laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הרפורמה המוניטרית בברית המועצות (1947)

הרפורמה המוניטרית 1947 הייתה הרפורמה המוניטרית שבוצעה בברית המועצות במהלך דצמבר 1947. במהלך הרפורמה הולאמו בחלקו חסכונות האזרחים ובמקביל בוטלה שיטת תלושי מזון. הדרישה לרפורמה מוניטרית הורגשה עוד במהלך מלחמת העולם השנייה. תחילה תוכנן לבצע אותה במהלך שנת 1946. לאור הרעב והבצורת הוחלט לדחות אותה לשנת 1947. ב-13 בדצמבר 1947 פורסמה החלטת פוליטביורו על ביצוע ביטול תלושי מזון ורפורמה מוניטרית. השמועות על הרפורמה הקרובה התחזקו במהלך סתיו 1947. כתוצאה מכך אנשים החלו להביא את כספיהם לקופות החיסכון (למעשה אלה היו סניפי הבנק המרכזי בתקופה הסובייטית), להוציא הפקדות גדולות ולפזר אותם בין מספר חשבונות. כמו כן הורגשו מכירות גבוהות במיוחד של רהיטים, כלי נגינה, כלי רכב, זהב ותכשיטים. זאת לצד רכישות גדולות של מוצרי מזון הניתנים לאגירה לזמן ארוך. בהנכת מתכונת הרפורמה בנוסף לאנשי משרד האוצר ואנשי המנגנון המפגלתי התתשפו מומחים חיצוניים מאקדמיה לרבות יוסיף טרכטנברג, גנריך קוזלוב ונוספים. התנאים פורסמו בצו מועצת השרים מ-14 בדצמבר 1947 שחתום על ידי יוסיף סטלין ואנדריי ז'דאנוב. להלן עיקר התנאים: הפקדות בחשבונות של פחות מ-3 אלף רובל הוחלפו ביחס 1:1. הפקדות בחשבונות של 3-10 אלף רובל הוחלפו ביחס 1:3 הפקדות בחשבונות מעל 10 אלף רובל הוחלפו ביחס 2:3 כסף מזומן בידי האזרחים הוחלף לפי מפתח 1:10. החלפת שטרות בוצע תוך שבוע. לא היה צורך בהחלפת מטבעות. הוחלט על הורדת מחירים לשורה ארוכה של מוצרי מזון בכ-10%. תשלומי משכורות יימשכו ללא שינוי לפי הערכת כלכלנים רמת המחירים בשנת 1948 הייתה בכ-17% נמוכה יותר מבשנת 1947. כמות הכסף בידי האזרחים הוקטנה מ-43.6 מיליארד רובל ל-14 מיליארד רובל. לאחר ביטול תלושי מזון, המשכורת הייתה בתחום של 500-1000 רובל, כיכר לחם עלה 3-4 רובל, ליטר חלב - 3-4 רובל, קילוגרם סוכר - 15 רובל, עשיריית ביצים - 12-16 רובל, בקבוק חצי-ליטר של וודקה - 60 רובל. כמו כן נקבעו מכסות למכירה חד-פעמית של מוצרי מזון. למשל לא היה ניתן למכור לבן אדם אחד יותר מ-2 קילוגרם של לחם, קילוגרם בשר, ליטר חלב, חצי קילוגרם סוכר, זוג נעליים, שני זוגות גרביים וכו'. מגבלות אלו היו בתוקף עד לשנת 1958 ובחלקו אף עד לשנת 1963 תוך הגדלת מכסות. תיאור הרפורמה וניתוח תוצאות (ברוסית)
BearCity

BearCity הוא סרט דרמה קומית להט"בית (בפרט, קהילת הדובים) משנת 2010, מאת הבמאי דאג לאנגוויי, שכתב את התסריט ביחד עם לורנס פרבר. זהו סיפור על גבר הומו צעיר המפנטז על דובים ועל החיפוש שלו למצוא את הגבר המושלם. בשנת 2012 יצא לסרט זה סרט המשך בשם BearCity 2: The Proposal. בשנת 2013 עובד הסרט ויצא לאור כרומן מאת לורנס פרבר. הסיפור סובב סביב טיילר (ג'ו קונטי), שחקן שאפתן בשנות העשרים המוקדמות של חייו, שזה עתה עבר לגור בעיר הגדולה ניו יורק, בניסיון להתניע את הקריירה שלו. טיילר, שמתאים לתיאור "קוקיצה", מוצא את עצמו נמשך לדובים - גברים גדולים ושעירי גוף, בדרך כלל. לאחר שנכנס לגור עם פרד וברנט (בריאן קין וסטיבן גוארינו, בהתאמה), שחיפשו שותף חדש לדירתם, טיילר מבין כי ציפיותיו להרפתקאות מיניות אינן הולכות להתממש כפי שהוא היה רוצה, בעודו מתאהב ברוג'ר (ג'רלד מק'קלואך), חברם השרירן של פרד וברנט. רוג'ר חושש שמערכת היחסים שלו עם טיילר, שאיננו נמנה עם קהילת הדובים, לא תתקבל בעין יפה בתוך הקהילה, והוא מהסס להציג את טיילר בפני חבריו. אתר האינטרנט הרשמי של BearCity "BearCity", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "BearCity", באתר AllMovie (באנגלית) "BearCity", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "BearCity", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "BearCity", באתר Metacritic (באנגלית) "BearCity", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) BearCity, קדימון הסרט באתר יוטיוב BearCity Official Website AllMovie - Bear City
