laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרסי המוזיקה של סול טריין

פרסי המוזיקה של סול טריין הם טקס פרסי מוזיקה שנתי ומוענק להישגים בתרבות אפרו-אמריקאית. הוא מופק על ידי יוצרי Soul Train, התוכנית שעל שמה קרוי הפרס, וכולל הופעות של זמרי R&B ומוזיקת נשמה עכשוויים שונים. הטקס היה משודר באופן מסורתי בפברואר, מרץ או אפריל, אך כעת משודר בסוף השבוע האחרון של נובמבר. גוף ההצבעה של הפרס כולל אנשי מקצוע פעילים בתחומי הבידור השונים. מנחים קודמים של הטקס כוללים את לותר ואנדרוס, דיון וורוויק, פטי לבל, ויל סמית', ונסה ויליאמס, טראג'י פ. הנסון וגלדיס נייט. אלבום השנה קליפ השנה שיר השנה פרס הפזמונאי על שם אשפורד וסימפסון תגלית השנה פרס Rhythm & Bars זמר ה-R&B/נשמה הטוב ביותר זמרת ה-R&B/נשמה הטוב ביותר ביצוע הדאנס הטוב ביותר שיר גוספל/השראה הטוב ביותר שיתוף הפעולה הטוב ביותר פרס מרכזי פרס קווינסי ג'ונס על הישגי קריירה פרס מורשת - הישג בקריירה פרס סמי דייוויס ג'וניור לבדרן פרס אמן העשור להישגים אמנותיים יוצאי דופן פרס סטיבי וונדר על הישג יוצא דופן בכתיבת שירים אלבום הגוספל הטוב ביותר אלבום הגוספל הטוב ביותר – להקה אלבום הגוספל הטוב ביותר – סולו אלבום הג'אז הטוב ביותר אלבום הג'אז הטוב ביותר – להקה או צמד אלבום הג'אז הטוב ביותר – סולו סינגל הראפ הטוב ביותר אלבום הראפ הטוב ביותר אלבום ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – גבר אלבום ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – אישה אלבום ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – להקה או צמד סינגל ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – גבר סינגל ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – אישה סינגל ה-R&B/נשמה הטוב ביותר – להקה או צמד אתר האינטרנט הרשמי של פרסי המוזיקה של סול טריין פרסי המוזיקה של סול טריין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
סלע קואל

סלע קואל או סלע קול (באנגלית: Coal Rock ) הוא נונאטאק נישא, הממוקם בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה. סלע קואל ממוקם 7.4 קילומטרים דרומית-מזרחית מפסגת פיירל. סלע קואל ממוקם בקצה הדרומי של רכס פורסטל - שהוא חלק מהרי פנסקולה. גובהו של סלע קואל 1,390 מטרים מעל פני הים. סלע קואל מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (United States Geological Survey; בראשי תיבות: USGS), בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1956 - 1966. שמו של סלע קואל ניתן לו על ידי דוויט ל. שמידט (Dwight L. Schmidt), גאולוג של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, אשר חקר את אזור סלע קואל. השם תיאורי. והוא ניתן בשל הפחם מתור הפרם בעידן הפלאוזואיקון שניתן לראות בסלע הנונאטק. "קואל" משמעו באנגלית - "פחם". • J. W. Brodie (1959), A shallow shelf around Franklin Island in the Ross Sea, Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 2:1, 108-119,https://doi.org: 10.1080/00288306.1959.10431316 • Pearce DA, Hodgson DA, Thorne MAS, Burns G, Cockell CS, reliminary Analysis of Life within a Former Subglacial Lake Sediment in Antarctica, Diversity. 2013; 5(3):680-702. https://doi.org/10.3390/d5030680 סלע קואל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
