laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אבן ח'ורדאדבה

אבו אל-קאסם עוביידאללה אבן ח'ורדאדבה (בפרסית: ابوالقاسم عبیدالله ابن خردادبه) (בערך 820 – 912 לספירה) היה גאוגרף פרסי. כתב את הספר הגאוגרפי הראשון בשפה הערבית "כתאב אל-מסאליכ ואל-ממאליכ". היה בן למשפחה פרסית עשירה מצפון איראן. מונה למנהל הדואר במחוז ג'יבאל בצפון מערב איראן תחת הח'ליף העבאסי אל-מעתמד (שלט בין השנים 869–885 לספירה). בתפקיד זה שימש אבן ח'ורדאדבה גם כמנהל דואר כללי וגם כרב המרגלים האישי של הח'ליף במחוז זה. מלבד ספרו הגאוגרפי המפורסם אבן ח'ורדאדבה כתב גם ספרים נוספים בנושא תרבות פרס ומוזיקה. אבן ח'ורדאדבה כתב את הספר "כתאב אל-מסאליכ ואל-ממאליכ" ("ספר הדרכים והממלכות") בין השנים 846-847. בספר זה הוא מתאר עמים שונים שחיו בפרובינציות של הח'ליפות העבאסית. יחד עם מפות, הספר כולל גם תיאור של הארץ, האנשים והתרבות של חופי דרום אסיה לרבות בראהמאפוטרה, איי אנדמן, מלזיה והאי ג'אווה. הארצות של שושלת טאנג הסינית, שילה המאוחדת (קוריאה) ויפן מוזכרות בעבודתו. הספר הוא אחד מהמקורות היחידים ששרדו שמתארים סוחרים יהודים הידועים בשם "רדהנים". על הרדהנים כתב: "סוחרים אלה מדברים ערבית, פרסית, יוונית, לשון הפרנקים, האנדלוסים, והסלאבים. עוברים הם ממערב למזרח וממזרח למערב, ועושים דרכם בים וביבשה. הם מביאים מן המערב סריסים, עבדים ושפחות, חרבות, עורות הביבר והנמייה".
מסך הבית (אפל)

הספרינגבורד במכשירי iOS (באנגלית: SpringBoard. מוכר גם כ: Home Screen – מסך הבית), הוא היישום הסטנדרטי שמנהל את מסך הבית. היישומים הבסיסיים שמגיעים עם המכשיר בגרסה iOS 8 הם: הגדרות, תזכורות, הודעות, אנשי קשר, לוח שנה, תמונות, מצלמה, מפות, מזג אוויר, Passbook, פתקים, סרטים, מניות, Game Center, iTunes, App Store, דוכן העיתונים, שעון, מחשבון, מצפן, תזכורות קוליות, מייל, טלפון, Safari (דפדפן), מוזיקה, בריאות, טיפים, iBooks ופודקאסטים. בשנת 2008, עם שחרורה של מערכת ההפעלה iOS 1.1.2, מסך הבית עבר כמה שינויים משמעותיים. לדוגמה כאשר משתמש מקיש על יישום מסוים למשך מספר שניות, כל היישומים על גבי מסך הבית יתחילו להתנועע. במצב זה, "מצב נענוע", המשתמש יכול לסדר מחדש את היישומים במסך הבית, למחוק אותם וליצור דפים נוספים על ידי גרירת יישום לעבר דופן המסך. במצב זה לא ניתן להיכנס לשום יישום. כדי לחזור למצב נורמלי יש ללחוץ על מקש הבית. בחודש יולי 2008, יישומי צד שלישי הוצגו עם מערכת ההפעלה iOS 2.0. יישומים אלה מותקנים דרך ה-App Store ונמחקים באותה שיטה כמו היישומים הבסיסיים, דרך "מצב נענוע". בחודש יוני 2009, עם יציאת מערכת ההפעלה iOS 3, נוסף למסך הבית "חיפוש Spotlight". אפשרות זו מאפשרת למשתמש לחפש יישומים וקבצים המאוחסנים במכשיר האייפון שלו. בחודש יוני 2010 שוחררה הגרסה iOS 4 ואיתה נוספו למסך הבית רקעים מותאמים אישית. כמו כן הוכנסו התיקיות, אם גוררים יישום אחד על גבי היישום נוסף ב"מצב נענוע" נוצרת תיקייה. בתיקייה אפשר לאחסן עד 12 יישומים (אולם בפריצות במכשירים ניתן להוריד פיצ'ר אשר מאפשר כמות בלתי-מוגבלת של יישומים בתוך תיקיות). ניתן להוסיף יישומים נוספים על ידי גרירתם אל תוך התיקייה והסרת מהתיקייה על ידי גרירתם מתוך התיקייה אל מסך הבית. ניתן לשנות שמות של תיקיות, וכן כאשר אין שום יישום בתוך תיקייה היא תיעלם. ערך מורחב – פריצת iOS על מכשירים פרוצים, יישומים לא-חתומים (כלומר יישומים המותקנים באמצעות "Cydia") לא ניתן למחוק בשיטה המסורתית של החזקת אצבע על היישום ובחירה למחוק. במקום זאת, המשתמש צריך להסיר את היישום דרך "Cydia", אלא אם כן מותקן הפיצ'ר "CyDelete", המאפשר מחיקה ממסך הבית. לפני גרסת iOS 1.1.3, הפריצה הותקנה במסך הבית ואפשרה הצגה של יישומי צד שלישי. בגרסאות שלאחר גרסת iOS 1.1.3, תיקון זה אינו נדרש עוד, כיוון שנפתחה האפשרות להציג סמלים של יישומי צד שלישי כברירת מחדל. יישומים שהותקנו מהפריצה אוחסנו היכן שהיישומים של אפל, הבסיסיים, אוחסנו. מסך הבית במכשירים פרוצים יכול היה להיות מותאם אישית עם ערכות-נושא ורקעים. את ערכות-הנושא מורידים לרוב דרך יישומי צד שלישי (מהמוכרים שביניהם הוא "WinterBoard"), המותקן דרך "Cydia". ערכות-הנושא יכולות להשתנות כאשר ישנם שינויים בהופעתו של האייפון. בנוסף לזאת, ערכות-הנושא משנות גם אלמנטים של ממשק המשתמש. נכון לסוף שנת 2009, מכשירים פרוצים יכולים להחליף גם את הממשק של האייפון באמצעות התוכנה "PogoPlank", אשר משתמשת בגלגל של קטגוריות ולא בעמודים הרגילים עם הסמלים. ערך מורחב – OS X ה-Mac OS X Lion כלל תכונה חדשה בשם "Launchpad". תכונה זו הייתה מבוססת על תכונת מסך הבית בתוכנת ה-iOS. התוכנה כללה את אותן התכונות (כמו התיקיות), אך לא נראתה כמו מסך הבית, אלא ה-"Dock" (ארבעת היישומים המופיעים בכל דף; בתמונה העליונה: טלפון, מייל, Safari (דפדפן) ומוזיקה) היה ארוך יותר (כמו לוח מחוונים). לפני כנס המפתחים בו הוצג ה-Mac OS X, ה-"Launchpad" נקראה "ספרינג בורד". אף על פי שהשם שהיה מוצג נשאר זהה, התמונות שפורסמו להפצת ה-Mac OS X עדיין היו בשם "ספרינג בורד".
שמעון הרוש

