laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יקב לוריא

יקב לוריא הוא יקב בוטיק משפחתי ישראלי. היקב הוקם בשנת 2006 במושב ספסופה שבמרום הגליל על ידי הכורם יוסי סיידא, ובנו, גידי בוגר מגמת הייננות במכללת אוהלו. בבציר הראשון נעשו ביקב כ-6,000 בקבוקים, ובמהלך השנים גדל ייצור היין ביקב, על חשבון מכירת הענבים מהכרם, בבציר 2016 נעשו כ-100,000 בקבוקים. בכרמי המשפחה המשתרעים על כ-200 דונמים גדלים הזנים: קברנה סוביניון, קברנה פרנק, שיראז, מרלו, סנג'ובזה, ברברה, גוורצטרמינר, שרדונה, רוסאן, פינו גרי, מלבק ופטי ורדו. הייקב מייצר יינות זניים וממסכים (בלנדים): שיראז – יין אדום יבש, מתיישן בחבית עץ כ-16 חודשים. גראנד וויטל – יין הדגל של היקב, מופק מהחלקות הנבחרות בכרם. היין הוא ממסך המבוסס קברנה סוביניון, אליו נוספים שיראז ומרלו. קברנה סוביניון – יין אדום יבש, מתיישן בחבית עץ כ-12 חודשים. רוסו – יין ממסך המבוסס על הזנים האיטלקים סנג'ובזה וברברה, אליהם נוספים קברנה סוביניון ושיראז. היין מתיישן בחביות עץ במשך כ-18 חודשים. שרדונה – יין לבן יבש. היין עובר תסיסה בחבית עץ מיוחדת המסתובבת על ציר, תהליך המעניק ליין מורכבות עקב המגע התמידי של היין ומשקעיו. רוזה – יין סמוק המופק מענבי ברברה, קברנה סוביניון ומרלו. גוורצטרמינר – יין לבן חצי יבש. טרסה – ממסך של קברנה סוביניון וקברנה פרנק. מתיישן כ-12 חודשים בחביות עץ. פינו גריג'יו – יין לבן יבש, מופק מענבי פינו גרי. לוריא White – יין לבן יבש, ממסך של גוורצטרמינר ופינו גרי. יינות היקב זכו במדליות במספר תחרויות בהם: דקנטר, בסט וליו וטרה ווינו. דניאל רוגוב, תרגום: עמית יריב, מדריך רוגוב ליינות ישראל 2011, טובי, 2011, עמ' 218 מדיה וקבצים בנושא יקב לוריא בוויקישיתוף www.lueriawinery.com יקב לוריא – היינן שבעט בדלת באתר "אכול ושאטו" 12 בנובמבר 2010 דני רובין, יקב לוריא – כרמי יוסף סיידא – פגישה עם יינן ויין (אורכב 02.10.2011 בארכיון Wayback Machine) באתר על היין רן בירון, לוריא - איכות גלילית! באתר סומלייר איתי גלייטמן, יקב לוריא מציג מודל שלפיו צריכים יקבים קטנים להתנהל, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2016 יינות יקב לוריא באתר היקב
אייל בן עמי

אייל בן עמי (נולד ב-29 באוגוסט 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר והמגן השמאלי. בן עמי התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בעונת 1993/1994 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק נגד הפועל חיפה במסגרת הליגה הבכירה. בן עמי זכה עם הפועל תל אביב בגביע המדינה בעונת 1998/1999 לאחר ניצחון על בית"ר ירושלים במשחק הגמר. בעונת 1999/2000 זכה עם הקבוצה בדאבל, ובמשחק גמר הגביע בו שוב ניצחה הפועל תל אביב את בית"ר ירושלים הורחק בן עמי בכרטיס אדום. לקראת עונת 2000/2001 הושאל בן עמי להפועל פתח תקווה. ב-9 בספטמבר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 נגד מכבי תל אביב. בעונה שלאחר מכן הושאל לעירוני ראשון לציון, ולקראת עונת 2003/2004 חזר להפועל תל אביב ושיחק במדיה שנה וחצי נוספות. בינואר 2004 חתם בן עמי בעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית, ובמדיה שיחק עד תום העונה. לקראת עונת 2004/2005 חזר לליגת העל וחתם בהפועל נצרת עילית, עמה ירד לליגה הלאומית לאחר עונה אחת בקבוצה. בקיץ 2006 חתם במועדון ספורט אשדוד, אך לא שיחק במדי הקבוצה וכעבור