גיבתון לבן-כיפה

גיבתון לבן-כיפה (שם מדעי: Emberiza leucocephalos) הוא מין של ציפור שיר במשפחת הגיבתוניים. הוא נפוץ ברצועת רוחב ארוכה, החל מאירופה במערב, דרך מרכז אסיה, הרי ההימלאיה ומונגוליה עד ליפן במזרח. בישראל חורף נדיר ומקומי למדי בצפון הארץ, בין ינואר לאמצע פברואר, בעיקר בגליל ובגולן. נצפה לעיתים קרובות בלהקות מעורבות עם גיבתונים צהובים. שם הסוג Emberiza הוא מ-Embritz, גיבתון בגרמנית עתיקה. שם המין הספציפי leucocephalos הוא מיוונית עתיקה leukos, "לבנים", ו-kephalos, "ראש". גיבתון לבן-כיפה הוא ציפור מוצקה באורך 16–17.5 סנטימטר, עם מקור עבה של אוכלי זרעים. לזכר בלבוש קיץ כיפה ולחיים לבנים, מצח וגרון ערמוניים, וגב חום מפוספס בכבדות. הנקבה יותר פשוטה בצבעיה ומפוספסת יותר בחלקיה התחתונים. הניצוי הבלוי דומה לזה של גיבתון צהוב, רק כשכל הצהוב מוחלף בלבן. השירה והקריאות דומים לאלה של הגיבתון צהוב. גיבתון לבן-כיפה מתקנן בחלק גדול של אסיה הממוזגת, נודד דרומה למרכז אסיה, צפון הודו ודרום סין בחורף. הוא נפוץ בשטחים פתוחים של שיחים או עצים מפוזרים, כולל שטחים מעובדים; אך יש לו העדפה גדולה יותר ליער פתוח (בדרך כלל אורנים) מאשר הגיבתון הצהוב הקרוב אליו. זהו מזדמן נדיר למערב אירופה, אך לעיתים קרובות חורף בצפון מזרח איטליה ובטוסקנה. בני-כלאיים בין גיבתון לבן-כיפה וגיבתון צהוב מראים תערובת של תכונות. יש ספק עם זכרים שנראים כגיבתונים לבני-כיפה טהורים המציגים שוליים ראשוניים צהובים. בעבר, בבריטניה, נחשבו אלה כבני-כלאיים בפוטנציה, ולא התקבלו על ידי ועדת הציפורים הנדירות הבריטית. עם זאת, מאז 2004, BBRC רואה בציפורים אלו מקובלות אם הן עומדות גם בתנאים הבאים: קדמת העין חייבת להיות ערמונית, לא שחורה או אפורה הגרון חייב להיות בעל צבע ערמוני נרחב, ללא פס שפם כהה או קו תת-שפם חיוור פס הגבה צריך להיות ערמוני או אפור, אך לא לבן אסור שיהיה צהוב על הראש, או בכל מקום אחר מלבד השוליים הראשוניים מזונו של גיבתון לבן-כיפה מורכב בעיקר מזרעים, אך הוא מאכיל את צעיריו בחרקים. הקן נמצא על הקרקע. בתטולה ארבע עד שש ביצים, עליהן סימנים דמויי שיער האופייניים לגבתונים. מדיה וקבצים בנושא גיבתון לבן-כיפה בוויקישיתוף גיבתון לבן-כיפה, באתר ITIS (באנגלית) גיבתון לבן-כיפה, באתר NCBI (באנגלית) גיבתון לבן-כיפה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גיבתון לבן-כיפה, באתר GBIF (באנגלית) גיבתון לבן-כיפה באתר הרשימה האדומה של IUCN גיבתון לבן-כיפה, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il Jobling, James A. (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London, United Kingdom: Christopher Helm. pp. 145, 223. ISBN 978-1-4081-2501-4. British Birds 97(11):620–621
גביע דייוויס 2019

גביע דייוויס 2019 היא התחרות ה-108 במניין מאז ייסוד התחרות. התחרות אורגנה על ידי הפדרציה הבין-לאומית לטניס. בתחרות השתתפו מעל ל-100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת Rakuten. מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הגמר בהם השתתפו 18 נבחרות. למשחקי הגמר העפילו 4 משתתפי חצי הגמר של השנה הקודמת, 2 קבוצות שקיבלו הזמנה מיוחדת, 12 מנצחי של השלב המוקדם שנערך בפברואר 2019. לשלב המוקדם העפילו 24 נבחרות: 4 מפסידות של משחקי רבע הגמר מעונה הקודמת, 8 מנצחות של פלייאוף של הבית העליון מהעונה הקודמת, 6 נציגות אירופה/אפריקה, 3 נציגות אסיה/אוקיאניה 3 נציגות אמריקה. 