laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חוק סל הקליטה

חוק סל הקליטה, תשנ"ה 1994 הוא חוק ישראלי, הקובע שכל עולה זכאי לקבל סכום כסף מהמדינה. יוזם החוק הוא אפרים גור והממונה על החוק הוא השר לקליטה ועלייה, חוק זה נחקק למטרת המגורים והמחייה של העולים כדי שיהיה להם קל יותר להשתלב כלכלית. טרם חקיקת החוק מצב ההסתגלות הכלכלית לעולים ארצה היה קשה ומאתגר. מצב זה נובע מהקשיים השונים של עולים אלו - כגון: אי ידיעת השפה המדוברת ומחסור במקור פרנסה, לכן החוק חוקק לראשונה כדי לסייע לעולים חדשים מתן תמיכה כלכלית ראשונית, ובכך לאפשר להם את האפשרות להשיג מקור פרנסה ולנהל חיים עצמאיים. חוק סל הקליטה, הוא חוק שמטרתו העיקרית היא להבטיח את קבלת מענק סל הקליטה לעולים החדשים המגיעים למדינת ישראל ובכך לספק לעולים אלו תמיכה כלכלית מהמדינה ולאפשר להם התפתחות וצמיחה כלכלית בעתידם כאזרחים. חוק סל הקליטה נחקק לראשונה ב-28 בדצמבר בשנת 1994, בקריאה שלישית בכנסת ה-13. החוק שונה לראשונה ב-תשנ"ט 1999 השינוי הראשון שחל בחוק היה ב-15 בפברואר בשנת 1999, בקריאה שלישית בכנסת ה-14, השינוי בחוק היה שינוי התאריך בו יוחלט אם לשנות את גודל סל הקליטה מתאריך קבוע לתאריך משתנה בהתאם למדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. השינוי השני שחל על החוק היה ב-16 ביוני בשנת 2002, בקריאה שלישית בכנסת ה-15, השינוי בחוק היה בעיקרו שינויים מזעריים בניסוח החוק. בזכות החוק, ניתנה לעולים החדשים אשר הגיעו לארץ ישראל את האפשרות להשתלב בחברה ולהרשות לעצמם להתנהל כלכלית בתקופת שהייתם הראשונה בארץ ישראל, ובכך הוגדלה היכולת של המדינה למשוך יהודים נוספים מהעולם לעלות לארץ (בזמן שמדינת ישראל היא מדינה יהודית ולכן עלייה זו תומכת באינטרס המדינה), כך גם הוגדלה היכולת של מהגרים ממדינות שונות לעלות לארץ ובכך לתרום לפיתוח אוכלוסייה מגוונת, ובעלת יכולת פיתוח וקידום עצמי של הכלכלה וכל והישגי המדינה. חוק סל הקליטה, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט חוק סל הקליטה, תשנ"ה-1994, באתר www.nevo.co.il סל הקליטה, באתר GOV.IL חוק סל קליטה, באתר main.knesset.gov.il
מילשטטר (אגם)

אגם מילשטטר (בגרמנית: Millstätter See) הוא האגם השני בגודלו בקרינתיה, אוסטריה. שם האגם נובע מהעיר מילשטטר, הממוקמת על גדתו הצפונית. ישובים אחרים על גדות האגם הם סיבודן, רדנטיין ודובריאך. בשל יופיו זכה לכינוי "התכשיט של קרינתיה". האגם מהווה מקור משיכה לחובבי דיג. מיני הדגים המצויים במקום כוללים קרפיון מצוי, שפמנון מצוי, לברק, זנדר וברבל. טמפרטורת המים מגיעה ל-25 מעלות בקיץ. בסיבודן קיים מוזיאון דיג, הממוקם בבית דייגים שמתוארך לשנת 1610, והוא הבית העתיק ביותר בעיר. במוזיאון קיימות תצוגות קבע של ציוד עתיק לספורט ימי ודיג, תצוגה של הדגים המקומיים ותצוגה של כלי מטבח עתיקים. מדיה וקבצים בנושא מילשטטר בוויקישיתוף בן שפייר, החבל האוסטרי המדהים שעוד לא שמעתם עליו, באתר ynet, 31 באוגוסט 2018 מצלמת רשת מאגם מילשטטר DER MILLSTÄTTER SEE. DAS JUWEL IN KÄRNTEN, kaerntencard.at (בגרמנית) דיג באגם מילשטטר, באתר https://www.millstaettersee.com/ מוזיאון הדייג בסיבודן, באתר millstaettersee.com (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ימות ואגמים ובנושא אוסטריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוק מקורות אנרגיה

