laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרכבת צד (צלילה)

הרכבת צד (באנגלית: Sidemount, בתעתיק לעברית: סיידמאונט) היא תצורה של צלילת מכשירים, שבה מכלי הגז הדחוס מותקנים מתחת לכתפיים ולאורך הירכיים של הצולל במקום על גבו. הרעיון של מיכלים צדדיים מקורו בצלילה במערות בבריטניה, במהלך שנות ה-60. במהלך חקירה של מערות תת-קרקעיות המוצפות במים, צוללנים נתקלו מדי פעם במעברים צרים שחסמו חקירה נוספת. ניתוק המיכל בהרכבת צד והעברתו דרך המעבר בנפרד מהגוף איפשרה את הכניסה למעברים צרים אלו. הרכבת צד מאפשרת לצוללן להרכיב בכוחות עצמו ובקלות את מיכלי הצלילה בעומק הים. הדבר מאפשר לצוללן לרדת לעומק עם המיכלים הרזרבים כאשר הם מנותקים מיתר הציוד. את המיכלים הרזרביים ניתן להשאיר במיקום מסוים בקרקעית הים. באופן זה, הצוללן יכול לחזור למיקום המסוים, על מנת להחליף את המכלים הריקים במלאים מבלי לצאת מהמים. האפשרות להרכיב את המיכלים בתוך המים, מאפשרת לצוללן גם להרכיב את המיכלים על פני המים מייד לפני תחילת הצלילה. בתרחישים רבים של הרכבה הרגילה - כלומר הרכבה של המכלים על גב הצוללן - הצוללן צריך להרכיב את מיכל הגז על גבו עוד בטרם הוא נכנס למים. לכן בתרחישים אלה קשה לצוללן להימנע מלהתנייד מחוץ למים ללא מיכלי הגז הכבדים על גבו. לעומת הרכבה הגב, הרכבת צד מאפשרת הכנסה של המכלים למים בנפרד ללא התניידות עם המיכלים על הגב. מכיוון שמכלי הצלילה הם כבדים, ההתקן מתאים במיוחד לסובלים מפגיע בעמוד השידרה וממוגבלויות אחרות. כאשר משתמשים בהרכבת צד בצלילה טכנית עם תמהיל גזים (לדוגמה, ניטרוקס, הליום, וחמצן טהור), אין צורך בהתקן מיוחד של שני מכלים על גב הצוללן. כמו כן, הרכבת הצד מאפשר לסובב בקלות את שסתומי מיכל הגז ומאפשר להסיר בקלות מיכלים בעת הצורך, פעולות שלעיתים נדרשות בצלילה טכנית. בצלילת מערות, הרכבת צד מקלה על כניסה לאזורים צרים במערה. מכלי גז הממוקמים על גבו של הצוללן, מגנים על גבו וראשו של הצוללן. בהרכבת צד אין הגנה כזו. לכן ניתן להפחית את החשיפה לפגיעת ראש בהרכבת צד על ידי שימוש בקסדה. הרכבת צד מאפשרת לצוללן להיכנס לפתחים צרים על ידי ניתוק המיכלים תוך כדי צלילה והפחתת רוחב הגוף שלו על ידי מיקומם של המכלים בחזית. הרכבת צד מגדילה את הסיכון לפגיעת ראש מאחור. השימוש בקסדה להגנה על הראש מפחיתה את הסיכון לפגיעה. צלילת מערות עם הרכבת צד בצלילה טכנית, ההשימוש בהרכבת צד מאפשר להימנע משימוש בהתקן גב עם שני מכלים אשר מוצג בצילום. בתצלום נראה צוללן שדוחף את אחד ממכליו קדימה בהרכבת צד עם שני מכלים. פעולה זו מקטינה את רוחב הגוף של הצוללן. ניתן לדחוף את שני המכלים יחד ולהשיג רוחב גוף צר אף יותר. צלילה טכנית ציוד צלילה סכנות צלילה נייטרוקס Heinerth, Jill (2012). Side Mount Profiles. Heinerth Productions Inc. ISBN 978-0979878954. Hartmann, Alexander (2014). Sidemount Guide. epubli GmbH. ISBN 9783737502962. Neto, Rob (2015). Sidemount Diving: The Almost Comprehensive Guide. CreateSpace Independent Publishing Platform. ISBN 978-1517458003. הרכבת צד, באתר התאחדות הישראלית לצלילה. התמחות צלילה PADI Sidemount, נבדק ב-2022-09-20, התמחות צלילה PADI Sidemount באתר youtube. [1], ISE Sidemount Diving Iliffe, Thomas M., and Curt Bowen. "Scientific cave diving." Marine Technology Society Journal 35.2 (2001): 36-41. הרכבת צד, באתר התאחדות הישראלית לצלילה B Schofield, Dave Ryall., CAVE DIVING - BRITISH STYLE, CDG Web Site
