laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ודאנגה

שש הוודאנגות (vedāṅga; מילולית: חברי הוודות) הן כלי עזר מסורתיים המשמשים ללימוד הוודות ולהבנתן, ומפרטים גם את הדרך שבה יש לדעת את הוודות, לשמרן ולהשתמש בהן. כלים אלו פותחו במאה ה-6 לפנה"ס (סוף העידן הוודי) והם משלבים פילוסופיה בכלים מדעיים. שיקשה (śikṣā) – עוסקת בפונולוגיה ובפונטיקה. מתמקדת בלימוד ההגייה הראויה של טקסט ונוגעת בתופעות כגון סנדהי (זיקה הקיימת בין קבוצות מילים) והידמות. אופן לימוד זה מסייע ללומד לזכור את הוודות. קאלפה (kalpa) – מנתחת את הפולחן, עוסקת בקשר שבין הוודה למנטרה, קובעת מי ישתתף בטקס ואילו עזרים נדרשים לביצועו. ויאקארנה (vyākaraṇa) – עוסקת בחוקי הדקדוק, בניתוח שורשי המילים והיחס שבין מילים, שמות וצורות. נירוקטה (nirukta) – עוסקת באטימולוגיה, במשמעות המילים ובניתוח ההברות. צ'נדס (chandas) – עוסקת במשקל השיר ובמקצבו. למשל, על פי הצ'נדס, גאיטרי מורכב משלושה פסוקים (פאדות pāda) בני 8 הברות כל אחד, היוצרים יחד הרמוניה. ג'יוטישה (jyotiṣa) – עוסקת באסטרונומיה. הטקסט ההודי המוקדם ביותר המוקדש לאסטרונומיה הוא "Vedānga Jyotiṣa", שפורסם בסביבות 1200 לפנה"ס. הטקסט מתאר את תנועת הכוכבים לצרכים דתיים ואסטרולוגיים. הוודאנגות שימשו גם לניתוח טקסטים שאינם ודות. ודאנטה – אסכולה פילוסופית העוסקת בטבע המציאות ערך זה הוא קצרמר בנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסגת ויקטוריה

פסגת ויקטוריה (באנגלית: Victoria Peak; בסינית: 太平山) המכונה גם הר אוסטין (Mount Austin) או "הפסגה" (The Peak) היא הר הממוקם במערבו של האי הונג קונג שבהונג קונג. גובהה של הפסגה 552 מטרים והיא הנקודה הגבוהה ביותר באי (אך לא הנקודה הגבוהה ביותר בהונג קונג). בראש הפסגה ניצבות מספר רב של אנטנות תקשורת והפסגה עצמה סגורה לציבור. סביב הפסגה מצויות שכונות יוקרה, גנים, אזורים ירוקים, מצפורים ומרכז קניות המכונה "הפסגה" המהווה אתר תיירות מרכזי באי. כבר במהלך המאה ה-19 שימשה הפסגה אתר מגורים ונופש פופולרי בשל הנוף המרהיב הנשקף ממנה לעבר המושבה, בשל האקלים הנוח יותר (הממוזג) ביחס לאקלים הסובטרופי של חלקי האי הנמוכים יותר, ובשל המרחק מהרעש והריחות של נמל ויקטוריה. בשנת 1868 הורה מושל הונג קונג השישי, סר ריצ'רד מקדונל על הקמת מעון קיץ על הפסגה, ובעקבותיו בנו עשירי האי מעונות קיץ על הפסגה. באותה עת הדרך היחידה להגיע אל הפסגה הייתה באמצעות כיסא הנישא על ידי משרתים במעלה השביל הצר. שנת 1888 היוותה נקודת מפנה בפיתוחה של הפסגה עם הקמת הפוניקולר "רכבל הפסגה". בניית הרכבל איפשרה גישה קלה ומהירה לפסגה ויצרה ביקוש רב למגורים על הפסגה. בין השנים 1904–1930 הוקמה על הפסגה שכונת מגורים אקסקלוסיבית יקרה, אשר נועדה לאוכלוסייה מערבית בלבד. השימוש ברכבל הפסגה הותר בשעות השיא למערביים בלבד, וסינים לא הורשו להשתמש בה. גם כיום מהווה השכונה שכונת מגורים יוקרתית. הפסגה מהווה אחד מאתרי התיירות העיקריים של הונג קונג בשל הנוף הנשקף ממנה. מספר המבקרים המשוער בפסגה מדי שנה עולה על 7 מיליון. בראש הפסגה הוקמו שני מרכזי קניות: מגדל הפסגה וגאלריית הפסגה הממוקמים בסמוך לרכבל הפסגה. במגדל הפסגה ממוקם מוזיאון השעווה מאדאם טוסו הונג קונג, סניף של רשת מוזיאוני מאדאם טוסו. על הפסגה ממוקם גן פסגת ויקטוריה, באתר בו ניצב בעבר בית מגורי המושל, והוא הנקודה הגבוהה ביותר שאליה יכול להגיע הציבור הרחב. על הפסגה משתרע שביל הפסגה המקיף אותה, ומהפסגה לכיוון דרום משתרע שביל הונג קונג. אתר מגדל הפסגה תצלומי הפסגה הפסגה באתר משרד התיירות של הונג קונג ההיסטוריה של רכבל הפסגה.
פסגת ויקטוריה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פסגת ויקטוריה באי הונג קונג שבהונג קונג גן פסגת ויקטוריה – גן בהונג קונג פסגת ויקטוריה (בליז) – הר בבליז פסגת ויקטוריה (קולומביה הבריטית) – הר בקולומביה הבריטית
גן פסגת ויקטוריה