שמעון הרוש (נולד ב-20 בפברואר 1987) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת הפועל קריית ים. הרוש גדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה ובשנת 2006 זכה עם קבוצת הנוער של המועדון באליפות ליגת העל לנוער, תחת הדרכתו של המאמן שלומי דורה ולצידם של רן יצחק, רן אבוקרט ואושרי רואש. לאחר מכן עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון ושיחק עמה בליגה הלאומית. בשנת 2007 היה הרוש חלק מסגל הנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה רשם 4 הופעות. בקיץ 2008 הושאל הרוש לקבוצת מכבי אחי נצרת וסייע לה להעפיל לליגת העל. בתום העונה הוחתם בקבוצת הפועל באר שבע, וב-22 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1-2 על הפועל רעננה באצטדיון וסרמיל. ב-17 באפריל 2010 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 4–0 על מכבי נתניה. בעונה שלאחר מכן הושאל הרוש לקבוצת הפועל עכו, וכעבור שנה חזר לבאר שבע ושיחק במדי הקבוצה בעונת 2011/2012, אך לרוב הועדף על פניו המגן הצעיר אופיר דוידזאדה, והרוש לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הקבוצה. לקראת עונת 2012/2013 הושאל הרוש לקבוצת בני סכנין, ובמהרה הפך לשחקן מפתח בקבוצה. בחצי הראשון של העונה כבש שני שערים במדי בני סכנין, ובחלון ההעברות של חודש ינואר הוחתם בקבוצת הפועל תל אביב. ב-27 בינואר 2013 ערך הרוש את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, כשפתח בהרכב במשחק מול מכבי חיפה בקריית אליעזר. ב-18 בינואר 2014 כבש את שערו היחיד במדי הקבוצה, בניצחון 4–1 על הפועל רעננה, ובסוף העונה שוחרר מהפועל תל אביב לאחר שנה וחצי במועדון. ב-11 ביוני 2014 חתם הרוש בקבוצת מכבי נתניה, העולה החדשה לליגת העל. ב-18 באוקטובר 2014 כבש הרוש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 2–3 להפועל חיפה במסגרת המחזור הרביעי של ליגת העל. בסך הכל שיחק שנתיים במועדון, וערך 37 הופעות בליגת העל בהן כבש שני שערים, ובסוף עונתו השנייה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית. ב-19 בספטמבר 2016 חתם הרוש בקבוצת הפועל רובי שפירא חיפה, העולה החדשה לליגה א'. ב-28 ביוני 2017 חתם הרוש בקבוצת עירוני נשר מהליגה הלאומית, אך בנובמבר 2017 עזב את המועדון וחתם בהפועל אכסאל מליגה א'. הרוש כבש חמישה שערים ב-14 הופעות עד תום העונה, וסייע לקבוצה להעפיל לליגה הלאומית. בעונת 2018/2019 ערך ארבע הופעות במדי הקבוצה בליגה הלאומית, ובינואר 2019 חתם בהפועל באקה אל-גרבייה מליגה א', אך לא שיחק עד תום העונה. בתחילת העונה שלאחר מכן ערך הרוש ארבע הופעות במדי הקבוצה, ובדצמבר 2019 חתם במכבי טמרה מליגה א'. שמעון הרוש, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל שמעון הרוש, באתר Transfermarkt שמעון הרוש, באתר Soccerway שמעון הרוש, באתר FootballDatabase.eu שירי אלג'ם, ‏טל בן חיים יחמיץ את חיפה, הרוש חתם לעונה וחצי, באתר ONE‏, 24 בינואר 2013 קובי פורטל, שמעון הרוש חתם ב"רובי שפירא", באתר דאבל פס, 19 בספטמבר 2016
אל-אצמעי