אלפסינה

אֵלֶפְסִינָה (ביוונית: Ελευσίνα), וכן אֶלֶפְסִיס ואֶלֶאוּסִיס (ביוונית עתיקה: Ἐλευσίς, Eleusis) היא עיר פרברים ועירייה ביחידה האזורית מערב אטיקה ביוון. היא ממוקמת כ-18 קילומטרים (11 מיל) לצפון-מערבית ממרכז אתונה ומהווה חלק מאזור המטרופולין שלה. היא ממוקמת במישור תריאסיו, בקצה הצפוני ביותר של המפרץ הסרוני. מצפון לאלפסינה נמצאות מנדרה ומגולה, ואילו אספרפירגוס נמצאת בצפון מזרח. זהו אתר התעלומות האלאוסיניות ומקום הולדתו של אייסכילוס. כיום, אלפסינה היא מרכז תעשייתי גדול, עם בית הזיקוק הגדול ביותר ביוון, כמו גם ביתו של פסטיבל אסקיליה, אירוע האמנויות הארוך ביותר באזור אטיקה. ב-11 בנובמבר 2016, אלפסינה נבחרה לבירת התרבות של אירופה לשנת 2021. איטליה ג'לה, סיציליה, איטליה מדיה וקבצים בנושא אלפסינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלפסינה אלפסינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנתרה (שיר)

"פנתרה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. הוא נכתב על ידי קירל, רון ביטון, איתי שמעוני וירדן פלג, שגם הפיק את השיר תחת שם הבמה שלו, ג'ורדי. הווידאו קליפ שלו פורסם במקביל לצאתו בחסות קוקה-קולה ישראל. יומיים לפני פרסומו, ב-10 באוגוסט 2022, ביצעה את השיר לראשונה בהופעה קידומית של קוקה-קולה. הוצאת הסינגל באה אחרי אישורה הרשמי של קירל להשתתפותה באירוויזיון 2023 כנציגת ישראל, ולפני ההופעה המתוכננת בפארק הירקון בו היא עתידה לבצעו. זהו שיתוף הפעולה השני של קירל עם יוצרי "פנתרה", כשבעבר עבדו יחד על השיר "פאוץ'. בין הז'אנרים המוזיקליים שנשמעים בו נמנים סוגות הג'אז, פלמנקו, רוק, היפ הופ, פופ, רגאטון וטראפ. מילותיו עוסקות בהעצמה נשית ובפמיניזם. דודי פטימר מעיתון "מעריב" שיבח את הפקת השיר וטען כי יש בו את כל האלמנטים והמרכיבים הדרושים ליצירת להיט ישראלי חדש. יוסי חרסונסקי העניק לו שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה וכתב כי אין ב"פנתרה" את החן שהיו בשיריה הקודמים. הוא האשים את תעשיית המוזיקה הישראלית ואת הוריה, ומציין כי ההתעניינות התקשורתית העצומה בקירל הופכת אותה לכלי משחק. דור מאיר מועלם מאתר "מאקו" כתב כי השיר מעולה, אבל כי ניכר שהוא שואב השראה מהזמרת הספרדייה רוסליה והוסיף: ”מוצלח מכמה סיבות: ההוק הספרדי בסגנון פלמנקו מעולה, והדרמה שלו משתלבת מושלם עם האווירה המשועשעת הכללית בשיר.”. אתר "פרוגי" טען כי מדובר בלהיט העתידי של עונת הקיץ הישראלית. ב-18 באוגוסט נכנס "פנתרה" לראשונה למצעד הרשמי של גלגלצ במקום השישי. לאחר מכן עלה למקום השני. בנוסף, הקליפ שלו צבר כ-5.5 מיליון צפיות ביוטיוב, כשישה ימים לאחר פרסומו. כמו כן, הוא התמקם במקום הראשון במצעד הסרטונים הויראליים של האפליקציה. הווידאו קליפ פורסם ב-12 באוגוסט 2022, יום צאת השיר. נותנת החסות שלו היא חברת קוקה-קולה ישראל, והוא בוים על ידי אינדי חיית, חברת הפקות בניהולה של תמי הר-לב, וצולם בפולין. בסצנה הראשונה שלו מוצגת קירל כשהיא לוגמת מפחית של קוקה-קולה. לאחר מכן רוקדת על עמוד מאוזן, שיהפוך בהמשך הסרטון לחבל המחבר בין שני בניינים. בקליפ מופיעה קירל בזמן ביצוע מספר פעולות שונות כמו רכיבה על סוס, קפיצה בחבל, סחרור כדור על אצבע אחת, למידת אמנות לחימה עם חרב ונסיעה על אופנוע. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית ענבר פלד, פנתרה אמיתית: נועה קירל בסינגל חדש ופראי, באתר פרוגי, 12 באוגוסט 2022 עכשיו זה רשמי: נועה קירל הסכימה לייצג את ישראל באירוויזיון 2023, באתר חדשות 13, 9 באוגוסט 2022 הנציגה שלנו לאירוויזיון 2023 נועה קירל פנתרה, הד הקריות, 13 באוגוסט 2022 דודי פטימר, ‏מתכון ללהיט מנצח: נועה קירל משחררת שיר חדש, באתר מעריב אונליין, 13 באוגוסט 2022 נועה קירל פנתרה, יוסי חרסונסקי דור מאיר מועלם, ‏נועה קירל לא באמת מוזרה כמו שהיא חושבת שהיא. לפחות כרגע, באתר ‏מאקו‏, 21 באוגוסט 2022 נועה קירל - פנתרה (Prod. By Jordi), יוטיוב המצעד הישראלי השנתי תשפ"ב, באתר גלי צה"ל, 22 בספטמבר 2022, בדיקה אחרונה ב־25 בספטמבר 2022 דורית אסרף מזרחי, שיר השנה של תשפ"ב – "דובשניה", באתר כאן, 25 בספטמבר 2022, בדיקה אחרונה ב־28 בספטמבר 2022 המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג (לרשימה המלאה יש לבחור בתפריט "כל נתוני המצעד" להורדת קובץ PDF), באתר mysong.co.il, ‏26 באוגוסט 2023
הבחירות המקדימות במפלגת הליכוד (2014)

הבחירות לראשות הליכוד נערכו על ידי מפלגת הליכוד ב־31 בדצמבר 2014 לקראת הבחירות לכנסת העשרים. יו"ר הליכוד וראש הממשלה המכהן בנימין נתניהו היה צפוי מלכתחילה להתמודד לבחירה מחדש, אך בשל עמידתו בראשות קואליציה שברירית ביותר, רצה ראש הממשלה לחזק את תמיכתו הפנימית על ידי קיום פריימריז מוקדם ביותר בתאריך ה-6 בינואר, שנים לפני המועד המחייב של בחירות אפשריות. עם זאת, הממשלה קרסה בדצמבר 2014, והוחלט על בחירות מוקדמות ל-17 במרץ 2015, יותר משנתיים מוקדם מהנדרש. סקר מוקדם הראה שראש הממשלה יפסיד לגדעון סער בפריימריז; לכן, נתניהו ביקש ממרכז הליכוד להקדים את הבחירות המקדימות מתאריך ה-6 בינואר ל-31 בדצמבר, כדי לוודא שלסער אין זמן להקים קמפיין. סער התנגד להצעה. ההצעה הועלתה למרכז הליכוד, שהצביעה במיני משאל עם בהצבעה חשאית בעשר קלפיות ברחבי הארץ ב-10 בדצמבר 2014. 1,567 מתוך 3,700 חברי המרכז הזכאים בעד הצעד, ו-835 התנגדו, היו שראו בו מבחן לקמוס לפופולריות של ראש הממשלה במפלגה. לאחר אישור חברי מרכז הליכוד, בית הדין של הליכוד הותיר את מועד הבחירות ל-6 בינואר 2015 מכיוון שלהצעה חסרה רוב של שני שלישים. נתניהו ערער על ההחלטה. חבר שופטים קיבל את הערעור ב-17 בדצמבר 2014, ואיפשר לפריימריז להתקיים ב-31 בדצמבר 2014. המועמדים היו: בנימין נתניהו, יו"ר מכהן וראש ממשלת ישראל. דני דנון, יו"ר הליכוד העולמי. גדעון סער היה מועמד פוטנציאלי, אך הוא הודיע ב-11 בדצמבר 2014 כי לא יתמודד לראשות המפלגה. ח"כ משה פייגלין הסיר את מועמדותו ב-18 בדצמבר 2014, לאחר שבית הדין של הליכוד קבע כי הפריימריז לראשות המפלגה ולרשימת הבחירות של הליכוד יתקיימו במקביל. מבקר המפלגה, שי גלילי, קרא לקיים שימוע חקירה שיתמקד בשימוש