laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נווה (מושב)

נווה (נָוֶה) הוא מושב דתי לאומי בחבל שלום. היישוב הוקם ב-2008 בעקבות ביצוע תוכנית ההתנתקות על ידי משפחות מהיישוב המפונה בני עצמון (עצמונה) ומשפחות נוספות מרחבי הארץ שהצטרפו אליהן. לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות בשנת תשס"ה (2005), הועברו למושב יתד כשליש מתושבי היישוב עצמונה מגוש קטיף כמקום מעבר זמני עד בניית יישוב עצמאי. המתיישבים החליטו להקים את יישובם בחולות חלוצה מתוך רעיון הפרחת השממה, וכן עקב סמיכות האזור לשטחים החקלאיים המעובדים של המשק השיתופי. המשפחות עברו מיתד לנווה החל מסתיו תש"ע-תשע"א (2010) ועד סוף קיץ תשע"א (2011). ביישוב מתגוררות כ-150 משפחות נכון לשנת תשפ"ג (2023). המכינה הקדם-צבאית עצם, אשר לאחר תוכנית ההתנתקות עברה עם התושבים מעצמונה ליתד, עברה באפריל 2011 לאתר זמני בנווה. בדצמבר 2011 נחנך הקמפוס החדש והקבוע של המכינה ביישוב. הקמפוס נבנה מכספי פיצויים ומתרומות נוספות. בנוסף למכינה פועלים ביישוב גם "ישיבה תיכונית נווה", "אולפנת חלוצה", תלמוד תורה לבנים, בית ספר לבנות, גנים ופעוטון. באלול תשע"ח הוקמה ביישוב הישיבה הגבוהה ישיבת ממדבר מתנה בראשות הרב מרדכי (מוטי) הס רב היישוב. בשנת תשפ"א עברה ליישוב ישיבת חלוצי דרור. לקראת שנת תשפ"ד הוקמה ביישוב ישיבה קטנה לאומית בראשות הרב יוסף וייסברט. תושבי היישוב עוסקים בעיקר בחינוך ובחקלאות. היישוב הקים, בשותפות עם היישובים בני נצרים, דקל ואוהד, פרויקט אנרגיה סולארית שהוא בין הגדולים במדינה, המשתרע על שטח של 1,000 דונם וכולל שדה סולארי המתקדם מסוגו. בהיותו יישוב חקלאי או יישוב באזור פיתוח, עובדים המעתיקים את מקום מגוריהם ליישוב וגרים בו לפחות שישה חודשים רצופים, נהנים מכך שאם התפטרו לשם כך מעבודתם, ההתפטרות תיחשב להם כפיטורים. בבעלות היישוב שדה סולארי (בשותפות), עיקר החקלאות של המושב שייכת לאגודה שיתופית בה חברים תושבי היישוב שעומדים בתנאים מסוימים. בבעלות היישוב חממות לגידול ירקות עלים ללא חרקים, חממות לגידול אננס גידולי שדה, מטעים (לימון ואבוקדו), רפת (בשותפות), לולים (בשותפות) וחברת בניה. אופיו הדתי של היישוב ברובו הוא תורני לאומי. רוב תושבי היישוב משתייכים לזרם ישיבות הקו בראשות הרב צבי טאו. רב היישוב הוא הרב מרדכי הס, שהוא גם ראש הישיבה הגבוהה ביישוב. ביישוב מתגורר הרב רפי פרץ שר החינוך לשעבר. מדיה וקבצים בנושא נווה בוויקישיתוף מושב נווה, באתר המועצה האזורית אשכול נווה, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור תיירות נווה בפייסבוק. אתר חלוצי דרור נווה (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 תקנה 12(ב) לתקנות פיצויי פיטורים (חישוב הפיצויים, והתפטרות שרואים אותה כפיטורים), תשכ"ד-1964
The Rose That Grew from Concrete

