laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קוזלודוי

קוֹזְלוֹדוּי (בבולגרית: Козлодуй) היא עיר בצפון מערב בולגריה, השנייה בגודלה במחוז וראצה, שוכנת לגדות הדנובה וממוקמת 130 קילומטרים צפונית מבירת בולגריה סופיה ו-80 ק"מ מבירת המחוז וראצה. עדויות להתיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכות לתקופת הברונזה המאוחרת. כמו כן נמצאו שרידי יישובים מבוצרים מהמאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. בהמשך נשלט השטח על ידי האימפריה הרומית ונבנו מספר מצודות כדי להגן על גבול הדנובה של האימפריה. בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה הוקמה מצודה בסמיכות למיקום העיר המודרנית. משמה של המצודה קוזלודוייסקי, נגזר שם העיר המודרנית. עדויות כתובות ליישוב מאורגן במקום בשם קוֹטוֹזְלוּק מצויות בתעודות עות'מאניות מהמאה ה-16, העוסקות בגביית מיסים בווילאייט הדנובה. במהלך המאה ה-19, עידן התחייה הלאומית הבולגרית הוענק ליישוב שמו המודרני קוזלודוי. ב-23 בנובמבר 1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית ומתוקף סיכומי קונגרס ברלין, נכלל בשטח נסיכות בולגריה. אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון בשל שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה וכן בשל הגירה שלילית, בעיקר הגירת עבודה. בעשור הראשון של המאה ה-21 קטנה אוכלוסיית קוזלודוי בשיעור של 8.17 אחוזים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי 85.5 אחוזים הם בולגרים ו-14.5 אחוזים הם צוענים. מבחינת התמהיל המגדרי עולה, כי 49.32 אחוזים הן נשים ו-50.68 אחוזים הם גברים. סמוך לעיר פועלת מ-1970 תחנת כוח גרעינית בהספק של 1,820 מגה-ואט. זוהי תחנת הכוח הגרעינית היחידה בבולגריה. החל מ-2006, עם הצטרפות בולגריה לאיחוד האירופי צומצמה מאוד פעילות התחנה בלחץ האירופים ונסגרו 4 יחידות יצור מתוך ה-6 שפעלו במקום, בשל תנאי בטיחות לקויים. מקצת מעובדי התחנה נפלטו למעגל האבטלה ושיעורה בקוזלודי האמיר מעל לממוצע הבולגרי. בקוזלודוי פועלות חברת בנייה וחברה ליצור מוצרי צריכה חשמליים. העיר סמוכה לעורקי התחבורה מספר 5, 7, 8 ו-9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. מדיה וקבצים בנושא העיר קוזלודוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוזלודוי תקציר ההיסטוריה של קוזלודוי, באתר bulgaria.domino (באנגלית).
פטריות חוט

פטריות חוט (שם מדעי: Chytridiomycetes) הן מערכה בממלכת הפטריות. הן נחשבות לקדומות ביותר מבין הפטריות והם הופיעו לפני כ-500 מיליון שנה. לנבגי פטריות ממערכת החוט יש שוטון הדרוש להם לצורך רבייה בתווך המיימי שבו הן חיות. גמטות הפלואידיות (בעלות סט כרומוזומים יחיד) נוצרות במנבג (איבר היוצר נבגים) הפלואידי הקרוי גמטנגיום (שם מדעי: gametangium). הגמטות עוברות תהליך הפריה שמתרחש במים כך שנוצרת זיגוטה דיפלואידית. הזיגוטה מייצרת שני סוגי מנבגים שעוברים מיטוזה ליצירת מנבג דיפלואידי בשם ספורנגיום (שם מדעי: sporangium). בספורנגיום מתרחשת מיוזה (חלוקת הפחתה) ליצירת נבגים הפלואידיים והשלמת מעגל הרבייה. מדיה וקבצים בנושא פטריות חוט בוויקישיתוף פטריות חוט, באתר ITIS (באנגלית) פטריות חוט, באתר NCBI (באנגלית) פטריות חוט, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פטריות חוט, באתר GBIF (באנגלית) Barbara Liang, Chytridiomycetes, מצגת בנושא פטריות חוט Chytridiomycetes(הקישור אינו פעיל), Go Pets
ג'ניפר סטון

