laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קית' מיטשל (שחקן קולנוע)

קית' ג'וזף מיטשל (באנגלית: Keith Joseph Michell;‏ 1 בדצמבר 1926 – 20 בנובמבר 2015) היה שחקן אוסטרלי המוכר בעיקר מגילום דמותו של הנרי השמיני, מלך אנגליה בקולנוע ובטלוויזיה. מיטשל נולד באדלייד שבאוסטרליה הדרומית, וגדל בוורנרטאון, קרוב לפורט פירי. הוא למד בבית הספר התיכון בפורט פירי, בקולג' למורים באדלייד ובאוניברסיטת אדלייד. הופעתו הראשונה על הבמה הייתה בשנת 1947, בתקופה שלימד אמנות, והוא שיחק בקומדיה "Lover’s Leap" בתיאטרון פלייבוקס באדלייד. ב-1949, אחרי שעבד ברדיו של רשת ABC בעיר, היגר מיטשל לבריטניה ונרשם לבית הספר למשחק של תיאטרון אולד ויק. הופעת הבכורה של מיטשל בלונדון הייתה בשנת 1951. הוא כיכב במחזות זמר אחדים, בהם ההפקה הראשונה בלונדון של המחזמר "איש למנשה" בו גילם שתי דמויות, את מיגל דה סרוואנטס ואת יציר רוחו דון קישוט. הקלטה של המחזמר בהשתתפותו יצאה גם על גבי אלבום מוזיקה. ב-1964 כיכב בתפקיד המשורר רוברט בראונינג במחזמר "רוברט ואליזבת" לצדה של זמרת הסופרן האוסטרלית ג'ון ברונהיל. מיטשל שיחק עם להקת התיאטרון שייקספיר ממוריאל, וכמו כן הרבה להופיע בקולנוע ובטלוויזיה. בין הדמויות שגילם היו הנרי השמיני בסדרת הדרמה "שש נשותיו של הנרי השמיני" ב-1970, והיתקליף בעיבוד הטלוויזיוני משנת 1962 לרומן "אנקת גבהים" מאת אמילי ברונטה. מ-1974 ועד 1977 היה מיטשל מנהל אמנותי בפסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר. בטלוויזיה האמריקאית הופיע מיטשל בתפקיד קבוע בסדרת המתח "רצח במשיכת קולמוס". הוא גילם דמות של גנב תכשיטים לשעבר, שכעת הוא חוקר מטעם חברות ביטוח, ופותר את התעלומות בשיטות יוצאות דופן. את סיפור המעשה הוא שולח לידידתו ג'סיקה פלטשר. בנוסף למשחק היו למיטשל תחומי עניין נוספים. הוא כתב מחזמר "Pete McGynty and the Dreamtime" המבוסס על המחזה "פר גינט" מאת הנריק איבסן. בהצגה שימשו כתפאורה ציורים של מיטשל עצמו. הוא גם אייר מהדורה מצומצמת של הסונטות של ויליאם שייקספיר שבה גם עיצב את הקליגרפיה. מיטשל היה חסיד של התזונה המקרוביוטית, והוא כתב ואייר כמה ספרי בישול בתחום המקרוביוטיקה. מיטשל אייר את קובץ השירים "Captain Beaky" מאת המשורר ג'רמי לויד. דמותו של קפטן ביקי זכתה להצלחה בראשית שנות השמונים של המאה העשרים בבריטניה בקרב ילדים ומבוגרים גם יחד. השיר "Captain Beaky" בביצועו של מיטשל הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי בשנת 1980. מיטשל היה נשוי לשחקנית ג'ינט סטרק (אנ') משנת 1957 ועד מותו. לבני הזוג היה בן, פול, ובת, הלנה, שחקנית שהשתתפה בסרטים "זקוף ת'אוזן" וב"מוריס". קית' מיטשל נפטר ב-20 בנובמבר 2015 בצ'יצ'סטר שבמערב סאסקס בגיל 88. מדיה וקבצים בנושא קית' מיטשל בוויקישיתוף קית' מיטשל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קית' מיטשל, באתר MusicBrainz (באנגלית) קית' מיטשל, באתר Discogs (באנגלית) קית' מיטשל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) טלילה בן זכאי, פעם הנרי ה-8, פעם יעקב אבינו, מעריב, 19 ביולי 1974 "The Guardian: Obituary: Keith Michell". AllMusic - Keith Michell biography Man of La Mancha sound recording - Trove entry Australian Dictionary of Biography - Ronald Erle Grainer Wake, Oliver. "Wuthering Heights (1962)". Screenonline. נבדק ב-2007-02-25. IMDb - Keith Michell Pete McGynty and the Dreamtime by Keith Michell - Trove entry IMDb - Helena Michell Barker, Dennis (20 בנובמבר 2015). "Keith Michell obituary". The Guardian. נבדק ב-20 בנובמבר 2015. {{cite news}}: (עזרה) Barnes, Mike. "Keith Michell, Star of 'Six Wives of Henry VIII,' Dies at 89". The Hollywood Reporter. נבדק ב-21 בנובמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
נמל התעופה הבין-לאומי המלך עבד אל-עזיז