The Rose That Grew from Concrete הוא אלבום שמבוסס על השירה של הראפר האמריקאי טופאק שאקור, ויצא לאור בשנת 2000. האלבום כולל צוות משתתפים גדול של ידוענים שקראו את הכתיבה של שאקור וסוג השירה שלו, הרבה ברוח המילים המסורתיות המדוברות של האלבום שלו. בין משתתפי הצוות והעורכים נמצאים מוס דף, QD3, דני גלובר, מלקולם-ג'מאל וורנר ועוד. האלבום מכר 262,672 עותקים בארצות הברית. Tupac Interlude – 9:57 Wake Me When I'm Free – 5:52 Can U C The Pride In The Panther (גרסת זכר) – 2:57 When Ure Heart Turns Cold – 1:38 U R Ripping Us Apart!!! – 3:04 Tears of a Teenage Mother – 0:39 God – 0:47 And Still I Love You – 3:03 Can U C The Pride In The Panther (גרסת נקבה) – 4:54 If There Be Pain – 4:32 A River That Flows Forever – 2:20 The Rose That Grew from Concrete – 2:35 In The Event of My Demise – 4:41 What of a Love Unspoken – 3:16 Sometimes I Cry – 3:10 The Fear in the Heart of Man – 4:16 Starry Night – 4:33 What of Fame? – 0:21 Only 4 the Righteous – 2:29 Why Must You Be Unfaithful – 1:12 Wife 4 Life – 4:06 Lady Liberty Needs Glasses – 2:23 Family Tree – 3:21 Thug Blues – 4:46 The Sun and the Moon – 1:56 מידע על האלבום The Rose That Grew from Concrete באתר MusicBrainz האלבום The Rose That Grew from Concrete באתר Discogs Tupac Month: 2Pac’s Discography – the-rose-big
הוקאן מאלמרוט

הוקאן מאלמרוט (בשוודית: Håkan Malmrot;‏ 29 בנובמבר 1900 – 10 בינואר 1987) היה שחיין שוודי, אלוף אולימפי בעל 2 מדליות זהב. מאלמרוט נולד בארברו. באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה מאלמרוט בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:04.4 דקות, לפני חברו לנבחרת תור הנינג (3:09.2 דקות) וארבו אלטונן מפינלנד (3:12.2 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חזה בתוצאה של 6:31.8 דקות, לפני הנינג (6:45.2 דקות) ואלטונן (6:48.0 דקות). בשנת 1980 זכה מאלמרוט להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא הוקאן מאלמרוט בוויקישיתוף הוקאן מאלמרוט, באתר olympedia.org HAKAN MALMROT (SWE), באתר היכל התהילה הבינלאומי של השחייה
סטיב הרפר

סטיבן אלן "סטיב" הרפר (באנגלית: Stephen Alan "Steve" Harper; נולד ב-14 במרץ 1975 באסינגטון, אנגליה) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת השוער. בשנת 1993 רכשה ניוקאסל יונייטד את הרפר מקבוצת נעוריו תמורת סכום סמלי. הרפר שימש כשוער המחליף בניוקאסל ועד מהרה הושאל למספר קבוצות בליגות המשנה. הרפר שיחק במשך שש השנים הללו ב-5 קבוצות שונות. לבסוף, בשנת 1999 חזר הרפר לניוקאסל וערך את הופעת הבכורה בליגה הבכירה אך לרוב שימש כשוער מחליף לשי גיבן. ב-2002 ערך הרפר מספר הופעות בליגת האלופות, כולל בניצחון 0–1 בשלב הבתים נגד יובנטוס באצטדיון סנט ג'יימס פארק, וסייע לניוקאסל להעפיל לשלב הבא. ב-2009 חתם הרפר על חוזה לשלוש שנים בקבוצה, ולאחר עזיבתו של גיבן הפך לשוער הראשון של הקבוצה לאחר 16 שנים במועדון. ב-6 במרץ 2010 ערך את הופעתו ה-50 ברציפות בניצחון 1–6 על בארנסלי. ב-23 במרץ 2010 שמר הרפר על שער נקי בפעם ה-19 באותה עונה בניצחון 0–1 על דונקסטר רוברס, ובכך שבר את שיא מספר המשחקים ללא ספיגה בעונה אחת, שיא שלא נשבר מאז עונת 1992/1993. לקראת עונת 2013/2014 חתם הרפר בהאל סיטי. ב-22 בינואר 2016 חתם בסנדרלנד עד לסוף העונה כשאחריה פרש ממשחק פעיל. סטיב הרפר, באתר Transfermarkt סטיב הרפר, באתר Soccerway סטיב הרפר, באתר BDFutbol סטיב הרפר, באתר WorldFootball.net סטיב הרפר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים אנגלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זאפאר

זאפאר (פרסית: ظفر, קרי: "ניצחון") הוא שמו של לוויין מפיתוח איראני עצמאי. על פי דוברים איראנים רשמיים, זהו לוויין תצפית שמטרותיו הן חישה מרחוק של כדור הארץ, והוא מצויד במטע"ד צילום בשלושה אורכי גל, המסוגל לצלם תמונות צבעוניות ברזולוציה של 80 מטרים. הלוויין הוצג לראשונה ב -7 בפברואר 2011, במסגרת אירועי המהפכה האסלאמית באיראן. הלוויין המקורי לא שוגר מעולם. לוויין בעל אותו השם שוגר לחלל ב-9 בפברואר 2020, אך לא הגיע למסלול בשל תקלה במשגר הלוויינים סימורג שנשא אותו אל החלל. בלוויין החדש מצלמה יחידה וצורתו שונה מאוד מהתכן הראשון.
הדרך להודו