בשנת 1989 חוקקה הכנסת את חוק מקורות האנרגיה, אשר נועד לשמור על הסדר בניצול מקורות אנרגיה בהתאם לצורכי המשק השונים, כדי להשתמש בהם ביעילות ובחיסכון ולפתור את בעיית השימוש המופרז והלא יעיל במקורות אנרגיה. מכשירים חשמליים שונים צורכים כמות אנרגיה מסוימת על מנת לעבוד. בישראל היה שימוש מופרז באנרגיה שמכשירים חשמליים צרכו, כך שיותר אנרגיה התבזבזה והיה צורך בכמות אנרגיה רבה יותר, מה שהעלה את המחירים. במדינות מתקדמות אחרות המכשירים החשמליים ניצלו את האנרגיה בכמות קטנה יותר והיו יעילים יותר מבחינת צריכת אנרגיה, מה שגרם לבעיות ביבוא מכשירי חשמל שונים מישראל (שלא היו יעילים אנרגטית). מדינות יבאו לישראל מכשירים חשמליים לא יעילים ברמת צריכת האנרגיה שלהן, דבר הגרם לעלויות הגבוהות במשק האנרגיה בישראל. על מנת לחסוך באנרגיה ומקורותיה ולהזיל את עלויות היבוא מישראל והעלויות לצרכנים, בשנת 1989 נחקק חוק מקורות אנרגיה על ידי הממשלה, שר האנרגיה והתשתיות. החוק מגדיר את צריכת האנרגיה למכשירים חשמליים ביתיים וקובע שאסור למכור או לייבא מכשירים חשמליים שלא נבדקו ואושרו על פי תקנות החוק. המפר את החוק יקבל קנס. בשנת 2004 פורסמו תקנות חדשות המגדירות את הדרישות לשימוש באנרגיה של מזגנים, מקררים ומקפיאים. בשנת 2009 פרסם משרד התשתיות הלאומיות תקנות לצריכת אנרגיה מרבית וסימון עבור מדיחי כלים, מכונות כביסה, מייבשי כביסה ותנורי אפייה. חוק מקורות אנרגיה לא מאפשר ייבוא וייצור מכשירים חשמליים לא יעילים אנרגטית בישראל. העובר על החוק יקבל קנס. מטרת החוק היא לדאוג שלא יהיו בישראל מכשירים שמנצלים אנרגיה רבה יותר ממה שהם צריכים, וזאת כדי למנוע עליית מחירי צריכת החשמל. היסטוריית החקיקה של חוק מקורות אנרגיה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת חוק מקורות אנרגיה, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט חוק מקורות אנרגיה, תש"ן-1989, באתר www.nevo.co.il חוק מקורות אנרגיה, באתר הצעות חוק- הממשלה חוק מקורות אנרגיה, באתר www.fridmanwork.com כנסת ישראל, מאגר החקיקה הלאומי- חוק מקורות אנרגיה, באתר main.knesset.gov.il סימיניה ברטשניידר, תקנות מקורות אנרגיה סימיניה ברשטניידר, תקנות מקורות אנרגיה חדשות לגבי הספק חשמלי מרבי
חוק פיצוי לנפגעי פוליו

חוק פיצוי לנפגעי פוליו (שיתוק ילדים) הוא חוק שמטרתו לפצות את נפגעי הפוליו בישראל. הצורך לפצות את נפגעי הפוליו בישראל נובע מכך שבשנות ה-50, החיסון למחלה היה קיים במדינת ישראל, אך לא הגיע לערים פריפריאליות ולכן אנשים שגרו שם, חלו. במקרים אחרים תופעות הלוואי של החיסון היו קבלת השיתוק עצמו. הצעת החוק הוצעה ביוזמתם של חברי הכנסת עזמי בשארה (בל"ד) ואליעזר כהן (ישראל ביתנו). בתאריך 23 במרץ 2005 הצעת החוק הונחה לראשונה לדיון מוקדם. לאחר יותר מחצי שנה ב-14 בנובמבר 2005 ועדת הכנסת קבעה כי הוועדה המטפלת בחוק זה היא ועדת הכספים. ב-30 באוקטובר 2006 הצעת החוק הועברה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות. כשנה לאחר מכן ב-21 בספטמבר 2005, החוק אושר בקריאה ראשונה, ללא מתנגדים או נמנעים, שבעים ושישה חברי כנסת בעד. לאחר כשנה וקצת, ב-17 בינואר 2007 - 13 במרץ 2007, החוק