laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צפנת פענח

האם התכוונתם ל... צָפְנַת פַּעְנֵחַ (אנ') – כינויו של יוסף בפי פרעה צפנת פענח (על הרמב"ם) – ספרו של הרב יוסף רוזין על ספר משנה תורה לרמב"ם צפנת פענח (שאלות ותשובות) – ספרו של הרב יוסף רוזין בו מכונסות שאלות שנשלחו אליו בצירוף תשובותיו עליהן צפנת פענח (על התורה - הרוגצ'ובר) – ספרו של הרב יוסף רוזין על חמשת חומשי התורה צפנת פענח (על קהלת) – ספרו של הרב שמואל הכהן די פיזא לוזיטאנו על חלק מספר קהלת צפנת פענח (לימוד דרכי החשבון) – ספרו של הרב יוסף שליפירז ללימוד מתמטיקה שימושית צפנת פענח (על הקבלה) – ספרו של הרב אלעזר אשכנזי על תורת הקבלה היהודית צפנת פענח (על התורה) – ספרו של ר' יוסף טוב עלם על פירוש רבי אברהם אבן עזרא על חמשת חומשי התורה. צפנת פענח (על החסידות) – ספרו של הרב יעקב יוסף מפולנאה צפנת פענח (על התורה - המבי"ט) – ספרו של ר' משה מטראני על התורה צפנת פענח (על קישורים בין מסכתות) – ספרו של הרב יוסף אלאשקר צפנת פענח – ספרו של הראב"ן, הידוע בשם אבן העזר.
הדר (כוכב)

הדר, אגנה או β (בטא) בקנטאור הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים קנטאור והוא גם הכוכב האחד עשר בבהירותו בשמים. הכוכב נמצא בחלק הדרומי של קבוצת קנטאור, סמוך לכוכב אלפא קנטאורי והקו המחבר אותם מצביע אל קבוצת הצלב הדרומי (ליתר דיוק אל הכוכב גקרוקס). הדר הוא למעשה מערכת משולשת במרחק של כ-525 שנות אור, המורכבת משלושה כוכבים כחולים, שניים מהם - הדר A1 ו-A2, מהווים זוג צמוד והשלישי - הדר B, מקיף את שניהם ממרחק גדול יותר. גיל הכוכבים מוערך בכ-12 מיליוני שנים. הדר A1 ו-A2 הם זוג ענקים כחולים מסיווג ספקטרלי B3 III, מסתו של כל אחד מהם היא כ-9 מסות שמש, רדיוסיהם כ-8 רדיוסי שמש ועוצמת הארתו של כל אחד מהם היא פי 16,000 מעוצמת השמש באור נראה, והרבה יותר מכך אם כוללים גם את התחום העל סגול. הכוכבים נמצאים לקראת סיום התכת המימן שבליבתם להליום והם בשלבי התנפחות והתקררות לקראת הפיכתם לענקים אדומים. לפחות אחד מהכוכבים הוא כוכב משתנה מטיפוס β בקפאוס, אך השינוי בבהירות הוא קטן מאוד. הכוכבים מקיפים את נקודת מרכז הכובד המשותפת להם במסלול אליפטי כך שמרחקם משתנה בין חצי יחידה אסטרונומית ובין 4.7 יחידות אסטרונומיות (בממוצע 2.6 יחידות אסטרונומיות). זמן ההקפה הוא 357 ימים. כאשר יהפכו הכוכבים לענקים אדומים רדיוסם יהיה גדול מהמרחק ביניהם כך שצפוי מעבר של חומר ביניהם. אף על פי שהמסה של כל כוכב בנפרד אינה מספיקה כדי ליצור סופרנובה, מעבר של חומר מכוכב אחד אל השני עשוי להביא אותו אל מעבר למסה הקריטית, כך שעתיד המערכת אינו ידוע. הדר B הוא כוכב הסדרה הראשית מסיווג ספקטרלי B8 V, מסתו כ-5 מסות שמש ועוצמת הארתו היא פי 1,500 משל השמש. הכוכב מקיף את הזוג הדר A1 ו-A2 במרחק של כ-110 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-250 שנים. למרות המרחק, קשה להבחין בו גם בעזרת טלסקופ גדול בשל הפרש הבהירות הניכר בינו ובין זוג הענקים. מקור השם "הדר" אינו ברור וייתכן שהוא שיבוש של "קרקע" בערבית שכן בדרום חצי האי ערב ניתן לראותו רק בצמוד לאופק הדרומי. השם "אגנה" (Agena) פירושו ברך בלטינית שכן הכוכב ממוקם באחת מרגליו של הקנטאור. מדיה וקבצים בנושא הדר בוויקישיתוף הדר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צפנת פענח (על הרמב"ם)