ג'ניפר לינדזי סטון (באנגלית: Jennifer Lindsay Stone; נולדה ב-12 בפברואר 1993) היא שחקנית ואחות מוסמכת אמריקאית. ידועה בעיקר בשל תפקידה כהרפר פינקל בסדרה "המכשפים מוויברלי פלייס" מבית ערוץ דיסני. סטון נולדה בארלינגטון, טקסס בשם ג'ניפר לינדזי סטון. כאשר הייתה בת 20, סטון אובחנה עם סוכרת אוטואימונית סמויה במבוגרים (LADA), המכונה לעיתים גם סוכרת מסוג 1.5. היא פרשה מקריירת משחק באותה תקופה כדי ללמוד לתואר באוניברסיטה, תחילה למדה פסיכולוגיה ובהמשך עברה לסיעוד, כדי שתוכל להבין טוב יותר את מחלתה. בשנת 2020 סיימה את לימודיה בסיעוד ומאז עוסקת במשחק ובסיעוד. תפקידה הראשון היה בסרט "אריות יד שנייה" משנת 2003, בו גם שיחקו היילי ג'ואל אוסמנט ומייקל קיין. על תפקידה בסרט סטון קיבלה מועמדות לפרס האמן הצעיר לשחקנית הצעירה הטובה ביותר. בשנת 2005 הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "ללא עקבות". בשנת 2007 החלה לשחק בתפקיד מרכזי בסדרה מבית ערוץ דיסני; "המכשפים מוויברלי פלייס" בתפקיד הרפר פינקל, תפקיד אשר גילמה במשך ארבע עונות עד לתום שידורי הסדרה ב-2012. בשנת 2010 כיכבה בתור הרייט בסרט הטלוויזיה הקנדי-אמריקאי "הרייט ומלחמת הבלוגרים", המבוסס על הרומן הרייט המרגלת מאת הסופרת לואיז פיציו. מדיה וקבצים בנושא ג'ניפר סטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ניפר סטון ג'ניפר סטון, ברשת החברתית פייסבוק ג'ניפר סטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ניפר סטון, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ניפר סטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ניפר סטון, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ניפר סטון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ניפר סטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
קאזוול

לוק קאזוול (באנגלית: Luke Cazwell, נולד ב-29 ביוני 1979 בווסטר, מסצ'וסטס שבארצות הברית) הידוע בשם הבמה קאזוול, הוא ראפר וזמר-יוצר אמריקאי. קאזוול ידוע בשימוש במילים גסות בשיריו, בווידאו קליפים צבעוניים וקאמפיים, ובשיתופי הפעולה שלו עם אמנדה לפור. יצירתו של קאזוול, שהוא הומו, מתמקדת בנושאים הקשורים לחיים העירוניים של הומואים וביסקסואלים ושיריו מנוגנים רבות בערוצים המיועדים לקהל זה, כגון ערוץ לוגו. קאזוול הוציא את אלבום הבכורה שלו בשם "Get Into It" בשנת 2006. הסינגל המרכזי מתוכו, "All Over Your Face", נאסר לשידור בערוץ לוגו עקב המילים המפורשות שבו והדימויים המיניים שהופיעו בוידאו קליפ. הוא עסק רבות בהנחיה ותקלוט במסיבות בניו יורק. בשנת 2007 הצטרף קאזוול לסיבוב ההופעות "True Colors Tour" שיזמה סינדי לאופר למען התרמה לארגון הקמפיין לזכויות אדם וארגוני להט"ב נוספים, וערך הופעות בערים מרכזיות בצפון אמריקה. בספטמבר 2008 הוציא את הסינגל "...I Seen Beyoncé". בשנת 2009 השתתף בתוכנית הריאליטי של אמן הדראג קווין רופול. אלבומו השני "Watch My Mouth" יצא בספטמבר 2009. בשנת 2010 הוציא את הסינגל "Ice Cream Truck". 2006 - Get Into It 2009 - Watch My Mouth מדיה וקבצים בנושא קאזוול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאזוול קאזוול, ברשת החברתית פייסבוק קאזוול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קאזוול, ברשת החברתית אינסטגרם קאזוול, סרטונים בערוץ היוטיוב קאזוול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קאזוול, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קאזוול, באתר ספוטיפיי קאזוול, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קאזוול, באתר Last.fm (באנגלית) קאזוול, באתר AllMusic (באנגלית) קאזוול, באתר MusicBrainz (באנגלית) קאזוול, באתר דיזר קאזוול, באתר Yandex.Music (ברוסית) קאזוול, באתר Discogs (באנגלית) קאזוול, באתר Songkick (באנגלית) קאזוול, באתר Genius קאזוול, באתר בילבורד (באנגלית) קאזוול, האתר הרשמי קאזוול, הערוץ באתר YouTube Ochalla, Bryan (26 בדצמבר 2006). "Ten Minutes with Cazwell". GayWired.com. אורכב מ-המקור ב-2011-07-11. נבדק ב-2010-08-08. {{cite news}}: (עזרה) Rule, Doug (14 בפברואר 2008). "Champagne Taste". Metro Weekly. נבדק ב-2008-02-28. {{cite news}}: (עזרה) True Colors Tour
2010 בקולנוע הישראלי

