laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלכס לות'ר

אלכסנדרר ג'ונתן לות'ר (באנגלית: Alexander Jonathan Lawther; נולד ב-4 במאי 1995) הוא שחקן אנגלי. מוכר בעיקר בזכות גילומו של אלן טיורינג הצעיר בסרט "משחקי החיקוי" (2014). הוא זכה לשבחים בגילומו של התפקיד הראשי בסדרה "סוף הפאקינג עולם" (2017–2019) בתור ג'יימס. לות'ר נולד בפטרספילד, המפשייר, הצעיר מבין שלושה. הוא אמר כי שאיפתו להיות שחקן באה מן הצורך להמציא משחקים משלו כדי לבדר את עצמו כילד. הוריו שניהם עובדים במשפטים, ואילו אחיו הגדול, קמרון לות'ר, הוא מפיק סרטים. יש לו אחות גדולה נוספת בשם אלי לות'ר. בשנת 2009 כתב לות'ר והרכיב מחזה במסגרת מעורבותו במועדון הדרמה במכללת צ'רצ'ר. הוא לא למד דרמה, עד לתפקידים המקצועיים הראשונים, הוא היה אמור ללמוד היסטוריה באוניברסיטת קינגס קולג' בלונדון. הוא התאמן בתיאטרון הנוער הלאומי. הופעת הבכורה המקצועית של לות'ר הייתה בגיל 16, כאשר הופיע כג'ון בלייקמור ב'דאונט סאות' בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו ב-2014 בסרט העטור פרסים "משחקי חיקוי", התפקיד זיכה אותו בפרס "מעריצי הקולנוע הלונדוני" של "ביצוע הבכורה הצעיר של השנה". בשנת 2015, הוא הופיע בתפקיד משני בסרט "X+Y". בשנת 2016, הוא זכה לתפקיד הראשי שלו ושיחק את אליוט, לצד ג'ולייט סטיבנסון בסרט הבריטי "Departure". בשנת 2016 גילם את הדמות קני בפרק "לשתוק ולרקוד" של סדרת המדע בדיוני האנתולוגית "מראה שחורה". הפרק קיבל אומנם ביקורות מעורבות, אך לות'ר זכה לשבחים ולהכרה משמעותית על ביצועיו. בשנת 2017 החל לשחק בתפקיד הראשי בסדרה "סוף הפאקינג עולם" לצד ג'סיקה ברדן. תפקיד זה גם זיכה את לות'ר בשבחי המבקרים. בשנת 2020 גילם את אלכס גודמן בסרט המתח הצרפתי "המתרגמים". מדיה וקבצים בנושא אלכס לות'ר בוויקישיתוף אלכס לות'ר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכס לות'ר, באתר AllMovie (באנגלית) אלכס לות'ר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Patrick Hipes, Annie Awards: ‘Spider-Man: Across The Spider-Verse’ Takes Best Feature And Tops Winners List; ‘Blue Eye Samurai’ Dominates TV, Deadline, ‏2024-02-18 (באנגלית אמריקאית)
עיר מבעד לחלון (ואדי רושמייה)

"עיר מבעד לחלון (ואדי רושמייה)" (1958) הוא רישום מאת הציירת הישראלית אביבה אורי. הרישום "עיר מבעד חלון" נוצר בשנת 1958, תקופה בה נהגה אביבה אורי לרשום על פי הנוף בתל חליסה שבחיפה. בחלקו העליון של גיליון הנייר יצרה אורי מעין קו נוף, המורכב מחזרה על כמה קווים מאוזנים. טכניקה דומה הפעילה האמנית באותה עת בתיאור נופי הרי יהודה. מתחת לקו זה, במרכז הגיליון, מופיע תיאור של "ואדי רושמייה", הוא נחל גיבורים. אורי שילבה ברישום, העשוי בקו שחור, בין תיאור טופוגרפי לבין תיאור אורבני. בנוסף, הוסיפה האמנית קווים כחולים, העשויים בעפרון צבעוני, היוצרים חיבור בין חלקו התחתון של הפורמט לחלקו העליון. שרה ברייטברג-סמל תיארה את סדרת רישומים זו כביטוי אידאי של הר, וקשרה את סגנון הרישום אל האמנות הסינית. "רישומי ההר של אביבה אורי, למרות שהם שומרים על קשר עם המציאות הם רישומים רעיוניים. ההר, יותר משהוא נוכחות פיזית, הוא נוכחות אידאית". הרישום הוצג בשנת 2002 בתערוכה הרטרוספקטיבית של אורי במשכן לאמנות עין חרוד, בתערוכת היחיד שנערכה לעבודותיה בגלריה גורדון ב-2009 סמל-ברייטברג, שרה, "התכונה של איקרוס (ההר הוא הרוח): רישומים תלויי-מציאות של אביבה אורי 1963-1957", קו 7-6, יוני 1984, עמ' 20
