laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דן בר"ג

דן פנחס אלפרד בר"ג (13 בספטמבר 1935 - 20 בנובמבר 2009) היה ארכאולוג ישראלי ופרופסור במחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית. בר"ג נולד בלונדון בשנת 1935. הוריו, ד"ר גרשון וגרד בר"ג היו שניהם רופאים, שהיו בדרכם מברלין, שם עבדו ולמדו, לישראל. בארץ שניהם היו לפסיכואנלטיקאים בכירים. בנעוריו השתתף בחפירות ארכאולוגיות בתל חצור בפיקוחו של יגאל ידין. הוא שירת בצה"ל כקצין בחיל המודיעין. לאחר שחרורו בשנת 1956 החל ללמוד ארכאולוגיה באוניברסיטה העברית. הוא השלים תואר דוקטורט בשנת 1970, בנושא כלי זכוכית בארץ ישראל, והחל ללמד באוניברסיטה. הוא הועלה לדרגת מרצה בכיר ב-1973 ולפרופסור חבר בשנת 1978. בשנת 1985 הוא התקבל כפרופסור מן המניין בחוג לארכאולוגיה, ובשנת 2003 יצא לגמלאות. בר"ג הלך לעולמו ב-20 בנובמבר 2009, בן 74 היה במותו. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים. שורה של מחקרים שפרסם הקנו לו שם עולמי במחקר תעשיות הזכוכית העתיקה. כמו כן הוא עסק בחקר האמנות היהודית העתיקה ואף בנומיסמטיקה יהודית וארץ-ישראלית. הוא עמד בראש משלחת החפירות שחשפה את בית הכנסת בעין גדי, אשר שימש את הקהילה המקומית עד שלהי התקופה הביזנטית. בר"ג היה נשיאה של החברה הנומיסמטית וערך את כתב העת של החברה "Israel Numismatic Journal". בשנת 2006 הוענק לו פרס קינדלר ע"ש אריה קינדלר, מטעם "החברה הנומיסמטית לישראל" שמעניק פרס שנתי על שם אחד ממייסדיו עבור תרומה ייחודית למחקר הנומיסמטיקה (מטבעות) והמטרולוגיה (מידות ומשקלות). דף אישי באתר האוניברסיטה העברית ביוגרפיה לזכרו (באנגלית) הקבר של דן בר"ג בבית הקברות הר המנוחות, באתר BillionGraves פרס קינדלר, באתר החברה הנומיסמטית לישראל דן בר"ג, ‏מטבעות 'יהודה הכבושה' מארץ ישראל והשלכותיהם על הכרונולוגיה המוחלטת של מלכות אגריפס השני, קתדרה 8, יולי 1977 ד' בר"ג, "חידושים בחקר קבר בני חזיר וקבר זכריה", קדמוניות, 123 (תשס"ב), עמ' 38–47 דן בר"ג (1935-2009), דף שער בספרייה הלאומית
דייוויד אבולעפיה

דייוויד אבולעפיה (באנגלית: David Abulafia; ‏נולד ב-12 בדצמבר 1949) הוא היסטוריון יהודי בריטי. פרופסור להיסטוריה של הים התיכון באוניברסיטת קיימברידג'. נולד בטוויקנהאם, פרבר של לונדון, למשפחה יהודית ספרדית. את לימודיו עשה בקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. הוא כתב מספר ספרים אודות ההיסטוריה של אזור הים התיכון וספרו בנושא תורגם לשש שפות. אשתו, אנה ספיר אבולעפיה (אנ') היא חוקרת יחסי יהודים נוצרים בימי הביניים. Italy, Sicily, and the Mediterranean, 1100-1400, Variorum Reprints, 1987 Frederick II: a Medieval Emperor, Oxford University Press US, 1992 Commerce and conquest in the Mediterranean, 1100-1500, Variorum, 1993 The New Cambridge Medieval History: c. 1198-c. 1300, Cambridge University Press, 2000 (Editor) A Mediterranean Emporium: The Catalan Kingdom of Majorca, Cambridge University Press, 2002 The