laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מתאו פיאנטדוסי

מתאו פיאנטדוסי (נולד ב-20 באפריל 1963) הוא פוליטיקאי איטלקי המכהן כשר הפנים של איטליה מאז 22 באוקטובר 2022. מתאו הוא פוליטיקאי עצמאי המקורב למתאו סלביני. הוא היה בעבר מושל המחוזות לודי (2011–2012), בולוניה (2017–2018) ורומא (2020–2022). פיאנטדוסי נולד בנאפולי לאב מנהל ולאמא מורה. הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת בולוניה. בפברואר 2007 מונה לסגן מושל מחוז בולוניה, וב-2009 מונה לעמוד בראש המחלקה לענייני חקיקה במשרד הפנים. באוגוסט 2011 מונה פיאנטדוסי למושל מחוז לודי. בינואר 2012 הוא מונה למנהל מטה שר הפנים. ב-16 בנובמבר 2012 הוא מונה לסגן המנהל הכללי לביטחון פנים לתיאום ותכנון כוחות המשטרה. במאי 2017, הוא חזר למחוז בולוניה וכיהן כמושל המחוז. שנה לאחר מכן הוא חזר למשרד הפנים, וכיהן כראש הסגל של שר הפנים מתאו סאלוויני. פיאנטדוסי נשאר בתפקיד זה גם לאחר שסאלוויני הוחלף על ידי לוסיאנה למורגזה (אנ'). באוגוסט 2020 מונה למושל מחוז רומא. בתקופתו במשרדו של סאלוויני, פיאנטדוסי והשר הואשמו בשנת 2019 בגין ניצול לרעה של תפקידם עקב סירובם לאפשר לנוסעים על סירת המהגרים אלן כורדי (אנ') לעגון באיטליה. בנובמבר של אותה שנה נסגר התיק נגד שניהם, שכן בית המשפט קבע כי לא בוצע פשע. הוא קבעה כי איטליה אינה "מדינת המגע הראשון" הנדרשת לקלוט את הנוסעים, שכן הספינה הייתה רשומה בגרמניה. פיאנטדוסי הושבע ב-22 באוקטובר 2022 לשר הפנים בממשל ג'ורג'יה מלוני. פחות מ-48 שעות לאחר מינויו לשר הפנים, פיאנטדוסי חוקק הנחיות שאסרו על ספינות ה-Ocean Viking (אנ') ו-Humanity One NGO, שהובילו מהגרים, להיכנס לנמלי איטליה. פיאנטדוסי נשוי לפאולה בררדינו ואב לשתי בנות. הוא גדל בכפר של אביו במחוז אוולינו בקמפניה, שם הוא קיבל אזרחות כבוד. הוא תומך של בולוניה 1909. ב-10 באוקטובר 2016 הוא קיבל את מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה. מדיה וקבצים בנושא מתאו פיאנטדוסי בוויקישיתוף פרופיל, באתר משרד הפנים האיטלקי ישראל לפקוביץ, איטליה: הושבעה הממשלה הימנית בראשות מלוני - בחדרי חרדים, באתר בחדרי חרדים, 23 באוקטובר 2022
משחק טקטיקה מבוסס תורות

משחקי טקטיקה מבוססי תורות (באנגלית: Turn-based tactics‏, או בקיצור TBT) הוא תת-ז'אנר של משחקי אסטרטגיה ממוחשבים בהם השחקן שולט לרוב ביחידות צבא קטנות או במספר דמויות ומושם דגש על קבלת החלטות טקטיות בשדה הקרב, בעוד שכל שחקן במשחקים הללו צריך לבצע בתורו כמות מוגבלת או בלתי מוגבלת של פעולות. במשחקי טקטיקה מבוססי תורות השחקן שולט בדרך כלל ביחידות צבא קטנות או במספר דמויות. בכל תור השחקן מקבל הזדמנות להזיז את היחידות בהן הוא שולט, לתקוף אויבים, להשתמש בלחשים או לבצע פעולות אחרות במסגרת המגבלות של חוקי המשחק. האסטרטגיה העיקרית במשחקים הללו טמונה לרוב בתגובה למהלכי היריבים תוך מיקסום האפקטיביות של היחידות שנמצאות בשליטת השחקן. משחקי טקטיקה מבוססי תורות כוללים בדרך כלל סוגים שונים של יחידות צבאיות בעלי יכולות, חוזקות וחולשות ייחודיות. השחקן חייב בדרך כלל ללמוד למנף את החוזקות של היחידות שנמצאות תחת שליטתו תוך כדי שהוא לוקח בחשבון כיצד להשתמש בחולשות של היריבים נגדם על מנת לנצח בקרבות. ככל שמתמקדים במשחקים ניתן בדרך כלל להקים יחידות צבא חדשות, ולשדרג יחידות קיימות. סדרת משחקי X-COM Gears Tactics (אנ') הקרב על ווסנות' Phoenix Point (אנ') Mutant Year Zero: Road to Eden (אנ') The Temple of Elemental Evil (אנ') סדרת משחקי Jagged Alliance (אנ') משחק טקטיקה בזמן אמת משחק אסטרטגיה ממוחשב משחק תפקידים טקטי Brown, Fraser (2019-12-12). "Turn-based tactics won the decade". PC Gamer. נבדק ב-2023-05-22.
