laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ולדימיר ואזוב

ולדימיר ואזוב (בבולגרית: Владимир Вазов;‏ 18 במאי 1868, סופוט, האימפריה העות'מאנית – 20 במאי 1945, ריבאריצה ממלכת בולגריה) היה גנרל, ומפקד אוגדת הרגלים התשיעית "פלבן" של צבא בולגריה, במהלך מלחמת העולם הראשונה, אשר לחמה בחזית המקדונית והשתתפה בשלושת הקרבות ליד אגם דויראן. ואזוב נולד למשפחה עם נטייה פוליטית לאומנית. הוא הלך בדרכיו של אחיו הבוגר גאורגי ואזוב, איש צבא נוקשה שאף הוא הגיע לדרגת גנרל. אחיו הבכור היה הסופר והמשורר הבולגרי הנודע איוואן ואזוב והאח הצעיר בוריס, גדל להיות פוליטיקאי ואיש ציבור. בשנת 1886 החל ולדימיר ואזוב את לימודיו בבית הספר הצבאי בסופיה וסיימם בשנת 1888, כשהוא בדרגת סגן משנה. בין השנים 1902–1903, נשלח לבית הספר לארטילריה של הצבא הרוסי בעיר פושקין. במלחמת הבלקן הראשונה הוצב בגזרת לילבורגז כמפקד גדוד ארטילריה ובמלחמת הבלקן השנייה שירת בתפקיד זהה בגזרה הסרבית, ליד העיר פירוט. בתהילתו זכה במהלך מלחמת העולם הראשונה, כמפקד אוגדת חיל הרגלים התשיעית "פלבן", של הצבא הבולגרי בחזית המקדונית. למרות נחיתות מספרית לעומת הכוחות הצבאיים הבריטיים והיווניים, הצליח לשמור על הקו הדרומי של החזית, שעבר סמוך לאגם דויראן שבמקדוניה של ימינו והשתתף בכל שלושת הקרבות העקובים מדם, שנוהלו בגזרה. באחרון שבהם קרב דויראן השלישי, שהתחולל בחודש ספטמבר 1918 הנחיל תבוסה מוחצת לכוחות הצבא הבריטי והיווני אשר איבדו 7,000 מחייליהם. ואזוב נחשב גיבור מלחמה. עם סיום המלחמה, לאחר ההגבלות שהוטלו על בולגריה במסגרת חוזה ניי, הותר לו להישאר בצבא, בניגוד לקצינים רבים אחרים. ואזוב השתחרר מהשירות ב-24 בפברואר 1920. עם שחרורו עמד בראש ארגון קציני המילואים הבולגרים. ב-16 באפריל 1925 השתתפו ואזוב ורעייתו בתפילת האשכבה בכנסיית סווטה נדליה בסופיה, לזכרו של הגנרל קונסטנטין גאורגייב, שנרצח יומיים קודם לכן בידי קומוניסטים. במהלך האירוע התפוצצה במקום פצצה רבת עוצמה, שנועדה לחסל את המלך בוריס השלישי, אשר למזלו הטוב איחר לאירוע. 160 בני אדם נהרגו בפיגוע או נפטרו מפצעיהם לאחריו ובכלל זה שר ההגנה לשעבר וקצינים בכירים בצבא הבולגרי כגון הגנרל סטפן נרזוב, ו-320 נפצעו. ואזוב נפצע קשה באירוע ונדרש להחלמה בת מספר חודשים. בין השנים 1926 ועד 1932 כיהן כראש עיריית סופיה ונחשב אחד מראשי העיר הטובים שהיו, כשבתקופתו עברה העיר תנופת פיתוח בעיקר בתחום התשתיות. ואזוב נישא ונולדו לו שלושה ילדים, כשבנו בכורו ולדימיר הפך בעצמו לקצין בכיר בצבא הבולגרי. ולדימיר ואזוב פרש לכפר ריבאריצה שם הלך לעולמו ב-20 במאי 1945. בולגריה במלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא ולדימיר ואזוב בוויקישיתוף בוריסלאב גורדב, "כתבה לרגל מלאת 80 שנים לפיגוע בכנסיית סוייטה נדליה", באתר mediatimesreview.com (בבולגרית). מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד ארצי, אור יהודה, 1999, עמוד 27.
ELV

ELV (ראשי תיבות: European Launch Vehicle) היא חברה איטלקית, בבעלות משותפת של סוכנות החלל האיטלקית וחברת אוויו. מטרות החברה הן פיתוח, ייצור ושיווק של משגר הלוויינים העתידי של אירופה, וגה. החברה בבעלות משותפת של אוויו (70%) וסוכנות החלל האיטלקית (30%). ניהול תוכנית משגר הלוויינים וגה כקבלן הראשי של המיזם; הטמעה, פיקוח, ניהול ותיאום כולל של ייצור המשגר וגה, רכיביו וציוד הקשור בו. אתר האינטרנט של החברה
בטרם הזרוע השבורה