נמל התעופה הבינלאומי המלך עבדול עזיז (בערבית: مطار الملك عبدالعزيز الدولي) שליד העיר ג'דה במערב ערב הסעודית הוא נמל התעופה העמוס ביותר בממלכה. בשנת 2012 עברו בו 27,111,000 נוסעים במסגרת 208,209 תנועות מטוסים. הוא משמש כבסיס פעולה מרכזי של חברת התעופה סעודיה. בשל קרבתו לעיר הקדושה מכה (כמאה קילומטרים) משרת נמל התעופה מספר רב של עולים לרגל לעיר במהלך עונת החג' השנתית. בניית נמל התעופה החלה בשנת 1974 והסתיימה ב-1980. הוא נפתח לתנועה ב-31 במאי 1981. הנמל נקרא על שמו של אבן סעוד, מלכה הראשון של ערב הסעודית. הנמל משרת כ-70 חברות תעופה. קווי תעופה פועלים בינו לבין יעדים במזרח התיכון, אפריקה, המפרץ הפרסי, הודו, פקיסטן, אינדונזיה ויעדים אחדים באירופה וארצות הברית. לקראת עונת החג' מופעלים קווים ליעדים רבים נוספים. מסלולי הנמל משמשים גם את בסיס חיל האוויר המלכותי הסעודי על שם הנסיך עבדאללה. במהלך מלחמת המפרץ עשו מפציצי B-52 אמריקאיים שימוש במסלולי הנמל. מספר תקריות ותאונות מטוסים אירעו עם השנים בנמל ובסביבתו. בחמורה שבהן, ב-11 ביולי 1991, התרסק בקרבת הנמל מטוס נוסעים של ניגריה איירווייז (טיסה 2120), שהמריא מהנמל ונאלץ לשוב אליו בשל ירידת לחץ בתא הנוסעים. בהתרסקות נספו כל 261 יושבי המטוס. בנמל התעופה מצויים שלושה מסלולי טיסה מקבילים בכיוון צפון-דרום מקורב (16/34). יש בו שלושה טרמינלים אזרחיים, הממוקמים בתווך שבין שני מסלולי הטיסה המערביים. הגישה לאחד מהם היא מדרום והגישה לשני הטרמינלים האחרים היא מצפון. הטרמינל הצפוני ביותר בנמל והבולט מכולם הוא טרמינל החג', המיועד לשרת את עולי הרגל למכה. שטחו - 465 דונם - הוא מהגדולים בעולם. הוא מכוסה בתקרה הכוללת 210 כיפות דמויות אוהל, המחוברות לעמודים בכבלים. מרבית שטחו איננו ממוזג. הוא מסוגל להכיל בעת ובעונה אחת כ-80 אלף איש בכמעין כפר. עיצוב הטרמינל זכה בפרס אגא חאן לאדריכלות לשנת 1983. בנוסף לטרמינלים האזרחיים קיים בעברו המערבי של הנמל טרמינל מלכותי, המשרת את בני משפחת המלוכה הסעודית ואורחים רשמיים מחוץ לארץ. באמצע שנות האלפיים החלה תוכנית הרחבה של תשתיות הנמל, המיועדת להביאו בהדרגה עד לקיבולת של 80 מיליון נוסעים בשנה. במסגרת זאת הולך ונבנה טרמינל חדש בחלקו הדרום-מזרחי של שטח הנמל. כמו כן מתוכנן חיבור הנמל למסילת הרכבת המערבית, המיועדת לחבר בין הערים מכה, ג'דה, מדינה והקריה הכלכלית על שם המלך עבדאללה ובינן לבין רשת הרכבות הארצית. נמל התעופה הבינלאומי ריאד המלך ח'אלד נמל התעופה הבינלאומי המלך פהד מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי המלך עבדול עזיז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי המלך עבד אל-עזיז (באנגלית) נמל התעופה, באתר Flightstats
יצחק בן דוד

האם התכוונתם ל... יצחק בן דוד (הקטן) – רב מראשית תקופת הראשונים, מוכר בכינויו "רבינו יצחק הקטן" יצחק בן דוד (פני יצחק) – רב וראש ישיבה אשכנזי בראשית המאה ה-18 יצחק בכר דוד – רב בקושטא מחבר הספר "דברי אמת" יצחק בן דוד (רוכב אופניים) – רוכב אופניים ישראלי
יצחק בן דוד (פני יצחק)