היה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית. ב-19 במרץ 2007, החוק אושר בקריאה שנייה - שלישית. החוק נכנס לתוקף ב-19 במרץ 2007 ביוזמתם של חברי הכנסת עזמי בשארה (בל"ד) ואליעזר כהן (ישראל ביתנו) אולם הועלה לראשונה לדיון מקדים ב-6 ביולי 2005. לבסוף, נקבע כי מחצית מסכום הפיצוי תשולם לאחר קביעת זכאותו של נפגע הפוליו לקבלת הפיצוי האמור, המחצית השנייה של סכום הפיצוי תשולם בתום 12 חודשים מיום תשלום המחצית הראשונה. החל מ-1 בפברואר 2012, תושב ישראל אשר חלה בפוליו בעודו מחוץ לישראל, עשוי לקבל אף הוא פיצוי בתנאי שעבר ניתוח בישראל עקב המחלה עד לתאריך 1 בינואר 1970. עדכון החוק הוצע על ידי חברי הכנסת ציון פיניאן ודוד אזולאי. חוק פיצוי לנפגעי פוליו הוא חוק שמטרתו לתת פיצוי כספי לישראלים שחולים בפוליו. הסכום נע בין 50,000 שח' לבין 120,000 שח' (תלוי באחוז הנכות). חולים אשר נקבעה להם נכות יציבה יהיו זכאים רק לקצבה חד פעמית. היסטוריית החקיקה של חוק פיצוי לנפגעי פוליו, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת חוק פיצוי לנפגעי פוליו, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט חוק פיצוי לנפגעי פוליו, באתר כל זכות ויקיטקסט, חוק פיצוי לנפגעי פוליו, באתר he.wikisource.org, ‏התשס״ז–2007 מאגר החקיקה הלאומי, חוק פיצוי לנפגעי פוליו, באתר main.knesset.gov.il, ‏4.4.2012
מוזיקה פופולרית ברזילאית

"מוזיקה פופולרית ברזילאית" (בפורטוגזית: Música Popular Brasileira; בראשי תיבות: MPB) הוא ז'אנר מוזיקלי המשלב סגנונות מוזיקליים עירוניים מקומיים מסורתיים כמו סמבה, סמבה-קנסאו ושוֹרוֹ, עם השפעות מוזיקליות עכשוויות יותר כמו מוזיקת פופ ורוק (ראו רוק ברזילאי). מהות הז'אנר רחבה אפוא יותר מסך שלוש המילים המרכיבות את שמו. ה-MPB, כסגנון מוזיקלי, נוצר בשנות ה-60 של המאה ה-20, לאחר דעיכתה של הבוסה נובה. יוצרי ה-MPB וקהלו היו ברובם סטודנטים או קשורים לחוגי האינטלקטואלים, וכך קיבל הזרם את הכינוי "מוזיקה של אוניברסיטה". הסגנון החדש נולד מתוך ניסיון ליצור מוזיקה ברזילאית "לאומית", ולפיכך נטה להחיות סגנונות מסורתיים יותר. הוא זכה להצלחה לא מבוטלת באותה עת, גם בזכות כמה פסטיבלי מוזיקה טלוויזיוניים. ה-MPB המוקדם שאל יסודות מן הבוסה נובה ולעיתים קרובות ביטא ביקורת מוסווית על אי-הצדק החברתי והדיכוי מצד הדיקטטורה, שכן הוא התבסס על קבוצות שהתנגדו למשטר הצבאי, לבעלי הקרקעות הגדולים ולאימפריאליזם. באותו שלב מוקדם התקיימה זיקה הדוקה בין ה-MPB לבין התנועה האמנותית קצרת הימים הידועה בשם טרופיקליה. האקלים הפוליטי אשר יצר את ה-MPB חדל להתקיים אחרי שנת 1969, אך ראשי התיבות שרדו, על אף שכבר לא הייתה להם משמעות מוגדרת במיוחד. מתנועה מוזיקלית שמאלנית התגלגל ה-MPB היישר ללב העשייה המוזיקלית בברזיל. לדעת אחדים, המונח מאפיין עדיין איכות מסוימת, גם אם חמקמקה, במוזיקה המודרנית של ברזיל. לדעת אחרים, ה-MPB הוא עתה סוגים שונים של מוזיקת אמצע הדרך, שאין ביניהם כל מכנה משותף מוזיקלי לבד מכך שהקהל שלהם הוא ממעמד הביניים. מוזיקאים בולטים בסוגה: שיקו בוארקי קייטנו ולוזו מריה בתניה ויניסיוס דה מוראיס ז'ילברטו ז'יל גל קוסטה אנטוניו קרלוס ז'ובים ז'ואאו ז'ילברטו אסטרוד ז'ילברטו אליס רז'ינה באדן פאוול מדיה וקבצים בנושא מוזיקה פופולרית ברזילאית בוויקישיתוף מוזיקה פופולרית ברזילאית באתר Allmusic