עקיבא ישראל ורטהיימר

רבי עקיבא ישראל ורטהיימר (בגרמנית: Akiba Israel Wertheimer; ‏ה'תקל"ח, 1778, ברסלאו – כ"א באייר ה'תקצ"ה, 20 במאי 1835, אלטונה). היה רבה הראשי של אלטונה ושלזוויג-הולשטיין משנת 1823. עקיבא ורטהיימר נולד בברסלאו לרב אביגדור ורטהיימר. הוא למד אצל רבי עקיבא איגר ובא עם הוריו לאלטונה. ב־1805 נעשה מלמד. ב־1806 התמנה לרב במויסלינג וליבק. בשל גירוש היהודים מליבק ועוניים של יהודי קהילת מויסלינגר שלא יכלו לשלם את משכורתו, הוא קיבל ב־1816 את בקשת קהילת אלטונה לשמש מורה הוראה ורב בקלויז ('קלויזנער'). בפועל שימש גם כראש בית הדין, משום שראש בית הדין הרשמי, רבי מנחם מנדל פרנקפורטר (סבו של הרב שמשון רפאל הירש), כבר היה זקן. ב־1819, כאשר פרץ ריב ההיכל נגד הקהילה הרפורמית בהמבורג, הוא הצטרף למאבק האורתודוקסי בה ואסר על שימוש בסידור התפילה בשפה הגרמנית. ב־1823, אחרי פטירת הרב פרנקפורטר, התמנה להיות אב"ד והרב הראשי הראשון של אלטונה ושלזוויג-הולשטיין. ב־1835 נפטר עקיבא ורטהיימר בגיל 57 באלטונה. מחליפו כרב ראשי היה רבי יעקב אטלינגר, מחבר "ערוך לנר". לורטהיימר היו שמונה ילדים, ארבעה בנים וארבע בנות. בנו משה היה אביו של הפילוסוף קונסטנטין ברונר. Abraham Suhl: Zu Constantin Brunners Biographie. In: Der Constantin Brunner Gedanke. (Herausgegeben von Dr. R. Pinner u. Dr. A. Suhl) Jahrgang 1, Heft 3/4, August 1955, S. 21-33 "אלטונה", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ציור דיוקן נוסף בספרייה הלאומית של דנמרק http://www.kedem-auctions.com/en/Items/tiv-gitin-and-yad-efraim-signatures-iof-rabbi-akiva-wertheimer-breslau
פיילוט (יצרנית עטים)

תאגיד העטים פיילוט הוא יצרן עטים יפני, המייצר גם כלי כתיבה נוספים ותכשיטים. זהו יצרן העטים הגדול ביותר ביפן, ויש לו מספר גדול של חברות בנות ברחבי העולם, למשל: בפיליפינים, באנגליה, באינדונזיה, במלזיה, בברזיל, בדרום אפריקה, בגרמניה ובצרפת. רוב עטי פיילוט מיוצרים ביפן, צרפת וארצות הברית. חברת עטי פיילוט נוסדה על ידי ריוסוק נמיקי (Ryosuke Namiki) בשנת 1918 תחת השם "נמיקי". ב-1926 החברה פתחה משרדים במקומות נוספים כגון מלזיה, סינגפור, בוסטון, לונדון ושאנגחאי. בשנת 1938 שונה שם החברה ל"חברת עטי פיילוט" (Pilot Pen Co., Ltd) ובשנת 1950 שונה שוב ל"חברת דיו פיילוט" (Pilot Ink Company, Ltd). בשנת 1954 נפתח סניף של החברה בברזיל. בין השנים 1972—1999 חברות בת שונות הוקמו מענפי החברה והחברה הפכה לתאגיד שכולל את השלוחות העולמיות של החברה המקורית כחברות בנות. החברה השיקה פיילוט סדרת מוצרים "ירוקים" תחת השם BeGreen - עטים ועפרונות המורכבים ברובם מחומרים ממוחזרים. מוצרים עיקריים שמייצרת פיילוט: עטי "היי-טק" של פיילוט עיפרון מכני עט ג'ל "Dr. Grip" עט מחיק "Frixion" מדיה וקבצים בנושא פיילוט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיילוט פיילוט, ברשת החברתית פייסבוק פיילוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיילוט, ברשת החברתית אינסטגרם פיילוט, סרטונים בערוץ היוטיוב
קנת וולש