2010 בתעשיית הקולנוע בישראל. 9 בינואר - נדב לויתן, תסריטאי ובמאי ישראלי. (נולד ב-1945) 27 בינואר - זלדה רובינשטיין, שחקנית ישראלית. 9 בנובמבר - עמוס לביא, שחקן ישראלי. (נולד ב-1953) 19 בנובמבר - מרדכי בן-זאב, שחקן ישראלי. (נולד ב-1916) 2010 בקולנוע רשימת סרטי הקולנוע הישראלים שיצאו לאקרנים ב-2010 באתר IMDb "Phobidilia", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Haiu Leilot", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Kavod", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Ha'Meshotet", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Once I Was", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "...Be yom hashlishi", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Shtikat Haarchion", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Zohi Sdom", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "The Human Resources Manager", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Hitpartzut X", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Nirit Anderman,‏ Nadav Levitan, 1945-2010, באתר הארץ, 12 בינואר 2010 מרב יודילוביץ', השחקן עמוס לביא הלך לעולמו, באתר ynet, 9 בנובמבר 2010
ג'ון סדה

ג'ונתן סדה (באנגלית: Jonathan Seda; נולד ב-14 באוקטובר 1970) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא פורטו ריקני. התפרסם בסדרת המלחמה "הפסיפיק" בדמותו של גיבור המלחמה האמריקאי ג'ון בזילון, שיחק בסרטים "12 קופים", "בחורים רעים 2", "סלינה" ו"פחד ראשוני". סדה נולד במנהטן, ניו יורק לאחר שהוריו היגרו לשם מפוארטו ריקו. גדל בניו ג'רזי, ולאחר שסיים את לימודיו בתיכון שוכנע על ידי חבריו לעסוק באגרוף, לאחר אימונים בחדר כושר החל להתאגרף בזירות חובבים בעיר והגיע עד לשלבים המאוחרים של תחרות אגרוף מקצוענית. בתור מתאגרף חובבן רשם לעצמו סדה 21 ניצחונות והפסד אחד. את הופעות הבכורה שלו בקולנוע ערך סדה ב-1992 בדרמת האגרוף "גלדיאטור" בדמותו של מתאגרף רחוב בשם רומנו ובדרמת הפשע העצמאית "ראש זברה". שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד קטן בסרט הפשע "שוטר בניו יורק" לצד טוני סיריקו. קיבל את הכרת מבקרי הקולנוע לראשונה בשנת 1995 כששיחק בתפקיד צ'ינו ליאנרס בדרמה "אני אוהב את זה ככה" והועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הראשי הטוב ביותר. באותה השנה גם התפרסם סדה גם ברמה העולמית במותחן האפוקליפטי של טרי גיליאם "12 קופים" בדמותו של ג'וזה שעוזר ומדריך את האסיר ג'יימס קול (ברוס ויליס) במשימתו בזמן. ב-1996 שיחק את הנער האינדיאני חולה הסרטן בלו מונרו בסרטו של מייקל צ'ימינו "מרדף השמש", השתתף בתפקיד משני גם במותחן הפשע "פחד ראשוני", ובקומדיה "אלוהים היקר" של הבמאי גארי מרשל. זכה לפרסום נרחב ב-1997 על תפקידו בדרמה המוזיקלית "סלינה" בתור הגיטריסט המכסיקאני כריס פרז, בעלה של מלכת מוזיקת ה"טחאנו" הלטינית סלינה פרז (ג'ניפר לופז). שיחק במשך 46 פרקים בסדרת הפשע "רצח מאדום לשחור" בתור הבלש פול פלשסון, ובשלושה פרקים בסדרת כותלי הכלא המפורסמת "אוז" בתור הגנגסטר האיטלקי דינו אורטולני שנכלא על רצח ועל ניסיון חיסולו של ראיין אוריילי. ב-2001 שיחק בסרט הדרמה "חבטה כפולה" לצד אליזבת מיטשל. בנוסף השתתף בסדרת דרמה "שיקגו FIRE" בתפקיד השוטר אנטוניו דוסון - תפקיד אותו שב לגלם בסדרת הבת "שיקגו PD" ולאחר מכן ב"שיקגו JUSTICE". שיחק ב-2002 בדרמת הפשע "אהבה בדרך הקשה" לצדו של זוכה האוסקר אדריאן ברודי, בסרט "המלך ריקי" שמבוסס על המחזה ריצ'רד השלישי, ובסרט אמנויות הלחימה "אלוף ללא עוררין" בכיכובו של וסלי סנייפס. ב-2003 בסרט הפעולה שובר הקופות של מייקל ביי "בחורים רעים 2" בתור רוברטו. ב-2004 החל לגלם את דמיאן רואיז בסדרת הדרמה המשפטית "קווין היל" ב-UPN, שבוטלה לאחר עונה אחת. את מירב פרסומו קיבל סדה בשנת 2010 בסדרת המלחמה המופתית של טום הנקס וסטיבן ספילברג "הפסיפיק". בסדרה גילם סדה את דמותו של לוחם חיל הנחתים האמריקני הנערץ ג'ון בזילון שאולץ לחזור לארצות הברית כגיבור מלחמה ונלחם כדי לחזור לשדה הקרב בתור מפקד כיתה. בפרק השמיני בסדרה חוזר בזילון לפעילות מבצעית ונהרג בתחילתו של קרב איוו ג'ימה. ב-2011 הצטרף לעונה השנייה של הסדרה "טרמיי" ב-HBO, בתפקיד נלסון הידאלגו, קפיטליסט. בשנת 2021 החל לשחק בסדרת המדע בדיוני "לה בראה" של רשת NBC, בדמותו של ד"ר סם ואלז, אביה של ריילי, פיזיקאי ויוצא יחידת אריות הים. סדה נישא לבת זוגו בשנים האחרונות, ליסה גומז בשנת 2000. השניים מתגוררים בלוס אנג'לס עם ארבעת ילדיהם. מדיה וקבצים בנושא ג'ון סדה בוויקישיתוף ג'ון סדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ון סדה, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ון סדה, ברשת החברתית טיקטוק ג'ון סדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון סדה, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון סדה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יניר דקל, חיילים היינו, באתר ynet, 14 ביולי 2010
הצלב האדום המלכותי

