laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קאמילו ורגאס

קאמילו אנדרס ורגאס חיל (בספרדית: Camilo Andrés Vargas Gil; נולד ב-9 במרץ 1989 בבוגוטה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק באטלס ובנבחרת קולומביה בעמדת השוער. ורגאס החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אינדפנדיינטה סנטה פה וערך את הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת מעט אחרי יום הולדתו ה-18, ב-11 במרץ 2007 במשחק מול לה אקידד. הוא נכנס בדקות האחרונות והקבוצה ניצחה 2–1. ורגאס המשיך לשמש כשוער מחליף וגם של קבוצת המילואים וב-2009 זכה בתואר הראשון שלו כמקצוען כשקבוצתו זכתה בגביע הקולומביאני של אותה שנה. בטורניר הקלאוסורה של 2010 כבר שיחק שבעה משחקים כולל הצטיינות בדרבי (ספורט) מול מיונאריוס, בו הדף פנדל והשאיר את התוצאה על 0–0. ב-2011 קיבל הרבה יותר הזדמנויות בקבוצה בליגה המקומית ובגביע סודאמריקנה. ב-2012 הפך לשוער הראשון של הקבוצה והיה מהשחקנים הבולטים שעזרו לסנטה פה להשיג את תואר האליפות השביעי של המועדון והראשון לאחר 36 שנים ובעזרתו זכתה הקבוצה גם בסופרליגה 2013 על חשבונה של היריבה העירונית, מיונאריוס. הוא המשיך את היכולת הטובה גם ב-2013, בשנה שבה סנטה פה הגיעה עד לשלב חצי גמר הקופה ליברטדורס ובעקבות כך, קיבל לראשונה את הזימון לנבחרת הבוגרת על ידי המאמן חוסה נסטור פקרמן. ב-2014, עזר לקבוצה להגיע פעם נוספת לגמר טורניר הקלאוסורה תוך כדי שהוא כובש שער נוסף, הפעם בפנדל מול אתלטיקו וילה ב-22 בנובמבר 2014. הוא הפך לאחד מהשחקנים הנערצים על אוהדי הקבוצה, עד אשר קיבל החלטה בתחילת 2015 לעבור לאתלטיקו נסיונל וגרם לזעם גדול בקרבם. באתלטיקו נסיונל, היה שוער שני אחרי פרנקו ארמני. הוא שיחק מספר משחקים, אבל ברוב הטורניר שימש כמחליף ולבסוף זכה עם הקבוצה באליפות הקלאוסורה 2017. לאור מיעוט דקות המשחק, הוחלט בנסיונל להשאיל את ורגאס בתחילת 2016 לקבוצת ארחנטינוס ג'וניורס הארגנטינאית וכעבור חצי שנה הושאל לדפורטיבו קאלי. הוא חזר לנסיונל לקראטת טורניר הקלאוסורה 2017 אך לא שיחק דקה לאורך כל הטורניר ובינואר 2018 סגר את תנאיו שוב עם דפורטיבו קאלי. לאחר שהציג יכולת טובה בליגה ב־2012, זומן לראשונה על ידי חוסה נסטור פקרמן לנבחרת הבוגרת ב-30 באוגוסט 2012 שהתכוננה למשחקי מוקדמות מונדיאל 2014 מול אורוגוואי וצ'ילה. הוא היה חלק מהסגל הסופי שנסע למונדיאל 2014 בברזיל כשוער שלישי אחרי אוספינה ומונדרגון וכן היה גם חלק מהסגל הסופי שנסע לקופה אמריקה 2015 שנערך בצ'ילה. בסך הכל ערך עד כה חמש הופעות בנבחרת, כאשר הבכורה הייתה במשחק ידידות מול אל סלבדור ב-10 באוקטובר 2014. נבחר להיות בין 23 השחקנים שהרכיבו את הסגל הסופי למונדיאל 2018, הפעם כשוער שני, אך גם במונדיאל זה לא זכה לשחק. סנטה פה אליפות קולומביה: 2012 אפרטורה, 2014 קלאוסורה הגביע הקולומביאני: 2009 הסופר קאפ הקולומביאני: 2013 אתלטיקו נסיונל אליפות קולומביה: 2015 קלאוסורה מדיה וקבצים בנושא קאמילו ורגאס בוויקישיתוף קאמילו ורגאס, באתר Transfermarkt קאמילו ורגאס, באתר Soccerway קאמילו ורגאס, באתר WorldFootball.net קאמילו ורגאס, באתר National Football Teams קאמילו ורגאס, באתר FootballDatabase.eu AS, 6.2.15, Camilo Vargas: “Atlético Nacional tiene la mejor hinchada del país” El Tiempo, 2.6.14 Conozca a los 23 jugadores de la Selección Colombia que irán a Brasil 30.5.15, El Pais José Pékerman entregó la lista de 23 convocados de la Selección Colombia a la Copa América ESPNDeportes, 10.10.14, Será el debut de Camilo Vargas en Colombia, ESPNdeportes.com, ‏2014-10-10 (בספרדית) Colombiareports.com, 4.6.18 Colombia names final squad for World Cup in Russia
פלדת בליה