מאפים וינאיים

מאפים וינאיים (בצרפתית (במקוצר): Viennoiseries; מילולית: "דברים בסגנון וינאי") הם מאפים מהמטבח הצרפתי. המאפים הוינאיים עשויים מבצק שמרים בהתפחה באופן דומה ללחם, או מבצק עלים, אך עם מרכיבים נוספים (במיוחד ביצים, חמאה, חלב, שמנת מתוקה/קצפת וסוכר), שמעניקים להם אופי עשיר ומתוק יותר שמתקרב לזה של מאפי מגדנאות. הבצק הוא לרוב בצק רבדים שהוא הכנה קולינרית המורכבת משכבות רבות דקות של בצק המופרדות על ידי חמאה או שומן מוצק אחר, המיוצר על ידי קיפול ורידוד חוזרים ונשנים של הבצק (סוג בצק עלים). מאפים וינאיים נאכלים בדרך כלל בארוחת הבוקר או כחטיפים. הדוגמאות למאפים וינאיים כוללות קרואסונים; לחם וינאי והמקבילה הצרפתית שלו, pain viennois, מעוצבים לרוב לבגטים; בריוש; שבלול צימוקים או שוקולטין; שוקטים; מאפי דניש; שושו; וקיפולית תפוח עץ (chausson aux pommes) ועוד. הפופולריות של מאפים בסגנון וינאי בצרפת החלה עם ה-Boulangerie Viennoise, שנפתחה על ידי אוגוסט זאנג (אנ') האוסטרי ב-1839. השימוש הראשון בביטוי pâtisseries viennoises (מאפים וינאיים) הופיע ב-1877 בספרו של הסופר הצרפתי אלפונס דודה, Le Nabab. עם זאת, השימוש בבצק עלים הגיע מאוחר יותר וזו שיטה שהיא צרפתית, לא וינאית. קרוֹאסוֹן בריוש קיפולית תפוח עץ שבלול צימוקים דניש אורנאיס שושו רשימת מאפים רשימת קינוחים צרפתיים ביינט מדיה וקבצים בנושא מאפים וינאיים בוויקישיתוף "Viennoiserie". Trésor de la langue française informatisé (בצרפתית). ATILF - CNRS & Université de Lorraine. 1994. "Viennois, -oise (definition)". Centre National de Ressources Textuelles et Lexicales. נבדק ב-19 ביוני 2011. {{cite web}}: (עזרה) Chevallier, Jim; August Zang and the French Croissant: How Viennoiserie Came to France. Chez Jim Books
טוביאס פוטיה

טוביאס פוטיה (בגרמנית: Tobias Potye; נולד ב-16 במרץ 1995) הוא אתלט גרמני, סגן אלוף אירופה (מינכן 2022) בקפיצה לגובה. פוטיה נולד במינכן שבגרמניה. באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ביולי זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.20 מטר. באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה סיים במקום 16 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר. באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בטורון שבפולין סיים במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.26 מטר. באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום 19 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר. באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.27 מטר, אחרי ג'אנמרקו טאמברי מאיטליה (2.30 מטר) ולפני אנדריי פרוטסנקו מאוקראינה (2.27 מטר). באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ באיסטנבול שבטורקיה סיים במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.26 מטר. באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיים במקום חמישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.33 מטר. קפיצה לגובה: 2.34 מטר (2023) קפיצה לגובה: 2.30 מטר (2024) מדיה וקבצים בנושא טוביאס פוטיה בוויקישיתוף טוביאס פוטיה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