גן פסגת ויקטוריה (באנגלית: Victoria Peak Garden; בסינית: 山頂公園) הוא גן סיני הממוקם בראש פסגת ויקטוריה באי הונג קונג שבהונג קונג. הגן ממוקם באתר ששימש את גני בית הנופש של מושל הונג קונג. מבנה מגורי המושל עצמו נהרס, אולם הגן נותר במקום ונפתח לציבור. הגן מנוהל כיום על ידי מחלקת הפנאי והתרבות של ממשלת הונג קונג. מהגן ניתן לצפות על נוף מרהיב של נמל ויקטוריה, האי הונג קונג מעברו האחד של הנמל, ועל חצי האי קאולון מעברו השני. בשל נוף זה הגן מהווה אתר תיירות. תוכנית ממשלת הונג קונג לשיפוץ הגן
אנה כרומי

אנה כרומי (בצ'כית: Anna Chromý;‏ 18 ביולי 1940 – 18 בספטמבר 2021) הייתה ציירת ופסלת. כרומי נולדה בצ'סקי קרומלוב שבאזור בוהמיה בצ'כוסלובקיה, גדלה באוסטריה, חיה בצרפת ועבדה באיטליה. בשלהי מלחמת העולם השנייה, עברה כרומי עם משפחתה מבוהמיה לווינה. הוריה לא יכלו לממן את לימודי האומנות שלה, ולכן רק אחרי שנישאה ועברה להתגורר בפריז החלה ללמוד בבית-הספר לאמנויות אקול נסיונל סופרייר דה בוזאר. שם היא התפרסמה בזכות תוכנן הסוריאליסטי של יצירותיה. בשנת 1992 נפצעה כרומי בתאונה קשה שסיכנה את חייה. התאונה פגעה במשך שמונה שנים ביכולתה לצייר, ולכן היא החלה לפסל בארד ובשיש. בשנת 2008 זכתה כרומי בפרס פרמיו מיכלאנג'לו (Premio Michelangelo), שהוא הפרס הגבוה ביותר שניתן לפסל באיטליה. לכרומי היה סטודיו בעיירה פייטרה-סנטה, הנמצאת במערבו של מחוז טוסקנה. לשם יצירת יצירותיה כרומי השתמשה בבתי יציקה לארד: פונדריה ארטיסטיקה מאריאני (Fonderia Artistica Mariani) ומאסימו דל קיארו (Massimo Del Chiaro). בעיר פייטרה-סנטה, אנה פיסלה את פסלי השיש שלה בסטודיו של מאסימו גאלני (Massimo Galleni). ואילו בעיר קרארה, היא פיסלה בסטודיו מיכלאנג'לו שבבעלות פרנקו באראטיני (Franko Barattini). היצירה המפורסמת ביותר של כרומי היא יצירה בשם "גלימת המצפון" הנראית כמעיל ריק ואותה יצרה במספר העתקים. היצירה הוצבה בחזית תיאטרון האחוזות בפראג, שם זכתה לכינוי "מפקד". העתק נוסף של היצירה, המזכיר דמות פייטה, נמצא בקתדרלה של זלצבורג. "גלימת המצפון" הוצבה אף ליד "המוזיאון הארכאולוגי הלאומי של אתונה" בעיר אתונה ובמקומות נוספים. כרומי יצרה גרסת ענק ליצירתה "הגלימה" המיועדת להיות קפלה בגובה של למעלה מארבעה מטרים, זאת מתוך גוש שיש במשקל 200 טון שנמצא במערת מיכלאנג'לו במחצבות קרארה. בחודש יוני 2010 היא הודיעה כי היצירה נמצאת מרחק חודשים מהשלמתה. עבודות חשובות נוספות הן "הרוח של אולימפוס", אשר תוצב ליד החזית של הספריה החדשה בשאנגחאי; ו"אירופה", שהיא פרשנות חדשה למיתוס הישן, אשר תוצב ליד המוסדות האירופיים. בשנת 2009 נתן אלבר השני, נסיך מונקו את היצירה שלה "אוליבייה ד 'אור" (Olivier d’Or) במתנה לחתן פרס נובל לשלום, אלי ויזל. בשנת 2008 נתנה כרומי דגם של היצירה שלה, גלימת המצפון[1], לאפיפיור בנדיקטוס השישה עשר בכנסיית סיינט פיטרס שבעיר רומא לרגל הקמת מכון המצפון [2]. כרומי שאבה את ההשראה האומנותית שלה משמיעת מוזיקה, ובמיוחד משמיעת יצירות אופרה; ממחול קלאסי; ומהמיתולוגיה העתיקה. ציוריה הביעו הערצה לסלבדור דאלי וציירים סוריאליסטים נוספים, והם כללו הפניות לבית הספר הווינאי של ריאליזם פנטסטי (Vienna School of Fantastic Realism) ולאומנים נוספים ממרכז אירופה. הצבעים שלה, שבהם היא לפעמים השתמשה גם בפיסולים שלה, הזכירו את האומנות של י.מ.וו. טרנר (J. M. W. Turner). כרומי נפטרה ב-18 בספטמבר 2021. אירופה של אנה כרומי בארמון וונדום, פריז Place Vendôme, Paris דון ג'ובני וקול הארד (2000) בפראג (צ'כיה) השיר של אורפיאוס (2004) פייטרה-סנטה (איטליה) אירופה (2005) ארמון וונדום, פריז (צרפת) עיון מחודש במיתולוגיה (2007), המוזיאון הארכיולוגי הלאומי של אתונה, אתונה (יוון) חלום המזרח (2009), בייג'ינג (סין) מדיה וקבצים בנושא אנה כרומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנה כרומי (באנגלית) מכון המצפון שהוקם בהשראת "גלימת המצפון" של אנה כרומי: http://www.conscienceinstitute.org (אורכב 27.11.2010 בארכיון Wayback Machine) The Cloak Just Months From Completion 'להיות או לא להיות', 1982 100 סמ' על 100 סמ' 'אהבה נצחית', 1979 90 סמ' על 115 סמ' גלימת המצפון בגובה של 4.572 מטר גלימת המצפון שוקל 70 טון
פסגת ויקטוריה (בליז)

