laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מנוואטו-ונגנאוי

מנוואטו-ונגנאוי (באנגלית: Manawatu-Wanganui) הוא חבל בחלקו הדרומי של האי הצפוני של ניו זילנד המשתרע על שטח של 22,206 ק"מ רבוע ומתגוררים בו 226,100 תושבים. החבל נקרא על שם שני הנהרות הגדולים הזורמים לאורכו - מנוואטו בדרום החבל, וונגנאוי, הנהר הארוך ביותר בניו זילנד שניתן לשוט לכל אורכו, בצפון החבל. בחלקו המזרחי של החבל מצויים הרי הגעש רופאהו, רנגיטיקי וונאגנואי. כשביעית משטחו של החבל שייך לפארקים לאומיים או לשמורות טבע, ביניהם הפארק הלאומי טונגרירו שהוא הגדול ביותר בחבל מנוואטו-ונגנאוי והפארק הלאומי הראשון שהוכרז בניו זילנד. בעבר היה רוב שטחו של החבל מכוסה ביערות אך עם התרחבות ההתיישבות הארופאית באזור, במהלך המאה ה-19, נכרתו שטחי יער נרחבים לטובת תעשיית העץ ובשטחים הפתוחים נעשה שימוש כשטחי מרעה לכבשים. כיום נעשה מאמץ לשקם שטחי יער בחלקים שונים של החבל, בעיקר בתחומי שמורות הטבע והפארקים הלאומיים. מבחינה מנהלית החבל מחולק לשבע רשויות אזוריות: שישה מחוזות ועיר אחת. את המחוזות רנגיטיקי, רואפהו וטררואה מנוואטו-ונגנאוי חלוקת עם כמה מהחבלים השכנים שלה. בנוסף, כ-30% ממחוז סטרטפורד שבחבל טראנאקי מצויים גם הם בתחומי החבל. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אתר האינטרנט הרשמי של מנוואטו-ונגנאוי מנוואטו-ונגנאוי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Subnational population estimates: At 30 June 2018 (final) – NZ.Stat tables". Stats NZ Tatauranga Aotearoa. 14 November 2018
עושים זיכרונות

עושים זיכרונות (באנגלית: Makin' Memories) הוא שמו של סרטון קצר המהווה למעשה סרטון של תמונות (מספר התמונות בסרט פחות מ-24 תמונות לשנייה כמקובל בסרטים ולכן אין מדובר בסרט רציף) וכן שמו של שיר הנושא של סרטון זה. הסרט הוצג באולם הכניסה לאולם הקולנוע התלת־ממדי של ביתן הדמיון! בפארק השעשועים אפקוט שבדיסניוורלד בראשית שנות ה-80, החל מפתיחת המתקן. הביתן הופעל בתמיכת חברת קודאק, ועל כן שיר הנושא כלל תרמיזים רבים למוצרי החברה. השיר נכתב על ידי האחים שרמן ואורכו 9 דקות - כאורך הסרט. תמונות הסרטון הוקרנו בסנכרון עם מילות השיר. הסרטון מציג את ההיסטוריה של הצילום מבחינה טכנית ואמנותית. בגרסתם המקורית מילות השיר הסתיימו במילים: "And memories won't fade away..." - "והזיכרונות לא ידהו..." ואולם בשל חשש של עורכי הדין של חברת קודאק מתובענה ייצוגית כנגד החברה על כך שהשיר מהווה למעשה הבטחה שהתמונות של חברת קודאק לא ידהו (בעוד שבפועל יש דהייה), שונו מילות השיר ל-"And happy days can reappear..." - "ימים טובים יופיעו שוב..." מילות השיר המלווה את הסרטון
גבר מת מהלך