שלמה ללוש

שלמה ללוש (נולד ב-1958) הוא פוליטיקאי ישראלי המכהן כראש מועצת מעלה אפרים. ללוש נולד ב-1958 בקזבלנקה שבמרוקו. משפחתו עלתה לישראל ב-1961 והשתקעה בדימונה. ללוש התמודד על ראשות מועצת מעלה אפרים בבחירות שנערכו בנובמבר 2004 אך הפסיד לדניאל ביטון, שזכה ב־42% תמיכה לעומת 40% ללוש. ללוש נבחר לראשונה לראשות מועצת מעלה אפרים בבחירות שנערכו ב־5 במאי 2009. בבחירות לראשות המועצה ב־2013 הוכרז כמנצח לאחר שהיה מועמד יחיד, וכך גם בבחירות ב־2018. בבחירות לראשות המועצה ב־2024 נבחר ללוש לכהונה נוספת בתמיכת 393 קול שהם 49.75%. ללוש הוא חבר בדיקרטריון החברה למשק וכלכלה סוכנות לביטוח, חברת בת של החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי. ללוש הוא אחיו של גבי ללוש, לשעבר ראש עיריית דימונה. תוצאות רשמיות לבחירות ביש"ע, באתר ערוץ 7, 3 בנובמבר 2004 ללא אופוזיציה: בשבע רשויות לא יתקיימו בחירות לראשות היישוב, באתר nrg‏, 8 באוקטובר 2013 מהפכים דרמטיים ושמות חדשים: המנצחים והמפסידים ביהודה ושומרון, באתר "סרוגים", 28 בפברואר 2024
The Lost Ones

The Lost Ones הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האנגליה פלורי. האלבום יצא לאור ב-14 ביוני 2024, על ידי חברות התקליטים BMG רייטס מנג'מנט ו-Xenomania UK Limited. ביולי 2023, חשפה פלורי בראיון ל-Hunger Magazine שאלבום הבכורה הקרוב שלה נקרא The Lost Ones, ושהוא "נמצא בהתהוות כבר חמש שנים". היא גם הביעה את רצונה "לצאת שוב לסיבוב הופעות" במרץ 2024, יחד עם יציאת הסינגל המוביל, נחשף שמו וגם תאריך יציאתו הוכרז, כמו גם רשימת הרצועות. "חיכיתי לעשות את אלבום הבכורה שלי ב-12 השנים האחרונות וזה היה ראוי לכל הזמן והאהבה שהשקעתי בו". - פלורי, מדברת על אלבום הבכורה שלה The Lost Ones. מידע על האלבום The Lost Ones באתר MusicBrainz "Florrie to release long-awaited debut album with BMG and Xenomania". www.musicweek.com (באנגלית). נבדק ב-2024-03-23. "FLORRIE ANNOUNCES THE LOST ONES ALBUM OUT JUNE 14TH TITLE TRACK OUT NOW". Hashtag Magazine (באנגלית אמריקאית). 2024-03-22. נבדק ב-2024-03-23. APPLE, TECO (2024-03-22). "Florrie anuncia o álbum de estreia, 'The Lost Ones', e revela a faixa-título" (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2024-03-23. Taylor, Sam (2024-03-22). "Florrie is back with news of her long-awaited debut album, 'The Lost Ones'". Dork (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-03-23. The Lost Ones by Florrie on Apple Music (בAustralian English), 2024-06-14, נבדק ב-2024-03-23 Stratton, Brad (2024-03-22). "Quadruple threat musician Florrie unveils album title track 'The Lost Ones' - Sport Playlists" (באנגלית בריטית). נבדק ב-2024-03-23. "⏩ One Liners: BMG, Fairly Trained, Girl In Red, Bugzy Malone + More". CMU (באנגלית). 2024-03-22. נבדק ב-2024-03-23. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "The Lost Ones".