דובאילנד

דובאילנד הוא מתחם בילוי שנבנה בעיר דובאי שבאיחוד האמירויות הערביות. המתחם בבעלות חברת טטוור, השייכת לדובאי אחזקות (אנ'). פרויקט "דובאילנד" נחשף לראשונה באוקטובר 2003. בהכרזה על הקמתו של הפרויקט פורסם כי דובאילנד ישתרע על שטח של כ-278 קילומטרים ויכיל כ-45 מתחמים ראשיים ועוד כ-200 מתחמים משניים. בחשיפה נודע כי ההשקעה בפרויקט מוערכת בכ-64.3 מיליארד דולרים. עם זאת בעקבות המשבר הכלכלי העולמי של 2008 הוחלט באותה שנה להקפיא את הפרויקט. באמצע 2013 חודשו העבודות להקמת דובאילנד. נכון להיום ישנם כ-22 מתחמים בהקמה. בסיום העבודות, צפוי דובאילנד להיות אוסף פארקי השעשועים הגדול בעולם וגודלו יהיה כפול מגודל הדיסניוורלד שבאורלנדו, ארצות הברית. עם זאת, אף אחד מהפארקים בדובאילנד לא יהיה גדול בעצמו מממלכת החיות של דיסני, שנכון למאי 2021 מחזיק בתואר פארק השעשועים הגדול בעולם. פרויקט "דובאילנד" נחשף לראשונה באוקטובר 2003. בהכרזה על הקמתו של הפרויקט פורסם כי דובאילנד ישתרע על שטח של כ-278 קילומטרים ויכיל כ-45 מתחמים ראשיים ועוד כ-200 מתחמים משניים. בחשיפה נודע כי ההשקעה בפרויקט מוערכת בכ-64.3 מיליארד דולרים. עם זאת בעקבות המשבר הכלכלי העולמי של 2008, הוחלט באותה שנה להקפיא את הפרויקט ולהורידו מהפרק. רק באמצע 2013 חודשו העבודות להקמת דובאילנד. דובאילנד מחלוקת לשישה אזורים (עולמות): עולם אטרקציות והחוויות, עולם ספורט, עולם תיירות אקולוגית, עולם פנאי ונופש, עולם קמעונאות ובידור ועולם "מרכז העיר". דרימוורקס הכריזה על תוכניותיה בינואר 2008 להקים פארק שעשועים במתחם דובאילנד. חודשיים לאחר מכן, במרץ 2008 הכריזה טטוור על כך שלסיקס פלאגס יש כוונה לבנות פארק שעשועים ומים של החברה במתחם שיקרא "סיקס פלאגס דובאילנד" אך בסופו של דבר התברר כי תוכנית זו לא תצא לפועל. במאי 2008 הוכרז על תוכנית להקמת פארק שעשועים ראשון מסוגו שיעסוק בגיבורי מארוול ויכלול כ-17 אטרקציות ומעל 40 סניפי של חנויות מזון ומשקאות. עוד באותו החודש פורסם כי צפוי לקום במתחם לגולנד בגודל של כ-278,00 מ"ר ובעלות של כ-912 מיליון דולרים. בשלב בו קבוצת דובאי נכסים השתלטה על חברת טטוור שאחראית על הפארק. נודע כי החברות סיקס פלאגס ודרימוורקס איבדו עניין והחליטו לא להשקיע בפרויקט. ב-2013 נפתח במתחם ה"דובאי מירקל גרדן" שהוא גן הפרחים הגדול בעולם. דובאי מירקל גרדן משתרע על פני 780,000 מ"ר והוא מכיל מעל 50 מיליון פרחים וכ-250 מיליון צמחים. הפרחים מופיעים בתצוגות שונות החל מערוגות פרחים ועד לקשתות בצורת לב וטירות מעוטרות. מדיה וקבצים בנושא דובאילנד בוויקישיתוף אקונומיסט, הרפתקאות חדשות, באתר הארץ, 29 במאי 2008 גלעד ילון, מבורג' ח'ליפה לאתר סקי מלכותי: אטרקציות בדובאי, באתר ynet, 21 בפברואר 2020 "Dubailand". Property Developments. TEN Real Estate. נבדק ב-1 באוקטובר 2009. {{cite web}}: (עזרה) "Universal Studios Dubailand: A Case Study on the Rise and Fall of Dubai". Fast Company. 24 באוגוסט 2009. {{cite web}}: (עזרה) "FAQs about Dubailand" (PDF). Union Interfusion. אורכב מ-המקור (PDF) ב-18 ביולי 2011. נבדק ב-1 באוקטובר 2009. {{cite web}}: (עזרה) "DreamWorks to set up theme park in Dubai". ArabianBusiness.com. 20 בינואר 2008. אורכב מ-המקור ב-25 במרץ 2010. נבדק ב-16 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Dubai to get Legoland Park". GulfNews.com. 6 במאי 2008. אורכב מ-המקור ב-7 בדצמבר 2008. נבדק ב-16 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה)