הדרך להודו (בפורטוגזית: Caminho das Índias) היא טלנובלה ברזילאית זוכת פרס אמי הבין-לאומי. הסדרה שודרה בישראל בערוץ ויוה. זוהי אחת התוכניות הנצפות ביותר בברזיל. הסדרה הופקה על ידי חברת Globo. מקור השם בפורטוגזית הוא תרתי משמע: כביש שמוביל להודו, או דרך של הודו. השידור התחיל בספטמבר 2009 ועד לספטמבר 2011 שודרו מעל ל-200 פרקים. אחת מנקודות העלילה העיקרית היא אהבה אסורה בין הדמויות: מאיה, בת למשפחת סוחרים מסורתית, ובהואן, בן משרתים שנשרפו כעונש על שנגעו באדונם בזמן טבילה. הורי מאיה, מאנו מיתהה וקוצ'י, מחפשים בשבילה שידוך. כשמאיה פוגשת את בהואן היא משנה את דעתה בקשר לשידוכים, ולמרות שהיא מגלה את האמת על מוצאו היא מוכנה לקחת סיכון. ראג', בנם של אופש ואינדירה אננדה, משודך למאיה, מה שמסכן את אהבתה לבהואן. ראווי, אחיו הצעיר, מאוהב בברזילאית קמילה מוטה, ויחסיהם מחריפים את הסכסוך בין המזרח למערב. שאנטי, האחות היחידה של ראג', שואפת להשיג השכלה אקדמאית ולבחור את בעלה לעתיד בעצמה. ראג' עצמו היה מאוהב בדודא הברזילאית, שעובדת במרפאה אסתטית, עוד כששהה בברזיל, אך השידוך המיועד שלו עם מאיה מסבך את המצב. טניה חליל: דודא מרסיו גרסיה: בהואן סונדרני טיילה איילה: שיבאני מוגדליאר סונדרני ג'קלין דלבונה: ראדה מוגדליאר ג'וליאנה פאיס: מאיה מיתהה ברנדה חדד: ראני מיתהה ריקרדו טוזי: קומאל מיתהה אוסמר פרדו: מנו מיתהה ניבאה מריה: קוצ'י מיתהה קרינה פרארי: אנושה אננדה רודריגו לומברדי: ראג' אננדה קליאו פירז:סוריאה אננדה דנטון מלו: אמיטא'ב אננדה קאיו בלאט: ראבי אננדה אליאן גיארדיני: אינדירה אננדה טוני רמוס: אופאש אננדה לאורה קרדוסו: לקשמי אננדה פלאביו מיגליאסיו: קרן אננדה מרג'ורי אסטיאנו:טוני קבינטו טוטיה מוטה:אאידה מוטה איזיס וולוורדי: קמילה מוטה גולארט ז'וליה אלמידה: לינה מוטה גולארט דודה נגלי: ז'וזה קרלוס גאלו אנטוניו קלוני: סזאר גאלו גולארט אנה ביאטריס נוגירה: אילנה גאלו גולארט ויטוריה פרטי: ז'וליה קאדורי דבורה בלוש: סילביה קאדורי אלכסנדר בורג'ס: ראול קאדורי סניור קאדורי: אליאס גליזר מריה מאיה: אינס קאדורי ברונו גגליאסו: טארסו קאדורי קריסטיאני טורלוני: מליסה קאדורי הומברטו מרטינז: רמירו קאדורי אתר האינטרנט הרשמי של הדרך להודו אתר האינטרנט הרשמי של הדרך להודו (בערבית) "הדרך להודו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדרך להודו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מסלול הפנטוז פוספט