וורן גרין

וורן אוורט גרין (באנגלית: Warren Everett Green;‏ 10 במרץ 1869 – 27 באפריל 1945) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר הסנאט של מדינתו בשנים 1913–1915 ובשנים 1923–1927, וכמושל דקוטה הדרומית ה-13 בשנים 1931–1933. וורן גרין נולד במחוז ג'קסון שבוויסקונסין, כבכור במשפחה של שמונה ילדים. משפחתו היגרה לטריטוריית דקוטה והתיישבה במחוז המלין באביב 1881. גרין גדל שם והמשיך לעסקי חקלאות. הוא שירת במגוון של משרות מקומיות, כולל 12 שנים כנשיא מועצת החינוך המקומית. ב-1899 נשא גרין לאישה את אליזבת ג'יין פרלמנט, ולשניים נולדו ארבעה ילדים. גרין כיהן שלוש תקופות כהונה בסנאט של דקוטה הדרומית. הוא נבחר לתפקיד ב-1906, ב-1922 וב-1924. הוא כיהן כחבר מועצת הצדקה של המדינה בשנים 1913–1920. ב-1930 נבחר גרין כמושל דקוטה הדרומית, והחל את כהונתו בראשית תקופת השפל הגדול. הוא ירש חוב מדינתי גדול שעליו הוא הגיב ברפורמת מס, בקיצוצים בתקציב, ובארגון מחדש של רשויות רווחה של המדינה. הוא הפחית את השכר בשיעור של עשרה עד עשרים אחוזים, והיה עליו להתמודד עם בצורת, עם מכת חגבים, עם כשל ביבולים ועם מצב קשה במיוחד. ב-1932 הוא ניסה להתמודד לתקופת כהונה שנייה כמושל, אך נוצח על ידי טום ברי. לאחר תום כהונתו, שב גרין לחוותו שבעיירה הייזל. ב-1936 הוא היה נציג לוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית. וורן גרין נפטר במקום מגוריו האחרון, העיר ווטרטאון, ב-27 באפריל 1945. הוא נטמן בבית הקברות מאונט הופ שבעיר. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1454. מדיה וקבצים בנושא וורן גרין בוויקישיתוף וורן גרין באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) וורן גרין באתר The Political Graveyard (באנגלית) וורן גרין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Warren E. Green, 75, Ex-Governor, Dies". Argus-Leader. April 28, 1945. p. 1. Retrieved September 11, 2018 – via Newspapers.com.
קארל בארקס

קארל בארקס (באנגלית: Carl Barks;‏ 27 במרץ 1901 – 25 באוגוסט 2000) היה קריקטוריסט וקומיקסאי אמריקאי שנודע בזכות עבודתו בחוברות הקומיקס של דיסני, במיוחד על יצירת חוברות הקומיקס הראשונות של דונלד דאק, על יצירת הדמויות של הדוד קמצוץ והעיר הבדיונית דאקבורג(אנ'). בארקס עבד לאורך רוב הקריירה שלו באופן אנונימי ובשל כך באותה התקופה הוא זכה לכינוי "The Duck Man" ו-"The Good Duck Artist" בקרב המעריצים הרבים שלו. הוא הוגדר על ידי היסטוריון האנימציה לאונרד מלטין כאמן-סופר הפופולרי ביותר בעולם. ויל אייזנר כינה את בארקס "הנס כריסטיאן אנדרסן של ספרי הקומיקס". ההכרה בתרומתו האמנותית של בארקס במהלך שנות ה-80 הובילה ליצירת לקראת סוף העשור להפקת סדרת הטלוויזיה המונפשת "אגדות ברווזים" ובשנת 2017 ליצירת הרימייק של הסדרה. בארקס נולד בעיר מריל אשר במדינת אורגון. בילדותו עבד בעבודות מזדמנות שונות, כולל כפועל בענף החקלאות. בשנת 1935 בארקס הצטרף לאולפני דיסני כאמן סטוריבורד וכאנימטור, ובמהלך תקופה זו עבד על מספר סרטי אנימציה קצרים בכיכובו של דונלד דאק ודמויות אחרות. הקריירה של בארקס כאמן קומיקס פרחה במיוחד כאשר החל לכתוב ולאייר רצועות קומיקס של דונלד דאק עבור חברת וולט דיסני בסוף שנות ה-30. הסיפורים שאייר, אשר היו מלאים בהומור, הכילו הרפתקאות רבות, ודיאלוגים כתובים היטב, זכו לפופולריות רבה בקרב קוראים