12 מפסידות של הבית המוקדם שיחקו בקבוצה עליונה של היבשת המתאימה בספטמבר 2019. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון. כל המשחקים נערכו במתכונת של 2 משחקי יחידים ומשחק זוגות. נבחרת קרואטיה שניצחה בגביע דייוויס 2018, לא הצליחה לעבור את שלב הבתים של משחקי הגמר. בתחרות ניצחה נבחרת ספרד, בפעם השישית בתולדותיה. 4 קבוצות העפילו ללא משחקים מוקדמים: קרואטיה, צרפת, ספרד, ארצות הברית. בעקבות השלב מקודם 12 נבחרות העפילו למשחקי הגמר: סרביה, בלגיה, אוסטרליה, איטליה, גרמניה, רוסיה, קזחסטן, הולנד, קולומביה, צ'ילה, קנדה, יפן שתי נבחרות נוספות קיבלו כרטיס חופשי ("ויילד קארד") על פי בחירת המארגנים: ארגנטינה, בריטניה. 18 קבוצות חולקו ל-6 בתים מהם העפילו לשלב האחרון 8 נבחרות. כל המשחקים נערכו בקאחה מחיקה, מדריד במשטח קשה. בהתאם להישגי הנבחרות במהלך התחרות נקבעו עולות למשחקי הבית העליון של תחרות 2020-21. בסיום משחקי בית אירופה/אפריקה 6 נבחרות העפילו למשחקי הבית העליון 2020: צכיה, שוודיה, אוסטריה, הונגריה, שווייץ, פורטוגל. בסיום משחקי בית אמריקה 3 נבחרות העפילו למשחקי הבית העליון 2020: ברזיל, אקוודור, הרפובליקה הדומיניקנית. בסיום משחקי בית אסיה/אוקיאניה 3 נבחרות העפילו למשחקי הבית העליון 2020:הודו, אוזבקיסטן, הרפובליקה העממית של סין. בסיום משחקי פלייאוף 12 נבחרות נוספות העפילו משחקי הבית העליון 2020: אוקראינה, פקיסטן, בוליביה, ישראל, בוסניה והרצגובינה, פינלנד, לבנון, ניו זילנד, פרו, נורווגיה, פורטוגל, רומניה. בתחרות שנת 2019, נבחרת ישראל שיחקה באירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד שוודיה והפסידה. בעקבות ההפסד הנבחרת החלה את העונה הבאה של התחרות במפגש הישרדות עם נבחרת טורקיה. מדיה וקבצים בנושא גביע דייוויס 2019 בוויקישיתוף אתר התחרות
נמלי תעופה בישראל

זוהי רשימה של נמלי תעופה בישראל, ממוינים לפי סוגי נמל התעופה. כיום פועלים בישראל שלושה נמלי תעופה בין-לאומיים, כולם מנוהלים על ידי רשות שדות התעופה. נמל התעופה בן-גוריון משמש כנמל התעופה הראשי לכניסה ויציאה מישראל וממנה. נמל התעופה רמון, בהיותו שדה התעופה השני בגודלו, משמש כנמל העיקרי לצד נתב"ג, בעוד לנמל התעופה חיפה יש גם בסיס צבאי לצד הטרמינל האזרחי שלו. בישראל ישנם שני נמלי תעופה נוספים המנוהלים על ידי רשות שדות התעופה, אך אין בהם טיסות סדירות. ישנם כ-15 מנחתים נוספים ברחבי ישראל, המשמשים בעיקר לטיסות פרטיות או לאימוני טיסה. ישנם כ-6 מנחתים נוספים ברחבי ישראל ללא פעילות תעופתית. כל בסיסי הטיסה הצבאיים בישראל הם בבעלות חיל האוויר הישראלי. לנמל החלל היחיד של ישראל יש גם בסיס טיסה צבאי לצד נמל החלל. התנועה מוגבלת על ידי חיל האוויר הישראלי. הוא גם מנוהל בחלקו גם על ידי סוכנות החלל הישראלית. מטוס אל על בנמל התעופה בן-גוריון מבט אווירי על נמל התעופה בן-גוריון טרמינל נמל התעופה רמון שיגור ניסוי ב-1996 מבסיס פלמחים תחבורה בישראל בסיס טיסה (חיל האוויר הישראלי) מדיה וקבצים בנושא נמלי תעופה בישראל בוויקישיתוף "Jerusalem's new high-speed train starts regular trips to Ben Gurion Airport". The Times of Israel. 2018-08-25. נבדק ב-2019-06-01.