פסגת ויקטוריה (באנגלית: Victoria Peak) היא ההר השני בגובהו בבליז. הפסגה ממוקמת ברכס הרי מאיה, וגובהה 1,120 מטרים. פסגת ויקטוריה נמוכה בארבעה מטרים בלבד מהר דוילז דלייט, הפסגה הגבוהה ביותר בבליז. פסגת ויקטוריה ממוקמת בתוך שמורת הטבע אגן קוקסקומב. מורדות ההר מכוסים יערות גשם טרופיים. אזור הפסגה נחקר לראשונה על ידי מגלי ארצות בריטיים בין השנים 1888–1889 ובמהלך מסע מחקר זה ניתן לה שמה, על שם מלכת בריטניה באותה עת ויקטוריה. רבים מצמחים ביער זה משמשמים לרפואה. עצים רבים גדלים על מורדות ההרים.יש בפארק 300 מינים של עופות, 100 מיני יונקים,זוחלים,דו-חיים וחרקים רבים. הפסגה באתר peakbagger טיפוס על פסגת ויקטוריה פסגת ויקטוריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פסגת ויקטוריה (קולומביה הבריטית)

פסגת ויקטוריה (באנגלית: Victoria Peak) היא הר המהווה חלק מרכס סאטון הממוקם באי ונקובר, בקולומביה הבריטית שבקנדה. גובה הפסגה 2,163 מטרים והיא הפסגה השלישית בגובהה באי ונקובר. פסגת וורדן ממוקמת בסמוך לפסגת ויקטוריה ומצפון לה. שתי פסגות אלה הם שרידים של הר געש קדום. הפסגות עשויות בזלת והן שריד לתוכו של הר הגעש, כאשר מורדותיו נשחקו במהלך השנים. שמה של הפסגה ניתן לה לראשונה בשנת 1864 במפה של רוברט בראון בעת שחקר את האי ונקובר. בשנת 1865 הופיעה הפסגה בשם זה במפה של הצי המלכותי הבריטי. בשנת 1887 במפה של דוסון (G.M. Dawson) נקראת הפסגה בשם "הר ויקטוריה" (Mt. Victoria) והיא מסומנת כנקודה הגבוהה ביותר באי (טעות הן בעובדה זו והן בשם הפסגה). שם הפסגה נקבע רשמית ב-9 בינואר 1934. תיאור הפסגה(הקישור אינו פעיל) פסגת ויקטוריה באנציקלופדיית ההרים הקנדית
פאלם ביץ'