ראבוד

ראבּוּד (בערבית: رابود) הוא כפר פלסטיני בנפת חברון בדרום חבל יהודה, השוכן סמוך לתל דביר (בערבית "חירבת ראבוד") הממוקם 13 ק"מ דרומית מערבית לחברון, וכ -5 ק"מ צפונית מערבית לא-סמוע. ראבוד מנה 2,987 תושבים במפקד 2016 שנערך על ידי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה. בשנת 1983 הוקמה, בצמוד לכפר מצפון, ההתנחלות עתניאל. לפי פאלמר, ראבוד פירושו "מאורה". על פי מחקר של מכון המחקר היישומי - ירושלים (ARIJ), ההיסטוריה של ראבוּד מתוארכת לתקופה הכנענית בארץ ישראל, ותושבי הכפר המודרניים היגרו מחצי האי ערב. סמוך לכניסה לכפר נמצאת "ח'ירבת ראבוד", אתר העיר הכנענית העתיקה דביר. בשנת 1863 מצא ויקטור גרן באזור הכפר "מערות ובורות שנחפרו בסלע... בתים קטנים הרוסים, ובנקודה הגבוהה ביותר, שרידים של מגדל". מצפון ומדרום-מזרח למקום הכפר היו שני קירות מנוקבים, עם חורים רבים. גרן קרא להם "חורקן בני חסן". בשנת 1883, "סקר ארץ ישראל המערבית" מצא במקום "קירות, בורות ומערות קבורה". במפקד 1931 של ארץ ישראל נכתב כי היישוב בנפת חברון הידוע בכינויו דורא הוא אוסף של יישובים סמוכים, אשר אחד מהם היה ח'ירבת ראבוד. דורא כללה בסך הכל 70 מקומות יישוב, בהם ח'ירבת ראבוד, ובכל היישובים אלו היו 1,538 בתים מאוכלסים בכ-7,255 מוסלמים. בעקבות מלחמת השחרור, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר ראבוד לשליטה ירדנית. ב-1961, אוכלוסיית ראבוד הייתה 206 נפש. מאז מלחמת ששת הימים נמצא הכפר תחת שליטה ישראלית. המועצה הארצית שהוקמה ב-1993 על ידי הרש"פ, מנהלת את ענייניה האזרחיים של רבוד ומספקת שירותים עירוניים. בשנת 1982 הוציא צה"ל צווי תפיסה, שמכוחם תפס עשרות דונמים של אדמות פרטיות משטחי הכפר. הקרקע שנתפסה הוכרזה כאדמת מדינה. לאחר הסכם אוסלו השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B אך 30% מהקרקעות החקלאיות של הכפר סווגו כשטח C. המועצה המקומית שהוקמה ב-1993 על ידי הרשות הפלסטינית, מנהלת את ענייניה האזרחיים של ראבוד ומספקת שירותים עירוניים. בשנת 2005, בדו"ח שהכין ברוך שפיגל, נמצאו חריגות בנייה מחוץ לתחום אדמות המדינה אל תוך קרקעות פרטיות של תושבי הכפר לצורך הרחבת ההתנחלות עתניאל. בראבוד בית ספר אחד, שבו לומדים מכיתה א' עד ט'. לאחר מכן עוברים לבית ספר התיכון האזורי בכפר דורא, עד כיתה י"ב. מדיה וקבצים בנושא ראבוד בוויקישיתוף Survey of Western Palestine, Map 21: IAA, Wikimedia commons Rabud village (fact sheet), המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ) Rabud village profile, ARIJ Rabud aerial photo, ARIJ The priorities and needs for development in Rabud village based on the community and local authorities’ assessment, ARIJ Rabud, google-map מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה Mills, 1932, pp. Preface, 28–32 נולדו בחטא: הקמת התנחלויות על קרקע פרטית בצו תפיסה צבאי אורי בלאו, איור: דוד פולונסקי, חשיפה: הדו"ח הסודי של מערכת הביטחון על הבנייה הבלתי חוקית בהתנחלויות, באתר הארץ, 30 בינואר 2009 כל האמצעים כשרים: מדיניות ההתנחלות בגדה מערבית יולי 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מי שטוב לו ושמח

