laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הומלס (אתר אינטרנט)

הומלס הוא אתר אינטרנט ישראלי העוסק בפרסום מודעות בתחומים שונים כגון נדל"ן, רכב, הצעות עבודה ועוד. הומלס הוקם בשנת 2000, והוא הלוח האינטרנטי הוותיק בישראל. האתר הוקם בשנת 2000 על ידי פז דרור שחיפש בעצמו דירה והחליט להמיר את המודעות המודפסות לפורמט דיגיטלי ולפרסם אותן באתר אינטרנט שהתמקד בתחילה באזור תל אביב בלבד ולאחר מכן התרחב לשאר אזורי הארץ, שירכז דירות למי שמחפשים למכור, לקנות, להשכיר או לשכור דירות. תחילה העניק האתר את השירותים בחינם, ולאחר שנה החל לגבות תשלום בגין פרסום מודעות. האתר היה הראשון שהציע לוחות מודעות בפורמט אינטרנטי, והביא למהפכה בתחום הפרסום בארץ, והחליף בעצם את מודעות הלוח שהיוו מקור הכנסה משמעותי לעיתונים עד לאותה תקופה. בין השאר חילק האתר את המודעות לאזורים בארץ, חלוקה שהוא היה הראשון לבצע. בניגוד ללוחות אינטרנטיים אחרים בעולם, הציג האתר מבנה חדשני של טבלאות המציגות את כל תוצאות החיפוש באופן נוח, ומאפשרות הרחבת המודעה בלחיצה על השורה הרלוונטית בטבלה, במקום פתיחת המודעה בחלון נפרד. פורמט זה הועתק גם לאתרי לוחות אחרים בישראל. בשנת 2003 השיק האתר שירות ייחודי לאותה תקופה, "הסוכן החכם" שאיפשר קבלת מודעות בדואר אלקטרוני ובמסרון ישירות לטלפון הנייד. באותה תקופה החל האתר להציג את מחירי הדירות בשקלים חדשים במקום בדולרים. באותה שנה השיק הומלס את לוח הרכב האינטרנטי "הקרטל" שאוחד בהמשך לתוך המותג "הומלס". ב"הקרטל" הוצגו קטגוריות חדשות נוספות כמו טרקטורונים ואביזרי רכב. חידוש נוסף שהציג האתר היה "המודעה המוקפצת", שאפשרה ללקוחות להקפיץ את המודעה שפרסמו לראש לוח המודעות על מנת ליצור חשיפה נוספת, וזאת תמורת תשלום נוסף. עם השנים התפתח האתר החל להציע מודעות בתחומים נוספים כגון לוח מכירת רכב, לוח הצעות עבודה, בעלי מקצוע ואף תחום המוקדש לחיות מחמד. בשנת 2014 עבר האתר תהליך של מיתוג מחדש, ממשק המשתמש עודכן ונוספו קטגוריות חדשות כמו רכישת דירות חדשות ישירות מהקבלנים המבצעים, תחום שמהווה כיום חלק ניכר מפעילות האתר, וקטגוריה בשם Restless שמטרתה פרסום להצעות עבודה בתחום המסעדנות ובתי הקפה. האתר מאפשר ללקוחותיו לפרסם מודעות למכירה או השכרה של מוצרים שונים במגוון קטגוריות על פי תבנית מודעה מוגדרת מראש לה ניתן להוסיף גם טקסט חופשי. כשללקוחות ניתנת האפשרות לפרסם מודעה חינמית, או לשלם עבור הפרסום מה שיגדיל את חשיפת המודעה בפני גולשי האתר . גולש המחפש לרכוש או לשכור מוצר או שירות, יכול לחפש באתר באמצעות חיפוש על פי קטגוריות ולאחר מכן גם לפי שדות נוספים כמו תתי קטגוריות, מחירים, אזור בארץ וחיפוש באמצעות טקסט חופשי. כמו כן מפעיל האתר מוקד טלפוני לייעוץ בתחום הנדל"ן. באתר מספר קטגוריות לפרסום, לוח דירות ונדל"ן למכירה והשכרה, לוח רכב, לוח דרושים למחפשי עבודה, לוח בעלי מקצוע ולוח Restless שהוא לוח דרושים ייעודי לתחום המסעדנות ובתי הקפה. לירן סהר, מנכ"ל הומלס: "אנו גובים כסף כדי שלא יכניסו 6 מודעות לכל דירה וינפחו מחיר", ביזפורטל, 25 במרץ 2014 שוקי שטאובר, פז דרור - מייסד, בעלים ומנהל האתר 'הומלס', ריאיון עם פז דרור נועה פרג, ‏דרור פז, בעלי אתר הלוחות באינטרנט הומלס, יוצא לקרב: "אני מרוויח יותר מכל אחד ממנהלי האתרים המתחרים", באתר גלובס, 7 באפריל 2009 שירלי אסא, האתר הומלס במהלך מיתוג מחדש, 18 במרץ 2014,‏ Allmarketing
דונקוביוס שחור-כיפה