גבר מת מהלך (באנגלית: Dead Man Walking) הוא סרט משנת 1995, בבימויו של טים רובינס, ובכיכובם של סוזן סרנדון ושון פן. הסרט, המבוסס על ספר בעל שם זהה, מגולל את סיפורה של הנזירה הלן פרג'ין (בגילומה של סוזן סרנדון), המפתחת קשר ייחודי עם מת'יו פונסלט, אסיר הנידון למוות (בגילומו של שון פן). סוזן סרנדון זכתה בפרס האוסקר בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר" על תפקידה בסרט. שון פן היה מועמד לפרס בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר", טים רובינס מועמד בקטגוריית "הבמאי הטוב ביותר" ושיר הנושא, "גבר מת מהלך", מאת ברוס ספרינגסטין, מועמד בקטגוריית המוזיקה. בסרט משחקים גם רוברט פרוסקי, ריימונד ג'. בארי ור.לי ארמי. רובינס עיבד בעצמו את הסרט מתוך כתביה האוטוביוגרפיים של הנזירה פרג'ין. הסרט מציג את העובדות בצורה שונה מזו המתוארת בספר - לדוגמה, מאוחדות בו שתי דמויות להן ייעצה הנזירה פרג'ין בעודם נידונים למוות לכדי דמות אחת, בנוסף מאוחדים פשעיהם ומשפחות קורבנותיהם לכדי אירוע בודד. בנוסף, פרטים משניים הושמטו מן הסרט, כדי לקצר את אורכו. במציאות, הלמו פטריק סונייר (פונסלט בסרט), הוצא להורג באמצעות כסא חשמלי. מראיון שנערך עם פרג'ין, עולה כי, רובינס, הבמאי, העדיף לתאר בסרט הוצאה להורג באמצעות זריקה כדי שלא יהיו מי שיאמרו "בסדר, בעבר השתמשנו בכיסא חשמלי, אבל זה ברברי, אז עברנו למתן זריקות". במדינת לואיזיאנה, בה מתרחש הסרט, אכן נעשה שימוש בזריקה כהוצאה להורג, אולם זו מבוצעת ידנית ולא אוטומטית כמתואר בסרט. בשנת 2002, טים רובינס, שעיבד את הספר לכדי סרט, כתב גם גרסה בימתית ל"גבר מת מהלך". "גבר מת מהלך", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גבר מת מהלך", באתר נטפליקס "גבר מת מהלך", באתר AllMovie (באנגלית) "גבר מת מהלך", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גבר מת מהלך", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "גבר מת מהלך", באתר Metacritic (באנגלית) "גבר מת מהלך", באתר אידיבי "גבר מת מהלך", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים אמריקאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניקולאי מאלקו

ניקולאי אנדרייביץ' מאלקו (באנגלית: Никола́й Андре́евич Малько‏; 4 במאי 1883, סמאקי, אוקראינה – 23 ביוני 1961, סידני, אוסטרליה) היה מנצח רוסי. מאלקו ניצח על הבכורות של הסימפוניה הראשונה והשנייה של שוסטקוביץ' ושל החמישית של ניקולאי מיאסקובסקי. בשנת 1951 ניצח על ביצוע הבכורה של הסימפוניה השביעית של ואגן הולמבו עם תזמורת הרדיו הדני. בשלהי חייו התמנה למנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של סידני, לאחר שהופיע (והקליט) לעיתים קרובות בבריטניה. מאלקו למד בפקולטה לפילולוגיה של אוניברסיטת סנקט פטרבורג ואחר כך בקונסרבטוריון סנקט פטרבורג בשיעורי הלחנה אצל ניקולאי רימסקי-קורסקוב, אנטולי ליאדוב, אלכסנדר גלאזונוב, ניצוח עם ניקולאי צ'רפנין, ומאוחר יותר שיפר את יכולותיו במינכן עם פליקס מוטל. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-1909 כעוזר מנצח הבלט בתיאטרון מריאינסקי. זמן קצר לפני המהפכה קיבל את תפקיד המנצח הראשי. בתחילת העידן הסובייטי הפך מאלקו, שהיה בעל גישה חיובית לממשלה החדשה, לאחת הדמויות המובילות בחברה המוזיקלית. בשנים 1918–1921 עמד מאלקו בראש הקונסרבטוריון העממי של ויטבסק ובראש התזמורת הסימפונית. בשנים 1922–1924, היה פרופסור בקונסרבטוריונים של מוסקבה, חרקוב וקייב והוביל שיעור במכון למוזיקה ודרמה בקייב על שם מיקולה ליסנקו, אז המנצח הראשי של הפילהרמונית ופרופסור של הקונסרבטוריון בלנינגרד (1925–1928). הוא הוביל תזמורות שונות (כולל הפילהרמונית של לנינגרד), ביצע מספר בכורות, ביניהן הסימפוניה החמישית של מיאסקובסקי (1920) והראשונה של שוסטקוביץ' (1925). בשנת 1929 עזב את ברית המועצות ועבד כמנצח אורח בווינה, פראג, קופנהגן, לונדון וערים אחרות. בשנת 1940 הוא התיישב בשיקגו, שם הוביל קבוצות שונות ולימד במילס קולג' בקליפורניה. משנת 1957 הוביל את התזמורת הסימפונית של סידני והופיע עמה בברית המועצות ב-1959. ביצוע התזמורת בניצוחו של מאלקו התאפיין בחיות ובדיוק טכני ללא דופי. הוא ערך מספר הקלטות עם התזמורות הפילהרמוניות המלכותיות של קופנהגן ולונדון וכתב ספר על אמנות הניצוח, "המנצח והשרביט שלו" (Дирижёр и его палочка), שיצא לאור בקופנהגן. מאז 1963 נערכת התחרות הבינלאומית של מנצחים על שם מאלקו בבירת דנמרק, קופנהגן, אחת לארבע שנים. תלמידיו הם ליאו גינזבורג, אלכסנדר מליק-פאשאייב, אבגני מיכלדזה, יבגני מראווינסקי, איליה מוסין, ניקולאי רבינוביץ', גלב טרנוב, בוריס חייקין, איסאי שרמן ומארק שניידרמן. ניקולאי מאלקו, באתר ספוטיפיי ניקולאי מאלקו, באתר MusicBrainz (באנגלית) ניקולאי מאלקו, באתר Discogs (באנגלית) מידע על מאלקו מידע על מאלקו (בנורווגית)
אורי בנימין