קנת מרשל "קן" ווֹלְשׁ (באנגלית: Kenneth Marshall "Ken" Walsh; נולד ב-11 בפברואר 1945 באורנג', ניו ג'רזי) הוא שחיין עבר אמריקאי. אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968) בעל 2 מדליות זהב ומדליית כסף ושיאן עולם במשחה ל-100 מטר חופשי (1967–1968). וולש נולד באורנג', ניו ג'רזי וגדל בפונט ודרה ביץ', פלורידה. הוא למד באוניברסיטת המדינה של מישיגן והתאמן בהדרכתו של צ'ארלס מקאפרי. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בויניפג, קנדה בסוף יולי תחילת אוגוסט 1967 הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 3:34.8 דקות ובמשחה שליחים 4X100 מטר מעורב (3:59.31 דקות). חודש לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בטוקיו, יפן בסוף אוגוסט תחילת ספטמבר הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:32.6 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 52.6 שניות, שיפור לשיא בן 3 השנים של אלן גוטוולה מצרפת ובן ארצו סטיב קלארק (52.9 שניות) ובמשחה שליחים 4X100 מטר מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 3:57.2 דקות. באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה וולש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחי שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם זכרי זורן, סטיבן רריץ' ומארק ספיץ בשיא עולם חדש של 3:31.7 דקות לפני ברית המועצות (3:34.2 דקות) ואוסטרליה (3:34.7 דקות), ובמשחה שליום 4x100 מטר מעורב ביחד עם צ'ארלס היקוקס, דון מקנזי ודאגלס ראסל בשיא עולם חדש של 3:54.9 דקות, לפני גרמניה המזרחית (3:57.5 דקות) וברית המועצות (4:00.7 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.8 שניות, אחרי מייקל ונדן מאוסטרליה שקבע שיא עולם חדש של 52.2 שניות ולפני מארק ספיץ (53.0 שניות). התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי קנת וולש, באתר olympedia.org
טונדלה (כדורגל)

מועדון ספורט טונדלה הוא מועדון כדורגל המשחק בעיר טונדלה שבפורטוגל. המועדון משחק בליגת העל הפורטוגלית. המועדון נוסד בשנת 1933. עד עונת 1991/1992 שיחק בליגה אזורית בפורטוגל. בסוף עונת 1991/1992 עלה מהליגה האזורית לליגה הרביעית בפורטוגל. המועדון שיחק שנתיים בליגה הרביעית ובסוף עונת 1993/1994 עלה מהליגה הרביעית לליגה השלישית. המועדון שיחק שלוש שנים בליגה השלישית ובסוף עונת 1996/1997 ירד מהליגה השלישית לליגה הרביעית. המועדון שיחק שנתיים בליגה הרביעית וירד לליגה החמישית שהיא הליגה האזורית. המועדון שיחק שש שנים בליגה האזורית ובסוף עונת 2004/2005 עלה לליגה הרביעית. המועדון שיחק ארבע שנים בליגה הרביעית ובסוף עונת 2008/2009 עלה לליגה השלישית. המועדון שיחק שלוש שנים בליגה השלישית. בעונת 2011/2012 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע הפורטוגזי והפסיד לקבוצת אוליביירנסה. בסוף העונה עלה בפעם הראשונה לליגה השנייה בפורטוגל. המועדון משחק בליגה השנייה מעונת 2012/2013. בעונה זו הגיע לסיבוב השלישי של הגביע והפסיד לקבוצת ויטוריה סטובאל. בעונת 2013/2014 ניצח בסיבוב השלישי של הגביע את קבוצת אוניאו דשפורטיבה דה לייריה. בשלב 32 האחרונות של הגביע הפסיד לקבוצת פאסוס די פריירה. בעונת 2021/2022 השיגה הקבוצה הישג גדול בגביע הפורטוגלי כשהעפילה לגמר הגביע בפעם הראשונה בתולדותיה בו נכנעה לפורטו 1-3. עם זאת הקבוצה נשרה בסיום אותה העונה לליגת המשנה. אתר האינטרנט הרשמי של טונדלה (בפורטוגזית) טונדלה, ברשת החברתית פייסבוק טונדלה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
עוגיית פלורנטין