רבי יצחק ב"ר דוד מיאנוב וגאיה (לפני ה'ת"ן, 1690 - ~ה'תק"א, 1741) היה רב וראש ישיבה אשכנזי בפולין ובמוראביה, מחבר הספר פני יצחק זוטא. נולד לרב דוד מאזרוב ולרחל בת "הראש הרב שמריה" שהיה צאצא של רבי שלום שכנא מלובלין. למד אצל הרב בנימין זאב הלוי הורוויץ שהיה ראש בית דין בקראקא ולימים אב"ד ואדיסלאב, מחבר שו"ת פנים חדשות. בשנת ה'תס"ח, 1708 למד בפראג ושמע דברי תורה מהרב נפתלי כ"ץ, וכנראה למד גם אצל הרב גבריאל עשקלס מניקלשבורג. נישא להנדל והתגורר זמן מה בשדה חדש. בהמשך התמנה כרבה של יאנוב הסמוכה ללבוב ועמד בראש הישיבה שם. בתקופת יאנוב הוציא לאור את ספרו "פני יצחק זוטא - חלק ראשון" (אמסטרדם תצ"א). אחד מילדיו נישא עם אחד מילדיו של רבי שלמה מפינטשוב. בשנת ה'תצ"ה, 1735, התמנה כרבה של גאיה (אנ') שבמחוז מוראביה הדרומית ובה כיהן עד פטירתו בשנת ה'תק"א, 1741. ספרו "פחד יצחק" לא נדפס, אך כתב היד שלו שרד וחלקים מהספר פורסמו בכתבי עת תורניים. הוא הניח אחריו מספר בנים, אחד מהם, הרב בנימין זאב "וולפיש", כיהן מספר שנים לאחר פטירתו כרבה של גאיה (תקי"ט, 1759 - תקכ"ז, 1767) ואחר כך כיהן כרבה של ביזנץ, כנראה עד סוף ימיו. בן אחר, דוד, היה אף הוא למדן וחלק מחידושיו משוקע בספרי אביו. רבי יצחק ב"ר דוד זצ"ל, דרוש לפרשת בשלח, בתוך: צפונות, גיליון יח, עמ' יז ואילך, באתר היברובוקס ספרו פני יצחק זוטא, אמשטרדם, ה'תצ"א, באתר היברובוקס למרות זאת שמו מוזכר כאדם חי בספר דת אש (ברלין תק"ג) שיצא לאור שנתיים לאחר מכן, ויש שסברו שהדבר מלמד כי היה עדיין בחיים בשנה זו. 2.בפנקס הקהילה של גאייה ששם כיהן ברבנות. יש חתימות שלו משנת (תק"ב) מאי 1742
חאן שאטיר

חאן שאטיר (בקזחית: Хан Шатыр) הוא מרכז קניות ובילויים ענק הנמצא במרכז העיר אסטנה בירת קזחסטן. המרכז בנוי בצורה של אוהל מחודד שגובהו 150 מטר ותוכנן על ידי האדריכל הבריטי נורמן פוסטר. המרכז נחנך בשנת 2010. הוא הוקם במסגרת תנופת הבנייה רחבת ההיקף שעברה אסטנה מאז שהוכרזה לבירה בשנת 1997. ממוקם בקצה הצפוני של העיר, המבנה התורן מתנשא 150 מטר מבסיס אליפטי בגודל 200 X 195 מטר ויוצר אחד הפסגות הגבוהות ביותר בקו הרקיע של אסטנה. סוגר שטח העולה על 100,000 מ"ר, הוא כולל פארק עירוני עם מסלול ריצה של 450 מטר, יחד עם מגוון רחב של מתקני קניות ופנאי, כולל מסעדות, בתי קולנוע וחללי בילוי שיכולים להכיל תוכנית מגוונת של אירועים ותערוכות. הפארק מגביר את גובה הבניין בטרסות גליות ופארק מים, עם בריכות גלים ומגלשות, מתפתל בנוף. שטחו 100,000 מ"ר, שווה לשטחם של 10 אצטדיוני כדורגל, והוא מכיל חנויות רבות, חוף ים מלאכותי, נהר ובו ניתן לשוט בסירות, מיני-גולף ועוד. המרכז משמש את תושבי העיר ותיירים והוא ממוזג כל ימות השנה. חשיבותו רבה לנוכח האקלים של העיר המתאפיין בקיץ חם במיוחד ובחורף קר מאוד. מתחמים ספציפיים בתוך המעטפה הם ממוזגים, אך אזורי המחזור הפתוח הם מחוסמים בסביבה, עם טמפרטורות יעד של 14+ מעלות צלזיוס בחורף ו-29− מעלות בקיץ. סילונים ברמה נמוכה מכוונים אוויר קריר על פני החלל, ואילו פתחי האוורור בקודקוד גורמים לאוורור טבעי. האתגר בחורף הוא למנוע קרח שנוצר בחלק הפנימי של המעטפה. זה מושג על ידי שילוב של בקרת טמפרטורה והפניית זרמי אוויר חמים מעל פני הבד הפנימי, אסטרטגיה המונעת גם נפילות. מדיה וקבצים בנושא חאן שאטיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חאן שאטיר גלריית תמונות של המרכז מתוך אתר מתכנני המבנה(הקישור אינו פעיל) Khan Shatyr Entertainment Center, www.fosterandpartners.com
הליגה הצרפתית השנייה

האם התכוונתם ל... הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל הליגה הצרפתית השנייה בכדורסל
ליגת המשנה הצרפתית