אורי בנימין (נולד ב-11 במרץ 1954) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת המגן הימני בהפועל באר שבע. בנימין נולד ב-1954 בבאר שבע לבן והילדה בנימין, שעלו מהודו ב-1950. בנימין פרץ לתודעת הציבור כשהחל לשחק בהפועל באר שבע בשנת 1974, בעודו בן 20. בנימין קיבל הזדמנות פז ממאמן הקבוצה באותה העת, אמציה לבקוביץ', אשר החליט להשתמש בטקטיקה חדשה עבור הכדורגל הישראלי בה המגנים מתפקדים גם כשחקנים התקפיים לכל דבר. כך בנימין הפך לגיבור הקהל כאשר הוביל, יחד עם מקבילו באגף השמאלי, יעקב כהן, את הקבוצה לשתי אליפויות ברצף. בעונת 1974/1975 זכה בנימין בתואר כדורגלן העונה בישראל. בשנת 1980 פרש ממשחק פעיל בגיל 26 עקב פציעה. ב-7 בינואר 2010 בנימין הוכנס על ידי הנהלת הפועל באר שבע להיכל התהילה של המועדון, ובכך נחשב לאחד מעשרים השחקנים הטובים בתולדות המועדון. בנימין נשוי ואב ל-5 ילדים. הפועל באר שבע אליפות: (2): 1974/1975, 1975/1976 אלוף האלופים (1): 1974/1975 תארים אישיים כדורגלן העונה בישראל: 1974/1975 אריה רפפורט, 40 שנות ספורט בנגב, הוצאה בחסות "כל-בי" יגאל ברמן, ‏ב"ש עושה כבוד: 20 הגדולים נכנסו להיכל התהילה, באתר ONE‏, 7 בינואר 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דין דיקסון

דין דיקסון (אנגלית: Dean Dixon‏; 10 בינואר 1915 – 3 בנובמבר 1976, ציריך) היה מנצח אמריקאי. דיקסון מוכר כאפרו-אמריקאי הראשון, שניצח על תזמורות סימפוניות חשובות באמריקה, ואחד האמריקאים הראשונים שכיהנו במשרה מובילה בתזמורות אירופאיות. דיקסון, יליד ניו יורק, למד ניצוח אצל אלברט שטסל בבית הספר למוזיקה ג'וליארד ובאוניברסיטת קולומביה. כשנסיונותיו הראשונים להשיג עבודת ניצוח הושמו לאל בגלל גזענות, הקים לו תזמורת ומקהלה משלו בשנת 1931. בשנת 1941 הופיע כמנצח אורח עם התזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית ועם הפילהרמונית של ניו יורק בעונת הקיץ שלה. בהמשך ניצח כאורח על תזמורת פילדלפיה ועל התזמורת הסימפונית של בוסטון. בשנת 1949 עזב את ארצות הברית ובא לנצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בעונות 1950 ו-1951 שלה. הוא כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של גטבורג בשוודיה משנת 1953 עד 1960, על התזמורת הסימפונית של סידני, אוסטרליה מ-1964 עד 1967 ועל תזמורת רדיו הסה מ-1960 עד 1974. דין דיקסון ניצח על רוב התזמורות החשובות באפריקה, ישראל ודרום אמריקה. הוא הביא את יצירותיהם של מלחינים אמריקאים רבים, כגון ויליאם גרנט סטיל, לקהל המאזינים באירופה. האגודה האמריקאית של מלחינים, סופרים ומוציאים לאור אמריקאים העניקה לו אות כבוד על עידוד בני נוער אמריקאים לקחת חלק פעיל במוזיקה. דיקסון מת מהתקף לב בצוג בשנת 1976, בגיל 61. מדיה וקבצים בנושא דין דיקסון בוויקישיתוף דין דיקסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) דין דיקסון, באתר Discogs (באנגלית)
עם אחד