"בטרם הזרוע השבורה" (באנגלית: In Advance of the Broken Arm) הוא רדי מייד שיצר מרסל דושאן בשנת 1915, לאחר הגירתו לארצות הברית. היצירה מורכבת מאת לפינוי שלג ועליה מופיעה כתובת באנגלית: "In Advance of the Broken Arm/(from) Marcel Duchamp 1915." (בטרם זרוע שבורה/(מאת) מרסל דושאן"). דושאן יצר מהדורות נוספות לרדי מייד זה. הראשונה נוצרה במרץ 1945. מהדורה שנייה נוצרה בשנת 1963 ומהדורה נוספת בת שמונה יצירות, הרביעית במספר, נוצרה בשנת 1964 על ידי דושאן וארטורו שוורץ. עותקים מן היצירה מצויים במוזיאון לאמנות מודרנית, מוזיאון ישראל, הגלריה הלאומית של קנדה ועוד. בטרם זרוע שבורה, באתר Marcel Duchamp Studies Online journal (באנגלית) בטרם זרוע שבורה, באתר מוזיאון ישראל
דימיטר גשוב

דימיטר גשוב (בבולגרית: Димитър Гешов;‏ 14 בספטמבר 1860, סבישטוב, האימפריה העות'מאנית – 8 בינואר 1922, סופיה ממלכת בולגריה) היה גנרל ומפקד אוגדת הרגלים השנייה "התראקית" של צבא בולגריה במהלך מלחמת העולם הראשונה, אשר לחמה בחזית המקדונית ובמסגרתה פיקד גשוב על קרב דויראן הראשון. בהמשך מונה גשוב למפקד הארמייה הראשונה, אך הודח לאחר קרב סקרה. גשוב שירת במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) כמתנדב במיליציית המתנדבים הבולגרית אופלצ'נצי, אשר לחמה לצד הכוחות הרוסיים. בשנת 1890 סיים את לימודיו בהצלחה באקדמיה הצבאית באודסה. במהלך מלחמת בולגריה–סרביה (1885) שירת כמפקד פלוגה והשתתף בקרב ההדיפה נגד הכוחות הסרביים ליד העיר ברזניק במערב בולגריה, ומאוחר יותר, כשהבולגרים עברו למתקפה, השתתף בכיבוש העיר פירוט. במלחמת הבלקן הראשונה שירת כמפקד חטיבה ובסיומה קודם להיות מפקד אוגדה בגזרת אודרין. במלחמת הבלקן השנייה נלחם עם אוגדתו כנגד הסרבים ליד העיירה קריבולאק, (בימינו במקדוניה). לאחר המלחמה הועלה לדרגת מאיור גנרל. במהלך מלחמת העולם הראשונה פיקד על אוגדת חיל הרגלים השנייה "התראקית" של הצבא הבולגרי. בין 9 באוגוסט ל-18 באוגוסט 1916, פיקד גשוב על קרב דויראן הראשון, במסגרתו ניסו כוחות בריטיים וצרפתיים עדיפים מספרית, לפרוץ את הקו הדרומי של החזית המקדונית ללא הצלחה, תוך שהם סופגים למעלה מ-3,000 נפגעים ונאלצים לסגת חזרה לאזור סלוניקי. גשוב מונה למפקד הארמייה ה-1, אך ביוני 1918 לאחר תבוסת הבולגרים בקרב סקרה הוא הודח על ידי ניקולה ז'קוב מפקד הצבא ובמקומו מונה הגנרל סטפן נרזוב. לאחר תבוסת בולגריה במלחמת העולם הראשונה, צומצם צבאה לכדי ז'נדרמריה בכפוף לסיכומים שהוכתבו בחוזה ניי. ב-1 ביולי 1919 השתחרר גשוב מהצבא. הוא לא עסק בתפקידים ציבוריים כלשהם והלך לעולמו בסופיה ב-8 בינואר 1922. בולגריה במלחמת העולם הראשונה
חוק המספרים הגדולים באמת

החוק של המספרים הגדולים באמת קובע שכאשר מתרחש מספר גדול מספיק של אירועים, צפוי שיקרו גם כאלה שהם מאוד לא סבירים בפני עצמם. מקור שם החוק הוא פרפרזה על שמו של חוק המספרים הגדולים. החוק מסביר תופעות שבפני עצמן נראות לא סבירות, כמו אדם שמזדמן למקום בדיוק בשעה שזקוקים לו, או דבר הקורה בדיוק כשחושבים עליו. בגלל מספרן העצום של האינטראקציות בין אנשים ושל המחשבות שחולפות במוחם של אנשים, מפעם לפעם אמורים לקרות דברים הנחשבים מפתיעים. אם אירוע שהסיכוי להתרחשותו הוא אחד למיליון הוא "אירוע פלאי", הרי שבכל יום יתרחשו אירועים פלאיים רבים, משום שיש הרבה יותר ממיליון בני אדם. חוק ליטלווד מהווה מקרה פרטי של חוק זה. משפט הקוף המקליד חוק המספרים הגדולים באמת, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הולך בדרכי