פלדת בליה (באנגלית: weathering steel) ידועה בשמה המסחרי פלדת קורטן (Corten steel) היא קבוצת סגסוגות פלדה שפותחה כדי למנוע צורך בצביעת אלמנטים המיוצרים מפלדה זו להגנה מפני קורוזיה. בהיותה חשופה להשפעות האטמוספירה מספר שנים גורמים יסודות הסגסוגת ליצירת שכבת הגנה על פני הפלדה, למעשה הפלדה מחלידה בשכבתה החיצונית בלבד ומונעת המשך השיתוך של הפלדה. צבעה של שכבה זו הוא חום-אדמדם דמוי חלודה. הפלדה פותחה על ידי חברת הפלדה האמריקאית יו.אס. סטיל (USS- US steel) בשנת 1933 המחזיקה בסימן המסחרי COR-TEN. מקור השם הוא הלחם של תחיליות המילה האנגלית "קורוזיה" (Corrosion) ושל המונח "מאמץ מתיחה" (Tensile strength). הפלדות מסומנות בתקן האמריקאי 242 ASTM A 588 ASTM A ו-606 ASTM A עבור פחים דקים. בעת הוצאתה לשוק היו רכיבי הסגסוג 0.2%-0.5% נחושת 0.5%-1.5% כרום ו- 0.1%-0.2% זרחן. במשך השנים השתנו חלק מהמרכיבים, לדוגמה: הוספת 0.4% ניקל, הקטנת תכולת הזרחן עד כדי 0.04% ותוספות של מספר יסודות אחרים. השינויים הביאו לחזוק עמידתה במאמצי מתיחה עד כדי מאמץ כניעה בשיעור 580 מגה פסקל כך שהיא מתאימה לשמש כפלדת מבנים. יתרונה של הפלדה הוא ששכבת המגן מונעת את הצורך להגן עליה בצביעה חוזרת ונשנית ולכן היא שמשה לבנית גשרי פלדה ומכולות להובלה ימית כדי לחסוך בעלויות אחזקה. נוסף לכך צבעה החלוד מושך את עיני אדריכלים ופסלים כאלמנט דקורטיבי לבניה ופיסול חוצות. בוורלי פפר הייתה בין הראשונות שניצלו פלדה זו ליצירת פסלים. עם השנים התבררו חסרונתיה של הפלדה: שיתוך הצטברות של מים בכיסים ובחיבורים גורמת להמשך תהליך השיתוך לעומק הפלדה ולגרימת כשל כמו בשיתוך רגיל הפלדה אינה עמידה בנתזי מלח. נתזים אלה יכולים להגיע בקרבה לים או במלח המפוזר בעת שלגים למניעת קפיאת הכבישים עם זאת מבנים שנבנים על פי ההנחיות ההנדסיות נמצאו כעומדים בפני שיתוך שנים רבות (על פי סקר המבוצע מאז 1980 על גשרים בארצות הברית) אסתטיקה השכבה המחלידה עלולה ליצור כתמים רבים בסביבת המבנה העשוי פלדה זו הפלדה מחלידה בדרך כלל בצורה אחידה, אולם אם יש צורך בניקוי מקומי (כמו במקרה של הסרת גרפיטי) נוצרים שינויי גוון. מדיה וקבצים בנושא פלדת בליה בוויקישיתוף נחום נווה, קורוזיה של פלדות קורטן, אתר ארגוני המהנדסים, האדריכלים והאקדמאים במקצועות הטכנולוגיים בישראל Performance of weathering steel in highway bridges
יושיטו אוקובו