תקופה קצרה פרש ממשחק פעיל עקב פציעה בברך. בקיץ 2009 חזר מפרישה כאשר חתם בהפועל כפר שלם מליגה א'. את עונת 2010/2011 התחיל בכפר שלם, ובנובמבר 2010 חתם בהפועל נחלת יהודה מליגה א', במדיה שיחק עד סיום העונה ולאחר מכן פרש בשנית לאחר שחזר בתשובה. בקיץ 2012 הצטרף להפועל בת ים מליגה ג', עמה העפיל בסיום העונה לליגה ב'. בעונה שלאחר מכן חזר לקדנציה שנייה בהפועל נחלת יהודה לאחר שירדה לליגה ב'. ב-4 בינואר 2017 חתם במכבי עירוני אשדוד מליגה ב', ובמדיה שיחק עד תום העונה. לזכותו של בן עמי הופעה אחת במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק ידידות מול הונגריה עד גיל 21 שנערך ב-16 באוגוסט 1995. בתחילת המאה ה-21 זומן בן עמי כמה פעמים לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, וערך במדיה 2 הופעות. את הופעת הבכורה שלו ערך בהפסד 2–3 לגאורגיה, במשחק ידידות שנערך ב-24 באפריל 2001. ב-17 באפריל 2002 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות בו הפסידה הנבחרת 1–3 לדנמרק. הפועל תל אביב אליפות: 1999/2000 גביע המדינה: 1998/1999, 1999/2000 בתו היא תאיר גולן, משפיענית אינטרנט שחזרה בתשובה בגיל 17 ומעבירה שעורי תורה מקוונים, עם עשרות אלפי עוקבים. מדיה וקבצים בנושא אייל בן עמי בוויקישיתוף אייל בן עמי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אייל בן עמי, באתר Transfermarkt אייל בן עמי, באתר FootballDatabase.eu נדב צנציפר, אייל בן עמי חתם בראשל"צ, באתר ynet, 9 ביולי 2001 תומר גנור, איל בן עמי וכריסטיאן גונסאלס חתמו במ.ס אשדוד, באתר ynet, 17 ביולי 2006 אופירה אסייג, ‏פרסום ראשון: אייל בן-עמי פורש מכדורגל, באתר ONE‏, 20 בנובמבר 2006 אבי נעים, בת ים - מבית הכנסת חזרה אל מגרש הכדורגל, באתר ynet, 27 בנובמבר 2012 מערכת דאבל פס, אייל בן עמי בלמה של נחלת יהודה חתם בעירוני אשדוד, באתר דאבל פס, 4 בינואר 2017 הרבנית של האינסטגרם: סיפורה של תאיר גולן שכבשה את הרשת, ערוץ 14 ביוטיוב, ספטמבר 2024 הערוץ של תאיר ביוטיוב
בליה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בליה – תהליך התרקבות כימי בליה ספרואידית – תהליך התרקבות בסלעים בליה ביולוגית – בליה על ידי בעלי חיים או צמחים בליה חופית – בליית קרקע באמצעות גלים בליה עירונית – תהליך נטישה או היחלשות של אזור מגורים פלדת בליה – פלדת קורטן חורבת בליה – אתר ארכאולוגי בגליל המערבי בלה (פירושונים)
ליאון הלוי

ליאון הלוי (בצרפתית: Léon Halévy;‏ 1802–1883) היה איש ציבור, היסטוריון, סופר, משורר ומחזאי יהודי צרפתי. נולד למשפחה יהודית בפריז, בנו של החזן אלי חלפון הלוי, שהיה מזכיר הקהילה היהודית של פריז, סופר ומורה לעברית. אחיו הגדול של ליאון הלוי היה המלחין ז'אק פרומנטל הלוי. היה תלמידו של הוגה הדעות הצרפתי קלוד-אנרי דה סן-סימון. בשנת 1828 כתב את "תולדות היהודים בעת החדשה", אחת היצירות המוקדמות בנושא זה. נישא לבתו של האדריכל הצרפתי לואי-היפוליט ליבאס. ב-1831 התמנה למרצה לספרות צרפתית באקול פוליטקניק וכעבור שלוש שנים פרש. לאחר מכן עמד בראש הלשכה של האגודות המדעיות, עד לפרישתו בשנת 1853. את שארית חייו הקדיש לכתיבה. כתב מספר רב של שירים, תרגומים, מחזות ויצירות אחרות. כתב את הביוגרפיה של אחיו ז'אק פרומנטל הלוי, שפורסמה לאחר מותו של ז'אק פרומנטל בשנת 1864. ליאון הלוי מת בשנת 1883 בגיל 81. בנו היה לודוביק הלוי, ליבריתן של אופרות צרפתיות רבות, ביניהן כרמן של ז'ורז' ביזה. בן נוסף, שנולד מפרשת אהבים עם זמרת אופרה, היה הפוליטיקאי לוסיין-אנטול פרבו-פרדול (Lucien-Anatole Prévost-Paradol). ליאון הלוי (1802-1883), דף שער בספרייה הלאומית