בו מפחד

בו מפחד (באנגלית: Beau is Afraid) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיית-אימה, שנכתב ובוים על ידי ארי אסטר. הסרט עלה לאקרנים במהלך ב-14 באפריל 2023. עלילת הסרט עתידה לתאר דיוקן אינטימי ומצמרר בן עשרות שנים אודות חייו של אחד היזמים המוצלחים ביותר בכל הזמנים. חואקין פיניקס נייתן ליין פאטי לופון קיילי רוג'רס איימי ראיין פארקר פוזי סטיבן מקינלי הנדרסון דניס מנוצ'ט מייקל גנדולפיני זואי ליסטר-ג'ונס היילי סקוויירס ארמן נהפטיאן - בו בצעירותו ב-18 בפברואר 2021, הוכרז רשמית על הפקת הסרט, אותו כתב ארי אסטר שאף יהיה אמון על בימויו, ובו מככב השחקן חואקין פיניקס, שעתיד להיות מופק על ידי חברת ההפקות האינדי "A24", שהפיקה אף את שני סרטיו הקודמים של אסטר – "תורשתי" ו"מידסומר". ב-21 ביוני 2021, נמסר כי לצוות השחקנים של הסרט לוהקו נייתן ליין, פאטי לופון, קיילי רוג'רס ואיימי ראיין. ב-21 ביולי 2021, נמסר על ליהוקם של פארקר פוזי, סטיבן מקינלי הנדרסון, דניס מנוצ'ט, מייקל גנדולפיני, זואי ליסטר-ג'ונס והיילי סקוויירס. צילומי הסרט החלו ב-28 ביוני 2021 במונטריאול, קוויבק, שבקנדה, והסתיימו באוקטובר 2021. באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 79%. מדיה וקבצים בנושא בו מפחד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בו מפחד (באנגלית אמריקאית) "בו מפחד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בו מפחד", באתר AllMovie (באנגלית) "בו מפחד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בו מפחד", באתר Metacritic (באנגלית) "בו מפחד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Kroll, Justin (February 18, 2021). "A24 To Produce And Finance Ari Aster's Next Pic 'Disappointment Blvd.' Starring Joaquin Phoenix". Deadline Hollywood. Retrieved February 18, 2021. Kroll, Justin (June 21, 2021). "'Disappointment Blvd.': Ari Aster Sets All-Star Ensemble To Join Joaquin Phoenix In A24 Film; Nathan Lane, Patti LuPone, Amy Ryan And Kylie Rogers Cast". Deadline Hollywood. Retrieved June 21, 2021. Kroll, Justin (July 21, 2021). "Parker Posey, Stephen McKinley Henderson And Zoe Lister-Jones Among Those Rounding Out Cast Of A24 And Ari Aster's 'Disappointment Blvd.'". Deadline Hollywood. Retrieved July 21, 2021. Sprague, Mike (April 17, 2021). "New Ari Aster A24 Movie With Joaquin Phoenix Now Shoots in June". Dread Central. Retrieved April 18, 2021. "Film and TV Projects Going Into Production - Disappointment Blvd". Variety Insight. Archived from the original on March 29, 2021. Retrieved March 29, 2021. "Disappointment Blvd. - Production Listing". Productionlist.com. April 19, 2021. Archived from the original on April 20, 2021. Retrieved April 20, 2021. "What's Shooting". ACTRA Toronto. CNW Group. July 19, 2021. Archived from the original on July 21, 2021. Retrieved July 21, 2021. Bourque, Olivier (July 21, 2021). "Vers une année record pour les tournages étrangers au Québec". Le Journal de Montréal (in French). Retrieved July 21, 2021. Horton, Adrian (2024-01-08). "Golden Globes 2024: the full list of winners". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-02-15. I. P. A. Admin, IPA Reveals Nominations for the 28th Satellite™ Awards | International Press Academy (באנגלית אמריקאית)
חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה

חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה, התשנ"ז–1997 אושר בכנסת הארבע עשרה בשנת 1997, במטרה להוסיף שעות לימודי העשרה בנוסף לשעות הלימוד הניתנות במוסדות החינוך, כדי להעשיר את הידע של התלמידים ולהעמיק בחינוך לערכים ופעילות חברתית. בבתי הספר שבהם חל החוק, הלימודים לא יהיו פחות מ-41 שעות לימוד בשבוע. בחוק נקבע שהוא יתחיל בהדרגה, לפי צווים שיוציא שר החינוך. עד כה פורסמו שני צווים להחלתו: הראשון הוא יישום החוק בכיתות א–ו ביישובים מסוימים, והשני הוא יישום החוק בגני ילדים ביישובים מסוימים. הצעת החוק הוגשה לכנסת בסוף 1996 על ידי של חבר הכנסת מאיר שטרית, ואושרה ב-29 ביולי 1997. בגרסתו המקורית של החוק נקבע שהחוק יוחל בהדרגה, החל בשנת הלימודים ה'תשנ"ח ולא יאוחר מתחילת שנת הלימודים ה'תשס"א. מרבית תיקוני החוק עסקו רק בדחיית מועד השלמת החלתו של החוק. בתיקון מס' 6 לחוק הוא הותאם לתוכנית "אופק חדש", שהיא רפורמה חינוכית ופרופסיונאלית בחינוך היסודי ובחטיבות הביניים, שעליה הוסכם בין מדינת ישראל לבין הסתדרות המורים בישראל. סעיף 2 לחוק מציג את מטרותיו: (א) מטרתו של חוק זה לתת הזדמנות שווה בחינוך לכל ילד בישראל כדי להביאו למיצוי מרבי של כשרונותיו. (ב) חוק זה בא להוסיף שעות לימודים וחינוך על השעות הקיימות במוסדות החינוך, כדי להרחיב ולהעמיק את הידע וההשכלה של התלמיד, להוסיף חינוך לערכים ופעילות חברתית, הכל במסגרת מטרות החינוך הממלכתי כאמור בסעיף 2 לחוק חינוך ממלכתי, התשי״ג–1953. החוק קובע מהו יום חינוך ארוך: ארבעה ימים בשבוע – שמונה שעות לימוד לפחות; באחד מימי אמצע השבוע – חמש שעות לימוד לכל היותר; ביום שישי בשבוע – ארבע שעות לימוד לכל היותר. במוסדות חינוך שבהם מופעלת תוכנית "אופק חדש" יום לימודים ארוך הוא: ארבעה ימים בשבוע – שבע שעות לימוד לפחות; באחד מימי אמצע השבוע – חמש שעות לימוד לכל היותר; ביום שישי בשבוע – ארבע שעות לימוד לכל היותר. החוק מיושם באופן חלקי. נכון ל-2021, יישומו המלא של החוק נדחה תשע פעמים בנימוקים תקציביים, ונכון לאוקטובר 2021 החלתו אמורה להיות מושלמת לא יאוחר מתחילת שנת הלימודים ה'תשפ"ג. לפי הערכת אגף התקציבים של משרד האוצר משנת 2007, עלות יישום החוק כמיליארד שקלים חדשים. בינתיים התוכנית פועלת בכ-600 גני-ילדים ובכ-800 מסגרות בבתי-ספר יסודיים ב-105 יישובים, על פי רשימה שלא התעדכנה מאז שנת 2004. בשנה הראשונה ליישום החוק התוכנית כללה כ-35,000 תלמידים. בגני-ילדים ובבתי-ספר יסודיים התלמידים מקבלים תוספת שעות לימוד וארוחת צהריים חמה. היסטוריית החקיקה של חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה, התשנ״ז–1997, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט צו יום חינוך ארוך ולימודי העשרה (החלה במוסדות חינוך), תשנ"ח-1998, באתר "נבו" צו יום חינוך ארוך ולימודי העשרה (החלה בגני ילדים), תשס"ז-2007, באתר "נבו" חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה, התשנ"ז–1997, ס"ח 1633 מ-31 ביולי 1997 חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט-2009, ס"ח 2203 מ-23 ביולי 2009 יובל וורגן, בחינת יישום חוק יום חינוך ארוך, ‏2007 בדצמבר 18
