laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מנחם לבני

מנחם לבני (נולד ב-5 במרץ 1950) הוא פעיל בתחום ההתיישבות, נודע כאחד מראשי המחתרת היהודית. הורשע בעבירות של רצח, חברות ופעילות בארגון טרור וגרימת חבלה חמורה. נולד ב-5 במרץ 1950 בתל אביב, לרב אברהם יהושע העשיל ליברמן-ליבני, בן רבי חיים סגל-ליברמן מדאברא, חתן רבי אהרן הורוביץ מבייטש. למד הנדסה בטכניון. ב-1980 נמנה עם מחדשי היישוב היהודי בחברון. הוא הכיר את יהודה עציון בגרעין גוש אמונים שהתיישב באלון מורה בשנות השבעים. בשנת 1975 נעצרו השניים בהפגנה נגד ביקור הנרי קיסינג'ר בירושלים, במחאה על תהליך השלום בין ישראל למצרים. לבני נחשב לאחד מראשי המחתרת היהודית שפעלה בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 בתגובה לרצח 8 יהודים בחברון ופציעת נוספים. חברי המחתרת הורשעו ברצח שלושה סטודנטים פלסטינים בפיגוע במכללה האסלאמית בחברון ובפציעה קשה של שני ראשי ערים פלסטינים וחבלן של מג"ב (ההתנקשות בראשי הערים הפלסטינים). חלק ממטעני החבלה הורכבו על ידי לבני, ששירת כקצין מילואים בחיל ההנדסה. על חלקו בפרשה נידון לבני למאסר עולם. אחרי שריצה כשש וחצי שנות מאסר שוחרר בעקבות חנינה מנשיא המדינה חיים הרצוג. ב-1991 היה המנהל הראשון של החממה הטכנולוגית קריית ארבע. באוקטובר 2001 ניסו פלסטינים להתנקש בחייו באמצעות מטען חבלה. ביוני 2002 הניחו פלסטינים מטען חבלה בכרם שלו. מן המטען נפצעו שלושה תלמידי תיכון יהודים שעבדו במקום. ב-8 ביוני 2003 ירה לעבר משאית פלסטינית שעוררה את חשדו. הוא הורשע בסעיפים של מעשה פזיזות ורשלנות באמצעות כלי ירייה שבחזקתו וחבלה במזיד ברכב ונגזר עליו עונש מאסר על תנאי. הנהג הפלסטיני הגיש תביעה אזרחית נגד לבני בגין התקרית, בסיוע המוקד להגנת הפרט, ובפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט נקבע כי לבני יפצה את הנהג בסך 15,000 ש"ח. לבני הוא תושב קריית ארבע. בשנים 2009–2012 היה מנכ"ל "עמותת מחדשי היישוב היהודי בחברון". בבעלותו היה יקב בוטיק בשם "יקב לבני" כיום יקב "לה פורה בלאנש". פסק הדין, במאגר "נבו" נעמה לנסקי, הטרוריסט הטוב, באתר הארץ, 23 במאי 2007. נדב שרגאי, יש לנו אפשרות למחוק את זה, מה דעת הרב?, באתר הארץ, 31 במאי 2007 עמוס הראל, פלשתינאים ניסו לרצוח את אחד מראשי המחתרת היהודית, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2001 עמוס הראל, המשימה הצה"לית: אבטחת ראש המחתרת היהודית לשעבר, באתר הארץ, 21 ביולי 2008 לבני: השופטים מסלפים את המציאות, באתר ערוץ 7, 10 במאי 2007 שתאת נ' מנחם לבני הודעה על הסכם פשרה, באתר המוקד להגנת הפרט
עברי אנכי

"עברי אנֹכי" (בתעתיק לועזי: Ibri Onochi וכן Ibri Anochi) היה שבועון יהודי בשפה העברית שראה אור בגליציה, תחילה בעיר למברג (לבוב) ומאוחר יותר בברודי, בין השנים 1865–1890. "עברי אנכי" היה אחד מעיתוני ההשכלה החשובים באותה תקופה. את העיתון ערך ברוך וֶרבֶּר (ווערבער), חניך ההשכלה מגליציה, בין השנים 1865–1876, ואחריו כיהן כעורך בנו יחידו, יעקב ורבר, בשנים 1876–1890. הוא פורסם מדי שבוע תחת השמות המתחלפים "עברי אנכי" ו"העברי", מאחר שהיה קל יותר להשיג אישור ממשלתי עבור הוצאת שני דו-שבועונים נפרדים מאשר להוצאת שבועון. מקור שמו הוא