ליאת שבו

ליאת שבו (נולדה ב-1979) היא קצינה בצה"ל בדרגת תת-אלוף המשמשת כראש חטיבת הסגל ומפקדת החיל הכללי. קודם שימשה כקצינת משאבי האנוש של פיקוד הדרום וראש מחלקת משאבי אנוש באגף התקשוב וההגנה בסב"ר. שבו נולדה וגדלה בקריית שמונה. את רוב שירותה הצבאי עשתה במערך משאבי אנוש בחטיבת הצנחנים. שימשה קצינת משאבי אנוש של פיקוד הדרום ובנובמבר 2022 הודיע הרמטכ"ל אביב כוכבי שתמונה לראש חטיבת הסגל באגף כוח האדם ותועלה לדרגת תת-אלוף ובאוגוסט 2023 נכנסה לתפקידה. שבו נשואה ליקי ואם לשלושה, מתגוררת בגדרה. אלחנן שקולניק, סיפורה של אלופה: תא"ל ליאת שבו מובילה את המחנה, ולא רוצה שום הקלות, באתר mynet‏ רחובות, 6 ביולי 2023 החלפת ראש חטיבת הסגל, באתר צה"ל, 1 באוגוסט 2023 נועה מגיד, מינויים ושיבוצים חדשים בצה"ל, באתר חדשות 0404‏, 28 בנובמבר 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פליקס האוסדורף

פליקס האוסדורף (בגרמנית: Felix Hausdorff; ‏ 8 בנובמבר 1868 – 26 בינואר 1942), מתמטיקאי יהודי-גרמני, ממייסדי הטופולוגיה המודרנית. נולד בברסלאו ללואיס והדוויג האוסדורף, במשפחה בעלת אמצעים. אביו לואיס האוסדורף (1843–1896) עבר עם משפחתו הצעירה בסתיו 1870 ללייפציג וניהל חברות שונות במהלך הזמן במרכז העיר, ביניהן חנות למוצרי פשתן וכותנה. הוא היה אדם משכיל וכבר בגיל 14 זכה בתואר "מורנו". כתב מספר מסכתות, כולל עבודה מקיפה על תרגומי המקרא לארמית מנקודת המבט של ההלכה התלמודית. אמו, הדוויג (1848–1902), המכונה במסמכים שונים גם יוהנה, באה ממשפחת טיץ הענפה. גם הרמן טיץ הגיע מענף של משפחה זו. פליקס גדל ולמד בלייפציג. בילדותו ביקש להיות מלחין, אולם בלחץ אביו נהיה מתמטיקאי. באוניברסיטת לייפציג למד מתמטיקה, אך גם קורסים בפיזיקה, קרימינולוגיה והיסטוריה. הוא הגיש עבודת דוקטורט, בשנת 1891, אותה כתב בהדרכתו של היינריך ברונס בנושא המתמטיקה של ההשפעות האופטיות של האטמוספירה. לאחר שהשלים עבודת פוסט-דוקטורט בשנת 1895 לימד בלייפציג עד 1910. בלייפציג הוא לימד גם קורסים במכניקה, בגאומטריה ובמתמטיקה של הביטוח; הקורס האחרון ניתן לו בשל "הנטייה המיוחדת לגזע שלו". משנת 1910 לימד כפרופסור מן המניין באוניברסיטת בון. בין 1913-1921 לימד באוניברסיטת גרייפסוואלד ולאחר מכן שב לאוניברסיטת בון. תוך הסתמכות על עבודתם של קודמים הוא ניסח פורמלית את התורה של מרחבים מטריים וטופולוגיים, ובנוסף תרם תרומות לתורת הקבוצות ולאנליזה פונקציונלית. האוסדורף פרסם מאמרים פילוסופיים, מהאסכולה של ניטשה, תחת שם העט פול מונגרה (Paul Mongré). האוסדורף נותר בגרמניה גם לאחר עליית הנאצים לשלטון. בזכות מעמדו הורשה להמשיך בעבודתו כפרופסור במשרה מלאה באוניברסיטת בון עד ליציאתו לפנסיה במרץ 1935. כנראה מתוך מחשבה שבשל מעמדו לא יסבול מרדיפות, הוא נשאר בגרמניה גם לאחר שעבודתו כונתה "מתמטיקה יהודית מנוונת". הוא המשיך לעבוד, תוך שהוא מפרסם את עבודתו בכתב עת מתמטי פולני, אך לאחר ליל הבדולח הפך למבודד יותר ויותר. בשנת 1942, משלא היה מסוגל יותר למנוע את שליחתו למחנה ריכוז, התאבד יחד עם אשתו וגיסתו. ממד האוסדורף מרחב האוסדורף פרדוקס האוסדורף - גרסה מוקדמת של פרדוקס בנך-טרסקי עקרון המקסימום של האוסדורף מדיה וקבצים בנושא פליקס האוסדורף בוויקישיתוף פליקס האוסדורף, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פליקס