Mediterranean in history, J. Paul Getty Museum, 2003 Italy in the Central Middle Ages: 1000-1300, Oxford University Press, 2004 The Two Italies: Economic Relations Between the Norman Kingdom of Sicily and the Northern Communes, Cambridge University Press, 2005 The discovery of mankind: Atlantic encounters in the age of Columbus, Yale University Press, 2008 מדיה וקבצים בנושא דייוויד אבולעפיה בוויקישיתוף דף אישי באתר אוניברסיטת קיימברידג' ספריו בספרייה הלאומית, ירושלים ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוט מחשבה

חוט המחשבה הוא מונח המתייחס לקשר ולחיבור שיש בין נושאים ורעיונות שונים שאדם מביע וחושב במהלך שיחה או מחשבה. כמו כן מתייחס הביטוי "חוט מחשבה" לעצם המחשבות עצמן. המונח באנגלית "train of thoughts" הוצג כבר ב-1651 על ידי תומאס הובס בספרו לווייתן. נאמר שאדם "מאבד את חוט המחשבה" כשהוא מאבד את היכולת ליצור קשר הגיוני בין משפטים ומילים או בין רעיונות לא מילוליים ומחשבות. משום שלחשיבה המודעת יש קיבולת מוגבלת, ההתמקדות בחוט מחשבה מסוים, באה על חשבון העיבוד של חוטי מחשבה אחרים. הקיבולת של יכולת החשיבה המודעת נובעת מהעובדה שזיכרון העבודה מוגבל בקיבולתו בעקבות תהליכי בקרה הכוללים קשב, מודעות ורצון, כך שאצל מרבית בני האדם הוא יכול להכיל כשבעה פריטים. דבר זה יוצר את הקושי האנושי לעסוק בבעיות המורכבות ממספר גדול של משתנים. היכולת ליצור ולשמר חוט מחשבה פנימי ללא תלות במציאות החיצונית, משחררת את האדם מהמגבלות של תגובה לאירועים סביבתיים מידיים בלבד. ברמה הנירולוגית, יכולת זו מתבססת על שיתוף פעולה בין מידע אוטוביוגרפי שמספקת רשת ברירת המחדל, לבין רשתות ויסות פרונטו-פריאטליות שמסייעות לשמור על חוט המחשבה הפנימי מפני הסחות דעת מהעולם החיצוני. נדידת מחשבות תאוריית מרחב העבודה הגלובלי Smallwood, J., Brown, K., Baird, B., & Schooler, J. W. (2012). Cooperation between the default mode network and the frontal–parietal network in the production of an internal train of thought. Brain research, 1428, 60-70. יונתן גושן־גוטשטיין ודן זכאי (2006). פסיכולוגיה קוגניטיבית - כרך ב – זיכרון. רעננה: האוניברסיטה הפתוחה. שרה דרויאן (1999). עקרונות אבולוציוניים בהתפתחות החשיבה. רעננה: רמות.
בלצ'יק

בַּלְצִ'יק (בבולגרית: Балчик) היא עיר נמל קטנה לחוף הדרום המערבי של הים השחור בשטח מחוז דובריץ' שבחבל דרום דוברוג'ה, אשר בבולגריה. העיר שוכנת 31 קילומטרים צפונית-מזרחית לווארנה ו-402 קילומטרים מבירת המדינה סופיה. בלצ'יק ידועה בשם "העיר הלבנה" בשל סלעי הגיר אשר מקיפים אותה. העיר מפורסמת גם בגן הבוטני המצוי בשטחה, שבו כ-3,000 סוגי צמחים. התיישבות אנושית מאורגנת ביישוב מתוארכת לתקופת האבן החדשה. בהמשך בתקופת הממלכה התראקית נקראה העיר דיוניסופוליס. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס הפכה עיר חלק מפרובינציה רומית, עברה לאחר פיצול האימפריה, לחזקת האימפריה הביזנטית ובמקום נבנתה מצודה. סביר להניח שבמקום היה יישוב קטן גם בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה, אם כי תיעוד לגביו קיים רק במסמכים עות'מאניים בשמו המודרני בלצ'יק, שנגזר מהשפה הגגאוזית ומשמעו מקום קטן, או מהשפה הטורקית ומשמעו מקום דייג קטן. העיר שוחררה מאחיזת האימפריה העות'מאנית במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) והפכה מכוח חוזה סן סטפנו חלק מנסיכות בולגריה. לאחר מלחמת הבלקן השנייה הועברה העיר לרומניה בהתאם לסיכומי חוזה בוקרשט, נכבשה בידי הצבא הבולגרי במהלך מלחמת העולם הראשונה והוחזרה לרומנים מתוקף חוזה ניי. ב-1940 הוחזר כל חבל דרום דוברוג'ה לבולגריה במסגרת הסכם קראיובה ומאז נותר היישוב בחזקת הבולגרים. בתקופה בה הייתה העיר בשליטת רומניה, בנה המלך פרדיננד הראשון ארמון מפואר, לאשתו המלכה מריה מאדינבורג. האזור היה פופולרי בין האמנים הרומנים לרבות מרסל ינקו ופטרה יורגולסקו-יור והם היו מגיעים למקום בתקופת הקיץ. בעיר נמל דיג ומסחר קטן ומעגן ל-60 יאכטות. מסביב לעיר ישנם שטחים חקלאיים פוריים, אך עיקר התוצר המקומי הגולמי מגיע מענף התיירות. 62.8 אחוזים מתושבי הרשות המקומית הם בולגרים שמרביתם נוצרים אורתודוקסים, 16.2 אחוזים טורקים שמרביתם מוסלמים סונים ו-12.3 אחוזים הם בני רומה. בסמוך לעיר נמל תעופה קטן אשר במהלך מלחמת העולם השנייה שימש את הלופטוואפה כנגד כוחות צבא ברית המועצות. בימינו השדה אינו פעיל וקיימות תוכניות להופכו לנמל תעופה מסחרי בינוני. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגודדו לאורך ערי הדנובה מאות פליטים יהודים שביקשו להימלט מחמת הקרבות והסכנה הנאצית הקרבה. נמל העיר בלצ'יק שימש לא אחת כתחנת מעבר לאניות מעפילים אלו שהפליגו לאורך הדנובה, עד לים השחור בשטח רומניה ומשם לכוון ארץ ישראל. אניית המעפילים הִילְדָה אספה 728 פליטים מצ'כוסלובקיה והפליגה לכיוון נמל העיירה בלצ'יק במטרה להמתין לפליטים נוספים מיוגוסלביה. בשלהי 1939 בעיצומו של החורף הגיעה האנייה לעיירת הדייג והנופש אשר הייתה בעת ההיא תחת שלטון רומניה. הפליטים מיוגוסלביה השתהו, המים קפאו סביב הספינה, מלחיה נטשו אותה, בקרב נוסעיה היהודים הייתה תסיסה ולבסוף לאחר כחודש ימים הורשו לרדת ממנה. השתהותה הרבה של הספינה על נוסעיה עוררה עימות מול הנהגת העיירה אשר הלינה על התנהגות מלחיה וכמות הנוסעים שהציפה את הכפר. האספקה בכפר לא הספיקה לכל הפליטים ועשרות מזחלות שלג נשלחו לעיר דובריץ' כדי להביא מזון לפליטים. בית המרחץ הנטוש בארמונה של המלכה מריה, שימש כאתר התקלחות ראשון למעפילים לאחר שבועות ארוכים. ב-8 בינואר 1940 לאחר שהפשיר הקרח עזבה הספינה את נמל בלצ'יק בדרכה לאיסטנבול ומשם לארץ ישראל . ההעפלה מדיה וקבצים בנושא העיר בלצ'יק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלצ'יק (בבולגרית) Town of Balchik, ב-Guide Bulgaria (באנגלית) מקור השם בלצ'יק "בליק משמעה דג בטורקית, צ'יק משמעה קטן", באתר bolgnames.com(בבולגרית). רוטין, יהושע "העיר בלצ'יק בבולגריה", באתר discoveryt.co.il. גולן יהודית, "ומי בים מעפילי ה'הילדה' ו'נתנה תוקף' ", מגזין משפחה.