עבד אל-מלכ אל-אצמעי (בערבית: أبو سعيد عبد الملك ابن قريب الأصمعي; בתעתיק לעברית: אבו סעיד עבד אלמלכ אבו קֻרַיְבּ אלאצמעי) (בערך 740–828 לספירה) היה פילולוג ואיש מדע ערבי. היה אחד מהפילולוגים המובילים באסכולה הבצרית של הדקדוק הערבי. היה תלמידו של הפילולוג הערבי ומייסד האסכולה הבצרית של הדקדוק הערבי, אבו אל-עמר אבן אל-עלא ושל אל-ח'ליל בן אחמד. בלימודיו אל-אצמעי רכש ידע נרחב בערבית הקלאסית ובשירה הקדם-אסלאמית. בין היתר עסק גם בתחום מדעי החיים והזואולוגיה. הוא נחשב למדען המוסלמי הראשון שחקר בעלי חיים באופן מעמיק. אל-אצמעי כתב יצירות רבות, ביניהם: כתאב אל-ח'יל (ספר הסוסים), כתאב אל-איביל (ספר הגמלים), כתאב אל-פארק (ספר על בעלי חיים נדירים), כתאב אל-וחוש (ספר על חיות בר), כתאב אל שאת (ספר הכבשים) וכתאב ח'לק אל-אנסאן (ספר יצירת האדם) שמספק מידע מפורט על האנטומיה האנושית. אל-אצמעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תזכורות (יישום)

תזכורות (באנגלית: Reminders) הוא יישום במערכת ההפעלה iOS שמאפשר למשתמשים ליצור תזכורות ורשימות לעצמם. היישום נוסף במערכת ההפעלה iOS 5 למכשירי הiOS, ובמערכת ההפעלה OS X 10.8 "Mountain Lion" למחשבי המקינטוש. היישום יכול ליצור כמה רשימות של תזכורות שנוצרו על ידי המשתמש. לכל תזכורת יש כותרת והיא יכולה להיות מסומנת כ"מבוצעת" ואז היא אוטומטית מוסתרת. בנוסף לכך, כל תזכורת יכולה להיות בעלת האפשרויות הבאות: עדיפות, מ"נמוך" ל"גבוה". הערה אודות התזכורת. שעון שמצלצל בזמן מסוים ובתאריך מסוים שנקבעו. הצלצול יכול לחזור כל יום, שבוע, שבועיים, חודש או שנה. התרעה שמופעלת בעת עזיבת תחום מסוים ("כשאני יוצא מהמסיבה" או "כשאגיע הביתה"). ערך מורחב – סירי במערכת ההפעלה iOS 5, נוספה מערכת הזיהוי הקולי Siri. בעקבות כך, הפעולות הבסיסיות במכשיר יכולות להתבצע באופן קולי על ידי המשתמש. לדוגמה, המשתמש יכול לבקש מ-Siri ליצור תזכורת בשעה מסוימת, על ידי נתינת הפקודה: Remind me at 7 o'clock pm to go to the party., והתזכורת תיווצר; או תזכורת בעזיבה או הגעה אל מקום מסוים על ידי הפקודה: Remind me to go to the supermarket when I leave my home. כדי לאפשר את האפשרות של תזכורת כאשר משתמש עוזב או מגיע אל מקום מסוים, יש להפעיל שירותי מיקום ליישום התזכורות, אחרת היישום לא יוכל להזכיר למשתמש.
Caravan (אלבום)

