laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גאבס (מחוז)

מחוז גאבס (בערבית תוניסאית: ولاية ڨابس) הוא אחד מ-24 מחוזות תוניסיה והוא ה-8 בשטחו וה-16 בגודל אוכלוסייתו. הוא משתרע על שטח של 7166 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 374,300 נפש, נכון למפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2014. בירת המחוז היא גאבס. מחוז גאבס נמצא בדרום מזרח תוניסיה, על חוף מפרץ גאבס, 376 ק"מ דרומית לבירה תוניס. גאבס נמצא מדרום להרי האטלס ונחשב כחלק מצידו הצפוני ביותר של מדבר סהרה. משום גודלו הרב גאבס מציע כמה נופים מגוונים ומנוגדים: חוף ים, הרים, מדבר, יער רחב ידיים ונאות מדבר. גם קצהו המזרחי של אגם המים הרדודים שוט אל-פייג' נמצא בתחום המחוז. חוף הים התיכון של המחוז הוא מחצית מקו החוף של מפרץ גאבס ומהווה מקום בילוי מרכזי עבור תושבי המחוז. מבחינה אדמיניסטרטיבית, המחוז מחולק לעשר נציגויות, בהן עשר עיריות ותשע מועצות מקומיות. אוכלוסיית הערים על פי מפקד האוכלוסין מ-2014 מתוארת להל"ן: מבקרים רבים במחוז מגיעים אל העיר מתמאתה, המורכבת כולה מתושבים ברברים ומאופיינת באדריכלות ייחודית. בערים הגדולות ניתן למצוא באזארים עשירים במוצרים ייחודיים, כמו מוצרי עץ, אבן, מתכת וטקסטיל מסורתיים, המושכים תיירים מכל רחבי העולם. רוב הכלכלה של המחוז מסתמכת, בדומה לרבים אחרים באזור זה של צפון אפריקה, על דיג וחקלאות. למעשה, המחוז הוא אחד מהעשירים ביותר במיני דגים וכלכלת הדיג שלו היא מהחזקות במדינה. במגזר התעשייתי, המחוז הוא ביתו של "המרכז לתעשייה כימית" המשמש בעיקר לחציבת פוספט ויש בו תעשיית מזון ענפה. במחוז נמל ראשי יחיד ובו כעשרה מקומות עגינה, מה שהופך אותו למרכז של חילופי הסחורה בין המחוז לכל ישות מוניציפלית אחרת. בשנת 2000 נאמדה כמות הסחורה שנכנסה לנמל בכ-4,000,000 טונות. כ-41.5% מהאוכלוסייה העובדת במחוז עוסקת בתעשייה למיניה, כ-35.5% עוסקים בעבודות לא מוגדרות ו-23% עוסקים בחקלאות. מדיה וקבצים בנושא גאבס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גאבס התפרצות נגיף קורונה במחוז גאבס, באתר AllAfrica כתבה על הפרטת תעשיית הביוב במחוז גאבס בין היתר, באתר AFRIK 21 השם התקני לנווה מדבר בצורת רבים, על פי האקדמיה ללשון העברית. Gouvernorat de Gabès, web.archive.org, ‏2014-12-19 Tunisia Census Data: Population, 2014 - Tunisia Data Portal, web.archive.org, ‏2015-05-18 RESULTATS | Institut National des Statistiques, web.archive.org, ‏2014-10-29 נוה ונאות מדבר
סרז'יפה

סרז'יפה (בפורטוגזית: Sergipe) היא המדינה הקטנה ביותר של ברזיל. סרז'יפה ממוקמת בצפון־מזרח ברזיל בשכנות לבאהיה, הנמצאת ממערב לה ואלגואס הנמצאת בצפונה. דרומית לה נמצא האוקיינוס האטלנטי. משמעות השם סרז'יפה הוא סרטן בשפת הטופי של הברזילאים הילידים. כרוב צפון־מזרח ברזיל, פנים המדינה הוא סוואנה, וקו החוף מלא בביצות, עצי מנגרובה וחופים חוליים. רצועה צרה של יער גשם טרופי עוברת לאורך החוף. נקודת ההתיישבות הראשונה של אירופאים בסרז'יפה הייתה ביישוב הפורטוגזי סאו קריסטובאו. המקום נכבש מספר פעמים על ידי הולנדים וגם על ידי בקאנירים, שהיו שודדי ים צרפתים. בשנות השלושים של המאה ה-20 נודעה סרז'יפה בכנופיות הפושעים ששרצו בה, וברגלינו פריירה דה סילבה שנודע כמלך הבנדיטים והפיל חיתתו על האזור עד שנתפס ב-1938 על ידי המשטרה הברזילאית. כלכלת סרז'יפה מבוססת בראש ובראשונה על גידול קנה סוכר המתאים לאדמה הלחה של האזור. שדות קנה הסוכר הענקיים של המדינה מייצרים יותר מ-1.4 מיליון טון של קנה סוכר בכל שנה. בנוסף, מגדלים בסרז'יפה תפוזים וקסאווה בהיקף נרחב. בסרז'יפה יש גם תעשיית עור וטקסטיל והמדינה מפתחת באזור תעשיית נפט וגז טבעי. הכוכבים בדגל של סרז'יפה מייצגים את שפכי הנהר של המדינה. הפסים הירוקים והצהובים של הדגל מייצגים את היותה של סרז'יפה חלק מברזיל. הדגל אומץ באופן רשמי ב-19 באוקטובר 1920. ב-1951 הוחלט שבדגל יהיה כוכב לכל מועצה מקומית במדינה. אולם ב-1952 הוחלט לחזור לחמישה כוכבים, כמספר שפכי הנהר במדינה. מדיה וקבצים בנושא סרז'יפה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרז'יפה סרז'יפה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Nyaa Torrents