הספר צפנת פענח על משנה תורה לרמב"ם הוא אחד מספריו של הרב יוסף רוזין, שרבים מהם נקראו "צפנת פענח". הספר עוסק בפרשנות תמציתית של החיבור משנה תורה לרמב"ם, ומנוסח באופן קצר מאוד וקשה להבנה באופן חריג. הקושי בהבנת הכתוב בספר נובע בין השאר מריבוי ראשי התיבות שבו ומכך שהכלים שבהם הוא דן ומנתח, נושאים אופי של פילוסופיה האופיינית לרמב"ם. להלן ציטוט המהווה דוגמה אופיינית לפסקה בספרו: עי' רש"י ד' ד' וד' ז' ע"ש בתוס' ודף ט"ז ע"א וע"ב וע"ש ברש"י בזה ודף י' ע"ב. — צפנת פענח על הרמב"ם, משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שופר וסוכה ולולב, פרק ד', הלכה א' פענוח הציטוט: עיינו ברש"י דף ד' ודף ז', ועיינו שם גם בתוספות, וכן בדף ט"ז עמוד א' ועמוד ב', ועיינו שם ברש"י בעניין זה ובדף י' עמוד ב'. גם לאחר קריאה בכל המקומות להם מציין המחבר בצפנת פענח קשה ללומד שאינו רגיל במשנתו של הרב רוזין לעמוד על הקשר בין שלל המקורות שהוא מציין להם להלכה ברמב"ם הוא בא לבאר. בספר "מפענח צפונות" הקדישו פרקים להסברת כללי שיטתו ולהסברת ראייתו הפילוסופית של הרב רוזין את דברי התלמוד והמפרשים הראשונים ולפי כללים אלו ניתן להבין בדרך כלל למה הוא מתכוון בציוני המקורות. לאחר השואה נעלמו כתביו של הרב יוסף רוזין וביניהם הספר "צפנת פענח", אולם בשנות ה-60 של המאה ה-20 גילה אותם הרב מנחם מנדל כשר, תלמידו של הרב יוסף רוזין, לאחר שבתו של הרב רוזין, רחל ציטרון, שנסעה לאירופה להציל את הכתבים ונספתה שם, הספיקה לשלוח שק מלא בצילומי כתביו של הרב יוסף רוזין לדודתו של הרב ישראל אלטר ספרן פוקס (שהחליף את הרב יוסף רוזין ברבנות העיר דבינסק - כיום דאוגבפילס). חלק מכתביו עדיין לא יצאו לאור. מהדורה (ראשונה ככל הנראה): ורשה-פיוטרקוב תרס"ג; מו"ל - מאיר יחיאל אלטר. מהדורה נוספת: ניו יורק תשי"ד; מו"ל - לא ידוע. צפנת פענח עם ביאורים והשלמות מאת הרב אברהם בן שמעון, הוצאת ספרים מוסד הרב קוק; הלכות שבת; הלכות איסורי ביאה; הלכות אישות צפנת פענח עם השלמות והרחבות, על הלכות איסורי ביאה (ג"כ), בהוצאת מכון ירושלים יוסף רוזין נושאי כליו של הרמב"ם מנחם מנדל כשר מפענח צפונות מפענח צפונות מאת הרב מנחם מנדל כשר שלמד מהרב יוסף רוזין בצעירותו, הספר מכיל הקדמה שסוקרת את מהותה של שיטת הלימוד והחשיבה של הרב יוסף רוזין, הפירוש לספר צפנת פענח ומילון ערכים ייחודי למשנתו של הרב יוסף רוזין. צפנת פענח המבואר מאת הרב אברהם אטלס (שהקים גם צוות לפרשנות כתבי הרב יוסף רוזין). העמק עיון מאת הרב משה גרוסברג. צפנת פענח על גרושין, צפנת פענח על הלכות שבת, צפנת פענח על הלכות אישות חלק א' [קדושין] ועל חלק ב' [כתובות] מאת הרב אברהם בן שמעון, הוצאת מוסד הרב קוק. אתר המביא את צילומי עמודי השער של הספר צפנת פענח במהדורותיו השונות. שתי דוגמאות לדיון בספר צפנת פענח: בעניין ערי מקלט. בעניין ברכה על דבר האסור. צפנת פענח על הרמב"ם א-ב, באתר היברובוקס ראו מאמר של פרופסור ישעיהו ליבוביץ הדן, בין השאר, בפילוסופיה האופיינית לרמב"ם. ג'יימס א' אורמסון (עורך), בן-עמי שרפשטיין (עורך המהדורה העברית), רמב"ם, בספר "פילוסופיה" באתר מט"ח. וכן מאמר נוסף על הפילוסופיה של הרמב"ם ממחבר לא ידוע. סיפור זה מובא בספר הרוגוצ'ובי מאת יאיר בורוכוב; 2005. מקור חלקי נוסף לסיפור זה ניתן למצוא כאן וכאן.