תשובתו של יונה הנביא לשאלת מלחי הספינה הסוערת שאיימו להטביעו: "מה ארצך ואי מזה עם אתה"? –”ויאמר אליהם: עברי אנכי, ואת ה' אלהי השמים אני ירא, אשר עשה את הים ואת היבשה” (יונה א, ט). הופיע גם בעשרים וששה כרכים שנתיים. בפתח הכרך הראשון נכתב כי עיקר מטרת העיתון היא לעודד את השימוש בשפה העברית כשפת הלאום היהודי, ולפרסם את הנעשה בעולם ובעיקר בעולם היהודי. העיתון שימש רוב שנותיו כשופר גליצאי פנימי ולכן מהווה עדות נאמנה לקורות היהודים בגליציה. לאורך שנות קיומו ניהל העיתון פולמוסים רבים עם כתבי עת מאותה תקופה, בכללם "המבשר", "המליץ", "הלבנון", ו"קול מחזיקי הדת". לרוב נקט העיתון בעמדות נחרצות בעד ערכי ההשכלה ונגד היהדות האורתודוקסית והחסידות. כמו כן עסק רבות בשאלת ההתיישבות בארץ ישראל, שעלתה במיוחד לאחר הופעתה של תנועת חיבת ציון בשנות ה-80 של המאה ה-19. בהתאם להשקפתו של העורך ורבר, העיתון נהג למתוח ביקורת חריפה למדי על התנועה, אך בד בבד הופיעו בו גם עמדותיהם של תומכי "חיבת ציון", שנבלעו בדרך כלל בין היתר במאמרים שצידדו בהגירה לארצות הברית. בין מדוריו הקבועים היו ביקורות ספרים, ביוגרפיות, "ענייני המדינה", ודיווחים מהנעשה בקהילות היהודיות בעולם. עם כותביו הבולטים נמנו שלמה בובר, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, מרדכי דוד ברנדשטטר, אברהם בר גוטלובר, אייזיק מאיר דיק, ש"י איש הורוויץ, אברהם משה לונץ, יהושע מזח, פביוס מיזס, שלמה מנדלקרן, נחום סוקולוב, נתן נטע סמואלי, יצחק קמינר ויהושע השל שור. בשנת 2011 הועלו כרכי העיתון במלואם לאתר עיתונות יהודית היסטורית. עברי אנכי באתר הספרייה הלאומית עמוד העיתון באתר עיתונות יהודית היסטורית - גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון
ביטי

האם התכוונתם ל... ג'יימס ביטי – כדורגלן אנגלי דייוויד ביטי – אדמירל בריטי דייוויד ביטי (מושל ניו זילנד) – המושל הכללי של ניו זילנד בשנות ה-80 של המאה ה-20 וורן בייטי – שחקן קולנוע אמריקאי זלמו בייטי – כדורסלן אמריקאי נד ביטי – שחקן אמריקאי עדי ביטי – זמרת, שחקנית, מדבבת ודוגמנית ישראלית פול ביטי – סופר אמריקאי, חתן פרס מאן בוקר לשנת 2016 ספריית צ'סטר ביטי – מוזיאון בדבלין, בירת אירלנד בידי ביט
מרטינאייר

מרטינאייר (בהולנדית: Martinair), היא חברת תעופה הולנדית, בסיסה נמל התעופה סכיפהול, וכיום היא מפעילה טיסות מטען ל-20 יעדים ברחבי העולם. חברת התעופה נוסדה ב-24 במאי 1958 בשם (Martin's Air Charter" (MAC" על ידי איש העסקים ההולנדי ג'יי מרטין שרודר (J. Martin Schröder), בתחילת דרכה היה לחברה מטוס דה הבילנד-Dove בודד וחמישה עובדים. בשנת 1963 רכשה חברת הספנות Nedlloyd" 49%" ממניות חברת התעופה, בשנת 1966 שונה שם החברה למרטינאייר. בשנת 1967 החלה החברה את פעילותה בארצות הברית, ובשנת 1971 הצי הורכב ממטוסי סילון בלבד. בשנת 1991 החלה החברה להפעיל טיסות מטען. בשנת 1996 רכשה מרטינאייר 40% ממניות חברת התעופה הקולומביאנית "טמפה קרגו" ובשנת 2003 עלה מספר מניות טמפה קרגו שברשות מרטינאייר ל-58%. בפברואר 2008 מכרה מרטינאייר את החזקותיה בטמפה קרגו לאוויאנקה. בשנת 1995 קיבל מקים החברה, ג'יי מרטין שרודר את פרס טוני ג'נוס (פרס הניתן לממציאים בתחום התעופה), על תרומתו לתחום תעופה