האם התכוונתם ל... הולך בדרכי (סרט, 1944) – סרט קומי העוסק בכומר פרנק צ'אק או'מלי הולך בדרכי (סרט, 2005) – סרט ביוגרפי על חייו של ג'וני קאש
נולד

בהלכות שבת, נולד הוא אחד מסוגי המוקצה האסורים בטלטול בשבת ויום טוב. "נולד" הוא חפץ שלא היה קיים, לפחות במצבו הנוכחי, בערב שבת, כגון 'ביצה שנולדה בשבת', ועל כן הוא לא היה "מוכן" לשימוש בעת כניסת השבת ונחשב כמוקצה. דיני 'נולד' נידונו בהרחבה במסכת 'ביצה'. הכלל "מיגו דאתקצאי לבין השמשות אתקצאי לכולי יומא" (מתוך שהוקצה בבין השמשות הוקצה לכל היום), קובע שחפץ שהיה מוקצה בזמן בין השמשות יהיה מוקצה לכל יום השבת, גם אם במהלך היום הוא כבר אינו מוקצה בפני עצמו. כלל זה חל רק אם מתקיימים שני תנאים: הדבר אינו ראוי לשימוש. האדם דחה אותו בידיו מלהיות ראוי. למשל, אדם שהניח ענבים על גגו כדי שיתייבשו ויהיו לצימוקים, אסורים בשבת מדין "מיגו דאתקצאי"- האדם דחה אותם מדעתו, ובבין השמשות עדיין לא היו ראויים לאכילה. כאשר מתקיים רק אחד מן התנאים, יש מחלוקת תנאים בנוגע להאם מותר להשתמש בדבר במהלך השבת. ר' יהודה סובר שלא, ור' שמעון סובר שכן. כך, לדוגמה, ר' שמעון יתיר לאכול פירות העומדים למכירה- כי הם ראויים לאכילה, למרות שהאדם דחה אותם מדעתו, ור' יהודה יאסור. 'מיגו דאתקצאי' הוא סוג נוסף של נולד- גם אם החפץ 'נולד' להיות ראוי לשימוש במהלך השבת, הוא אסור. דוגמה לחפץ המוגדר כ'נולד' היא ביצה שהוטלה במהלך השבת או החג; זו הדוגמה שבאמצעותה נפתחת המסכת העיקרית שעוסקת בתחום זה, מסכת ביצה. בספרות ההלכתית העדכנית קיימים דיונים רבים הדנים בדין "נולד" ובדברים האסורים בטלטול בגללו. כך למשל דנים הפוסקים האם קיים איסור טלטול של קרח שנמס והפך למים, משום איסור "נולד". פוסקי הדור הקודם, כחלק מדיון על היחס ההלכתי לחשמל, דנו האם יש מקום לאסור שימוש בחשמל בשבת, מדין "נולד". עפ"י מסכת ביצה ב, א, באתר ויקיטקסט כ"ב, הערה ק"מ, שמירת שבת כהלכתה עיין בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף מ"ג, עמוד א', ובתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף מ"ד, עמוד ב', וכן בתלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ"ו, עמוד ב'. דעת הרב יצחק שמעלקיש, בשו"ת בית יצחק, יורה דעה השמטות סימן לא. ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
יוני ניר

