקרון השוליות אם לכל שני משחקים ( N ; v ) {\displaystyle \left(N;v\right)} ו- ( N ; w ) {\displaystyle \left(N;w\right)} עם אותה קבוצת שחקנים, ולכל שחקן   i {\displaystyle \ i} מתקיים התנאי הבא: אם   v ( S ∪ { i } ) − v ( S ) = w ( S ∪ { i } ) − w ( S ) , ∀ S ⊆ N − { i } {\displaystyle \ v\left(S\cup \{i\}\right)-v\left(S\right)=w\left(S\cup \{i\}\right)-w\left(S\right),\forall S\subseteq N-\{i\}} , אז:   ϕ i ( N ; v ) = ϕ i ( N ; w ) {\displaystyle \ \phi _{i}\left(N;v\right)=\phi _{i}\left(N;w\right)} . ערך שפלי מקיים את עקרון השוליות. כל מושג פתרון   ϕ {\displaystyle \ \phi } המקיים את עקרונות היעילות, הסימטריה והשוליות מקיים גם את עקרון שחקן האפס. ערך שפלי הוא מושג הפתרון הנקודתי היחיד המקיים את עקרונות היעילות, הסימטריה והשוליות. משחק שיתופי משפט יאנג שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946
כנסיית סן ג'ורג'ו מג'ורה

סן ג'ורג'ו מג'ורה (באיטלקית: San Giorgio Maggiore) היא בזיליקה הממוקמת באי סן ג'ורג'ו מג'ורה, בלגונת ונציה שבאיטליה. חזית הכנסייה צופה אל כיכר סן מרקו. הכנסייה הראשונה באתר הוקמה בשלהי המאה השמינית או ראשית המאה התשיעית. בשנת 982 נתרם האי למסדר הבנדיקטיני, אשר ייסד במקום את מנזר סן ג'ורג'ו. בניית מבנה הכנסייה הנוכחי החלה בשנת 1566 בתכנונו של אנדראה פאלאדיו. המבנה לא הושלם בעת מותו של פלדיו בשנת 1580. על סיום עבודות הבנייה ובייחוד חזית המבנה פיקח האדריכל וינצ'נזו סקאמודזי אשר התבסס על תוכניותיו של פלדיו. העבודות הסתיימו בשנת 1610. מגדל הפעמונים של הכנסייה נבנה בשנת 1467 אולם התמוטט בשנת 1774. מגדל חדש הוקם בשנת 1791. בשנת 2011, במסגרת הביאנלה של ונציה, הוצב בכנסייה פסל של האמן הבריטי אניש קאפור. לכנסייה חזית שיש לבנה בסגנון קלאסי האופייני לפלדיו. החזית תואמת את המבנה כאשר גמלון נמצא בחזית הספינה הראשית. משני צידי הכניסה הראשית לכנסייה נמצאים פסלי גאורגיוס הקדוש וסטפנוס הקדוש להם מוקדשת הכנסייה. הכנסייה רחבה ומוארת היטב בחלונותיה הרבים. תוכנית הכנסייה שילבה את צורת הצלב עם צורת הבזיליקה המסורתית, כאשר הכיפה נמצאת במפגש הזרועות. בין יצירות האמנות העיקריות שבכנסייה ניתן למנות את "המדונה על כס המלכות עם הקדושים" מעשה ידי סבסטיאנו ריצ'י, "הסעודה האחרונה" ו"נפילת המן" מעשה ידי ז'אקופו טינטורטו, וכן יצירות מעשה ידי פאלמה איל ג'ובאנה, דומניקו טינטורטו וז'אקופו באזאנו. אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית סן ג'ורג'ו מג'ורה כנסיית סן ג'ורג'ו מג'ורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סמדר שפי, עלייתו לשמים של אניש קאפור, באתר הארץ, 3 ביוני 2011
זוראן ארצג