המסחרית. ב-31 בדצמבר 2008 רכשה KLM את מניות מרטינאייר. בספטמבר 2010 הכריזה KLM כי טיסות הנוסעים יופעלו על ידה, וכי מרטינאייר תפעיל טיסות מטען בלבד. בנובמבר 2010 קנסה הנציבות האירופית את החברה בסכום של 29,500,000 €, עקב השתתפותה בקרטל להעלאת מחירים. צי מטוסי חברת מרטינאייר, נכון לספטמבר 2017: ב-4 בדצמבר 1974 התרסקה טיסה 138 שהטיסה עולים לרגל לכבוד החג'. המטוס, דאגלס DC-8 התנגש בצלע הר סמוך לקולומבו (סרי לנקה). כל 191 הנוסעים ואנשי הצוות שהיו במטוס נהרגו. ב-21 בדצמבר 1992 התרסקה טיסה 495 במהלך הנחיתה בפארו (פורטוגל). הטיסה בוצעה במטוס מקדונל דאגלס DC-10, מתוך 340 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו 56 בהם שני אנשי צוות. מדיה וקבצים בנושא מרטינאייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרטינאייר (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא מרטינאייר באתר Airliners.net "Global Airline Guide 2017 (Part One)". Airliner World (October 2017): 22. 19 בספטמבר 2017. {{cite journal}}: (עזרה)
אורטל אורן

אורטל אורן (נולדה ב-20 בפברואר 1984) היא כדורסלנית עבר ישראלית ששיחקה בעמדת הרכז וקלע. אורן, בוגרת מחלקת הנערות של אליצור חולון. היא זכתה עם קבוצת הנערות של המועדון באליפות וגביע, ובגיל 16 כבר צורפה לסגל הבוגרות. הוליכה את "תיכון קריית שרת חולון" לאליפות בליגת העל לתיכונים והייתה השחקנית הדומיננטית בקבוצה. אורן שיחקה בכל הנבחרות הצעירות של ישראל, כולל הופעה בנבחרת העתודה, שהייתה רחוקה בקיץ 2004 סל אחד מעלייה היסטורית לאליפות אירופה, והשתתפות בנבחרות הבוגרות. לאחר שתי עונות בסגל הקבוצה הבוגרת של אליצור חולון, המשיכה ל"אוניברסיטת UCLA". (במקביל למדה לתואר ראשון בפסיכולוגיה), שם שיחקה ארבע שנים וזכתה באליפות קונפרנס הפאק-10 עם ניצחון 76:85 בהארכה על סטנפורד ב-2006. בעונת 2006/07 חזרה לישראל והצטרפה לקבוצת בנות השרון לעונה אחת. ביוני 2007 חתמה בקבוצת מכבי בנות אשדוד. בעונת 2008/09 חתמה באליצור רמלה ושיחקה שם במשך שתי עונות. לאחר מכן חתמה באליצור נתניה לעונה אחת. ובחודש אוגוסט 2011 חזרה למכבי אשדוד לקדנציה שנייה, בה זכתה עם הקבוצה ב"דאבל היסטורי" בעונת 2011/12. ב-2013 זכתה באליפות עם אליצור רמלה מול קבוצתה הקודמת מכבי אשדוד. אחר-כך שיחקה בבנות הרצליה. ב-2014-15 חזרה לאליצור חולון. בעלת תואר שני בייעוץ ארגוני מהמרכז הבינתחומי הרצליה. עובדת כרכזת תוכנית אלפא למחוננים, בעבר עבדה כמנהלת שיווק וגיוס בנוער שוחר מדע באוניברסיטת תל אביב. סיימה בהצטיינות לימודי עיצוב פנים בסטודיו 6B והיא בעלת עסק עצמאי לעיצוב פנים באזור המרכז. אורטל אורן השתייכה לסגל נבחרת ישראל בשנים 2003–2017. פרופיל, באתר Sports-Reference רענן וייס, מכללות: אורטל אורן ו-UCLA אלופות הפאק 10, באתר ynet, 7 במרץ 2006 ביוגרפיה של אורטל אורן באתר UCLA
בטא-קרוטן