Nyaa Torrents (ביפנית: ニャートレント; בעברית: נייה טורנטים; הלחם של האונומטופיה ביפנית ליללת חתול וקובצי ביטורנט) הוא אתר אינטרנט לשיתוף קבצים דרך פרוטוקול ביטורנט, המתמקד בשיתוף מדיה המופצת במזרח אסיה (סין, יפן וקוריאה הדרומית) ומהווה את אחד מאתרי האינטרנט הגדולים ביותר בעולם להפצת אנימה באופן פיראטי. ב-2011, מספר משתמשים באתר נתבעו על בהפרת זכויות יוצרים והפצת תוכן בצורה פיראטית. בספטמבר 2014, האתר היה נתון למתקפת מניעת שירות מבוזרת (DDoS) גדולה, אשר גרמה להשבתת האתר למשך חמישה ימים. ב-1 במאי 2017, הדומיין המקורי, nyaa.se וכן אתרי המראה nyaa.eu ו-nyaa.org הפסיקו לתפקד ומנהלי האתר יצאו בהכרזה כי בעלי האתר הוריד אותם מרצונו. לאחר מספר שבועות, מספר אתרי מראה החלו לעלות לרשת, כאשר הם משתמשים בחלק מהקוד המקורי של Nyaa, במסד הנתונים של האתר וכן בשם "nyaa". בדף השאלות הנפוצות (FAQ) שנכתב על ידי הקהילה, מצוין כי חלק מהמדיה שהועלתה בין 2016 למאי 2017 אבדה ולא גובתה. ביוני 2017, האתר TorrentFreak דיווח כי החברה הגרמנית Goodlabs העלה אתר מראה מזויף לדומיין nyaa.eu, על מנת להטעות משתמשים ולגרום להם להוריד נוזקה. נכון לאוגוסט 2022, קיים אתר אחד המהווים העתק של האתר המקורי, בדומיין nyaa.si. KissAnime אתר האינטרנט הרשמי של Nyaa Torrents (באנגלית) Nyaa Torrents, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ראנה איקבל סינג, KickAss Proxy 2016: Think Twice Before Considering These Alternative Sites, באתר The Bitbag, ‏‏30 ביולי 2016; אוחזר ב-16 באוגוסט 2017 (באנגלית) ארנסטו ואן דר סאר, Top 10 Most Popular Torrent Sites of 2020, באתר TorrentFreak, ‏‏5 באפריל 2020 (באנגלית) ארנסטו ואן דר סאר, Anime Distributor Launches Piracy Assault, Sues 1337 BitTorrent Users, באתר TorrentFreak, ‏‏26 בינואר 2011 (באנגלית) ארנסטו ואן דר סאר, Anime Torrent Site NYAA Goes Down After Domain Name Deactivation (Updated), באתר TorrentFreak, ‏‏2 במאי 2017 (באנגלית) Major anime torrenting site ‘NYAA’ goes offline, באתר Inquirer, ‏‏4 במאי 2017 (באנגלית) Spread the word: Nyaa is down, use magnet links, באתר HorribleSubs, ‏‏1 במאי 2017; אוחזר ב-4 במאי 2017 (באנגלית) Nyaa Anime Torrents, ‏אוחזר ב-9 ביוני 2017 (באנגלית) NYAAPOCALYPSE FAQ, באתר Pastebin.com, ‏אוחזר ב-13 בדצמבר 2017 (באנגלית) ארנסטו ואן דר סאר, Scammers Pick Up NYAA Torrents Domain Name, באתר TorrentFreak, ‏‏24 ביוני 2017 (באנגלית)
סמושסג