פאלם ביץ' (באנגלית: Palm Beach) היא עיירה במחוז פאלם ביץ' במדינת פלורידה בארצות הברית, כ-150 ק"מ צפונית למיאמי. העיר נקראת לעיתים "האי פאלם ביץ'" (Palm Beach Island), על מנת להבחין בינה לבין המחוז בעל השם הזהה. גודל האוכלוסייה בעיר, שנחשבת לעיר קיט יוקרתית, נע בין 9,860 תושבים ל-30,000 בשיא עונת התיירות (על פי נתוני 2004 של המשרד למפקד אוכלוסין של ארצות הברית). נתיב המים התוך-חופי מפריד את פאלם ביץ' מן הערים הסמוכות, וסט פאלם ביץ' ולייק וורת'. שטח העיר הוא 27 קמ"ר, כאשר 62.45% מן השטח הוא שטחי מים. פאלם ביץ' הוקמה כאתר קיט על ידי איש העסקים הנרי מוריסון פלאגלר בסוף המאה ה-19. פלאגלר היה ממייסדי חברת סטנדרד אויל ומקים מסילת הברזל של מזרח פלורידה שחיברה בין היבשה לאיים האטלנטיים בפלורידה. פלאגלר הקים במקום שני מלונות יוקרה - Royal Poinciana Hotel ו-Breakers Hotel (שקיים עד היום). באותו זמן הקים פלאגלר את ווסט פאלם ביץ', בתור עיר לאנשי השירותים העובדים באתר הקיט. בשנת 2019, העיירה פאלם ביץ והעיר צפת שנמצאת בישראל, הוכרזו כערים תאומות וחתמו על שיתופי פעולה והסכמים. מדיה וקבצים בנושא פאלם ביץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאלם ביץ' (באנגלית) פאלם ביץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויסנטה פוקס

ויסנטה פוקס קסדה (בספרדית: Vicente Fox Quesada; נולד ב-2 ביולי 1942) הוא היה נשיא מקסיקו בין השנים 2000 ל-2006 מטעם מפלגת הפעולה הלאומית (PAN). הוא נבחר לתפקיד נשיא מקסיקו ב-2 ביולי 2000 ועלה לכס הנשיאות ב-1 בדצמבר של אותה שנה, בכך חתם תקופת שלטון בת כ-70 שנה של המפלגה המהפכנית הממוסדת (PRI). בדצמבר 2006 הוחלף על ידי פליפה קלדרון. קסדה היא נשיא קוקה קולה מקסיקו בטרם כניסתו לפוליטיקה. מדיה וקבצים בנושא ויסנטה פוקס בוויקישיתוף ויסנטה פוקס, ברשת החברתית פייסבוק ויסנטה פוקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ויסנטה פוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מקסיקו ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלינור הולם

אלינור ג'י. הולם (באנגלית: Eleanor G. Holm; ‏ 6 בדצמבר 1913 – 31 בינואר 2004) הייתה שחיינית אמריקאית. היא אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1932) במשחה ל-100 מטר גב ושיאנית עולם. הולם, שיחקה את ג'יין בסרט "נקמת טרזן" לצידו של גלן מוריס. הולם נולדה בברוקלין, ניו יורק, אביה היה כבאי. היא החלה לשחות בגיל צעיר מאוד וכבר בגיל 13 זכתה בתואר אליפות ארצות הברית הראשון שלה. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) סיימה הולם במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:24.4 דקות, המנצחת במשחה זה הייתה מארי בראון מהולנד (1:22.0 דקות), בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:23.6 דקות. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכתה הולם במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.4 דקות, לפני בוני מילינג מאוסטרליה (1:21.3 דקות) וואלרי דייוויס מבריטניה (1:22.5 דקות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 1:18.3 דקות. אותה שנה נבחרה הולם לאחת מ-13 כוכבות הקולנוע המבטיחות ביותר של WAMPAS Baby Star ‏ (Western Association of Motion Picture Advertisers ), לצידן של ג'ינג'ר רוג'רס וגלוריה סטיוארט. אל אולימפיאדת ברלין (1936) הגיעה הולם כמועמדת לניצחון וכאישה נשואה משנת 1933 לארט ג'ארט (זמר ומנהל להקת "קוקונט גרוב"), אך היא הושעתה מנבחרת ארצות הברית לאחר שהשתתפה במסיבת קוקטייל ושתתה שמפניה בספינה בדרך לגרמניה. למרות זאת היא נישארה בברלין ועבדה בשרות הידיעות הבינלאומי בדיווח על המשחקים האולימפיים. לאחר חזרתה היא הפכה למקצוענית. לצד הקריירה הספורטיבית שלה היא שיחקה בשנת 1938 בסרט הקולנוע ניקמת טרזן לצידו של גלן מוריס אלוף אולימפי בקרב עשר. בנוסף היא השתתפה ב-4 סרטי קולנוע שבהם גילמה את עצמה. בשנת 1939 הולם התחתנה עם בילי רוז, לאחר שהתגרשה שנה קודם לכן מג'ארט שטען שהיא הביכה אותו במסע לברלין. היא נתנה 39 הופעות במשך כשבוע במופע של בעלה רוז, אקוואקייד (מופע של מוזיקה ריקודים ושחייה), לצידם של ג'וני וייסמילר, באסטר קראב (אלופים אולימפיים ושחקני קולנוע) ואסתר ויליאמס. בשנת 1954, התגרשה הולם מרוז וקיבלה מזונות על סך 30,000 דולר בשנה, בסכום כולל של 200,000 דולר, ששולמו ב 10 תשלומים לשנה, על פי הניו יורק טיימס. מספר חודשים מאוחר יותר היא נישאה לתומאס וואלן, מנהל קידוחי נפט. הולם ניפטרה במיאמי ממחלת כליות בגיל 90. הולם קבעה 7 שיאי עולם בסגנון הגב וזכתה ב-29 תוארי אליפות ארצות הברית, מהם 9 בסגנון מעורב אישי. בשנת 1966 זכתה הולם להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב (ויקיפדיה הגרמנית) מדיה וקבצים בנושא אלינור הולם בוויקישיתוף אלינור הולם, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלינור הולם, באתר olympedia.org אלינור הולם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלינור הולם (אורכב 13.09.2014 בארכיון Wayback Machine), באתר Sports123 (באנגלית) אלינור הולם, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלינור הולם במשחה ראווה, אפריל 1937, ארכיון הסרטונים של AP אלינור הולם, באתר International Swimming Hall Of Fame (באנגלית)
שביל הונג קונג