זוראן ארצג (בסרבית: Зоран Ерцег; נולד ב-11 בינואר 1985) הוא כדורסלן עבר סרבי בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר גובהו 2.11 מטרים. ארצג, יליד פאקראץ, יוגוסלביה (כיום קרואטיה), שיחק בצעירותו בפולט קרמיקה נובי בצ'יי, FMP ז'לזניק ובבוראץ צ'אצ'אק. בשנת 2008 חתם לחמש שנים באולימפיאקוס פיראוס היוונית ולאחר עונה ראשונה לא מוצלחת הושאל לפאניוניוס. מאולימפיאקוס עבר לצסקא במדיה שיחק עונה אחת, ולאחר מכן הצטרף לגלאטסראיי ושיחק שם שנתיים. מקיץ 2015 לא משחק בעקבות זאת שלא הצליח למצוא קבוצה שתעמוד בדרישותיו הכספיים. ארצג היה חלק מסגל נבחרת סרביה ביורובאסקט 2007. מדיה וקבצים בנושא זוראן ארצג בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל באתר פיב"א Proballers, Zoran Erceg, Basketball Player, Proballers (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים ובנושא סרבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיברין

פיברין (תעתיק מאנגלית: Fiber שמשמעותו "סיב") הוא חלבון בלתי-מסיס, הנמצא בדמם של בעלי חוליות ומשמש גורם קרישת דם. כדי להפסיק את תהליך אובדן הדם, התרומבין, בתהליך של שפעול פרוטאוליטי מבצע חיתוך של פיברינוגן, מסיר ממנו שני פפטידים וכך נוצרים סיבי פיברין ברקמה הנגועה. התהליך יוצר קריש דם שיש להמיסו על מנת למנוע חסימת כלי דם. לשם כך נועד הפיברינוליזין שהוא חומר המפרק פיברין ומסיר את הקריש. תוצרי פירוק הפיברין (באנגלית: (Fibrin degradation product (FDPs), אלו הם רכיבים (הנמנים עם מרכיבי הדם) הנוצרים על ידי פירוק קריש דם כתוצאה מפעילותו של האנזים פלסמין הנמצא בדם ומפרק את משקעי הפיברין שיוצרים את קריש הדם. התוצר המוכר ביותר של פירוק הפיברין הוא החלבון די-דימר (באנגלית: D-dimer) המשמש כמדד איבחון בבדיקות דם. מדיה וקבצים בנושא פיברין בוויקישיתוף פיברין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שטר אדרכתא

אדרכתא הוא מונח הלכתי אשר משמעותו כתב הרשאה למלווה או למפקיד לרדת לנכסי הלווה או שומר הפיקדון ולהיפרע מקרקעותיהם, זאת במקרה שהם מסרבים לשלם את החוב או להחזיר את הפיקדון. לפני כתיבת האדרכתא נותן בית הדין ללווה אורכה של 90 יום להתייצב לפניו ולהציג את ראיותיו. אם הודיע שאיננו בא - כותבים את האדרכתא מיד. לאחר שמצא המלווה נכסים של הלווה, הוא בא לפני בית הדין והם מכריזים ברבים כי מי שרוצה לקנות את הנכסים יודיע לבית הדין (בדומה למהלך הוצאה לפועל). לאחר תשעים יום מוכרים את הקרקע לכל המרבה במחיר. קיימת מחלוקת ממתי חלה האדרכתא. לפי רבה האדרכתא חלה כאשר באה ליד הגובה, לפי אביי האדרכתא חלה מיד ביום שנכתבה, כי עדיו בחתומיו זכין לו, ועל מי שמחזיק בנכסים להחזיר גם את הפירות של השדה שאכל מאותו יום. לפי רבא רק לאחר תשעים היום, כאשר נמסרו הנכסים בידו הוא אוכל את הפירות, למרות שהוא עצמו זה שקנה לבסוף את הקרקע כי הרבה במחיר. 'אדרכתא', באתר 'דעת' תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ל"ה, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ק"ד, עמוד ב'. ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תסחיף