סרז' ברדוגו

שלמה "סרז' " ברדוגו, (בערבית: سيرج بيرديغو, נולד ב-1938), הוא נשיא קהילת יהודי מרוקו. בשנות השמונים כיהן כשר התיירות של מרוקו, תפקיד בעל חשיבות במדינה הנשענת רבות על תיירות. היה היהודי היחידי במדינות ערב באותה עת, והיהודי השני במרוקו המכהן בתפקיד שר (הראשון היה לאון בן זקן, שר הדואר ב-1956). הוא מכהן כנשיא קהילת יהודי מרוקו מאז 1988, במקביל להיותו נשיא קהילת יהודי קזבלנקה, ועם עבר של איש ציבור ושר התיירות מכהן משנת 2006 גם כשגרירו האישי של המלך מוחמד השישי. פעילותו העיקרית מתרכזת בקידום ענייניה של מרוקו בקפיטול. מרוקו נשענת על הלובי היהודי, וסרז' ברדוגו כנציג המלך מוחמד השישי נהנה מתמיכה רחבה. יוזמה נוספת של סרז' ברדוגו היא ניסיון להביא להכרה במלך מרוקו מוחמד החמישי (סבו של המלך הנוכחי) כחסיד אומות העולם, כהערכה על פועלו בהצלת יהודי מרוקו בזמן השואה. לגרסה זו יש מתנגדים. ישנה מחלוקת האם אכן ניתן לתאר את המלך כמגן היהודים בזמן המלחמה; בעוד שהוא התנגד באופן הצהרתי לצעדים אנטי-יהודיים מצד משטר וישי, הוא עצמו חתם על הצווים שהכניסו אותם לתוקף. באשר לסוגיית חסיד אומות העולם אנשי יד ושם קבעו כי המלך מוחמד החמישי אינו עומד בקריטוריונים של "פנייה רשמית של הנאצים להסגרת היהודים", וכי המלך לא "העמיד עצמו בסכנת חיים". לטענת ברדוגו, המלך הציל חיים רבים ואף קיבל משלחת יהודים בעת המלחמה והבטיח להם את חסותו על הקהילה היהודית במרוקו. למרות התנגדויות בקהילה היהודית, סרז' ברדוגו מכהן כנשיא הקהילה שנים ארוכות ובניגוד לתקנון הקהילה. מרוקו: מודל לקשרי מוסלמים-יהודים, מאת: סרז' ברדוגו, העיתון "כריסטיאן סיינס", 9 בינואר 2007. מרוקו שוקלת חידוש יחסים, אנדרה אזולאי וסרז' ברדוגו מתראיינים במגזין היהודי-אמריקאי "הפורוורד", 3 באוקטובר 2003 קמפיין נחבא בדרך להשמת מלך מרוקו המנוח כגוי צדיק, על התהליך של ברדוגו מול יד ושם והקושי שבדרך, הבלוג של מרק פרלמן, כתב העיתון "הפורוורד", 15 בדצמבר 2007 ברק רביד, "השגריר" – גרסת מרוקו, באתר nrg‏, 22 במרץ 2006 יצחק ברדוגו-שלמה (סרז') ברדוגו, אתר loebtree.com לשושלת המשפחתית אנשים טובים באמצע הדרך: סרז' ברדוגו, TheMarker Café, פורסם ב-12 בינואר 2008 אחמד אל אמרואי, אישה יהודייה במרוקו בריב על הסקרים, אתר אלג'זירה, 7 בספטמבר 2007 המלך המרוקני ממנה דמות יהודית לשגריר כללי, אתר "הקונגרס היהודי האירופי", 21 במרץ 2006 אלחנן ביטון, המלך שהציל את יהודי מרוקו, אתר news1.co.il, פורסם ב-2 במרץ 2008 (ומקור בשבועון יום ליום) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויאצ'סלב סוקריסטוב

ויאצ'סלב ואסילייביץ' סוקריסטוב (בליטאית: Viačeslavas Sukristovas, ברוסית: Вячеслав Васильевич Сукристов; נולד ב-1 בינואר 1961) הוא כדורגלן עבר סובייטי-ליטאי ששיחק בעמדות קשר ומגן בקבוצת ז'לגיריס וילנה בתקופת ברית המועצות. בשנת 1990 הגיע סוקריסטוב לישראל ובמשך כשבע שנים שיחק במספר קבוצות ישראליות (ביניהן בית"ר תל אביב, מכבי נתניה ובני יהודה תל אביב). שיחק ארבעה משחקים במדי נבחרת ברית המועצות והיה בסגל הנבחרת שהגיעה למקום השני ביורו 1988 (אך סוקריסטוב לא שותף באף אחד מהמשחקים). לאחר התפרקות ברית המועצות שיחק בנבחרת של ליטא. אחרי פרישתו ממשחק פעיל הוא החל בקריירת האימון. בשנת 2005 אימן את ז'לגיריס וילנה, ולאחר מכן מונה לעוזר