יונתן ניר (נולד ב-3 ביולי 1986) הוא כדורסלן עברישראלי אשר שיחק בעמדת הפאוור פורוורד. ניר פרש ממשחק פעיל ב-2021 לאחר שבע-עשרה עונות כשחקן מקצועני, אחת-עשרה מהן בליגת העל. בצעירותו, שיחק ניר בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב ואף נבחר לשחקן העונה של מחוז-דרום בליגת הנוער בעונת 2003/2004. בשנת 2004 החל את הקריירה הבוגרת שלו וחתם בהפועל ירושלים. בירושלים מיעט לקבל דקות משחק ולכן הושאל בעונת 2005/2006 לעירוני רמת גן. גם ברמת גן מיעט לשחק, על אף שקבע ממוצעים סבירים יחסית לדקות המשחק שקיבל - 4.2 נקודות ו-2.2 כדורים חוזרים בכ-9.5 דקות בממוצע. לשיאו הגיע במשחק האחרון של העונה נגד מכבי ראשון לציון, משחק בו קלע 17 נקודות, הוריד 9 כדורים חוזרים ומסר 4 אסיסטים. עם זאת לא הצליח למנוע את ירדתה של רמת גן לליגה הלאומית. בעונת 2006/2007 עבר לבני השרון. גם בעונה זו מיעט לשחק ושיחק רק כ-4 דקות בממוצע. בעונה שלאחר מכן עבר למכבי ראשון לציון. אף על פי שבראשון קיבל דקות משחק רבות יחסית לעונות הקודמות, לא הצליח לשמור על יציבות והגיע למספרי קליעה דו ספרתיים רק שלוש פעמים במהלך העונה. בעונת 2008/2009 חתם במכבי גבעת שמואל. בגבעת שמואל קיבל דקות משחק רבות והיה אחד משני הישראלים המובילים של הקבוצה, יחד עם רועי ברקוביץ'. את העונה סיים עם ממוצעים של 7.5 נקודות, 5 כדורים חוזרים ואסיסט אחד למשחק, אך גבעת שמואל שסיימה את העונה עם 11 הפסדים רצופים ירדה לליגה הלאומית. בעקבות יכולתו בעונה הקודמת הוחתם ניר בהפועל חולון לקראת עונת 2009/2010. לקראת עונת 2010/2011 חתם ניר במכבי חיפה. לאחר 5 משחקים בלבד בעונה זו, קרע ניר את הרצועה הצולבת, במשחק מול נתניה. בעקבות הפציעה סיים ניר את העונה‏. לקראת עונת 2011/2012 חתם ניר בעירוני אשקלון. לקראת עונת 2012/2013 חתם ניר בהפועל תל אביב. בחודש דצמבר 2013 הצטרף לקבוצת מכבי אשדוד. בעונת 2014/2015 שיחק בקבוצת מכבי קריית גת בעת ששיחקה בליגה הלאומית, והמשיך איתה שנה נוספת לאחר שעלתה לליגת העל. בעונת 2016/2017 הצטרף להפועל רמת גן/גבעתיים. בעונת 2019/20 עבר ניר לשחק במכבי עירוני רמת גן מהליגה הארצית בעקבות מאמן הקבוצה אורי קוקיה ששיחק עמו בהפועל רמת גן-גבעתיים. בסיום עונה זו העפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית וחתם לעונה נוספת. בקיץ 2021 החליט ניר לפורש מכדורסל. בשנת 2004, זומן ניר לסגל נבחרת הנוער של ישראל לקראת אליפות אירופה. באליפות עצמה הצטיין ניר ואף הוביל את הנבחרת בנקודות ובכדורים חוזרים. הוא הוביל את ישראל להעפלה לרבע הגמר לאחר ניצחונות בשלב הבתים על טורקיה וסרביה, נגדם קלע 16 ו-27 נקודות בהתאמה. בשנת 2005 זומן לנבחרת העתודה לקראת אליפות אירופה ואליפות העולם, אך לא בלט וקלע רק 7 נקודות בממוצע בשני הקמפיינים. בקיץ שלאחר מכן שוב זומן לסגל הנבחרת לקראת אליפות אירופה והפעם היה גורם משמעותי במיוחד בסגל. הוא קלע 14 נקודות והוריד 7.8 כדורים חוזרים, אך הנבחרת סיימה את האליפות ההחלשה בתולדותיה במקום ה-12. בשנת 2007, זומן לראשונה לסגל הנבחרת האולימפית לקראת האוניברסיאדה, אך מיעט לקבל דקות וקלע רק 3.8 נקודות בממוצע. ב-2009, שוב זומן לנבחרת לקראת האוניברסיאדה, הפעם כשחקן מוביל. הוא קלע 7.4 נקודות והוריד 5 כדורים חוזרים בממוצע והוביל את הנבחרת למקום הרביעי בטורניר. בנוסף על כך הגיע עם הנבחרת למקום השני במשחקי המכביה השמונה-עשרה. עוד באותו הקיץ זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, אך נבחר לשמש כמחליף למקרה פציעה ולא לקח חלק באליפות אירופה 2009. מדיה וקבצים בנושא יוני ניר בוויקישיתוף אביעד צרפתי, יוני ניר גמר את העונה, באתר nrg‏, 3 בנובמבר 2010 יעקב מאיר, בגיל 35: יוני ניר החליט לפרוש מכדורסל, באתר ישראל היום, ‏20 ביולי, 2021
איוואן קולב