בטא־קרוטן (β-Carotene) הוא קרוטנואיד צבען אדום־כתום עז, המצוי בשפע בצמחים שונים, בעיקר בפירותיהם. זוהי תרכובת אורגנית המסווגת כפחמימן ומבחינה מרחבית שייכת לקבוצת הטרפנים. שייך לקבוצת הקרוטנים שהם טטרהטרפנים (Tetraterpene) המכילים כל אחד 8 יחידות איזופרן. בטא־קרוטן וכן חומרים נוספים מקבוצת קרוטנים – הם חומרי מוצא לוויטמין A, ביניהם בטא־קרוטן הוא השכיח ביותר. מולקולה אחת של קרוטן נחצית לשתיים (באמצעות אנזים), וכך נוצרות שתי מולקולות של ויטמין A או של רטינל או של חומצה רטינואית (תלוי בחומר המוצא, ותלוי האם ה"חיתוך" סימטרי או לא). צריכה יומית של בטא־קרוטן לאדם מבוגר צריכה להיות 2–7 מ"ג ליום. בטא־קרוטן נספג בתריסריון בלבד. הספיגה משתפרת אם החומר נצרך עם שמן או שומן משום שבטא־קרוטן הוא חומר הידרופובי ליפופילי. תופעת הלוואי השכיחה ביותר מצריכה עודפת של בטא־קרוטן קרויה קרוטנודרמיה (Carotenodermia) – תופעה בלתי מזיקה של גוון כתום בולט בעור משקיעת בטא-קרוטן בשכבה החיצונית של האפידרמיס. במחקר שנערך בפינלנד ובו נטלו בטא-קרוטן במינון גבוה לאורך תקופה של 5–8 שנים, נמצא קשר סטטיסטי בעליית השכיחות של סרטן הריאה אצל מעשנים, בנוסף לעלייה בסיכון לסרטן הערמונית ולדימום תוך-גולגולתי. בטא־קרוטן מאוחסן בכבד ובאיברים נוספים כגון בשחלות. בניגוד לתפיסה השגויה המקובלת, הוויטמין בטא־קרוטן המצוי בגזר אינו משפר את ראיית הלילה מעבר ליכולות הרגילות של אנשים המקבלים כמות נאותה שלו. ויטמין זה משפר את הראייה רק אצל אלו הסובלים ממחסור בוויטמין A. מקור התפיסה השגויה הוא בדיסאינפורמציה שהפיצה בריטניה במלחמת העולם השנייה במטרה להסביר את הצלחתו המשופרת של חיל האוויר המלכותי בקרבות לילה. הצלחה שלמעשה נבעה משימוש במכ"ם ובנורות אדומות על לוחות המכשירים. ויטמין A ליקופן מדיה וקבצים בנושא בטא-קרוטן בוויקישיתוף "Fact sheet for health professionals: Vitamin A". Office of Dietary Supplements, National Institutes of Health. 3 ביוני 2013. אורכב מ-המקור ב-17 במאי 2008. נבדק ב-18 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה) Maron DF (23 ביוני 2014). "Fact or Fiction?: Carrots Improve Your Vision". Scientific American. נבדק ב-18 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
איל ג'ורנלה

איל ג'ורנלה (באיטלקית: Il Giornale) הוא עיתון יומי באיטליה היוצא לאור במילאנו. העיתון בבעלות פאולו ברלוסקוני, אחיו של ראש ממשלת איטליה לשעבר, סילביו ברלוסקוני. העיתון נוסד בשנת 1974 תחת השם "איל ג'ורנלה נובו". מייסדיו היו העיתונאים אנדו מונטנלי ואנזו בטיצה, אשר כתבו עד אז בעיתון "קוריירה דלה סרה", אולם נטשו אותו משום שחשבו שהעיתון החל לאמץ קו שמאלני. בשנת 1977 נענה מונטנלי להצעתו של סלביו ברלוסקוני לרכוש את העיתון, וזאת עקב הקשיים הכלכליים אליו נקלע. בשנת 1994 מכר סילביו ברלוסקוני את העיתון לאחיו פאולו. העיתון מייצג את עמדת הממשלה ומפלגתו של ראש הממשלה ברלוסקוני, ומרבה לתקוף ולבקר את עמדות מפלגות האופוזיציה מהשמאל האיטלקי. אתר האינטרנט הרשמי של איל ג'ורנלה (באיטלקית) איל ג'ורנלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא עיתונים ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדר קריין