האוסדורף, באתר MacTutor (באנגלית) שי דשא ויבורסקי, פליקס האוסדורף, מדע גדול, בקטנה פליקס האוסדורף, באתר "Find a Grave" (באנגלית) איתי נבו, מכון דוידסון לחינוך מדעי, המתמטיקאי שסירב להישלח למחנות, באתר ynet, 27 באפריל 2022 פליכס האוזדורף (1868-1942), דף שער בספרייה הלאומית Mathematicians Under the Nazis, Sanford L. Segal, Princeton University Press, 2003, page 455 Jews and Sciences in German Contexts: Case Studies from the 19th and 20th ... By Ulrich Charpa, Mohr Siebeck, 2007, page 81 The Architecture of Modern Mathematics: Essays in History and Philosophy By José Ferreirós, pages 263, 264, 267, 268 ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקאים ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקום בגן עדן

מקום בגן עדן הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בבימויו של יוסי מדמוני, עם אלון אבוטבול, תום גרציאני ורותם זיסמן כהן בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי יוסי מדמוני ועיקרו האפשרות למכירת מקום בגן עדן תמורת דבר זול כמו שקשוקה. הסרט היה מועמד ל-10 פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 2013: תסריט - יוסי מדמוני, שחקן ראשי - אלון אבוטבול, שחקנית ראשית - רותם זיסמן כהן, שחקנית משנה - קרן ברגר, צילום - בועז יהונתן יעקב, עיצוב אומנותי - מיגל מרקין, עיצוב תלבושות - ליאורה שיים, מוזיקה מקורית - אופיר לייבוביץ', עיצוב פסקול - אלכס קלוד, דניאל מאיר ותולי חן; איפור - רונית דוגו ארביב. יוסי מדמוני היה מועמד לפרס גלובוס הבדולח בפסטיבל קרלובי וארי. העלילה מתפתחת בסרט בפלשבקים. שמואל אליפז המכונה "במבי" (אלון אבוטבול) יוצא מחדרו במלון ונרצח ביריות מתנקש ערבי. "במבי" היה קצין עז נפש ונערץ בתקופה המלחמה בפדאיון. הוא לא לקח שבויים אלא ספר את אלה שהרג, כרת את איבר מינם והביא כראייה לאנשי יחידתו (כמו שדוד המלך הביא מאה ערלות פלשתים לשאול). הוא רעב מאוד ומבקש מהטבח שמחה (ינון כהן) להכין לו במשך חודש כל יום שקשוקה. הטבח מסכים בתמורה לקבלת מקומו של "במבי" בגן עדן. "במבי" החילוני מסכים ונחתם חוזה. ביחידה מתאהב "במבי" באיילה (רותם זיסמן כהן) אך אביה (גבי עמרני) מתנה זאת בכך שישתחרר מהצבא, יאמץ נוהל חיים דתי ויעבוד בחלקו עבודה קשה במשך שנה (כמו שיעקב עבד למען רחל). לאחר שנה הם נישאים ועוזבים לבית ערבי מול חומות ירושלים. "במבי" מסרב להבטיח לאב שיאמר עליו קדיש. "במבי" חוזר לצבא ונולדות להם לאכזבתו שתי בנות. הוא עולה בדרגות ועובר לחיל שריון. למרות אזהרת הרופאים נכנסת איילה להריון יולדת בן בתקופת מלחמת יום הכיפורים ומתה לאחר הלידה. באותו זמן נלחם "במבי" בקרב בלימה ברמת הגולן ביחד עם הטען-קשר שלו נמרוד (מיכאל אלוני) שנופל בקרב. "במבי" קורא לבנו נמרוד (תום גרציאני) על שם החייל שנפל. הוא עולה בדרגות מתמנה לאלוף הפיקוד ומועמד לתפקיד רמטכ"ל אך בעיתונים מתפרסם תחקיר על כריתת אברי המין והוא נאלץ לעזוב את הצבא ולסבול השפלות, בתוכן של ליה בלקין (רונית יודקביץ') שמאשימה אותו במות בנה. "במבי" מתרכז בגידול בנו ביחד עם בת זוגו יוליה (סופיה אוסטריצקי). הוא מאמן את נמרוד כדי שיהיה לוחם כמוהו אך נמרוד נפצע באימונים, משתחרר מהצבא, חוזר בתשובה ועובר