הצלב האדום המלכותי (באנגלית: Royal Red Cross; מוכר גם בר"ת: RRC או ARRC לדרגה השנייה) הוא עיטור בריטי בעל שתי דרגות המוענק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה ובעבר גם לחברי חבר העמים הבריטי. העיטור ניתן לציון פעולה יוצאת דופן, גבורה או שירות מצוין ומשמעותי בקרב חיילים בתחום הסיעוד הצבאי. עד שנת 1976 העיטור היה נחלתם של נשים בלבד, משום שנשים היו אלו שעסקו בתחום הסיעוד בעבר. העיטור ניתן החל מהיווסדו לכלל הדרגות בניגוד להרבה עיטורים בתקופות מוקדמות אשר חולקו בגרסה נפרדת לקצינים ולחיילים. העיטור הוא צלב מסוג צלב פאטה עשוי זהב ואמייל אדום, במרכז הצלב מוצג פורטרט המונרך המכהן. על הזרוע העליונה ועל השתיים משמאל ומימין כתובות המילים; "אמונה", "תקוה" ו-"צדקה", כאשר בזרוע התחתונה כתובה השנה 1883 (שנת היווסדות העיטור). העיטור תלוי על סרט כחול בעל שני פסים אדומים באגפיו, זה הוא גם סדר הצבעים המוצגים באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים). העיטור בדרגת הנמוכה יותר של "עמית" (ARRC) דומה בצורתו לעיטור בדרגה הראשונה אך עשוי כסף ולא זהב. מדיה וקבצים בנושא הצלב האדום המלכותי בוויקישיתוף P E Abbott & J M A Tamplin. British Gallantry Awards. p. xx. Nimrod Dix & Co, London, 1981. ISBN 0-902633-74-0. P E Abbott & J M A Tamplin. British Gallantry Awards. pp. 259–270. Nimrod Dix & Co, London, 1981. ISBN 0-902633-74-0.
2000 בארצות הברית