אלכסנדר אברמוביץ' קריין ‏ (ברוסית: Aлександр Aбрамович Kрейн;‏ 20 באוקטובר 1883 - 25 באפריל 1951) היה צ'לן, מלחין ומנצח רוסי ממוצא יהודי. בן למשפחת קריין, משפחת יהודים רוסיים שהוציאה לפחות עשרה מוזיקאים חשובים, אחיו של גרגורי קריין, מראשי תנועת המוזיקה היהודית ברוסיה, ובנו של אברהם קריין כנר, כליזמר וחוקר מוזיקה יהודית. קריין נולד בניז'ני נובגורוד, רוסיה ואביו, שנטע בכל ילדיו את האהבה למוזיקה, היה מורו הראשון. לאחר מכן נסע ללמוד בקונסרבטוריון של מוסקבה והשתלם בנגינה בצ'לו ובהלחנה. איתו למדו בקונסרבטוריון הצ'לן אלפרד גלן, הפסנתרן בולסלב יבורסקי(אנ'), והמלחין לאוניד ניקולייב. בשנת 1912 הצטרף קריין לצוות המורים של הקונסרבטוריון, שם לימד ברציפות עד שנת 1927. במקביל בין השנים 1918 ו-1927 היה חבר בסניף המוסקוואי של האגודה למוזיקה עממית יהודית. נפטר במוסקבה. מבין שלושת בני משפחת קריין שנודעו כמלחינים (אלכסנדר, אחיו גרגורי, ובן אחיו יוליאן) אלכסנדר הוא שהלחין את מספר היצירות הרב ביותר, והודות לכך, גם נהנה ממירב תשומת הלב. ביצירותיו המוקדמות שהיו קאמריות ברובן, ניכרת השפעתם של בכיר מלחיני נורווגיה גריג ושל המלחין הרוסי הרדיקלי סקריאבין. כן הורגשה ביצירתו ההשפעה של האימפרסיוניסטים הצרפתים. ביצירותיו של קריין קיימת הבחנה ברורה בין יצירות הנושאות אופי יהודי כגון: "שירי הגטו", "קאפריס עברי" לכינור ולפסנתר, "קדיש" לטנור מקהלה ותזמורת, "זַגְמוּק" אופרה, מוזיקה למחזה "בלילה בשוק הלבן", לבין יצירות הנושאות אופי כללי כגון: "הוורד והצלב" "לאוּרֶנציה" ועוד. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר קריין בוויקישיתוף אלכסנדר קריין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר קריין, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלכסנדר קריין, באתר Discogs (באנגלית) אלכסנדר קריין, דף שער בספרייה הלאומית Alexander Krejn, באתר - Musica-Judaica Alexander Krein, באתר - Pro Musica Hebraica האנציקלופדיה העברית, כרך ל', עמוד 164 לילה בשוק הלבן - מחזהו של י"ל פרץ
מרקוריאל

מרקוריאל (מאנגלית: Mercurial, כלומר כספית, מכונה גם לעיתים בקיצור hg, סמלה הכימי של הכספית) היא מערכת ניהול גרסאות מבוזרת. היא כתובה בעיקרה בשפת פייתון וזמינה כתוכנה חופשית. פרויקט מרקוריאל מנוהל בחסות מוסד חופש התוכנה. מאט מקול היה מפתח שעבד, בין השאר על פיתוח קוד לינוקס. ב-20 באפריל 2005 פרסם מאט מקול את הגרסה הראשונה של מרקוריאל (0.1). בדומה לגיט, הצורך בה עלה עקב הפסקת שימוש של לינוקס במערכת ניהול הגרסאות הקניינית BitKeeper. בדיעבד סיפר מאט מקול שמקור השם הוא בתיאור אופיו של לארי מקווי, המפתח של מערכת ביט קיפר. בשנת 2007 עבר פרויקט מוזילה לשימוש במרקוריאל לניהול הגרסאות. החל מאמצע שנת 2010 עובד מאט מקול במשרה מלאה בפיתוח הפרויקט. מדיה וקבצים בנושא מרקוריאל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרקוריאל (באנגלית) מרקוריאל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Why did Matt choose the name Mercurial?? מאט מקול, מתוך דיון ברשימת התפוצה של מפתחי מרקוריאל, 15 בפברואר 2012 קרבות מערכות ניהול הגרסאות - השיקולים של אנשי מוזילה לבחירה במרקוריאל כמערכת ניהול גרסאות, 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקסימיליאן השני

האם התכוונתם ל... מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה – מלך בוהמיה (1562-1576), מלך הונגריה (1563-1576) וקיסר האימפריה הרומית הקדושה (1564-1576). מקסימיליאן השני, מלך בוואריה – מלך בוואריה בין השנים 1848–1864.