כוכב הכסף

כוכב הכסף (באנגלית: Silver Star) הוא העיטור הצבאי הרביעי בחשיבותו המוענק לחבר בכוחות המזוינים של ארצות הברית, והעיטור השלישי בחשיבותו המוענק על גבורה אל מול פני האויב. כוכב הכסף מוענק על גבורה אל מול פני האויב בנסיבות אשר אינן מצדיקות הענקת אחד מצלבי השירות (צלב השירות המצוין, צלב הצי, צלב משמר החופים או צלב חיל האוויר), העיטור השני בחשיבותו, או את מדליית הכבוד, העיטור הגבוה ביותר. את הכוכב ניתן להעניק לכל אדם אשר שירת בכוחות המזוינים והצטיין בשעת קרב באחד משלוש הנסיבות הבאות: בשעת פעולה אל מול אויב של ארצות הברית בשעת פעולה צבאית כנגד כוח צבאי זר בשעת שירות תחת כוח ידידותי זר בשעת פעולה מזוינת כנגד כוח זר בעת שארצות הברית לא הייתה שרויה בסכסוך עמו בשונה מצלבי השירות, הגבורה אותה נדרש החייל להציג על מנת לזכות בכוכב הכסף נמוכה יותר, והמעוטרים לא צריכים להיות תחת נטל אחריות גבוהה. לרוב טייסי חיל האוויר עומדים בקריטריונים לקבלת הכוכב עם הגיעם לדרגת אייס (לרשותו רשומות חמש הפלות ודאיות) שכן הדבר אומר כי הטייס סיכן את חייו מספר רב של פעמים בתנאי קרב על מנת לנצח את אויבו. מדיה וקבצים בנושא כוכב הכסף בוויקישיתוף
יוסף גרודזינסקי

יוסף גרודזינסקי (נולד ב-1953) הוא מתרגם, פסיכולוג, פובליציסט, בלשן וחוקר מח ישראלי. פרופסור מן המניין במרכז אדמונד ולילי ספרא לחקר המוח, האוניברסיטה העברית בירושלים, ופרופסור אורח במכון לרפואה ומדעי עצב, מרכז המחקר יוליך, גרמניה. מחקריו עוסקים בקשרים בין מבנה המוח ליכולות השפה האנושית. סיים תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בשנת 1981, וסיים דוקטורט באוניברסיטת ברנדייס בשנת 1985. נושא עבודתו היה "Language deficits and linguistic theory". משם עבר להשתלמות פוסט-דוקטורט במרכז למדעי הקוגניציה של המכון הטכנולוגי של מסצ׳וסטס. אחרי כן שימש בפרופסור מן המניין במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב ופרופסור מן המניין וראש הקתדרה לנוירו-בלשנות במחלקה לבלשנות ובמחלקה לנוירולוגיה/נוירוכירורגיה של אוניברסיטת מקגיל. בנוסף, הוא לימד במחלקה לנוירולוגיה (נוירופסיכולוגיה) בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת בוסטון. מחקריו עוסקים בפסיכו-לינגוויסטיקה וחקר הבסיס הביולוגי של השפה והוא נחשב למומחה בעל שם עולמי בתחום. הוא ערך מחקרים העוסקים באפאזיה, מחלה נוירולוגית הגורמת לאובדן או פגיעה של יכולת השימוש בשפה. ערך מחקרים המנסים לשפר את הטיפול הניתן לאנשים הסובלים מבעיות מוחיות על ידי בדיקת הבסיס הנוירולוגי של הפגיעות. כיום הוא חוקר את הקשר המוחי בין יכולת לשונית ויכולת לוגית. היה בין יוזמי "מכתב המאה", יוזמת הסירוב הקולקטיבית הראשונה בתולדות מדינת ישראל שנמסר ללשכת ראש הממשלה ב-21 באוגוסט 1978 במחאה על הוצאת שאלת עתיד ההתנחלויות מההסכם השלום עם מצרים על ידי ממשלת בגין. בשנת 1998 יצא ספרו "חומר אנושי טוב: יהודים מול ציונים". ספר הבוחן את יחסה של התנועה הציונית ליהודי אירופה בשנים שבין תום מלחמת העולם השנייה להקמת המדינה. Theoretical perspectives on language deficits, MIT Press, 1990, 2010 Broca's region, Oxford University Press US, 2006, Editor with Katrin Amunts In the shadow of the Holocaust: the struggle between Jews and Zionists in the aftermath of World War II, Common Courage Press, 2004 פסיכולוגיה ושפה - הקשרים, הוצאת הקיבוץ המאוחד חומר אנושי טוב: יהודים מול ציונים, 1945-1951, הוצאת מעריב, 1998 דף אישי באתר האוניברסיטה העברית אני דווקא מדגיש שואה, באתר הארץ, 11 באפריל 2007 צה"ל חסר השכלה, באתר הארץ, 25 בינואר 2007 תועמלנים, לא היסטוריונים, באתר הארץ, 9 באפריל 2002 מדענים, שקרנים, גזעניים, על ספרו של סטיבן ג'יי גולד "אין מידה לאדם", באתר סנונית שי זמיר, בין פוליטיקה לבלשנות: מיהו נועם חומסקי?, באתר ynet, 17 במאי 2010 " על מדעי הקוגניציה",באוניברסיטה הפתוחה, הרצאה באתר יוטיוב אורן פרסיקו, ‏למה?, באתר גלובס, 25 באוקטובר 2002