2000 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 224 שנה מיום היווסדה. הנשיא: ביל קלינטון (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: אל גור (המפלגה הדמוקרטית) יו"ר בית הנבחרים: דניס הסטרט (המפלגה הרפובליקנית) מנהיג הרוב בסנאט: טרנט לוט (המפלגה הרפובליקנית) הקונגרס: הקונגרס ה-106 פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 31 בינואר – טיסה 261 של אלסקה איירליינס מתרסקת לתוך האוקיינוס השקט. באירוע נהרגים כל 88 הנוסעים ואנשי הצוות. 10 במרץ – מדד הנאסד"ק מגיע לשיא של 5132.52 נקודות - שיא בועת הדוט-קום 1 באפריל – מפקד האוכלוסין האמריקאי לשנת 2000 קובע כי אוכלוסיית תושבי ארצות הברית מונה כ-281,421,906 בני אדם. 22 באפריל – פרשת אליאן גונזלס: סוכנים פדרליים חמושים פושטים ולוכדים את אליאן גונזלס בן ה-6 מבית קרוביו שבמיאמי. גונזלס מוטס לפגוש את אביו הקובני בוושינגטון, בכך מסתיים למעשה אחד מקרבות משמורת המפורסמות ביותר בתולדות ארצות הברית. 2 במאי – נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון, מכריז שמערכת האיכון העולמית תשוחרר לשימוש ותשמש לא רק את הכוחות המזוינים של ארצות הברית 11-25 ביולי - פסגת קמפ דייוויד נערכת במעון הנופש הנשיאותי קמפ דייוויד בחסות נשיא ארצות הברית ביל קלינטון ובהשתתפות אהוד ברק ויאסר ערפאת. מטרת הוועידה הייתה השגת הסדר קבע שיסיים את הסכסוך הישראלי-פלסטיני. הפסגה מסתיימת לאחר 14 ימים ללא תוצאות. 12 באוקטובר – אל-קאעידה מפציץ את המשחתת האמריקנית "קול" שעגנה במפרץ עדן בתימן באמצעות ספינת תופת. התוצאה 17 אנשי צוות הרוגים ועשרות פצועים. 7 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000: בבחירות לנשיאות ארצות הברית מנצח מושל טקסס הרפובליקני ג'ורג' ווקר בוש. 7 בנובמבר – בבחירות לסנאט מנצחת הילרי רודהם קלינטון אשר זכתה ב-55 אחוז מקולות הבוחרים. בכך קבעה קלינטון היסטוריה בארצות הברית בתור הגברת הראשונה היחידה המתמודדת על תפקיד ציבורי וזוכה בו. 12 בדצמבר – בית המשפט העליון של ארצות הברית מוסר את הכרעתו בפסק דין בוש נגד גור, ולפיה יש לעצור את ספירת הקולות החוזרת במדינת פלורידה, ולקבל את תוצאות הבחירות שנערכו במדינה. בכך, נקבע סופית כי ג'ורג' ווקר בוש הוא נשיאה הנבחר של ארצות הברית. 16 בדצמבר – נאס"א מודיעה שישנו אוקיינוס מתחת לשכבת הקרח של ירח צדק, גנימד 12 באוקטובר: אל-קאעידה מפציץ את המשחתת האמריקנית "קול" שעגנה במפרץ עדן בתימן באמצעות ספינת תופת. התוצאה 17 אנשי צוות הרוגים ועשרות פצועים. 7 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000: ג'ורג' ווקר בוש מנצח במערכת הבחירות הנשיאותיות ה-54 של ארצות הברית 2 בינואר – נאט אדרלי, נגן ומלחין ג'אז אמריקאי (נולד ב-1931) 12 בפברואר – סקרימינג ג'יי הוקינס, זמר אמריקאי (נולד ב-1929) 29 במרץ – אנה סוקולוב, רקדנית וכוריאוגרפית אמריקאית-יהודייה. (נולדה ב-1910) 1 ביולי – וולטר מתאו, שחקן אמריקאי (נולד ב-1920) 30 בדצמבר – ג'וליוס אפשטיין, תסריטאי אמריקאי (נולד ב-1909) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מויסס אריאס