עוגיות פלורנטין (מכונות גם עוגיות פלורנטינר או פלורנטינים, על שם העיר פירנצה) הן עוגיות איטלקיות פריכות, המוכנות בדרך כלל בצורת ריבועים דקים, עשויות דבש, קרמל, שקדים ופירות יבשים. לרוב אינן מכילות קמח או ביצים. הייחוד שלהן בכך שראשית מבשלים את הבצק, ואז אופים אותו. השילוב הדקורטיבי המתקבל מהשקדים והפירות היבשים נתן לעוגיות את שמן הנוסף, "עוגיות תחרה". ברוב הגרסאות מצפים את העוגיות בשוקולד מריר מומס, ומקשטים בעיטורים עדינים. בגרסה הישראלית של עוגיות אלה מחליפים לעיתים את הפירות היבשים בקליפות תפוז מסוכרות. מדיה וקבצים בנושא עוגיית פלורנטין בוויקישיתוף אורן בקר, פלורנטינים: עוגיות שקדים והפתעות, באתר ynet, 19 במאי 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מטאוריט סיחוטה-אלין

מטאוריט סיחוטה-אלין היה מטאוריט ברזל שחלקיו נפלו ב-12 בפברואר 1947 בחבל פרימוריה שברוסיה. הוא נחשב לאחד מעשרת המטאוריטים הגדולים ביותר שנפלו על כדור הארץ. החלק הגדול ביותר שקל לפני הפגיעה כ-23 טון, והמשקל הכולל הוערך ב-60 עד 100 טון. המטאוריט נפל ב-12 בפברואר 1947, בשעה 10:30 בערך, באזור מאוכלס בדלילות בהרי סיחוטה-אלין, כ-440 קילומטר צפונית לוולדיווסטוק. נפילתו נראתה ונשמעה עד למרחק של 300 קילומטר, וחלקים ממנו התפזרו על שטח של 35 קמ"ר. מכתש הפגיעה הגדול ביותר היה בקוטר של 28 מטרים ובעומק של 6 מטרים. בהתאם לניתוח שבוצע, המטאוריט הכיל כ-94% ברזל, 5.5% ניקל, 0.4% קובלט, וכמויות קטנות של יסודות כימיים נוספים. מעריכים כי פיצול המטאוריט החל בגובה של 25 קילומטר, והסתיים בפיצוץ בגובה של 5.6 קילומטר. טייסי המינהל הגאולוגי המקומי בחברובסק איתרו את מקום הנפילה המדויק ב-14 בפברואר, וכעבור מספר ימים הגיעו לשטח גאולוגים שהחלו בחקר האירוע. באפריל 1947 הגיעה לאזור משלחת מדעית של האקדמיה הרוסית למדעים, בראשות ואסילי פסנקוב. היא כללה 9 מדענים ו-13 אנשי עזר מכוח הנדסה קרבית של הצבא האדום. במשך שנים נאספו בשטח עשרות אלפי רסיסים במשקל כולל של כ-27 טון. החלק הכבד ביותר שנמצא שוקל 1,745 קילוגרם. רוב הרסיסים שנאספו נמצאים עתה במוזיאון הטבע בחברובסק. מדיה וקבצים בנושא מטאוריט סיחוטה-אלין בוויקישיתוף תיאור חקר המטאוריט
אורית אברמוביץ'

אורית אברמוביץ' (נולדה בשנת 1957) היא אתלטית ישראלית בעבר. אלופת אסיה (1974) אלופת ישראל, שיאנית ישראל במשך 13 שנים ואלופת המכביה התשיעית (1973) בקפיצה לגובה. שיאה הישראלי (1.78 מטר) החזיק מעמד 10 שנים. אברמוביץ' נולדה וגדלה בחדרה. בגיל 11 עברה עם משפחתה לנתניה היא למדה בבית ספר יסודי ביאליק בנתניה. היא התאמנה בקבוצת הפועל חדרה בהדרכתו של שורה רפפורט. בכינוס הפועל התשיעי שנערך במאי 1971 קבעה אברמוביץ בקפיצה לגובה שיא נערות חדש של 1.60 מטר. בתחרות בינלאומית שנערכה באתונה שביוון ביוני אותה השנה היא קבעה שיא נערות חדש של 1.65 מטר, 2 ס"מ פחות מהשיא הישראלי. בתחרות שנערכה במערב גרמניה ב-26 ביולי 1971 קבעה אברמוביץ' בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.68 מטר, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של מיכל למדני (1.67 מטר). בתחרות האתלטיקה של המכביה התשיעית ביולי 1973 זכתה אברמוביץ' במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.60 מטר, לפני רות זלוצ'נקו מישראל (1.55 מטר) ואיירן מלך מישראל (1.50 מטר). בתחרות שנערכה במכון וינגייט ב-13 באפריל 1974 קבעה אברמוביץ' בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.73 מטר. באליפות בתי הספר העל יסודיים שנערכה בפירנצה שבאיטליה בתחילת יוני אותה שנה היא קבעה בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.74 מטר. בתחרות האתלטיקה של משחקי אסיה שנערכה ב-11 בספטמבר אותה שנה זכתה אברמוביץ' במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.78 מטר, לפני מיקיקו סון מיפן (1.78 מטר) ווו פוסאן מסין (1.74 מטר). שיא זה נשבר בשנת 1984 על ידי גבי רוזן (1.79 מטר). בכינוס הפועל העשירי שנערך ב-5 במאי 1975 זכתה אברמוביץ בקפיצה