איוואן קולב (בבולגרית: Иван Колев;‏ 15 בספטמבר 1863, באנובקה, ממלכת רומניה – 29 ביולי 1917, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית) היה גנרל ומפקד אוגדת הפרשים הראשונה של צבא בולגריה במהלך מלחמת העולם הראשונה, אשר לחמה בגזרת דוברוג'ה, במסגרתה היה אחד ממפקדי קרב דובריץ'. קולב נחשב למייסדו של חיל הפרשים הבולגרי. קולב החל את הקריירה כמורה בכפרו, אך הוא פוטר. לאחר מכן כיהן כפקיד ממשל ברשות המקומית. בשנת 1884 היגר לסופיה ועבד כעוזר למזכיר בית המשפט המחוזי. ב-2 בנובמבר 1885 הצטרף קולב כאזרח מתנדב למערך הלוחם במלחמת בולגריה–סרביה (1885) ולאחריה נרשם ללימודים בבית הספר הצבאי בסופיה. הוא סיים בהצלחה והוצב לתפקידי קצונה זוטרים באסקדרון פרשים. בשנת 1890 התקבל לאקדמיה הצבאית היוקרתית בטורינו איטליה, אותה סיים ארבע שנים מאוחר יותר בהצטיינות יתרה. בשנת 1908 הועלה לדרגת קולונל ושלוש שנים מאוחר יותר נשלח לשנת שירות והשתלמות בצבא האוסטרו-הונגרי. בשנת 1908 מונה למפקד גדוד פרשים. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה היה מפקד מצודת ימבול וראש המטה של הארמייה השלישית ובמלחמת הבלקן השנייה כיהן כראש המטה של הארמייה החמישית. במהלך מלחמת העולם הראשונה קיבל קולב פיקוד על אוגדת הפרשים הראשונה של הצבא הבולגרי ונטל חלק בקרבות בגזרת דרום דוברוג'ה, כששיא תהילתו באה לו כשהיה אחד ממפקדי קרב דובריץ'. ב-30 בספטמבר 1916 העניק לו מפקד החזית אוגוסט פון מקנזן את צלב הברזל דרגה שנייה והוא הועלה לדרגת גנרל. לרוע מזלו חלה קולב, כנראה בטיפוס הבטן, והוחש לטיפול בסנטוריום בווינה, שם הלך לעולמו ב-29 ביולי 1917. מאוחר יותר הוחזרו שרידיו לבולגריה והוא נקבר בסופיה. בולגריה במלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא איוואן קולב בוויקישיתוף
בריטניה הגדולה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בריטניה הגדולה – אי השוכן צפונית-מערבית מחופה של היבשת העיקרית של אירופה, ומהווה את שטחה העיקרי של הממלכה המאוחדת ממלכת בריטניה הגדולה – ממלכה שהתקיימה בשטחו של האי במהלך המאה ה-18 הממלכה המאוחדת – הממלכה הבריטית בימנו גרייט בריטיין (אונייה) – אוניית נוסעים מונעת קיטור אשר תוכננה על ידי המהנדס הבריטי איזמברד קינגדום ברונל והושקה במחצית המאה ה-19 בריטניה (פירושונים)
הערוץ הקהילתי

הערוץ הקהילתי (הארצי), נקרא גם ערוץ 98, הוא ערוץ טלוויזיה המשדר באפיק 98 תוכניות שנוצרו על ידי התארגנויות קהילתיות בארץ. משנת 2006 ועד שנת 2017 הופעל הערוץ על ידי "מכאן טלוויזיה קהילתית בע"מ", שמקימיה היו מראשי חברת הטלוויזיה בכבלים "גוונים", זזי שביט ויורם שווגר. משנת 2017 הערוץ מופעל על ידי חברת נתיב תקשורת. הערוץ משודר ב-HOT וב-yes. החל מראשית השידורים בכבלים במדינת ישראל בתחילת שנות ה-90 שודרו הערוצים ה"מקומיים" בחברות הכבלים. כל חברת כבלים הפעילה את הערוץ המקומי שבאזור השידור שלה. השידורים כללו: תוכניות קהילתיות, שהופקו בידי התארגנויות קהילתיות; רובם בשידורים מקומיים, ותוכניות שהופקו בידי חברות הכבלים. כמו כן, שידרו הערוצים אירועי ספורט מקומיים. תוכניות מסוימות, שקבלו את אישור המועצה לשידורי כבלים, שודרו בשידור ארצי. בין השידורים הפופולרים בערוץ: רצועת הווידאו קליפים שנקראה "נטו" בעריכת רונן נויפלד והרצועה האלטרנטיבית "אקו", שתיהן בהפקת "תבל". באותה תקופה, לפני מהפכת השידורים הדיגיטליים, הייתה הרצועה אחד ממוקדי החשיפה לקליפים של מוזיקה ישראלית. "מת"ב" הפיקה תוכנית שנקראה "הקליפה". "גוונים" הפיקו תוכנית טכנולוגיה שנקראה "ג'וקים בראש". בסוף 2002 הועבר הערוץ מאפיק 9 לאפיק 25 בממיר כדי לפנות מקום לערוץ ברוסית, ישראל פלוס, וזאת לפי החלטת המועצה לשידורי כבלים ולווין. באותה תקופה מותג הערוץ מחדש ועוצב לו לוגו חדש. בשנת 2007 הועבר הערוץ מאפיק 25 לאפיק 98. בשנת 2011 מותג מחדש הערוץ, שונה הלוגו של הערוץ, והחל השימוש בסלוגן "ערוץ משלך". בשנת 2017 שינה שוב הערוץ את פניו ועבר לניהול של חברת "נתיב תקשורת". הערוץ שינה את שמו לערוץ 98 הערוץ החברתי - קהילתי. תוכניות הערוץ נוצרות על ידי עשרות קבוצות של יוצרים, שמכינות תוכניות ברוסית, פרסית, אנגלית, עיראקית יהודית, ספרדית ועוד. הערוץ נותן במה ליוצרים צעירים ובין השאר משודרים בערוץ סרטי תלמידים, סטודנטים, קליפים של יוצרים בתחילת דרכם. מנכ"ל הערוץ הוא נועם אדרי. הרדיו הקהילתי המועצה הלאומית להתנדבות בישראל אתר האינטרנט הרשמי של הערוץ הקהילתי בארכיון האינטרנט הערוץ הקהילתי, ברשת החברתית פייסבוק הערוץ הקהילתי, סרטונים בערוץ היוטיוב האגודה הישראלית לתקשורת קהילתית אבי שושן, מזפזפים למען הקהילה, באתר ynet, 18 בינואר 2011 ירמי שיק בלום, עם כל הכבוד לקשת ורשת, האקשן האמיתי משודר בערוץ 98, באתר הארץ, 23 בפברואר 2022 אמילי גרינצווייג‏, תקציב הערוץ הקהילתי לשנה הקרובה 3 מליון שקל, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2010
חוק המספרים הקטנים