סמושסג (בהונגרית: Szamosszeg) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בסמושסג מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 2,150 ובשנת 2020 רק 1,711 תושבים. יהודים ראשונים החלו להתיישב בסמושסג בסוף המאה ה-18. רוב היהודים היו סוחרים, היה אחד בעל אחוזה אחד וחקלאים. היחסים בין התושבים הנוצרים והיהודים היו בדרך כלל טובים. בזמן הקרע ביהדות הונגריה בקונגרס היהודי בשנת 1869, הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי שסירבה לקבל את החלטות הקונגרס. בקהילה היו בית הכנסת, בית ספר, "חדר" ומקווה. במלחמת העולם הראשונה נהרגו כמה יהודים מהכפר. בשנת 1942 גויסו עשרה יהודים לעבודות כפייה ורק חמישה מהם שרדו. בשנת 1944, רוכזו יהודי הכפר ונשלחו לגטו במאטסלקה, ובסוף מאי הועברו יחד עם שאר יהודי המחוז למחנה ההשמדה באושוויץ. לאחר המלחמה שני גברים וחמש נשים חזרו לכפר. הם לא חידשו את חיי הקהילה ועד מהרה התפזרו. בשנות השבעים לא היו יהודים בכפר. סמושסג בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 400–401 סאמוש-סאג, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 285–286. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא סמושסג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמושסג "סמושסג", באתר JewishGen (באנגלית) קהילת סמושסג, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודים מסמושסג שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
הת'ר ברנס

הת'ר ברנס (באנגלית: Heather Burns; נולדה ב-7 באפריל 1975) היא שחקנית אמריקאית. ברנס נולדה בשיקגו לאב שהיה כדורסלן ולאחר מכן עורך דין, היא למדה בבית הספר לאמנויות של אוניברסיטת ניו יורק. היא שיחקה בסרט "יש לך הודעה" את כריסטינה, עובדת בחנות ספרים ביחד עם דמותה של מג ראיין. היא גילמה את מיס ארצות הברית הנבחרת בסרט "איזה מין שוטרת", אחרי כן שיחקה גם בסרט ההמשך "איזו מין שוטרת 2", היא שיחקה בסרט "סמנתה" המבוסס על סדרת הטלוויזיה "מעשי כשפים". ב-2008 הופיעה בסרט "עמוק בגרון", ב-2012 שיחקה בסרט "מה המספר שלך?", ב-2012 שיחקה בסרט של אדוארד ברנס "The Fitzgerald Family Christmas". מ-2009 ועד 2011 שיחקה את אחד התפקידים הראשיים בסדרה "Bored to Death" של HBO. בנוסף הופיעה בתפקידי אורח במספר סדרות טלוויזיה. מדיה וקבצים בנושא הת'ר ברנס בוויקישיתוף הת'ר ברנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הת'ר ברנס, באתר AllMovie (באנגלית) הת'ר ברנס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) הת'ר ברנס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
עודד שחם

עודד שחם (נולד ב-1964) הוא משפטן ישראלי, המכהן כשופט בית המשפט המחוזי בירושלים מאז אוגוסט 2012. שחם נמנה בין חברי המותב במשפט נתניהו, לצד רבקה פרידמן-פלדמן ומשה בר-עם. שחם נולד ב-1964. ב-1982 השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר הריאלי שבחיפה. בשנים 1983–1986 שירת בצה"ל בחיל התותחנים. לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, שם השלים בהצטיינות לימודי משפטים. התמחה אצל נשיא בית המשפט העליון, מאיר שמגר, ובמשרד עורכי דין. ב-1993, שחם הוסמך כעורך דין. בשנים 1993–1996 עבד כעורך דין שכיר, ואחר כך היה עוזרו המשפטי של השופט תיאודור אור בבית המשפט העליון. לאחר מכן החל לעבוד כפרקליט במחלקה הפלילית של פרקליטות המדינה. מ-2001 עד 2003 היה אוסף חומר בוועדת החקירה הממלכתית לאירועי אוקטובר 2000. לאחר מכן עבד כרשם בבית המשפט העליון. בספטמבר 2004 מונה לכהונת שופט בבית משפט השלום בירושלים. במסגרת כהונתו זו ישב במותב שדן בתיקו של השר לשעבר צחי הנגבי, בו התעוררה מחלוקת בין השופטים בשאלה האם יש להטיל קלון על הנגבי משום שהורשע בעדות שקר, כאשר שחם היה בדעת הרוב המחמירה. באוגוסט 2012 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים. בפברואר 2020 נבחר לאחד משלושת השופטים שידונו במשפטו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו והנאשמים האחרים, נוני מוזס ושאול אלוביץ'. עודד שחם, באתר הרשות השופטת שלמה פיוטרקובסקי, ‏הרכב השופטים נקבע והוא לא טוב לנתניהו, בעיתון מקור ראשון, 12 בפברואר 2020 מרדכי גילת | פרשנות, השופטים במשפט נתניהו: לא כוס התה של הנאשמים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 12 בפברואר 2020 תמר אלמוג וצח שפיצן, נקבע הרכב השופטים שידון בתיקי נתניהו, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 12 בפברואר 2020 עודד שחם, באתר הרשות השופטת ענת רואה ו-ynet, נקבע ההרכב שידון בתיקי נתניהו: השופטת מתיק אולמרט והשופט מתיק הנגבי, באתר כלכליסט, 12 בפברואר 2020 אסף גולן, בעלי ניסיון, מחמירים ואנשי פרקליטות: מיהם שלושת שופטיו של רה"מ נתניהו?, באתר ישראל היום, 12 בפברואר 2020 הדס מגן, ‏נדחתה בחירת שופט בת"א במקום אזר; פרקש, סוקול והלמן-נוסבאום נבחרו למחוזיים, באתר גלובס, 29 ביולי 2004 ביני אשכנזי, נטעאל בנדל, מחמירים בתיקי שחיתות: נקבע הרכב השופטים במשפט נתניהו, באתר TheMarker‏, 12 בפברואר 2020 תומר זרחין, ח"כ צחי הנגבי זוכה בפרשת המינויים הפוליטיים; הורשע במתן עדות שקר, באתר הארץ, 13 ביולי 2010 יובל יועז, ‏השופט עודד שחם מבימ"ש השלום בירושלים קודם למחוזי, באתר גלובס, 16 ביוני 2012 טובה צימוקי ויעל פרידסון, משפט נתניהו: 3 השופטים שידונו בתיקי ראש הממשלה, באתר ynet, 12 בפברואר 2020
אריק יואן