תסחיף או סחיף (בלועזית: אמבולוס, Embolus) הוא גוש מוצק, נוזל או גז שמובל על ידי מחזור הדם למקום שונה מהמקום בו הוא נוצר. רוב התסחיפים מקורם בפקיקים (תרומבי), אך ייתכנו גם תסחיפים של פלאק טרשתי, שומן, בועות גז או מי שפיר. התסחיפים יגרמו בעיות ברגע שיגיעו למקום צר מכדי שיוכלו לעבור בו, ועלולים לחסום את מעבר הדם, מצב הקרוי תיסחוף. תסחיף יכול להיווצר מגורמים שונים, בהם רקמה שהתנתקה, תאים סרטניים, שומן, בועת אוויר, גוש חיידקים ועוד. תסחיף ריאתי תסחיף מי שפיר קריש דם קרישת דם פקקת תסחיף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
רוברט ארצ'יבלד

רוברט מייקל ארצ'יבלד הבן (באנגלית: .Robert Michael Archibald Jr;‏ 29 במרץ 1980 – 23 בינואר 2020) היה כדורסלן סקוטי, ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר גובהו היה 2.11 מטרים. ארצ'יבלד, יליד פייסלי, רנפרושיר, סקוטלנד, למד בתיכון "לאפייט" שבוויילדווד ממדינת מיזורי, באותה כיתה עם כוכב ה-MLB לעתיד ראיין הווארד, וסיים בו את לימודיו ב-1998. לאחר מכן למד ארבע שנים (1998–2002) באוניברסיטת אילינוי ושיחק במדי קבוצת הכדורסל שלה, לאחר מכן בשנת 2002 נרשם לדראפט בו נבחר במקום ה-31 על ידי ממפיס גריזליס, לאחר עונה עבר לפיניקס סאנס. עבר באורלנדו מג'יק ובטורונטו ראפטורס, אך סיים את העונה בולנסיה מהליגה הספרדית. ממוצעיו בליגת ה-NBA עומדים על 1.2 נקודות ו-1.6 ריבאונדים למשחק. בעונת 2004/05 שיחק ארצ'יבלד סקאבוליני פזארו מהליגה האיטלקית. לאחר מכן עבר לחובנטוד בדאלונה, בה שיחק במשך שנתיים ועבר לאזובמאש מאריופול האוקראינית. בעונת 2008/09 חזר לספרד וחתם באוניקאחה מאלגה. ביולי 2011 חתם בסרגוסה באסקט מליגת העל הספרדית. ארצ'יבלד שיחק בנבחרת סקוטלנד ובנבחרת הנוער של בריטניה. שיחק בנבחרת בריטניה וייצג אותה באולימפיאדת 2012 בלונדון. ב-23 בינואר 2020 נמצא מת בביתו שבברינגטון, אילינוי. מדיה וקבצים בנושא רוברט ארצ'יבלד בוויקישיתוף רוברט ארצ'יבלד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קריש

האם התכוונתם ל... קריש דם – גוש מוצק הנוצר במערכת הדם, בדרך כלל על מנת למנוע איבוד דם במקרה שבו כלי דם נפגע ג'לי (נקרא בעברית גם "קריש") - ג'ל פירות מתוק שבט קֻרַיְש – שבטו של הנביא מוחמד במכה קריש (נהר) – נהר באירופה יהודה אבן קריש – יליד אלג'יר, חלוץ הבלשנות ההשוואתית השמית קריש (סרט) – סרט גיבורי על מ-2006 של הבמאי ההודי רקש רושן כריש קרש
יואש