יהושע בירדוגו

הרב יהושע בירדוגו (ט"ז באב ה'תרל"ח, 18 באוגוסט 1878 – כ"ד בתמוז ה'תשי"ג, 7 ביוני 1953) היה רבה הראשי של העיר מקנס שבמרוקו, ראב"ד בבית הדין הגדול לערעורים ברבאט ורבה הראשי של מרוקו. נולד בשנת 1878 (ה'תרל"ח), לרב יעקב ברדוגו[דרושה הבהרה], מחבר הספר "עדות ביעקב". סבו היה הרב מרדכי בירדוגו[דרושה הבהרה], בנו של הרב רפאל בירדוגו המכונה "המלאך רפאל". למד תורה בעיקר אצל אביו ואצל הרב חיים מריג'ן. אולם, הרב יוסף בן נאים כתב עליו כי כמעט לא למד אצל רב אחד בתמידות. בתאריך ב' באדר ב' ה'תרצ"ב התמנה לתפקיד ראב"ד בעיר מקנס לצד הרב יוסף משאש והרב רפאל ברוך טולדנו, והחליף את קודמו, הרב יעקב טולדאנו (אביו של הרב רפאל ברוך טולדנו). בחודש אייר ה'תש"א התמנה לתפקיד ראב"ד בבית הדין הגדול בעיר רבאט שבמרוקו, וכרבה הראשי של יהדות מרוקו, לאחר פטירת קודמו הרב חיים יקותיאל בירדוגו בשנת ה'ת"ש. כאות כבוד, רבי יהושע לא רצה לקבל את תפקיד הרבנות בחייו של רבי חיים יקותיאל. בהיותו ראב"ד מרוקו הקים את מועצת רבני מרוקו, שפעלה גם אחר שהוחלף בתפקיד על ידי יורשו - רבי שאול אבן דנאן. בנה את הבית הראשון בשכונה החדשה במקנס, ומעל ביתו ייסד את ישיבת "כתר תורה" בראשותו של הרב יצחק סבאג. היה פעיל למען בניין וישוב ארץ ישראל, ועמד בראש חברת "חיבת ציון", יחד עם הרב אהרן אסודרי. בתוך כלל פעולות החברה, הם גם גייסו כספים ושלחו אותם לבניין ארץ ישראל. כתב עשרות הסכמות לספרים שיצאו בתקופתו, אולם הוא בעצמו לא פרסם שום ספר. בשנת ה'תשע"ב פרסם נכדו – הרב דוד בירדוגו את הספר "בית דינו של יהושע" המרכז ומסכם את כל פסקיו של סבו. הלך לעולמו בכ"ד בתמוז ה'תשי"ג, 7 ביוני 1953 לאחר מחלה וקשיי לחץ דם. הפייטן ר' יצחק רואש וכן הרב יוסף משאש, כתבו פיוטים לזכרו של הרב יהושע בירדוגו. רבי יהושע היה נשוי למזל-טוב בת הרב דוד אסודרי. אחות של מזל-טוב נישאה לרב מימון משאש ושניהם הוריו של הרב שלום משאש. הרב יהושע היה הסנדק של הרב שלום משאש ואחד מרבותיו המובהקים והקרובים. לרבי יהושע ולרעייתו נולדו שני בנים ובת: בכורם היה אלישע, שנפטר בהיותו בן 19 בלבד, בן נוסף הוא הרב רפאל בירדוגו וביתו היא אסתר בירדוגו. הרב רפאל בירדוגו - סבא רבא שלו הרב מרדכי בירדוגו - סבו הרב יעקב בירדוגו - אביו, מחבר הספר "עדות ביעקב" הרב רפאל בירדוגו – בנו, הרב האחרון של מקנס הרב שלום משאש – אחיין של רעייתו הרבנית מזל-טוב הרב דוד בירדוגו – נכדו, דיין בית הדין האזורי תל אביב דוד ברדוגו, בית דינו של יהושע, ירושלים, ה'תשע"ב. אלעד פורטל, זה היו"ם משנת הרב יוסף משאש, פאר הקודש, אשקלון, ה'תשע"א. יהושע בירדוגו (1878-1953), דף שער בספרייה הלאומית יש להבחין בינו ובין רבי פתחיה מרדכי ב"ר יקותיאל המוכר כמחבר שו"ת נפת צופים ולא זכה לנכדים. בספר מלכי רבנן בערכו
מטרופוליס

האם התכוונתם ל... מטרופולין (Metropolis) - אזור עירוני גדול בעל עיר מרכזית מטרופוליס (סרט) – סרט קולנוע מאת הבמאי פריץ לאנג משנת 1927 מטרופוליס (סרט, 2001) – סרט אנימה משנת 2001 מטרופוליס (מחזמר) – מחזמר משנות ה-80 של המאה ה-20 מטרופוליס (קומיקס) – עיר בעולם הדמיוני של DC קומיקס מטרופוליס (מגזין) – מגזין תרבויות עולם היוצא לאור בישראל מ-1999 מטרופולין (פירושונים)