המאמן במועדון. מדיה וקבצים בנושא ויאצ'סלב סוקריסטוב בוויקישיתוף ויאצ'סלב סוקריסטוב, באתר Transfermarkt ויאצ'סלב סוקריסטוב, באתר National Football Teams ויאצ'סלב סוקריסטוב, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תענית (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תענית – יום צום בלוח השנה העברי מסכת תענית – מסכת מתוך שישה סדרי משנה מגילת תענית – חיבור מתקופת המשנה, המפרט את הימים בלוח השנה העברי בהם אין להתענות תענית (אלה) (Tanit) – אלה פיניקית התענית – בנצרות, התקופה שלפני חג הפסחא
האיגרת השנייה אל טימותיוס

האיגרת השנייה אל טימותיוס היא אחת מאיגרות הרועה - איגרת שמשויכת לשליח פאולוס (שאול התרסי) ומהווה חלק מאיגרות פאולוס. האיגרת היא אחת מספרי הברית החדשה - ספרי הקודש של הנצרות. מרבית החוקרים סבורים כיום כי איגרת זו, יחד עם יתר איגרות הרועה (האיגרת הראשונה אל טימותיוס והאיגרת אל טיטוס) לא נכתבו על ידי פאולוס, אלא נכתבו על ידי אחד מתלמידיו לאחר מותו של פאולוס בשלהי המאה הראשונה או ראשית המאה השנייה, ושויכו לו. יחד עם זאת, השפה, הביטויים והרעיונות באיגרת השנייה שונים משתי איגרות הרועה האחרות, ודומים יותר לאיגרות פאולוס האחרות - ועל כן, מרבית החוקרים סבורים כי מחבר איגרת זו הוא תלמיד אחר של פאולוס ולא התלמיד שכתב את שתי איגרות הרועה האחרות. ריימונד בראון מסביר את הדמיון בין איגרת זו לאיגרות המאוחרות של פאולוס (שאין מחלוקת שנכתבו על ידיו) בכך שמדובר בתלמיד של פאולוס אשר שהה עמו בשנת חייו האחרונה. ג'רום מרפי אוקונור סבור כי מדובר אכן באיגרת שפאולוס כתב בשל הדמיון לאיגרות שאין מחלוקת שהוא כתב. האיגרת נשלחה מאת פאולוס אל עוזרו טימותיוס ובה מייעץ לו פאולוס לא להיות ביישן, ולא להתבייש בעדותו בדבר האל הנוצרי (א' 7 - 8). פאולוס מבקש מטימותיוס לבוא אליו לפני החורף, ולהביא עמו את מרקוס, כי הוא חוזה שמותו קרב (ד' 6). פאולוס מקווה כי טימותיוס ימשיך לעמוד בפני תורות השקר ומייעץ לו להילחם בתורות אלה תוך אזכור איגרות קודמות, וכן מייעץ לו להיות סובלני במקרה שירדפו אותו (א' 6 - 15), ולשמור בקפדנות על חובות תפקידו (ד' 1 - 5). מדיה וקבצים בנושא האיגרת השנייה אל טימותיוס בוויקישיתוף האיגרת בעברית (תרגום פרנץ דליטש) תרגום לאנגלית של האיגרת
איגרות הרועה

איגרות הרועה או איגרות הרועים הן שלוש איגרות המהוות חלק מאיגרות פאולוס ומספרי הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. איגרות אלה הן: האיגרת הראשונה אל טימותיוס; האיגרת השנייה אל טימותיוס; האיגרת אל טיטוס. יש המשייכים לאיגרות אלה גם את האיגרת אל פילמון. האיגרות הן שלושה מכתבים שנכתבו על ידי פאולוס השליח אל תלמידיו טימותיוס וטיטוס. האיגרות נקראות בכינוי זה מאחר שמדובר באיגרות הנשלחות אל תלמידיו של פאולוס שהיו ראשי הקהילה ("רועים") ולא אל הקהילות עצמן. איגרת זו כוללת בעיקר עצות לטימותיוס בדבר ניהול התפילה בכנסיות וארגון מבנה הכנסייה, וכן בחובות החלות על חברי הכנסייה - הבישופים והכמרים (דיאקונים). באיגרת זו מבקש פאולוס מטימותיוס לשוב אליו לפני החורף ולהביא עמו את מרקוס כי מותו קרב. כמו כן האיגרת מעודדת את טימותיוס להאבק בתורות השקר ולקבל בסבלנות את הרדיפות הצפויות לו. איגרת קצרה זו ממוענת את טיטוס - שליח ששהה בכרתים. האיגרת מפרטת את תכונות האופי הנדרשות מראשי הכנסייה (פרק א'), את מבנה הכנסייה וההיררכיה בה (פרק ב'), ומתארת את אורך החיים הטוב והמוסרי הנדרש מהקהילה הנוצרית על מנת שזו תוכל לקבל את חסד האל (פרק ג'). אף שהמסורת הנוצרית מקבלת את פאולוס כמחבר האיגרות, וגורסת כי ההבדלים בין האיגרות (הבדלים באוצר המילים ובביטויים) כהבדלים מכוונים בשל העובדה שהאיגרת ממוענת לנמענים שונים. מאידך, כבר בעת העתיקה הועלתה שאלת כתיבת האיגרות על ידי פאולוס, והיו קבוצות נוצריות אשר לא קיבלו איגרות אלה לתוך כתבי הקודש. המחקרים המודרניים מראים שאוצר המילים של איגרותאלה שונה מייתר איגרות פאולוס ומייתר ספרי הברית החדשה. מרבית החוקרים המודרניים סבורים כי האיגרות נכתבו זמן מה לאחר מותו של פאולוס. ככל הנראה נכתבו האיגרות בשלהי המאה השנייה או באמצעיתה, לאור הדעות האנטי גנוסטיות המצויות בהן. מרקיון אינו מזכיר את האיגרות בכתביו (משנת 140 לערך) אולם אירנאיוס מצטט אותן (בשנת 170 לערך) ועל כן, ככל הנראה האגרות נכתבו בין תקופות אלה. על פי ריימונד בראון האיגרת נכתבה בין השנים 80–100 מתוך בחינה של האמור בטקסט לאור מצב הקהילות הנוצריות (אחת האיגרות מתייחסת לדור שלישי של נוצרים - דבר אפשרי רק החל משנים אלה). האיגרות מסודרות בברית החדשה לפי אורכן. מרבית החוקרים סבורים שאין קשר בין סידורן בברית החדשה למועד כתיבתן, וישנו קונצנזוס לפיו האיגרת השנייה אל טימותיוס נכתבה לפני האיגרת הראשונה אל טימותיוס. מדיה וקבצים בנושא איגרות הרועה בוויקישיתוף אתר איגרות הרועים.com: כתבי הקודש הנוצריים: האיגרת הראשונה אל טימותיוס האיגרת השנייה אל טימותיוס האיגרת אל טיטוס
אלי ששר

הרב אלי ששר (1932 – 26 בדצמבר 1996) היה איש חינוך ישראלי, מייסד אולפנת כפר פינס, ומקים בפועל של השירות הלאומי לבנות דתיות. נולד בגרמניה למשפחת שרשבסקי, משפחה של רופאים, שעלתה ארצה כשהיה בן שנתים. למד בתיכון צייטלין בתל אביב. בצעירותו הדריך ששר בסניף בני עקיבא בבת ים ולאחר מכן אף היה למרכזו. לאחר שירותו בצה"ל, למד גאולוגיה באוניברסיטה העברית ולמד בישיבת חברון במשך שנה אחת. הוא היה מתלמידיו של הרב צבי יהודה הכהן קוק בישיבת מרכז הרב. בשנים ה'תשי"ב–ה'תשי"ג עבד במחלקת הנוער של הפועל המזרחי יחד עם פינחס קהתי ופעל רבות במעברות. לאחר הקמת אולפנת כפר פינס וניהולה, השתתפו ששר ומשפחתו בהקמת קרני שומרון, והוא ניהל מוסדות חינוך באזור כמפורט בהמשך. ששר נפטר באופן פתאומי בט"ז בטבת ה'תשנ"ז (26 בדצמבר 1996) בעת הדרכת מורים בקריית ארבע. מדרשת אליה הפועלת במסגרת הגרעין התורני בחריש קרויה על שמו של אלי ששר. אף בית הכנסת המרכזי בקרני שומרון קרוי על שמו. בשנת ה'תש"ך, בהיותו בן 28, נשלח בידי הרב משה צבי נריה להקים את האולפנה בכפר פינס, "אם האולפנות", כדי לגשר על הפער התורני והחינוכי שנוצר בסניפי תנועת בני עקיבא בין בחורי הישיבות התיכוניות ובין הבנות שלמדו עד אז בבתי ספר תיכון מקומיים. ששר מילא את תפקיד ראש האולפנה במשך 7 שנים, והוחלף על ידי הרב אברהם בהר"ן. לאחר מכן, כאשר התגורר בקרני שומרון, ניהל בית ספר תיכון בכפר סבא והיה מנהל האגף הדתי בעליית הנוער. בשנים ה'תש"ן–ה'תשנ"ג, היה ראש אולפנת השומרון באלקנה. שירות לאומי לבנות על פי חוק עוגן בשנת 1953 אך בגלל התנגדות רבנית רחבה לא יצא לפועל במשך כעשור. בשנת תשכ"ד, כאשר המחזור הראשון של אולפנת כפר פינס עמד לסיים את חוק לימודיו, יזם ששר מסגרת