אלדד בן-חורין

אלדד בן-חורין (נולד ב-4 באפריל 1960) הוא מאסטר לאמנויות לחימה ומורה ישראלי לקראטה, המכהן כיושב ראש התאחדות הסומו בישראל, וכיושב ראש ארגון מצילי הבריכה בישראל. אלדד בן-חורין נולד בתל אביב, להורים ניצולי שואה. בילדותו התנסה בן-חורין בענפי ספורט רבים ובאמנויות לחימה רבות, כגון: קראטה, סומו, ג'ודו, טאקוונדו, קרב מגע ואייקידו. בטרם שירותו הצבאי הוסמך לחגורה שחורה בקראטה על ידי מורים בכירים מיפן. במהלך שירותו הצבאי, השתתף במלחמת לבנון הראשונה ולאחר מכן שירת 10 שנים כמדריך קרב מגע. בן-חורין הוא בוגר המכללה לחינוך גופני במכון וינגייט, והוא בעל תואר אקדמאי בחינוך, מורה בכיר לאמנויות לחימה ומנחה בכיר ל-שיטת NLP. בשנות ה-80 של המאה ה-20, השתלם בן-חורין שנה וחצי ביפן והתמקצע באמנויות הלחימה קראטה וסומו. במהלך שהותו ביפן התמחה בשוריקן - כוכבי נינג'ה, בטמאשיוורה - שבירות ובבאליסונג - סכיני פרפר. לאחר חזרתו לישראל, הקים שמונה מועדוני אמנויות לחימה ברחבי הארץ. בשנת 1998 ייסד את התאחדות הסומו הישראלית לחובבים, מהלך שנעשה בעידוד ובתמיכת ארגון הסומו העולמי, הממוקם בטוקיו. במהלך כהונתו כיו"ר ההתאחדות הסומו, התקבלה ההתאחדות כחברה מן המניין להתאחדות הסומו האירופאית, מהלך שסלל את הדרך להשתתפויות של משלחות ישראליות בתחרויות בחו"ל. בשיאה, בשנת 2006, דורגה נבחרת ישראל תחת הדרכתו של בן-חורין במקום ה-7 בעולם לנוער, ובמקום ה-7 בעולם לבוגרים. בשנה זו אף זכתה מדינת ישראל לביקור היסטורי של מועדון הסומו המקצועני מטוקיו, סאדוגאטאקה. בכירי המועדון ערכו קרבות ראווה בחוף תל אביב ובאמפי בקיסריה עם מתאבקי סומו צעירים תחת הדרכתו של בן-חורין, ואף נפגשו עם שר התיירות, יצחק הרצוג. סגנו של בן-חורין בהתאחדות הסומו הוא הזמר והמומחה העולמי לסומו מקצוענים, מוטי דיכנה. בן-חורין השתתף בשנת 2009 בעשיית סרט הסומו הישראלי המצליח "סיפור גדול", בכיכובם של איציק כהן, דביר בנדק, אלון דהן, שמוליק כהן ועירית קפלן, ובבימוים של שרון מימון וארז תדמור. כוכבי הסרט למדו סומו אצל בן-חורין, אשר שימש כיועץ מקצועי לעשיית הסרט וככוריאוגרף קרבות הסומו שבו. הסרט סייע לפריצת היאבקות הסומו לתודעה המקומית, וצפו בו מעל ל-300,000 צופים. בשנת 2009 ייסד את ארגון מצילי הבריכה בישראל, בצוותא עם מנכ"ל הארגון, ד"ר בני כנען. הארגון פועל להביא להתאגדות מצילי הבריכה בישראל, להעלאת שכרם ולשיפור תנאי העסקתם. כיום, מפעיל בן-חורין בית ספר לאמנויות לחימה, שמרכזו במודיעין, מנחה קורסים להסמכת מטפלים בשיטת NLP ומפעיל קליניקה ל-NLP ואימון אישי בשיטת אדלר. בן-חורין מחזיק בחגורה שחורה דאן 7 בקראטה בשיטת קוניבה-קאי ובחגורה שחורה דאן 5 בשיטת שיטו-קאי. חוקת הסומו הרשמית של התאחדות הסומו בישראל http://ma4life.net/ http://www.eurosumo.com/members מירב לוי, ביקור נדיר של מתאבקי סומו בישראל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 במאי 2006 אלדד בן-חורין - סומו במכבים עמי אטינגר, ביקור נדיר בכותל, באתר nrg‏, 5 ביוני 2006 http://www.youtube.com/watch?v=1mU-raoR82c הנהלת ארגון מצילי בריכה בישראל
המערכה באוקיינוס השקט