מי שטוב לו ושמח הוא שיר משחק עברי שהוא תרגום-עיבוד מאת דתיה בן דור לשיר הילדים האמריקאי "If You're Happy and You Know It". השיר האמריקאי התפרסם בשלהי שנות ה-50, בלחן אמריקאי עממי. על בסיס השיר כתבה בן דור את הגרסה העברית, שבוצעה ב-1977 בתוכנית הטלוויזיה "מה פתאום?" של הטלוויזיה החינוכית הישראלית בהנחייתה של נירה רבינוביץ' ובשיתוף הבובה קישקשתא (בפרק 18: "יום הולדת לקישקשתא", שהיה בסימן חגיגה).בעקבות התוכנית הקליטה רבינוביץ את התקליט "שירי משחק" שבו הופיע השיר. השיר בוצע גם בקלטת-הווידאו לילדים מי שטוב לו ושמח כף ימחא – שירי משחק של דתיה בן דור (1994), שכוללת שירים ולחנים מאת דתיה בן דור, בקלטת-וידאו לילדים שירים קטנים – למשחק ולימי-הולדת (1989), בקלטת-וידאו לילדים שירים קטנים 9 - שירים שאהבנו (1994) ובשירים השונים מעט "אם נעים וגם שמח" בסדרה "החברים של ברני ו"יש בלונים באוויר" בסדרת הקלטות "קסם בג'ימבורי". השיר בוצע גם ב-1998 בסרט "ההרפתקה הגדולה של ברני", ובפרסומת לחטיף הבוטנים "שוש". בערוץ "בייבי" בוצע הישר בארבע גרסאות: הגרסה הראשונה ששודרה בקלטת " השפן הקטן", הגרסה השנייה הייתה באנימציה והייתה מכונה "שיר השמחה", הגרסה השלישית בגרסת קטני והגרסה הרביעית בגרסת השירים בהנפשה ממוחשבת. ביצועים נוספים נמצאים בקלטת וסדרת הילדים "אנגלית זה איזי" עם יעל לוי טל בתפקיד ליזי וניצן זיצר בתפקיד איזי החתול, בתוכנית הטבע הישראלי בפרק צפרדע מזמרת כשלכל אחד מהדמויות לא הייתה דרך לעשות את מה שהיה בשיר, במופע הילדים "רייצ'י וסוד הריצ'רצ'ים", בסרט "סטורי של פסטיגל – אגדה מעכשיו", בפרסומת לשופרסל online בכיכובם של אילן פלד ואפי בן ישראל, בערוץ הופ! ילדות ישראלית, בפרק "ביפ" מהסדרה "ארתור", ובפרק "פיק אפ בר" מהסדרה "החברים של נאור". בשיר חמישה בתים הכוללים הוראות ל"מי שטוב לו ושמח". בבית הראשון של השיר מתבקש מי שטוב לו ושמח למחוא כף. בבית השני לרקוע ברגליו. בבית השלישי לצחוק. בבית הרביעי לקרוא "היי הופ". הבית החמישי של השיר כולל קריאה להתחיל את הכל מהתחלה. מילות השיר באתר שירונט השיר "מי שטוב לו ושמח" בביצוע נירה רבינוביץ' בתוכנית "מה פתאום?", פרק 18, 1977, סרטון באתר יוטיוב השיר "מי שטוב לו ושמח" ב-15 שפות שונות (אנגלית, אלבנית, ערבית, בולגרית, גרמנית, הינדי, הונגרית, איטלקית, הולנדית, נורווגית, פורטוגזית, רוסית, טורקית, צ'כית, ספרדית), 2023, באתר יוטיוב השיר "מי שטוב ושמח" בסינית, 2016, בערוץ יוטיוב מידע על היצירה "מי שטוב לו ושמח" באתר מיוזיק בריינז מי שטוב לו ושמח כף ימחא - שירי משחק (1994), באתר אישים שירים קטנים למשחק וימי הולדת - 33 שירים מהנים לגיל הרך, באתר דיסק סנטר, ‏1989 שירים קטנים 9 - שירים שאהבנו, באתר דיסק סנטר, ‏1994
סוכנות היערות הפדרלית

סוכנות היערות הפדרלית של רוסיה (ברוסית: Федеральное агентство лесного хозяйства России, בקיצור Рослесхоз) היא משרד פדרלי האחראי ליישום המדיניות הממשלתית בתחום הייעור, מתן שירותים וניהול נכסי המדינה בתחום הייעור, הגנה על יערות (תוך שיתוף פעולה עם שירותי הכיבוי בעת מבצעי כיבוי שריפות) ובנוסף הסוכנות אחראית גם לניהול הפארקים הלאומיים של רוסיה ולהגנה על שטחים ונכסים אחרים בעלי ערך היסטורי וכאלה שהוגדרו כמיועדים לשימור במדינה. הסוכנות מהווה לשכה של המשרד למשאבי טבע של רוסיה, בעצמו זרוע של הממשל הפדרלי. בעבר, משנת 2010 עד 2012 הייתה כפופה לממשלת רוסיה (עד אוגוסט 2010 — למשרד החקלאות של רוסיה) מאז 2012, הגוף פועל בכפיפות למשרד למשאבי טבע של הפדרציה הרוסית. השירות מנהל ומפקח על מאות שטחים ונכסים, ש-50 מהם מוגדרים כפארקים לאומיים. הסוכנות גם מתמודדת עם שרפות יער באמצעות סוכנות Avialesokhrana (השירות להגנת היערות) ובשיתוף פעולה עם כבאי המשרד למצבי חירום של רוסיה. המינהל לטכנולוגיית מידע ופיתוח המינהל לרישום יערות, מלאי וענייני היער השירות להגנת היערות המינהל להגנה על יערות המינהל לשימוש ביערות המינה לפיקוח ממלכתי על יערות, כיבוי שריפות יער ופיקוח על הממשל המקומי בענייני יערות מינהל המימון, תשלומי מינהל ומדיניות התקציב מינהל הכלכלה, התכנון האסטרטגי וניתוח מערכתי בתחומי יער מינהל המשפטים מינהל המדע, ההשכלה ושיתוף פעולה בינלאומי המינהל לענייני אדמה המחלקה להגנה על סודות מדינה מינהל כוח אדם אדמיניסטרציה ולרי רושצ'ופקין (2004—2008) אלכסיי סבינוב (26 במאי 2008—2010) נ. מסליאקוב (2010—2013) ולדימיר לבדב (2013—2014) איוואן ולנטיק (27 באוקטובר 2014 ועודנו מכהן) הפארקים הלאומיים של רוסיה מדיה וקבצים בנושא סוכנות היערות הפדרלית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוכנות היערות הפדרלית סוכנות היערות הפדרלית, ברשת החברתית פייסבוק סוכנות היערות הפדרלית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סוכנות היערות הפדרלית, ברשת החברתית אינסטגרם סוכנות היערות הפדרלית, ברשת החברתית VK Постановление Правительства РФ от 19 февраля 2015 г. N 138 «Об утверждении Правил создания охранных зон отдельных категорий особо охраняемых природных территорий, установления их границ, определения режима охраны и использования земельных участков и водных объектов в границах таких зон» Медведев перевел Рослесхоз в прямое подчинение правительству
רכס קונלי

רכס קונלי (באנגלית: Connelly Range) הוא רכס הרים המהווה תת-רכס של רכסי הוגם בהרי אומינקה, בצפון פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. הרכס ממוקם בין אגם בר (המתנקז לאוקיינוס השקט) לבין נהר אומינקה (המתנקז לאוקיינוס הארקטי) ולכן רכס קונלי מהווה חלק מקו פרשת המים של אמריקה.  שטח הרכס 617 קמ"ר, והוא מגיע לגובה של 1,626 מטרים מעל פני הים. הרכס נקרא על שם פורט קונלי (Fort Connelly) מצודה של חברת מפרץ הדסון שנוסדה בשנת 1826 על ידי ג'יימס סאגלס, המושל האחרון של האי ונקובר וקולומביה הבריטית מטעם החברה הצפון מערבית. מקומו של פורט קונלי אינו ידוע היום; יש הסבורים שהיה ממוקם במוצא אגם בר, ואחרים סבורים שהיה על אי בסמוך למפרץ צייטוט.  שם הרכס אומץ רשמית ב-23 באפריל 1940. רכס קונלי באתר ממשלת קולומביה הבריטית רכס קונלי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית תצלום לוויין ומידע גאוגרפי מפה טופוגרפית של רכס קונלי רכס קונלי באתר summitsearch הפארק הפרובינציאלי סוסטוט - אתר רשמי מזג אוויר עדכני עבור רכס קונלי תחזית מזג אוויר עדכנית עבור רכס קונלי סטטיסטיקות מזג אוויר עבור רכס קונלי רכס קונלי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית לפי מקור אחר 550 קמ"ר מידע גאוגרפי ההיסטוריה של פורט קונלי באתר ממשלת קולומביה הבריטית ההיסטוריה של שם הרכס
נאבי טאג'ימה