מויסס אריאס (באנגלית: Moisés Arias; נולד ב-18 באפריל 1994) הוא שחקן אמריקאי, אשר נודע בזכות תפקידו בתור ריקו בסיטקום "האנה מונטנה" של ערוץ דיסני, מהסרטים "מלכי הקיץ", "המשחק של אנדר", "ניסוי הכלא של סטנפורד", "המלך של סטטן איילנד" ומהסדרה "Fallout". מויסס נולד בניו יורק שבארצות הברית למוניקה וסזאר אריאס, שניהם קולומביאנים, על כן הוא דובר גם ספרדית. אחיו הצעיר הוא השחקן מתאו אריאס (מגלם את ג'רי ב"בית ספר לאמנויות לחימה"). בשנת 2005, כאשר היה בן 11 שיחק בתפקיד אורח בסיטקום "כולם שונאים את כריס" בערוץ The CW. שנה לאחר מכן, בשנת 2006 התארח בסדרות "בית הספר לקיסר המתחיל" ו"החיים היפים של זאק וקודי". באותה שנה החל לגלם את ריקו בסדרה "האנה מונטנה", בערוץ דיסני בכיכובה של מיילי סיירוס. את תפקיד זה גילם למשך 4 עונות עד לסיום שידוריה של הסדרה ב-2011. ב-2007 השתתף בווידאו קליפ לשיר "SOS" של האחים ג'ונאס. בשנת 2009 שיחק בסרט מקורי של ערוץ דיסני "אבא בצרה" בתפקיד אנדרה, שיחק בתפקיד אורח בסדרת הפטנזיה הקומית "המכשפים מוויברלי פלייס", גם הוא בערוץ דיסני, ושיחק בסרט "האנה מונטנה: הסרט" שמהווה עיבוד קולנועי לסדרה. דיבב פרק אחד מתוך הסדרה "פיניאס ופרב", ודיבב בסרט "אסטרו בוי" את זיין. בשנת 2012 גילם את מאט בעונה השלישית של קומדיית מצבים "מקום טוב באמצע". בשנת 2013 שיחק בתפקיד ראשי בדרמת הנעורים העצמאית זוכת הפרסים בפסטיבל הסרטים סאנדנס "מלכי הקיץ" של הבמאי ג'ורדן ווגט-רוברטס. באותה שנה גילם את בונזו מדריד בסרט המדע הבדיוני "המשחק של אנדר" בכיכובו של אייסה באטרפילד, ודיבב לאנגלית את אנטוניו בסרט האנימציה "גנוב על המיניונים". בשנת 2015 שיחק בסרט הדרמה "ניסוי הכלא של סטנפורד", אשר מבוסס על ניסוי הכלא של סטנפורד. ב-2016 גילם את דיסמס בסרט המלחמה האפי של טימור בקממבטוב "בן חור", חידוש לסרט "בן-חור" משנת 1959, שהוא בתורו עיבוד קולנועי לספר מאת לואיס וולאס "בן-חור" שראה אור בשנת 1880. בשלהי שנת 2016 שיחק בסדרה הסאטירית מבית אמזון פריים וידאו "ז'אן קלוד ואן ג'ונסון", בכיכובו של ז'אן-קלוד ואן דאם. בשנת 2017 גילם תפקיד זוטר בסרט "קונג: אי הגולגולת". באותה שנהגילם את פימפ-לו בסרט הקומי המוזיקלי "פיץ' פרפקט 3". בשנת 2020 התארח בעונה השלישית של סדרת הדרמה "הרופא הטוב" ברשת ABC. בשנת 2024 גילם את נורם מקליין בסדרה "Fallout" של אמאזון פריים וידאו. מדיה וקבצים בנושא מויסס אריאס בוויקישיתוף מויסס אריאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מויסס אריאס, ברשת החברתית אינסטגרם מויסס אריאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מויסס אריאס, באתר AllMovie (באנגלית) מויסס אריאס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מויסס אריאס האתר הרשמי
אלישיב (מושב)

אֶלְיָשִׁיב הוא יישוב בעמק חפר, אשר הוקם על ידי קבוצת עולים מתימן ב-14 בנובמבר 1933. אלישיב היה המושב הראשון של יוצאי תימן בארץ ישראל. יוצאי תימן בישראל נאבקו על זכותם להתיישבות חקלאית עצמאית. בשנים שקדמו להקמת אלישיב רווחה אצלם ההרגשה, שהם שכירים המנוצלים בידי אחרים. תחושה זו הייתה מנת חלקם של המאוכזבים והמתוסכלים מיחסה של ההסתדרות הכללית, שלפי הרגשתם נהגו פקידיה בסחבת רבה בטיפול בבקשתם להתיישב. והם פנו להקים מוסדות עצמאיים: "התאחדות התימנים בארץ ישראל" ב-1923, וארגון "שבזי" להתיישבות תימנית בארץ ישראל, שהוקם בפתח תקווה ב-1932. ב-26 באוקטובר 1933 הודיעה המחלקה להתיישבות של ההנהלה הציונית להנהלת הקק"ל שהגיעה להסכם עם התאחדות התימנים, על מסירת 900 דונם בקרקעות בעמק חפר בתשלום, הנודע גם בשמו הערבי ואדי חוארת. כחמישים איש נרשמו. קבוצה של עשרים חברי הקבוצה עלתה לקרקע ב-14 בנובמבר 1933. בלילה הראשון הם לנו תחת כיפת השמיים. למחרת הוקם על הגבעה צריף. עשרה חברים נבחרו להישאר במקום, והועסקו על ידי הסוכנות, על מנת שיכשירו את הקרקע ויעבדו חלק מהאדמות באופן משותף לפני הגעתן של המשפחות. כיום מרבית חברי המושב עוסקים במקצועות חופשיים ולא בחקלאות. חלק מהתושבים עובדים כשכירים במפעלים בעמק חפר. בשנת 2006 הוקמה הרחבה לבנים ממשיכים במושב שנבנית עד היום. החל משנת 2008 פועל במקום מרכז אופק הכולל בית ספר וגני ילדים מזרם חינוך ולדורף. יוסף דנין, אלישיב: זכרונות, אפיקים, תשס"ג 2003. אלישיב (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית סיפור הקמתו של המושב אלישיב, באתר "כאן נעים" אתר הבית של מושב אלישיב סרט קצר על המושב אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
אוריאחובו