אדולף גרונבאום

אדולף גרונבאום (גרמנית: Adolf Grünbaum;‏ 15 במאי 1923 – 17 בנובמבר 2018) היה פילוסוף והיסטוריון של המדע האמריקאי ממוצא יהודי-גרמני. גרונבאום נולד ב-15 במאי 1923 בקלן. בפברואר 1938 ברח עם משפחתו לארצות הברית. במלחמת העולם השנייה שירת במודיעין של צבא ארצות הברית ונשלח לברלין ובשנת 1944 התאזרח בארצות הברית. הוא סיים את לימודי התואר הראשון בפילוסופיה ומתמטיקה מאוניברסיטת וסליין בקונטיקנט בשנת 1943. הוא סיים תואר שני בפיזיקה מאוניברסיטת ייל בשנת 1948 ודוקטורט בייל בשנת 1951 בפילוסופיה של המדע. נושא עבודתו היה "The philosophy of Continuity". החל משנת 1960 לימד פילוסופיה באוניברסיטת פיטסבורג. הוא הקים באוניברסיטה את המרכז לפילוסופיה של המדע. שלושת תחומי מחקר העיקריים שלו הם החלל וזמן, הרציונלניות מדעית וקריטריונים להפרכת תאוריה מדעית, והתאוריה הפסיכואנליטית. הוא נישא לתלמה ברוורמן אותה הכיר מהתיכון ב-26 ביוני 1949 והיה אב לבת אחת. נפטר ב-17 בנובמבר 2018. Adolf Grunbaum: A memoir, by Robert S Cohen in Physics, philosophy, and psychoanalysis: essays in honor of Adolf Grünbaum, Springer, 1983 אדולף גרונבאום, ברשת החברתית Goodreads אדולף גרונבאום, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אתר אישי אדולף גרונבאום, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
M3 (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מסיה 3 – צביר כדורי בקבוצת הכוכבים כלבי ציד M3 סטיוארט – סדרת טנקים קלים מתוצרת ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה. זחל"ם M3 – זחל"ם אשר שירת את צבא ארצות הברית ובעלות בריתו במהלך מלחמת העולם השנייה M3 לי – טנק אשר שירת את צבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה שריונית סיור M3 – רכב קרבי משוריין ששימש את ארגון ההגנה במלחמת העצמאות בראדלי M3 – רכב קרבי משוריין מודרני המשמש את כוחות החי"ר של צבא ארצות הברית 3M – קונצרן רב-לאומי אמריקני המפתח ומייצר אלפי מוצרים שונים בתחומי התעשייה מערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב - קו המטרו M3 – קו רכבת תחתית עתידי במטרופולין תל אביב
M3

M3 (מ-Messier 3; נקרא גם NGC 5272) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים כלבי ציד הנמצא במרחק של כ-33,900 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-500,000 כוכבים. זהו אחד מהצבירים הכדוריים הגדולים ביותר שמוכרים כיום. הצביר התגלה בשנת 1764 על ידי שארל מסיה והוא העצם הראשון בקטלוג מסיה שזוהה לראשונה על ידיו. מסיה לא זיהה שמדובר בצביר כוכבים ורק בשנת 1784 גילה האסטרונום ויליאם הרשל עובדה זו. הצביר ניתן לצפייה בעין רק בתנאי תצפית מיטביים, והוא נמצא על הגבול עם קבוצת שערות ברניקי כ-6 מעלות מצפון-מזרח ל-β בשערות ברניקי. במשקפת או בטלסקופ חובבים ניתן להבחין שמדובר בגרם שמיים שאינו כוכב ובאמצעות ציוד חובבים איכותי ניתן אף להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים ביותר מביניהם הם בעלי דרגת בהירות נראית 12.7. M3 הוא אחד הצבירים הגדולים ביותר שמוכרים כיום – קוטרו כ-180 שנות אור, כך שלמרות מרחקו הגדול – כ-33,900 שנות אור גודלו הזוויתי הוא כ-18 דקות קשת – כמעט שליש מעלה. הוא צפוף למדי – חצי ממסתו מרוכזת ברדיוס של כ-22 שנות אור בלבד. הצביר מכיל כוכבים משתנים רבים, מעל 200 כאלו זוהו עד היום, יותר מאשר בכל צביר כדורי אחר. מתוכם כ-170 הם משתני RR בנבל הנפוצים יחסית בצבירים כדוריים ומסייעים בקביעת מרחקו. הספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F7. גילו של הצביר מוערך בכ-8 מיליארדי שנים והוא מקיף את מרכז שביל החלב בזמן הקפה של כ-990 מיליוני שנים. מדיה וקבצים בנושא M3 בוויקישיתוף M3 בקטלוג מסיה באתר SEDS. M3, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים Allen, C. & Martos, M. A The galactic orbits and tidal radii of selected star clusters p. 31
חורשת דונג פאיה ין-קהאו יאי

חורשת דונג פאיה ין-קהאו יאי (בתאית: ป่าดงพญาเย็น-เขาใหญ่) שוכנת באזור איסאן שבתאילנד. האתר הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 2005, הוא מתפרס על פני 230 ק"מ משמורת הטבע תא-פארייה שעל גבול קמבודיה ועד לשמורת הטבע קהאו-יאי שבמחוז קוראט. שטחי הקומפלקס נמצאים ב-6 מחוזות: סארבורי, נאקון ניוק, נאקון ראטצאסימה, פראצינבורי, סרקאו ובוריראם - ומסתכמים יחדיו ל-6,155 קמ"ר. ביערות למעלה מ-800 סוגי צמחייה והם מהווים בית ל-392 מינים של ציפורים ובעלי חיים רבים נוספים. גובה השטח נע בין 100 ל-1,351 מטר מעל פני הים. מדיה וקבצים בנושא קהאו יאי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תאילנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה

אָבוֹת אָכְלוּ בֹסֶר וְשִׁנֵּי בָנִים תִּקְהֶינָה הוא ניב המביע סוגיה דתית-פילוסופית מרכזית ביהדות ובדתות אחרות שקשורה לשאלת שכר ועונש והגמול האלוהי בעולם, סוגיה זאת דנה בענישה של צאצאים על חטאי אבותיהם. כביכול האב אוכל בוסר (פרי שאינו בשל) אך שיניי הבן נחלשות. בניב זה אכילת הבוסר משולה לחטא, וקהות השיניים לעונש. הסוגיה הזאת מערערת את יסודות תפיסת תורת הגמול, על ידי הרחבת גבולות האחריות מעבר לאחריות האישית של האדם על מעשיו, ובהתאם לכך הצגת האפשרות של ענישה על מעשים שביצע אחר – אחד האבות. פסוק זה הוביל הוגי דעות לעסוק גם במהותה ומוסריותה של אלוהות הנוקטת גישה זו או הנמנעת ממנה. משמעות נוספת לביטוי היא שהדוגמה הרעה שנותנים הורים לילדיהם גורמת גם לילדיהם לנהוג באותו אופן רע. ולכן הביטוי ממחיש את החשיבות של חינוך ילדים ראוי, שבו ההורים נותנים דוגמה אישית טובה לילדיהם. הביטוי "אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה" מופיע פעמיים במקרא, בספר ירמיהו, פרק ל"א, פסוק כ"ח ובספר יחזקאל, פרק י"ח, פסוק ב'. המשמעות של פסוק זה היא שבנים נושאים בעונש על העוונות של אבותיהם. זהו ביטוי מוסרי הדן באחריות של בנים כלפי חטאים שחטאו אבותיהם. בפסוק זה מוחים הנביאים על התפיסה הרווחת בעם, שהגלות תימשך בגלל חטאי האבות, ועל כן למעשי הבנים אין משמעות, והם מסבירים בפסוקים הבאים שאדם נושא באחריות רק על מעשיו, ולא על מעשי אבותיו. במסכת אבות ניתן לפסוק זה פירוש המבהיר שעוון אבות יוטל על הבנים רק אם ימשיכו במעשי אבותיהם, כי עוון של דורות חמור יותר מעוון של פרט אחד. "מעשה אבות סימן לבנים", ביטוי זה מתכתב ביהדות עם הביטוי הנ"ל. באנגלית: "The sins of the fathers are visited upon the children". עופר בורין: אבות אכלו בוסר, שיני בנים תקהינה, ושיני אבות תרקבנה אבות אכלו בוסר, שיני בנים תקהינה, ושיני אבות תרקבנה- אל"ם במיל' עופר בוריןייצור ידע ייצור ידע, ‏2018-11-29 איפה רשום אבות אכלו בוסר ושיני בנים תיכאנה, באתר www.hidabroot.org, ‏2014-02-25 ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה ובנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארנלדו ניסקייר