מסלול הפנטוז פוספט (באנגלית: Pentose Phosphate Pathway) הוא מסלול מטבולי המתרחש בתאיהם של יצורים רבים, ובמסגרתו נוצרים סוכרים בעלי חמישה אטומי פחמן מגלוקוז, שהוא סוכר בעל שישה אטומי פחמן. המסלול קרוי כך כיוון שנוצרים בו פנטוזות, סוכרים בעלי חמישה אטומי פחמן, וכיוון שהוא כרוך בהעברת קבוצות זרחה (פוספט) בין המולקולות השונות המשתתפות בו. המסלול קרוי גם מסלול ההקסוז מונופוספט (Hexose monophosphate) ומסלול הפוספוגלוקונט (Phosphogluconate). למסלול זה חשיבות עליונה, שכן הסוכר החמש-פחמני ריבוז, התוצר הסופי של המסלול, מהווה את אחת מאבני הבניין של הנוקלאוטידים, ואילו הללו מהווים את אבני הבניין של חומצת הגרעין RNA וכן של מולקולות חשובות אחרות בתא, כגון ATP ו-NAD. חלק ממולקולות הריבוז מחוזרות לאחר ייצורן והופכות לדיאוקסיריבוז, המהווה אחת מאבני הבניין של ה-DNA. כשגלוקוז מתפרק בתחילת המסלול הוא משחרר אלקטרונים (כפי שמתרחש גם בגליקוליזה). את האלקטרונים קולט הנוקלאוטיד +NADP, אשר הופך ל-NADPH. ברקמות מסוימות בגופם של יצורים רב-תאיים לתוצר זה של המסלול חשיבות רבה יותר מאשר לריבוז. NADPH הוא חומר מחזר, אשר נוטה לתרום אלקטרונים ולהתניע בכך תגובות כימיות רבות בתא. בניית חומצות שומן, המתבצעת בעיקר בכבד בבעלי חיים, ובניית הורמונים סטרואידיים, המבוססים על כולסטרול (מתבצעת בכבד, בכליות, באשכים ובשחלות) הן שני תהליכים הדורשים אלקטרונים רבים, והללו נתרמים על ידי NADPH. בנוסף, מסייע NADPH לתקן נזקי חמצון הנגרמים על ידי רדיקלים חופשיים – נגזרות של חמצן בעלות נטייה חזקה להגיב עם מולקולות בתא ולהרסן. ברקמות החשופות באופן ישיר לחמצן ולרדיקלים חופשיים – תאי הדם האדומים ורקמות עדשת העין, למשל – מהווה ה-NADPH גם כן את התוצר החשוב ביותר של מסלול הפנטוז פוספט. חוסר G6PD, המחלה התורשתית-מטבולית הנפוצה ביותר בעולם, נובעת מכשל במסלול הפנטוז פוספט. האנזים G6PDH (גלוקוז 6-פוספט דהידרוגנאז) מזרז את השלב הראשון של המסלול, שלב שבמהלכו נוצר NADPH. אצל הלוקים במחלה קיים פגם בגן המקודד לייצור האנזים. החוסר באנזים בגופם של החולים גורם למחסור חמור ב-NADPH, דבר המאפשר לרדיקלים חופשיים לתקוף רקמות רגישות בגוף – בעיקר תאי דם אדומים. בגופם של החולים מתרחשת המוליזה – הרס של תאי דם אדומים – והם סובלים מאנמיה חמורה. הגן הפגום, אשר מצוי בגופם של כ-400 מיליון איש ברחבי העולם, אינו גורם כלשעצמו לתסמינים כלשהם, ורוב נשאי המחלה אינם לוקים בה. המחלה מתפרצת עם חשיפה לגורמים סביבתיים המביאים לייצור מוגבר של רדיקלים חופשיים בגוף – תרופות מסוימות, חומרים להדברת מזיקים, קרינה מייננת ועוד. מדיה וקבצים בנושא מסלול הפנטוז פוספט בוויקישיתוף
שיגעון גדלות

שיגעון גדלות או מגלומניה (מיוונית: Μεγαλομανία) נקרא גם "תסמונת נפוליאון" הוא תסמין (סימפטום) או התנהגות אבנורמלית המאופיינת במחשבות שווא על עליונות וכוח רב שיש לאדם. במצב זה האדם מייחס לעצמו תכונות אלוהיות ומנהיגותיות, אומניפוטנטיות או גאונות בתחום כלשהו (למשל כוח צבאי, פוליטי, כלכלי – עושר מופלג, כישורים קוגניטיביים, אמנותיים או מיסטיים), אשר אינן קיימות בו. שיגעון גדלות יכול להתבטא בהתנהגויות מסוגים שונים ודרגות חומרה שונות, החל באדם שתלטן יתר על המידה, המאמין כי הוא מעצב את סביבתו ואת אישיות הסובבים אותו לפי רצונו, ועד למקרים קיצוניים של הזיות ומחשבות שווא, שבעקבותיהן האדם עשוי ללקות בפרצי אלימות פיזית או מילולית. בשפה היומיומית, כאשר שיגעון הגדלות לא מאובחן בבירור כמחשבת שווא על פי הקריטריונים של המדריך האבחוני DSM, משתמשים במושג זה לתיאור תכונות אופי של אנשים המבטאים התנהגות של עליונות. לרוב מאפיינת המגלומניה בצורתה זו אנשים בעלי נטיות וקווי אישיות נרקיסיסטים או פרנואידים, או בעלי מזג ציקלותימי (תנודות מצב רוח) בתקופות של רוממות רוח עם מרץ יתר. במקרים אלה מחשבות הגדלות עשויות להיות בעלות עוצמה ושכנוע עצמי רב, אך אינן הופכות למחשבות שווא ממש. לעיתים מחשבות מגלומניות עשויות להופיע גם בקרב אנשים בעלי כישורים יוצאי דופן אמיתיים, המרגישים שעצם היותם גאוניים או מיומנים מאוד בתחום מסוים, גורם להיותם בעלי כוחות ויכולות יוצאי דופן גם בתחומים אחרים. כהתנהגות אבנורמלית, שגעון הגדלות נקרא מחשבות שווא של גדלות או גרנדיוזיות (מצרפתית: délire de grandeur). הוא מופיע בעיקר בקרב אנשים הלוקים בפסיכוזות מסוגים שונים, ומלווה לעיתים בהזיות שמיעתיות (כגון "אלוהים אמר לי שאני השליח שלו"). שיגעון הגדלות נפוץ, בין השאר, בסכיזופרניה (בעיקר בסכיזופרניה פרנואידית), בהפרעה דלוזיונלית או פרנויה, במאניה ובמצבים מאניים של הפרעה דו-קוטבית (מאניה-דפרסיה) או של הפרעה סכיזו-אפקטיבית, ובמצבים פסיכוטיים "אורגניים" על רקע מחלה גופנית או מוחית גסה (מצב בלבולי ופסיכוזה אורגנית). אפקט דאנינג-קרוגר תסמונת ירושלים היבריס תסביך אלוהים בריאות הנפש של ישו הטיה לטובת העצמי נרקיסיזם ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיצורים חיכיים