אוֹרִיָאחוֹבוֹ (בבולגרית: Оряхово) היא עיר נמל בצפון מערב בולגריה, הרביעית בגודלה במחוז וראצה, שוכנת לגדות הדנובה וממוקמת 128 קילומטרים צפונית מבירת בולגריה סופיה ו-73 ק"מ מבירת המחוז וראצה. שרידי התיישבות אנושית מאורגנת מתוארכים לתקופת הברונזה המאוחרת. כמו כן פזורים בשטח הרשות המקומית שרידי יישובים מבוצרים מתקופת הממלכה התראקית והאימפריה הרומית. בסמוך לעיר מצויה מצודת קאמאקה שנבנתה במהלך המאה ה-9, תקופת האימפריה הבולגרית הראשונה, אוישה גם בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה וחרבה במחצית השנייה של המאה ה-14 עת נכבש האזור על ידי צבא האימפריה העות'מאנית. במהלך התקופה העות'מאנית הוקם נמל הדנובה בעיר וב-1762 הוא תועד בספר שפורסם בבריסל כנמל מרכזי וחשוב. במהלך המאה ה-19, עידן התחייה הלאומית הבולגרית נבנו במקום כנסייה ובית ספר חילוני. ב-21 בנובמבר 1877 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה העיר על ידי הצבא הרומני ובהמשך, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין נכללה בשטחי נסיכות בולגריה. ב-1926 חוברה העיר לרשת מסילות הרכבת הבולגרית ובעקבותיה הואץ הפיתוח הכלכלי במקום. אוריאחובו מצויה בצומת דרכים בעלת חשיבות כלכלית, הכוללת את נמל הדנובה הפועל בשיתוף עם העיר הרומנית בצ'ט, קו מעבורות הנוסעים ומעבר הגבול לרומניה. כמו כן מקושרת העיר לכביש המהיר E-79. באוריאחובו קיים מפעל לייצור חלקי מכונות חקלאיות ושתי מתפרות. מדיה וקבצים בנושא העיר אוריאחובו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוריאחובו העיר אוריאחובו, באתר guide-bulgaria (באנגלית). הרשות המקומית אוריאחובו, באתר guide-bulgaria (באנגלית).
לייב לויטה

לייב (לובה) לויטה (2 בדצמבר 1904 – 25 באוקטובר 1976‏) היה מגדולי האידאולוגים בתנועת הקיבוץ המאוחד, מזכיר מדיני במפלגת מפ"ם ועורך בהוצאת הקיבוץ המאוחד. לויטה נולד במינסק, בתחום המושב היהודי של רוסיה טרם המהפכה הבולשביקית, ולמד במכון החקלאי הגבוה במוסקבה. הוא השתייך לקבוצת מייסדי סניף 'החבר' (הסתדרות הנוער הלומד הציוני) בעיר מינסק, ונאסר בשל פעולתו הציונית והיה אמור להישלח לסיביר. עונשו הומר בגירוש, ובשנת 1924 עלה לארץ ישראל. הוא הצטרף לקיבוץ עין חרוד וקבע שם את ביתו. בשנת 1925 השתתף בקונגרס הציוני ה-14 ובוועידה השביעית של פועלי ציון ובשנים 1934–1935 שימש כראש משלחת השליחים ל"החלוץ" בפולין. בוויכוח בין קיבוץ שחריה לקיבוץ קלוסובה, תמך לויטה בעמד קלוסובה כי הקיבוץ צריך לדאוג לכל צרכיו של החברים בו, באימרה: דרכנו אינה הסתגלות למציאות, אלא התגברות על המציאות, הסתערות על המציאות בשנת 1939 יצא שוב בשליחות לפולין. היה מפעילי הקיבוץ המאוחד וראש משלחת הוועד הלאומי לפולין ולגרמניה בשנת 1946. לויטה השתתף בארגון פעולות הבריחה וההעפלה, ובתקופת מלחמת העצמאות שימש יחד עם יעקב ריפתין כמזכיר המדיני של מפ"ם. עבד כעורך בהוצאת הקיבוץ המאוחד וערך את כתבי לנין ובורוכוב. מיוזמי הקמת "יד טבנקין" וחבר הנהלתו. בנו נמרוד נהרג במלחמת העצמאות. נפטר בקיבוץ עין חרוד מאוחד ב-1976, לאחר מחלה קשה. בעין חרוד לרגלי הגלבוע, 1924–1928: עדות אישית; ערכו: שלמה אבן-שושן ויוסקה רבינוביץ, רמת-אפעל: יד טבנקין - מכון טבנקין לחקר ולימוד הקיבוץ, תשמ"ג 1983. בראשית וסער: עדות אישית, אפעל: מכון טבנקין לחקר ולימוד הקיבוץ; הקיבוץ המאוחד, תשל"ח 1978. זרבבל גלעד (עורך), זיכרון ללובה לויטה, עין חרוד: הקיבוץ המאוחד, תשל"ט 1979. לובה לויטה, 'במוסקוה ובעין חרוד לרגלי הגלבוע', מבפנים לט (תשל"ז), 97–107. כתבי לייב לויטה בפרויקט בן-יהודה תצלומו באתר בית לוחמי הגטאות לייב לויטה באתר תנועת העבודה הישראלית לייב לויטה, דף שער בספרייה הלאומית תאריך הפטירה המדויק ע"פ ילקוט מורשת: כתב־עת לתיעוד ועיון, גיליון 24, מורשת, בית עדות ע״ש מרדכי אנילביץ׳ וספרית פועלים, 1977, עמוד 171 נמרוד לויטה, מרכז מידע פלמ"ח, ארכיון סרטים ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עינניות