נאבי טאג'ימה (ביפנית: 田島 ナビ;‏ 4 באוגוסט 1900 – 21 באפריל 2018) הייתה אישה יפנית שנחשבה לאדם החי המבוגר ביותר בעולם שגילו מתועד, החל מ-15 בספטמבר 2017, עם פטירתה של הג'מייקנית ויולט בראון. טאג'ימה הייתה האדם המבוגר ביותר ביפן ובאסיה בכלל אי פעם, וכן האדם המבוגר השלישי בעולם אי פעם, ונחשבה לפני מותה לאדם החי האחרון שנולד בשנת 1900. טאג'ימה נולדה ביפן באראקי, אזור שהיה אז כפר קטן ועני, בחלק המערבי ביותר של האי קיקאיג'ימה. מאז פברואר 2002 היא התגוררה בבית אבות בשם "קיקאין" (喜界園) - בקיקאי שבמחוז קגושימה. בעלה, טומינישי טאג'ימה (田島 富二子), מת בגיל 95 כאשר תאריך פטירתו המדויק לא ידוע. לפי כמה מקורות מותו היה בשנת 1991 ולפי מקורות אחרים זה היה בשנת 1992 או 1993. יש לה תשעה ילדים - שבעה בנים ושתי בנות. נכון לספטמבר 2011 היו לטאג'ימה 28 נכדים, 56 נינים ו-35 בני נינים. נכון לספטמבר 2015, היו לה למעלה מ-140 צאצאים, כולל הנינים של הילדים. נכון לסוף ספטמבר 2017, היו לה כבר 160 צאצאים. טאג'ימה הפכה לאדם המבוגר ביותר ביפן ב-27 בספטמבר 2015, עם מותה של אישה אנונימית בת 115 שחיה בטוקיו. ב-15 בספטמבר 2017, עם מותה של הג'מייקנית ויולט בראון, בגיל 117, הפכה טאג'ימה לאדם החי המבוגר ביותר בעולם, והאדם האחרון בעולם ששרד את חייו מהמאה ה-19. ב-10 באפריל 2018 הוכרזה כאדם המבוגר השלישי בהיסטוריה אשר גילו מתועד. נפטרה ב-21 באפריל 2018. נאבי טאג'ימה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Schumann, Rebecka (9 ביוני 2014). "Misao Okawa, The World's Oldest Woman, And 39 Other Female Supercentenarians". International Business Times. {{cite news}}: (עזרה) Guinness World Records 2015. Guinness World Records. 11 בספטמבר 2014. p. 77. ISBN 978-1-9088-4370-8. {{cite book}}: (עזרה) “Validated Living Supercentenarians”. Gerontology Research Group. 2015年4月2日閲覧。 World’s oldest person dies, giving title to Japanese supercentenarian "Japanese woman becomes 5th oldest person in history". BNO News. 10 בפברואר 2018. אורכב מ-המקור ב-2018-02-10. נבדק ב-2018-02-18. {{cite web}}: (עזרה)
אגם טאקלה

אגם טאקלה (באנגלית: Takla Lake) הוא האגם הטבעי החמישי בגודלו בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. האגם הוא אגם פיורדי עמוק, שממזרחו נמצאים רכסי סוואנל, נהר דריפטווד זורם אל האגם מכיוון צפון, ונהר מידל מנקז את האגם.  אורכו של האגם 96 קילומטרים, ואורך חופיו 250 קילומטרים. האגם נמצא בגובה 688 מטרים מעל פני הים. בחצי האי שבאגם מצוי הפארק הפרובינציאלי הר בלאנצ'ט בו מצויים איילי צפון ודובי גריזלי. בתוך האגם מצוי הפארק הימי הפרובינציאלי אגם טאקלה.  האגם הוא אתר שייט בקאנו פופולרי, וכן מצויים בו דגי סלמון רבים. • Paul Schiarizza and Don MacIntyre, EOLOGY OF THE BABINE LAKE - TAKLA LAKE AREA, CENTRAL BRITISH COLUMBIA מפה טופוגרפית של אזור אגם טאקלה הפארק הימי הפרובינציאלי אגם טאקלה - אתר רשמי ההיסטוריה של האומה הראשונה של אגם טאקלה מידע על שפת טאקלה מזג אוויר עדכני עבור אגם טאקלה סטטיסטיקות מזג אוויר עבור אגם טאקלה מידע גאוגרפי - נתוני אגם טאקלה מפה טופוגרפית של אזור אגם טאקלה
ציאנמיד הסידן

ציאנמיד הסידן (CaCN2) הוא מלח הסידן של האניון ציאנמיד (CN22−). ציאנמיד הסידן הוא תרכובת אי-אורגנית חסרת צבע המתגבשת במבנה של מערכת גבישית הקסגונלית. ציאנמיד הסידן התעשייתי כולל בתוכו 60-70% ציאנמיד הסידן, כ-20% CaO‏, 10% פחמן חופשי ועוד חומרים אחרים בכמויות קטנות. בחיפוש אחר דרכים לייצר ציאנידים לצורך טיהור זהב מתוך עפרות עם תכולת זהב נמוכה, גילו אדולף פרנק וניקודם קארו, שקרביד אלקלי סוחף נתרן בטמפרטורות גבוהות. בשנת 1898 הצליח פריץ רות, עמית של פרנק וקארו, לחמם סידן קרביד ל-1100 מעלות צלזיוס והתוצר שקיבל היה ציאנמיד הסידן, ולא סידן ציאנידי. מייצרים את ציאנמיד הסידן מתגובה של סידן קרביד עם חנקן. סידן קרביד