חוק המספרים הקטנים הוא שם כולל לכמה תופעות המייחדות מספרים טבעיים קטנים, שטבע המתמטיקאי ריצ'רד גאי ב-1988. לפעמים נקראים חוקים אלו "החוק החזק של המספרים הקטנים", בדומה לחוק החזק של המספרים הגדולים. החוק הראשון קובע ש"אין מספיק מספרים קטנים כדי לעמוד בכל הציפיות שלנו", רוצה לומר - יש תופעות המוכרות לנו ממערכות גדולות, שהיו צריכות לכאורה להתרחש כבר במערכות קטנות, אבל אינן מתרחשות שם מסיבות שנדמות אקראיות. החוק השני קובע ש"לפעמים נראה שמספרים שווים זה לזה, כשהם לא". בין הדוגמאות לחוק זה מונה גאי את השאלה הבאה: לכמה פרוסות אפשר לחלק עוגה עגולה, אם מותר לחבר בחיתוך מספר קבוע של נקודות על ההיקף? אם נתונה נקודה אחת אז אין חותכים כלל, והעוגה מהווה פרוסה אחת. בחיבור שתי נקודות (בחיתוך אחד) העוגה מתחלקת כמובן לשתי פרוסות. בחיבור שלוש נקודות (בשלושה קווים) העוגה מתחלקת לארבע פרוסות, בחיבור ארבע נקודות (בשישה חיתוכים) העוגה מתחלקת לשמונה פרוסות. בחיבור חמש נקודות העוגה מתחלקת ל-16. עד כאן קיבלנו 1,2,4,8,16 פרוסות, ואולי טבעי לנחש שמדובר בחזקות שתיים, ושבחיבור שש נקודות אפשר יהיה לקבל 32 פרוסות. מתברר שזה לא נכון: מספר הפרוסות המתקבלות מחיבור n נקודות שווה ל-   n ( n − 1 ) ( n − 2 ) ( n − 3 ) 24 + n ( n − 1 ) 2 + 1 {\displaystyle \ {\frac {n(n-1)(n-2)(n-3)}{24}}+{\frac {n(n-1)}{2}}+1} , ולא ל-   2 n − 1 {\displaystyle \ 2^{n-1}} . דוגמה אחרת שמביא גאי עוסקת במספרי פיבונאצ'י: הערכים   e ( n − 1 ) / 2 {\displaystyle \ e^{(n-1)/2}} , לאחר עיגול כלפי מעלה, הם עשרת המספרים הראשונים בסדרת פיבונאצ'י: 1, 1, 2, 3, 5, 8, 13, 21, 34, 55, אולם המספר הבא בסדרה הוא 91, בעוד שהמספר הבא בסדרת פיבונאצ'י הוא 89. חוק המספרים הקטנים, באתר MathWorld (באנגלית)
Bloom Energy Server

Bloom Energy Server (בעברית: תא האנרגיה בלום) הוא תא דלק של תחמוצת מוצקה המיוצר על ידי חברת "Bloom Energy" האמריקאית. התא משתמש בדלקים במצב נוזל או גז (דלקי מאובנים כבנזין, סולר ופרופאן) לצורך ייצור חשמל עבור האתר בו הוא בשימוש. לפי הצהרת החברה, תא בודד בגודל 10 סנטימטרים רבועים מייצר חשמל בכמות של כ-25 ואט. על אף שהשיטה שבו נוצרת האנרגיה בתאי-הדלק מוכרת מכבר בתעשייה, טוענת החברה כי מצאו דרך ייחודית לייצר בתאים שלה אנרגיה ללא בעירה או שריפת דלקים, ובנצילות גבוהה יותר מאשר בתאי-דלק קודמים. החברה המייצרת את התא גייסה עד כה יותר מ-400 מיליון דולר מקרנות הון סיכון ומשקיעים פרטיים לפיתוח המוצר. הגנרל קולין פאוול, מזכיר המדינה של ארצות הברית לשעבר, יושב בדירקטוריון החברה. בין החברות המשתמשות במוצר הן גוגל, פדקס, eBay, וולמארט וחברת קוקה-קולה. מדיה וקבצים בנושא Bloom Energy Server בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Bloom Energy Server Bloom Energy - אתר האינטרנט של החברה עודד בריינר, Bloom Box : עתיד האנרגיה?, באתר nrg, באתר nrg מעריב, 22 בפברואר 2010 שמחה סיגן, ‏הקופסאות שיאירו את העולם, שמחה סיגן, באתר גלובס, 23 במרץ 2010 ?The Bloom Box: An Energy Breakthrough, כתבה על המוצר מתוך תוכנית הטלוויזיה "60 דקות" ומידע נוסף, באתר CBS News‏, 30 באוגוסט 2010 (באנגלית) טום מק'ניקול, Tech Pioneers Who Will Change Your Life - K.R. Sridhar, באתר הטיים מגזין (באנגלית)
אודה ליום הולדתה של המלכה אנה