ארנלדו ניסקייר (פורטוגזית: Arnaldo Niskier; נולד ב-6 בנובמבר 1935) הוא עיתונאי וסופר יהודי-ברזילאי. פרופסור אמריטוס לספרות באוניברסיטת ריו דה ז'ניירו. ניסקייר, הוא בן ליהודים מפולין שהיגרו לברזיל בשנות השלושים. סיים דוקטורט בשנת 1960. הוא לימד באוניברסיטת ריו דה ז'ניירו עד לשנת 1995. בין השנים 1968 ל-1971 שימש כמזכיר המדינה למדע וטכנולוגיה בריו דה ז'ניירו, לאחר מכן התמנה למזכיר המדינה לתרבות וחינוך בריו דה ז'ניירו. הוא כתב מחקרים רבים בענייני חינוך וייסד ספרייה לנוער. הוא חבר האקדמיה לספרות של ברזיל. בשנת 1984 הוא נבחר לאקדמיה הברזילאית לשפה וספרות. דף אישי באתר האקדמיה לספרות של ברזיל רות אלמוג, המלך המשיח של האנוסים בברזיל, באתר הארץ, 27 ביולי 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סידור רש"י

סידור רש"י הוא חיבור על סדר התפילה המיוחס לרש"י, פרשן המקרא והתלמוד בן המאה ה-11. מחיבורים של תלמידי רש"י מהמאה ה-12 אנו למדים על קיומו של "סידורו של רבי שלמה", כמו כן בכתבי היד של חיבור זה מהמאה ה-13 לספירה מכונה החיבור "סידור רבינו שלמה". כל אלו הביאו לייחס את חיבור זה לרש"י ולבית מדרשו. החיבור הודפס לראשונה בההדרת שלמה בובר ויעקב פריימן, בהוצאת מקיצי נרדמים בברלין תרע"ב. סידור רש"י באתר דעת ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (אסטוניה)

המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (באסטונית - Sotsiaaldemokraatlik Erakond) היא מפלגה סוציאל-דמוקרטית אסטונית. המפלגה נודעה בעבר כ"מפלגת המתונים" (Rahvaerakond Mõõdukad), ושינתה את שמה לשם הנוכחי בשנת 2004. המפלגה נוסדה בסוף שנות השמונים כאשר החלה אסטוניה בקבלת עצמאותה מברית המועצות. בסיסה של המפלגה היה התאגדויות סוציאל-דמוקרטיות קיימות. בשנת 1995 התאחדה המפלגה עם מפלגת מרכז-ימין אגררית, ליצירת "מפלגת המתונים", ובשנת 2004 התאחדה עם מפלגת מרכז-ימין נוספת בשם "מפלגת העם". המפלגה אוחזת בערכים סוציאל-דמוקרטיים, אך השתתפה בקואליציות באסטוניה רק כאשר אלו נוצרו על ידי מפלגות ימין-מרכז. המפלגה אינה נחשבת למפלגה גדולה, ומעולם לא הייתה בשלטון באסטוניה. כיום (2010) יש למפלגה 15 מושבים מתוך 101 המושבים בפרלמנט האסטוני, אך המפלגה זכתה להישג נאה בבחירות לפרלמנט האירופי בשנת 2004, והשיגה 36.8% מהקולות, מה שהיקנה לה זכות לשלושה מושבים בפרלמנט. בבחירות בשנת 2009 לא הצליחה לחזור על הישג זה, וזכתה ל-8.69 אחוזים ולמושב אחד. המפלגה היא חברה באינטרנציונל הסוציאליסטי משנת 1990 ובמפלגת הגג של הסוציאליסטים באיחוד האירופי, מפלגת הסוציאליסטים האירופאים משנת 2003. מנהיג המפלגה כיום הוא יורי פיהל. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (באסטונית וברוסית) המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ברשת החברתית פייסבוק המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא אסטוניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יגאל סלוביק