Caravan הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק המתקדם הבריטית, קרוואן. האלבום יצא לאור בשנת 1968. האלבום היה תוצאה של הלהקה כשהם שאלו כלי נגינה מסיבוב ההופעות של סופט מאשין כשנאמר: "הצהרה מוזיקלית יוצאת דופן ובוגרת". האלבום יצא על מונו וסטריאו בבריטניה ובארצות הברית, אך לא הצליח מאוד ולא מכר עותקים במספר "רציני", ולכן חברי הלהקה בקושי שרדו ובתקופה מסוימת אף נאלצו לחיות באוהל. ואז גם התקליט נעלם כאשר החלק הבריטי של חברת MGM (שהיא בעלת חברת ההקלטות verve) נסגר. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דויד סינקלייר, ריצ'רד סינקלייר, פאי הסטינגס וריצ'רד קוהלן, למעט "Where but for Caravan Would I?" שנכתב בנוסף אליהם גם על ידי בריאן הופר. ההוצאה המחודשת על גבי תקליטור כללה שתי גרסאות של האלבום במונו המקורי, ובגרסת הסטריאו, יחד עם רצועת בונוס "Hello Hello" (3:12) שהיה לסינגל. פאי הסטינגס - גיטרה, שירה, גיטרה בס דויד סינקלייר - עוגב, פסנתר ריצ'רד סינקלייר - בס, שירה, גיטרה ריצ'רד קוהלן - תופים משתתפים נוספים ג'ימי הסטינגס - חליל צד בקטע "Love Song With Flute" טוני קוקס - הפקה מוזיקלית קית' דייוויס - עיצוב עטיפה מידע על האלבום Caravan באתר MusicBrainz האלבום Caravan באתר Discogs
המרכז לשתילת מפרקים

המרכז האורתופדי לשתילת מפרקים (Center for Implant Surgery) הוקם במסגרת בית חולים רוטשילד - בני ציון בחיפה ב-1980 ושרת את תושבי חיפה והמדינה כולה בטפול במחלות המפרקים הגדולים עם משתלים מלאכותיים. הקמת המרכז, כחלק מעולם האורתופדיה, הייתה פתיחתה בארץ של תקופה פורצת דרך מחקרית וקלינית שהקדימה את ענפי הכירורגיה האחרים בחזית הטכנולוגית והרפואית. עם מענק של נשיא איגוד המוציאים לאור מר מורו ברנשטיין, עידוד של שר הבריאות אליעזר שוסטק וגיבוי של מנהל בית החולים ד"ר דב גולן הוקם ונוהל המרכז לשתילת מפרקים על ידי ד"ר דוד מנדס. תוך זמן קצר שימש אבן שואבת לחולים עם בעיות מפרקים למיניהן מרחבי המדינה ומחוצה לה. לצוות המרכז נוספו עמיתי מחקר מחו"ל וביניהם לראשונה גם עמית מצרי. חסות מיוחדת למרכז ניתנה על ידי כל שרי הבריאות בשנות פעילותם וראש העיר אריה גוראל ועוזרו ישראל סביון. השר מוטה גור עזר בתכנון תיירות רפואית, השרה שושנה ארבלי-אלמוזלינו הכריזה על המרכז 'כמרכז ארצי' והשר חיים רמון תמך בפעילות הקלינית. פעילות המרכז במשך 25 שנים הקנתה לו מוניטין שהתבטא בשיתוף פעולה של צוותי מחקר בינלאומיים ומענקי מחקר מאישים ומוסדות. המרכז פתח בפני חוקרים ורופאים אפשרויות חדשות שתוצאותיהן היו פרויקטים מחקריים וקליניים בעלי חשיבות וזכו להערכה בקהילה האורתופדית הבינלאומית. משנת 1979, אחת לשנה, התקיים כנס בינלאומי שנוהל על ידי צוות המרכז, ונערך בקביעות בימי הפסח מדי שנה במשך 15 שנים. לכל כנס הוגדר אחד מהנושאים הייעודיים של יחידות המרכז, הוזמנו מרצים מבכירי האורתופדים המובילים בנושא הספציפי ממדינות שונות, וזכה לפרסום בעלון 'האקדמיה האמריקאית לכירורגים אורתופדים' (American Academy of Orthopaedic Surgeons). בשנים של רגיעה ביטחונית השתתפו בו גם אורתופדים מעזה ומשכם. הפעילות של מחקר קליני ומעבדתי התבססה על מפגשים חודשיים של סיעור מוחות עם מדענים מפקולטות רבות של הטכניון ושתוף פעולה של חברות תעשייה רבות כמו רפא"ל, התעשייה האווירית, תע"ש, אלסינט, אלביט בנושאים של בעיות כירורגיות וחומרים ביו-רפואיים. השילוב של תעשיינים, אנשי היי-טק ורופאים הולידה סינרגיה יצירתית אשר הניבה מגוון פרויקטים רחב. תרגילי תפילה מאמרים ופרויקטים
כריסטיאן סינדינג