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא Ōkubo. יושיטו אוקובו (ביפנית: 大久保 嘉人; נולד ב-9 ביוני 1982 בפוקואוקה שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת החלוץ בסרסו אוסקה. הופיע 60 פעמים בנבחרת יפן. ב-3 בינואר 2009 הודיעה ויסל קובה על העברתו של אוקובו למועדון הגרמני וולפסבורג מהבונדסליגה. אוקובו שיחק בוולפסבורג שישה חודשים וחזר לוויסל קובה. בתקופתו בבונדסליגה הוא זכה עם וולפסבורג באליפות והפך לשחקן היפני הראשון שזכה בתואר הבונדסליגה. אוקובו היה חלק מסגל נבחרת יפן האולימפית לשנת 2004, שהודחה בסיבוב הראשון וסיימה במקום הרביעי בבית B שממנו עלו נבחרת איטליה ונבחרת אורוגוואי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-31 במאי 2003 במשחק ידידות נגד נבחרת קוריאה הדרומית באצטדיון האולימפי בטוקיו כשהוא נשלח להחליף את טקיוקי סוזוקי. ב-17 באוקטובר 2007 אוקובו כבש את שערו הראשון בנבחרתו במשחק ידידות נגד נבחרת מצרים באצטדיון נגאי באוסקה. בחירתו של מאמן נבחרת יפן, אלברטו זאקרוני, באוקובו להיות כחלק מסגל נבחרת יפן למונדיאל 2014 נחשבה להפתעה גדולה. בונדסליגה (1): 2008-09 הכדורגלן האסייתי של השנה (1): 2003 מלך השערים של ליגת העל היפנית (2): 2013, 2014 מדיה וקבצים בנושא יושיטו אוקובו בוויקישיתוף יושיטו אוקובו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יושיטו אוקובו, ברשת החברתית אינסטגרם יושיטו אוקובו, באתר Transfermarkt יושיטו אוקובו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יושיטו אוקובו, באתר Soccerway יושיטו אוקובו, באתר BDFutbol יושיטו אוקובו, באתר WorldFootball.net יושיטו אוקובו, באתר National Football Teams יושיטו אוקובו, באתר FootballDatabase.eu
דניאל קמברונרו

דניאל קמברונרו (בספרדית: Daniel Arturo Cambronero Solano; נולד ב-1 בדצמבר 1987 בסן חוזה שבקוסטה ריקה) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי אשר משחק בעמדת השוער בדפורטיבו מלאקאטקו מליגת העל של גואטמלה ובנבחרת קוסטה ריקה. לאחר ששיחק בשורות הנוער של הקבוצה הקוסטה ריקנית דפורטיבו סאפריסה, קמברונרו ערך את הופעת הבכורה שלו בפונטרנס. בשנת 2007 עבר לאוניברסידד דה קוסטה ריקה וב-2011 הצטרף לארדיאנו. קמברונרו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסטה ריקה במרץ 2011 במשחק ידידות נגד נבחרת ונצואלה, זהו המשחק הבינלאומי הראשון שלו. הוא נכלל בסגל של נבחרת קוסטה ריקה לגביע הזהב 2009 אך לא שיחק. דניאל קמברונרו, ברשת החברתית פייסבוק דניאל קמברונרו, באתר Transfermarkt דניאל קמברונרו, באתר Soccerway דניאל קמברונרו, באתר National Football Teams דניאל קמברונרו, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אכלוזאורוס

אכלוזאורוס (שם מדעי: Achelousaurus) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים ששכן ביבשת אמריקה הצפונית בקרטיקון העליון, כ-74 מיליון שנים לפני זמננו. פירוש השם "לטאת אכלוס" על שם דמות מהמיתולוגיה היוונית ושם המין horneri הוא על שם הפלאונטולוג ג'ון ר. הורנר. אכלוזאורוס היה דינוזאור צמחוני הולך על ארבע. הגולגולת שלו לא הייתה מצוידת בקרניים חדות אלא בבליטות גרמיות קהות. העטרה (frill) שלו, מעין "מניפה" גרמית הייתה קצרה אך בעלת בליטות ושקעים ("חלונות" בעצמות העטרה), כללה זיזים חדים ושימשה ככלי מרשים במפגני ראווה. מקצה העטרה בלטו שני זיזים ארוכים ומעוקלים. האכלוזאורוס היה שייך לתת-משפחת הצנטרוזאורים של הצרטופסיים ואופיין בעטרה קצרה ובליטה גדולה מעל האף. אורכו היה כ-6 מטרים (20 רגל) ומשקלו כ-2–3 טונות. האכלוזאורוס התגלה על ידי סקוט סמפסון ב-1995. מאובניו נתגלו במונטנה שבארצות הברית בסלעי משקע שמתוארכים לגיל הקמפן, כ-80 עד 73 מיליון שנה לפני זמננו. מאובניו של אכלוזאורוס נמצאו בשכבה הצעירה ביותר מתקופה זו, כ-74 מיליון שנה לפני זמננו. המאובנים שנתגלו כוללים 3 גולגולות (שמוצגות כיום במוזיאון הרי הרוקי) ומספר עצמות של השלד הצירי. איור של אכלוזאורוס ואייניוזאורוס המותקף בידי מין טירנוזאור מדיה וקבצים בנושא אכלוזאורוס בוויקישיתוף אכלוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אכלוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Achelousaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)
ילצין טחדה