שביל הונג קונג (באנגלית: Hong Kong Trail; בסינית: 港島徑) הוא שביל הליכה שנפתח בשנת 1985 ומקשר בין פסגת ויקטוריה לבין מפרץ ביג וייב שבאי הונג קונג. אורכו של שביל ההליכה 50 קילומטרים, והוא עובר דרך חמישה פארקים באי. המרחק בין שתי נקודות הקצה של השביל, בקו אווירי הוא 11 קילומטרים, והשביל מפותל ביותר. השביל מחולק לשמונה מקטעים: אתר האינטרנט הרשמי של שביל הונג קונג מפת המקטע הראשון של שביל הונג קונג באתר alltrails מפת שביל הונג קונג באתר הממשלתי של הונג קונג
צבי הירש דרנבורג

צבי הירש (הַארְטְוִויג) דֶרֶנְבּוּרג (לעיתים נכתב דירינבורג; בתעתיק של זמנו: דערנבורג) היה סופר עברי שפעל במאה ה-18. נודע בשל הקומדיה שחיבר – יושבי תבל, שראתה אור בשנת תקמ"ט (1789) באוֹפֶנְבַּך. ידוע שמוצאה של המשפחה בעיירה דֶרֶנְבּוּרג שליד הלברשטאדט, בסקסוניה, ושמשם נדדו לאופנבך, לפרנקפורט ולבסוף הגיעו למיינץ. מההקדמה לספר, שבה מעיד על עצמו המחבר ”מלמד להועיל בבית הקצינה [...] מ' [=מרת] ברענדלי [...] מק"ק מיינץ”, עולה כי בעת פרסום החיבור כבר ישב דרנבורג במיינץ. צבי הירש בן יעקב דרנבורג נקבר במיינץ; על מצבתו לא מצוינת שנת פטירתו. דרנבורג מבקש לציין ”ועל טוב יזכר אדוני האלוף והקצין התורני ר' שמעון פיורדא [Fürth] יצ"ו [=ישמרהו צוּרוֹ ויחיהו] בפ"פ [=פרנקפורט]”, שבביתו בפרנקפורט גר דרנבורג ולימד את בנו, והמחזה מוקדש ”לכבוד אהובי ידידי, האלוף והקצין התורני, כ"ה זלמונא פיורדא מפ"פ יצ"ו, במענץ, אומר אני מעשי לשוני ועטי; הירש דערנבורג”. המחזה מחקה את "לישרים תהילה" למשה חיים לוצאטו (רמח"ל), ודרנבורג מעיד בהקדמה: ”הן ידעתי כי כבר קדמני אדם גדול בענקים לא הניח אחריו כמוהו יודע לדבר צחות, המליץ הגדול מוהר"ר משה חיים לוצאטו זצ"ל בספרו לישרים תהילה. [...] חכו ממתקים וכלו מחמדים אין בו נפתל ועקם ושמו נודע בשערים בלעדי עדותי”. בעמוד השער מסופר: יושבי תבל יבינו וישכילו למאוס ברע ולבחור בטוב כי יבואו בעלי המדות [כלומר: הטיעונים לטוב ולרע] וישחקו לפניהם, ילבשו רוח חיים וילחמו זה עם זה: הנדיב יתיעץ על נדיבותו, והכילי על אכזריותו, הגאוה תודיע רעתה, והענוה – את חכמתה, וכמוהם רבים אשר יתוכחו יחד להודיע רעת הרשע וטובת המישיר לכת. המחזה בנוי מדיאלוג בין שמונה דמויות, שכל אחת מהן מייצגת מידה רעה או חטא, ש"רודף שלום", המייצג את המנהיג הרוחני של הקהילה, מגנה. דרנבורג נמנע מלציין שמות, ומסתפק בכינויים גנריים ("הכילי", "שונא בצע", "מחרחר ריב") – כפי שעשה גתה, למשל, במחזה "הבת הטבעית" (Die natürliche Tochter;‏ 1803); אך כמו במקרה של גתה, הדמויות המציאותיות שמסתתרות מאחורי האנונימיות של הדמויות שעל הבמה ניתנות לזיהוי, כך שבני זמנו של דרנבורג ודאי זיהו במחזה את