דונקוביוס שחור-כיפה (שם מדעי: Donacobius atricapilla) היא ציפור שיר החיה באמריקה הדרומית והיא הציפור היחידה ממשפחת הדונקוביוסיים (Donacobiidae). אורכה של הציפור 22 ס"מ ומשקלה 30–40 גרם. היא בעלת פלג גוף עליון שחור ובטן צהובה עם זנב מניפתי אפור וארוך. המקור שחור וארוך מעט והעין צהובה. הדונקוביוס מצוי ברחבי יערות האמזונאס והביצות סביבם. הוא מצוי בעיקר בסביבות צמחי מים שסביב אגמים באזור. בכמה אזורים הוא מצוי באזורים פחות לחים מהיער. המיון שלו שונה פעמים רבות כשבתחילה שויך למשפחת הקיכליים ואחר כך לחקייניים, לגדרוניים ולסבכיים. לבסוף סווג כמין היחיד במשפחה עצמאית. מדיה וקבצים בנושא דונקוביוס שחור-כיפה בוויקישיתוף דונקוביוס שחור-כיפה, באתר ITIS (באנגלית) דונקוביוס שחור-כיפה, באתר NCBI (באנגלית) דונקוביוס שחור-כיפה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דונקוביוס שחור-כיפה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דונקוביוס שחור-כיפה, באתר GBIF (באנגלית) דונקוביוס שחור-כיפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
בברים אפריקנים

בברים אפריקנים (שם מדעי: Macrosphenidae) היא משפחה של ציפורי שיר הקרובה לטימליים או הסבכיים ובעבר הייתה תת-משפחה שלה אך הופרדה ממנה. הם קשורים לציפורים דמויי הסבכיים (כמו העפרוניים, סנוניתיים וירגזיים) והם חיים רק באפריקה שמדרום לסהרה. ציפורים אלה בעלי ראש גדול ומקורים נוקשים אפורים. הם מגוונים בגודלם וארכם 8–23 ס"מ. למינים השונים הבדלים שונים. לחלקם זנבות ארוכים ומייצבים ואחרים בעלי זנבות קצרים, חלקם בעלי כנפיים מעוגלות ואחרים בעלי כנפיים רחבות. חלקם יותר צבעוניים, בכיוון האדום-חום, ואחרים עמומי צבע. הן חיות מיערות גשם לחים לסוואנות ואפילו לאזורים יבשים יותר. חלקם חיים באזורים סלעיים. הם ניזונים מחרקים שונים שהם עטים עליהם מלמעלה או במרדף אווירי ולעיתים הם ניזונים בלהקות. אלו עופות טריטוריאליים ומונוגמיים. Sylvietta - בו תשעה מינים סוג ומין יחיד Melocichla mentalis סוג ומין יחיד Achaetops pycnopygius סוג ומין יחיד Sphenoeacus afer סוג ומין יחיד Cryptillas victorini Macrosphenus - בו חמישה מינים מדיה וקבצים בנושא בברים אפריקנים בוויקישיתוף בברים אפריקנים, באתר ITIS (באנגלית) בברים אפריקנים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בברים אפריקנים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עידן כהן (כוריאוגרף)