מחומם ל 1000°C בכבשן בו מוזרם גז חנקן לכמה שעות. C a C 2 ( s ) + N 2 ( g ) → C a C N 2 ( s ) + C ( s ) Δ H ∘ = − 69 k C a l / m o l {\displaystyle CaC_{2(s)}+N_{2(g)}\rightarrow CaCN_{2(s)}+C_{(s)}\qquad \Delta H^{\circ }=-69kCal/mol} ציאנמיד הסידן משמש בעיקר כדשן, הודות לפעילותו הכפולה בעת פרוקו. בעקבות התפרקותו ממגע עם נוזלים ועל ידי בקטריות בקרקע, משתחרר ציאנמיד, הפועל כקוטל עשבים, לשכבה העליונה של הקרקע, וחנקה הנמצא יותר עמוק בקרקע המספק תזונת נתרן לגידול הרצוי ששורשיו עמוקים יותר. ציאנמיד הסידן גם יעיל נגד מגוון של מחלות צמחים וכן נגד מזיקים. בשנת 1975 עמד היקף הייצור העולמי על כ-200,000 טון. Calcium cyanamide, Encyclopedia of Chemical Processing and Design: Volume 6, page 36
נהר מידל (קולומביה הבריטית)

נהר מידל (באנגלית: Middle River; מילולית: הנהר האמצעי) הוא נהר באזור אומינקה במרכז פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. בשפת קארייר, שפת האומה הראשונה (האבוריג'ינים) טאקל הנהר נקרא "דזיטיל'אייננלי קו". שמו הנוכחי של הנהר אומץ רשמית ב-15 ביולי 1936. הנהר זורם לכיוון דרום-מזרח ממוצא אגם טאקלה ונשפך אל אגם טרמבלאור. אורכו של הנהר כ-35 קילומטרים. דגי האלתית עולים במעלה הנהר (מסלול האלתית) שבין נהר סטויארט ואגם טאקלה. לחופי הנהר ממוקמת העיירה מידל ריוור ("נהר מידל"), וכן שמורת האינדיאנים (שמורת האומות הראשונות) דזיטיליין לי 9 כמו גם שמורת האינדיאנים א-ק'איי ווה צ'ו 26. הנהר הוא אתר שייט קיאק פופולרי. נהר מידל הוא אזור טבע מוגן בעל חשיבות מיוחדת בשל המגוון הרחב של הציפורים ובעלי החיים שבו. מהר מידל - אתר רשמי באתר פארקי קנדה נהר מידל באתר ממשלת קולומביה הבריטית תצלום לוויין של נהר מידל, והיישוב נהר מידל מזג אוויר עדכני עבור נהר מידל סטטיסטיקות מזג אוויר עבור נהר מידל ההיסטוריה של שם הנהר העיירה מידל ריבר באתר ממשלת קולומביה הבריטית שמורת האינדיאנים באתר ממשלת קולומביה הבריטית שייט קייאקים בקולומביה הבריטית British Columbia’s Important Bird & Biodiversity Areas, עמ' 12
ברוס מקלארן

ברוס לסלי מקלארן (באנגלית: Bruce Leslie McLaren; ‏30 באוגוסט 1937 - 2 ביוני 1970) היה נהג מרוצים, מהנדס, מעצב מכוניות ויזם ניו זילנדי. הקים את קבוצת המרוצים מקלארן הנושאת את שמו. הקבוצה, הנחשבת לאחת המצליחות בתולדות אליפות הפורמולה 1, זכתה במהלך השנים 12 פעמים באליפות הנהגים ושמונה פעמים באליפות היצרנים. הקבוצה ניצחה שלוש פעמים במרוץ האינדיאנפוליס 500 ובמרוץ 24 השעות של לה מאן. מקלארן נולד באוקלנד, ניו זילנד. בגיל תשע אובחן כלוקה בתסמונת לג-קלב-פרטס שגרמה לכך שרגלו הימנית תהיה ארוכה יותר מהשמאלית. הוריו של מקלארן ניהלו מוסך וסדנה. אביו, לס, התחרה במרוצי אופנועים אך בשל פציעה עזב את התחום ועבר להתחרות במרוצי מכוניות. אביו של מקלארן שיפץ אוסטין 7 עימה התחרה ברוס לראשונה בגיל 14 במרוץ טיפוס גבעה. שנתיים לאחר מכן החל להשתתף בקביעות במרוצים במגוון כלי רכב: פורד 10, אוסטין-היילי וקופר-קליימקס. קצב ההתקדמות היה מהיר ובסיום עונת 1957/58 סיים כסגן-אלוף ניו זילנד. בעונת 1958 התחרה בגרנד פרי ניו זילנד. ביצועיו באותו המרוץ הרשימו מאוד את ג'ק ברבהאם, שבהמשך הזמין את מקלארן להתחרות עבורו. ארגון הראלי הבינלאומי של ניו זילנד זיהה אף הוא את הפוטנציאל וצירף אותו לתוכנית "נסיעה לאירופה" (Driver to Europe). תוכנית שאיפשרה לנהגים צעירים להשתלם בקבוצות אירופאיות. בגרנד