עם אחד הייתה מפלגת שמאל חברתית סוציאל-דמוקרטית ציונית ישראלית שהוקמה בשנת 1999 על ידי עמיר פרץ, אדיסו מאסלה ורפיק חאג'-יחיא, שלושה חברי כנסת שפרשו ממפלגת העבודה. בראש המפלגה עמד בכל תקופת קיומה, עד להתמזגותה במפלגת העבודה בינואר 2005, עמיר פרץ. המפלגה הייתה מזוהה עם ההסתדרות הכללית, שבראשה עמד פרץ בשנים 1995–2005, עד למינויו ליו"ר מפלגת העבודה ולמועמד מטעמה לראשות הממשלה, לקראת הבחירות ב-2006. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2003 המפלגה התמודדה ב-4 ערים במשותף עם מפלגת העבודה, ובעוד כ-23 ערים בנפרד, וזכתה בסך הכל ב-24 מנדטים. המפלגה הובילה קו סוציאליסטי, ופעלה בכנסת במטרה להגן על זכויות העובדים. לאורך כל ימיה, הייתה המפלגה באופוזיציה, מלבד 11 החודשים בהם כיהן שמואל אביטל כשר בלי תיק (בענייני תיאום חברתי) (ממרץ 2001 ועד פברואר 2002). בשנת 2005 נבחר יו"ר המפלגה, עמיר פרץ, ליו"ר מפלגת העבודה. עקב כך לא התמודדה המפלגה לכנסת ה-17. המפלגה עדיין רשומה ברשם המפלגות בצורה טכנית אך היא לא פעילה. אתר האינטרנט הרשמי של עם אחד סיעת עם אחד בראשות עמיר פרץ בכנסת השש־עשרה, באתר הכנסת
יואל ברי"ל

יואל ברי"ל (ראשי תיבות: בן ר' יהודה ליב; בגרמנית: Joel Löwe, לֶוֶוה; 27 בפברואר 1762 - 11 בפברואר 1802), היה מפעילי תנועת ההשכלה בברלין, פרשן מקרא, בלשן ואיש חינוך, מעורכי "המאסף". ברי"ל התחנך בביתו של אחד מעשירי ברלין, אהרון יורש, חתנו של פייטל היינה אפרים. אחר כך עבד כמורה פרטי בביתו של דוד פרידלנדר. היה ידיד נעורים של יצחק אייכל, ושניהם היו מצעירי תלמידיו של משה מנדלסון. כשהקים אייכל ב-1782 את "חברת דורשי לשון עבר" בקניגסברג, היה ברי"ל נציגו בברלין, והם המשיכו לעמוד בקשר מכתבים והקדישו זה לזה את ספריהם. ברי"ל עסק בפרשנות המקרא ובדקדוק עברי. מ-1785 עד 1790 פרסם בכמה חלקים את התרגום של מנדלסון לספר תהלים עם ביאור עברי משלו. ב-1788 הוציא לאור תרגום גרמני באותיות עבריות וביאור עברי לספר יונה, וב-1789 הוציא ביחד עם אהרן האלה-וולפסון תרגום לחמש מגילות. וולפסון וברי"ל גם עמדו בראש מפעל תרגום ההפטרות לגרמנית שנועד להמשיך את מפעל הביאור של מנדלסון למקרא אחרי פטירתו של מנדלסון. כמו כן תרגם ברי"ל לגרמנית את ההגדה של פסח. ב-1794 הוציא לאור את "עמודי הלשון", ספר לימוד לדקדוק עברי. ברי"ל היה מן הפעילים ביותר בפרסומים של אנשי תנועת ההשכלה בברלין. הוא כתב מאמרים ושירים ב"המאסף", כתב העת של המשכילים, ומראשית שנות התשעים היה גם עורך כתב העת ביחד עם וולפסון. במאמריו כתב בעד הרציונליזם וההשכלה וביקר את ההנהגה הרבנית. בעריכת השניים הפך "המאסף" לקיצוני יותר ויותר בעמדותיו בעד ההשכלה הרדיקלית ונגד המסורת וההשכלה המתונה, ובמקביל הלכה והתמעטה תפוצתו עד שפסק להופיע ב-1797. ב-1794 חיבר ברי"ל חוברת בעניין פולמוס הלנת המת ובה תקף את הרבנים ואנשי ה"חברה קדישא" על התנגדותם לדחיית הקבורה. ב-1795 עבר ברי"ל (ואיתו הוצאת "המאסף") לברסלאו, ושימש כמורה ראשי בבית הספר המשכילי שנפתח שם בתמיכת השלטונות הפרוסיים. שרייבן אן דיא ווירדיגען מיטגלידר זעמטליכר: חברות גמילות חסדים, ברלין: דפוס חברת חנוך נערים, תקנ"ד. לוחות בניני הפועלים: עם משקלי השמות (פאללשטענדיגע פאראדיגמן דער עברישן צייט אונד נענווערטר צום געברויך פיר שולן אונד הויזלעהרר), פראג: [חמו"ל], תקס"ג. עמודי הלשון: המיוסדים על אדני ההגיון, לתועלת התלמידים החפצים ללמוד שפת עבר (דיא עלעמענטע דער עברישן שפראכע נאך לאגישן פרינציפיען ענטוויקקלט, איין האנדבוך פיר להערער), פראג: דפוס האחים STIASNY, תקס"ג. כתבי יואל ברי"ל בפרויקט בן-יהודה "יואל לווה", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ספר יונה עם תרגום אשכנזי ובאור, ברלין ה'תקמ"ח (1788), באתר HebrewBooks.org יואל בריל (1762-1802), דף שער בספרייה הלאומית יואל ברי"ל, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
דיאזפין