יגאל סלוביק (נולד ב-1968), הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל. היה קצין שריון ראשי וכיהן כראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה. שימש כמנכ"ל משרד החינוך בשנת 2021. יגאל סלוביק גדל בדימונה, התגייס לצה"ל ב-1986 ועשה את מרבית שירותו בחיל השריון. בשריון עבר סלוביק הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד אדם (195), סגן מפקד בגדוד גור (433) וקצין אג"ם בחטיבה 500. ב-1999 מונה למפקד גדוד 52 בחטיבה 401 ולאחר תקופת לימודים מונה ב-2004 למפקד עוצבת הבזקה, חטיבת שריון מילואים. במקביל כיהן כראש מטה עוצבת עידן. בשנים 2006 עד 2007 פיקד על חטיבת הבקעה, ובמרץ 2008 מונה למפקד חטיבה 401 אותה הוביל במהלך מבצע עופרת יצוקה. ב-2010 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לקצין שריון ראשי במקומו של אגאי יחזקאל. בינואר 2012 מונה לראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה בנוסף לתפקידו כקשנ"ר. בהמשך סיים את תפקידו כקשנ"ר והעביר את הפיקוד על חיל השריון לתא"ל עפר צפריר. בשנת 2014, בסיום תפקידו כראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה השתחרר מצה"ל. בשנת 2020 שימש סלוביק בתפקיד ראש אגף לוחמה בטרור במטה לביטחון לאומי של משרד ראש הממשלה. ביולי 2021 מונה על ידי שרת החינוך יפעת שאשא-ביטון לתפקיד מנכ"ל משרד החינוך. בדצמבר 2021, חודשים אחדים לאחר תחילת כהונתו, פוטר על ידי השרה על רקע מחלוקות בשאלת חיסונים נגד מגפת הקורונה בבתי הספר. השרה הכחישה זאת בדף הפייסבוק שלה וטענה שהמנכ"ל פוטר בגלל "אי עמידה ביעדים שהצבתי למערכת החינוך". ב-2022 מונה ליועץ בתחום בריאות הנפש למנכ"ל משרד הבריאות. סלוביק בוגר תואר ראשון בניהול משאבי אנוש מאוניברסיטת חיפה ובוגר תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה במסגרת המכללה לביטחון לאומי. מדיה וקבצים בנושא יגאל סלוביק בוויקישיתוף אמיר בוחבוט‏, "צה"ל לא בשל לטנקים לא מאוישים", באתר וואלה, 28 ביולי 2012. עמוס הראל, בשטח, בהיתקלות עם החוליה, באתר הארץ, 14 בינואר 2009. עמוס הראל, מבצע "עופרת יצוקה" ראיון וידיאו: מח"ט שיריון מספר על התקלות עם חוליית מחבלי חמאס, באתר הארץ, 13 בינואר 2009. סיון פלג, המסלול שנגמר, וזה שמתחיל, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 30 במאי 2011. מה עשתה חבורת תיכוניסטים בתרגיל בשיזפון?, אתר צה"ל, 14 באוקטובר 2010 עמוס הראל, פלוגת חי"ר במילואים סירבה להשתתף בתרגיל גדודי, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2007. אנשיל פפר, עמוס הראל, צה"ל: מרבית תלמידי ברכה יעברו לישיבה אחרת, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2009. עמוס הראל, מבצע "עופרת יצוקה" מפקדי המערכה בעזה: בוגרי האינתיפאדה ולבנון, באתר הארץ, 5 בינואר 2009. תא"ל יגאל סלוביק מונה לקצין השריון הראשי, אתר דובר צה"ל, ‏ 08.04.2010. מערכת אתר צה"ל, הרמטכ"ל: אני מקבל את ההחלטות על מינויים לפי הבנתי, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 23 בינואר 2012. עידו אפרתי, התפרצות קורונה | ארבעה ישראלים אובחנו היום כחולי קורונה, מספר הנדבקים עלה ל-25, באתר הארץ, 7 במרץ 2020 ליאור דטל, השרה שאשא-ביטון בחרה מנכ"ל למשרד החינוך, באתר TheMarker‏, 21 ביוני 2021 שירה קדרי־עובדיה, שרת החינוך פיטרה את מנכ"ל המשרד; בין השניים היתה מחלוקת על חיסונים בבתי ספר, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2021 ספי עובדיה, בשל חילוקי דעות עם השרה: מנכ"ל משרד החינוך פוטר, באתר חדשות 13, 12 בדצמבר 2021