אריק סוברה יואן (באנגלית: Eric Subrah Yuan, בכתב סיני: 袁征, בפין-יין: Yuán Zhēng; נולד בשנת 1970) הוא איש עסקים ומיליארדר אמריקאי יליד סין, ומנכ"ל ומייסד Zoom Video Communications, שבבעלותו 22% מהחברה. יואן הוא בנם של מהנדסי גאולוגיה. הוא נולד וגדל בטאיאן, מחוז שאנדונג, סין. בכיתה ד' אסף יואן שאריות בנייה למיחזור נחושת במזומן. כסטודנט שנה א' באוניברסיטה בשנת 1987, הוא קיבל השראה לפתח תוכנת וידאו בזמן שהוא נסע ברכבת 10 שעות לבקר את חברתו וחיפש דרך קלה יותר "לבקר" אותה. הוא קיבל תואר ראשון במתמטיקה שימושית ומדעי המחשב מאוניברסיטת שאנדונג למדע וטכנולוגיה ותואר שני בהנדסת גאולוגיה מאוניברסיטת סין לכרייה וטכנולוגיה בבייג'ינג. יואן השלים תוכנית מנהלים באוניברסיטת סטנפורד בשנת 2006. לאחר התואר שני התגורר יואן בבייג'ינג והשתתף בתוכנית הכשרה ביפן במשך ארבעה חודשים. בהשראת ביל גייטס, שדיבר ביפן בשנת 1995, עבר לעמק הסיליקון בשנת 1997 כדי להצטרף לפריחה הטכנולוגית. באותה תקופה יואן דיבר מעט מאוד אנגלית, והגיש בקשה תשע פעמים לפני שקיבל ויזה לארצות הברית. עם הגעתו לארצות הברית הצטרף יואן ל-WebEx, סטארט-אפ לוועידת רשת, שם היה אחד מ-20 העובדים הראשונים. החברה נרכשה על ידי סיסקו מערכות בשנת 2007, אז הפך לסגן נשיא להנדסה. בשנת 2011, יואן הציג מערכת ועידת וידאו חדשה המותאמת לסמארטפונים להנהלת סיסקו. כשהרעיון נדחה, יואן עזב את סיסקו כדי להקים חברה משלו, Zoom Video Communications. בשנת 2019 הפכה זום לחברה ציבורית באמצעות הנפקה ראשונית לציבור, אז הפך יואן למיליארדר. עושרו גדל בעיקר במהלך מגפת הקורונה, עקב המעבר לעבודה והוראה מקוונת. ב-1 בספטמבר 2020 נאמד שוויו הנקי של יואן הוא 16.4 מיליארד דולר, נתון גבוה ב-360% מהשווי הנקי שלו בתחילת השנה. יואן הוגדר איש העסקים של השנה על ידי המגזין טיים. אריק יואן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "הפך למיליארדר בזכות הקורונה: הונו האישי של מייסד זום קפץ ל-5.5 מיליארד ד'". TheMarker. נבדק ב-2021-02-07. מערכת אנשים ומחשבים, אריק יואן, מייסד ומנכ"ל זום - איש השנה בעסקים של טיים, באתר אנשים ומחשבים, ‏14 בדצמבר 2020
מחלף בית רבן