חברי הקהילה היהודית של מיינץ הזוכים לתוכחה מפי "רודף שלום" (ר' נח חיים הירש). המחזה "יושבי תבל" הוא היצירה היחידה שפרסם דרנבורג. צאצאיו של צבי הירש היו: יעקב דרנבורג (נולד ב-1794 במיינץ), עורך דין. בנו של יעקב דרנבורג היה יוסף דרנבורג (1811-1895) שהיה מזרחן. בנו של יוסף נפתלי דרנבורג היה צבי הארטוויג דרנבורג (אנ') (1844–1908) שאף הוא היה מזרחן. למשפחת דרנבורג ממיינץ היה ענף של יהודים מתנצרים בגרמניה שכלל את: יעקב הרטויג דרנבורג - שימש כפרופסור למשפטים היינריך דרנבורג (אנ') (1829-1907) - בנו של יעקב הרטויג, שימש כמשפטן בברלין פרידריך דרנבורג (1833-1911) בנו של יעקב הרטויג, שימש כמשפטן, עיתונאי ועסקן. ברנרד דרנבורג (אנ') (1860-1937) בנו של פרידריך דרנבורג, שימש ככלכלן, בנקאי ומדינאי הירש דערנברג, יושבי תבל, מהדורת אופיבאך, תקמ"ט, באתר היברובוקס איסידור זינגר, הארטוויג דרנבורג, "צבי הירש דרנבורג", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
צדק שווה תחת החוק

צדק שווה תחת החוק (באנגלית: Equal justice under law) הוא ביטוי שחקוק בכניסה לבניין בית המשפט העליון של ארצות הברית בעיר וושינגטון הבירה. ככל הנראה הביטוי נכתב לראשונה בשנת 1932 על ידי חברת האדריכלות בראשותו של קאס גילברט שעיצבה את הבניין. נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית צ'ארלס אוונס יוז וועדת בניין בית המשפט העליון שיוז עמד בראשה, אישרו את חקיקת הביטוי על הבניין. לפי אחת ההשערות הנפוצות, המילים "צדק שווה תחת החוק" הם פרפרזה של ביטוי מוקדם יותר שנטבע על ידי מלוויל פולר, נשיא בית המשפט בין השנים 1888 ל-1910. בעת שמיעת התיק "קלדוול נגד טקסס" ב-1891, כתב פולר על התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית כך: בהתאם לתיקון ה-14 סמכותן של המדינות בטיפול בפשיעה בגבולותיהן אינה מוגבלת, אולם אף מדינה לא יכולה למנוע מאנשים ספציפיים או ממעמדות של אנשים, צדק שווה וחסר פניות תחת החוק. המשפט השלם לא התאים לגמלון או לארכיטרב של הבניין, עובדה שמסבירה (אם ההשערה בדבר מקור המשפט אכן נכונה) למה האדריכלים קיצרו אותו. שנים מספר לאחר שפולר כתב מילים אלה, החליט בית המשפט העליון של ארצות שהתיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית, ובמיוחד הזכות להליך הוגן, כן מגבילים את סמכותן של המדינה בטיפול בפשיעה. הזכות לשוויון במדינות דמוקרטיות אכיפה בררנית West Pediment Information Sheet via U.S. Supreme Court web site. Peccarelli, Anthony. "The Meaning of Justice", DuPage County Bar Association Brief (March 2000). Caldwell v. Texas, 137 U.S. 692 (1891).
הטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות

הטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות (ברוסית: Центральное телевидение Гостелерадио СССР ,ЦТ СССР) היה הארגון האחראי על טלוויזיה הממלכתית הכלל ארצית ברית המועצות ובחלקו גם על הטלוויזיה האזורית. הארגון היה בשליטת המדינה, באמצעות הוועדה הממלכתית לשידורי רדיו וטלוויזיה (Государственный комитет СССР по телевидению и радиовещанию). הטלוויזיה המרכזית התקיימה מ-1951 עד 1991 עת התפרקה המדינה והטלוויזיה המרכזית פוצלה למספר רב של ערוצי טלוויזיה עצמאיים. ב-22 במרץ 1951 הוקם אולפן הטלוויזיה המרכזית (Центральная студия телевидения) ששידר תוכניות רבות ומגוונות מדי שבוע, החל מה-1 בינואר 1955 הטלוויזיה החלה לשדר באופן יומיומי ומאז לא חדלה לשדר. ב-4 בנובמבר 1967 הטלוויזיה כבר שידרה בכל תחומי ברית המועצות וב-1 בינואר 1977 החלה לשדר בצבע ולא בשחור-לבן. ערוץ זה הוקרן ברחבי ברית המועצות. הוקרנו בו מספר סדרות טלוויזיה שזגו להצלחה גדולה וחלקם מוקרנים בשידורים חוזירם גם כיום. תוכנית הומור "בית קפה 13 כסאות" הוקרנה משנת 1966 ועד לשנת 1980. הוקרנו 133 פרקים. התוכנית השנייה (המוסקבאית) של הטלוויזיה המרכזית (Вторая (московская) программа ЦТ) יצאה לדרך ב-14 בפברואר 1956, והחלה לשדר בצבעוני ב-14 בינואר 1960. ב-29 במרץ 1965 יצא לדרך ערוץ הטלוויזיה השלישי של ברית המועצות שהיה ערוץ לימודי בעיקרו, בדומה לטלוויזיה החינוכית הישראלית. ב-4 בנובמבר 1967 יצא לדרך הערוץ הרביעי. בטלוויזיה הסובייטית לא הוצגה אף פרסומת, מאחר היה זה סממן קפיטליסטי בעיקרו, אולם ב-1988 - עם היכנסו לתוקף של חוק הקואופרטיבים שהתיר עסקים פרטיים בברית המועצות - הוצגה לראשונה פרסומת של פפסי, בהופעת הזמר מייקל ג'קסון. ב-2 בנובמבר 1989 יצא לדרך ערוץ הטלוויזיה המסחרי הסובייטי הראשון, ערוץ 2×2. ב-7 במרץ 1991 בהתאם להחלטת הממשלה נוסדה החברה הממלכתית לטלוויזיה ורדיו ( Всесоюзная Государственная Телевизионная и Радиовещательная Компания) בקבלה את הערוצים הארציים של הטלוויזיה המרכזי. באוגוסט 1991 הערוץ הרביעי ששידר רק בערבים, התחיל לשדר במשך כל היום. ב-16 בספטמבר 1991 הערוץ השני חדל לשדר ואת שידוריו מחליף ערוץ מקומי של הרפובליקה הסובייטית הרוסית, באוקטובר אותה שנה הערוץ המוסקבאי (התוכנית הראשונה של הטלוויזיה המרכזית) חדל לשדר ואת מקומו יורש ערוץ טלוויזיה מוסקבאי. החברה הממלכתית לטלוויזיה ורדיו הפסיקה פעילותה ב-27 בדצמבר 1991. בהתאם לכך הערוץ הראשון, השני, הערוץ המוסקבאי, הערוץ הרביעי, הערוץ הלנינגרדי והערוץ השישי בוטלו והוחלפו בערוצים אחרים: ערוץ 1 אוסטנקינו, ערוץ הטלוויזיה הרוסית, הערוץ הרביעי של אוסטנקינו, פטרבורג - הערוץ החמישי והערוץ הטכני. הערוץ הראשון (רוסיה) מדיה וקבצים בנושא הטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות בוויקישיתוף אתר המוקדש לטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות הטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרוויס שורט