ילצין טחדה (בספרדית: Yeltsin Tejeda; נולד ב-17 במרץ 1992) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי אשר משחק בעמדת הקשר בארדיאנו (אנ') ובנבחרת קוסטה ריקה. טחדה נולד בלימון שבקוסטה ריקה ונקרא על שם בוריס ילצין, נשיא רוסיה דאז. בשנת 2011, טחדה החל את הקריירה במועדון הכדורגל הקוסטה ריקאי דפורטיבו סאפריסה וכבש שער אחד. בעונת 2014, טחדה הפך לקפטן הקבוצה. ב-22 באוגוסט 2014 לאחר המונדיאל חתם בקבוצה הצרפתית אוויאן לארבע שנים. טחדה נבחר לסגל נבחרת קוסטה ריקה לאליפות CONCACAF 2009 עד גיל 17 והיה גם חלק מסגל הנבחרת לאליפות CONCACAF 2011 עד גיל 20. הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת הבוגרת הייתה ב-11 בדצמבר 2011 במשחק ידידות נגד נבחרת קובה בהוואנה. טחדה נחשב לשחקן מפתח במהלך קמפיין העלייה למונדיאל 2014 בברזיל. נכלל בסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 2022. מדיה וקבצים בנושא ילצין טחדה בוויקישיתוף ילצין טחדה, ברשת החברתית פייסבוק ילצין טחדה, באתר Transfermarkt ילצין טחדה, באתר Soccerway ילצין טחדה, באתר BDFutbol ילצין טחדה, באתר WorldFootball.net ילצין טחדה, באתר National Football Teams ילצין טחדה, באתר FootballDatabase.eu https://www.crhoy.com/deportes/oficial-los-26-jugadores-de-la-sele-para-la-copa-mundial-catar-2022/ באתר CRHoy, ‏ 3 בנובמבר 2022 (בספרדית)
אגם ניקרגואה

אגם ניקרגואה (בספרדית: Lago de Nicaragua) הוא האגם הגדול ביותר במדינה זו, האגם הגדול במרכז אמריקה, התשיעי בגודלו באמריקה וה-19 בגודלו בכדור הארץ. האגם, המכיל מים מתוקים, נוצר על ידי פעילות טקטונית. הוא ממוקם בדרום מערב ניקרגואה, מדרום לבירתה מנגואה ובקרבת חוף האוקיינוס השקט של המדינה, בגובה של 32.7 מטרים מעל פני הים. שטחו הוא 8,264 קילומטרים רבועים (6.3% משטח ניקרגואה), מעט פחות מזה של אגם טיטיקקה. אורכו המקסימלי 161 קילומטרים ורוחבו המקסימלי 71 קילומטרים. אגן ההיקוות שלו משתרע על פני 41,600 קילומטרים רבועים בניקרגואה וקוסטה ריקה. עומק האגם מגיע עד ל-26 מטרים. הוא מחובר באופן בלתי סדיר לאגם מנגואה על ידי הנהר טיפיטפה (Tipitapa). הוא מתנקז לים הקריבי דרך נהר סן חואן. באגם מצויים למעלה מ-400 איים. שני האיים הגדולים הם אומטפה (Ometepe) וספטרה (Zapatera). כן מצוי בו הארכיפלג של איי סולנטינאמה (Solentiname). על גבי האי אומנטפה שני הרי געש, שהגבוה שבהם, קונספסיון, מתנשא עד ל-1,610 מטרים מעל פני הים. האגם ידוע בגלים הגבוהים שבו, שמחוללות רוחות מזרחיות הנושבות כלפי האוקיינוס השקט. מעת לעת מתחוללות בו סערות גדולות המקשות על השיט בו. לאגם שמות מקומיים רבים, לרבות Lago Cocibolca, ‏Mar Dulce, ‏Gran Lago Dulce ו-Lago de Granada. מאמצע המאה ה-17 ועד אמצע המאה ה-19 פעלו באגם פיראטים שהגיעו אליו מהים הקריבי. מאז המאה ה-19 כלול האגם בתוכניות שונות שהועלו לכריית תעלת ניקרגואה - מעבר בין הים הקריבי לאוקיינוס השקט, שיתחרה בתעלת פנמה. אף שבאגם מים מתוקים מצויים בו יצורים הנמצאים בים הפתוח, לרבות כרישים. אלו נחשבו בתחילה כמין אנדמי לאגם, אך בשנות ה-60 הוכח שמדובר בכרישים שוריים, והתברר כי הם הגיעו אל האגם מהים הקריבי דרך נהר סן חואן. באגם נמצא מספר גדול של סוגי דגים אחרים, לרבות 16 מיני אמנוניים שהם אנדמיים לאגם. שמורת האי אומטפה הוכרזה כשמורה ביוספרית על ידי ארגון אונסק"ו ב-2010. בעשורים האחרונים מחמיר מצבו האקולוגי של האגם. בבדיקה שערכה סוכנות מחקר ממשלתית של ניקרגואה התברר שלאגם מוזרמות כמויות גדולות של שפכים שמקורם במפעלי תעשייה השוכנים לאורך גדותיו. מצבה הכלכלי הקשה של המדינה הכביד על היכולת לבנות מתקנים לטיהור השפכים. מראה כללי של האגם חוף מוצף באי אומטפה מדיה וקבצים בנושא אגם ניקרגואה בוויקישיתוף תמונת הדמיה על בסיס תמונת לוויין של אגם מנגואה ומעבר לו (בחלק העליון של התמונה) אגם ניקרגואה, באתר NASA אגם ניקרגואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לוי (לב) ברגלסון