דיאזפין הוא תרכובת הטרוציקלית בעלת שבעה איברים ושני אטומי חנקן (לדוגמה במקומות ה-1 וה-4 בטבעת), ובה שלושה קשרים כפולים. בשילוב עם טבעת בנזן חסרה (קבוצת פניל), דיאזפין מהווה את הבסיס למשפחת התרכובות בנזודיאזפינים. בתרכובות אלה החנקנים לרוב נמצאים במיקומים ה-1 וה-4 (בבנזודיאזפינים טיפוסיים),ובמיקומים ה-1 וה-5 (תרכובות אלה נקראות 1,5-בנזודיאזפינים כגון קלובאזאם - Clobazam). בנזן מדיה וקבצים בנושא דיאזפין בוויקישיתוף התרכובת באינדקס PubChem ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל בוסניה והרצגובינה

דגל בוסניה והרצגובינה הנוכחי אומץ ב-4 בפברואר 1998. הדגל החליף דגל קודם ששימש מאז שקיבלה המדינה עצמאות. הדגל מורכב מפס אנכי רחב בצבע כחול בצד המתנפנף כאשר משולש שווה-שוקיים בצבע צהוב תוחם את הפס החל מראש הדגל. שאר הדגל הוא באותו גוון כחול מלבד שבעה כוכבים בני חמישה קודקודים בצבע לבן ועוד שני חצאי כוכבים למעלה ולמטה, כל זאת לאורך בסיס המשולש. במקור היה הצבע הכחול בגוון כחול או"ם אך הוא הוחלף בצבע כחול עמוק יותר בדומה לדגל האיחוד האירופי. שלושת הקודקודים של המשולש מסמלים את תאוריית שלוש האומות של בוסניה והרצגובינה (קרואטים, בוסניאקים וסרבים). המשולש עצמו מזכיר בצורתו את צורתה של בוסניה-הרצגובינה. הכוכבים, המסמלים את אירופה, אמורים להראות כאילו יש אינסוף מהם ולכן הם נמצאים ברצף מלמעלה למטה. דגל העצמאות היה פלר דה ליס - סמל שנחשב לספציפי מדי לבוסנים, ולכן הוחלף. סמל בוסניה והרצגובינה המנון בוסניה והרצגובינה מדיה וקבצים בנושא דגל בוסניה והרצגובינה בוויקישיתוף בוסניה והרצוגובינה, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל בוסניה והרצגובינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא בוסניה והרצגובינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פניל

בכימיה, קבוצת פניל, או טבעת פניל (מקוצר לעיתים ל־Ph) היא קבוצה פונקציונלית עם הנוסחה C6H5, כשששת אטומי הפחמן מסודרים בצורה טבעתית. זהו פחמימן ארומטי הנמצא בתרכובות אורגניות רבות. ניתן לומר שקבוצת הפניל נגזרת מבנזן C6H6, למעשה בספרות הכימית מתייחסים פעמים רבות לבנזן כ־Ph. לקבוצות הפניל חשיבות רבה בתעשייה הכימית. כך למשל, הפולימר פוליסטירן (פלסטיק) מכיל יחידות חוזרניות רבות של קבוצת הפניל. בתהליכים כימיים רבים ובכימיה תרופתית משמשות נגזרות של קבוצות פניל, כגון פנולים ופוליפנולים, כנוגדי חמצון רבי עצמה. קבוצת הפניל נבדלת מקבוצת הבנזיל בכך שבבנזיל קיימת קבוצה מתילנית (CH2) נוספת הקשורה לפניל. אם כי לעיתים קרובות מכלילים את הקבוצה המתילנית הנוספת בשלד המולקולה הראשית ומכנים קבוצות בנזיליות כקבוצות פניליות (לדוגמה בחומצת האמינו פנילאלנין). לקבוצת הפניל בליעה בספקטרוסקופיית תהודה מגנטית גרעינית של גרעיני מימן (1H-NMR), בשדה נמוך של 7.7ppm. בנזן בנזיל מדיה וקבצים בנושא פניל בוויקישיתוף
ג'נסן אקלס