פרוויס שורט (באנגלית: Purvis Short; נולד ב-2 ביולי 1957) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA ובהפועל תל אביב מליגת העל הישראלית. גובהו 2.01 מטר. שורט נולד בהטיסבורג, מיסיסיפי בארצות הברית והחל את קריירת הכדורסל שלו בתיכון בלייר. בגיל 18 הצטרף למכללת ג'קסון סטייט בשורותיה שיחק 4 עונות והעמיד ממוצע של 23.4 נקודות למשחק כאשר בעונתו האחרונה במכללה הגיע שורט לממוצע נקודות של 29.5 למשחק ויותר מ-10 ריבאונדים. נתונים אלו איפשרו לשורט להיבחר במקום ה-5 בדראפט ה-NBA על ידי קבוצת גולדן סטייט ווריורס וזאת על אף שקבוצתו מעולם לא העפילה לטורניר המכללות הארצי (NCAA). בגולדן סטייט שיחק פרוויס שורט במשך 9 עונות ובסופן הועבר בטרייד לקבוצת יוסטון רוקטס בה שיחק במשך שנתיים בעונות 1987-1989. בעונת 1989-1990 שיחק שורט בקבוצת ניו ג'רזי נטס. שורט, אשר שיחק במהלך הקריירה בעמדת הסמול פורוורד, נחשב לקלעי מצוין אשר העמיד במהלך הקריירה ממוצע של 17.3 נקודות למשחק, במשך 12 עונות בהן שיחק ב-NBA. לשיאו הגיע שורט בעונת 1984-1985 בה רשם ממוצעים מרשימים מאוד של 28.4 למשחק אשר היוו את הממוצע הרביעי בטבלת מלך הסלים ב-NBA באותה העונה. ב-17 בנובמבר 1984 קלע שורט את שיא הנקודות בקריירה שלו כאשר קלע 59 נק' במשחק נגד הניו-ג'רזי נטס. שורט נחשב גם שחקן הגנה מצוין ואת משחק השיא שלו בתחום רשם בשנת 1981 כאשר הצליח לעצור את כוכב ה-NBA לארי בירד על 0 נקודות במשחק. הישג אותו לא השווה איש מעולם. בנוסף העמיד שורט ממוצע קריירה של 4.3 ריבאונדים ו2.5 אסיסטים למשחק. על-אף הצטיינותו לא נבחר שורט מעולם למשחק האולסטאר של ה-NBA. סה"כ השתתף שורט ב-NBA ב-842 משחקי עונה סדירה וב-18 משחקי פלייאוף, וקלע 14,792 נקודות. לאחר עונת מנוחה (1990-1991) חזר פרוויס שורט למגרשים במדי הפועל תל אביב מהליגה הישראלית, אשר החתימה אותו ואת השחקן האמריקאי דייוויד ת'רדקיל כמחליפים של ויין קמפבל וגוראן גרבוביץ', אשר לא הרשימו במשחקי ההכנה לעונת 1991-1992. שורט הוביל את הפועל תל אביב לגמר הפלייאוף הישראלי שם הפסידה הקבוצה ליריבתה העירונית מכבי תל אביב. סך-הכל שיחק שורט 18 משחקים במדי הפועל תל אביב (15 בליגה ו-3 משחקים בגביע קוראץ' האירופאי) בהם רשם ממוצעים של 24.4 נקודות בליגה, 4.6 ריבאונדים ו-4 אסיסטים למשחק. שורט נחשב לאחד משחקני ה-NBA הגדולים שנחתו בישראל עד היום. בסיום העונה בהפועל תל אביב פרש שורט מכדורסל פעיל. לאחר פרישתו בגיל 35 מכדורסל פעיל עבד שורט עבור ארגון שחקני ה-NBA ושימש כמנהל פיתוח וקידום שחקנים בארגון. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
שווינואוישצ'ה

שווינואוישצ'ה (בפולנית Świnoujście ‏האזנה‏Ⓘ‏, בגרמנית Swinemünde, סווינמינדה) היא עיר נמל לחופי הים הבלטי ולגונת שצ'צין בפינה הצפונית מערבית של פולין. שווינואוישצ'ה ממוקמת בעיקר על האיים אוזדום ווולין, אך היא מתפרשת על פני איים נוספים. העיר שוכנת בחבל ההיסטורי של פומרניה ושייכת למחוז פומרניה המערבית. נכון ל-2006 חיים בה כ-40,000 איש. השטח בו שוכנת העיר היה חלק מפומרניה השוודית והוא הועבר לשליטת ממלכת פרוסיה בשנת 1720. תחת פרוסיה העיר שימשה כנמל החיצוני של שטטין (כיום שצ'צ'ין). לאחר איחוד גרמניה ב-1871 העיר היוותה חלק מהאימפריה הגרמנית. במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-12 במרץ 1945, הותקפה העיר על ידי חילות האוויר של צבא ארצות הברית ונהרגו בה בין 23,000 ל-25,000 איש, על פי הערכות שונות. באותה שנה הועברה העיר לשליטת פולין, תושביה הגרמנים גורשו ובמקומם יושבו פליטים פולנים משטחי פולין שסופחו לברית המועצות בתום המלחמה. הצבא האדום שכן בעיר עד ל-1957 ונוכחות הצי הסובייטי הסתיימה ב-1990. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מדיה וקבצים בנושא שווינואוישצ'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שווינואוישצ'ה (בפולנית) "שווינואוישצ'ה", באתר JewishGen (באנגלית) "שווינואוישצ'ה", באתר השטעטל הווירטואלי שווינואוישצ'ה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בפולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.