עידן כהן (נולד ב-6 ביוני 1978 בקיבוץ מזרע) הוא רקדן וכוריאוגרף ישראלי. זוכה פרס שרת התרבות לשנים 2008, 2010 ו-2012. עידן כהן הוא בוגר מושבת האמנויות שבמצפה רמון. סיים את לימודיו התיכוניים בהצטיינות בלימודי האמנויות הוויזואליות, תיאטרון ומוזיקה קלאסית. את הכשרתו במחול החל באולפנה למחול בקיבוץ מזרע. בין השנים 1999–2006 היה רקדן מוביל בלהקת המחול הקיבוצית. ב-2003 יצר את "Yellow Brick Road" במסגרת "ניצוצות", ערב מיצירות רקדני להקת המחול הקיבוצית. ב-2005 יצא לדרכו העצמאית עם היצירה "אידרה בכוס תה", דואט שהועלה במסגרת פסטיבל "גוונים במחול 2005". בשנת 2006 העלה את היצירה "שנה של דג", שזיכתה אותו במקום השני בתחרות הכוריאוגרפיות הבינלאומית "no ballet" בלודויגזהאפן, גרמניה ופרס עידוד היצירה לאמן מתחום המחול של אותה שנה מטעם אמ"י ובנק הפועלים. ב-2007 יצר את הסולו "פרווה מתוקה שלי", במסגרת פסטיבל "גוונים במחול" במרכז סוזן דלל. הסולו זכה במקום הראשון בפרס הביצוע בתחרות הסולואים ה-12 בשטוטגרט (בביצוע הרקדן רן בן דרור). בשנת 2008 העלה את היצירה "Joy Ride" ואת "Half Cup Sesame Seeds" עבור להקת המחול "arabesque" שבסופיה, בולגריה. עבור היצירה זכה במקום הראשון בתחרות ע"ש מרגריטה בוגויבה בבולגריה, בפרס נוסף עבור האינטרפרטציה המוזיקלית ובפרס שרת התרבות לשנת 2008. ב-2009 העלה גרסה אישית אמיצה לבלט "אגם הברבורים", כקו-פרודוקציה עם הפסטיבל וכנס המחול ה-16 למחול עכשווי ביטום פולין, Tanzplan Dresden – גרמניה, ואת "3Pieced Swan, op.1" - סולו בביצועו, שהועלתה במסגרת "In the company of men" בתיאטרון DNA בניו יורק. בשנת 2010 יצר את "ברזיל" (2010), בשיתוף עם להקת המחול מריה קונג ואת "Because" עבור ה-SDT, פולין. בשנת 2011 העלה את "Mad Siren" לצלילי סונטות לפסנתר של וולפגנג אמדאוס מוצרט. על היצירה זכה בפרס שרת התרבות לשנת 2012. בשנת 2012 יצר את "שירי שוליה נודד" למחרוזת ליד מאת גוסטב מאהלר, וב-2013 את "ג'נדר בנדר". שנה של דג (2006) פרווה מתוקה שלי (2007) ג'וי רייד (2008) אגם הברבורים (2009) ברזיל (2010) מד סיירן (2011) ג'נדר בנדר (2013) הקפולטי והמונטקי (2016) 'Holi' בשיתוף עם סאפייר קריאיישנז - הודו. עבור פסטיבל המחול Interface, כלכתה, הודו. 'Nesting' פרויקט סייט ספסיפיק באמהרסט קולג', מסצ'וסטס-ארצות הברית (2013). 'Private dancer' עבור T.H.E Dance Company, סינגפור 'Because' עבור The Edge, לונדון 'Nesting' עבור תיאטרון מחול קרקוב (2015) מדיה וקבצים בנושא עידן כהן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עידן כהן עידן כהן, באתר הבמה Idan Cohen's I Capuleti e i Montecci - Amherst Collage prod ראיון עם עידן כהן - בלט לבובה ממוכנת, באתר הבמה. אורה ברפמן, Idan Cohen - 'Joy Ride', ריקודיבור / DanceTalk, 2008 Heather Desaulniers, Looking Backward, Looking Forward, American University-Katzen Arts Center, 2010 Evan Namerow, SWAN LAKE, SANS SWANS, The brooklyn rail, 2010 צבי גורן, בין הברור לכאוטי, הבמה, 2011 Sarah Halzack, Dance company’s ‘Mad Siren’ explores the nexus of memory and music, The Washington Post, 2013 ORI J. LENKINSKI, Bending the rules of Gender, The J-Post, 2013
אצטדיון קלינינגרד

רוֹסטֶך ארנה (ברוסית: Ростех Арена, לשעבר אצטדיון קלינינגרד – ברוסית: Стадион Калининград) הוא אצטדיון כדורגל בעיר קלינינגרד, בירת מחוז קלינינגרד המהווה מובלעת של רוסיה באירופה. האצטדיון אירח חלק ממשחקי מונדיאל 2018 שנערכו במדינה. כמו כן האצטדיון מהווה את מגרשה הביתי של מועדון הכדורגל בלטיקה קלינינגרד. באוקטובר 2012 שלטונות המחוז הודיעו על תחרות פתוחה לפתח את פרויקט האצטדיון. המנצח היה משרד האדריכלים מוסטוביק. ואולם, ביוני 2014 בית משפט הכריז על החברה כפושטת רגל וצו ממשלתי העניק את חוזה הבנייה לחברת קרוקוס אינטרנשיונל. בתחילה, תוכנן לבנות את האצטדיון במרכז העיר במקום אצטדיון בלטיקה הקיים. לבסוף, בדצמבר 2014 הוכרז כי הוחלט לבנות את האצטדיון על אי אוקטובר על אף העובדה שהאזור חשוף לסכנת שיטפונות והעבודה באזור תגדיל את העלויות הכספיות. ב-10 באוגוסט של אותה שנה נודע כי שם האצטדיון יהיה "אצטדיון קלינינגרד". מאז נחנך משמש כמגרש הבית של בלטיקה קלינינגרד והוא מארח לעיתים משחקים של נבחרת רוסיה בכדורגל. ב־2023, חברת רוסטך הפכה לספונסר הראשי של האצטדיון ובאותה שנה אירח האצטדיון את גמר הגביע הרוסי בכדורגל נשים. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון קלינינגרד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון קלינינגרד Самый проблемный стадион ЧМ-2018. Теперь он выглядит потрясающе
יש