אודה ליום הולדתה של המלכה אן (HWV 74) היא קנטטה חילונית (או "אודה אנגלית"), שהלחין גאורג פרידריך הנדל לפי לברית מאת אמברוז פיליפס (אנ'), לכבוד יום הולדתה ה-48 של אן, מלכת בריטניה, שחל ב-6 בפברואר 1713. היא ידועה גם כ" Eternal Source of Light Divine" ("מקור נצחי של האור האלוהי"). איננה מופיעה בתוכנית הטקס ליום הולדת המלכה אנה באותה שנה, וסבורים שלא בוצעה אז אם בכלל. סגנונה מושפע ממסורת אודות החצר האנגליות, כולל אלו של הנרי פרסל. האודה כוללת שבעה פרקי אריות קצרים המתחלפים לסירוגין בקטעי מקהלה שנראים כמו פזמון. כל פזמון כזה מסתיים במילים: The day that gave great Anne birth Who fixed a lasting peace on Earth. היום שבו נולדה אנה הגדולה שהביאה עלי אדמות שלום בר קיימא הטקסט מהלל את השגת הסכם אוטרכט במו"ם שנוהל בשנת 1712 על ידי ממשלת הטורי של המלכה לשם סיום מלחמת הירושה הספרדית. את האודה מבצעים זמרת אלט או קונטרטנור, סופרן, באס, מקהלה, חצוצרה סולו ותזמורת היא מתחילה עם קונטרה-טנור או זמרת אלט סולן, מלווה בחצוצרה בנגינת אובליגטו תובענית, Eternal source of light divine with double warmth thy beams display and with distinguish'd glory shine to add a lustre to this day. ממשיכה עם דואט לקונטרה-טנור ובאס, המסתיים בפוגת- כוראל (כמו בקונצרטו מס 3, אופוס 3), אחר כך באים קטעי סולו קצרים, ואחרי כל אחד - קטע מקהלה קצר ובסיום - קטע לקונטרה-טנור סולו ואחריו חלק מקהלתי ברה מז'ור עם חצוצרות ותופים ופינאלה בצורת פוגה הכוללת גם כן חומר שאפשר למצוא בקונצרט השלישי אופוס 3. מידע על היצירה "אודה ליום הולדתה של המלכה אנה" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "אודה ליום הולדתה של המלכה אנה" באתר AllMusic Ode for the Birthday of Queen Anne באתר פרויקט ספריית התווים הבין-לאומי (באנגלית) פרטיטורה לאודה ליום הולדתה של המלכה אן (Händel-Werkausgabe, hrsg. v. Friedrich Chrysander, Leipzig 1887) Donald Burrows (editor) The Cambridge Companion to Handel, 1997 Percy Young - Handel, The Master Musicians Series, J.M.Dent &Sons,London, 1979 נעם בן זאב - "למלכה יש יום הולדת" בעיתון הארץ, 9 בנובמבר 2009 רוויו בכתב העת "גרמופון" ביולי 1989 Eternal source of light divine קטע הפתיחה עם הקונטרה טנור ג'יימס באומן והחצוצרן כריסטיאן סטיל-פרקינס אלפרד דלר הקטע The day gave great Ann birth As the rosy steps the morn
1902 במוזיקה

ערך מורחב – 1902 30 באפריל - האופרה פֶּלֶאָס ומליסאנד של קלוד דביסי מוצגת באופרה-קומיק בפריז פרנצ'סקו צ'ילאה - אדריאנה לקוברר. סרוויליה (אנ')- ניקולאי רימסקי-קורסקוב. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 11 בינואר – מוריס דיריפלה, מלחין צרפתי (נפטר ב-1986). 29 במרץ – ויליאם וולטון, מלחין בריטי (נפטר ב-1983). 9 ביוני – סקיפ ג'יימס, מוזיקאי גיטריסט פסנתרן אמריקני (נפטר ב-1969). 9 באוגוסט – זינו פרנצסקאטי, כנר צרפתי (נפטר ב-1991). 25 באוקטובר – אדי לאנג, גיטריסט אמריקני (נפטר ב-1933). 18 בינואר – פיליפו מרקטי, מלחין אופרה איטלקי (נולד ב-1831). 9 בפברואר – לודוויג פון ברנר, מנצח ומלחין גרמני (נולד ב-1833). 7 בספטמבר – פראנץ וילנר, מנצח ומלחין גרמני (נולד ב-1832). 28 בספטמבר – יוסיף איוונוביץ', מנצח ומלחין רומני (נולד ב-1845). מדיה וקבצים בנושא 1902 במוזיקה בוויקישיתוף
אל-פרע'אני