כריסטיאן סינדינג (בנורווגית: Christian Sinding;‏ 11 בינואר 1856 - 3 בדצמבר 1941), היה מלחין נורווגי. סינדינג החל ללמוד מוזיקה בכריסטיאניה (כיום אוסלו) ב-1874 נסע להמשך לימודים בקונסרבטוריון של לייפציג כמו בן ארצו אדוורד גריג לפניו. הוא נשאר בגרמניה במשך קרוב ל-50 שנה. המוזיקה שלו הושפעה מרוברט שומאן, פרנץ ליסט ריכרד שטראוס ווגנר. בניגוד לגריג הוא לא הטמיע בה הרבה אלמנטים נורווגים. בכל זאת הכירה בו הממשלה הנורווגית כקומפוזיטור לאומי נורווגי, ממשיך דרכו של גריג והעניקה לו מלגת מחייה קבועה עד לסוף ימיו. בשנים 1920–1921 לימד קומפוזיציה בבית הספר איסטמן למוזיקה ברוצ'סטר, ארצות הברית. לאחר מכן התיישב באוסלו עד למותו. בשנת 1941, מספר שבועות לפני מותו, הצטרף למפלגה הנאצית בנורווגיה, הנאשונל סמלינג. עקב זה הוא הוחרם בתקשורת הנורווגית לאחר המלחמה. נסיבות הצטרפותו למפלגה לא ברורות. הוא היה מבוגר מאוד וסבל מדמנציה ידוע שדיבר בתחילה נגד הכיבוש ובעד זכויות מוזיקאים יהודים. הנאצים נצלו את הצטרפותו לשם תעמולה היות שהוא היה פופולרי בגרמניה ונורווגיה לפני מלחמת העולם השנייה. סינדינג חיבר יצירות לפסנתר, ארבע סימפוניות, שלושה קונצ'רטי לכינור, קונצ'רטו לפסנתר, מוזיקה קאמרית, אופרה -"ההר הקדוש" (1914), שירים ויצירות למקהלה. מכל יצירותיו מוכר בעיקר הקטע לפסנתר רחשי אביב (באנגלית - Rusle of spring, ‏ בגרמנית - Frülingsrauschen) שהוא הקטע השלישי מתוך 6 קטעים לפסנתר אופוס 32 שנכתבו ב-1896. המנגינה מנוגנת ביד שמאל ואילו יד ימין מנגנת ארפג'ו המזכיר את רחשי העלים, מפלי מים זורמים ומעוף הפרפרים באביב. הקטע אהוב על פסנתרנים ברחבי העולם. סינדינג שייך למלחינים הידועים בעולם בזכות יצירה אחת. מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן סינדינג בוויקישיתוף כריסטיאן סינדינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריסטיאן סינדינג, באתר AllMusic (באנגלית) כריסטיאן סינדינג, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריסטיאן סינדינג, באתר Discogs (באנגלית) רחשי אביב בפסנתר+תווים, באתר יוטיוב קנת וואלרי מקליש:מוזיקה קלאסית מדרין למאזין, עמ'197, הוצאת אחיאסף, 1994
טרה נוליוס

טֵרָה נוּלְיוּס (מלטינית: Terra nullius) הוא ביטוי שמקורו במשפט הרומי ומשמעותו: "אדמה שאינה שייכת לאיש". הוא משמש כיום בתחום המשפט הבינלאומי לתיאור שטח אשר מעולם לא היה כפוף לריבונות של מדינה, או שכל גוף ריבוני קודם ויתר בצורה מפורשת או מרומזת על ריבונותו בו. החלת ריבונות על שטח שנחשב כ"טרה נוליוס" אפשרית על ידי כיבוש, אם כי ייתכן שצעד זה יהווה הפרה של אמנה או חוק בינלאומי. הטריטוריות הבודדות בעולם המוגדרות כיום כ"טרה נוליוס" הן: ביר טוויל בגבול מצרים-סודאן (עליו קמה מדינה לכאורה בשם ממלכת צפון סודאן (רו')) 5 אזורים מסוימים לאורך נהר הדנובה בגבול קרואטיה-סרביה (על הגדול שבהם המכונה גורנייה סיגה קמה מדינה לכאורה בשם ליברלנד ועל שאר השטחים קמו 3 מדינות לכאורה נוספות: אנקלאבה (צר'), אונגאל (צר') וורדיס (ספ')) ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה (ששטחה 1,610,000 קמ"ר, כולל חוף אייטס שממזרח לארץ מרי בירד, עליה קמה מדינה לכאורה בשם ווסטארקטיקה (אנ')) הרעיון של טרה נוליוס ביחס לארץ ישראל התבטא במחשבה הציונית מאז תחילתה ברעיונות כמו ״עם ללא ארץ לארץ ללא עם״. ישנן עמדות משפטיות ישראליות המתייחסות לשטחי יהודה ושומרון וחבל עזה כאל "טרה נוליוס", משום שלאחר פקיעת המנדט ב-1948 לא הוקמה ישות ערבית עצמאית בשטחים אלו, והם נכבשו והוחזקו, באופן לא מוכר בינלאומית, בידי מצרים וירדן. גם לאחר מלחמת ששת הימים, שבה כבשה מדינת ישראל שטחים אלו, היא לא החילה בהם ריבונות דה יורה (חוץ מבמזרח ירושלים). מדינת ישראל עמדה פעמיים בפני מצב של טרה נוליוס. בפעם הראשונה הדבר קרה ב-1967, בעקבות מלחמת ששת הימים: המפות הישראליות הציגו את הכפר העלווי ע'ג'ר כחלק משטחה של לבנון, בעוד שמבחינתן של סוריה ולבנון ומבחינתם של תושבי הכפר, הכפר היה סורי, ועל כן, מתוקף שליטתה של ישראל ברמת הגולן, הוא אמור להיות בשליטתה. כעבור חצי שנה ישראל הכירה בכפר. בפעם השנייה הדבר קרה ב-1985, בעקבות שיחות טאבה: "המשולש הימי" בגבול הימי שבין ישראל למצרים נותר חסר דרישה לריבונות, עד שנת 2003, שבה החילה ישראל את ריבונותה בשטח, על ידי משטרתה. שטח הפקר מדינות שההכרה בהן מוגבלת מדינה לכאורה מדיה וקבצים בנושא טרה נוליוס בוויקישיתוף אסור לפספס‏, יש עדיין אדמות פנויות על פני כדור הארץ שאף מדינה לא רוצה - בא לכם?, באתר וואלה, 27 ביולי 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנינג

האם התכוונתם ל... פנינג – אטול המהווה אחד מאיי ליין פפניג – מאית המארק אישים: אל פנינג – שחקנית קולנוע אמריקאית דקוטה פנינג – שחקנית קולנוע אמריקאית, אחותה של אל שון פנינג – מתכנת אמריקני
פיץ רוי

פיץ רוי (בספרדית: Fitz Roy), הידוע גם כסרו צ'לטן (Cerro Chaltén), הוא הר הממוקם ליד הכפר אל צ'לטן, בשדה הקרח הפטגוני הדרומי, על הגבול בין ארגנטינה וצ'ילה. העפילו אליו לראשונה שני אלפיניסטים צרפתיים, ליונל טריי וגואידו מניונה. ההר הוא אחד ההרים המאתגרים ביותר מבחינה טכנית לטיפוס בעולם. הוסכם בין ארגנטינה וצ'ילה שהגבול הבינלאומי יעבור מעל הפסגה המרכזית, אך חלק גדול של הגבול דרומית לפסגה נותר לא מוגדר. ההר משמש כסמלה של פרובינציית סנטה קרוס בארגנטינה והוא מופיע על דגלה. פרנסיסקו מורנו ראה את ההר לראשונה ב-2 במרץ 1877. הוא קרא לו פיץ רוי, על שם רוברט פיצרוי, שהיה קפטן של ספינת המחקר הביגל ויחד איתה מיפה חלק גדול מקו החוף הפטגוני. סרו פירושו בספרדית הר, וצ'לטן מגיע משפת טהואלצ'ה של ילידי המקום ופירושו "ההר המעשן". להר יש תדמית של "ultimate" (דרגת קושי טיפוס), למרות גובהו הממוצע (אמנם הוא ההר הגבוה ביותר בפארק הלאומי לוס גלסיירס, אך גובהו פחות ממחצית משל הפסגות הגבוהות ברכס ההימלאיה), וזאת כיוון שחלק גדול מהטיפוס על ענק גרניט הזה כרוך בטיפוס טכני ארוך ומורכב. בנוסף מזג האוויר עליו הוא בלתי צפוי ומסוכן. ההר מושך צלמים רבים הודות לצורתו המיוחדת. עד לפיתוח הכפר אל צ'לטן ולהקמת נמל התעופה באל קלאפטה, הייתה הנגישות לאזור ההר קשה ביותר. כיום ניתן להגיע לעיירה אל צ'לטן בכל כלי תחבורה וממנה להמשיך בשביל הליכה באורך של כ-10 ק"מ המגיע עד למרגלות ההר. הפארק הלאומי לוס גלסיירס מדיה וקבצים בנושא פיץ רוי בוויקישיתוף
אגם ארחנטינו

אגם ארחנטינו (בספרדית: Lago Argentino) הוא אגם בפטגוניה בפרובינציית סנטה קרוס, ארגנטינה. זהו אגם המים המתוקים הגדול ביותר בארגנטינה, עם פני שטח של 1,415 קמ"ר ורוחב מרבי של 32 ק"מ. עומקו הממוצע הוא 150 מטר, ועומקו המרבי מגיע ל-500 מטרים[דרושה הבהרה]. האגם מפורסם בזכות קרחון פריטו מורנו הזורם אליו. האגם שוכן בתוך הפארק הלאומי לוס גלסיירס, באזור השופע בקרחונים והוא מוזן ממי קרחונים שהפשירו על ידי מספר נהרות, מים מאגם ויידמה שזורמים מנהר לה-לאונה וערוצים רבים מן ההרים. האגן ניקוז שלו הוא בגודל 17,000 קמ"ר. המים מאגם ארחנטינו זורמים לאוקיינוס האטלנטי דרך הנהר סנטה קרוס. הקרחונים, העיר אל קלפטה שעל גדות האגם והאגם עצמו מהווים יעדי תיירות חשובים. האגם מוערך במיוחד לדיג. בין הדגים המצויים באגם ניתן למצוא מיני טרוטה, מיני סלמון ועוד סוגים רבים. אגם ארחנטינו היה גם שמו של נמל התעופה ששירת את האזור עד שנת 2000. הנמל סגור כעת ומסלול ההמראה שלו הפך לחלק מכביש העיירה. הנמל הוחלף בנמל התעופה הבינלאומי של אל קלפטה המשרת את העיירה ואת האגם, עם טיסות יומיות רבות מארגנטינה ומיעדים בינלאומיים. אגם ארחנטינו כפי שנראה מאל קלפטה כפי שנראה מהכביש של הפארק הלאומי לוס גלסיירס קרחון וספינת תיירים על האגם אגם סן מרטין אגם ויידמה מדיה וקבצים בנושא אגם ארחנטינו בוויקישיתוף
דוד בונפלד