האם התכוונתם ל... תורת ההוויה – הידועה גם כ"תורת היש" וכ"אונטולוגיה" - ענף של הפילוסופיה העוסק בהנחות היסוד הכלליות אודות דברים הקיימים בעולם ומאפייניהם קיום מציאות יש את – ביטוי רווח בעברית ישראלית יש – רשת מזון מבית שופרסל, לציבור החרדי והערבי מפלגת שינוי – ש'יש' היו אותיותיה בקלפי
טוקטה

טוקטה (באיטלקית: toccata – "מנוגנת") היא יצירה קלאסית, בדרך כלל לכלי מקלדת, המדגישה את יכולותיו של הנגן. לעיתים השם ניתן ליצירות למספר כלים (למשל הפתיחה של האופרה 'אורפיאו' של קלאודיו מונטוורדי). הטוקטה המפורסמת ביותר מופיעה בטוקטה ופוגה ברה מינור לעוגב, BWV 565, של יוהאן סבסטיאן באך. טוקטות הופיעו לראשונה בסוף תקופת הרנסאנס. לעיתים נקראו היצירות בשם Tastar de corde (לנסות את המיתרים), פרלוד, אינטונציה, ריצ'רקר, טיינטו (בספרד) וכן בשמות אחרים. המשותף ליצירות תחת שמות שונים אלה הוא האופי האלתורי, שהושתת על פסג'ים וירטואוזיים מול אקורדים בחילופין בין הידיים. יצירות כאלה נכתבו לעוגב, או כלי מקלדת אחרים וכן גם ללאוטה או לנבל. מקור הסגנון היה בעיקר בצפון איטליה ומספר פרסומים משנות ה-90' של המאה ה-16 כוללים טוקטות שכבר נקראו כך. טוקטות הולחנו, בין היתר, על ידי ג'ובאני דירוטה, אדריאנו בנקיירי (שכתבו ספרי לימוד חשובים על נגינה בכלי מקלדת), קלאודיו מרולו (שכלל בטוקטות שלו קטעים פוגליים), אנדריאה וג'ובאני גבריאלי ואחרים. מלחין חשוב אחר של טוקטות היה ג'ירולאמו פרסקובלדי, שהעשיר את סגנון הטוקטה בשינויי מפעם ומרקם פתאומיים, דיסוננטים נועזים וכרומטיקה. את אלה למד מקודמיו הנפוליטניים: ז'אן דה מק, ג'ובני מריה טרבצ'י, אסקניו מיונה ואחרים וכן ממלחיני המדריגל החדשניים לתקופתם כמו הנסיך קרלו ג'זואלדו דה ונוזה. בתקופת הברוק המשיכו באיטליה לכתוב טוקטות כמו אלה של ברנרדו פאסקוויני או אלסנדרו סקרלטי, שכמעט אינן מבוצעות כיום. בתקופת הבארוק המאוחר נזנחה מעט הכתיבה לכלי מקלדת באיטליה ובכלל זה הטוקטה (פרט לדומניקו סקרלטי) לטובת מוזיקה לתזמורת, הרכבים קאמריים ומוזיקה ווקאלית. בין המלחינים אשר שהו בוונציה בסוף תקופת הרנסאנס היה הנס ליאו האסלר, אשר בצעירותו למד אצל אנדראה וג'ובני גבריאלי וייבא את הסגנון לגרמניה. מלחין שהביא את סגנון הטוקטה להולנד היה יאן פיטרסזון סוולינק, שבטוקטות שלו בולטת הווירטואוזיות וכן קטעים בהם חוזרים מוטיבים כמו הד ואמורים להיות מבוצעים בשינוי דינמי מחזק לחלש כמו חיקוי להד. דבר זה למד סוולינק מג'ובני גבריאלי ודרך תלמידיו הגרמניים כמו סמואל שיידט, היינריך שיידמן, מלכיור שילדט (אנ') ואחרים הגיע סגנון הטוקטה לגרמניה. לפני באך התפתחה הטוקטה בגרמניה, למשל ביצירות יוהאן פכלבל (אצלו הטוקטות היו בנויות בעיקר על ריצות וירטואוזיות מעל נקודות עוגב ארוכות), ביצירות דיטריך בוקסטהודה (שקרא ליצירות "טוקטה" אך לעיתים היו אלה יצירות המורכבות מקטעים בסגנון אלתורי, כולל קטעי סולו מרשימים לפדלים אשר התחלפו בפוגות). הטוקטות הגיעו לשיא התפתחותן בבארוק בגרמניה, ביצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך. בטוקטות שלו לעוגב הבאות בצמד עם פוגה גוברת הווירטואוזיות בכתיבה לעוגב, כולל קטעי סולו קשים ומרשימים לפדל, וכתיבה עשירה ומרשימה לידיים, כולל שינויי רגיסטרציה וניגודים. במאה העשרים קיבלה המילה טוקטה משמעות ספציפית יותר, של יצירה לפסנתר הכתובה כולה בצלילים מהירים בעלי ערך ריתמי יחיד ("פרפטואום מובילה"). טוקטות מוכרות יותר בסגנון זה כתבו סרגיי פרוקופייב, קלוד דביסי, אראם חאצ'טוריאן ואף מלחינים ישראלים, כמו פאול בן-חיים. טוקטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טוקטות, דף שער בספרייה הלאומית
עונת 1954/1955 בלה ליגה