מחלף בית רבן הוא מחלף הממוקם בסמוך לגבעת וושינגטון המחבר את כביש 7 לכביש 4102 (הגישה ליישובי המועצה האזורית גדרות) וכביש 4000 (הגישה לקיבוץ קבוצת יבנה, לגבעת וושינגטון ולישיבת כרם ביבנה). המחלף נחנך באוגוסט 2014. בשנת 2019 נהרגו אם ובנה במחלף כשרכבם נפגע על ידי משאית. מחלף בית רבן החדש נפתח: הדרך לבית החולים "קפלן" ולכביש 6 מתקצרת, באתר ashdodnet.com כהן, הדי (2014-08-25). "נתיבי ישראל: מחלף בית רבן ייפתח היום לתנועה". Globes. נבדק ב-2021-02-07. משאית התנגשה ברכב פרטי ליד אשדוד: אם ותינוק נהרגו, באתר ynet, 11 ביולי 2019
מפרץ מולו

מפרץ מולו (ביוונית: Κόλπος Μώλου) הוא מפרץ בים היוני שאורכו הוא כ-6 קילומטרים ורוחבו המקסימלי הוא 3 קילומטרים. הוא עובר בתוך האי היווני איתקה שבחופו המזרחי וכמעט מחלק אותו לשני חלקים. שלושה מפרצים מסתעפים בצד הדרום-מזרחי של המפרץ. בקצה המפרץ, ואהטי הציורית, שבתיה משתרעים בחצי המעגל סביב המפרץ. כיום יש כנסייה קטנה למדי לחופי המפרץ שנהרסה ברעידת האדמה הקשה שהתרחשה באוגוסט 1953 ואז נבנתה מחדש בשנת 1956. כל שנה ב-6 באוגוסט ההשתנות של ישו נחגגת שם עלייה לרגל, אליה מגיעים המאמינים בסירה. https://ithacorama.com/en/what-to-see/churches-and-chapels/item/794-transfiguration-of-the-saviour-lazaretto ערך זה הוא קצרמר בנושא גופי מים ובנושא גאוגרפיה של יוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסתר מאיר-גליצנשטיין

אסתר מאיר-גליצנשטיין (נולדה ב-19 במרץ 1954) היא פרופסור בגמלאות להיסטוריה במכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות שבאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. את עבודת הדוקטורט הגישה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1991, בנושא "מדיניות הסוכנות-היהודית וממשלת-ישראל בשאלת עלית יהודי עיראק, 1941–1950" בהנחיית פרופ' אניטה שפירא. מאיר-גליצנשטיין מתמחה בהיסטוריה של יהדות ארצות האסלאם ובמיוחד יהדות עיראק ויהדות תימן במאה ה-20. 2003-2005 ראש התכנית ללימודי ישראל ב-BSU 2007-2008 ראש התכנית ללימודי ישראל ב-BSU ספרים שכתבה התנועה הציונית ויהודי עיראק, 1941–1950, עם עובד, 1993 בין בגדאד לרמת גן: יוצאי עיראק בישראל, יד בן צבי, 2009 יציאת יהודי תימן: מבצע כושל ומיתוס מכונן, הוצאת רסלינג, 2011 בטהובן בגדד ורמת גן: יב עיראק בישראל, ירושלים: הוצאת יד בן צבי, 2009. 420 עמ'. The “Magic Carpet" Exodus of Yemenite Jewry: An Israeli Formative Myth, Sussex Academic Press, 2014. 256 pp. באר שבע: מטרופולין בהתהוות, באר שבע: הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון, 2008. 333 עמ׳. עיירות פיתוח בישראל, ירושלים: הוצאת יד בן צבי, 2009. עמ' עמ'. ספרים שערכה עורכים: צבי צמרת, אביבה חלמיש, אסתר מאיר-גליצנשטיין, עיירות הפיתוח, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2009 עורכים: יהודה גרדוס ואסתר מאיר-גליצנשטיין., באר שבע - מטרופולין בהתהוות: קובץ מאמרים, באר שבע: המרכז הנגב לפיתוח אזורי - אוניברסיטת בן גוריון בנגב, 2008 מאמרים נבחרים אסתר מאיר-גליצנשטיין, הפרעות ביהודי בגדאד. חג השבועות תש"א (1–2 ביוני 1941), פורסם בפעמים כרך 8, תשמ"ה 1981, עמ' 21–37 אסתר מאיר-גליצנשטיין 'כאן אוכלים עם סכין ומזלג' — מזרח ומערב במפגש הבין–תרבותי במדינת ישראל, בתוך: חברה וכלכלה בישראל: מבט היסטורי ועכשווי (2005), עיונים-סדרת נושא, עמ' 615 - 644. אסתר מאיר-גליצנשטיין, בחזרה לשאלת הגירתם של יהודי ארצות ערב, באתר הזמן הזה, ‏ינואר 2021 אסתר מאיר-גליצנשטיין, בכי על נהרות בבל, יהודי עיראק 1950–1951: מהגירה לגירוש, עתמול 237, עמ' 7–10 מאמרי אסתר מאיר-גליצנשטיין, באתר "הארץ" חמש שאלות לאסתר מאיר-גליצנשטיין, באתר הארץ, 22 במאי 2012 אסתר מאיר-גליצנשטין, דף שער בספרייה הלאומית ורד לי, ישראלי-עיראקי, יהודי-ערבי או מזרחי?, באתר הארץ, 1 במאי 2008 ירון צור, יציאות מצרים | הנפילה של יהודי תימן ממרבד הקסמים, באתר הארץ, 29 במרץ 2010 עפרה ישועה-ליית, מרבד של חול לוהט ומוות המוני, באתר "העוקץ", 3 בנובמבר 2012 The Ben-Gurion Research Institute for the Study of Israel and Zionism - Prof. Esther Meir-Glitzenstein, in.bgu.ac.il Esther Meir-Glitzenstein, Zionism in an Arab Country, Routledge, 2004-08-02, ISBN 978-1-135-76862-1 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פארק תעשייה נעם