ג'נסן רוס אקלס (באנגלית: Jensen Ross Ackles; נולד ב-1 במרץ 1978) הוא שחקן ובמאי טלוויזיה אמריקאי. התפרסם לראשונה בעקבות תפקידו בתור אריק בריידי (אנ') באופרת הסבון "ימי חיינו" (2000-1997) וזכה לפרסום רב עקב תפקידו הראשי בתור דין וינצ'סטר (אנ') בסדרת הדרמה והאימה "על טבעי" (2020-2005). אקלס נולד בדאלאס, טקסס וגדל והתחנך בעיר השכנה ריצ'רדסון; בנם של דונה ג'ואן (לבית שפר) ושל אלן רוג'ר אקלס, אף הוא שחקן. יש לו אח המבוגר ממנו ב-3 שנים, ג'ושוע, ואחות הקטנה ממנו בשבע שנים, מקנזי. בגיל ארבע החל אקלס כבר לדגמן, ובשנת 1996, לאחר סיום לימוודי התיכון, עבר ללוס אנג'לס והחליט לפתח קריירת משחק, ולאחר מספר תפקידי אורח בסדרות שונות בין היתר בסדרה "תיכון סוויט ואלי", קיבל לראשונה, בשנת 1997, תפקיד ראשי באופרת הסבון הפופולרית "ימי חיינו", שבה גילם את דמותו של אריק בריידי (אנ'). בשנת 2000 עזב אקלס את הסדרה. בשנת 2001 הוא גילם את שחקן הקולנוע אדוארד ג. רובינסון ג'וניור (אנ') בסרט הטלוויזיה של רשת CBS "בלונדי" על חייה של מרילין מונרו. ולאחר מכן השתתף בתפקיד אורח בעונה הראשונה של הסדרה "מלאך שחור". דמותו מתה בתום הפרק אך אקלס חזר לסדרה בעונתה השנייה כאלק, אחיו התאום של הדמות אותה גילם בעונה הראשונה. הוא נשאר בסדרה עד ביטולה ב-2002. בשנת 2004 קיבל תפקיד קבוע בעונה הרביעית של הסדרה "סמולוויל", שם שיחק את דמותו של ג'ייסון טיג, בן זוגה של לאנה לאנג. בשנת 2005, אקלס שיחק בתפקיד הראשי בסרט "טרף" לצד אביו. באותה שנה נבחר לגלם את אחת משתי הדמויות המרכזיות בסדרת הדרמה העל-טבעית של The CW, "על טבעי", לצידו של ג'ארד פדלקי. אקלס גילם את דין וינצ'סטר (אנ'), עד לביטולה של הסדרה בתום 15 עונות ב-2020. ב-2007 אקלס השתתף בסרט "Ten Inch Hero". בשנת 2009 שיחק בסרט האימה "בלאדי ולנטיין 3D", המהווה רימייק לסרט קנדי באותו שם משנת 1981. בשנת 2019 שיחק בסרטו של ג'וש דוהאמל "משחקי חברה". בשנת 2020 לוהק אקלס לדמותו של בן / סולג'ר בוי (אנ') עבור עונתה השלישית של סדרת גיבורי העל "הבנים", שעלתה לשידור ביוני 2022. לאחר שלוש שנות זוגיות, אקלס התארס לשחקנית והדוגמנית דניל האריס (אנ') בנובמבר 2009. בני הזוג התחתנו ב-15 במאי 2010 בדאלאס. בתם הראשונה של הזוג נולדה ב-30 במאי 2013. באוגוסט 2016 הודיעו בני הזוג כי הם מצפים לתאומים, ילד וילדה, אשר נולדו ב-2 בדצמבר 2016. אקלס הוא בעלים-שותף של מבשלת בירה בדריפינג ספרינגס, טקסס הנקרא "Family Business Beer Company", אותו מנהל יחד עם אשתו והוריה של אשתו. שמה של המבשלה הוא התייחסות לסדרה "על טבעי" ("עסק משפחתי" שהוא מהווה תווית לסדרה). אקלס יחד שותפיו לסדרה "על טבעי" ג'ארד פדלקי ומישה קולינס תמכו בבטו או'רורק על התמודדותו בבחירות לסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת טקסס. בנוסף, בשנת 2022 החל אקלס לעבוד כפרזנטור של מותג שעוני היוקרה Guess. ג'נסן אקלס, ברשת החברתית פייסבוק ג'נסן אקלס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'נסן אקלס, ברשת החברתית אינסטגרם ג'נסן אקלס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'נסן אקלס, באתר AllMovie (באנגלית) ג'נסן אקלס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'נסן אקלס, באתר Metacritic (באנגלית) ג'נסן אקלס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יניר דקל, לא מאמין בעל טבעי, באתר ynet, 22 ביוני 2010 Webb Mitovich, Matt (August 17, 2020). "Jensen Ackles Joins The Boys Season 3 as 'The Original Superhero'". TVLine. United States: Penske Media Corporation. Archived from the original on August 17, 2020. Retrieved April 12, 2020.
ארגמן (מושב)