ויליאם בק (שחקן)

ויליאם בק (באנגלית: William Beck) הוא שחקן יליד ויילס. בק למד בבית הספר התיכון קינטון בווריקשייר. הוא התחיל ללמוד רפואה לפני שהחליט לפנות לקריירת משחק. את הכשרתו כשחקן רכש בבית הספר "The Poor School" בלונדון. בק ידוע בעיקר מהופעותיו בטלוויזיה הבריטית בתפקיד רויסטון וייט בסדרת הדרמה "רובין הוד" של ערוץ BBC One, ובדמות דילן קיו בסדרת הטלוויזיה "חדר מיון". בקולנוע השתתף בסרטים כגון "סנאץ'" בבימויו של גאי ריצ'י. בק נשוי להאנה מאלאטרט (Hannah Mallatratt). לבני הזוג יש שני ילדים. ויליאם בק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "William Beck". Internet Movie Database. נבדק ב-2011-12-23. 20 interesting or not so well known things/facts about William Beck
ויליאם בק

האם התכוונתם ל... ויליאם בק (איש עסקים) (אנ') – איש עסקים אמריקאי (1960–2009) ויליאם בק (דיקן ווסטר) (אנ') – כומר אנגליקני בריטי (1884–1957) ויליאם פ. בק (אנ') – כהן לותרני ומתרגם התנ"ך (1904–1966) ויליאם בק (שחקן) – שחקן אנגלי יליד ויילס ויליאם בק האב (אנ')
גן הזיכרון כפר סבא

גן הזיכרון וחלקת מגורשי יפו, הידוע בקיצור כגן הזיכרון, הוא בית קברות, אתר הנצחה וגן ציבורי בכפר סבא. באתר עצים ותיקים רבים וביניהם עץ אקליפטוס שנמצא בתצלום אוויר משנת 1946 ועדיין עומד עד היום בסמוך לקברי מגורשי יפו. הגן נמצא בדרום מזרח כפר סבא בין הרחובות ויצמן מצפון, רבקה גובר ממזרח, חטיבת הראל מדרום והעמק ממערב. גן הזיכרון תוכנן על ידי ליפא יהלום ודן צור חתני פרס ישראל לאדריכלות (1998). יהלום וצור תכננו את גן הזיכרון כך שיהיה גן ציבורי, אתר הנצחה ובית קברות כאחד. גל-עד להנצחת בני היישוב הוקם עוד קודם להקמת הגן. הגל-עד אותו תכננו האדריכלים אנדריי לייטרסדורף ואיליה בלזיצמן עוצב בצורה מגילה פתוחה בה משולבת רחבת טקסים ואזור התייחדות. הגן משלב בית קברות ובו חלקת מגורשי יפו אשר נפטרו במהלך הגלייתם, חלקה ובה קבורים ותיקי היישוב, ובית קברות צבאי ובו קבורים מתקופת היישוב ועד היום הזה. באתר אנדרטת זיכרון לחללי מערכות ישראל, וגן ציבורי. בשנת 1917 הוצא צו עות'מאני על ידי ג'מאל פחה הקובע כי כל יהודי ללא הבדל נתינות חייב לעזוב את יפו תל אביב בגלל כוונות האנגלים לכבוש את ארץ ישראל. כפר סבא ופתח תקווה היו חלק מנפת צפון בהם לא חלה הפקודה, ולכן היו יעד ההגירה של תושבי תל אביב ויפו שגורשו. אל כפר סבא הגיעו כאלף פליטים והיישוב לא היה יכול לתת קורת גג למספר כל כך גדול. הפליטים מצאו מקלט בחורשות ובמבנים מאולתרים כגון בתי חמר וסוכות מענפי אקליפטוסים. התנאים הקשים שבהם חיו המגורשים הובילו למגפות כינים ולמגפת טיפוס שמהן נפטרו רבים מהמהגרים. לאחר שמונה חודשים בהם המהגרים שהו בכפר סבא ובפתח תקווה, בוטל הצו ומי מבין המגורשים ששרד את המגפות חזר לביתו. המגורשים שמתו בגלל המגפות נקברו בגן הזיכרון. תבנית נוף - הגנים של ליפא יהלום ודן צור [דרושה הבהרה] "סקר מבנים ואתרים היסטוריים כפר סבא- חוברת א' אתרים 1-25". ארכיון עזריאלי לאדריכלות; אוסף ליפא יהלום ודן צור אדריכלי נוף". מיכאל יעקובסון: סיבוב בגל-עד בגן הזיכרון בכפר סבא, באתר 'חלון אחורי', 22 בנובמבר 2019 מדיה וקבצים בנושא גן הזיכרון כפר סבא בוויקישיתוף
וולוו P1800