פארק תעשייה נעם הוא פארק תעשייה הממוקם בצומת בית הגדי, בסמוך לנתיבות. הפארק כולל תעשיות מזון (מפעלי חברת טרה), מפעלי מתכת, פלסטיק, עץ, נייר והייטק. בנוסף על המפעלים, הפארק מפעיל בית ספר טכנולוגי, מרכז מבקרים, מתחמי מסחר והפעלת חברות כוח אדם. שטח הפארק מתפרש מאות דונמים, ועובדים בו למעלה מאלף איש. ישנן תוכניות להרחיב את שטח הפארק ולהקים מפעלים נוספים שיספקו עוד אלפי מקומות עבודה. המנהל הכללי של הפארק הוא יוסי אנגלה שר ויושב ראש הדירקטוריון הוא יחיאל זוהר, ראש עיריית נתיבות. לפארק התעשייה ישנו שיתוף פעולה כלכלי עם ארבע רשויות: נתיבות, מועצה אזורית שדות נגב, מועצה אזורית מרחבים ואופקים. בעבר הפארק היה בשטחן של המועצות האזוריות שדות נגב ומרחבים, עד שבאפריל 2017 הוחלט על ידי שר הפנים אריה דרעי להעביר את שטח הפארק לשטחה של נתיבות. אתר האינטרנט הרשמי של פארק תעשייה נעם כתבי "ממון", לאן נעלם פארק התעשייה הגדול בדרום?, באתר ynet, 1 במרץ 2010 פארק תעשייה נעם, ברשת החברתית פייסבוק שירותים בפארק, באתר פארק נ.ע.מ, ‏28 ביוני 2017 פארק תעשייה נעם, באתר מידע על איזורי תעשייה עופר פטרסבורג, שלוש ארבע ולעבודה, באתר ישראל היום, 20 באוקטובר 2020 דבר, באתר פארק נ.ע.מ, ‏8 באוגוסט 2017 יניר יגנה, סוף לסכסוך: פארק התעשייה בדרום הועבר לשטחה של נתיבות, באתר וואלה!News, ‏26 באפריל 2017
יחסי מאוריציוס–סין

יחסי מאוריציוס–סין הם היחסים הדו-צדדיים בין מדינת האי הרפובליקה של מאוריציוס לבין הרפובליקה העממית של סין (PRC). חלק נכבד מאוכלוסיית מאוריציוס הוא ממוצא סיני, המכונים סינו-מאוריטיאנים, שהגיעו לאי בין המאות ה-17 וה-19. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין שתי המדינות כוננו ב-15 באפריל 1972 ומאז היחסים בין שתי המדינות התחזקו וראו התפתחות מתמדת. נשיא סין חו ג'ינטאו ביקר במאוריציוס ב-16 בפברואר 2009. משנת 2000 עד 2012, כ-47 פרויקטים פיננסיים רשמיים של מימון פיתוח סיני התקיימו במאוריציוס על פי דיווחים שונים בתקשורת. פרויקטים אלה נעים בין מימון טרמינל בשדה התעופה הבינלאומי סר סיו ווסאגור רמגולאם דרך הלוואת זיכיון של 260 מיליון דולר מבנק הייצוא של סין, ועד שיפוץ ותיקון תיאטרון פלאזה בבו-באסין רוז-איל באמצעות הלוואות ללא ריבית המוצעת על ידי PRC‏. מדיה וקבצים בנושא יחסי מאוריציוס–סין בוויקישיתוף "Mauritius and China consolidate friendly ties". Government of Mauritius. 10 בפברואר 2009. אורכב מ-המקור ב-2012-11-15. נבדק ב-16 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China's Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development. Strange, Parks, Tierney, Fuchs, Dreher, and Ramachandran, China's Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection.
מפרץ פומרניה