לישיבה של חוזרים בתשובה. הרב (יורם טולדנו) משדך לו את הילה (קרן ברגר) שגם היא חוזרת בתשובה אך חיי הנישואים שלהם משתבשים לאחר שהיא מגלה לו שאינו הגבר הראשון בחייה. נמרוד מוצא בחפציו של אביו את החוזה שחתם עם הטבח. הוא מחפש את הטבח והקצב השכונתי (סשה אגרונוב) מפנה אותו לרב שמחה (יוסי פולק) שמסרב לבטל את החוזה עם "במבי" המת. לאחר השיחה עם נמרוד הוא מתמוטט ומת. לבסוף רואים את הקצב מתבונן דרך החלון ורואה בחזיון את רבי שמחה ובמבי פוסעים לגן עדן. שמחה אומר כי לא הגן על אביו בשואה ולכן מגיע לו גיהנום אבל יש לו חוזה לגן עדן. ל"במבי" הוא אומר כי יש לו בן טוב ובזכות זה גם הוא יגיע לגן עדן. "מקום בגן עדן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מקום בגן עדן", באתר AllMovie (באנגלית) "מקום בגן עדן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מקום בגן עדן", באתר ספר הקולנוע הישראלי "מקום בגן עדן", באתר אידיבי "מקום בגן עדן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "מקום בגן עדן", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון למקום בגן עדן, באתר יוטיוב פרמיירה למקום בגן עדן, באתר יוטיוב מקום בגן עדן, באתר קרן הקולנוע הישראלי
Run

האם התכוונתם ל... Run (שיר של בקי היל וגלנטיס) Run (שיר של ואן ריפאבליק) Run (שיר של טיילור סוויפט) Run (שיר של סנואו פטרול) Run (שיר של BTS)
72 Seasons

‎72 Seasons (בתרגום חופשי לעברית: 72 עונות) הוא אלבום האולפן ה-12 של להקת ההבי מטאל האמריקאית מטאליקה, שיצא לאור ב-14 באפריל 2023. הוא אלבום האולפן הראשון של הלהקה לאחר תקופה של כשש וחצי שנים מאז יציאתו לאור של Hardwired...to Self-Destruct ב-2016. הלהקה הכריזה על האלבום העתידי ב-28 בנובמבר 2022, ובמקביל הוציאה את הסינגל הראשון מתוכו, "Lux Æterna". השיר יצא לאור בלוויית קליפ. במקביל להכרזה על האלבום, הודיעה הלהקה גם על מסע הופעות מתוכנן, M72 Tour, שיכלול 46 הופעות ב-22 ערים ברחבי העולם. ב-28 בנובמבר 2022 הסביר הטפילד את שם האלבום: 72 עונות. 18 השנים הראשונות בחיינו, שבהן מתעצב האני האמיתי או המזויף שלנו. הרעיון שההורים שלנו אומרים לנו "מי אנחנו". האפשרות לתיוג בלתי מוצדק של סוג האישיות שלנו. אני חושב שהדבר הכי מעניין בכל זה הוא הלימוד המתמשך של האמונות הבסיסיות האלה ואיך הן משפיעות על תפישת העולם שלנו כיום. חלק משמעותי מהחוויות שלנו כאנשים בוגרים הוא בעצם חזרה על או תגובה לחוויות הילדות הללו. אסירים של הילדות או משוחררים מהכבלים הללו שאנחנו סוחבים איתנו. ב-28 בנובמבר 2022 הודיעה מטאליקה על השקת האלבום, שמו, תאריך השקתו, רשימת הרצועות ומסע ההופעות בצפון אמריקה ובאירופה, בהשתתפות פנתרה, פייב פינגר דת' פאנץ', אייס ניין קילס, גרטה ואן פליט, ארכיטקטס(אנ'), וולביט(אנ') ומאמות' WVH(אנ'), שייקרא M72 World Tour. במקביל יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "Lux Æterna" עם וידאו קליפ נלווה. ב-19 בינואר 2023 הוציאה הלהקה סינגל נוסף, "Screaming Suicide", גם הוא בלוויית קליפ. אתר האינטרנט הרשמי של 72 Seasons (באנגלית) מידע על האלבום 72 Seasons באתר MusicBrainz מידע על האלבום 72 Seasons באתר AllMusic האלבום 72 Seasons באתר Discogs האלבום 72 Seasons באתר ספוטיפיי האלבום 72 Seasons באתר אפל מיוזיק האלבום 72 Seasons באתר Last.fm NEW ALBUM... 