עיצורים חיכיים (Palatal) הם עיצורים הנחתכים בבסיס החיתוך הנוצר בין גב הלשון לבין החך הקשה. העיצור החיכי המקורב נפוץ יחסית וניתן למצוא אותו בשפות רבות. את החיכי החוכך האטום ניתן למצוא בגרמנית מיוצג כצירוף האותיות ch לאחר התנועות הקדמיות. החיכי האפי והחיכי המקורב הצדי מצויים יחסית בהרבה שפות רומאניות ושפות סלאביות. כאשר מופיעים בטבלה שני עיצורים באותה משבצת, הימני קולי והשמאלי אטום. עיצור חיכי, אפי [ɲ] עיצור חיכי, אפי, אטום [ɲ̊] עיצור חיכי, סותם, קולי [ɟ] עיצור חיכי, סותם, אטום [c] עיצור חיכי, חוכך, קולי [ʝ] עיצור חיכי, חוכך, אטום [ç] עיצור חיכי, מקורב [j] עיצור חיכי, מקורב, אטום [j̊] עיצור חיכי, מקורב צדי [ʎ] עיצור חיכי, מסודק [cʼ] עיצור חיכי, מפונם [ʄ] עיצור חיכי, מפונם, אטום [ʄ̥] עיצור חיכי, מצוץ [ǂ] עיצורים הנחתכים במידה שווה בחך ובשפתיים. עיצור חיכי משופתת, מקורב [ɥ] האות יו"ד מייצגת עיצור חיכי מקורב, בעל זיקה לתנועות הקדמיות חיריק וצירי. עיצורים חיכיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Autsat

Autsat (מכונה גם אמיר כביר 1), הוא שמו של מיקרו-לוויין מפיתוח איראני עצמאי. הלוויין הוא לוויין תצפית שמטרותיו הן חישה מרחוק של כדור הארץ. ללוויין רזולוציה מוצהרת של 80 מטרים. הלוויין, שפותח במכון הטכנולוגי של טהראן - אוניברסיטת אמיר כביר, הוצג לראשונה ב -7 בפברואר 2011, במסגרת אירועי המהפכה האסלאמית באיראן.
צבי נגן