וולוו P1800 היא מכונית ספורט-קופה, שהוצגה לראשונה בינואר 1960 בתערוכת המכוניות בבריסל, ויוצרה על ידי וולוו השוודית בשנים 1961 עד 27 ביולי 1973. נבנו 47,492 יחידות. "דגם ES" מוגדר כסטיישן - בתצורה קופה בסגנון "Shooting-brake" (אנ'). חברת וולוו החליטה לייצר את דגם וולוו P1800, לאחר שייצור הדגם הקודם של מכונית הספורט וולוו P1900 נכשל ויוצרו רק 68 יחידות. בינואר 1960 הוצגה הוולוו P1800 בתערוכת המכוניות בבריסל. בנוסף, בתערוכת המכוניות בז'נבה הוצגה לצד מכונית ספורט נוספת שהייתה יגואר E-Type. בספטמבר 1960 החל היצור עבור דגם 1961. עד שנת 1963 נבנו כ-6,000 יחידות. בשנת 1963 שונה שם הדגם ל-S1800. המנוע שופר עם 8 כ"ס נוספים. מעצב הוולוו P1800: פלה פטרסון הרכב הורכב ב- שוודיה ובאנגליה בסדרה הטלוויזיונית "The Saint", (בארץ: "המלאך"), ששודרה ברחבי העולם משנת 1962–1969 כוכב הסדרה רוג'ר מור נהג לכל אורך הסדרה בוולוו P1800. מנוע 1.8 ליטר "וולוו P1800" הורכב בדגם פסל וגה פסל III מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית "Facel Vega" (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1963–1964. 1800, (2 מקומות ישיבה) 1800 E, (2 מקומות ישיבה) ES 1800 - יוצרו 8,077 יחידות בשנתיים שהדגם יוצר (1972–1974), (4 מקומות ישיבה) 2 דלתות קופה 2 דלתות קבריולה 3 דלתות ספורט מנוע 4 צילינדרים, 1,778 סמ"ק, בהספק 85 כ"ס מנוע 1,986 סמ"ק בהספק 89 כ"ס, (משנת 1969), משנת 1970 מנוע הזרקת דלק, בהספק של 97 כ"ס סוג הנעה: הנעה אחורית תמסורת ידנית בעלת 4 מהירויות מסוג M40. משנת 1963 עד 1972 תיבת ההילוכים חשמלית, מסוג M41, עם אופציה ל- "הילוך יתר". תמסורת 3 הילוכים אוטומטים מסוג בורג-וורנר אורך הרכב - 4,350 מ"מ, 4,400 מ"מ רוחב - 1,700 מ"מ גובה - 1,285 מ"מ, 1280 מ"מ משקל - 1,175 ק"ג, 1,130 ק"ג תאוצה 0–100 קמ"ש - 9.5 שניות מהירות שיא - 177 קמ"ש, 193 קמ"ש בלמים: דיסקים מקדימה, תופים מאחורה, משנת 1970 ארבעה בלמי דיסק וולוו P1800, קבריולט וולוו P1800 מנוע וולוו P1800 דגם קופה, שנת 1969 וולוו P1800, מבט מבפנים כולל לוח מחוונים וולוו P1800, מבט לג'אנט הגלגל וולוו P1800, שנת 1965 וולוו P1800 דגם ES וולוו P1800 דגם ES וולוו וולוו ÖV4 וולוו PV444 / PV544 וולוו Duett וולוו אמזון וולוו 343 וולוו 142 וולוו 144 וולוו 145 וולוו 164 וולוו C30 וולוו T6 וולוו P1800 (20:35 דקות), יו-טיוב וולוו P1800 (07:23 דקות), יו-טיוב וולוו P1800 (2:28 דקות), יו-טיוב וולוו P1800 (5:01 דקות), יו-טיוב וולוו P1800 (15:28 דקות), יו-טיוב וולוו P1800 (14:34 דקות), יו-טיוב מדיה וקבצים בנושא וולוו P1800 בוויקישיתוף ההיסטוריה של facel-vega (בצרפתית) facel-vega.asso.fr/histoire "וולוו P1800" - קבריולה klassiker.nu/reportage/volvoville-p1800-som-cabriolet
יונתן שלונסקי

יונתן שלונסקי (נולד ב-3 בפברואר 1938) הוא איש תקשורת ישראלי. יונתן שלונסקי נולד בחיפה למאשה גרנטשטיין ולדב שליונסקי, מחלוצי הוראת המתמטיקה והפיזיקה העבריים ואחיו של אברהם שלונסקי. לאחר מכן עבר עם אמו לקיבוץ נען, ובתום השירות הצבאי יצא ללימודים באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים ספרות עברית ופילוסופיה. מאוחר יותר למד בלונדון לימודי תיאטרון בקינג'ס קולג', אוניברסיטת לונדון. באותה תקופה השתתף בהפקת שני מחזות ב-BBC – רדיו וטלוויזיה. אחרי שובו לישראל השתלב בעולם התיאטרון ותרגם שלושה מחזות: "חינניות הסתיו" מאת דונלד הווארט, שהוצג בהבימה (1967) "השיבה הביתה" מאת הראלד פינטר, שהוצג בתיאטרון הקאמרי (1968) "יום במותה