72 SEASONS!, November 28, 2022, Metallica 72 Seasons, בביצוע Metallica: Lux Æterna (Official Music Video), סרטון באתר יוטיוב Monroe, Jazz (28 בנובמבר 2022). "Metallica Announce Huge Tour and New Album 72 Seasons, Share Video for New Song: Watch". Pitchfork. נבדק ב-8 בפברואר 2023. {{cite news}}: (עזרה) Singer, Quentin (19 בינואר 2023). "Metallica Stealth Release New Single & Video, "Screaming Suicide"". Forbes. נבדק ב-8 בפברואר 2023. {{cite news}}: (עזרה) Rolling Stone, The 100 Best Albums of 2023, Rolling Stone, ‏2023-11-30 (באנגלית אמריקאית) Catalog Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Top Current Album Sales, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Tastemakers Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Top Rock & Alternative Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Top Rock Albums 2023, Billboard (באנגלית)
עמותת פתיל תכלת

עמותת פתיל תכלת היא עמותה ישראלית הפועלת לחידוש מצוות התכלת והפצת המצווה בקרב יהודים. מנכ"ל העמותה הוא ד"ר ברוך סטרמן. העמותה הוקמה בתחילת שנות התשעים בידי הרב אליהו טבגר, ד"ר ברוך סטרמן, ד״ר ארי גרינספן ויואל גוברמן לשם קידום מצוות התכלת. בתחילה ייצרו מקימי העמותה פתילי תכלת בצורה ביתית. בהמשך יועלו תהליכי הייצור והוקם המפעל, ומאז העמותה מייצרת פתילים מארגמונים לפי שיטת הרב טבגר, ומקדמת מיזמים חינוכיים וקהילתיים שונים. העמותה מתמקדת בשני תחומי פעילות עיקריים: הראשון הוא ייצור ומכירת פתילי תכלת, ובכלל זה קשירת טליתות וציציות עם תכלת במפעל בכפר אדומים, מחקר מעשי של דרכים לשיפור ייצור התכלת בימינו, ומחקר מעשי של ייצור התכלת בעת העתיקה; התחום השני הוא מיזמים חינוכיים וקהילתיים, ובכללם הפעלת מרכז מבקרים פיזי ומקוון, הוצאה לאור של קונטרס "ונתנו על ציצית הכנף" והפצתו, ארגון מיזם "שבת התכלת" בקהילות יהודיות בשבת פרשת שלח, והקמה של מאגר משאבים לימודי בנושא התכלת והנגשתו לקהל הרחב במסגרת אתר העמותה, ובכלל זה תרגום של מאמרים מאנגלית והפקת סרטוני הסבר על התכלת ואופן קשירתה. מאגר מאמרים (דיסק) מאמרים במספר שפות בנושא התכלת, תשס"ד. פתיל תכלת, תשע"ח נושאים בפרק התכלת דף יומי: מנחות פרק ד', תשע"ח. והיה לכם לציצית – קונטרס בענייני התכלת, 16 גיליונות, תשס"ז – תשפ"ב. אליהו טבגר, שלוש מאמרים בנושא התכלת, תשנ"ז. אליהו טבגר, אוסף מאמרים בנושא התכלת, תשס"א. משיכיר : אסופת מאמרים מן הפולמוס על הכרת חלזון התכלת, תשע"ז. אסופת מאמרים בנושא התכלת, תשע"ב. כמו כן העמותה הוציאה מספר ספרים באנגלית. ברוך סטרמן וג'ודי טאובס-סטרמן, לטעום מהשמיים: מדוע חיפשו היהודים את צבע התכלת, ידיעות ספרים, 2011, עמ' 163–166. אתר האינטרנט הרשמי של עמותת פתיל תכלת עמותת פתיל תכלת, באתר "גיידסטאר ישראל" מידע על פתיל תכלת בקטלוג הספרייה הלאומית והיה לכם לציצית, באתר אסיף
ליפמוטור