לגובה במדליית כסף בתוצאה של 1.68 מטר, אחרי וירג'יניה יוהאן מרומניה (1.75 מטר). ב-2010 הוענק לאברמוביץ' מטעם הכנסת עיטור כבוד על "פעילות והישגים באתלטיקה קלה". ישראל במשחקי אסיה 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קפיצה לגובה נשים, באתר איגוד האתלטיקה בישראל אורית אברמוביץ', באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית יעקב הדר, אורית אברמוביץ בת ה-14 קבעה שיא נערות בגובה (1.65), דבר, 15 ביוני 1971 יעקב הדר, אורית אברמוביץ'- 2 ס"מ פחות מהשיא, דבר, 27 ביוני 1971 תולדות השיא הישראלי לנשים בקפיצה לגובה, מעריב, 28 ביולי 1971 יעקב ברוש, 12 הס"מ שהקפיצו את אברמוביץ לטבלת השיאים, דבר, 28 ביולי 1971 אמש במכביה, דבר, 15 ביולי 1973 אברמוביץ קבעה שיא בגובה - 1.73, דבר, 14 באפריל 1974 שיא חדש של אברמוביץ - 1.74 מ, דבר, 7 ביוני 1974 עתון איראני על אברמוביץ: נצחון ללא חיוכים, דבר, 13 בספטמבר 1974 ברוך שינברג, יום של זהב בטהראן, דבר, 13 בספטמבר 1974 אורית אברמוביץ' זכתה במדליית זהב, דבר, 12 בספטמבר 1974 אלכס פרלסמן, גבי - הרוזנת של הקפיצה לגובה, מעריב, 8 ביולי 1984 אתמול בכינוס, דבר, 6 במאי 1975 אורי גורן, ‏הכנסת העניקה עיטורי כבוד לוותיקי הספורט, באתר ONE‏, 6 ביולי 2010
אודנן

אֻדְנָן (שם מדעי: Otonycteris hemprichii) מין עטלף יחיד בסוגו. נקרא "אודנן" בגלל אוזניו הענקיות (אודנא זה אוזן בארמית. הזואולוג ד"ר אבי ארבל הציע את השם "אודנן ארך-אוזניים" כדי להיצמד למתכונת השם הכפול הנהוג בטקסונומיה). האודנן הוא עטלף חרקים הנפוץ בעיקר באזורים מדבריים, בעיקר באסיה, אפריקה והמזרח התיכון אך ניתן למצאו גם בארץ ישראל. האודנן הוא עטלף חרקים גדול יחסית (אך קטן ביחס לעטלפי פירות). אורך גופו וראשו נע בין 73 ל-81 מילימטר ואורך הזנב הוא 47-70 מ"מ נוספים. אורך האמה הוא 57-67 מ"מ. משקלו של זכר בוגר הוא 18-20 גרם. אוזניו גדולות, 40 מ"מ אורכן, מכוונות לצדדים ומחוברת באזור המצח על ידי רצועת עור. צבעו נע בין צבע חולי בהיר, אפור וחום כהה. גחונו בדרך כלל לבנבן. לנקבות יש שני זוגות של פטמות. מעופו של האודנן הוא איטי וחסר צורה. האודנן נמצא בעיקר באזורי אקלים צחיח ומדבריות, שבהן יש צמחייה מועטה והקרקע די סלעית. נמצאו זוג אודננים שדרו בנגב בנקיק בסלע. האודנן דר גם בבניינים. האודנן הוא עטלף טורף הצד בעיקר פרוקי-רגליים שוכני קרקע. מזונו העיקרי הם עכבישנים וחגבאים. את החרקים הוא צד באמצעות אקולוקציה (איכון הד, איתור באמצעות קול) כאשר הוא משחרר קריאות קול בתדרים 20-40 קילוהרץ ההדים מגלי הקול החזקים שלו מגיעים לאוזניו הגדולות במיוחד, דבר המאפשר לו לאתר את מיקומו של החרק בדייקנות רבה. מחקר שנערך בישראל מצא ב-70% מהגללים של אודנן שרידי עקרבים, לרבות עקצן צהוב ארסי. במחקר במעבדה התגלה שהעטלף מאתר את העקרב לפי הרעשים שהוא עושה בעת הליכתו, עט עליו ונושך את ראשו. האודנן נעקץ לעיתים על ידי העקרב, אך לא נתגלו סימני הרעלה, דבר המעיד על כך שהאודנן ככל הנראה פיתח חסינות לארס העקרב. תיעוד של אודנן צד עקצן צהוב בנגב הופיע בסדרת הטלוויזיה עולם מופלא 2 של סר דייוויד אטנבורו וה-BBC. בארץ ישראל שוכן האודנן במערות יבשות וסדקים בסלעים בעיקר באזורי המדבר. נמצאו אודננים בנגב ובערבה. בעוד שבשאר העולם הוא נפוץ ונמצא ללא סיכון, בישראל הוא בסכנת הכחדה. אוזנן מדיה וקבצים בנושא אודנן בוויקישיתוף אודנן, באתר ITIS (באנגלית) אודנן, באתר NCBI (באנגלית) אודנן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אודנן, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) אודנן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אודנן, באתר GBIF (באנגלית) אודנן