דוד בונפלד (נולד במרוקו ב־1953) כיהן כראש עיריית באר שבע בשנים 1997–1998, ובמשך שנים ארוכות כסגן ראש העיר. הוא איש מפלגת הליכוד ומפלגת "צח" העצמאית. כיהן מ-2011 כיושב ראש הוועדה הקרואה ביישוב ערערה, עד הבחירות אשר התקיימו ב-2013, בהן התמודד על מקום במועצת עיריית באר שבע. משפחתו של בונפלד עלתה ממרוקו לישראל כשהיה בן שלוש ויושבה במעברת חצרים שבבאר שבע. לאחר מכן עברו להתגורר בשכונה ד' צפון - אזור הנחשב כסמל לעוני בעיר. עם תום שרותו בצה"ל, החל לעבוד כמחסנאי בחברת רסקו ולאחר מכן התקדם בסולם הדרגות בחברה. בהמשך עזב את רסקו. ב-1985 סיים לימודי תעודה במנהל עסקים, מונה למנהל המחוז הדרומי של חברת "המשקם", וכן לחבר הנהלת מועדון הכדורגל בית"ר באר שבע. במקביל פתח סוכנות לביטוח. בשנת 1989 נבחר לחבר מועצת העיר מטעם הליכוד. ב־1993, עם פרישת יצחק רגר מהליכוד והקמת "צח" כמפלגה עצמאית, הצטרף גם הוא לתנועה. ב־1996 מונה לסגן ראש העיר. עם פטירתו של רגר, בשנת 1997, מונה לכהן כראש עיריית באר שבע. בשנת 1998 התמודד בבחירות מול יעקב טרנר, איש חיל האוויר ומשטרת ישראל, שניהל את מוזיאון חיל האוויר בחצרים. בונפלד הפסיד, כשקיבל כ-40 אחוז מהקולות מול 59 אחוז בהם זכה טרנר. בשנת 2001 כיהן כיועץ ראש הממשלה אריק שרון לענייני חברה ורווחה. בבחירות של 2003 חבר בונפלד לטרנר ברשימתו "באר שבע 1", והתמודד כסגנו. בונפלד המשיך בקשר עם טרנר ונכנס עמו למועצה גם בשנת 2008. בונפלד כיהן כסגן ראש העיר, במקביל לבעלותו על סוכנות הביטוח וכהונה כיו"ר תאגיד המים "מי שבע". כיהן כיו"ר דירקטוריונים שונים. הוא נחשב לאחד ממקורביו של הרב אלעזר אבוחצירא. ב-2011 מונה על ידי הממשלה לשמש כראש מועצת היישוב הבדואי ערערה. במסגרת תפקידו פעל לקידום תוכניות בנייה והרחבה של היישוב. בשנת 2013 התמודד בבחירות על ראשות עיריית באר שבע. דוד בונפלד מונה בשנת 2014, ליו"ר הועדה המרחבית לתכנון ובנייה במשרד הפנים. בשל כך, ומחשש לניגוד אינטרסים, חייב היה להתפטר מחברותו במועצה המקומית. בדברי הפרידה ברך דוד בונפלד את ראש העיר וחברי המועצה, והבטיח להמשיך ללוות ולשרת את תושבי באר שבע בכול נושא שיחפצו. בדבריו אמר:"אין ספק כי המועצה המקומית נחשבת כבית השני שלי, הבעתי את מלוא יכולותיי למען העיר שאני מאוד אוהב". תפקידו החדש כולל אחריות רבה על הרשויות הבדואיות שבהם מתוכננים תהליכי בנייה רבים ופיתוח מואץ בשנים הקרובות. בונפלד נשוי אב לשלושה. בנו, אלעד, היה כדורגלן מועדון הפועל באר שבע במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. דוד בונפלד, באתר News1 יעקב לוי, דוד בונפלד התפטר ממועצת עיריית באר שבע, באתר mynet‏ 17 באפריל 2014 יעקב לוי, דוד בונפלד יצליח להוציא את ערערה מהבוץ?, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 28 באפריל 2011 ילקוט הפרסומים 5238, 17 בנובמבר 2003, עמודים 388-390 ילקוט הפרסומים 5874, 3 בדצמבר 2008, עמודים 655-659 משה פריאל, נחנך אולם קבלת קהל של מי שבע באופקים, באתר nrg‏, 19 בדצמבר 2010 איך הפך נינו של ה"באבא סאלי" לרב השווה 1.3 מיליארד שקל, באתר פורבס ישראל, 11 ביוני 2012 משה פריאל, דוד בונפלד מונה לראש מועצת ערערה, באתר nrg‏, 2 במאי 2011 אורי בינדר, ערערה מתרחבת: הופקדה התוכנית לשכונה חדשה, באתר nrg‏, 27 בפברואר 2012 שי פאוזנר, המדינה מקדמת מגורי בדואים: תוקם שכונה חדשה בערערה, באתר כלכליסט, 24 בספטמבר 2012 גור מוטולה, אוהדי ב"ש לעירייה: "התערבו בניהול המועדון", באתר ynet, 31 במאי 2004
קרחון אופסלה