האם התכוונתם ל... יואש (יהואש) בן אחזיהו – ממלכי יהודה יואש (יהואש) בן יהואחז – ממלכי ישראל קיסרי אתיופיה יואס הראשון, קיסר אתיופיה יואס השני, קיסר אתיופיה אישים מודרניים יואש דובנוב – לשעבר ראש המועצה המקומית עפולה ובכיר בבנק הפועלים לאחר מכן יואש צידון – טייס קרב וחבר כנסת לשעבר יואש ועדיה – מומחה לפיזיולוגיה של הצמח, ראש מכון וולקני וסגן נשיא האוניברסיטה העברית לשעבר יואש אלרואי – עיתונאי יואש רובין – אלום משנה במילואים בצה"ל מקומות הר יואש – אחד מהרי אילת יהואש אישים ששמם הפרטי הוא יואש
יוחנן

האם התכוונתם ל... אישים יהודים יוחנן בן קרח – דמות מקראית שעמדה בראש יחידה צבאית. נותר בארץ לאחר חורבן בית ראשון והגליית היהודים יוחנן כהן גדול – כהן גדול בראשית ימי בית שני, בסוף המאה ה-5 לפנה"ס יוחנן כהן גדול (חשמונאי) – כינוי שנקשר עם אביו של מתתיהו הכהן מבית חשמונאי ועם יוחנן הורקנוס הראשון. יוחנן הורקנוס הראשון – כהן גדול מבית חשמונאי שהיה מלך ביהודה. יוחנן בן נדבאי – כהן גדול בשלהי תקופת בית שני, במחצית השנייה של המאה ה-1 לספירה יוחנן מגוש חלב – ממנהיגי המרד הגדול ברומאים חז"ל רבן יוחנן בן זכאי – תנא רבי יוחנן הסנדלר – תנא מתלמידי רבי עקיבא רבי יוחנן או (רבי יוחנן בר נפחא) - מגדולי האמוראים בארץ ישראל בדור השני אישים בנצרות יוחנן המטביל – מבשר בואו של ישו יוחנן השליח – אחד משנים עשר שליחיו של ישו יוחנן כותב הבשורה – כותב הבשורה על-פי יוחנן יוחנן הכומר – מלך נוצרי בדיוני השולט על ממלכה אבודה במזרח. זוהה בעידן התגליות האירופי עם קיסר אתיופיה. יוחנן - עשרים ושלושה אפיפיורים נקראו יוחנן, האחרון שבהם יוחנן העשרים ושלושה יוחנן המתבודד – נזיר, הגמון, תלמידו של סבאס, ומראשי המאבק נגד האוריגניסטים יוחנן הדיאקון – דיאקון בוונציה, מזכיר הדוג'ה ומחבר "דברי ימי ונציה" (Chronicon Venetum) בשנת 1000 לערך אחר יוחנן (קיסר) – קיסר רומא אישים ששמם הפרטי הוא יוחנן ג'ון סנט ג'ון
עודד וולקשטיין