עינניות (שם מדעי: Euglenoids) אצות חד תאיות בעלות שוטון החיות בסביבה מיימית ושייכות למערכת הפרוטיסטה. לרובן כלורופלסט המאפשר להן לבצע פוטוסינתזה וחלקן הטרוטרופיות (לא מסוגלות לייצר את מזונן בצורה עצמאית) וניזונות באמצעות פאגוציטוזה (בליעה של חומר אורגני דרך הממברנה על ידי יצירת שלפוחית). כשליש מהעינניות פוטוטרופיות (מבצעות פוטוסינתזה) אך הן מסוגלות לעבור למצב הטרוטרופי שבו נמצאות רוב העינניות. לפיכך הן יימצאו באזורים עתירי חומר אורגני. לעינניות דופן גמישה (שם מדעי: pellice) המאפשרת קליטת אור באיבר חישה לאור (שם מדעי: eyespot) המכיל ריכוז פיגמנטים אדומים. הן מכילות כלורופלסט בעל שלושה קרומים, דבר המצביע על אנדוסימביוזה משנית. העינניות מתרבות בצורה אל מינית על ידי מיטוזה (חלוקת הכפלה). Euglena מדיה וקבצים בנושא עינניות בוויקישיתוף עינניות, באתר NCBI (באנגלית) עינניות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עינניות, באתר GBIF (באנגלית)
מילנסה

מילָנֵסַה הוא גרסה דרום אמריקאית לשניצל הווינאי או מאכל בשרי המקובל במילאנו. המאכל הגיע לאזור במהלך ההגירה הגדולה מאיטליה לאמריקה הלטינית ובעיקר לארגנטינה מהמחצית השנייה של המאה ה-19 ועד הפסקת ההגירה החופשית אחרי המהפכה הצבאית בארגנטינה בספטמבר 1930. שמו של המאכל מרמז על מקורו של מאכל דומה שמקורו בעיר מילאנו. מילנסה טיפוסית מבוססת על פרוסת בשר שטוחה הנטבלת בביצה טרופה ובפירורי לחם או קמח, מתובלת על פי טעם ומטוגנת בשמן לא עמוק. לעיתים המילנסה תהיה אפויה בתנור מטעמים בריאותיים. בדרך כלל הבשר הוא בשר בקר, אך מקובל להכין את המאכל גם מפרוסות של עוף, דג וחזיר. מילנסה א לה נפוליטנה או סופר מילנסה היא מילנסה מכוסה ברוטב עגבניות, מוצרלה ושינקן. המילנסה לרוב תוגש חמה בליווי צ'יפס או פירה, או קרה ככריך בליווי סלט ירקות. בארגנטינה ובאורוגוואי מקובל להגיש את המנה גם עם ביצת עין מלמעלה. המטבח הארגנטינאי המטבח האוסטרי המטבח הברזילאי המטבח האיטלקי המטבח המקסיקני המטבח הוונצואלי שניצל מדיה וקבצים בנושא מילנסה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שניצר

שניצר (Schnitzer) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו גַּלָּף. האם התכוונתם ל... מאיר שניצר – מבקר אמנות ישראלי משה שניצר – מחלוצי תעשיית היהלומים בישראל. נשיא בורסת היהלומים הישראלית הרביעי בשנים 1967–1993 וחתן פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה ב-2004 שמואל שניצר (יהלומן) – יהלומן ישראלי, יו"ר חברת "ש. שניצר יהלומים בע"מ" ויושב ראש לשעבר של דירקטוריון מכון היהלומים הישראלי שמואל שניצר – עיתונאי ופובליציסט ישראלי
ארוחת ערב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ארוחת ערב – הארוחה הנאכלת בשעות הערב ארוחת הערב (ספר) – רומן מאת הרמן קוך. מסיבת ארוחת הערב – פרויקט אמנות ומיצב של האמנית ג'ודי שיקגו