של נתניהו ב"משאבים מפלגתיים" כדי לקדם את מועמדותו במהלך הפריימריז בליכוד; הדיון הביא לפסילתו של נתניהו כמועמד הן ליו"ר והן למקום ברשימת הבחירות. אך בית הדין של הליכוד אישר לנתניהו להתמודד. בהצבעת הפריימריז על מקומות ברשימת הבחירות של הליכוד לבחירות לכנסת, הח"כים המכהנים משה פייגלין וציפי חוטובלי, שניהם מהסמנים הימניים במפלגה, לא הצליחו לזכות במקומות ריאליים ברשימה, בעוד שר הפנים גלעד ארדן זכה במקום השני ברשימה, אחרי נתניהו, ומירי רגב עלתה מהמקום ה-12 למקום ה-4. פייגלין, שהחזיק במקום ה-13 בכנסת היוצאת, ירד למקום ה-36 הלא ריאלי, וחוטובלי ירדה מהמקום ה-18 למשבצת ה-26. לליכוד היו 18 מנדטים בכנסת ה-19, והיה צפוי לזכות ב-24 מנדטים לכל היותר בבחירות הבאות. רשימת הליכוד לכנסת נבחרה באופן הבא: בנימין נתניהו גלעד ארדן יולי אדלשטיין ישראל כץ מירי רגב סילבן שלום משה יעלון זאב אלקין צחי הנגבי דני דנון שריון של יו"ר המפלגה יובל שטייניץ גילה גמליאל יריב לוין אופיר אקוניס דוד ביטן (מחוז השפלה) חיים כץ ז'קי לוי (מחוז הגליל) יואב קיש (מחוז תל אביב רבתי) אבי דיכטר דודי אמסלם (מחוז ירושלים) מיקי זוהר (מחוז הנגב) שריון של יו"ר המפלגה איוב קרא נאוה בוקר ציפי חוטובלי אברהם נגוסה (עולה חדש) הבחירות לראשות הליכוד (2019) הבחירות המקדימות בליכוד (2022) הבחירות לראשות הליכוד (1993) הבחירות לכנסת העשרים
גבריאל גראד

גבריאל גראד (ליל כ"ב בתמוז ה'תר"ן, 9 ביולי 1890 – 9 בדצמבר 1950) היה מלחין יהודי ליטאי שפעל ברוסיה ובגרמניה, ולאחר עליית הנאצים לשלטון, בתל אביב ובירושלים. נולד לזאב צבי, סוחר עשיר, בריטובה (אנ') שבליטא. קיבל חינוך מסורתי בחדר וישיבה. בשנים 1907–1909 למד לנגן בכינור ובפסנתר וכן לימודי קומפוזיציה בקונסרבטוריון הממלכתי הרוסי ביקטרינוסלב. משם עבר ללמוד בבית הספר הגבוה למוזיקה בברלין. הוא השלים את לימודיו בהצטיינות. בתקופת מלחמת העולם הראשונה התפרסם גראד בקונצרטים ברחבי רוסיה. לאחר המלחמה יסד בקובנה בית ספר למוזיקה עברית וקלאסית ועמד בראשו בין השנים 1920–1922 כשבמקביל ניהל אגודות מוזיקליות יהודיות שונות וכתב ביקורת מוזיקה בעיתונות היהודית. בשנים 1922–1924 עשה בברלין. הוא הופיע בשלישייה קאמרית שאותה יסד, הוא ניגן בפסנתר עם פרופ' אלפרד ויטנברג (כינור) ופרופ' פליקס רוברט מנדלסון (צ'לו). ב-1924 עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. הוא הקים בעיר יחד עם אחרים את הקונסרבטוריון 'בנהטוב' (משחק אותיות על שמו של בטהובן). הוא נפטר בגיל 60 בבית החולים הדסה בתל אביב לאחר מחלה קצרה ב-9 בדצמבר 1950. דוד תדהר (עורך), "גבריאל גראד", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 429 גבריאל גרד (1890-1950), דף שער בספרייה הלאומית גבריאל גראד, אמני המוסיקה בארצנו | זיגמונד פויירמן, המשקיף, 2 ביולי 1939 לנשף הקומפוזיטור גראד בירושלם, דואר היום, 21 ביולי 1925 ידיעה על פטירתו (בירושלים [!]) באתר סוכנות הידיעות JTA,‏ 11 בדצמבר 1950. תאריך הלידה העברי לפי ערכו באנציקלופדיה תדהר, להלן 'קישורים חיצוניים' מתאים לתאריך הלידה הלועזי שבכרטיס אישיות שלו באתר Geni, והתאריך הלועזי שנרשם בתדהר שגוי. גבריאל גראד ז"ל, הארץ, 10 בדצמבר 1950, עמ' 2.