לוי (לב) ברגלסון (8 באוגוסט 1918 – 25 במאי 2014) היה פרופסור לביוכימיה, חבר האקדמיה הרוסית למדעים וחבר סגל באוניברסיטה העברית בירושלים. לוי (לב) ברגלסון, בנם היחיד של ציפורה ודוד ברגלסון, אחד מסופרי הפרוזה היידיים הקלאסיים, נולד בקיץ 1918 בעיירה האיסין שבמחוז ויניצה של אוקראינה הסובייטית. בשנת 1921, כשהיה בן 3, נטשה המשפחה את אוקראינה הסובייטית והיגרה לגרמניה, שם התיישבה בבירה ברלין. עם התגברותה של האנטישמיות בגרמניה, עזבה המשפחה לדנמרק, קופנהגן, שם חיה שנתיים, ובשנת 1934 התיישבה במוסקבה בירת ברית המועצות. בשנת 1941 סיים לב את לימודיו בפקולטה לכימיה באוניברסיטת מוסקבה, ועם תחילת המלחמה עם גרמניה גויס לבית ספר למודיעין בעורף של הצבא האדום, שם לימד גרמנית. לאחר בקשות חוזרות ונשנות להעבירו לחזית, נענתה בקשתו בסתיו 1942. שבועות ספורים לפני הנסיעה לחזית נישא לנעמי אוסטרובר. לב השתתף בקרבות באוקראינה, הונגריה, אוסטריה, יוגוסלביה ובולגריה וקיבל אותות ועיטורי גבורה רבים, בין היתר על כיבוש וינה, כיבוש בודפשט, שחרור בלגרד, ניצחון על גרמניה, ואות הוקרה ממלך בולגריה, בוריס השלישי. ב-1946 התקבל למכון לכימיה ביו-אורגנית, אך לא הספיק לסיים לימודיו שם עקב מעצרו בשנת 1949 של אביו, שמאוחר יותר, בשנת 1952, היה בין הרוגי המלכות בברית המועצות ונרצח באשמת חברות ב"וועד היהודי האנטי פשיסטי". בשנת 1951 נעצר ונכלא לב ברגלסון (כבנו של "בוגד העם") יחד עם אשתו ובתו הקטנה ולאחר מכן נשלחו הוא ואשתו לגלות בסיביר (צפון קזחסטן), שם עבד ככורה פחם. בשנת 1954, לאחר מותו של סטלין, חזר ברגלסון למוסקבה והחל לעסוק במדע. בשנת 1961 סיים את עבודת הדוקטור שלו וקיבל תקן של מרצה. ב-1962 ייסד את מעבדת הליפידים הראשונה בברית המועצות תחת המכון לכימיה ביו-אורגנית, וב-1986 הקים מעבדת פרוסטגלנדינים במרכז הקרדיולוגי באקדמיה למדעי הרפואה של ברית המועצות. ב-1968 מונה לחבר באקדמיה הרוסית למדעים. ב-1991 עלה לישראל ביחד עם אשתו. מדינת ישראל הכירה בברגלסון ואשתו כאסירי ציון. בישראל כיהן כפרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים והעביר הרצאות בביוכימיה באוניברסיטאות שונות באירופה ובארצות הברית. ב-2014 נפטר והובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים והוא בן 95. תחום העניין המדעי העיקרי של ברגלסון היה חקר שינוי המבנה וארגון מולקולרי של ליפידים בקרום התא תחת מצבים פתולוגיים שונים, בעיקר של טרשת עורקים ומחלות אונקולוגיות. ברגלסון נחשב למייסד בית הספר המדעי הלאומי לחקר הליפידים שמיאקין ואוצ'יניקוב באקדמיה הרוסית למדעים. יחד עם תלמידיו, הוא גילה סדרה של ליפידים שלא היו מוכרים קודם למדע ופיתח גישות חדשות במחקר של הארגון המולקולרי בממברנה הביולוגית. מדיה וקבצים בנושא לוי ברגלסון בוויקישיתוף Lev D. Bergelson. Personal information. Institute of bioorganic chemistry
דייגו קלבו