ישראל זינגר (רב)

הרב ישראל זינגר (בהונגרית: Singer Izrael; פקש, 1828 – שאטוראליאויהיי, 17 בפברואר 1908) היה רב הונגרי, מורה בשאטוראליאויהיי. הרב ישראל זינגר היה בנם של הרב אשר זינגר ושל פאני שפיצר. הוא למד בישיבת ניקולסבורג, ואחר כך בשנת 1851 הפך למורה ומלמד בסגד. הוא לימד שם עד פברואר 1860, מאוחר יותר עבד בבית הספר הקיסרי והמלכותי בעיר שאטוראליאויהיי. הוא הנציח את מאמריו, את עבודותיו ואת נסיבות חייו בפירוט בעבודתו "ספר הזיכרון". ב-30 בדצמבר 1903 חגגו מעריציו ותלמידיו את יובל ה-50 להיותו מורה ומלמד. בהזדמנות זו הוקמה קרן על שמו במטרה לסייע במלגה לתלמידים המצטיינים של בית הספר התיכון היהודי בשאטוראליאויהיי. הוא היה חבר כבוד באגודת המורים הלאומית ההונגרית היהודית ומנהל הכבוד של בית הספר העממי היהודי בשאטוראליאויהיי. אשתו הייתה קטלין פרנקל (1842–1915), אותה נשא ב-16 באוקטובר 1860 בשאטוראליאויהיי. ילדיהם אברהם זינגר (1863–1863) אלברט סקיי (1864–?) התובע הכללי של מחוז זמפלן. אשתו הייתה פאני דצ'יני (דויטש). לאיוש סקיי (1866–1941) היה פקיד במפעל פלדה. אשתו היא אילונה צוויקר. יעקב סקיי (1867–?) ברנאט זינגר (1868–1916) הרב הראשי של סובוטיצה ארמין סקיי (?–1874) רוזה סקיי (1878–1962). בעלה היה דז'ה דוד קובאץ'. פירושקה סקיי (1881–?) הייתה מורה. בעלה היה אמיל ריבז הוא מורה (התגרשו). אימרה סקיי (1886–?) היה רופא. אשתו השנייה הייתה שרולטה אנה פאלוי. Lehrbuch der isr. Religion... (Sátoraljaújhhely, 1870) Vorwort und Anmerkungen zu meinem Lehrbuch der isr. Religion (Sátoraljaújhely, 1870) תאולוגיה יהודית לנוער היהודי (בודפשט, 1876) תורת החינוך להורים יהודים. Erziehungslehre für Israeliten. (Sátoraljaújhely, 1882) כללי סדר ונימוס (Sátoraljaújhely, 1886; פורסם גם בגרמנית) (Sátoraljaújhely, 1889) Pflichten isr. Schulmanner... אמת ושלום (Sátoraljaújhely, 1902) ספר זיכרון ל-50 שנותיי כמורה עממי ומורה דתי (Sátoraljaújhely, 1904) ישראל זינגר בבסיס הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. ישראל זינגר יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. ישראל זינגר https://www.geni.com/people/Israel-Singer/6000000003781981590 "Halotti bejegyzése a sátoraljaújhelyi polgári halotti akv. 77/1908. folyószáma alatt". "Elhunyt Singer Izrael". Az Újság. 1908-02-19. p. 10. "Singer Izraelné halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 2052/1915. folyószáma alatt". "Házasságkötési bejegyzése a sátoraljaújhelyi izraelita hitközség házassági akv. 164/1860. folyószáma alatt". "Székely Albert házasságkötési bejegyzése a sátoraljaújhelyi izraelita hitközség házassági akv. 12/1891. folyószáma alatt".