צבי נגן (27 באוקטובר 1912 - 12 בינואר 1986) היה מלחין ומורה למוזיקה ישראלי. צבי נגן נולד בשם הרברט נויגרטן בבואר שבגרמניה. בנעוריו למד נגינה בכינור, בויולה ובקונטרבס. בשנת 1937 עלה לארץ ישראל, ובה המשיך את לימודיו המוזיקה אצל פאול בן-חיים, יוסף קמינסקי ויוסף טל והשתלם בדודקאפוניה אצל אלי ירדן. צבי נגן הרבה להלחין להרכבים קאמריים ולחליליות. כן כתב כמה יצירות קוליות ושירים לטקסט מן התנ"ך. בשנת 1958 כתב את "התאמות" לשתי חליליות או חלילים וצ'לו בשיטת שנים-עשר הטונים ובהמשך כתב בשיטה זו עוד כמה יצירות חינוכיות וכן את "ארבעה קטעים לכלי נשיפה ממתכת", המלודיים אף כי נכתבו בשיטה דודקאפונית. נגן כתב לכלי נגינה מזרחיים, אך סגנונו לא היה מזרחי באופיו. צבי נגן היה שותף לכתיבת "וריאציות על נושא מאת פאול בן-חיים" ליום הולדתו ה-75 של מורו, יחד עם עמי מעייני, שולמית רן, אשר בן יוחנן ויעקב גלבוע, כולם תלמידיו של בן חיים. צבי נגן נפטר בתל אביב. למקהלה א-קאפלה: "שלו נעליכם", למילים מאת גרשון שופמן (1955) תהילים צ', א'-ד' (1956) "מתוך מגילת אסתר" (1964) "כשכוכב אחד נושר" (1968) למילים מאת משה שפריר (מצו סופרן, אבוב, ויולה וצ'לו) שירים לטקסטים תנכ"יים "מחול ישראלי לארבע חליליות, (1959) "שלושה שערי מזמור לד' כלי שיר" - פסנתר, שני חלילים וצ'לו או בסון - (1958) "שש זוטות ישראליות" (1959) "סונאטה לשלושה" לשתי חליליות וויולה (1959) בעלת אופי עממי "סרנדה לליזה" רשרוש חליליות (1961) (מוקדשת למוזיקאית ליזה שטיינברג) בשיטת שנים-עשר הטונים: "התאמות" (1958) "כרך מתעורר", ארבע זוטות לפסנתר (1964) "שבעה קטעים דודקאפוניים" לפסנתר בארבע ידיים (1954) "כמו פרלוד" ו"כמו רונדינו" לפסנתר (1972) "קונצ'רטאנטה" לשני אבובים, בסון, שתי קרנות ותזמורת קאמרית (1951) מוזיקה לשתי חליליות, צ'מבלו ותזמורת (1961) "פסיפס הנבל" (1964) "אינטרמצו מזרחי" לחליל, עוד, קאנון, קסילופון, ויברפון וכלי קשת (1965) "ארבעה קטעים לכלי נשיפה ממתכת" ("תרועה", "כוראל", "אלתור" ו"פסאקאליה" (1968) יהודה כהן, נעימי זמירות ישראל, עם עובד 1991, עמ' 165-66. צבי נגן, דף שער בספרייה הלאומית
עיצורים כיסוי-גרוניים

עיצורים כיסוי־גרוניים (בלעז: אפיגלוטיים) הם עיצורים הנחתכים בין מכסה הגרון (האפיגלוטיס) לבין גב הלוע. אלו נחשבים לא נפוצים במיוחד בשפות העולם, אך זאת כנראה כתוצאה מהקושי של הבלשנים האירופאים לזהות אותם: במקרים מסוימים הסתבר שכאשר דווח על עיצורים לועיים היו אלו למעשה כיסוי־גרוניים. כאשר מופיעים בטבלה שני עיצורים באותה משבצת, הימני קולי והשמאלי אטום. עיצור כיסוי־גרוני, סותם, אטום [ʡ] עיצור כיסוי־גרוני, חוכך, קולי [ʢ] עיצור כיסוי־גרוני, חוכך, אטום [ʜ] כִּסּוּי־גְּרוֹנִי במילון תורת ההגה [בלשנות] (תשע"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית
הנס לותר

הנס לותר (בגרמנית: Hans Luther;‏ 10 במרץ 1879 – 11 במאי 1962) היה פוליטיקאי גרמני, קנצלר רפובליקת ויימאר בשנים 1925 – 1926 ושגריר גרמניה הנאצית בארצות הברית. לותר נולד בברלין למשפחה לותרנית אמידה. הוסמך כדוקטור במשפטים, וב-1906 החל לעבוד בשירות המדינה הפרוסי. ב-1907 נבחר למועצת העיר מגדבורג. ב-1913 התמנה למזכיר האגודה הגרמנית (Deutsche Städtetag; דויטשה שטדטטאג) – מיזם התנדבותי של המחוזות והעיריות השייכות לעריה של גרמניה, וב-1918 החל לכהן כראש עיריית אסן. בדצמבר 1922 מינה אותו הקנצלר וילהלם קונו לשר המזון והחקלאות. לותר כיהן כחבר בממשלת קונו ובממשלות הבאות כפוליטיקאי עצמאי, שאינו קשור לאחת המפלגות. בממשלתו של גוסטב שטרזמן, שהחליף את קונו באוגוסט 1923 נשאר לותר בתפקידו במשך חודשיים, ובאוקטובר 1923 התמנה לשר האוצר, תפקיד שבו החזיק עד 1925. כשר אוצר סייע לותר לשטרזמן בבלימת האינפלציה הגבוהה שהשתוללה בתחילת שנות העשרים. בינואר 1925 מינה נשיא גרמניה אברט את לותר לקנצלר, לאחר בחירות שהסתיימו ללא הכרעה ברורה בין מנהיגי המפלגות. הקבינט שלו הורכב מנציגי כמה מפלגות שהיו שותפות בקואליציה, ולצידם שרים שכמו לותר לא השתייכו למפלגה פוליטית. במאי 1926 חזר מרקס לכהן כקנצלר. ב-1930 התקבל לותר לנשיאות הרייכסבנק (הבנק המרכזי של גרמניה) ושלוש שנים לאחר מכן לשגריר גרמניה בארצות הברית, משרה בה החזיק עד התפטרותו בשנת 1937. בעת ששהה בארצות הברית הרצה באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק על "כוונות השלום" של היטלר כלפי שכנותיה האירופאיות של גרמניה. ניקולס מורי באטלר, נשיא האוניברסיטה, דחה ערעורי סטודנטים לביטול ההזמנה להרצאותיו וכינה אותם "שמרנים" תוך הטענה שיש צורך בחופש אקדמי. לאחר מלחמת העולם השנייה הגיח לותר מפרישתו במטרה להפוך ליועץ הממשלה החדשה. נפטר ב-1962 בדיסלדורף. מדיה וקבצים בנושא הנס לותר בוויקישיתוף הנס לותר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תכונה