עודד וולקשטיין (נולד בשנת 1970) הוא סופר, מתרגם, עורך ספרותי ומבקר ספרות ישראלי. וולקשטיין נולד ברמת גן כבן יחיד. גדל ברמת גן ובהוד השרון. בשנת 2000 קיבל תואר שני בספרות באוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "הזיכרון ביצירותיהם של אבות ישורון ופרנץ קפקא: מודל פסיכו-סמיוטי". ב-2009 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "חדר המכונות של ההתגלות: הנשגב במודרניזם (פו, פוקנר, אוקונור)". מאז 2001 הוא מלמד כתיבה יוצרת וספרות בבית הספר קאמרה אובסקורה. לימד בחוג לתורת הספרות הכללית באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב. מלמד ספרות במכללת ספיר. וולקשטיין תרגם מאנגלית לעברית מספר ספרים, בהם הספר השנוי במחלוקת "כל יום הוא טרבלינקה" והספר גברויות של ריווין קונל, שהוא אחד הספרים המצוטטים ביותר בתחום של לימודי מגדר. עם הספרים שערך נמנים "אמא" מאת ענר שלו, "נזדרובייה" מאת זוסטלומה, "אני אוהַב את כריסטינה" מאת לי קופמן, "המורה" מאת מיכל בן-נפתלי (שזיכה אותה בפרס ספיר לשנת 2016) ו"שפילפוגל, שפילפוגל" מאת מתן חרמוני. היה חבר מערכת כתב העת "מטעם", ופרסם מאמרים על שירה וספרות במספר עיתונים וכתבי עת, בהם מוסף "ספרות ותרבות" של "ידיעות אחרונות", "הארץ" ו"הליקון". כמו מגיש פינה בקול המוסיקה, העוסקת באלמנטים מוזיקליים ביצירות ספרותיות. משנת 2015 הוא עורך ספרות מקור ב"כתר ספרים". בשנת 2016 יצא לאור בהוצאת רסלינג ספרו אני אומר לכם שאני מת! - מסה על אדגר אלן פו, המבוסס על פרק מהדוקטורט שלו. בשנת 2017 יצא לאור אוסף מסות שלו בנושאי תרבות בשם משמרת לילה בהוצאת ידיעות ספרים. בשנת 2019 יצא לאור, בהוצאת דביר, רומן פרי עטו, הסבך. הוא פעיל בפרויקט הסיפור הקצר, שבו מתפרסמים תרגומיו והמלצותיו. וולקשטיין מתגורר בתל אביב, ולו בת מבת-זוגו לשעבר, דפנה רוזנבליט. אני אומר לכם שאני מת! - מסה על אדגר אלן פו (הוצאת רסלינג, 2016) משמרת לילה (הוצאת ידיעות ספרים, 2017) הסבך (הוצאת דביר, 2019) אקדמיה לתינוקות (הוצאת דביר, סדרת רוח צד, 2021) מכרסם (הוצאת פרדס, 2022) תעלומת סודות היורשת (הוצאת תשע נשמות, 2022) רשימת הפרסומים של עודד וולקשטיין, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של עודד וולקשטיין, באתר "סימניה" יוני ליבנה, חיי המתים, באתר "ידיעות אחרונות", 4 ביולי 2016 גילי איזיקוביץ, אחת הגיבורות בספרו החדש של עודד וולקשטיין היא רוצחת סדרתית. למה הוא נמשך לעולמות האימה?, באתר הארץ, 27 במאי 2021 עודד וולקשטיין, דף שער בספרייה הלאומית מכּתביו והרצאותיו: כך אומץ ''דרקולה'' אל חיקו של הימין השמרני, ידיעות אחרונות, ספרות ותרבות, 20 באוקטובר 2022 ובאו עד נבכי ים, באתר ערב רב, 21 בפברואר 2018 - על תערוכתו של שי זילברמן בסדנאות האמנים, תל אביב "נראה לי שזה הקבר האחרון", באתר ערב רב, 6 בנובמבר 2018 - מתוך קטלוג התערוכה "בארות בארות נשברים" של יונתן הירשפלד בגלריה גבעון על "פרולוג לרצח", רחל פרץ, באתר יוטיוב על התקווה 69 כבלש, באתר יוטיוב על הספר "למקרה שלא אהיה בסביבה" מאת שמחה יעל פזואלו, באתר יוטיוב על כתביו: מייקי דגן, "הסבך" של עודד וולקשטיין: איך יוצאים מהסבך האימתני והמותח הזה?, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2019 יעקב גולדברג, לשחק עם האלם וההלם, על תעלומת סודות היורשת, פנס מוסף לביקורת ספרות, פברואר 2023. ראיון עם עודד וולקשטיין, מתרגם הספר "כל יום הוא טרבלינקה", באתר "לעולם לא עוד" ריווין קונל, דני קפלן (ע), תרגום: עודד וולקשטיין, גברויות, חיפה: פרדס, 2009 עודד וולקשטיין בפרויקט הסיפור הקצר גילי איזיקוביץ, אחת הגיבורות בספרו החדש של עודד וולקשטיין היא רוצחת סדרתית. למה הוא נמשך לעולמות האימה?, באתר הארץ, 24 במאי 2021