אמונה (אלבום של אביבה אבידן)

"אמונה" הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת הישראלית אביבה אבידן. את האלבום הוציאה במחצית שנת 2004 לאור חברת התקליטים אלי בן-מוש הפקות של משה בן-משה. כל האלבום הופק על ידי אבידן עצמה. בלט ממנו הדואט שלה עם בתה מאיה בשם "ילדה שלי". "לנצח בני" נכתב והולחן על ידי נורית בת-שחר צפריר ועוזי חיטמן. אבידן חידשה את השיר, שהיה במקור בביצועו של חיטמן, וכללה אותו באלבומה. בשנת 2009 חידש אייל גולן פעם נוספת, הפעם את גרסתה של אבידן. אביבה אבידן – אמונה
אליפות אירופה באתלטיקה 2022

אליפות אירופה באתלטיקה ה-25 נערכה במינכן שבגרמניה, בין ה-15 באוגוסט ל-21 באוגוסט 2022. באליפות זו משתתפים 1495 אתלטים מ-48 מדינות. המשלחת הישראלית כללה 15 אתלטים במקצועות המסלול והשדה. המשלחת הישראלית זכתה בחמש מדליות כאשר המרתוניסטים הישראלים זכו במדליית הזהב הקבוצתית בריצת המרתון, מארו טפרי זכה במדליית הכסף בריצת המרתון, גשאו איילה זכה במדליית הארד בריצת המרתון, לונה צ'מטאי-סלפטר זכתה במדליית הארד בריצת 10,000 מטר וחנה קנייזבה-מיננקו זכתה במדליית הארד בקפיצה משולשת. אליפות זו היא המוצלחת ביותר של משלחת ישראלית לאליפות אירופה באתלטיקה כאשר חמש המדליות שהמשלחת השיגה, הכפילו את מאזן המדליות של ישראל באליפויות אירופה שעמד לפני התחרות על חמש מדליות. פמקה בול (הולנד הולנד), זכתה ב-3 מדליות זהב, בריצת 400 מטר, בריצת 400 מטר משוכות ובריצת שליחות 4x400 מטר אנטיגוני דריסביוטי (יוון יוון), זכתה בשתי מדליות זהב אישיות, בהליכה תחרותית ל-20 ק"מ ובהליכה תחרותית ל-35 ק"מ. ג'ינה לוקנקמפר (גרמניה גרמניה), זכתה ב-2 מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר יקוב אינגבריגטסן (נורווגיה נורווגיה), זכה בשתי מדליות זהב אישיות, בריצת 1500 מטר, בריצת 5000 מטר ז'ארנל יוז (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר מתיו הדסון-סמית' (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת), זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה באתלטיקה 2022 (באנגלית ובגרמנית) מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה באתלטיקה 2022 בוויקישיתוף אתר אליפות אירופה באתלטיקה 2022
נקודת פרליק

נקודת פרליק או פרליק פוינט או הוק פרליק (באנגלית: Perelik Point; בבולגרית: нос Перелик) היא לשון יבשה, בחוף המזרחי של האי רוברט, באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה. נקודת פרליק מהווה את הצד הצפוני של פתחו של מפרצון קוזלודוי, ומהווה את הצד המזרחי של פתחו של מפרצון גארניה. אורכה של לשון היבשה 900 מטרים, והיא בולטת לתוך מצר נלסון. נקודת פרליק ממוקמת 1.4 קילומטרים צפונית-מערבית מנקודת קיצ'ן; נקודת פרליק ממוקמת 1.2 קילומטרים דרומית-מזרחית מנקודת סמירננסקי; הנקודה מופתה לראשונה בשנת 2009 על ידי סוקרים בולגריים. הנקודה נקראת על שם פסגת גוליאם פרליק, שברכס הרי רודופי, שבדרום בולגריה.