האם התכוונתם ל... ליגת המשנה הצרפתית בכדורגל ליגת המשנה הצרפתית בכדורסל
קולק

האם התכוונתם ל... קולקי (בפי היהודים: קולק) - עיירה באוקראינה קולאק – כינוי לחקלאי מבוסס היטב ברוסיה ובברית המועצות קולאק (מאפה) – מאפה רומני מסורתי אישים: טדי קולק – מראשי עיריית ירושלים עמוס קולק – איש קולנוע ישראלי בנו של טדי קולק תמר קולק – פעילה חברתית ישראלית, אשתו של טדי קולק קוליק
א' זה אבא

א' זֶה אַבָּא היא תנועה חברתית ישראלית הפועלת להסדרת זכויותיהם של אבות גרושים, פרודים או בתהליכי גירושין. התנועה נוסדה בשנת 2011 על ידי אמיר שיפּרמן, אשר עבר תהליך גירושין ולא קיבל זכויות משמורת שהיו שוויוניות. במהלך השנים, התנועה ערכה כנסים, עצרות והפגנות לקידום מטרותיה. בשנת 2014 נערכה הפגנה בתל אביב בה תיאר שיפּרמן את תפיסתם של החברים בתנועה ואת שינויי המדיניות שברצונם להביא. בנובמבר 2015, ערכה התנועה עצרת מול ביתה של שרת המשפטים איילת שקד בדרישה לביטול חזקת הגיל הרך. לטענת "א' זה אבא", נכחו בהפגנה מאות אנשים, בהם גם חבר הכנסת יואב קיש. לתנועה חשבון ברשת החברתית פייסבוק. הליכים בבתי המשפט לענייני משפחה ונוער מתנהלים בדלתיים סגורות, מה שמונע, לדברי אנשי התנועה, ביקורת ציבורית אפקטיבית ואף עלול להוות פתח לשחיתות שלטונית. כמו כן, מפנה התנועה אצבע מאשימה כלפי עובדות סוציאליות מסוימות הלוקחות לדבריה חלק ב"אפליה מוסדית" נגד גברים. לדעת החברים בתנועה, מצב החוק ומערכות הרווחה במדינת ישראל מובילים למקרי התאבדות בקרב אבות גרושים. ב-9 בנובמבר 2014 פרסם שיפרמן מאמר דעה באתר חדשות ערוץ 10 שבו טען כי מערכת החוק בישראל בנויה כדי להתעלל באבות גרושים. בדבריו טען כי בתהליך הגירושין בישראל ישנה אפליה מינית נגד אבות. לטענתו, האפליה מתבטאת בכך שאבות הם הנושאים העיקריים בנטל הפרנסה, בחובות כלפי המדינה וממול ישנה לדבריו העדפה מוסדית לטובת האמהות בהסדרים שלאחר הגירושין. התנועה פועלת לקידום ויישום המלצות ועדת שניט וועדת שיפמן; מקיימת כנסים ואירועים; פועלת בערוצים חוקיים ומשפטיים נגד עובדי מדינה הפוגעים בעקרונות התנועה כגון שופטים ועובדי רווחה, הן בארץ והן בחו"ל; מספקת תמיכה מורלית לחבריה ומהווה כר לסיוע ועזרה הדדית בין חברי הקבוצה; משתדלת בכנסת לצורך קידום ויישום שוויון מגדרי בהורות ומקיימת הפגנות ועצרות מחאה. כמו כן, מספקת התנועה לעיתים ייעוץ משפטי בהתנדבות מצד משפטנים ועורכי דין הנמנים גם הם על חברי התנועה והמאמינים בעקרונותיה ופועלים גם הם במישורים רבים לקידום שוויון מגדרי בהורות כפי הבנתם. בנוסף פועלת התנועה להפצת מידע רלוונטי על ידי אמצעי התקשורת השונים. הורות משותפת משמורת ילדים הורות לאחר גירושין או פרידה תנועת הגברים התנועה לזכויות הגבר אפליית גברים אתר האינטרנט הרשמי של א' זה אבא א' זה אבא, ברשת החברתית פייסבוק נעמה לנסקי, מיכל יעקב יצחקי, איפה הילד ואיפה הסעד?, באתר ישראל היום, 20 בדצמבר 2013 קורין אלבז-אלוש, מייסד ארגון אבות גרושים מתכנן מחאה בבחירות, באתר mynet‏ פתח תקוה, 12 בפברואר 2015 'א' זה אבא': מחאת האבות הגרושים - "חבר כנסת שלא תומך בנו תומך בפגיעה בילדים!" - ריאיון מתוך תוכניתו של גבי גזית, באתר האינטרנט של רדיו ללא הפסקה, 16 בינואר 2014 מיכל יעקב יצחקי, איפה הילד?, באתר ישראל היום, 25 בנובמבר 2015 א' זה אבא ! מאבק הילדים לשני הורים, באתר www.facebook.com אברהם בן חורין, "גל התאבדויות של אבות גרושים", באתר ערוץ 7, 11 במאי 2014 אמיר שיפרמן, דעה: מערכת החוק בישראל בנויה כדי להתעלל באבות גרושים, באתר nana10‏, 9 בנובמבר 2014
3M-54 Klub