המשך של שירות לאומי, תחילה, תחת השם של "שנת נתינה". בשנה הראשונה של התוכנית, התגוררו הבנות בכפר מימון ושירתו בבתי ספר בסביבה בהוראת עברית ויהדות לעולים הצעירים, תוך הנחיה מקרוב של הרב יעקב אריאל רבה של כפר מימון והנחיה מרחוק של ששר שאף טרח לבקר את הבנות מדי שבוע. שנה זו יצרה את התשתית לאגודות ההתנדבות השונות הפועלות במסגרת השירות הלאומי, אשר נותר שירות התנדבותי. על אלי ששר באתר מדרשת אליה על אלי ששר באתר בני עקיבא אביה ששר, אלי ששר אבי האולפנות והשירות הלאומי, דמויות מופת בציונות הדתית בעריכת צבי שינובר, מכון מופ"ת, נחלים, תשס"ח 2008, עמ' 174-177
בעיית הגלריה לאמנות

בעיית הגלריה לאמנות היא בעיה תאורטית מפורסמת בתחום הגאומטריה החישובית, העוסקת במבנה של מצולעים מישוריים. הבעיה, שהוצגה בשנת 1973 על ידי המתמטיקאי ויקטור קלי, מבקשת למצוא את מספר השומרים הקטן ביותר שיוכלו, מבלי לעזוב את משמרתם, להשגיח על כל פינה בגלריה לאמנות, שקירותיה ישרים. באופן פורמלי, נקודה A "משגיחה" על נקודה B בתוך מצולע, אם הקו הישר המחבר אותן נמצא כולו בתוך המצולע. בהינתן מצולע חסר חורים, השאלה היא מהו המספר הקטן ביותר של נקודות שכל נקודה במצולע נתונה תחת השגחתה של אחת מהן. ואצלב כבטל (Václav Chvátal) הראה כי בכל מצולע ללא חורים בעל n קודקודים   ⌊ n 3 ⌋ {\displaystyle \ \lfloor {\frac {n}{3}}\rfloor } שומרים מספיקים. ההוכחה להלן מבוססת על טיעון של סטיבן פיסק. היא מסתמכת על היכולת למצוא שילוש עבור כל מצולע פשוט. השיטה היא זו: ראשית מוצאים שילוש למצולע המבוקש. אחר כך צובעים בשלושה צבעים את הקודקודים של המצולע, כך ששני קודקודים המחוברים בקו לא יהיו בעלי אותו צבע. ניתן להוכיח כי צביעה שכזו תמיד אפשרית וגם לספק אלגוריתם למציאתה (ההוכחה מבוססת על כך שהגרף הדואלי למצולע המשולש הוא בהכרח עץ, עבור מצולעים ללא חורים). כעת בוחרים את הצבע שבו נצבע מספר הקודקודים הקטן ביותר וה"שומרים" הם הנקודות שצבועות באותו צבע. מכיוון שקודקודי כל אחד מהמשולשים בשילוש של המצולע צבועים בכל שלושת הצבעים (כי כל שני קודקודים מחוברים בקו, ולכן אם היו שני קודקודים בעלי אותו צבע, זה היה בסתירה לדרישת הצביעה) הרי שבכל אחד מהמשולשים נמצא שומר. מכיוון שמשולש הוא צורה קמורה, די בשומר זה כדי לשמור על כל המשולש. לכן קבוצת השומרים שנבחרה מספיקה כדי לשמור על המצולע כולו. אם למצולע   n {\displaystyle \ n} קודקודים, הרי שמספר הנקודות שנצבעו בצבע שהופיע הכי מעט פעמים לא עולה על   ⌊ n 3 ⌋ {\displaystyle \ \lfloor {\frac {n}{3}}\rfloor } . ניתן להוכיח כי זהו חסם עליון למספר השומרים, דהיינו קיימים מצולעים שבהם נדרש כמספר הזה של שומרים. הבעיה של מציאת המספר המינימלי של שומרים עבור מצולע מסוים (שיכול להיות קטן בהרבה מ-   ⌊ n 3 ⌋ {\displaystyle \ \lfloor {\frac {n}{3}}\rfloor } , למשל, למצולע קמור די בשומר יחיד) היא בעיה NP-קשה. מדיה וקבצים בנושא בעיית הגלריה לאמנות בוויקישיתוף {{citation בעיית הגלריה לאמנות, באתר MathWorld (באנגלית) | last = O'Rourke | first = Joseph | author-link = Joseph O'Rourke (professor) | isbn = 0-19-503965-3 | publisher = Oxford University Press | title = Art Gallery Theorems and Algorithms | url = http://cs.smith.edu/~orourke/books/ArtGalleryTheorems/art.html | year = 1987}}.