דייגו גרלגו קלבו פונצקה (בספרדית: Diego Gerardo Calvo Fonsecaa; נולד ב-25 במרץ 1991) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בעמדות הקשר. ייצג את נבחרת קוסטה ריקה במונדיאל 2014. קלבו החל את הקריירה שלו בקבוצת אלחואלנסה מליגת העל של קוסטה ריקה. ב-2013 עבר לוולרנגה מליגת העל הנורווגית שם שיחק עונה וחצי ביוני 2014 עבר לגטבורג מהליגה השוודית הראשונה. בעונת 2015 חזר לקבוצת נעוריו אלחואלנסה. קלבו שיחק בנבחרת קוסטה ריקה עד גיל 20 והשתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 2011. הוא זומן לראשונה לנבחרת קוסטה ריקה במרץ 2013 וזומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014. אלחואלנסה ליגת העל הקוסטה ריקאית (4): 2010 אפרטורה, 2011 קלאוסורה, 2011 אפרטורה, 2012 אפרטורה דייגו קלבו, ברשת החברתית פייסבוק דייגו קלבו, באתר Transfermarkt דייגו קלבו, באתר Soccerway דייגו קלבו, באתר WorldFootball.net דייגו קלבו, באתר National Football Teams דייגו קלבו, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוסה מיגל קוברו

חוסה מיגל קוברו לוריה (בספרדית: José Miguel Cubero Loría; נולד ב-14 בפברואר 1987) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בעמדות הקשר בקבוצת אלחואלנסה ובנבחרת קוסטה ריקה. קוברו החל את הקריירה שלו בקבוצת ארדיאנו מליגת העל של קוסטה ריקה ב-2006. מלבד שנה אחת בה הושאל לפונטרנס הוא לא עזב את הקבוצה וזכה איתה במספר אליפויות. קוברו שיחק בנבחרת קוסטה ריקה עד גיל 20 והשתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 2007. הוא זומן לראשונה לנבחרת קוסטה ריקה באוגוסט 2010. הוא שיחק בקופה אמריקה 2011 ובגביע הזהב 2011 וזומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014. ב-31 ביולי 2014 חתם בבלקפול מהאנגלית לעונה אחת, בתום אותה עונה הוא חתם לעונה נוספת עד סוף עונה 2015/16. ב-19 בינואר 2016 חזר לארדיאנו. ארדיאנו ליגת העל הקוסטה ריקאית (2): 2012 קלאוסורה, 2013 קלאוסורה חוסה מיגל קוברו, ברשת החברתית פייסבוק חוסה מיגל קוברו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חוסה מיגל קוברו, ברשת החברתית אינסטגרם חוסה מיגל קוברו, באתר Transfermarkt חוסה מיגל קוברו, באתר Soccerway חוסה מיגל קוברו, באתר WorldFootball.net חוסה מיגל קוברו, באתר National Football Teams חוסה מיגל קוברו, באתר FootballDatabase.eu
בוטה

האם התכוונתם ל... מקומות בוטה-בוטה – מחוז בלסוטו אישים הרטה בוטה – פושעת מלחמה נאצית ששירתה כשומרת במחנה הריכוז ברגן-בלזן מריו בוטה – אדריכל שווייצרי פול-אמיל בוטה – סייר וחוקר ארצות, חוקר טבע, רופא וארכאולוג צרפתי קרלו בוטה (אנ') – היסטוריון איטלקי בוט (פירושונים)
בית הבונים החופשיים (שיקגו)

בית הבונים החופשיים (באנגלית: Masonic Temple) היה גורד שחקים ששכן בצומת הרחובות רנדולף (אנ') וסטייט (אנ') בשיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הבניין התנשא לגובה של 92 מטרים והיה בעל 22 קומות. הוא תוכנן על ידי משרד האדריכלים ברנהם ורוט (אנ') ונבנה בין השנים 1891–1892. הבניין הפך לגבוה ביותר בשיקגו בשנת 1895 עם הסרת מגדל השעון של בניין מועצת הסחר (Chicago Board of Trade Building). הבניין נהרס בשנת 1939 לטובת הקמת רכבת תחתית ברחוב סטייט. במרכז הבניין הייתה חצר פנימית שהייתה מוקפת בתשע קומות של חנויות, מעליהן קומות משרדים וחדרי ישיבות לאנשי ארגון הבונים החופשיים בחלקו העליון. חדרי ישיבות אלו שימשו גם כתיאטראות. אולם, המעליות בו הוכחו כבלתי יעילות לשימוש המוני. תקנות הבנייה לגובה בשיקגו, שנחקקו בשנת 1892, לא איפשרו לגורדי השחקים שתוכננו בעיר לחרוג מגובהו של בית הבונים החופשיים. תקנות אלו שונו רק בשנות העשרים של המאה ה-20. בית הבונים החופשיים בשיקגו (1900) בית הבונים החופשיים לצד בניין Marshall Field and Company ‏(1911) גורדי שחקים מוקדמים מדיה וקבצים בנושא בית הבונים החופשיים בוויקישיתוף גורדי השחקים הגבוהים בעולם "A City Under One Roof—The Masonic Temple, Chicago" – סיינטיפיק אמריקן, 10 בפברואר 1894. ג'פרי ג'ונסון "The World's Tallest Building, 1892" בית הבונים החופשיים באתר skyscraperpage.com בית הבונים החופשיים באתר Emporis.com בית הבונים החופשיים באתר structurae.net בית הבונים החופשיים. Melissa Matlins
פדריקו גראווינה