האם התכוונתם ל... תכונה (אישיות) – מאפיין של האישיות פסיכולוגיית התכונות – זרם בפסיכולוגיה המדגיש את מרכזיותן של תכונות יציבות במבנה האישיות חמש התכונות הגדולות – מודל שמציע חמש תכונות עיקריות כעומדות בבסיס האישיות תכונה (פילוסופיה) – מאפיין מופשט של עצם מסוים תכונה (ביולוגיה) (אנ') – וריאנט פנוטיפי המאפיין אורגניזם מסוים והוא תוצר של תורשה או סביבה (כגון צבע עיניים) תכונות מורכבות – תכונות שאין בהן התאמה פשוטה בין הגנוטיפ והפנוטיפ והן מושפעות ממספר רב של גנים תכונה כימית – תכונה של חומר המתגלה במהלך תגובה כימית או אחריה תכונות קובץ – מטא-דאטה של קובץ מחשב המגדיר את התנהגות מערכת הקבצים תכונה – שמה העברי העתיק של האסטרונומיה
הכול בסדר

הכול בסדר (בצרפתית: Tout va bien) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 1972 בבימוים של ז'אן-לוק גודאר ושותפו ז'אן-פייר גורן, ובכיכובם של ג'ין פונדה ובעלה איב מונטאן. עלילת הסרט מתרחשת במפעל נקניקיות שעובדיו פצחו בשביתה. הסרט נפתח בכרזה "בשביל לעשות סרט צריך כסף, בשביל כסף צריך כוכבים". השביתה במפעל מוצגת באופן טרגי מהול בקומיות מפעם לפעם. ניכרת תחושה שזהו סרט תיעודי בעקבות השוטים הארוכים שהוא מייצר והמלל האין סופי. הסרט מסופר בין היתר מנקודת מבטה של כתבת אמריקנית ובעלה הקולנוען המגיעים למפעל הנקניקיות על מנת לסקר שביתה שפורצת במפעל. בעצם הם נכלאים יחד עם מנהל המפעל במשרדו בידי השובתים. החוויה מערערת את אורח החיים של הזוג העמיד וחושפת את השקרים והריקנות המאפיינים את עבודתם וחיי היום-יום שלהם. הסרט מותח ביקורת על ההתנהלות הקפיטליסטית של מנהל המפעל ובכך משרת אמירה כללית על כוח משחית כמו כן הסרט עושה שימוש קיצוני בטכניקות הניכור שגורם לנו הצופים לתהות ולהיזכר בעובדה שאנו צופים בסרט. ברגעים מסוימים ישנה תחושה של צפייה בסרט דוקומנטרי, חלק מתחושה זו נובעת מזמן השוטים הארוך. אופי הצילום של הסרט ייחודי, בכך שברוב הסרט אנו מטיילים בין החדרים במפעל בתנועת דולי לצדדים והפרספקטיבה שלנו נשארת דו־ממדית כך שנוצרת תחושה של כוורת דבורים. הסרט יצא בארצות הברית תחת השם "הכול בסדר" (Everything's All Right), ובמדינות רבות הוא נקרא "פשוט נהדר". ניתן לשייך את הסרט לקבוצת הסרטים הנמנים עם תנועת הגל הצרפתי החדש. ישנם שיגידו שזהו סרט שנוהג בביקורת כלפי אירועי מרד הסטודנטים שהתרחשו בשנת 1968 בצרפת והביאו את האומה הצרפתית למצב קריטי של 10 מיליון שובתים שהם כשני שלישים מכוח העבודה הצרפתי. השביתה הייתה כה חריפה עד שכמעט הביאה לפירוקה של ממשלת דה גול. ככל שהתנגדות המשטר למפגינים החמירה כך גם החמירו ההפגנות ולבסוף נאלץ דה-גול לפזר את האספה הלאומית ולהכריז על בחירות פרלמנטריות חדשות ב-23 ביוני 1968. "הכול בסדר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הכול בסדר", באתר נטפליקס "הכול בסדר", באתר AllMovie (באנגלית) "הכול בסדר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הכול בסדר", באתר Metacritic (באנגלית) "הכול בסדר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אמנון רובינשטיין (במאי)