באתר מערכת מן השדה משפחת הנישפוניים באתר מערכת מן השדה מידע באתר IUCN תמונה של אודנן בפליקר אודנן באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית אדנן, החי והצומח של ארץ-ישראל : אנציקלופדיה שימושית מאויירת - כרך 7 - יונקים, באתר כותר Gaisler, Madkour, & Pelikan 1972 Holderied, M.; Korine, C.; Moritz, T. (2010). "Hemprich's long-eared bat (Otonycteris hemprichii) as a predator of scorpions: Whispering echolocation, passive gleaning and prey selection". Journal of Comparative Physiology A. 197 (5): 425–433. doi:10.1007/s00359-010-0608-3. Michael Marshall (2010-12-01). "The hardest bat in the world". New Scientist. אורכב מ-המקור ב-2011-06-22. נבדק ב-2011-06-22. Nature’s Toughest Bats Live in the Negev and Eat Scorpions, אתר JSpaceNews, פברואר 2015.
יום הנגול

יום הנגול, הקרוי גם יום הכרזת הנגול או יום האלפבית הקוריאני, הוא יום זיכרון לאומי קוריאני להנצחת ההמצאה וההכרזה על הנגול, האלפבית של השפה הקוריאנית על ידי המלך סג'ונג הגדול. בקוריאה הדרומית נוהגים לציין יום זה ב-9 באוקטובר, ואילו בקוריאה הצפונית – ב-15 בינואר. על פי "תולדות המלך סג'ונג", הכריז המלך סג'ונג על פרסום "הונמין ז'אונגאום", המסמך שהציג לראשונה את האלפבית החדש, שבמקור היה קרוי באותו שם, בחודש התשיעי של שנת הירח ב-1446. ב-1926 חגגה "אגודת ההנגול" את יום השנה ה-480 (8 פעמים מחזור של 60 שנה) להכרזת הנגול ביום האחרון של החודש התשיעי בלוח השנה המבוסס על הלבנה, שהוא 4 בנובמבר בלוח הגרגוריאני. חברים באגודה הכריזו על יום זה כיום הזיכרון הראשון של ה"גגיאנה" (가갸날). מקור השם מ"גגיָאגאוּל" (가갸글) כינוי מוקדם להנגול שהיה מקובל בשפת הדיבור, והמבוסס על דקלום שתפקידו היה לסייע בשינון האלפבית והמתחיל ב"גגיה גאוגיאו" (가갸거겨). ב-1928, זמן קצר לאחר שהמונח הנגול, שנטבע במקור ב-1913 בידי "ז'וּ סיגיאוֹנג", הפך לשם המקובל החדש לאלפבית, הוסב שמו של יום הזיכרון ל"הנגולאל". יום זה נחגג בהתאם ללוח הלבנה. ב-1931 הוזז יום הזיכרון ל-29 באוקטובר בלוח הגרגוריאני. ב-1934 עלתה הטענה שחייבים להניח כי ב-1446 השתמשו בלוח היוליאני והיום הוזז שוב והפעם ל-28 באוקטובר. ב-1940 נתגלה עותק מקורי של ה"הונמין ז'אונגאום האראי", כרך של פרשנות ל"הונמין ז'אונגאום", שהופיע זמן קצר לאחר פרסום המסמך המקורי שאותו פירש. ממסמך זה התברר כי "הונמין ז'אונגאום" הוכרזה במהלך עשרת הימים הראשונים ("סאנגסן" – בהנגול 상순, בהנג'ה 上旬) של החודש התשיעי. היום העשירי של החודש התשיעי ב-1446 על פי לוח הלבנה ב-1446, היה זהה ל-9 באוקטובר על פי הלוח היוליאני. לאחר שהוקמה ממשלת קוריאה הדרומית ב-1945 הוכרז יום הנגול כחג רשמי המצוין ב-9 באוקטובר ושבו יוצאים עובדי המדינה לחופשה. ב-1991 בוטל מעמדו הרשמי של יום הנגול כיום חופשה, בשל לחץ מצד ארגוני המעסיקים, במטרה להגדיל את מספר ימי העבודה, יחד עם הנהגת יום האו"ם הקוריאני. עם זאת, נותר מעמדו הרשמי של יום הנגול כיום זיכרון לאומי. אגודת ההנגול ניהלה מסע תעמולה על מנת להחזיר לחג את מעמדו הקודם, אך בלא הצלחה. קוריאה הצפונית חוגגת את היום המקביל "יום צ'וסנגול" ב-15 בינואר על מנת לציין את היום ב-1445 (1444 על פי לוח הלבנה) שמאמינים כי היה יום היצירה המקורי של "הונמין ז'אונגאום". כמה בלשנים אמריקאים וגרמנים, כולל ג'יימס ד. מקקאולי המנוח, חגגו יום זה מדי שנה לאות הכרה ביצירת האלפבית הקוריאני כהישג בלשני בעל משמעות עולמית. מדיה וקבצים בנושא יום הנגול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יום הנגול שרבוט גוגל ליום הנגול בשנת 2005, השנה הראשונה שבה גוגל ציינה יום זה.