דון פדריקו קרלוס גראווינה (בספרדית: Federico Carlos Gravina; ‏12 באוגוסט 1756 פלרמו - 9 במרץ 1806 קדיס) היה אדמירל ספרדי שהשתתף בקרבות רבים במלחמת העצמאות של ארצות הברית ובמהלך המלחמות הנפוליאוניות. גראווינה פיקד על הכוחות הספרדיים שהשתתפו בקרב כף פיניסטרה ובקרב טרפלגר שבמהלכו נפצע פצעי מוות. גראווינה נולד בעיר פלרמו שבאי סיציליה שנשלטה על ידי ספרד להורים ששמם חואן וליאונור. בעזרת דודו שגריר ממלכת נאפולי בספרד התקבל כצוער בצי הספרדי והוא בן 12 בלבד. מאוחר יותר הוצב על הפריגטה סנטה קלרה והוצב בברזיל הוא פיקד על כוח ספרדי שכבש כמה איים ליד סנטה קטלינה, וב-1777 שרד תאונה בריו דה לה פלטה שבמהלכה טבעו מרבית צוות הספינה שלו לאחר מכן חזר לספרד ופיקד על דיכוי שודדי ים ליד חופי אלג'יריה. במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית לחמה ספרד לצד צרפת והמושבות גראווינה פיקד על המצור הכושל על גיברלטר ומאוחר יותר על הכוח הספרדי שכבש את מנורקה. ולאחר המלחמה פיקד על פינוי אוראן שנמכרה לאימפריה העות'מאנית. כשפרצו מלחמות צרפת המהפכנית לקח בהן גראווינה חלק פעיל. לאחר הסכם השלום מונה גראווינה לשגריר ספרד בצרפת בתנאי אחד אם תפרוץ שוב מלחמה הוא חוזר מיד לצי. גראווינה השתתף בהכתרתו של נפוליאון לקיסר, והיה ביחסים טובים עם האדמירלים הצרפתיים אולם כאשר חתמו צרפת וספרד הסכם והכריזו מלחמה על בריטניה חזר לצי ומונה למפקדו. הוא פיקד על הכוחות הספרדיים בקרב כף פיניסטרה, לאחר הקרב השתבשו תוכניותיו של נפוליאון לכבוש את האיים הבריטיים והאדמירל הצרפתי וילנב שפיתח לעצמו פרנויה מנלסון מאז קרב הנילוס נאלץ לסגת לקדיס שם המתין בעוד הספינות הבריטיות המתינו גם הן. גראווינה ומפקדים ספרדיים נוספים טענו שיש לצאת ולתקוף בעוד שהאדמירלים הצרפתיים חששו בסופו של דבר כאשר שמע וילנב שנפוליאון שלח אדמירל אחר להחליף אותו הורה בלית בררה וילנב לצי המאוחד לצאת מקדיס שם המתינו הבריטיים תחת פיקודו של נלסון והתחולל קרב טרפלגר. פרינציפה דה אסטוריאס ספינתו של גראווינה הותקפה בידי שלוש ספינות בריטיות וגראווינה נפגע מכדור בזרועו והובא לחוף. למרות הכישלון הוא הועלה בדרגה והתקבל בכבוד ובהערכה אולם מהפציעה הוא לא התאושש, ארבעה חודשים הוא שרד כשמצבו משתפר ומתדרדר כל הזמן במרץ הוא נפטר, מילותיו האחרונות היו "אני הולך להצטרף לנלסון". מדיה וקבצים בנושא פדריקו גראווינה בוויקישיתוף
אחידיו ארבאלו ריוס