קרחון אופסלה (בספרדית: Glaciar Upsala) הוא קרחון עמק גדול בפארק הלאומי לוס גלסיירס שבארגנטינה. הוא זורם החוצה משדה הקרח הפטגוני הדרומי, שמזין גם את קרחון פריטו מורנו הסמוך אליו. הקרחון נשפך בסיומו לתוך אגם ארחנטינו. הקרחון קרוי על שם אוניברסיטת אופסלה, שמימנה את המחקר הראשון על הקרחונים באזור. קרחון אופסלה ידוע בשל קצב נסיגתו המהיר, דבר אשר רבים מחשיבים כהוכחה להתחממות הגלובלית. קצב נסיגתו המהיר האחרון שלו עד שנת 1999 הואט לאחרונה (נכון ל-2003). הפעם האחרונה בו הייתה האצה של תזוזת קרח בשני העשורים שקדמו ל-1999 נבעה ככל הנראה מ"שחרור לחץ" כאשר הקרחון נסוג מאחורי האיים בברזו אופסלה. קרחון אופסלה מן האוויר הקרחון כפי שנראה מאגם ארגנטינה קרחון פריטו מורנו קרחון ויידמה מדיה וקבצים בנושא קרחון אופסלה בוויקישיתוף
לואי השישי, מלך צרפת

לואי השישי "השמן" (בצרפתית: Louis VI le Gros; ‏1 בדצמבר 1081 – 1 באוגוסט 1137), היה בן לשושלת הקאפטינגים ומלך צרפת בין השנים 1108–1137. לואי נולד ב-1 בדצמבר 1081, והיה בנם בכורם של פיליפ הראשון, מלך צרפת ושל ברטה מהולנד (1055–1094). הוא היה שותף לכתר אביו החל משנת 1098, ועם מות אביו בשנת 1108 הוכתר למלך צרפת בשם לואי השישי. בשנת 1104 נשא לאישה את לוסיין מרושפור, בתם של גאי השני, רוזן רושפור ואדלה דה קרסי, אך נישואין אלה בוטלו או הסתיימו בגירושין. בשנת 1115 התחתן לואי עם אדליידה מסבויה, בתם של אומברטו השני, רוזן סבויה וגיזלה מבורגונדי, רוזנת סבויה, שילדה לו שמונה ילדים. במשך עשרים וארבע שנה, לחם לואי השישי מלך צרפת באצילים ששדדו את הנוסעים שעברו דרך אחוזותיהם, ולבסוף הצליח להכניע אותם. הוא חיזק את המלוכה באמצעות צבא בעל כושר ביצוע, עשה ככל שביכולתו להגן על האריסים, על בעלי המלאכה ועל אנשי הערים שמרדו בבישופים ודרשו מהם מגילות זכויות. הוא מינה לראש ממשלתו את סוגריוס (Abbot Suger), אב הנזירים. סוגריוס ניהל את ענייניה של צרפת בחוכמה. הוא עודד את פיתוח החקלאות, ותכנן ובנה את הכנסייה הראשונה בסגנון גותי, בזיליקת סן-דני שליד פריז. בשנת 1137 השיא את בנו לואי לאלינור מאקוויטניה, שהייתה יורשת יחידה של דוכסות אקוויטניה. באותה שנה מת לואי השישי מדיזנטריה, ובנו לואי ירש את הכתר בשם לואי השביעי. בשנת 1104 נשא לאישה את לוסיין מרושפור, בתם של גאי השני, רוזן רושפור ואדלה דה קרסי, אך לא היו לו ילדים ממנה. בשנת 1115 התחתן לואי עם אדליידה מסבויה, בתם של אומברטו השני, רוזן סבויה וגיזלה מבורגונדי, רוזנת סבויה, ממנה נולדו לו שמונה ילדים: פיליפ מצרפת (1116–1131) לואי השביעי, מלך צרפת (1120–1180) אנרי מצרפת, ארכיבישוף ריימס (1121–1174) איג מצרפת (1122) רובר הראשון, רוזן דרו (1123–1188) קונסטנס מצרפת, רוזנת טולוז (1124–1176) פיליפ מצרפת (1125–1161) פייר הראשון, רוזן קורטניי (1126–1180) מדיה וקבצים בנושא לואי השישי, מלך צרפת בוויקישיתוף לואי השישי, מלך צרפת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לואי השישי, מלך צרפת, באתר "Find a Grave" (באנגלית)