3M-54 Калибр (קליבְּר - Kalibr) ו 3M-14 Бирюза (בִּירְיוּזה - Biryuza) הם טילי שיוט על-קוליים רוסיים מודרניים שנכנסו לשימוש מבצעי בשנת 2012. הטילים נגד מטרות קרקעיות, ספינות וצוללות (נובוסיבירסק), המפותחים על ידי "NPO Novator" (נקראה בעבר OKB-8). סימול נאט"ו של הטיל הוא "SS-N-27A", והוא מכונה בנאט"ו "Sizzler". קיימות וריאציות שונות של הטיל, והוא ניתן לשיגור ממשגרים קרקעיים, מספינות ומצוללות. הוא נמצא בשימוש רוסיה, הודו, אלג'יריה, סין ווייטנאם (ולפי מקורות אחדים גם בשימוש איראן). לטיל שלב שני של טיסה בו הוא מבצע האצה אל המטרה במהירות על-קולית ובכך מקטין את יכולת מערכות ההגנה לטפל בו מכיוון שזמן התגובה הנדרש להעסקה יורד משמעותית. בגרסאות הייצוא שלו הכינוי "Klub" משמש עבור הטילים 3M-54E ו- 3M54E1. הטילים נמצאים בשימוש בהתערבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה. פיתוח הטיל החל כבר בשנת 1983, והוא יועד לצי הסובייטי. הוא פותח במעבדה בעיר יקטרינבורג, בה עבדו בהתחלה בשנת 1975 על הטיל נגד ספינות העל-קולי P-900 או בשמו האחר 3M-51 Alfa. כמו כן, פותח באותו הזמן טיל השיוט 3K10 RK-55 או בשמו השני RK-55 RELIEF. הטיל 3M-54 פותח כשילוב של שניהם. בשנת 1993 הוצג הטיל בתערוכת נשקים, ובשנת 1994 הוא שומש לראשונה, בצוללת רוסית אך רק בשנת 1997 התחילה מכירתו לצבאות העולם. קאליבר NK- לשימוש במכולה ובמשגר רקטות קאליבר PL לשימוש בצוללת קלוב N/U גרסה נוספת לשימוש במכולה ומשגר רקטות קלוב- S גרסה נוספת לשימוש בצוללת קלוב T/M- גרסה לבריאנסק קלוב-K גרסה למכולות קלוב A- גרסה למטוסים אלג'יריה אלג'יריה-חיל הים סין -חיל הים של צבא השחרור העממי הודוהודו-חיל הים ההודי איראןאיראן-חיל הים האיראני וייטנאם-וייטנאם-חיל הים רוסיה רוסיה-הצי הרוסי מדיה וקבצים בנושא 3M-54 Klub בוויקישיתוף
MG3