אֶחידיו ראול ארֶבאלו ריוס (בספרדית: Egidio Raúl Arévalo Ríos; נולד ב-1 בינואר 1982 בפאיסנדו), המכונה לעיתים אל קצ'ה ואל פקניו חיגנטה, הוא כדורגלן אורוגוואי. ארבאלו התחיל לשחק בקבוצת הנוער של פאיסנדו בז'ה ויסטה בעיר הולדתו פאיסנדו ב-1999 וכעבור שנה עבר לשחק בקבוצה הבוגרת במשך שנה. בשנים שלאחר מכן הוא שיחק בבז'ה ויסטה, פניארול, מונטריי במקסיקו, דאנוביו באורוגוואי וסן לואיס במקסיקו. ב-2009 הוא חזר לשחק בפניארול למשך עונה וזכה אתם באליפות אורוגוואי. לאחר מכן הוא עבר לבוטפוגו בברזיל, שם שיחק משחק אחד בלבד, ואז עבר לטיחואנה במקסיקו. כעבור עונה הוא עבר לפלרמו מהסרייה א' האיטלקית. כעבור שנה הוא הושאל לשיקגו פייר מליגת ה-MLS בארצות הברית לשארית עונת 2013. לאחר מכן הוא נמכר לטיגרס המקסיקנית ומיד הושאל לשישה חודשים למונרקס מורליה. ביוני 2016 חתם בצ'יאפס. ב-2017 עבר לוראקרוס. ארבאלו התחיל לשחק בנבחרת אורוגוואי ב-2006. ארבאלו נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2010, אשר בו הנבחרת סיימה במקום הרביעי. הוא השתתף בכל המשחקים של הנבחרת בטורניר. ב-2011 הוא זכה עם נבחרתו בקופה אמריקה. ב-2012 הוא נבחר על ידי מאמן הנבחרת אוסקר טבארס להיות אחד משלושת השחקנים הבוגרים בנבחרת האולימפית של אורוגוואי לאולימפיאדת לונדון, והיה הקפטן של הנבחרת. הנבחרת הודחה בשלב הבתים. ארבאלו נכלל גם בסגל הנבחרת למונדיאל 2014. נבחרת אורוגוואי סיימה את המונדיאל בשלב שמינית הגמר. פניארול אליפות אורוגוואי: 2009/2010 נבחרת אורוגוואי קופה אמריקה: 2011 מדיה וקבצים בנושא אחידיו ארבאלו ריוס בוויקישיתוף אחידיו ארבאלו ריוס, באתר Transfermarkt אחידיו ארבאלו ריוס, באתר Soccerway אחידיו ארבאלו ריוס, באתר WorldFootball.net אחידיו ארבאלו ריוס, באתר National Football Teams אחידיו ארבאלו ריוס, באתר FootballDatabase.eu אחידיו ארבאלו ריוס, באתר ESPN
בקליט

בָּקֶלִיט (באנגלית: Bakelite) הוא גרסה מוקדמת של פלסטיק, והוא השם הנפוץ של התרכובת polyoxybenzylmethylenglycolanhydride. הבקליט הוא שְׂרָף תרמוסטי (שלא ניתן להתיך) שנוצר באמצעות תגובת אלימינציה של פנול עם פורמלדהיד. הבקליט פותח על ידי ליאו בקלנד (Leo Baekeland‏; 1944-1863), כימאי אמריקני ממוצא בלגי בשנת 1907 בניו יורק. בקליט הוא אחד ממוצרי הפלסטיק הסינתטי הראשונים, ושימושיו העיקריים התבססו על היותו מבודד חשמלי ומבודד תרמי טוב. שימושיו כללו בידוד חשמלי, למשל בשקעי ותקעי חשמל, כיסוי חיצוני למכשירי חשמל, תקליטים, ואף כמרכיבים בכלי מטבח, תכשיטים, מקטרות, כלי נשק וצעצועים. בשנת 1993 הגדירה האגודה האמריקנית לכימיה (ACS) את הבקליט כ'ציון דרך היסטורי לאומי בכימיה', לאור חשיבותה של הבקליט בתור הפלסטיק המסחרי הסינתטי הראשון. מכיוון שכיום כמעט ולא משתמשים בבקליט, מראה ה"רטרו" של מוצרי בקליט הופך את חלקם לפריטי אספנות. פלסטיק המבוסס על פנולים כמעט ולא נמצא בשימוש כיום, וזאת משום ששיטות הייצור שלו אינן אטרקטיביות בהתחשב בחלופות מודרניות. בנוסף, פלסטיק המבוסס על פנולים לרוב יהיה פריך יותר ולכן תכונותיו המכניות פחות טובות. כיום מייצרים בקליט בצורה של מוטות, יריעות וצינורות עבור יישומים בתחום התעופה, האלקטרוניקה והפקת חשמל. פלסטיק פולימר מדיה וקבצים בנושא בקליט בוויקישיתוף בקליט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רדיו בקליט, מתוך תצוגה במוזיאון הבקליט פותח מכתבים עשוי בקליט, משנת 1920 פטנט מספר 942699 לייצור בקליט, שהוענק בארצות הברית ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.