מפרץ פומרניה (בפולנית: Zatoka Pomorska; בגרמנית: Pommersche Bucht) הוא מפרץ בדרום מערב הים הבלטי, מול חופי פומרניה של פולין וגרמניה. בדרום הוא גובל באיים אוזדום ווולין. עומקו המרבי של המפרץ הוא 20 מטר והמליחות בו היא 8%. את המפרץ חוצה תעלה של מים עמוקים מנמל שצ'צ'ין, דרך נהר האודר, לגונת שצ'צ'ין וסווינה ומאפשר לאוניות גדולות להיכנס לנמלי שווינואוישצ'ה ושצ'צ'ין. מדיה וקבצים בנושא מפרץ פומרניה בוויקישיתוף זרוט : אתר תיירות מערב פומרניה (PL) (פולנית, אנגלית, גרמנית) זארט : אתר תיירות פולני מערב פומרניה (PL) (פולנית, אנגלית, גרמנית) אתר התיירות הגרמני : מועצת התיירות האזורית Vorpommern (D) (אנגלית, גרמנית, שוודית, פולנית)
מפרץ ליבק

מפרץ ליבק (בגרמנית: Lübecker Bucht ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא מפרץ בדרום מערב הים הבלטי, מול חופי המדינות הגרמניות מקלנבורג-פאתי פומרניה ושלזוויג-הולשטיין. הוא מהווה את החלק הדרום-מערבי של מפרץ מקלנבורג. אגם פוטניצר וויק שבמפרץ מפצל את מדינות שלזוויג-הולשטיין ומקלנבורג-וורפומרן וזכה לתשומת לב היסטורית, מכיוון שהוא נתן לפליטים ממזרח גרמניה אפשרות לברוח ממזרח גרמניה למערב גרמניה. מדיה וקבצים בנושא מפרץ ליבק בוויקישיתוף
שקמה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שקמה – מין של עץ שקמה – מוסד חינוכי ביד מרדכי בית הסוהר שקמה – בית סוהר באשקלון נחל שקמה – נחל בדרום שפלת יהודה
מפרץ גרייפסוואלד

מפרץ גרייפסוואלד או מפרץ גרייפסוולד (בגרמנית: Greifswalder Bodden) הוא מפרץ בדרום מערב הים הבלטי, מול חופי גרמניה במדינת מקלנבורג-מערב פומרן. שטחו הוא 514 קמ"ר. ממערב נמצא האי רוגן, מדרום-מזרח האי אוזדום, ממזרח מפרץ פומרניה, ומדרום גרמניה. מפרץ גרייפסוואלד הוא רדוד למדי, עם עומק ממוצע של 5.6 מטר, ועומק מקסימלי של 13.5 מטר. מימיו מליחים בגלל זרימתם מהנהרות, וההידרוגרפיה המורכבת של הים הבלטי (מים מלוחים נמצאים בדרך כלל רק בעומקים גדולים יותר שם). לפני הקמת האיחוד הגרמני בשנת 1990, המפרץ היה מקום ספורט מים ציבורי, בניגוד לרוב חופי הים הבלטי של מזרח גרמניה. הגאוגרפיה המקומית הקלה על השמירה על המפרץ ובכך סיכלה את אלה שחשבו להשתמש בו כדי לברוח מהמדינה. מדיה וקבצים בנושא מפרץ גרייפסוואלד בוויקישיתוף Annotated Bibliography of Quaternary Shorelines: Second Supplement, 1970-1973 by Horace Gardiner Richards. Retrieved 11 Apr 2014. Utrata Fachwörterbuch: Geographie - Englisch-Deutsch/Deutsch-Englisch by Jürgen Utrata (2014). Retrieved 10 Apr 2014. Lampe, R. (1990). Symposium in Greifswald: The Bodden Waters of the GDR - Natural Conditions and Problems of their Usage, GeoJournal 20.4, p. 428 ff. Ulrich Schiewer, Ecology of Baltic coastal waters, Springer, 2008, p.87, ISBN 3-540-73523-2 Reinhard Lampe in Hans Heinrich Blotevogel, Jürgen Ossenbrügge, Deutsche Gesellschaft für Geographie, "lokal verankert, weltweit vernetzt": [52. Deutscher Geographentag, Hamburg, 2.-9. Oktober 1999]: Tagungsbericht und wissenschaftliche Abhandlungen, Franz Steiner Verlag, 2000, p.123, ISBN 3-515-07631-X ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גרמניה ובנושא מפרצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרטין טימל