MG3 (ר"ת בגרמנית: Maschinengewehr 3; 'מקלע דגם 3') הוא מקלע רב-שימושי אשר פותח בגרמניה על ידי חברת ריינמטאל, ומשמש את כוחות הבונדסוור משנת 1960 ועד היום, לצד כ-30 צבאות אחרים בעולם. ה-MG3 פותח במהלך שנות ה-50 ונועד להיות המקלע העיקרי של הבונדסוור שהוקם בתקופה זו לאחר מלחמת העולם השנייה. מבנה המקלע החדש התבסס על ה-MG42 אשר שירת באופן מוצלח את צבא צבא גרמניה הנאצית, כאשר השינוי העיקרי היה התאמתו לקליבר האחיד של נאט"ו 7.62X51 וזאת לעומת הקוטר הנהוג בגרמניה הנאצית של 7.92X57. הצלחתו הרבה של המקלע ניכרת בתפוצתו בקרב צבאות רבים בעולם, הוא גם הורכב על שלל הרכבים המשוריינים של גרמניה אשר חלקם יוצאו ביחד עם ה-MG3 (בהם לדוגמה הלאופרד 1). כיום נמצא ה-MG3 בתהליך הוצאה משירות הבונדסוור לטובת ה-MG4 וה-MG5. MG1: הגרסה הראשונית של ריינמטאל על מבנהו של ה-MG42 הוותיק, העושה שימוש בכדורי 7.62X51 מ"מ נאט"ו, לעומת ה-7.92X57 מ"מ מימי המלחמה. (1958) MG1A1 (‏MG 42/58): תיקונים קלים לקנה ולכוונת. MG1A2 (‏MG 42/59): מספר שינויים למבנה הבריח והמכלול. סדרת שינויים נוספת הובילה ל-MG1A3. ‏(1959) MG1A4: דגם של ה-MG1 לשימוש על גבי רכבים. ה-MGA5 היה דומה אך התבסס על ה-A3 המשודרג יותר. MG2: שדרוג מקלעי ה-MG42 שנותרו בשירות עוד מימי המלחמה על ידי החלפת הרכיבים לכאלו המותאמים לקליע החדש. MG3: גרסה משודרגת של ה-MG1A3, עם מנגנון הזנה חדש, פתח עליון משודרג וכוונת נ"מ אחורית. (1968) MG3E: גרסה קלה של ה-MG3, עם משקל מופחת בכ-1.3 ק"ג. MG3A1: דגם של ה-MG3 לשימוש על גבי רכבים. MG3KWS: עדכון ה-MG3 לשדה הקרב המודרני עם הוספת מסילות להרכבת כוונות אופטיות, ידית נשיאה ומספר קתות מודולריות בהתאם לשימוש. אוסטרליה אוסטרליה - בשנים 1974–2007 נעשה שימוש ב-MG3 על גבי טנקי הלאופרד 1 של הצבא האוסטרלי. אוסטריה אוסטריה - הצבא האוסטרי עושה שימוש במקלע ה-MG74, גרסה בייצור מקומי של ה-MG42/59, הדגם הראשוני של ה-MG3. איטליה איטליה איסלנד איסלנד - בשימוש משמר החופים האיסלנדי. איראן איראן - דגם של המקלע בייצור מקומי בשם MGA3. אסטוניה אסטוניה - הצבא האסטוני עושה שימוש בדגם ה-MG1A3 עם כוונת נ"מ, המכונה באסטוניה MG3. ארגנטינה ארגנטינה בנגלדש בנגלדש ברזיל ברזיל גאנה גאנה גרמניה גרמניה - בשימוש הבונדסוור, צפוי להיות מוחלף בהדרגה על ידי ה-MG4. דנמרק דנמרק - הצבא הדני עושה שימוש במקלע ה-MG42/59 שמכונה בדנמרק M/62. טוגו טוגו טורקיה טורקיה - טורקיה מייצרת גרסה מקומית של המקלע תחת השם MKEK. יוון יוון כף ורדה כף ורדה לטביה לטביה ליטא ליטא מיאנמר מיאנמר מקסיקו מקסיקו נורווגיה נורווגיה ערב הסעודית ערב הסעודית פולין פולין פורטוגל פורטוגל פינלנד פינלנד - עושה שימוש במקלע ה-MG3 על טנקי הלאופרד 2 ומסוקי ה-NH90 תחת הכינוי MG 3‏ KK‏ 7.62. פקיסטן פקיסטן סאו טומה ופרינסיפה סאו טומה ופרינסיפה סודאן סודאן - מקלע בייצור מקומי תחת הכינוי קראר. ספרד ספרד - שירות פיקוח המכס וארגונים נוספים צ'ילה צ'ילה שוודיה שוודיה - נקרא m/67‏ KSP בשירות שוודיה. בנוסף לשימוש יחסית מוגבל בצבאות: אזרבייג'ן, קנדה ועיראק (כוחות הפשמרגה). MG42 מאג MG4 ו-MG5 אודות המקלע באתר 'Weapon Systems'. מתוך עמוד הפיתוחים באתר חברת ריינמטאל. מתוך עמוד אודות המקלע באתר 'מיליטרי פקטורי'.
פני יצחק

האם התכוונתם ל... פני יצחק - ספרו של רבי יצחק חיות מפראג (קראקא שנ"א) פני יצחק זוטא - ספרו של רבי יצחק בן דוד מיאנוב וגאיה (אמסטרדם תצ"א) פני יצחק - ספרו של רבי יצחק פרנסיס מלארסי (סלוניקי תק"ג) פני יצחק - ספרו של רבי יצחק אבולעפיה (ארם צובא תרל"א) שו"ת פני יצחק - ספרו של רבי יצחק חריף (אייזנברג), רבה של אולנוב (ירוסלב תרס"ה) שו"ת פני יצחק - ספרו של הרב יצחק אייזיק בהר"ד (וילנה תרס"ט) ספר פני יצחק - ספרו של הרב חזקיהו בסן (מנטובה תק"ד)
הסתברות פריורית

הסתברות פריורית (באנגלית: Prior Probability) היא ייחוס ערך סובייקטיבי, ללא נתונים, להתפלגות ערך לא ידוע של פרמטר במדגמים שטרם נדגמו. הסתברות פריורית מבטאת אמונה סובייקטיבית לגבי התפלגותו של אותו פרמטר. בהסתברות בייסיאנית משתנה ערכו של הפרמטר בהתאם לנתונים הנאספים. חשוב להבדיל בין הסתברות פריורית לבין הסתברות פוסטריורית (באנגלית: posterior probability). לדוגמה: הסתברות פריורית יכולה להיות התפלגות ההסתברות של היחס בין מספר המצביעים שיצביעו בעד מפלגה מסוימת לבין מספרם של אלה שלא יצביעו עבורה בבחירות שטרם התקיימו. משתנה זה הוא פרמטר במודל או משתנה חבוי ואינו מבוסס על נתונים. הערך הלא ידוע שמייחסים להתפלגות עשוי להיות סובייקטיבי לגמרי, להסתמך על מידע מוקדם או להתבסס על שיטות אמידה. כך למשל, בדוגמה של התפלגות יחס המצביעים, אפשר לנסות לאמוד את ההתפלגות באמצעות ביצוע סקר או על ההתפלגויות של שנים קודמות. ההצבעה בסקר אינה מוסיפה נתונים. לעומת זאת מדגם של תוצאות הצבעה אמיתית מספק נתונים ועשוי להשפיע על ערכה של ההסתברות הפריורית. התפלגות צמודה התפלגות פוסטריורית Jaynes, Edwin T. (1968). "Prior Probabilities" (PDF). IEEE Transactions On Systems Science and Cybernetics. 4 (3): 227–241. doi:10.1109/TSSC.1968.300117. ערך זה הוא קצרמר בנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קטה חדת-זנב

