תומאס ג'יימס צ'רצ'יל

תומאס ג'יימס צ'רצ'יל (באנגלית: Thomas James Churchill;‏ 10 במרץ 1824 – 14 במאי 1905) היה פוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ארקנסו ה-13 בשנים 1881–1883. במלחמת האזרחים האמריקנית הוא פיקד כקצין בכיר בצבא הקונפדרציה על כוחות רגלים בזירה המערבית ובזירה הטרנס-מיסיסיפית (אנ'). תומאס ג'יימס צ'רצ'יל נולד ליד לואיוויל, קנטקי. ב-1844 הוא סיים את לימודיו בקולג' סנט מרי שבברדסטאון, ואז למד משפטים באוניברסיטת טרנסילבניה שבלקסינגטון. הוא שירת במלחמת ארצות הברית-מקסיקו וקודם לדרגת לוטננט ראשון ברגימנט הפרשים הראשון של קנטקי. במהלך הקרבות הוא נפל בשבי בידי צבא מקסיקו, ושוחרר רק בתום המלחמה. ב-1848 עבר צ'רצ'יל לליטל רוק, ארקנסו, נשא לאישה את אנה מ. סווייר, בתו של הסנאטור אמברוז ה. סווייר, והיה לבעל מטע. הוא מונה כמנהל משרד הדואר של ליטל רוק על ידי הנשיא ג'יימס ביוקנן, תפקיד בו הוא שימש מספטמבר 1857 ועד מרץ 1861. עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית, התגייס צ'רצ'יל לכוחות הפרשים של צבא הקונפדרציה כקצין בדרגת קולונל ברגימנט הרובאים הרכובים הראשון של ארקנסו. הקרב הראשון בו הוא השתתף היה קרב וילסון קריק (אנ') ליד ספרינגפילד, מיזורי. ב-4 במרץ 1862 הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל, לחם במצור על קורינת', וזמן קצר לאחר מכן השתתף במתקפת לב הארץ (Confederate Heartland Offensive). צ'רצ'יל לקח חלק מרכזי בקרב ריצ'מונד, ופיקד על דיוויזיה של אנשים מטקסס ומארקנסו. הוא הוביל את הדיוויזיה שלו לאורך ערוץ שנודע בכינוי "המסלול של צ'רצ'יל" (Churchill's Draw), וביצע מתקפת פתע מאגפת מוצלחת. ב-17 בפברואר 1864 היה צ'רצ'יל אחד משלושה קצינים שזכו לציון לשבח מיוחד על פי החלטה של הקונגרס של הקונפדרציה על פועלו בריצ'מונד. לקראת סוף 1862 הועבר צ'רצ'יל בחזרה לארקנסו והוצב כאחראי על הביצורים של מוצב ארקנסו (Arkansas Post). בינואר 1863 הותקף המוצב ונכבש במסגרת הקרב על מוצב ארקנסו (אנ') על ידי כוח עדיף של צבא ארצות הברית בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'ון א. מקלירננד (אנ'). לאחר שחרורו, שירת צ'רצ'יל לזמן קצר בארמיית טנסי (אנ') לפני שנשלח שוב אל מעבר למיסיסיפי, שם הוא המשיך בשירותו במחלקת טרנס-מיסיסיפי, ופיקד על דיוויזיה במהלך מערכת רד ריבר (אנ'). הוא לקח חלק משמעותי בקרב ג'נקינס פרי (אנ'), וב-17 במרץ 1865 קודם לדרגת מייג'ור גנרל. לאחר המלחמה שב צ'רצ'יל לחוותו שליד ליטל רוק, אך עדיין נותר פעיל בפוליטיקה המדינתית. הוא תמך באלישע בקסטר במהלך מלחמת ברוקס-בקסטר ב-1874 כאשר פעל לגיוס מיליציית המתנדבים של בקסטר. ככל שהמפלגה הרפובליקנית בארקנסו כמעט ונעלמה, השיבה המפלגה הדמוקרטית לעצמה את השליטה במדינה עם בחירתו של אוגוסטוס היל גרלנד כמושל, וצ'רצ'יל נבחר כגזבר המדינה. בתפקיד זה הוא כיהן בסך הכול שלוש תקופות כהונה. ב-1880 הוא נבחר כמועמד המפלגה הדמוקרטית למשרת מושל ארקנסו. בבחירות הכלליות הוא ניצח בקלות את מועמד מפלגת השטרות הירוקים ו. פ. פארקס. עד לאחר הבחירות לא עלו האשמות בנוגע להתנהלות לקויה של צ'רצ'יל כגזבר. על אף הישגים חשובים במהלך תקופת כהונתו, העיבה השערורייה הפיננסית על תקופת ממשלו. במהלך תקופת כהונתו של צ'רצ'יל כמושל, הועברו צעדי חקיקה חשובים, כולל הטלת מס למימון בניית בית חולים לחולי נפש. לצד