של ג'ו אג" מאת פיטר ניקולס, שהוצג בקאמרי (1968) בשנת 1967 החל את עבודתו בעריכה ב"ידיעות אחרונות". בשנת 1975 החל את עבודתו ב"מעריב". בשנת 1986 פרש מ"מעריב" והקים את משרד הפרסום שלונסקי&וינקלר, שייחודו היה בשילוב שירותי פרסום, יחסי ציבור וייעוץ תקשורתי. בתחילת שנות האלפיים נכנס לעולם הכתיבה, וכתב את ספרו "אררט". זהו סיפורה של משפחת שלונסקי מיום הגיע שלושת האחים - דב, אברהם ופניה - לארץ ישראל בשנת 1921, ולאחר מכן גם אבא-אמא שלהם; התאבדותה של לוסיה, אשתו הראשונה של אברהם, בשנת 1953; מותו של האח הבכור דב בשנת 1947; ועד מותם בשנת 1970 של נתן אלתרמן, של לאה גולדברג ושל מירה, אשתו השנייה של אברהם. עבד בהתנדבות עם שני ארגונים: ענבר - העמותה לנפגעים במחלות ראומטיות, ולילך - נשים למען הזולת. עסק גם בייעוץ תקשורתי פוליטי. שימש איש הפרסום של חברות בתעשייה המתוחכמת בארץ - מאז העבודה עם יגאל ארליך, בהיותו המדען הראשי במשרד התמ"ס ועד התמנותו למנכ"ל ויוזמה הון סיכון. כמו כן, ליווה בעבודה תקשורתית את תחום הבריאות מאז עבודתו עם המרכז הרפואי תל אביב והמרכז הרפואי הדסה לאורך שנים רבות. חינניות הסתיו, דונלד הווארט, הבימה, 1967 הביתה, הראלד פינטר, הקאמרי, 1968 יום במותה של ג'ו אג, פיטר נירול, הקאמרי, 1968 יונתן שלונסקי, ברשת החברתית פייסבוק כתבי יונתן שלונסקי בפרויקט בן-יהודה
רועי גלדסטון

רועי גלדסטון (נולד ב-28 באפריל 1982) הוא עיתונאי ישראלי ומרצה לתקשורת ששימש כראש דסק חדשות הכדורסל בערוץ הספורט. בנוסף הוא גם שדרן ומגיש. משמש כסמנכ"ל תקשורת ודובר במועדון הכדורסל מכבי תל אביב. רועי גלדסטון הוא בן העיר גבעתיים. למד בבית הספר היסודי ע"ש בורוכוב ובתיכון ע"ש דוד קלעי. בהיותו תלמיד תיכון החל את דרכו בתחום התקשורת כשעבד בעיתון 'מעריב' תחת העורך אביב הברון בין השנים 1998–2000. ב-2006 עבד כעורך ספורט ב-nrg מעריב ותוך כדי השלים לימודי תואר ראשון (BA) בתקשורת וניהול במסלול האקדמי המכללה למינהל. בין השנים 2007–2011, עבד באתר הספורט ONE שם ערך והגיש מבזקי ספורט ברדיו 99FM, ולאחר מכן מונה לכתב כדורגל באתר. הוא סיקר בין היתר את קמפיין הפועל תל אביב בליגה האירופית ובליגת האלופות ואת נבחרת ישראל. שתיים מחשיפותיו היו הקרע בין אלי טביב ומוני הראל, צמד הבעלים של הקבוצה, שהוביל לעזיבתו של הראל את המועדון והעברה היקרה ביותר של שחקן ישראלי בזמנו, ביבראס נאתכו לקבוצת רובין קאזאן הרוסית. ב-2011 מונה לראש דסק חדשות הכדורסל של ערוץ הספורט. בין שליחויותיו ככתב ערוץ הספורט: אליפות אירופה בליטא 2011, אליפות אירופה סלובניה 2013, אליפות אירופה בצרפת 2015. הפיינל פור של היורוליג בברצלונה 2011, הפיינל פור במילאנו 2014. חתימתו של גל מקל בשורות הדאלאס מאבריקס, ושליחות מיוחדת לקליבלנד, כאשר המאמן הישראלי דייוויד בלאט חתם כמאמן ראשי בשורות הקאבלירס. גלדסטון היה העיתונאי שחשף את פרשת 'גיא פניני ויונתן שולדברנד' בערוץ הספורט בדצמבר 2012, את מינויו של הרמטכ"ל לשעבר דן חלוץ ליו"ר איגוד הכדורסל באוגוסט 2013 ואת פרשת החוזה הכפול בהפועל תל אביב ביוני 2016, חשיפה עליה היה חתום עם עורך אתר ערוץ הספורט אורי דגון ופרשת בדיקת הסמים של סוני וימס. ביוני 2017 התפטר גלדסטון מתפקידו בערוץ הספורט, וכשלושה חודשים לאחר מכן מונה לתפקיד סמנכ"ל התקשורת במועדון הכדורסל מכבי תל אביב. רועי גלדסטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רועי גלדסטון, ברשת החברתית LinkedIn נועה פרייס‏, דוח גלדסטון: הכתב המקורב שהפך לסמנכ"ל תקשורת, באתר וואלה, 19 בספטמבר 2017