אַרְגָּמָן הוא התנחלות ומושב עובדים בבקעת הירדן לצד כביש 90, כ-4.5 ק"מ מצפון לגשר אדם. בשנת 1968 עלה כח חלוץ למקום להקים היאחזות נח"ל מטעם תנועת המושבים. בגלל החיפזון בהקמת המקום התיישבו החיילים הראשונים במקום באוהלי סיירים. באמצע 1969 נחנכה ההיאחזות באופן רשמי על ידי חברי גרעין "אל מול אדום", למושב חצבה בערבה, ביחד עם גרעינים אחרים. בהמשך הועבר המקום לתנועת יישובי חרות-בית"ר, ואוזרח ב-18 במאי 1971. ב-1973 הגרעין המייסד כלל קבוצת משפחות ילידי הארץ ומתנדבים מחו"ל, והוקם כמושב שיתופי. לאור קשיי קליטה רבים לנקלטים הראשונים, הצטרפו למושב גרעיני נח"ל של ביתר ובהם גרעין "רהב" וגרעין "אופיר". בתחילת שנת 1973 במסגרת תקופת השל"ת במסלול גרעיני הנח"ל, ועם שחרורם מצה"ל ב-1974, הפכו את היישוב לכפר שיתופי שהוא מודל של מושב עובדים והיישוב החל להתפתח. שם היישוב ניתן לו בידי רחבעם זאבי אלוף פיקוד המרכז בזמן הקמתו, והוא מורכב מראשי תיבות שמם של מח"ט הבקעה אל"ם אריה רגב וקצין המבצעים החטיבתי סרן גד מנלה, שני מפקדי צה"ל שנפלו באזור הבקעה במרדף אחר מחבלים והוא מורכב מראשי תיבות שמם ארג = אריה רגב, גמן = גד מנלה. אל חברי הגרעין שנשארו ביישוב, הצטרפו משפחות שביקשו להיקלט ביישוב כחקלאים, והקימו משקים חקלאיים שהתבססו על כרם ענבי מאכל, הדרים, לול תרנגולי הודו, ירקות ותמרים. כיום המשק החקלאי ביישוב אמנם הצטמצם במספר החברים העוסקים בו אך גדל בהיקפי הייצור באופן משמעותי. שטחו של המושב הוא 4,500 דונם. בין הגידולים המובילים בו כיום - תבלינים (עשבי תיבול), תמרים, כרם ענבי מאכל, ירקות. המשק החי כולל - לול פטמים ומשק עיזים לחלב ולצידה מחלבה ביתית ליצור גבינות עיזים. לאחרונה נפתחה במושב מזקקה להכנת וודקה מתמרים. כיום מונה היישוב כ-50 משפחות, הן מהחברים מייסדי המושב, והן קליטה של בנים חוזרים מבני ובנות היישוב. היישוב ממשיך את קליטת הבנים ובנות היישוב לאחר שובם מהשרות הצבאי ופונה למשפחות צעירות לבוא ולהצטרף לקהילה המתפתחת. ליישוב אופי מסורתי, וחיים בו תושבים דתיים לצד חילוניים בהרמוניה. היישוב פעיל מאוד בתחום החברתי-תרבותי, ומקיים פעילויות חגים משותפות ואירועים משפחתיים בסגנון ייחודי המשותף לכולם. שמורת חרובה - שמורת הרי טרשים השוכנת ממערב למושב, וכוללת את התלים ראס אל חרובה וראס חמצה. "גלגל" - אתר המזוהה כאזור עתיק יומין, הנוגע בעניינים פולחניים ודתיים ואשר מוזכר לכל אורך המקרא, כאזור מפתח ששם נכנסו שבטי ישראל לראשונה, בהנהגת יהושע בן נון, לכבוש את הארץ בצווי אלקי לאחר פטירת משה רבנו. האתר הארכאולוגי אשר נחשף, נחפר ואף עובד ו'שוחזר' על ידי הפרופסור אדם זרטל, מאוניברסיטת חיפה. מדיה וקבצים בנושא ארגמן בוויקישיתוף אל בקעת הירדן באהבה, דבר, 2 ביוני 1972 מושב ארגמן, באתר המועצה האזורית בקעת הירדן אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 הוחל בהכשרת נח"ל ארגמן בשיפולי השומרון המזרחי, דבר, 9 בדצמבר 1968 י. וקסמן, היאחזות נח"ל ארגמן עלתה על הקרקע בבקעת הירדן, מעריב, 7 במאי 1969 נח"ל ארגמן אוזרחה, דבר, 19 במאי 1971 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שומרה