חוק מאבק בארגוני פשיעה

חוק המאבק בארגוני פשיעה נחקק בעקבות הצורך להילחם בפשע המאורגן בישראל. את הצעת החוק הניע משרד המשפטים והחוק נחקק באופן רשמי בשנת 2003, כאשר מאיר שטרית היה שר המשפטים. ארגון פשיעה הוא קבוצה של בני אדם מאוחדים או לא מאוחדים שפועלים בתוכנית מאורגנת שנמשכת לאורך זמן ועוברת על עבירות בישראל כגון פשע. הענישה בארץ שונה בין אדם לאדם לפי תפקידו בארגון: אדם העומד בראש ארגון הפשיעה או פועל כחלק מהארגון כגון: מנהל, מארגן וממן יקבל עונש מאסר של כ-10 שנים, אדם שמנצל את מעמדו בחברה למען פעילויות בארגון יקבל עונש מאסר של כ-10 שנים, אדם שעבר על כל העבירות הקיימות והוא חלק מהארגון יקבל עונש מאסר של כ-20 שנים. מטרת החוק, להילחם בצורה יעילה בפשע המאורגן. בנוסף חוק זה הקל על בית המשפט בהחלטות על רכוש שהושג באופן לא חוקי ונתינת עונשים שונים. החוק בא להתמודד עם התופעות של פשיעה מאורגנת ועם המבנה של ארגוני פשיעה, הגורם לעיתים קרובות קושי בהוכחת הקשר בין ראש הארגון לבין ביצוען של עבירות שנעברו על ידי אחרים. בישראל גאתה בעיית הפשיעה בעקבות כוחן הגובר של משפחות פשע כגון: רוזנשטיין, אבוטבול ויצחק אברג׳יל כמו גם בחברה הערבית ובתפוצת הנשק החם (תקני ולא תקני). הגורם האחראי המרכזי להתמודדות עם הנגע הזה הוא המדינה והמשטרה. למשטרה אין אמצעים וגיבוי מדיני לבצע מעשים כדי לתפוס ולהרתיע את העבריינים כדוגמה פשיטה על מקומות בהם נמצא הארגון, לעצור את העבריין מעצם זה שהוא עשה עברות לאו דווקא באותו הרגע. בנוסף במקרים רבים אנשי המשטרה חוששים להתעסק עם העבריינים בעקבות איומים על חייהם ועל חיי משפחתם. לעיתים קרובות העבריינים משחדים את אנשי החוק בכסף, רכוש ועברות נוספות כדי שהעבריינים יוכלו להמשיך לבצע פשע ללא חשש. ארגוני הפשיעה עוסקים בעברות על החוק במטרת רווח כספי כגון הברחת סמים מסוכנים והפצתם, זנות, הלוואות ב"שוק אפור" וגביית החובות, ניהול בתי קזינו, הימורים, ניהול משחטות רכב והפצת ומכירת החלקים למדינות שונות, גביית דמי הגנה והלבנת הון. ארגוני פשע שומרים על חשאיות פעילותיהם האסורות אך ארגוני פשע רבים מחזיקים במקביל גם עסקים חוקיים, כגון הימורים מורשים, בנייה והובלת אשפה, שפועלים במקביל ומספקים כיסוי לסחר בסמים, הלבנת כספים, זנות, סחיטה וסחר במידע פנים. עד שהחוק יצא לפועל היו מספר גדול של הצבעות בעד ונגד החוק. בהצבעה העשירית הצביעו 4 חברי הכנסת בעד החוק ו-33 הצביעו נגד החוק ו-6 נמנעו מהצבעה. בהצבעה האחרונה לחוק חל מהפך, ו-43 חברי הכנסת הצביעו בעד החוק, ולא היו מתנגדים, וכך החוק יצא לפועל. חוק מאבק בארגוני פשיעה, התשס"ג-2003, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של חוק מאבק בארגוני פשיעה, התשס"ג-2003, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת Shachar Eldar, על היקפו של המונח 'ארגון פשיעה' בחוק מאבק בארגוני פשיעה, תשס, 2014-02-11 עבריינות ואכיפת חוק: תיאוריה, מדיניות, ביקורת, באתר kotar.cet.ac.il החרפת נגע הפשיעה והאלימות כבבואה למשבר רב מימדי בחברה הערבית בישראל | 18-1-21, באתר www.idc.ac.il חוק מאבק בארגוני פשיעה – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org