המערכה באוקיינוס השקט או זירת האוקיינוס השקט הייתה חלק מהזירה הפסיפית במלחמת העולם השנייה, והתחוללה בשטחי האוקיינוס השקט והמדינות הגובלות בו. המערכה כללה את רוב שטחי האוקיינוס, מלבד הפיליפינים, אוסטרליה, איי הודו המזרחית, גינאה החדשה ואיי שלמה (כל אלה השתייכו למערכה בדרום מערב האוקיינוס השקט). המערכה גם אינה כוללת את סין ואת דרום מזרח אסיה. הייתה זו אחת המערכות הימיות העיקריות במלחמת העולם השנייה, ובה התעמת הצי הקיסרי היפני כנגד הצי האמריקאי, הצי המלכותי הבריטי, הצי ההולנדי והצי הצרפתי. המערכה באוקיינוס השקט הייתה אחת משתי המערכות הראשונות בהן פתחה ארצות הברית כנגד כוחות מדינות הציר לקראת סוף שנת 1942, עם קרב גוודלקנל והמערכה בגינאה החדשה. המערכה השנייה הייתה המערכה בצפון אפריקה, שהחלה עם מבצע לפיד. פיקוד המערכה באוקיינוס השקט התחלק לשניים החל מאמצע 1942: פיקוד אזורי האוקיינוס השקט (Pacific Ocean Areas), בפיקודו של אדמירל צ'סטר נימיץ, כלל את מרכז האוקיינוס השקט, את חלקיו הצפוניים והדרומיים, כשלכל אזור יש מפקד נפרד. פיקוד דרום מערב האוקיינוס השקט, בפיקודו של גנרל דאגלס מקארתור. בשל שיתוף הפעולה ההדוק בין צבא ארצות הברית והצי האמריקאי במערכה לא היה לזירה זו מפקד יחיד (כמו דווייט אייזנהאואר בזירה האירופאית). המבנה הארגוני של הזירה אכן היה מורכב ודרש התערבות תכופה מצד המטות המשולבים, ודרש ממפקדי הצי והצבא לדווח ישירות גם לשר המלחמה וגם לשר הצי (מורכבות זו היא שהביאה לייסוד מחלקת ההגנה של ארצות הברית ב-1947). אדמירל איסורוקו יממוטו פיקד על הצי היפני המשולב עד מותו באפריל 1943, אז תפסו את מקומו אדמירל מינאיצ'י קוגה (1943–1944) ואדמירל סואמו טויודה (1944–1945). ההתקפה על פרל הארבור קרב מידוויי המערכה באיי גילברט ומרשל קרב ים הפיליפינים קרב איוו ג'ימה ערך זה הוא קצרמר בנושא מלחמת העולם השנייה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טובי קבל

טוֹבּיאס אליסטייר פ' "טוֹבּי" קֵבֶּל (באנגלית: Tobias Alistair P. "Toby" Kebbell; נולד ב-9 ביולי 1982) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי, אשר התפרסם בעקבות השתתפותו בסרטים "קונטרול", "רוקנרולה", "הנסיך הפרסי: חולות הזמן", "שוליית המכשף", "זעם הטיטאנים", כוכב הקופים: השחר" ו"ארבעה מופלאים". קבל נולד בעיירה פונטפרק שבמערב יורקשייר, אך גדל בנוטינגהאמשייר שבמזרח אנגליה. קבל הוא הרביעי מתוך חמישה ילדים, גדל על ידי אימו, מישל (לבית מת'רס), שפית וגננת ואביו, רוברט קבל, הוא מהנדס, יליד זימבבואה. הוא נשר מלימודיו בגיל 15 ועבד כצייר ומעצב, בגיל 17 הצטרף אל סדנת הנוער לטלוויזיה שבנוטינגהאם. הבמאי והתסריטאי האנגלי שיין מדווס הגיע אל הסדנה וגילה עניין בכישרונו של קבל. הוא ליהק אותו בשנת 2004 לתפקיד הפריצה של קבל בדרמת הפשע "בנעלי המת" בתור אנטוני, צעיר מוגבל עליו מגונן אחיו הגדול ריצ'רד לאחר כשהוא חוזר משירותו הצבאי. באותה שנה השתתף קבל גם בפרויקט ההוליוודי הראשון שלו, אפוס המלחמה ההיסטורי של אוליבר סטון "אלכסנדר" בתפקיד פאוסניאס, שומר ראשו האישי של המלך פיליפוס השני (ואל קילמר). את התפקיד הקטן שלו לסרט "נקודת מפגש" של וודי אלן קיבל ללא אודישן, הופיע בנוסף בסרט האימה "השממה". ב-2007 קיבל את פרס שחקן המשנה הטוב ביותר של טקס הסרטים הבריטיים העצמאיים, על הופעתו בדרמה המוזיקלית של אנטון קורביין "קונטרול". בסרט שיחק קבל בתפקיד רוב גרטון, האמרגן של להקת הרוק "ג'וי דיוויז'ן". ב-2008 שיחק בסרט הפשע של גאי ריצ'י "רוקנרולה" בתור המוזיקאי ג'וני קוויד, בנו החורג של בוס המאפיה הלונדוני לני קול (טום