עונת 1954/1955 הייתה העונה ה-24 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-12 בספטמבר 1954 והסתיימה ב-10 באפריל 1955. הליגה כללה 16 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-16 יעברו בסוף העונה לליגת משנה במקום שתי קבוצות מליגת משנה שזכו בה במקום ראשון ב-2 הבתים שלה. קבוצות שכו במקום 2-3 בכל אחת מהבתים של ליגת המשנה ישתתפו במשחקי המבחן עם קבוצות שזכו במקום 13-14 בליגה הבכירה. שתי קבוצות החזקות ממשחקי המבחן ישחקו בעונת 1955/1956 בליגה הבכירה. מליגת המשנה עלו הרקולס, דפורטיבו מאלגה, לאס פאלמס ודפורטיבו אלאבס. ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם הרביעית בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. ראסינג סנטנדר ודפורטיבו מאלגה ירדו לליגת משנה בסוף העונה. בעקבות משחקי אספניול וריאל סוסיאדד נותרו בליגה הבכירה. בהתאם לנתונים הרשמיים של ה-LFP, חואן ארסה, סביליה זכה בתואר מלך השערים עם כיבוש 29 שערים ב-29 משחקים וקיבל "פרס פיצ'יצ'י". חואן אלונסו מריאל מדריד היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 24 שערים ב-24 משחקים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
רמיזיים

רמיזיים (שם מדעי: Remizidae) היא משפחה של ציפורי שיר הקרובים למשפחת הירגזיים. אלו ציפורים קטנות מאוד באורך 7.5-11 ס"מ. הן מזכירות ירגזים אך בעלות פנים ומקורים דקים יותר. הן בעלות גוונים אפורים וצהובים-לבנים אך לכמה מינים פסים שחורים על עיניהם ולכמה מהם צבעים אדומים יותר. משפחה זו חיה באזורים ממוזגים וטרופיים באירואסיה, אמריקה הצפונית ואפריקה. רוב המינים אינם נודדים. הם חיים בלהקות קטנות ביערות או אזורי שיחים, חלקם חיים בערבות וביצות ואחרים ביערות גשם. הם ניזונים כדרך הירגזיים מחרקים שהם מלקטים בכל פינה אפשרית בין העלים והזלזלים. אלו ציפורים מונוגמיות. הן בונות את קיניהן מנוצות מוך, מעט בוץ וקורי עכביש. משפחה רמיזיים (Remizidae) סוג Remiz - בו הרמית סוג Anthoscopus סוג ומין יחיד Auriparus flaviceps מדיה וקבצים בנושא רמיזיים בוויקישיתוף רמיזיים, באתר ITIS (באנגלית) רמיזיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רמיזיים, באתר GBIF (באנגלית) רמיזיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מוהואיים