רבים מכל הגילאים. בארקס הציג בחוברות הללו דמויות וקונספטים רבים בעולם הדמויות של דיסני, כולל את הדוד קמצוץ, גיירו גירלוס, האחים ביגל, מג'יקה דה ספלס. אחת התרומות המשמעותיות ביותר של בארקס לקומיקסים של דיסני הייתה היצירה של העיר הבדיונית דאקבורג אשר מאוכלסת ברובה בברווזים אנתרופומורפיים, אשר שימשה כמקום ההתרחשות של חלק גדול מהעלילות בחוברות הקומיקס שהוא יצר. כהוקרה על תרומתו למדיום הקומיקס, בשנת 1987 בארקס נכלל בהיכל התהילה של ספרי הקומיקס וויל אייזנר. לאחר שהפסיק ליצור רצועות קומיקס חדשות במהלך שנות ה-60 הוא חי חיים שקטים למדיי כפנסיונר בעיר גרנטס פאס שבמדינת אורגון. בארקס נפטר ב-25 באוגוסט 2000, בהיותו בן 99. מדיה וקבצים בנושא קארל בארקס בוויקישיתוף קארל בארקס, ברשת החברתית Goodreads קארל בארקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קארל בארקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "United States Social Security Death Index", index, FamilySearch (accessed 20 February 2013), Carl Barks, 25 August 2000; citing U.S. Social Security Administration, Death Master File, database (Alexandria, Virginia: National Technical Information Service, ongoing). Carl Barks: Conversations (2003), ed. by Donald Ault: The Carl Barks Story: The Creator of Scrooge McDuck Moves into the Limelight, Disney News 19 no. 1 (Winter 1983–84), p. xi. "A Timeless Classic For All Ages" (PDF). Fantagraphics. 2011. ארכיון (PDF) מ-2015-09-15. נבדק ב-12 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Hall Of Fame". Comic-Con International (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-03-24.
ארץ טרופית יפה

"ארץ טרופית יפה" הוא פרויקט שירים ברזילאיים בנוסח עברי, שהוקלטו לראשונה ב-10 במרץ 1977 במסגרת תוכנית הרדיו "דו רה ומי עוד" ב"קול ישראל". התוכנית הפכה מאוחר יותר לאלבום שיצא לאור ב-1978, וגם למופע שזכה להצלחה רבה בישראל. בשנות ה-70 הייתה המוזיקה הברזילאית בסגנון סמבה ובוסה נובה פופולרית מאוד בעולם, והשפיעה על אמנים צעירים בישראל. מתי כספי היה אחד האמנים הישראליים שהושפעו מאוד מהסגנון הברזילאי. כספי ואהוד מנור, שהיה ידידו ושותפו ליצירות רבות, יצרו גרסאות עבריות לכמה מהשירים הברזילאים הפופולריים ביותר. לביצוע השירים נבחרו אמנים צעירים יחסית שרובם היו אז בראשית דרכם. אהוד מנור לא היה דובר פורטוגזית, ולפיכך נעזר בחבר צמד "הפרברים", אורי הרפז, אשר בילה את ילדותו בברזיל ורכש את השפה. התוצאה הסופית הייתה בחלק מהמקרים תרגום מקורב של המילים ובחלק אחר מילים חדשות ללא קשר למקור הפורטוגזי, תוך ניסיון לשמור על המצלול והמקצב המקוריים. עיבודי השירים קרובים מאוד לעיבודים המקוריים. הפופולריות של המופע ושל האלבום שיצא בעקבותיו הביאה את מתי כספי ואהוד מנור לעבד ולתרגם שירים ברזילאיים נוספים. את חלקם ביצע מתי כספי בעצמו, וחלקם ניתנו ללהקות כגון שוקולד מנטה מסטיק ואחרות. באוסף נכללו שירים מאת ז'ורז' בן ז'ור, ויניסיוס דה מוראיס, אנטוניו קרלוס ז'ובים ויוצרים ברזילאים אחרים. כל השירים שנכללו בו זכו להצלחה קודם לכן בברזיל ובארצות אחרות. אלבום האוסף נערך והופק על ידי עודד פנחסי, והניהול המוזיקלי של המופע והאלבום נעשה בידי מתי כספי. אהוד מנור חיבר את הנוסחים העבריים של השירים. לצורך ביצוע השירים הוקמה להקה