וילקינסון). קבל התפרסם בעולם בשוברי הקופות הקיציים של שנת 2010 "הנסיך הפרסי: חולות הזמן" בתור גארסיב בנו של שליט האימפריה הפרסית שארמן ו"שוליית המכשף" בתור הקוסם דרייק סטון החובר אל הקוסם הרשע מקסים הארוות' (אלפרד מולינה). ב-2011 יצא הסרט "ותיק המלחמה" ("The Veteran") (אנ')‏, בו מגלם קבל את התפקיד הראשי, כשלצידו בתפקיד הנשי הראשי, השחקנית הישראלית עדי בילסקי. כמו כן, שיחק בתפקיד שחקן התיאטרון ג'ון וילקס בות', רוצח הנשיא אברהם לינקולן בסרטו של רוברט רדפורד "הקונספירטור". באותה שנה גילם גם את ליאם בעונתה הראשונה של הסדרה "מראה שחורה". ב-2014 הוא גילם את דמות האנטגוניסט הראשי קובה בסרט "כוכב הקופים: השחר". ב-2015 גילם את דמות הנבל דוקטור דום, אויבם של ארבעת המופלאים, בסרט "ארבעה מופלאים". ב-2016 גילם את דמותו של מסאלה, חבר הילדות ויריבו של בן חור בגרסה מחודשת לדרמה ההיסטורית "בן חור", שביים טימור בקממבטוב, בו משחקת גם השחקנית הישראלית איילת זורר. ב-2017 השתתף בסרט ההרפתקאות "קונג: אי הגולגולת", אשר מהווה אתחול לסדרת סרטי קינג קונג. באותה שנה שיחק בסרט הדרמה "מכורים לזהב", לצד מתיו מקונוהיי, ברייס דאלאס הווארד ואדגר רמירס. ב-2018 גילם בסרט "המלאך" את דמותו של סוכן המוסד ששימש מפעילו של אשרף מרואן. ב-2019 גילם בסרט "דניאל" (אנ') את דמותו של ג'יימס פולי, שנחטף בסוריה והוצא להורג על ידי דאעש. בשנת 2020 נישא קבל לאריאל וייט ולהם בן אחד. מדיה וקבצים בנושא טובי קבל בוויקישיתוף טובי קבל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טובי קבל, באתר AllMovie (באנגלית) טובי קבל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טובי קבל, באתר Discogs (באנגלית) שירית גל, "במשחקי מחשב יש סיפורים טובים", באתר ynet, 13 ביוני 2016 "The Veteran", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עדי בילסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Ben-Hur", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "The Angel", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טובי קבל בתפקיד ג'יימס פולי, בסרט "דניאל", באתר IMDb.
מחשב שקט

מחשב שקט הוא מחשב אישי שהפעלתו מפיקה, באופן משמעותי, פחות רעש מהמקובל. הגדרת מחשב כמחשב שקט היא הגדרה סובייקטיבית. אולם, הוצע להגבילה בתקן הקובע כי מחשב כזה אינו יכול להפיק רעש של יותר מ-30dB‏. מחשב שקט טיפוסי מכיל אמצעי קירור שקטים, כגון מאווררים חזקים, חריצי אוורור רחבים המאפשרים למאווררים לפעול במאמץ קטן וגופי קירור גדולים המאפשרים לצמצם בעבודת המאווררים. הוא מכיל גם מחיצות מידור פנימיות, בתוך מארז המחשב המבודדות אקוסטית חלקים רועשים של המחשב, שאינם דורשים אוורור רב, משאר המחשב, המאוורר היטב. חלקים כאלה הם הכונן הקשיח וכונן הדיסקים. מעבר לזאת, רגליות המחשב עשוי להיות מצוידות בבולמי זעזועים או בריפוד המפחית את מעבר גלי הקול ממוצק למוצק. מחשב שקט עשוי לשמש לפעילויות הדורשות עבודה שקטה, כגון צפייה בקולנוע ביתי או עריכת וידאו, לעבודה במקום בו יש להיות בשקט כגון עבודת שרת ביתי או משרדי, לעבודה במשך הלילה בחדר שינה או לעבודה בספרייה. מחשב כזה יכול לשמש גם אנשים שרגישים לרעש באופן קיצוני, כמו אנשים עם לקות קשב, ריכוז והיפראקטיביות או אנשים עם ויסות חושי פגום. What is a "Silent" Computer? Fundamentals - Designing a quiet PC