התקנת תקנות בנוגע לעיסוק ברפואה בארקנסו, העביר בית המחוקקים המדינתי חוק להקמת מחלקה לרפואה באוניברסיטה התעשייתית של ארקנסו (כיום אוניברסיטת ארקנסו) בליטל רוק, והוקמה מועצת הבריאות המדינתית. הקצבה של 10,000 דולר הופנתה לרכישת בניין להקמת קולג' לאפרו-אמריקאים בפיין בלאף, שכיום מהווה את שלוחת אוניברסיטת ארקנסו בעיר. התקבלה גם החלטה בנוגע לאופן הגיית שמה של המדינה, שעל פיה השם ארקנסו "יבוטא בשלוש הברות, כשהאות S בסוף שמה של המדינה לא תבוטא, האות A בכל הברה תבוטא בצליל 'איטלקי', והדגש יהיה על ההברה הראשונה והאחרונה". מושב בית המחוקקים של 1881 מינה ועדה לבחינת ההאשמות בנוגע לאי-התאמות באוצר המדינה בשנים 1874–1880, השנים בהן כיהן צ'רצ'יל כגזבר. בדוח הראשוני של הוועדה סוכם ש-114,587 דולרים חסרו בקופת המדינה. דוח שני הגדיל את הסכום ל-233,616 דולרים. כתוצאה מכך ניצב צ'רצ'יל בפני תביעה משפטית בבית המשפט של מחוז פולאסקי לאחר תום כהונתו. פרקליטיו של צ'רצ'יל טענו שהחוסרים לכאורה נבעו משגיאות בניהול פנקסי החשבונות ובשל העובדה שמועצת חובות המדינה השמידה שלא בכוונה מסמכים ללא זיכוי החשבונות המתאימים. בעוד שטיעונים אלו היו ככל הנראה נכונים, בסופו של דבר שילם צ'רצ'יל סכום של 23,973 מכיסו לקופת המדינה, אף על פי שהוא לא הואשם בבית המשפט. בעיה נוספת שניצבה לפתחו של צ'רצ'יל, נגעה למחוז פרי, שם חילוקי דעות שופט המחוז ל. מ. האריס לבין יריביו הפוליטיים לאיומים ולנזקים לרכוש. בסופו של דבר ביקש האריס את עזרתו של צ'רצ'יל לטיפול במצב. צ'רצ'יל שלח כוחות מיליציה של המדינה למקום מושב המחוז, פריוויל, שם הם נשארו במשך שלושה שבועות, אך לא נקטו בשום צעדים. עד לתום תקופת כהונתו של צ'רצ'יל כמושל, טענו יריביו הפוליטיים נגד המחסור בקופת המדינה ועל נוכחות המיליציה במחוז פרי, שהזכירה לתושבי ארקנסו את השימוש שעשה המושל פאוול קלייטון במיליציה במהלך תקופת השיקום. כשהוא היה כבר חלש מבחינה פוליטית, השלים צ'רצ'יל את תקופת כהונתו, פרש לחוותו, ויותר לא התמודד על משרה פוליטית. במשך כמה שנים לאחר תום כהונתו, חי צ'רצ'יל בשלווה בליטל רוק, והמשיך לגלות עניין בענייני המדינה, האומה והעולם. באחת הפעמים הוא שלח מברק לסנאטור ג'יימס הנדרסון ברי, בו הוא הציע את שירותיו לנשיא ארצות הברית במהלך משבר דיפלומטי. כאשר נשאל לסיבה לכך, הוא השיב, "עשיתי זאת כדי להראות שהדרום וכל ותיקי הקונפדרציה נאמנים לאיחוד ושואפים ומוכנים להגן על הממשל מפני כל אויב חיצוני...". בשנותיו האחרונות הוא גילה עניין בארגון ותיקי הקונפדרציה, שבו הוא שימש כמייג'ור גנרל של חטיבת ארקנסו ב-1904. תומאס ג'יימס צ'רצ'יל נפטר בליטל רוק ב-14 במאי 1905. הוא נטמן בבית הקברות מאונט הולי שבעיר בהלוויה צבאית. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 75-76. מדיה וקבצים בנושא תומאס ג'יימס צ'רצ'יל בוויקישיתוף תומאס ג'יימס צ'רצ'יל באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) תומאס ג'יימס צ'רצ'יל באנציקלופדיה של אלבמה (באנגלית) תומאס ג'יימס צ'רצ'יל באתר The Political Graveyard (באנגלית) תומאס ג'יימס צ'רצ'יל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Postmaster Finder". United States Postal Service. Eicher, John H.; Eicher, David J. (2001). Civil War High Commands. Foreword by John Y. Simon. Stanford: Stanford University Press. p. 173.