אל-פרע'אני, אבו אל-עבאס מחמד בן כת'יר (בערבית: ابو العباس محمد بن كثير الفرغاني; בלועזית: Alfraganus) היה אסטרונום פרסי בן המאה ה-9. אל-פרע'אני נולד בעיר פרגנה (כיום בקצה המזרחי ביותר של אוזבקיסטן). הוא היה מעורב עם צוות אסטרונומים אחרים בפרויקט חישוב היקפו של כדור הארץ תחת פטרונותו של אל-מאמון בבגדאד. ספרו החשוב על תורת האסטרונומיה - "ג'ואמע עלם אל-נג'ום ואל-חרכאת אל-סמאויה" - ובתרגום: "יסודות בתורת הכוכבים והתנועות השמימיות" נכתב ב-833 והיוה עיבוד מקוצר לאלמגסט של תלמי מאלכסנדריה. הספר תורגם ללטינית במאה ה-12 ונותר פופולרי באירופה עד למחצית המאה ה-15. מקור הידע הניכר של דנטה אליגיירי באסטרונומיה תלמאית, כפי שמתבטא בספרו "הקומדיה האלוהית", היה בספרו של אל-פרע'אני. במאה ה-17 פורסם מחדש כתב היד המקורי בערבית בידי האוריאנטליסט ההולנדי יעקוב גוליאוס יחד עם תרגום לטיני מחודש והארות רבות. ב-856 היגר אל-פרע'אני למצרים וכתב שם חיבור על האצטרולב. הוא פיקח על בנייתו של הנילומטר באי רודה שבקהיר. בשנת 861 הוזמן בידי אל-מתוכל הראשון לתכנן תעלת מים מהחידקל לסאמרא, אך הוא טעה בחישוביו וניצל רק בשל הירצחו של האחרון. שנת מותו המדויקת לא ידועה. מכתש אלפרנגוס (Alfraganus) על הירח קרוי על שמו. מדיה וקבצים בנושא אל-פרע'אני בוויקישיתוף אחמד בן מחמד פרגאני, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המסגד הגדול של סאמרא

המסגד הגדול של סאמרא (ערבית: جامع سامراء الكبير, "מסג'ד סאמראא אלכביר") בעיר סאמרא שבעיראק הוא מסגד שנבנה בין השנים 849 ל-852 בידי הח'ליף העבאסי אל-מתוכל הראשון, עת הייתה סאמרא בירתה של הח'ליפות העבאסית. לאחר התקופה העבאסית המסגד ננטש ונחרב. במאה העשרים הוא נחפר ויסודותיו שוחזרו חלקית. המסגד הוא מטיפוס החצר, ובו חצר גדולה, פתוחה לשמים, באורך של 264 מטרים וברוחב של 159 מטרים, וסביבה אכסדראות עמודים מקורות. חומת המסגד מתנשאת לגובה של 10.5 מטרים, ולאורכה מגדלים בצורת חצי עיגול שנבנו במרחקים קבועים. למסגד 16 שערים בכל צדדיו, למעט בצד הקיבלה הפונה לכיוון הכעבה שבמכה (דרום-דרום-מערב), ובו מיחראב ואולם תפילה גדול שהיה מקורה ב-17 טורי עמודים. בתקופת בנייתו היה מסגד זה הגדול בעולם. לאומנות ולסגנון של המסגד הגדול של סאמרא היו השפעות ניכרות על האמנות המוסלמית בת התקופה. הוא שימש אב-טיפוס למסגד אבן טולון בקהיר. במיוחד נכון הדבר לעיטורי הסטוקו (טיח מגולף) בעלי הדגמים הגאומטריים והצמחיים מטיפוס המכונה בספרות המחקר סאמרא A, B & C. המינארט החלזוני של המסגד הוא מבנה גדול בנוי אבני חול מטוייחות בסגנון חרוטי של זיגוראת, הניצב בצידו הצפון-צפון-מזרחי של המסגד. המינארט מכונה ה-"מַלֲוִיַה" (מילולית: קונכיית חילזון), אורך כל אחת מצלעות בסיסו הרבוע הוא 32 מטר, ומעליו חמש קומות עגולות בגובה כולל של 52 מטרים. מסביב למינארט משתפלים מעלות גליליים ובהם גרמי מדרגות המעפילים אל ראשו. בראש המינארט חדר קטן וחרוטי שקוטרו כ-6 מטרים. מצידו החיצוני מעוטר המינרט ב-8 קשתות וביניהן נישות. המינארט היה מחובר למסגד הגדול באמצעות גשרון, והוא היווה סממן בולט מאוד בנוף המישורי של עמק החידקל שבסאמרא ובסביבותיה. לאחר כיבוש עיראק, בשנת 2005 נפגע המינארט מהפגזה אמריקאית נגד חמושים עיראקיים שהשתמשו בו כעמדת תצפית. מדיה וקבצים בנושא המסגד הגדול של סאמרא בוויקישיתוף