קָטָה חַדַּת־זָנָב (שם מדעי: Pterocles alchata) היא מין של קטה שגודלה בינוני. אורכה נע בין 31 ל־39 ס"מ. הראש, הגב והכנפיים צהובים־ירקרקים. הבטן לבנה, והחזה בצבע ערמוני. הצוואר ירקרק. הזכר והנקבה דומים במראם, אם כי הנקבה מוסווית טוב יותר, וזנבה בדרך כלל קצר יותר. ישנם שני תת־מינים: P. a. alchata, שמצוי בדרום אירופה, ו־P. a. caudacutus, שמצוי בצפון־מערב אפריקה, המזרח התיכון (גם בישראל), ודרום־מזרח אסיה. זהו מין נודד־למחצה: חלק מהאוכלוסייה האסיאתית נודדת למזרח התיכון ולצפון פקיסטן בחורף. הזכרים מתת־המין caudacutus נבדלים מתת־המין השולט (ששמו זהה לשם המין) בבטנם, שצבעה דהוי יותר, והכנפיים של נקבות מתת־מין זה לבנבנות, ולא צהובות. הקטה חדת־הזנב היא מין חברתי, וניתן לראות התקבצויות גדולות של קטות ליד בורות מים טבעיים, אליהם הן עפות זמן קצר לאחר הזריחה. הקטות ניזונות בעיקר מזרעים, אך גם מניצנים ועלים. לעיתים רחוקות, הן ניזונות גם מחרקים, בין השאר חיפושיות. הקטות מקננות בשקעים בקרקע. הנקבה מטילה 2–3 ביצים במרווחים של כיומיים. הביצים הן בצבע קרם, ומנוקדות בחום כהה, חום־אדמדם או אפור. הזכר והנקבה דוגרים על הביצים לסירוגין במשך 19–25 ימים: הזכר מתחיל את הדגירה כשעה לפני השקיעה, והנקבה מתחלפת איתו לאחר שחזרה מבור המים. האפרוחים עצמאיים, ועוזבים את הקן ימים ספורים לאחר הבקיעה. הזכר והנקבה ממלאים חלק בטיפול בהם לאחר מכן, אם כי רק הזכר מביא להם מים מבור המים. האפרוחים יכולים לחפש את מזונם בעצמם החל מגיל שבוע, ועפים לראשונה בגיל כארבעה שבועות. הם תלויים בהוריהם כחודשיים לאחר הבקיעה, והנוצות של הפרטים הבוגרים מתחילות לצמוח בגיל 4 חודשים. מדיה וקבצים בנושא קטה חדת-זנב בוויקישיתוף קטה חדת-זנב, באתר ITIS (באנגלית) קטה חדת-זנב, באתר NCBI (באנגלית) קטה חדת-זנב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קטה חדת-זנב, באתר GBIF (באנגלית) קטה חדת־זנב, אתר הצפרות הישראלי קטה חדת־זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית גיא קוטב, הסלב של המדבר: צה"ל ואוהבי הטבע מצילים את ציפורי הנגב (סרטון), באתר "כאן 11", ‏06.08.2021
שפן עצים מזרחי

שפן עצים מזרחי או שפן עצים דרומי (שם מדעי: Dendrohyrax arboreus) הוא מין של שפן החי על עצים וקרוב משפחתו לסוג של שפן עצים מערבי. שפן זה כשמו חי באזור דרום-מזרח אפריקה. לשפן העצים פרווה אפורה-חומה ושופעת, בהירה בחלקה התחתון. הוא בעל אף ושפתיים וכן עיניים שחורות ושערות אוזניים לבנות. הרגליים והזנב קצרים. אורכו הממוצע 620 מ"מ ומשקלו 2.27 ק"ג. השפן חי בטבע ביערות גשם טרופיים וממוזגים, ערבות עשב וסוואנות לחות ואזורי סלעים באנגולה, קניה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, מוזמביק, דרום אפריקה, טנזניה וזימבבואה. שפנים אלה חיים בזוגות, ביחידות או בקבוצות קטנות והם בעיקר ליליים ומשמיעים קריאות חזקות וצורמות. הם שוכני עצים כשמם ונוטים לטפס על עצים כדי לאכול עלים, זרעים ופירות שונים. עם זאת הם מתרחקים מצמרות עצים גבוהים, שם הם חשופים לטורפים. הטורפים העיקריים שלהם הם עיט לוחם ועיט סוואנות ונטרפים גם על ידי אריות, נמרים, צבועים, תנים, ופיתונים. באזור רואנדה הם בסכנה בעיקר מצד כלבים מבויתים והם ניצודים גם על ידי הילידים. מדיה וקבצים בנושא שפן עצים מזרחי בוויקישיתוף שפן עצים מזרחי, באתר ITIS (באנגלית) שפן עצים מזרחי, באתר NCBI (באנגלית) שפן עצים מזרחי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שפן עצים מזרחי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שפן עצים מזרחי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שפן עצים מזרחי, באתר GBIF (באנגלית) שפן עצים מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שפן הסבך