מוהואיים (שם מדעי: Mohoidae) היא משפחה של ציפורי שיר נכחדת של מינים שחיו באיי הוואי והותאמו לתזונה מצוף פרחים. עד לאחרונה הם נחשבו לקרובי משפחתם של הדבשניים אך בעקבות מחקרים התברר שהם דווקא מקורבים יותר לציצניתיים ולחטפיות המשי וכן לעוף שח-דקלים ופחות לעופות האוסטרליים. הדמיון ביניהם כמו גם הדמיון לצופיתיים נובע מאבולוציה מתכנסת מאבות שונים שהותאמו לתזונה מצוף פרחים. כמו כן הם בעלי דמיון גדול למיני הפרושיים, פרושי הוואי שהם בעלי עיצוב מקור דומה. אלו היו עופות בעלי גוף שחור וראשים כהים עם מקורים שחורים ארוכים ומעוקלים שהותאמו לפרחי הוואי הטרופיים. אורכם הגיע עד 30 ס"מ והם היו בעלי נוצות זהובות מתחת לכנפיים ובאזור השת ובכמה מינים גם על הכתפיים. נוצות הזנב ארוכות ואפורות-לבנות. עופות אלו נכחדו כולם עד 1987 מהוואי ונחשבים למשפחה היחידה שנכחדה כולה בעת המודרנית. הם נכחדו עקב אובדן היערות בהם הן חיו אך בעיקר בגלל ציד של האנשים שהגיעו כדי להתקשט עם נוצותיהם המשובחות. חלקם נכחדו עקב מלריה שהובאה על ידי האדם והחיות שהביא עמו. משפחה מוהואיים (Mohoidae) סוג קיואה (Chaetoptila) מין קיואה (Chaetoptila angustipluma) מין קיואה אואהו (Chaetoptila cf.angustipluma) מין קיואה צר-מקור (?Chaetoptila sp.) סוג מוהו (Moho) מין מוהו אואהו (Moho apicalis) מין מוהו בישופ (Moho bishopi) מין מוהו קאואיי (Moho braccatus) מין מוהו הוואי (Moho nobilis) יש המשייכים למשפחה גם את הסוג הנכחד פיופיו (Turnagra) אך מקובל לסווג אותו במשפחת הזהבניים. מדיה וקבצים בנושא מוהואיים בוויקישיתוף מוהואיים, באתר ITIS (באנגלית) מוהואיים, באתר NCBI (באנגלית) מוהואיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מוהואיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מוהואיים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריצרוצרסיים

אריצרוצרסיים (שם מדעי: Erythrocercidae) היא משפחה של ציפורי שיר, בה סוג יחיד - חטפית צהובה (Erythrocercus), המצויה רק באפריקה שמדרום לסהרה. בעבר היא נחשבה לחלק ממשפחת החטפיתיים, למונרכיתיים או לסבכיים אך מוגדרים כעת כמשפחה עצמאית. אורך ציפורים אלה 9–12 ס"מ ומשקלם 5–8 גרם. הם בעלי צבעים חומים וצהובים באזור הבטן. העיניים צהובות ויש להם כיפה אדמדמה על הראש. הם חיים בין העצים ברחבי אפריקה ומחפשים חרקים בין העצים והזלזלים שביערות הגשם. הן עופות מונוגמיות המקננות בקני עץ על הענפים. משפחה אריצרוצרסיים (Erythrocercidae) סוג חטפית צהובה (Erythrocercus) מין Erythrocercus holochlorus מין Erythrocercus livingstonei מין Erythrocercus mccallii מדיה וקבצים בנושא אריצרוצרסיים בוויקישיתוף אריצרוצרסיים, באתר ITIS (באנגלית) אריצרוצרסיים, באתר NCBI (באנגלית) אריצרוצרסיים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיוורנית

חיוורנית (שם מדעי: Hypocolius ampelinus) היא ציפור שיר והציפור היחידה במשפחת החיוורניתיים (Hypocoliidae). תפוצתה משתרעת מעיראק דרך איראן ועד טורקמניסטן, אפגניסטן ופקיסטן. בסתיו היא נודדת דרומה לכיוון חצי האי ערב, בחריין והודו. היא מצויה באזורים מדבריים, מטעי דקלים, ערבות ועמקים עם נהרות. בישראל היא מזדמנת נדירה, שנצפתה עד בעיקר בדרום הארץ. שמה בא לה עקב צבעה ה"משעמם", האפור-בהיר. היא בעלת זנב ארוך ומקור קצר ושחור. בקצות כנפיה נוצות לבנות. בסיס המקור מכוסה בזיפים קטנים. הזוויגים דומים חוץ מ"מסכה" המכסה את עיניו של הזכר. זוהי ציפור קטנה וביישנית שנוהגת להסתתר בין השיחים עד לרגע האחרון ואז לעוף. היא מסתובבת בלהקות בעיקר בזמן הנדידה והיא ניזונה בעיקר מפירות כמו תמרים, תאנים ותותים. היא אוכלת גם חרקים ובשבי היא ניזונה גם מלחם. בעבר קישרו את החיוורנית למשפחת הבולבוליים או החנקניים אך היום מקובל להניח כי היא קרובה לציצניתיים. מדיה וקבצים בנושא חיוורנית בוויקישיתוף חיוורנית, באתר ITIS (באנגלית) חיוורנית, באתר NCBI (באנגלית) חיוורנית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חיוורנית, באתר GBIF (באנגלית) חיוורנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חיוורנית באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמנות פיקסלים