משרד ההגנה (פינלנד)

משרד ההגנה (בפינית: puolustusministeriö או בראשי תיבות: PLM) הוא משרד בממשלה הפינית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של פינלנד. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. בניגוד למדיניות המקובלת ברוב מדינות אירופה, על פי שר ההגנה משמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים ומפקד הצבא כפוף לו, בפינלנד ראש ההגנה משמש כמפקד הבלעדי של הכוחות המזוינים וסמכויותיו כמעט ולא מוגבלות. תפקידו של שר ההגנה מתמצה בניהול התקציבים והמשאבים לטווח ארוך של הכוחות. המשרד הוקם ב-27 במאי 1918, זמן קצר לאחר הכרזת העצמאות של פינלנד. שר ההגנה הנוכחי הוא אנטי הקנן ממפלגת הקואליציה הלאומית שנכנס לתפקידו ב-20 ביוני 2023. אתר האינטרנט הרשמי של משרד ההגנה (בפינית) אתר האינטרנט הרשמי של משרד ההגנה (בשוודית) אתר האינטרנט הרשמי של משרד ההגנה (באנגלית) משרד ההגנה, ברשת החברתית פייסבוק משרד ההגנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד ההגנה, ברשת החברתית אינסטגרם משרד ההגנה, ברשת החברתית LinkedIn
ראש ההגנה (פינלנד)

ראש ההגנה (בפינית: Puolustusvoimain komentaja) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים של פינלנד. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל. תפקידו של ראש ההגנה בפינלנד שונה באופן מהותי מהמקובל בשאר מדינות אירופה. בעוד שברוב המדינות מקובל שכוחו של מפקד הצבא מוגבלת באמצעות כוחו של שר ההגנה, בפינלנד תפקידו של שר ההגנה מצומצם מאוד, והוא אמון רק על ניהול התקציבים והפעילות הכלכלית של הכוחות המזוינים. בתוך הצבא, סמכויותיו של ראש ההגנה אינן מוגבלות כמעט, וניתן לשנות את החלטותיו רק באמצעות הוראה ישירה מהנשיא. במקביל לתפקידו כמפקד כל הצבא הפיני, ראש ההגנה משמש גם כמפקד הישיר של פיקוד ההגנה, וסגנו משמש כראש מטה הפיקוד. ראש מטה ההגנה נבחר בהצבעה במועצת המדינה ולאחר מכן ממונה בפועל בידי הנשיא. ראש מטה ההגנה המכהן הוא טימו קיבינן שנכנס לתפקידו ב-1 באוגוסט 2019. ראש המטה הכללי ממלא תפקידים טכניים וניהוליים, והוא משמש כסגנו של ראש ההגנה. אתר האינטרנט הרשמי של ראש ההגנה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של ראש ההגנה (בפינית) אתר האינטרנט הרשמי של ראש ההגנה (בשוודית) ראש ההגנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
Deadline Hollywood

Deadline Hollywood, הידוע גם כ-Deadline או Deadline.com, הוא אתר חדשות מקוון שנוסד כבלוג החדשות Deadline Hollywood Daily על ידי ניקי פינק ב-2006. האתר מתעדכן מספר פעמים ביום והוא מתמקד בעיקר בחדשות מתעשיית הבידור. מאז 2009 שייך המותג ל- Penske Media Corporation. מייסדת האתר, ניקי פינק, החלה ביוני 2002 לכתוב סדרת טורים ב-LA Weekly בשם Deadline. במרץ 2006 נוסד הבלוג Deadline Hollywood Daily (DHD) כגרסה מקוונת של הטור. הוא הושק רשמית כאתר בידור בשנת 2006. עד 2009 היה האתר לאחד מהאתרים בעלי מספר העוקבים הגדול ביותר בהוליווד. בשנת 2009 מכרה פינק את Deadline ל-Penske Media Corporation (אז Mail.com Media). פינק קיבלה גם חוזה העסקה של חמש שנים פלוס שדווח על ידי הלוס אנג'לס טיימס כשווה "מיליוני דולרים", כמו גם חלק מהכנסות האתר. בספטמבר 2009 שונתה כתובת האתר ל- deadline.com ושם האתר הפך ל- Deadline Hollywood. האתר התרחב לניו יורק ב-2010, אז צורפו לצוות האתר כתב וראייטי מייק פלמינג ג'וניור כעורך ה- Deadline החדש של ניו יורק, עורך הפייננשל טיימס טים אדלר הוביל את Deadline London, ונלי אנדריבה לסיקור טלוויזיה. פינק נשארה העורכת של Deadline Hollywood עד נובמבר 2013, אז עזבה לאחר מחלוקת של שנה בינה לבין פנסקה, שרכשה את Variety המתחרה. אתר האינטרנט הרשמי של Deadline Hollywood (באנגלית) Deadline Hollywood, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Deadline Hollywood, סרטונים בערוץ היוטיוב Deadline Hollywood at PMC "About Us". Deadline Hollywood. 4 בספטמבר 2009. ארכיון מ-13 במאי 2018. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Finke, Nikki (11 במאי 2016). "Deadline Turns 10 And Celebrates Disruptors: Nikki Finke Looks Back". Deadline Hollywood. ארכיון מ-6 ביולי 2021. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Maglio, Tony; Donnelly, Matt (20 ביולי 2017). "She's Back?! Nikki Finke Poised to Return to Deadline Hollywood as Columnist (Exclusive)". TheWrap. ארכיון מ-27 במרץ 2021. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Fritz, Ben (24 ביוני 2009). "Mail.com picks up Deadline Hollywood". Los Angeles Times. ארכיון מ-7 באוגוסט 2020. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Haber, Matt (4 בספטמבר 2009). "Fixedja! Nikki Finke's Deadline Sleeker, Less Daily". Portfolio.com. אורכב מ-המקור ב-18 במרץ 2012. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Young, Pandora (11 בינואר 2010). "Nikki Finke Hires Mike Fleming Away From Variety". Mediabistro. אורכב מ-המקור ב-14 בינואר 2010. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Ernst, Amanda (11 בינואר 2010). "Nikki Fine Hires Variety Vet To Helm Deadline New York". Mediabistro. אורכב מ-המקור ב-15 בינואר 2010. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Reagan, Gillian (29 במרץ 2010). "Nikki Finke Poaches Hollywood Reporter's TV Editor Nellie Andreeva". Business Insider. ארכיון מ-1 באוגוסט 2020. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Kaufman, Leslie (6 בנובמבר 2013). "Nikki Finke Leaves Deadline Hollywood". The New York Times. ארכיון מ-2 באוקטובר 2018. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה)
HeidelbergCement

היידלברג צמנט (באנגלית: HeidelbergCement) היא חברה גרמנית, המייצרת ומספקת חומרי גלם לייצור תערובות בטון וחומרי בניין. החברה מעסיקה כ-53,000 עובדים, ב-3000 אתרי ייצור, מפעילה 139 מפעלי מלט וכ-600 מחצבות לייצור אגרגטים. היידלברג סמת מדורגת כאחת מאלף החברות הציבוריות הגדולות בעולם, נחשבת לחברת DAX ונסחרת בבורסה לניירות ערך בפרנקפורט. המטה הראשי של החברה נמצא בהיידלברג, גרמניה. החברה הוקמה בשנת 1874 על ידי יוהאן פיליפ שיפרדקר כחברה לייצור צמנט. בשנת 1933, התגייס מנהלה הראשי של החברה, אוטו הויר (Otto Heuer), למפלגה הנאצית. במהלך מלחמת העולם השנייה, שימשו מפעלי החברה להעסקת שבויי מלחמה לעבודת כפייה. בשנת 1972, רכשה החברה כ-35 אחוזים מהחברה הצרפתית ויקט צמנט (Vicat Cement). בשנת 1977, רכשה את חברת ליי צמנט (Lehigh Cement) אשר פעילותה בצפון אמריקה. בסוף שנת 1993, רכשה היידלברג סמנט את חברת הצמנט הבלגית אס אה סימנטריס (SA Cimenteries). בשנת 1999, רכשה את חברת סנסם (Scancem) אשר פעלה בצפון אירופה ואפריקה. בשנת 2006, רכשה את חברת המלט ההודית מייסור צמנט (Mysore Cement). בחודש מאי 2007, מכרה היידלברג את אחוזיה בחברת ויקט צמנט ורכשה את חברת הנסון (Hanson) תמורת כ-7.8 מיליארד ליש"ט. בחודש יולי 2016, רכשה את חברת איטלסמנטי (Italcementi). הנסון (ישראל) בע"מ היא חברה פרטית ישראלית שהוקמה בשנת 1963, ובבעלותה: 26 מפעלי בטון, 3 מחצבות, 2 מפעלי אספלט וצי המונה כ-120 משאיות המובילות בטון וחומרי מחצבה. החברה עוסקת באספקת חומרי גלם לתעשיית הבנייה והתשתית בישראל. ולה ארבע תחומי פעילות עיקריים: בטון מובא חומרי מחצבה - באמצעות חברת: הנסון מוצרי מחצבה (ישראל) בע"מ אספלט ופיזור אספלט שירותי הובלה בתפזורת נכון לשנת 2020 החברה מעסיקה כ-530 עובדים ומחזור מכירותיה הוערך בכ-1.18 מיליארד שקל. מדיה וקבצים בנושא HeidelbergCement בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של HeidelbergCement (באנגלית) HeidelbergCement, ברשת החברתית אקס (טוויטר) HeidelbergCement, ברשת החברתית אינסטגרם HeidelbergCement, ברשת החברתית LinkedIn HeidelbergCement, סרטונים בערוץ היוטיוב "ANDREA MURPHY"," ISABEL CONTRERAS", The Global 2000 2022, Forbes (באנגלית) HeidelbergCement schließt Erwerb von 45%-Anteil an Italcementi ab, HeidelbergCement Group (בגרמנית) HeidelbergCement: Massive Upside Potential At 5X P/E (OTCMKTS:HDELY) | Seeking Alpha, seekingalpha.com (באנגלית) Bundesarchiv - Findmittelinfo, archive.ph, ‏2007-09-27 Donald V. Watkins, Death and Doom: The Saga of Sherman Industries and the HeidelbergCement Group, donaldwatkins, ‏2019-05-09 (באנגלית) Cimenteries CBR s.a. - HeidelbergCement - UEPG, uepg.eu (בצרפתית) chcom, HeidelbergCement, CompaniesHistory.com - The largest companies and brands in the world, ‏2013-08-15 (באנגלית אמריקאית) "German firm acquires Mysore Cements". The Economic Times. נבדק ב-2022-08-16. HeidelbergCement accelerates growth in core markets: Significant acquisition in the U.S. Pacific Northwest, HeidelbergCement Group (באנגלית) "HeidelbergCement sells U.S. assets for $660 million before takeover". Reuters (באנגלית). 2016-08-18. נבדק ב-2022-08-16.