אמנון רובינשטיין (נולד ב-1948) הוא במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי. רובינשטיין, יליד ירושלים, החל את הקריירה שלו בבימוי סרטים תיעודיים עבור הטלוויזיה הישראלית במחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20. הוא ביים אותם במסגרת חברת "קסטל תקשורת" של המפיק מיכה שגריר. ב-1983 ביים את דרמת הטלוויזיה "קוראים לי דנה ואני אלכוהוליסטית" שכתבה דניאלה כרמי, בכיכובה של לאורה ריבלין. ב-1986 ביים את הסרט "נאדיה" שכתב איתן גרין על פי ספרה בעל אותו השם של גלילה רון פדר עמית. בסרט כיכבה חנה אזולאי הספרי. ב-1988 ביים את סרט הריגול "הינשוף" שכתב טוביה מנדלסון והפיק מיכאל שרפשטיין. בסרט כיכבו אסי דיין ולאורה ריבלין. ב-1989 ביים את סרט הטלוויזיה "רותי נעים" בו כיכבו גילי בן אוזיליו ומאיר בנאי. ב-1990 ביים את הסרט התיעודי "בית לבן - קזבלנקה" ששודר בערוץ הראשון ומספר אודות חייו של אבי טולדנו. ב-1991 ביים את דרמת הטלוויזיה "מקומון", על פי ספרה של שולמית לפיד, בכיכובה של גילי בן אוזיליו. ב-1993 ביים את הסרט "הירושה" שכתב צביקה קרצנר, בכיכובם של אבי טולדנו ויעל אבקסיס. בשנת 1994 כתב וביים את הסרט בכיכובו של גדליה בסר "אחרי החגים" על פי ספרו של יהושע קנז. בשנים 1996–1998 ביים את הטלנובלה "קפה פריז" ששודרה ב-HOT3 למשך 3 עונות, בהן כיכבו אסתי זקהיים ונטע מורן. בשנת 1992 זכה בפרס משרד החינוך והתרבות בתחום אמנות הקולנוע. אמנון רובינשטיין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אמנון רובינשטיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמנון רובינשטיין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אמנון רובינשטיין, באתר ספר הקולנוע הישראלי נעמי גל, ארבעה מפלוגה, מעריב, 28 בינואר 1976 סרט תעודה ליום איחוד ירושלים, מעריב, 12 במאי 1977 עדנה אדטו, בטלוויזיה, דבר, 27 בינואר 1978 רנה גוט, כוס המרורים של ארכיטקטית מבית טוב, כותרת ראשית, 19 בינואר 1983 מיכאל דק, שוטה מי ששותה אחרון, כותרת ראשית, 2 בפברואר 1983 איציק יושע, כוכבת, תוצרת עצמית, חדשות, 8 במאי 1986 ביקורות: עדנה פיינרו השב"כ שובק, "העולם הזה", גיליון 2654 מ-13 ביולי 1988, עמוד 28 אילן נחום, שו-שו - הינשוף - קולנוע פאר, ת"א, חדשות, 7 ביולי 1988 רותי הדר, חדשוחרבוח - סרט ישראלי על נערות במצוקה, חדשות, 11 ביולי 1989 בתפקיד הואליום: מאיר בנאי, חדשות, 28 בדצמבר 1989 אורי בינדר, ברחי, כוכבת הדרום, מעריב, 18 במרץ 1991 יואב בירנברג, אהבה תחת אינקוויזיציה - אבי טולדנו ויעל אבקסיס מככבים ב"הירושה", חדשות, 20 באפריל 1993 חגי לוי, מושבניק ועולה חדש מתאהבים בשפינוזה, חדשות, 30 באוגוסט 1993 אביבה קרול, ‏רצועת דרמות מקור חדשה בערוץ 3, באתר גלובס, 4 בנובמבר 1997 שרון קנטור, ככה לא בונים תרבות, חדשות, 21 באפריל 1992