Leapmotor (במנדרינית: 零跑) היא יצרנית רכב סינית שהמטה שלה ממוקם בהאנגג'ואו שבסין, והיא עוסקת בעיקר בייצור רכבים חשמליים. היא הוקמה בדצמבר 2015. ב-13 ביוני 2018, בתערוכת CES אסיה, ליפמוטור הכריזה על שבב הבינה המלאכותית הראשון מתוצרתה, ונקרא "Lingxin 01". השבב פותח בשיתוף פעולה בין ליפמוטור ו-Zhejiang Dahua והוא מיועד לרכבים אוטונומיים ולשם כך כולל יכולת למידה עמוקה וכוח מחשוב גדול. החברה שילבה אנכית רכיבים בעלי רווחים גבוהים על ידי פיתוח ובניית רכיבים בעצמה כגון מנועים חשמליים, מעבד רכב ותאורת לד. באוקטובר 2018 הודיעה ליפמוטור על כוונתה להשיק שלושה דגמי מכוניות, ה-T03, ה-S01 וה-C11, כל אחד מהם מבוסס על פלטפורמה אחרת. ביוני 2019 הושק בסין הרכב הראשון, שנקרא S01, רכב בתצורת קופה 2 דלתות חשמלי, אחרי שאב טיפוס הוצג בתערוכת הרכב בגואנג'ואו ב-2017. באותה עת גייסה החברה 380 מיליון דולר והחלה בבניית מפעל. ב-11 במאי 2020 הוכרזה המכונית החשמלית השנייה, ה-T03, מכונית מיני עירונית חשמלית, בשלוש גרסאות שונות. בנובמבר 2020 הושקה המכונית החשמלית השלישית, ה-C11, קרוסאובר חשמלי עם 7 מקומות ישיבה. ב-11 מאי 2022 השיקה ליפמוטור את הרכב הרביעי שלה, מכונית סדאן חשמלית בשם C01, ולפי הנטען בעלת טווח של 500–717 קילומטרים בהתאם לרמת הגימור. ב-22 בנובמבר 2022 הושקה ליפמוטור בישראל על ידי היבואן מטרו מוטור עם תחילת המכירות של הליפמוטור T03. מדיה וקבצים בנושא ליפמוטור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליפמוטור ליפמוטור, ברשת החברתית פייסבוק ליפמוטור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליפמוטור, ברשת החברתית אינסטגרם ליפמוטור, ברשת החברתית טיקטוק ליפמוטור, ברשת החברתית LinkedIn ליפמוטור, סרטונים בערוץ היוטיוב ליפמוטור, באתר פינטרסט Leo Breevoort, The Big Read: Story of Leapmotor, CarNewsChina.com, ‏2021-11-14 (באנגלית אמריקאית) Leapmotor to roll out 3 new models over next 3 years, Gasgoo Startup LeapMotor kicks off delivery of the S01 all-electric coupe on June 28, Gasgoo Tate, Leapmotor’s First Coupe EV S01 Start to Deliver China Car News, Reviews and More (באנגלית אמריקאית) Startup Leapmotor, FAW Car to jointly develop smart EV models, Gasgoo Meet the Leap C11, a dual-motor e-SUV slated for Guangzhou show premiere, Meet the Leap C11, a dual-motor e-SUV slated for Guangzhou show premiere (באנגלית) Deralaand, Leapmotor presents electric sedan C01, electrive.com, ‏2022-05-11 (באנגלית אמריקאית) אופיר דואק, ליפמוטור בישראל: קטנה חשמלית ב-100 אלף שקלים, באתר ישראל היום, 22 בנובמבר 2022
גיום אוליבייה

גיום-אנטואן אוליבייה (צרפתית: Guillaume-Antoine Olivier; נולד ב-19 בינואר 1756 ליד טולון ונפטר ב-1 באוקטובר 1814 בליון), היה אנטומולוג וביולוג צרפתי. הו אבילה כ-6 שנים במסע במזרח הים התיכון והגיע עד לאיראן. ממסעות אלו הוא חזר עם חומר רב על עולם החי והצומח של האזור. אוליבייה חיבר את הספרים "Le Voyage dans l'Empire Othoman, l'Égypte et la Perse" ("מסע לאימפריה העות'מאנית, למצרים ולפרס" - 1807), ו"Entomologie, ou histoire naturelle des Insectes" ("אנטומולוגיה, ההיסטוריה הטבעית של החרקים" - 1808). בספרים הוא תיאר לראשונה חרקים רבים שניתן לפגוש באזור (למשל חרוטן קוני ורבים נוספים). אוליבייה היה חבר קרוב של האנטומולוג הדני יוהאן כריסטיאן פבריציוס, ופטרונו של האנטומולוג הצרפתי פייר לטרה. מדיה וקבצים בנושא גיום אוליבייה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.