גבי רוזן

גבי רוזן (נולדה ב-27 בינואר 1966) היא אתלטית ישראלית בעבר. אלופת ישראל, ושיאנית ישראל בקפיצה לגובה. רוזן נולדה וגדלה בירושלים. היא למדה בבית הספר "דנמרק" ובוגרת בית הספר תיכון בויאר. היא התאמנה בהפועל ירושלים בהדרכת ויקטור בוביס. באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני 1980 זכתה רוזן במדליית כסף בקפיצה לגובה לאחר שהישוותה את שיא ישראל לנערות של אורית אברמוביץ' (1.68 מטר), אחרי בת אגודתה ורד עצמון (1.71 מטר). באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי 1981 זכתה רוזן במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.64 מטר, אחרי רחל אורנשטיין ממכבי חיפה (1.64 מטר) ולפני סיגל בסון מאס"א תל אביב (1.62 מטר). באליפות בתי הספר שנערכה בהדר יוסף ב-5 באפריל 1984 ניצחה רוזן בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 1.76 מטר, התוצאה השלישית בטיבה של אתלטית ישראלית בכל הזמנים, באותה העת. באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ב-7 ביולי 1984 זכתה רוזן במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.79 מטר, שיפור לשיא בן ה-10 שנים של אורית אברמוביץ' (1.78 מטר), לפני דליה נבות וסיגל בסון (1.75 מטר). שבוע לאחר מכן, באליפות הפועל היא זכתה ב-3 מדליות כסף, בקפיצה לגובה בתוצאה זהה לזו של המנצחת דליה נבות (1.75 מטר), בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 5.64 מטר, אחרי נבות (5.77 מטר) ובריצת 100 מטר משוכות (15.69 שניות) שוב אחרי נבות (14.96 שניות). באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בהדר יוסף בתחילת יולי 1985 זכתה רוזן במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.74 מטר, אחרי דליה נבות שקבעה שיא אישי חדש של 1.77 מטר ולפני סיגל בסון (1.71 מטר). שבועיים לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה השתים עשרה שנערכה הדר יוסף ב-23 ביולי היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.69 מטר, אחרי דליה נבות (1.72 מטר) ולפני סיגל בסון (1.64 מטר). בתחרות שנערכה בבריסל שבבלגיה ב-23 באוגוסט 1986 זכתה רוזן במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.81 מטר. באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1987 זכתה רוזן במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.70 מטר. בתחרות שנערכה באנטוורפן שבבלגיה בשנת 1990 קבעה רוזן בקפיצה לגובה תוצאה של 1.80 מטר. רוזן הייתה נשואה לעמי ברן אלוף ושיאן ישראל בעבר בהטלת כידון. ב-1996 נישאה לאוהד ברמן. בשנת 1995 סיימה לימודי משפטים ועובדת מאז כעורכת דין. הטובים בכל הזמנים - קפיצה לגובה (אורכב 21.10.2013 בארכיון Wayback Machine) באתר איגוד האתלטיקה בישראל גבי רוזן באתר ההתאחדות הבינלאומית לאתלטיקה (IAAF) (באנגלית) אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה באתר gbrathletics (באנגלית) אלכס פרלסמן, עוז וענת "גנבו" את ההצגה, מעריב, 30 ביוני 1980 יעקב פתאל, שיא ישראלי ב-110 משוכות (15.77 ש') נקבע בסיום אליפות ישראל בא"ק, דבר, 6 ביולי 1981 גבי רוזן איימה על השיא בגובה, מעריב, 6 באפריל 1984 אלכס פרלסמן, גבי - הרוזנת של הקפיצה לגובה, מעריב, 8 ביולי 1984 אלכס פרלסמן, השיא האחד באליפות הפועל, מעריב, 15 ביולי 1984 אלכס פרלסמן, הוויתור של לברן השתלם, מעריב, 8 ביולי 1985 אלכס פרלסמן, אחרי 10 שנים חזרה עקרת-הבית מראשל"צ לתחר וחזרה עם "זהב", מעריב, 24 ביולי 1985