פרי גרמניה התחרו מכוניות פורמולה 1 לצד מכוניות פורמולה 2. מקלארן סיים את המרוץ ראשון בקטגוריית הפורמולה 2 וחמישי בדירוג הכללי. לקראת עונת 1959 הצטרף יחד עם ברבהאם לקבוצת קופר. בגרנד פרי ארצות הברית, המרוץ האחרון בעונה, רשם את הניצחון הראשון והפך למנצח הצעיר ביותר בתולדות הגרנד פרי (22 שנים ו-104 ימים). עונת 1960 הייתה עונתו הטובה ביותר מבחינת הישגים. הוא ניצח בגרנד פרי ארגנטינה, סיים חמש פעמים נוספות בפודיום ובסיומה דורג במקום השני. בעונת 1963 הקים את קבוצת המרוצים "ברוס מקלארן מוטור רייסינג בע"מ", אך המשיך להתחרות עבור קופר שנתיים נוספות. בשנת 1965 הכריז על הצטרפות הקבוצה לאליפות ועבר להתחרות בשורותיה. במהלך עונת 1968 השיג את הניצחון הראשון עבור הקבוצה כשניצח בגרנד פרי בלגיה. אף על פי שלא רשם אף ניצחון במהלך עונת 1969 הצליח לסיים את העונה במקום השלישי. אליפות ה-Can-Am (קיצור של Canadian-American Challenge Cup) ערכה את עונת הבכורה שלה בשנת 1966 וקבוצת מקלארן הצטרפה הייתה מהראשונות שלקחו בה חלק. מקלארן לקח חלק בארבעה מרוצים וסיים את העונה במקום השלישי. בעונתו השנייה ניצח בשני מרוצים וזכה באליפות. האליפות התרחבה משישה לאחד עשר מרוצים בשנת 1969. מקלארן ניצח בשישה מרוצים, סיים שלוש פעמים במקום השני וזכה בתואר בשנית. בין השנים 1959–1967 השתתף שמונה פעמים במרוץ 24 השעות של לה מאן כשהוא נוהג בדגמי קופר, מזארטי ופורד. בשנת 1966 ניצח את המרוץ יחד עם כריס אמון עבור קבוצת שלבי-אמריקן, כשהם נוהגים בפורד GT40. ב-2 ביוני 1970 בחן את דגם המקלארן M8D על מסלול המרוצים גודווד באנגליה. במהלך הנסיעה החלק האחורי של המכונית איבד יציבות בשל המהירות. כתוצאה מכך הרכב הסתחרר, ירד מהמסלול ופגע בעמוד בטון. מקלארן נהרג באופן מיידי. מדיה וקבצים בנושא ברוס מקלארן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברוס מקלארן (באנגלית) ברוס מקלארן, באתר DriverDB לנהגי מרוצים ברוס מקלארן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מקלארן: מסורת של מהירות, באתר Over Drive ברוס מקלארן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) How I scooped the sports department, ‏ 8 בפברואר 2015 1958 German Grand Prix 1959 United States Grand Prix
טריומף Stag

טריומף Stag (באנגלית: Triumph Stag) היא מכונית ספורט מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית טריומף, אשר יוצרה בין השנים 1970–1977. מדגם זה יוצרו 25,939 יחידות. 6,780 יחידות יוצאו, מהן 2,871 לארצות הברית. 2 דלתות נוסעים: 2+2 מתלים - מסוג "MacPherson strut" 2+2 - גג קשיח 2+2 - קבריולה 2+2 - קבריולה, גג נפתח הבנוי על קורות הגנה (נפתח בהפרדה לימין ולשמאל מעל מושבי הנוסעים הקדמיים, ובהפרדה אחידה מעל מושבי הנוסעים האחוריים, מכונה גג צורת "T") "Early Mk I" (יוצר בשנת 1970) "Mk I" (יוצר בין השנים 1971-1973) "Mk II" (יוצר בשנת 1973) "Mk III" (קרוי גם: "Late" Mk II", יוצר בין השנים 1974-1977) "טריומף Stag", שנת 1973 (גג קשיח) "טריומף Stag", שנת 1974 (גג קשיח) "טריומף Stag", שנת 1973 "טריומף Stag", שנת 1974 - מבט לתא הנהג "טריומף Stag", שנת 1974 - מבט למושב האחורי "טריומף Stag", שנת 1974 - מבט לתא הנהג "טריומף Stag", שנת 1974 (גג צורת "T") "טריומף Stag", שנת 1974 - מבט ל-לוח המחוונים "טריומף Stag", שנת 1974 "טריומף Stag" סדרת "Mk I" (גג צורת "T") "טריומף Stag", שנת 1975 - קבריולט "טריומף Stag", שנת 1976 - קבריולט "טריומף Stag", שנת 1976 - קבריולט (גג צורת "T") "טריומף Stag", שנת 1974 - קבריולט (גג צורת "T") "טריומף Stag", שנת 1974 - קבריולט (גג צורת "T") מנוע V8 "טריומף Stag", שנת 1974 טריומף טריומף רודסטר טריומף GT6 מדיה וקבצים בנושא טריומף Stag בוויקישיתוף טריומף Stag, סרטון באתר יוטיוב טריומף Stag, סרטון באתר יוטיוב "טריומף Stag" hemmings.com/magazine/hsx/2012/11/Time-Heals-All-Wounds---1973-Triumph-Stag "טריומף Stag" hemmings.com/magazine/hsx "טריומף Stag" independent.co.uk/life-style/motoring/features/triumph-stag "טריומף Stag" stag.org.uk/the-car "טריומף Stag" classicandsportscar.com/blogs/james-elliott/should-i-buy-a-triumph-stag
ואסיל קווצ'נטירדזה

וסילי שלבוביץ' קווצ'נטירדזה (בגאורגית: ვასილ შალვას ძე კვაჭანტირაძე וְאָסִיל שָׁלֵּוַוס-דְּזֶה קְוַוצָּ'נְטִירַדזָה, ברוסית: Василий Шалвович Квачантирадзе, ‏ 4 בינואר 1907 - 9 בפברואר 1950) היה הצלף היעיל ביותר של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה. הוא הצטרף לשורות הצבא האדום בשנת 1941, והרג 215 קצינים וחיילים גרמניים בעת המערכה במדינות הבלטיות. במהלך מבצע בגרטיון בקיץ 1944 חיסל קווצ'נטירדזה עוד כ-300 חיילי אויב נוספים, וסך הכל נזקפו לזכותו 534 הריגות ודאיות במהלך המלחמה. קווצ'נטירדזה נולד בכפר קוֹנְצְ'קָאתִי (גאו') בנפת אוזורגתי שבגאורגיה, בן למשפחת איכרים. עבד בחוות המשפחה וסייע לפרנסה עד שהצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, דרכה יכל לרכוש השכלה בתחום החקלאות. עם זאת, תוכניתו לנסוע למוסקבה ולפתח קריירה נגדעה עם פרוץ המלחמה. בשנת 1941 התגייס קווצ'נטירדזה לצבא האדום. בתוך זמן קצר הוא הוכיח את עצמו והראה שיש לו פוטנציאל להיות צלף. הוא פעל בשיתוף פעולה עם צלף סובייטי בכיר נוסף בשם פיודור אוחלופקוב, ועד לתום המלחמה הגיע מניין החיסולים הכולל של שניהם ל-644 הרוגים. משנת 1941 ועד סיום המלחמה בשנת 1945, נזקפו לזכותו 534 צליפות מאושרות, 215 מהן הושגו במערכה במדינות הבלטיות. הוא התמקד בעיקר בהריגת קציני אויב, אך הרג גם חיילים רבים וצלפים אחרים. במהלך קרב אחד בבלארוס, כותרה יחידתו על ידי חיילים גרמנים, אך הוא הצליח לצלוף ולהרוג לבדו 60 חיילי אויב באמצעות ירי ממקומות מחבוא מוסווים. הודות לפעולותיו, לא הצליחו הגרמנים לכבוש את הכפר, שהיה בעל חשיבות צבאית רבה, ויחידת תגבורת סובייטית שהגיעה לזירה, הצליחה להדוף אותם ולהכריע את הקרב. הודות להישגיו במלחמה זכה קווצ'נטירדזה לעיטור גיבור ברית המועצות, עיטור לנין, עיטור הדגל האדום (פעמיים), עיטור המלחמה הפטריוטית (פעמיים) ועיטור הכוכב האדום. קווצ'נטירדזה פרש משירות בצבא האדום עם תום הלחימה, ולאחריה קיבל משרה של יו"ר קולחוז. הוא מת ב-9 בפברואר 1950 בגיל 43. סימו האוהא איוון סידורנקו מתהאוס הצנהאור וסילי זייצב מדיה וקבצים בנושא ואסיל קווצ'נטירדזה בוויקישיתוף http://www.snipercentral.com/snipers.htm http://wio.ru/galgrnd/sniper/sniper.htm http://soviet-aces-1936-53.ru/snipers/abc/k/kvachant.htm
הטיית לב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הטיית לב – רומן מאת ג'יין אוסטן הטיית לב (סדרה, 1960) – מיני-סדרה של ה-BBC הטיית לב (סדרה, 1971) – מיני-סדרה של ה-BBC בכיכובה של אן פירבנק הטיית לב (סרט, 1995) – סרט בכיכובם של קירן הינדס ואמנדה רוט הטיית לב (סרט, 2007) – סרט טלוויזיה בכיכובם של סאלי הוקינס ורופרט פנרי ג'ונס