האם התכוונתם ל... מקומות שׁוֹמֵרָה (מושב) – יישוב בגליל המערבי הר שומרה – הר בגליל המערבי, סמוך למושב שומרה מבנים שוֹמֵרַה (מבנה) – טיפוס קדום של מגדל שמירה "שׁוֹמֵרָה" – ביתן שמירה ("בּוּטְקֶה", "בּוּדְקֶה") חברות ועמותות שומרה חברה לביטוח – חברת ביטוח ישראלית (משנת 1943) סיני החזקות ביטוח בע"מ – חברת החזקות המחזיקה גם בחברת הביטוח שומרה שומרה לסביבה טובה – עמותה להגנת הסביבה שומריה (פירושונים)
פנס קסם

פנס קסם (בלטינית: Laterna magica) הוא מכשיר אופטי המשמש להקרנת תמונות על מסך. פנס הקסם היה המקור למספר פיתוחים בתחום הקולנוע והאנימציה. עקרון פעולתו של פנס קסם זהה לעקרון הפעולה של מקרן שקופיות. המכשיר מורכב ממקור אור ומכלול של עדשות. אם מציבים תמונה שקופה למחצה בין מקור האור לעדשות ניתן להקרין את התמונה על מסך שמוצב במרחק מה מהמכשיר. העדשות משמשות לצורך מיקוד התמונה על המסך. פנס קסם נטול עדשות הומצא בתחילת המאה ה-15 על ידי ג'ובאני דה פונטנה, רופא איטלקי. לא ברור אם דה פונטנה בנה בפועל פנס קסם או שהוא הסתפק ברישום ההמצאה בספרו Liber Instrumentorum. יש המייחסים את המצאת פנס הקסם לאתנסיוס קירכר, כומר גרמני, שתיאר בשנת 1671 באופן מפורט מקרן המבוסס על מנורת שמן. התמונות, שצוירו על זכוכית, הוקרנו על מסך, אשר הוצב במרחק של מטרים ספורים מהמכשיר. השאלה אם קירכר השתמש בהמצאה שלו בעדשות טרם הוכרעה. מבין המפתחים הראשיים של פנס קסם בעל עדשות, ראוי להזכיר את כריסטיאן הויגינס ההולנדי ואת תומאס רסמוסון ולגנשטיין הדני. האחרון היה גם זה שטבע את השם פנס קסם, ועסק בצורה נמרצת בהפצת המכשיר ברחבי אירופה. במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19 רווח השימוש בפנסי קסם לצורך מופעים לקהל הרחב. מופעים אלו, שהיו אבות הקולנוע המודרני, נעשו על ידי בעלי מקצוע, אשר נדדו מעיר לעיר. הגרסאות הראשונות של מקרני הקולנוע, כמו הזואטרופ, הזואופרקסיסקופ (zoopraxiscope) והפרקסינוסקופ היו מבוססים על פנס קסם. פרקסינוסקופ הבנוי מפנס קסם הומצא על ידי אמיל ריינו בשנת 1878, ושימש אותו כעבור 14 שנה לצורך מופע הקרוי תיאטרון חזותי. הזואופרקסיסקופ הומצא בשנת 1879 על ידי אדוארד מויברידג' במסגרת ניסוייו לרשום בעזרת מערך של מצלמות את תנועת הרגליים של סוס דוהר. המכשיר שימש אותו בהרצאות שנשא על ממצאיו. קמרה אובסקורה פנקיסטיסקופ זואופרקסיסקופ פנטזמגוריה אתר אגודת פנס הקסם בבריטניה. פנס הקסם של קירכר.