הונדורס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הונדורס – מדינה באמריקה המרכזית שבירתה טגוסיגלפה. בעבר נודעה בשם הונדורס הספרדית, כדי להבדיל בינה לבין הונדורס הבריטית הונדורס הבריטית – מושבת כתר בריטית (Crown colony) לשעבר באמריקה המרכזית הידועה כיום כבליז (בשמה חדש מ-1973). בירתה תחילה הייתה בליז סיטי ואחר כך בלמופן מפרץ הונדורס – מפרץ גדול בחלקו המערבי של הים הקריבי לחופי בליז, גואטמלה והונדורס (לחצו לצפייה במפה ) הונדורסים (Hondureños; וגם קטרצ'וס, Catrachos) – במובן הרחב, תושבי הונדורס ובמובן הצר – עם דובר ספרדית שמהווה את מרבית אוכלוסייתה כף הונדורס (El Cabo Honduras) – לשון יבשה הנמשכת אל תוך הים הקריבי בחופה הצפוני של הונדורס הונדורס (אסטרואיד) (שם מלא: 11055 הונדורס) – אסטרואיד בחגורת האסטרואידים שהתגלה ב-8 באפריל 1991; כונה על שמה של הונדורס ב-2001 נבחרת הונדורס בכדורגל – נבחרת הכדורגל הלאומית של הונדורס (גברים)
בליז (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בליז – מדינה באמריקה המרכזית על חוף הים הקריבי בליז סיטי – העיר הגדולה בבליז ובירת מחוז בליזי מחוז בליז – אחד מששת המחוזות של בליז (לחצו לצפייה במפת מיקום ); ממוקם במזרח בליז לחופי הים הקריבי נהר בליז – נהר הזורם בגואטמלה ובליז. אורכו 290 ק"מ כולל נהר מופן בגואטמלה ובמחוז קאיו שבמערב בליז בליז (אנגולה) – עיר ורשות מקומית במובלעת-חוץ של אנגולה, קבינדה (שהיא גם פרובינציה) (לחצו לצפייה במפת מיקום של בליז בתוך קבינדה, בליז באדום ) בליז אינלט (Belize Inlet) – אינלט בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה הונדורס הבריטית
אוף מונסטרס אנד מן

אוף מונסטרס אנד מן (באנגלית: Of Monsters and Men, בתרגום לעברית: על מפלצות ואנשים) היא להקת אינדי פולק פופ מאיסלנד השרה באנגלית. הלהקה חתמה עם רפאבליק רקורדס בחודש פברואר 2011. אלבום הבכורה שלהם My Head Is an Animal פורסם בחודש ספטמבר 2011. הסינגל שלהם, Little Talks, הפך ללהיט ברחבי העולם. Into the Woods - 2011 2011 - My Head Is an Animal 2013 - Live from Vatnagarðar 2015 - Beneath the Skin 2019 - Fever Dream Little Talks - 2011 Dirty Paws - 2012 Mountain Sound - 2012 King and Lionheart - 2013 2015 - Crystals 2015 - I of the Storm 2015 - Empire 2015 - Hunger 2019 - Alligator מדיה וקבצים בנושא אוף מונסטרס אנד מן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוף מונסטרס אנד מן אוף מונסטרס אנד מן, ברשת החברתית פייסבוק אוף מונסטרס אנד מן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוף מונסטרס אנד מן, ברשת החברתית אינסטגרם אוף מונסטרס אנד מן, סרטונים בערוץ היוטיוב אוף מונסטרס אנד מן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוף מונסטרס אנד מן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אוף מונסטרס אנד מן, באתר ספוטיפיי אוף מונסטרס אנד מן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אוף מונסטרס אנד מן, באתר Last.fm (באנגלית) אוף מונסטרס אנד מן, באתר AllMusic (באנגלית) אוף מונסטרס אנד מן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוף מונסטרס אנד מן, באתר דיזר אוף מונסטרס אנד מן, באתר Discogs (באנגלית) אוף מונסטרס אנד מן, באתר Songkick (באנגלית) אוף מונסטרס אנד מן, באתר Genius אוף מונסטרס אנד מן, באתר SecondHandSongs אוף מונסטרס אנד מן, באתר בילבורד (באנגלית) אוף מונסטרס אנד מן, באתר טיידל (באנגלית) אוף מונסטרס אנד מן, באתר אמזון מיוזיק מידע מאתר recordrecords ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא איסלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.