טום הדלסטון

תומאס אנדרו "טום" הדלסטון (באנגלית: Thomas Andrew "Tom" Huddlestone; נולד ב-28 בדצמבר 1986 בנוטינגהאם, נוטינגהאמשייר) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת האל סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. הדלסטון החל את הקריירה המקצוענית שלו בדרבי קאונטי, וערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במחזור הפתיחה של עונת 2003–2004, בתבוסה הביתית 0–3 לסטוק סיטי. למרות התבוסה, הדלסטון נבחר כשחקן המצטיין במשחק. הוא חתם בטוטנהאם בינואר 2005, תמורת סכום של 2.5 מיליון פאונד, אבל בכל זאת נשאר בדרבי עד לסיום אותה העונה. הדלסטון הושאל מספר חודשים מעונת 2005–2006 לקבוצת וולבס, בה כבש את שער הליגה הראשון שלו בקריירה, באופן אירוני זה היה במשחק חוץ בדרבי. לאחר שחזר לטוטנהאם, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-31 בינואר 2006, בהפסד החוץ של קבוצתו 0–1 לפולהאם. הוא פתח לראשונה בהרכב טוטנהאם, ב-14 בספטמבר 2006, במשחק חוץ נגד סלביה פראג במסגרת גביע אופ"א, בו ניצחה טוטנהאם 0–1. ב-8 בנובמבר 2006 כבש את שערו הראשון בקבוצה נגד פורט וייל במסגרת השלב הרביעי של גביע הליגה שבו כבש צמד, כששערו השני העלה את טוטנהאם לשלב רבע גמר הגביע. ב-17 בדצמבר 2006 כבש את שער הבכורה שלו בליגה בטוטנהאם נגד מנצ'סטר סיטי. הוא רכש לעצמו מעמד של אחד הכדורגלנים הקשרים הצעירים המבטיחים ביותר בפרמייר ליג במהלך עונת 2006–2007, ואפילו מאמנו בקבוצה, מרטין יול, השווה אותו לאגדת הכדורגל הגרמני פרנץ בקנבאואר. ב-25 בדצמבר 2006 חתם הדלסטון על חוזה חדש בטוטנהאם לארבע שנים, עד שנת 2011. ב-30 ביוני 2008 חתם על הארכת חוזה משודרגת בטוטנהאם, הפעם לחמש שנים עד שנת 2013. באוגוסט 2013 עבר להאל סיטי. ב-15 ביולי 2017 חזר לאחר 12 שנה לקבוצת נעוריו דרבי קאונטי וחתם לשנתיים. ב-17 באוגוסט 2021 חתם לעונה אחת בהאל סיטי. הדלסטון הוא שחקן הרכב קבוע בנבחרת אנגליה עד גיל 21. שיחק פעמיים במהלך אליפות אירופה לנבחרות צעירות ב-2007, עד שקיבל כרטיס אדום שמנע ממנו לשחק בשלבי חצי הגמר וגמר הטורניר. מאמן נבחרת אנגליה פאביו קאפלו זימן את הדלסטון לסגל הנבחרת הבכירה לקראת משחקי הידידות נגד ארצות הברית וטרינידד וטובגו, אך בשני המשחקים הוא לא שותף ונותר על ספסל המחליפים. טוטנהאם הוסטפר גביע הפוטבול ליג: 2007/2008 מדיה וקבצים בנושא טום הדלסטון בוויקישיתוף טום הדלסטון, באתר Transfermarkt טום הדלסטון, באתר Soccerway טום הדלסטון, באתר BDFutbol טום הדלסטון, באתר WorldFootball.net טום הדלסטון, באתר National Football Teams טום הדלסטון, באתר FootballDatabase.eu Player Profile at Tottenham
איגרת (נצרות)

איגרת (ביוונית: επιστολη - אפיסטולה - מכתב) היא מכתב שנשלח על ידי אחד השליחים אל שליח אחר, תלמידו של השליח או אל קהילה נוצרית. מרבית האיגרות המהוות חלק מהברית החדשה משויכות לשליח פאולוס (שאול התרסי) ונקראות יחד איגרות פאולוס. איגרות בברית החדשה שנכתבו בוודאות על ידי פאולוס הן: האיגרת אל הרומאים האיגרת הראשונה אל הקורינתים האיגרת השנייה אל הקורינתים האיגרת אל הגלטים האיגרת אל הפיליפים האיגרת הראשונה אל התסלוניקים האיגרת אל פילימון איגרות שמיוחסות לפאולוס אולם ייחוסן שנוי במחלוקת (בקרב חוקרים): האיגרת אל האפסים האיגרת אל הקולוסים האיגרת השנייה אל התסלוניקים איגרות שכנראה לא נכתבו על ידי פאולוס (ונקראות גם "איגרות הרועה", "איגרות הרועים", או "הפסטוראליות"): האיגרת הראשונה אל טימותיוס האיגרת השנייה אל טימותיוס האיגרת אל טיטוס איגרת שייחוסה אינו ידוע: האיגרת אל העברים האיגרות הכלליות: איגרת יעקב איגרת פטרוס הראשונה איגרת פטרוס השנייה איגרת יוחנן הראשונה איגרת יוחנן השנייה איגרת יוחנן השלישית איגרת יהודה האיגרות נכתבו בהתאם למקום בתרבות ההלניסטית, וכללו פתיחה ובה שם כותב האיגרת, וסיום ובו מצוין לעיתים שם הסופר שהוכתבה לו האיגרת (לדוגמה: האיגרת אל הרומאים). לאחר הפתיחה ישנה ברכה (ברוב איגרות פאולוס): "חסד