אמנות פיקסלים, מוכרת גם בשם התעתיק מאנגלית: פיקסל ארט (Pixel art), היא סוג של אמנות דיגיטלית שעושה שימוש במפות סיביות שנערכות ברמת דיוק של פיקסל. גרפיקות של משחקי מחשב ווידאו ישנים ומשחקים בטלפונים סלולריים נחשבים לאמנות פיקסלים. לעיתים קרובות אמן פיקסלים צריך לשמור על מספר צבעים נמוך, משום שמכשירים שמציגים את היצירות מוגבלים בצבעים. בנוסף לכך, ישנם אמנים שבוחרים להגביל את כמות הצבעים כאמירה אמנותית או כמחווה למכשירים הישנים. באופן כללי, אמנות פיקסלים "טהורה" נעשית על ידי ציור כל פיקסל בנפרד, בדרך כלל באמצעות כלי העפרון. ישנם כלים שמזרזים את היצירה, כמו כלי הקו, העיגול והדלי ופילטרים אוטומטיים, אבל חלק מהאמנים מתנגדים לשימוש בהם. יצירת אמנות פיקסלים היא בדרך כלל יצירה שנעשית בתכנון ובהקפדה עם עוצמת רגש ומחשבה. בדרך כלל היצירה מתחילה מקווי מתאר. קווים אלה לעיתים לקוחים מתמונות סרוקות, או מצוירים ביד חופשית. הצביעה היא לעיתים רחוקות בצבע אחיד. בדרך כלל מנסה האמן ליצור אפקט של הדרגה בצבע. עקב מגבלות הצבע והגודל, משתמשים האמנים בדגמים כמו "לוח השחמט" כדי ליצור אשליה של צבע חדש. בדרך כלל אמנים רוצים לשמור את היצירות שלהם בפורמטים שלא מאבדים מידע, כלומר כל פיקסל נשמר בדיוק. מכיוון שלעיתים קרובות ישנן מגבלות צבע, בחירת פלטת צבע יכולה להיות יעילה. PNG ו-GIF הם דוגמאות לפורמטים ששומרים על הצבע באמצעות פלטה וגם אינם כבדים. דרך אחרת לשמור את המידע היא באמצעות שורות קוד שתוכנות מסוימות יכולות לפענח. קובצי JPEG אינם מתאימים לאמנות פיקסלים מכיוון שהכיווץ שלהם גורם לאיבוד פרטים והם תופסים מקום גדול יותר בזיכרון. המיון הנפוץ ליצירות פיקסלים הוא למבט איזומטרי ומבט לא איזומטרי. יצירות שנעשות במבט איזומטרי מדמות תלת-ממד, לעומת יצירות לא איזומטריות שבהן הדמויות והחפצים מצוירים מקדמתם, מצדם או במבט עילי. נקודת מבט איזומטרית נקודת מבט לא איזומטרית כיום השימוש באמנות פיקסלים פוחת עם השיפור בגרפיקת התלת-ממד בקונסולות המשחק ובמחשבים. בטלפונים הניידים, בעבר, נפוץ היה השימוש באומנות פיקסלים עקב מגבלות הרזולוציות ונפח האחסון הנמוכים. במערכות הפעלה יש צלמיות שנחשבות לאמנות פיקסלים, מכיוון שיש בהן מגבלות צבע וגודל. פסיפס אמנות ASCII מדיה וקבצים בנושא אמנות פיקסלים בוויקישיתוף מספר מדריכים על פיקסל ארט (בעברית)
ציפורי סוכר

ציפורי סוכר (שם מדעי: Promeropidae) היא משפחה של ציפורי שיר המצויה בדרום אפריקה ובה סוג יחיד - ציפור סוכר (Promerops). עופות אלו נחשבו בעבר כקרובים לדבשניים האוסטרליים אך היום הם נחשבים לקרובים יותר לטימליים לקיכליים ולצופיות המתנהגות כמותם, כשמספר חלוקות עדיין מחשיבים אותם לצופיתיים. תפוצתם באזור אפריקה הדרומית ומצפינים עד לזימבבואה. הם חיים באזורים עשבוניים ואזורי שיחים בהם יש הרבה פרחים. אורכם של ציפורי הסוכר 15–40 ס"מ והם בעלי נוצות זנב ארוכות מאוד ומקור ארוך ומכופף מטה. הזכרים בעלי זנב ארוך יותר מהנקבות וגם מקושטים מהם. צבע נוצות הגוף אפור אך הראש כתום עד צהוב והלחיים לבנות. כמו כן רגליהם ארוכות ולעיתים הם מהלכים מעל הפרחים. ציפורי הסוכר הם יונקי צוף הניזונים בעיקר מצוף המכיל בתוכו סוכר. ואולם ממחקר שנעשה התברר כי הם ניזונים גם מחרקים ניזוני צף כמו דבורים ממשפחת Apidae וכן מזבובים שונים. הם ניזונים מהם כשהם מגיעים לפרחים ואז חוטפים אותם באוויר. ציפור סוכר גורניי (Promerops gurneyi) ציפור סוכר הכף (Promerops cafer) מדיה וקבצים בנושא ציפורי סוכר בוויקישיתוף ציפורי סוכר, באתר ITIS (באנגלית) ציפורי סוכר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ציפורי סוכר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ציפורי סוכר, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איראן במשחקים האולימפיים לנוער