ג'יין פאוול

ג'יין פאוול (באנגלית: Jane Powell; 1 באפריל 1929 – 16 בספטמבר 2021) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, רקדנית וזמרת אמריקאית. היא התפרסמה בעיקר בהופעותיה בסרטים מוזיקליים בשנות ה-40 ושנות ה-50. לאחר שהפסיקה להופיע בסרטים, פיתחה קריירה בהופעות בתיאטרון ובטלוויזיה. פאוול נולדה בפורטלנד, אורגון, בשם סוזן לוריין בורס. כבר בגיל צעיר דחפו אותה הוריה לקבל שיעורי משחק, ריקוד וזמרה כדי להפוך אותה לשחקנית דוגמת שירלי טמפל אך הניסיון לא צלח. ב-1943 הופיעה בתחרות כישרונות צעירים ברדיו בתוכניתה של ג'נט גיינור בהוליווד וזכתה במקום ראשון. מבלי לעבור מבחן במה היא הוחתמה על חוזה לשבע שנים במטרו גולדווין מאייר. היא הושאלה בתחילה ליונייטד ארטיסטס שם הופיעה בשני סרטים בשחור-לבן: בסרטה הראשון "Song of the Open Road" הופיעה בתור נערה בשם ג'יין פאוול ובשם הזה פורסם הסרט והפך לשמה הקבוע. הסרט השני היה "Delightfully Dangerous" (1945) לאחר מכן חזרה למטרו גולדווין מאייר. סרטה השלישי היה "חופשה במקסיקו" שצולם בצבעי טכניקולור ובו הופיעה לצד רודי מקדואל. היא הצטיינה בקול הסופרן וביכולת הריקוד שלה והופיעה בעיקר בסרטי קומדיות מוזיקליות. ב-1948 שיחקה סרט "פגישה עם ג'ודי" לצד אליזבת טיילור וב"שלוש בנות נועזות" לצידה של ג'נט מקדונלד וב-1950 בסרט "ננסי הולכת לריו" לצד אן סאות'רן ובסרט "שבועיים של אהבה" ביחד עם דבי ריינולדס. ב-1951 נבחרה לשחק בסרט "חתונה מלכותית" לאחר שג'ון אליסון וג'ודי גארלנד פרשו מההפקה. היא שיחקה שם כאחותו של פרד אסטר שהיה מבוגר ממנה בשלושים שנים. היא המשיכה להופיע בקומדיות מוזיקליות כמו "Rich, Young and Pretty" (1951),‏ "Three Sailors and a Girl" (1953), "אתנה" (1954), "הצי משתעשע" (1955) ועוד. ב-1954 שיחקה בסרט המוזיקלי שבע כלות לשבעה אחים לצידו של הווארד קיל בתפקיד ראשי ובוגר שזכה להצלחה רבה. היא הדגימה בסרט את יכולות המשחק, הריקוד והזמרה שלה וזה תפקידה החשוב ביותר. בסוף שנות ה-50 דעכה הסוגה של סרטים מוזיקליים והיא גם התבגרה ולא נראתה כבר כמו "בת השכן" ("Woman next door"). היא פיתחה את הקריירה האמנותית שלה על הבמה והופיעה במחזות זמר רבים כמו:"אוקלהומה", "צלילי המוזיקה", "גבירתי הנאוה", "דרום פסיפיק", "קרוסל" וכן הופיעה על הבמה בהפקה של "שבע כלות לשבעה אחים" עם הווארד קיל. היא הופיעה גם בסדרות טלוויזיה רבות. פאוול הייתה נשואה חמש פעמים ויש לה שלושה ילדים. בעלה האחרון היה השחקן דיק מור (1925–2015) שהופיע בסרטים עוד בהיותו ילד. ב-1988 פרסמה אוטוביוגרפיה בשם "The Girl Next Door . . . And How She Grew". לג'יין פאוול יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. פאוול נפטרה ב-16 בספטמבר 2021, בגיל 92, בביתה שבעיר וילטון (אנ'), קונטיקט, בנסיבות שתוארו כטבעיות. מדיה וקבצים בנושא ג'יין פאוול בוויקישיתוף ג'יין פאוול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יין פאוול, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יין פאוול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'יין פאוול, באתר AllMusic (באנגלית) ג'יין פאוול, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'יין פאוול, באתר Discogs (באנגלית) ג'יין פאוול, באתר Songkick (באנגלית) ג'יין פאוול, באתר בילבורד (באנגלית) ג'יין פאוול, באתר TCM Evans, Greg (September 16, 2021). Jane Powell Dies: Hollywood Golden Age Actress & ‘Royal Wedding’ Star Was 92. deadline Hollywood. Retrieved September 17, 2021