ושלום עליך" - שילוב של הברכה ההלניסטית המקובלת (חסד) לברכה היהודית המקובלת (שלום). במיסה הקתולית ובתפילה אנגליקנית האיגרות נקראות בין קריאת התפילה היומית (הקולקטיו) לבין קריאת ספרי הבשורה. בשירה הגיאוגוריאנית נהגו לשיר את האיגרות בטונוס מסוים שכונה "טונוס האיגרות" (tonus epistolae) בכנסייה המזרחית נקראות האיגרות כחלק משיעורים מדי יום בשנה, למעט בתקופת התענית. הברית החדשה איגרות פאולוס האיגרות הכלליות מדיה וקבצים בנושא איגרת בוויקישיתוף איגרת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איגוד ערים לאיכות סביבה יהודה

איגוד ערים לאיכות סביבה יהודה הוא גוף סטטוטורי לטיפול בנושאי איכות הסביבה. הוא אחד משני איגודים הפועלים ביהודה ושומרון (השני הוא איגוד ערים לאיכות סביבה שומרון). באיגוד חברות 8 רשויות באזור יהודה. הרשויות הן: מועצה מקומית אפרת, עיריית ביתר עילית, מועצה אזורית גוש עציון, מועצה מקומית הר אדר, מועצה אזורית מגילות, עיריית מעלה אדומים, ומועצה מקומית קריית ארבע. גיבוש מדיניות לטיפול בפסולת מוצקה, ניטור סביבתי-קרינה, רדון, רעש, זיהום אוויר, מים ושפכים. מזעור מפגעים הנגרמים ממפעלי תעשייה, מחקלאות, ומשימושי קרקע עירוניים. טיפול בנושא חומרים מסוכנים, לחימה במזיקים, הגנה על בעלי חיים. חינוך סביבתי והסברה. תכנון סביבתי וקיימות מקומית. חקיקה סביבתית. אתר איגוד ערים לאיכות סביבה יהודה
וו יי

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא וו. וו יי (במנדרינית תקנית: 吳儀, בפין-יין: Wú Yí; ‏נולדה ב-17 בנובמבר 1938) הייתה אחת מארבעת סגני ראש ממשלת סין, עד לחודש מרץ 2008, האחראית על כלכלת המדינה. וו יי הייתה האישה בעלת ההשפעה הגדולה ביותר בממשלת סין, ודורגה על ידי המגזין "פורבס" כאישה השנייה בעוצמה בעולם לשנים 2004, 2005 ו-2007, בשנת 2006 דורגה במקום השלישי. וו יי הצטרפה למפלגה הקומוניסטית של סין בחודש אפריל 1962. בחודש אוגוסט 1962 סיימה לימודיה בהנדסת דלק, במחלקה לזיקוק דלק של מכון הנפט של בייג'ינג. שנים רבות עבדה בתעשיית הדלק של סין והגיעה לדרגת סגן מנהל בתי הזיקוק דונגפנג הונג בבייג'ינג וכן עוזרת מנהל ומזכירת המפלגה בחברת הדלק יאנשאן פטרוכמיקל בייג'ינג. בשנת 1988 מונתה לממלאת מקום ראש עיריית בייג'ינג, תפקיד אותו מילאה עד לשנת 1991. לאחר המחאות בכיכר טיין-אן-מן בשנת 1989 הצליחה לשכנע עובדי מכרות פחם להמשיך בעבודתם, לאחר שאיימו לפתוח בשביתה משחלק מחבריהם נהרגו במהומות. בין השנים 1991–1998 שימשה כסגן השר ליחסי-חוץ כלכליים ומסחר, השרה למסחר בינלאומי ושיתוף פעולה כלכלי וחברה בוועד המרכזי ה-14 וה-15 של המפלגה הקומוניסטית של סין. בשנת 1998 התמנתה כחברה במועצת המדינה, היא ממשלת סין, ובחודש מרץ 2003 מונתה לסגן ראש מועצת המדינה. היא הייתה האישה הראשונה בתפקיד סגן ראש הממשלה מאז שנת 1978, ונחשבת לאישה בעלת העוצמה הפוליטית הגדולה ביותר בסין. וו יי נטלה חלק פעיל במגעים לצירופה של סין לארגון הסחר העולמי ויזמה את ארגונו מחדש של שרות המכס הסיני, לאחר שארצות הברית התלוננה על הפרת זכויות קניין רוחני בהיקף נרחב בתחומי סין. בעת משבר תסמונת הסארס בסין, החליפה בתפקיד שר הבריאות את זאנג וונקאנג, שפוטר לאחר שהואשם בהסתרת ממדי המשבר, והקימה ועדה מקצועית לפתרון המשבר. בזכות פעולותיה ומנהיגותה בפתרון המשבר היא כונתה "אלת השקיפות" על ידי השבועון "טיים" ונכללה ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם בשנת 2004 של השבועון. וו יי, המכונה בעיתונות העולם "גברת הברזל של סין", מצטיירת כאישה תקיפה וישירה. מאז שהתמנתה לתפקיד סגנית ראש הממשלה נטלה חלק פעיל במשא ומתן ובחתימת הסכמים בינלאומיים עם שכנותיה של סין. וו יי אף יוצאת לביקורים רבים במחוזות דרום סין. בסוף שנת 2007 הכריזה וו יי כי תפרוש מתפקידה בחודש מרץ 2008. אף לאחר פרישתה היא ממשיכה לכהן כחברה בוועד המרכזי ה-16 של המפלגה הקומוניסטית בסין. וו יי היא רווקה. מדיה וקבצים בנושא וו יי בוויקישיתוף ביוגרפיה של וו יי באתר China Vitae