מיוחדת שכללה את הזמרים: מתי כספי, יהודית רביץ, קורין אלאל, יוריק בן דוד, צילה דגן וצמד הפרברים (יוסי חורי ואורי הרפז). בעקבות הצלחתה של תוכנית הרדיו, הועלתה לבמה הפקה עם אותם המשתתפים שצולמה לטלוויזיה הישראלית. צילום המופע נעשה ב-14 באוקטובר 1978 בקיבוץ ברור חיל. במופע המצולם מופיעים גם נגנים ורקדנים בני הקיבוץ ממוצא ברזילאי. למרות הצלחת התוכנית, האלבום והמופע, הלהקה התפרקה בתום ההופעות. חלק מחברי הלהקה - יהודית רביץ וצמד הפרברים - המשיכו לבצע שירים ברזילאים גם אחרי המופע, ואף יצרו מוזיקה בסגנון ברזילאי. יהודית רביץ אף הוציאה אלבום - "בוא לריו", שמורכב כולו מנוסחים עבריים לשירי ז'ורז' בן ז'ור. הפרברים הוציאו את האלבום "פרברים טרופיקל" עם שירים בסגנון דרום-אמריקאי. כמו כן ב-1987 הוציא מתי כספי אלבום בשם "ארץ טרופית משגעת" שבו הוא שר יחד עם להקה ברזילאית שירים מהמופע "ארץ טרופית יפה", שירים ברזילאים מתורגמים אחרים ושירים מקוריים שכתב עם אהוד מנור. מתי כספי יהודית רביץ קורין אלאל יוריק בן דוד צילה דגן צמד הפרברים: יוסי חורי ואורי הרפז מפיק ועורך: עודד פנחסי גרסה עברית לשירים: אהוד מנור עיבודים וניהול מוזיקלי: מתי כספי תיזמור כלי הקשה אהרון קמינסקי הפקת תקליט: עמירם הר-אבן עוזרת הפקה: רחל הרמתי טכנאי הקלטה: אבנר גל, יהודה מורים, גרשון מייטל הוקלט באולפני רשות השידור - נובמבר 1977 מידע על האלבום ארץ טרופית יפה באתר MusicBrainz סמדר שיר, תקליט השנה: ארץ טרופית יפה, מעריב, 28 בדצמבר 1978 פירוט על ארץ טרופית יפה כולל מילות שירים וקטעים להאזנה, באתר של מתי כספי דודי פטימר, ‏אהבה, קרנבל וכדורגל: בשורת הסמבה של האלבום "ארץ טרופית יפה", באתר מעריב אונליין, 15 בספטמבר 2018 חוזה קרלוס פיגיורדו
טום ברי (מושל דקוטה הדרומית)

תומאס מתיו ברי (באנגלית: Thomas Matthew Berry;‏ 23 באפריל 1879 – 30 באוקטובר 1951) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית ה-14 בשנים 1933–1937. ברי בלט בשל שני מקרים בהם הביס שני סנאטורים דמוקרטים מטעם מדינתו בבחירות המקדימות, ולאחר מכן נוצח על ידי מועמדי המפלגה הרפובליקנית בבחירות הכלליות. טום ברי נולד בעיירה פאדוק שבנברסקה. הוא התחנך בבית ספר ציבורי בעיירה אוניל הסמוכה. ברי נשא לאישה את לורנה מקליין, ולשניים נולדו ארבעה ילדים. ב-1897 עבר ברי להתגורר בדקוטה הדרומית. הוא השתקע במחוז גרגורי, עבר למחוז טוד, ולבסוף התיישב במחוז מלט, מדרום לבלווידר. הוא הקים חווה בשטח של 30,000 אקרים (120 קמ"ר), בה הוא גידל בקר מזן הרפורד וסוסי רכיבה. ברי כיהן בבית הנבחרים של דקוטה הדרומית בשנים 1925–1931, והיה חבר מועצת הפארק המדינתי קאסטר. ברי נבחר פעמיים למשרת מושל דקוטה הדרומית, ב-1932 וב-1934. הוא סייע לשיקומה של דקוטה הדרומית מהשפל הגדול. כמושל, הוא היה פעיל כמנהל השיקום הפדרלי וסייע להבטחת סיוע פדרלי. הוא כינס את בית המחוקקים למושב מיוחד כדי להפוך את הבירה בריכוז של 3.2 אחוזים לחוקית, ושוב כדי לחוקק חוק לביטוח אבטלה. במהלך תקופת כהונתו בוטל מס הרכוש המדינתי, והוחלף במס הכנסה, שבהמשך הוחלף במס מכירות מדינתי. ב-1936 התמודד ברי בבחירות לתקופת כהונה שלישית כמושל, אך נוצח על ידי לסלי ג'נסן. ב-1938 הוא ניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית את הסנאטור הזמני המכהן, הרברט היצ'קוק, אך נוצח בבחירות הכלליות על ידי הרפובליקני צ'אן גרני. ב-1942 הוא שוב הביס בבחירות