סטמפורד

האם התכוונתם ל... סטמפורד (קונטיקט) – עיר במדינת קונטיקט שבארצות הברית סטמפורד (נחל) – אחד הנהרות התת-קרקעיים של לונדון סטמפורד ברידג' – אצטדיון כדורגל בלונדון, המשמש כמגרשה הביתי של צ'לסי סטנפורד
קלמנטין אוטאן

קלמנטין אוטאן (בצרפתית: Clémentine Autain;‏ נולדה ב-26 במאי 1973 בסן קלו) היא פוליטיקאית צרפתייה שמכהנת מאז 2017 כחברת האספה הלאומית של צרפת מטעם מחוז סן-סן-דני. היא חברה במפלגות השמאל "ביחד" (Ensemble!) ו"צרפת בלתי-כנועה" (La France Insoumise). אביה של קלמנטין אוטאן היה זמר ואמה הייתה קומיקאית. דודה היה חבר בסנאט הצרפתי ומזכיר המדינה האחראי על הנוער הצרפתי תחת פיקודו של פרנסואה מיטראן. בגיל 10 היא רצתה להיות זמרת כמו אביה ואף התחילה להופיע באזור מגוריה. במקביל היא החחה להתעניין בפוליטיקה בהשפעת דודה שעסק בפוליטיקה. ב-1985, כשהיא רק בת 12, נפטרה אמה בגיל 35. סיבת מותה נקבעה כהתקף לב, אך מאוחר יותר התברר שהיא התאבדה.[דרוש מקור] לאחר סיום לימודיה התיכוניים, בגיל 17, היא עזבה את בית המשפחה והחלה ללמוד היסטוריה. היא השלימה דוקטורט בנושא "תנועות חברתיות, פמיניזם וזכויות הנשים לשלוט בגופן". באוטוביוגרפיה שפרסמה ב-2006, היא סיפרה שכשהייתה בת 23 היא נאנסה אחרי באיומי סכין ליד אוניברסיטת פריז 8. היא כתבה שבעקבות אירוע זה החלה להיאבק כפמיניסטית למען זכויות האישה. היא הצטרפה למספר אגודות פמיניסטיות ואף הקימה ב-1997 תנועה פמיניסטית, אותה היא מנהלת עד היום. בתחום העיתונות, היא ניסתה להחזיר את המגזין "ריגרד" לפעילות ללא הצלחה. היא השתתפה מדי פעם בתוכניות רדיו בתחנה RTL, בה היא לוקחת חלק בדיונים על נושאים ציבוריים. אוטאן היא אם לשני ילדים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מ-2001 עד 2007 שימשה קלמנטין כאחראית על הנוער הפריזאי מטעם עיריית פריז אחרי העלאת התקציב בחמישים אחוזים היא הקימה ארגונים שעוזרים לתושבי הפריפריה להגיע ולבקר בפריז וב-2007 התמודדה בבחירות עירוניות אך לא זכתה. בשנת 2008 התחילה לתמוך בפדרציה לאלטרנטיבות סוציאליות ואקולוגיות. באותה שנה השתתפה בקונגרס של השמאל הקיצוני אליו תמיד השתייכה ותמכה בז'אן לוק מלנשון, איתו רצתה לעבוד למרות חילוקי דעות קטנים, בבחירות 2012 ובבחירות 2017. בנובמבר 2013 הייתה אחת ממייסדות התנועה "יחד!" אשר נלחמה למען זכויות הסטודנטים באקדמיה הצרפתית. ב-2014 התמודדה בבחירות עירוניות בסבראן אך לא נבחרה. ב-2015 מצטרפת לבחירות מחוזיות באיל-דה-פראנס שבהן היא זוכה לאחר איחוד עם מפלגת הסוציאליים. ב-2016 היא תמכה בבחירות בארגון הסוציאליים ואומרת שלהם התרומה המשמעותית ביותר וההתערבות המקסימלית בפוליטיקה. "זכויות הנשים: השוויון?", 2003 (בצרפתית). "השוביניזם מוסבר לאחי הקטן", 2008 (בצרפתית). "להילחם באונס", 2011 (בצרפתית). "אל תעזור לי, אני יכולה להתמודד לבד", 2013 (בצרפתית). "תיעודים לאונס - מאה נשים מתעדות אונס", 2013 (בצרפתית). "יש לנו תקווה", 2015 (בצרפתית). פמיניזם פרנסואז גירו איווט רודי קרולין דה האז מדיה וקבצים בנושא קלמנטין אוטאן בוויקישיתוף קלמנטין אוטאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריאיון עם קלמנטין אוטאן (צרפתית)