מרטין טימל (בשוודית: Martin Timell; נולד ב-13 בנובמבר 1957) הוא מנחה טלוויזיה שוודי. טימל נולד בסטוקהולם, הוא החל את הקריירה בתאגיד השידור השוודי בשנות השמונים כאשר הנחה מספר תוכניות בידור ותוכניות ילדים, ב-1994 עבר לעבוד בערוץ הטלוויזיה TV4, בין 2006 - 2007 הגיש את המקבילה השוודית לשעשועון "דיל או לא דיל". אחת התוכניות המפורסמות שהגיש היא תוכנית שיפור הבתים "Äntligen hemma". ב-1995 ו-1996 הנחה את תחרות מיס שוודיה. כמדבב בשפה השוודית הוא ביצע תפקידים בסרטים המסע המופלא - הביתה (צ'אנס הכלב) ובסרט ההמשך, פוקהונטס (תומאס) ומעבר ליער (ורן הצב). הוא הופיע בתפקיד עצמו בסרט "A Midsummer Night's Party". הוא נשוי ולו שני ילדים, אחיו הוא מגיש הרדיו אנדרס טימל. מדיה וקבצים בנושא מרטין טימל בוויקישיתוף מרטין טימל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
חיים ליפשיץ (צייר)

חיים ליפשיץ (1892, קריבי ריה, אוקראינה – 13 בינואר 1958, חיפה, ישראל) היה צייר בסגנון משולב, קלאסי ובעיקר אימפרסיוניסטי. היה מורה לציור, ועבד בתור צייר משנות ה-20 של המאה ה-20 עד שנות ה-50 בישראל, ותיעד את נופיה ואת האנשים שחיו בה. נולד ב־1892 בעיר קריבוי רוג (כיום קריבי ריה) באוקראינה למוסיה והלל ליפשיץ שהיה נפח אומן. בילדותו למד בחיידר, ועם המעבר לתיכון נחשף לאמנות והוקסם ממנה. למד ציור ואמנות באוניברסיטת קייב ולאחר מכן עבר להתגורר בעיר אודסה, שם למד באקדמיה לאמנות. בעקבות המהפכה הקומונסטית הוא הגיע לטורקיה דרך הים השחור, ומשם הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1920. ליפשיץ התגורר בתל אביב ושם הוא המשיך לצייר עד שנת 1937. במהלך שנים אלה (בשנות ה-20 ושנות ה-30) הוא התחבר עם אנשי אמנות ורוח בתל אביב, כמו חיים נחמן ביאליק ושאול טשרניחובסקי, כאשר המכנה המשותף ביניהם, מלבד האמנות, הוא החיבור לעיר אודסה באוקראינה. ליפשיץ צייר את ביאליק ורבניצקי כותבים ביחד את ספר האגדה, הוא צייר דיוקן של טשרניחובסקי, וצייר את ש"י עגנון בזמן תפילה. בשנות ה-20 הוא צייר את "ציור מותו של יוסף טרומפלדור", מפרסם ספר בשם "איוב : ... JOB" עם קובץ של 25 ציורים על ספר איוב, ופרסם ספר עם ציורים של נופי ישראל בשם: "ארץ ישראל - קובץ תמונות". בשנות ה-30 הוא פרסם ספר בשם "תהילים בתמונות" הכולל קובץ של 20 ציורים. בשנת 1937 הוא פרסם ספר בשני חלקים בשם "מדריך בציור פדגוגי: הדרכה על ידי מכתבים" ולאחר מכן הוא נסע לקהיר והשתתף, בהזמנתו של המלך פארוק, כיועץ וצייר בהקמת המוזיאון המודרני המצרי הראשון. בשנות ה-40 הוא עבר לגור בגבעת המורה, לימד ציור במקומות שונים בעמק יזרעאל. באותה תקופה הוא כתב שלושה ספרי לימוד לציור בכתב ידו ושכפל אותם. בשנת 1943 הוא פרסם את הספר "הוראת הציור בכיתות היסוד" בהוצאת גבעת המורה: כפר ילדים. בשנת 1948 הוא עבר לחיפה והתגורר על הכרמל. בשנת 1957 הוא חלה במחלה קשה, ונפטר בשנת 1958 בגיל 66, נטמן בבית עלמין חוף הכרמל. "ציור מותו של יוסף טרומפלדור" "ביאליק ורבניצקי בעבודתם" ארץ ישראל : קובץ תמונות, באתר הספרייה הלאומית בירושלים הזמנה לתערוכה תהלים בתמונות, באתר הספרייה הלאומית בירושלים תהלים בתמונות, באתר הספרייה הלאומית בירושלים מדריך בציור פדגוגי: (הדרכה על ידי מכתבים), באתר הספרייה הלאומית בירושלים איוב : ... JOB, באתר הספרייה הלאומית בירושלים הוראת הציור בכתות היסוד, באתר הספרייה הלאומית בירושלים ביאליק ורבניצקי בעבודתם, באתר הפייסבוק של בית ביאליק ציור מותו של יוסף טרומפלדור, באתר מכון ז'בוטינסקי חיים ליפשיץ באתר GRAVEZ