שפן הסבך (שם מדעי: Heterohyrax brucei) הוא מין יחיד בסוגו של יונק קטן ממשפחת השפניים. שפן זה חי בערבות עשב וסוואנות במזרח אפריקה והוא בעל פרווה חומה-זהובה. שפן זה מזכיר מעט את שפן הסלע אך יותר קטן ובעל לסתות קטנות ועגולות יותר. הוא בעל פרווה חומה מעט ובקצה הגב ישנם שערות מנומרות בחום-זהוב. הרגליים קצרות ויש לו טוחנות גדולות המזכירות ניבים בקצה הלסת. כמו לרוב השפנים הוא בעל אוזניים, אף וזנב קצרים. הרגליים קצרות וצהובות מעט. אורכו הממוצע 305–380 מ"מ ומשקלו 2.3-3.6 ק"ג. השפנים חיים במחילות באזורי אפריקה המזרחית וחיים בחבורות בינוניות של 5–34 פרטים. הם שוכני אזורים סלעיים אך יורדים לאכול מהעצים ומבלים הרבה מהזמן בסבכים ומכאן שמם. מזון: השפן בעיקר מניצנים, פרחים, עלים וזרעים של צמחים שונים ורק לעיתים נדירות אוכלים עשב. לעיתים הם גם עולים על עצים כדי למצוא מזון. הם שותים לעיתים נדירות. אויבים: לשפן הקטן מגוון אויבים ביניהם חתולים גדולים כמו האריה והנמר, צבועים, תנים, עופות דורסים ונחשים גדולים. הקטנים פגיעים גם לחתולים קטנים, שועלים, נמיות, נחשים, בזים וינשופים. מדיה וקבצים בנושא שפן הסבך בוויקישיתוף שפן הסבך, באתר ITIS (באנגלית) שפן הסבך, באתר NCBI (באנגלית) שפן הסבך, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שפן הסבך, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שפן הסבך, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שפן הסבך, באתר GBIF (באנגלית) שפן הסבך באתר הרשימה האדומה של IUCN
שפן עצים מערבי

שפן עצים מערבי (שם מדעי: Dendrohyrax dorsalis) הוא מין של שפן החי על עצים וקרוב משפחתו לסוג של שפן עצים מזרחי. כפי שמשתמע משמו הוא נפוץ במערב אפריקה. סימני הזיהוי העיקריים שלו הם גבו השעיר, כתם פרווה לבן מתחת לסנטר ושיניים אחוריות תחתונות גדולות מעט יותר משאר השפנים. הוא בעל פרווה אפורה-לבנה וכמו רוב השפנים הוא איטי ובעל רגליים וזנב קצרים. אורכו 45–60 ס"מ ומשקלו 1–5 ק"ג. השפן חי בטבע ביערות טרופיים, אזורים סבכים לחים ואזורים סלעיים שונים במערב אפריקה המשוונית במדינות: בנין, קמרון, הרפובליקה המרכז אפריקאית, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, גינאה המשוונית, גבון, גמביה, גאנה, גינאה, גינאה ביסאו, ליבריה, ניגריה, רואנדה, סנגל, סיירה לאון, דרום סודאן, טוגו, אוגנדה וייתכן שגם בניז'ר. שפן זה חי בבדידות או בקבוצות של 2–3 פרטים החיים במאורות בימים ויוצאים לטפס על עצים בלילות. הם בעלי כריות מתחת אצבעותיהם העוזרים להם לטפס. הם צמחונים וניזונים מעלים, פירות וזרעים על העצים ולעיתים נדירות יורדים לאכול עשבים. הם לא שותים לעיתים קרובות. הם עשויים להיטרף על ידי עיטים, נצים, נמרים, תנים, סרוואל, חתול זהוב אפריקני ופיתון. הם גם ניצודים על ידי התושבים המקומיים. בכמה מקרים נצפו כמה שימפנזות צדות שפנים אך הם לא הרגו אותם אלא השתעשעו איתם בקינם. תת-מיני השפן הם: D. d. dorsalis D. d. emini D. d. latrator D. d. marmota D. d. nigricans D. d. sylvestris המין שפן עצים בניני פוצל ממין זה ב-2021. מדיה וקבצים בנושא שפן עצים מערבי בוויקישיתוף שפן עצים מערבי, באתר ITIS (באנגלית) שפן עצים מערבי, באתר NCBI (באנגלית) שפן עצים מערבי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שפן עצים מערבי, באתר GBIF (באנגלית) שפן עצים מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.