אדמי

האם התכוונתם ל... אדמי (מכונית) – דגם מכונית נחל אדמי – נחל אכזב בגליל התחתון תל אדמי – יישוב קדום בגליל התחתון אריאן אדמי – כדורגלן קרואטי אדם אדאמי
שופט פיפ"א

שופט פיפ"א הוא שופט ספורט שקיבל הרשאה מטעם הפדרציה הבין־לאומית לכדורגל לשפוט ברמה בין־לאומית ולענוד תג פיפ"א על דש חולצתו במהלך כל השנה אליה נרשם. מדי שנה מתפרסמת מטעם הפדרציה רשימת שופטי פיפ"א (אנ'). המדינות החברות בפיפ"א מוזמנות מדי שנה לבחור שופטים ושופטות בענפי הכדורגל, הקטרגל וכדורגל חופים. ועדת השופטים של כל מדינה בוחרת את השופטים שיהיו מועמדים לפיפ"א. בסך הכל מחזיקה פיפ"א בחמש רשימות: שופטי כדורגל גברים ונשים, שופטי קטרגל גברים ונשים ורשימה אחת של שופטי כדורגל חופים. ברשימות הכדורגל המועמדים נבחנים לתפקידי שופטים או עוזרי שופטים, כשבמקביל, משחקי קטרגל וכדורגל חופים מנוהלים בדרך כלל על ידי שני שופטים במגרש, ללא עוזרי שופט. לאחר שעמדו בהצלחה במבחנים הפיזיים ונבחרו לרשימה, השופטים מקבלים תג מפיפ"א. התג מציין את הרשימה בה הם רשומים – שופט כדורגל, עוזר שופט כדורגל, שופט קטרגל או שופט כדורגל חופים. בזמן ניהול משחקים השופט צפוי לענוד את התג. חברות ברשימת הנשים רשאיות לנהל משחקים בין־לאומיים לגברים רק אם סיימו את מבחני הכושר לגברים. שופט חייב להיות בן 25 לפחות ב-1 בינואר כדי להיות זכאי למועמדות לרשימת שופטי פיפ"א באותה שנה קלנדרית. עוזר שופט זכאי להגיש מועמדות מגיל 23 שנים. בשנת 2016 בוטלו מגבלות הגיל המקסימליות לרשימה (38 להגשת מועמדות לראשונה ו-45 לשופט פעיל ברשימה). עם זאת, פיפ"א שמרה לעצמה את הזכות לדרוש משופטים מעל גיל 45 לעבור הערכות טכניות נוספות וכן בדיקות רפואיות ספציפיות ובדיקות כושר על בסיס כל מקרה לגופו. סרקיס דמירג'יאן היה שופט פיפ"א למשך הזמן הארוך ביותר, והיה רשום ברשימת שופטי פיפ"א במשך 20 שנה ו-10 חודשים (ספטמבר 1962 – יולי 1983). בישראל היו וישנם מספר שופטי פיפ"א, ביניהם אברהם קליין, לילך אסולין, מאיר לוי ובנו שניר לוי, אוראל גרינפלד, אלי חכמון, אלון יפת, לירן ליאני, רועי ריינשרייבר, איתן שמואלביץ' ועוד. FIFA.com - Men's Referees List, web.archive.org, ‏2011-06-25 FIFA.com - Women's Referees' List, web.archive.org, ‏2011-08-12 FIFA.com - Men's Futsal Referees' List, web.archive.org, ‏2011-06-23 FIFA.com - Women's Futsal Referees' List, web.archive.org, ‏2011-06-24 FIFA.com - Beach Soccer Referees' List, web.archive.org, ‏2011-09-17 World Cup referees outrun players - CNN, web.archive.org, ‏2012-08-19 How to Train a World Cup Referee | Arts & Culture | Smithsonian Magazine, web.archive.org, ‏2013-09-27 Rizzoli happy FIFA is raising ref age limit, ESPN.com, ‏2014-12-30 (באנגלית) Refereeing World: FIFA: No more age limits for international referees, Refereeing World Guinness world records 2014, [England] : Guinness World Records Limited, 2013, ISBN 978-1-908843-35-7