איראן משתתפת בכל המשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער האיראנים 25 מדליות, מהן 12 מדליות זהב. איראן משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער, אך ההשתתפות היא בעיקר סמלית ועד היום, לא זכה ספורטאי נוער אולימפי איראני במדליה במשחקי החורף. המשלחת הראשונה של איראן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והייתה הגדולה ביותר עד כה. המשלחת כללה 52 ספורטאים שהתחרו ב-13 ענפי ספורט. המשלחת זכתה ב-5 מדליות, מתוכן 2 מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים בענף הטאקוונדו, בה היא זכתה במדליית זהב (בנים עד 55 ק"ג) ומדליית כסף (בנים עד 48 ק"ג). בענף הרמת משקולות זכתה המשלחת במדליית זהב (בנים מעל 85 ק"ג) ובענף ההיאבקות זכתה המשלחת במדליית כסף (בנים, סגנון חופשי עד 46 ק"ג) ומדליית ארד (בנים, סגנון יווני-רומי עד 69 ק"ג). בענפי הכדור הגיעו הנבחרות להישגים נאים. נבחרת הבנות בכדורגל סיימה את הטורניר במקום הרביעי. נבחרת הבנים בכדורעף סיימה במקום החמישי. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 16 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפים. המשלחת זכתה ב-6 מדליות, מתוכן 3 מדליות זהב. המשלחת המשיכה להציג הישגים נאים בענף הטאקוונדו, בה היא זכתה בשתי מדליות זהב ומדליית ארד. הישגים נוספים נרשמו בענף הג'ודו בה זכתה המשלחת במדליית זהב (בנים עד 100 ק"ג) ובענף ההיאבקות בה היא זכתה בשתי מדליות ארד. לעומת אולימפיאדת הנוער סינגפור נבחרת הבנים בכדורעף חופים לא העפילה מעבר לשלב הבתים ובענף ההרמת משקולות הנציגים סיימו במקום הרביעי. אולם, הישג נאה נרשם בענף הקליעה בה הגיעה הנציגה למקום הרביעי בשלב הגמר. ההשתתפות של איראן במשחקי החורף האולימפיים לנוער היא בעיקר סמלית. איראן השתתפה לראשונה באולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012) ושלחה משלחת המונה שלושה ספורטאים בשני ענפי ספורט, סקי אלפיני וסקי למרחקים. באולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016) שלחה איראן משלחת יותר קטנה המונה שני ספורטאים, גולש וגולשת, שהתחרו בענף הסקי אלפיני.   מובילה בענף איראן במשחקים האולימפיים איראן במשחקים הפאראלימפיים אתר האינטרנט הרשמי של איראן במשחקים האולימפיים לנוער
בבלר רליתי

בבלר רליתי (שם מדעי: Eupetes macrocerus) היא ציפור שיר והציפור היחידה במשפחת בבלרי רלית (Eupetidae). היא מצויה ביערות הגשם של חצי האי המלאי ובאינדונזיה. הבבלר מקורב למשפחת הטימליים והיה שייך אליה אך הופרד למשפחה יחידה. הוא קרוב לפיקטרטיים, לוונגות ולאורתוניקיים. אורכו של הבבלר 28-30 ס"מ ומשקלו 66-72 גרם. הוא בעל רגליים ארוכות והוא מצוי על קרקעית היערות הלחים בהם הוא חי. הנוצות חומות-אדומות והפנים צבועות בשחור ובעלי פס לבן מעל העיניים הנמשך מאחורי המקור ועד לעורף. המקור שחור ודק וה"כיפה" אדמה. הזנב ארוך ועוזר לייצב את הציפור. מתחת למקור יש לבבלר שר אדום-כחול היכול להתנפח. הוא מצוי ביערות חצי האי המלאי ומחפש את מזונו על הקרקע בהנעת הראש מצד לצד. הוא ניזון בעיקר מחרקים כמו צרצרים וחיפושיות וגם מחגבים, עכבישים ותולעים אותם הוא חוטף מהקרקע. הבבלר מצוי בירידה עקב הפגיעה ביערות הגשם. מדיה וקבצים בנושא בבלר רליתי בוויקישיתוף בבלר רליתי, באתר ITIS (באנגלית) בבלר רליתי, באתר NCBI (באנגלית) בבלר רליתי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בבלר רליתי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) בבלר רליתי, באתר GBIF (באנגלית) בבלר רליתי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בבלר רליתי באתר הרשימה האדומה של IUCN