המקדימות של הדמוקרטים את הסנאטור המכהן והמושל לשעבר ויליאם בולו, אך נוצח שוב בבחירות הכלליות על ידי המושל היוצא, הרפובליקני הרלאן בושפילד. תבוסה זו סיימה את הקריירה הפוליטית של ברי. בשנים 1942–1947 שימש ברי כראש מנהל האשראי לחוואים באומהה, נברסקה. בערוב ימיו פרש ברי לעיר רפיד סיטי. טום ברי נפטר ברפיד סיטי, ב-30 באוקטובר 1951. הוא נטמן בבית הקברות של בלווידר. ב-1962 הוא הוכנס להיכל התהילה של אנשי המערב (אנ'), על ידי מוזאון מורשת הבוקרים והמערב הלאומי (אנ'). Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1454-1455. מדיה וקבצים בנושא טום ברי בוויקישיתוף טום ברי באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) טום ברי ב-The Political Graveyard (באנגלית) טום ברי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Hall of Great Westerners". National Cowboy & Western Heritage Museum.
קארי פלדמן

קארי פלדמן (באנגלית: Cary Feldmann; ‏נולד ב-11 ביולי 1950) הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר, אלוף ארצות הברית (1973), סגן אלוף ארצות הברית (1971), אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (סנטיאגו דה קאלי 1971), אלוף המשחקים הפסיפיים (טורונטו 1973) ורביעי בעולם (1973) בהטלת כידון. פלדמן למד והתאמן באוניברסיטת וושינגטון. באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד, קליפורניה בסוף יוני 1970 הוא סיים במקום שביעי בהטלת כידון בתוצאה של 74.42 מטר. באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון בסוף יוני 1971 הוא זכה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 80.19 מטר, אחרי ביל סקינר (81.43 מטר) ולפני סם קולסון (80.01 מטר). שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בדרהאם, אנגליה, ב-17 ביולי הוא קבע תוצאה של 83.97 מטר. כשבועיים לאחר מכן, במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה ב-3 באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בשיא משחקים חדש של 81.52 מטר, לפני ביל סקינר (80.36 מטר) ואמדו מוראלס מפוארטו ריקו (76.14 מטר). באליפות ארצות הברית שנערכה בסיאטל, וושינגטון באמצע יוני 1972 הוא סיים במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 77.14 מטר. שבועיים לאחר מכן, במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מינכן שנערכו ביוג'ין, בתחילת יולי הוא סיים במקום שביעי בתוצאה של 77.77 מטר. בתחרות שנערכה בבייקרספילד ב-1 במאי 1973 הוא קבע בהטלת כידון שיא אישי חדש של 90.94 מטר ודורג במקום רביעי בעולם באותה שנה. באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד באמצע יוני הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 80.85 מטר, לפני האלוף היוצא פרד לוק (80.26 מטר) ובוב קובולו (79.93 מטר). עשרה ימים לאחר מכן, במשחקים הפסיפיים שנערכו בטורונטו, קנדה בסוף יוני אתה שנה הוא זכה במדליית זהב בשיא משחקים חדש של 82.50 מטר, לפני סיג קוסיק מאוסטרליה (69.36 מטר) ומינורו אונדה מיפן (68.28 מטר). קארי פלדמן, באתר Track and Field (גברים) Pan American Games, באתר gbrathletics.com (באנגלית) United States Campionships (Men 1943-), באתר gbrathletics.com (באנגלית) Pacific Conference Games, באתר gbrathletics.com (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קארי פלדמן".
Evolution (אלבום של שריל קרואו)

Evolution (בעברית: אבולוציה) הוא אלבום האולפן השנים-עשר של הזמרת-יוצרת האמריקאית שריל קרואו. האלבום יצא לאור ב-29 במרץ 2024, על ידי חברת התקליטים ביג משין. ב-3 בנובמבר 2023 הכריזה קרואו על אלבום האולפן. הדבר הפתיע מעריצים רבים, מכיוון שלאחר שהוציאה את האלבום Threads בשנת 2019, אמרה קרואו שבעידן שמוכוון יותר לשירים בודדים היא לא חושבת שהיא תוציא עוד אלבומים, בשל המאמץ הרב המושקע ביצירת אלבום. תהליך פיתוח האלבום התחיל לאחר שקרואו הקליטה כמה הדגמות שאותן שלחה למפיק המוזיקלי מייק אליזונדו. קרואו הבינה תוך כדי התהליך ש"השירים פשוט המשיכו לזרום" ממנה וזה נהיה ברור ש"זה הולך להיות אלבום חדש". מידע על האלבום Evolution באתר MusicBrainz "Sheryl Crow Questions Artificial Intelligence on Anthemic Single 'Evolution'". Rolling Stone Magazine. 12 בינואר 2024. נבדק ב-14 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Zemler, Emily (3 בנובמבר 2023). "Sheryl Crow Previews 11th Studio Album With Single "Alarm Clock"". Rolling Stone. נבדק ב-5 בנובמבר 2023. {{cite journal}}: (עזרה) Pappis, Konstantinos (3 בנובמבר 2023). "Sheryl Crow Announces New Album Evolution, Shares New Single "Alarm Clock"". Our Culture Mag. נבדק ב-5 בנובמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Anderson, Carys; Fu, Eddie (3 בנובמבר 2023). "Sheryl Crow Announces New Album Evolution, Shares "Alarm Clock": Stream". Consequence. נבדק ב-5 בנובמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Okazawa, Ben (3 בנובמבר 2023). "Sheryl Crow Announces New Album Evolution, Shares Lead Single". Exclaim!. נבדק ב-5 בנובמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה)
טור (עיתון)

טור בעיתון הוא סוג של תוכן כתוב המתפרסם באופן קבוע או חוזר בדרך כלל באותו מקום במהדורה. הטור מאפשר לפובליציסט או לעיתונאי ("בעל טור") להציג נקודת מבט אישית, לנתח אירועים נוכחיים, להעלות ביקורת או לספק פרשנות על נושאים שונים. טורים יכולים להתמקד במגוון נושאים, כולל פוליטיקה, תרבות, ספורט ועוד. במרבית המקרים, הטורים משקפים את האישיות והאינטרסים של הכותב ומהווים אמצעי ליצירת קשר עם הקוראים. טורים משחקים תפקיד חשוב בתהליך הדיון הציבורי ובהעברת מידע ודעות לקהל הרחב. הם מאפשרים לכותבים להשפיע על דעת הקהל ולעיתים אף ליזום שינויים חברתיים או פוליטיים. בנוסף, הם תורמים לגיוון הדעות בחברה ומעודדים דיאלוג בין קהלים שונים. הטור נתפס גם כאמצעי לביטוי עצמי עבור הכותב, המאפשר לו לחלוק עם הקוראים את תובנותיו וחוויותיו האישיות. המונח "טור" מקורו במבנה הפיזי של עמודי העיתון, שבהם התוכן נכתב בטורים אנכיים. בתחילה, טורים היו בעיקר סיכומים של אירועים או מאמרים אינפורמטיביים. עם הזמן, הם התפתחו לפורמט שבו עיתונאים וכותבים יכולים לבטא את דעתם האישית ולהעביר ניתוחים ופרשנויות. במאה ה-20, הטור כפורמט כתיבה זכה לפופולריות רבה והפך לאבן יסוד בעיתונות המודרנית. כיום, טורים מופיעים לא רק בעיתונות המודפסת אלא גם בפלטפורמות דיגיטליות ומדיה חברתית. ישנם מספר סוגים של טורים, כל אחד עם מאפיינים ייחודיים: טורי דעה: משקפים את דעתו האישית של הכותב על נושא מסוים. טורים פוליטיים: מתמקדים בניתוח וביקורת של אירועים פוליטיים עכשוויים. טורי ספורט: עוסקים בתחרויות ספורט, ניתוח משחקים וקבוצות. טורי תרבות ובידור: מסקרים אירועי תרבות, ספרות, קולנוע ומוזיקה. טורי לייף סטייל: מתמקדים באורח חיים, אופנה, מזון ונושאים אחרים של חיי היום יום. טורים מחורזים: מאמר דעה הכתוב בחרוזים.