laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הייל אפלמן

הייל אייזק אפלמן (באנגלית: Hale Isaac Appleman נולד; 17 באוגוסט 1986) הוא שחקן אמריקאי. אפלמן גדל במנהטן, ניו יורק. הוא בילה ארבעה קייצים במחנה הקיץ לאמנויות הבמה "French Woods" ולמד בבית הספר התיכון פיורלו ה. לה גוארדיה. לאחר שלמד באוניברסיטת קרנגי מלון במשך "שנה וחודש או חודשיים", הוא נשר כדי לשחק בסרט . בשנת 2006 שיחק בסרט "Beautiful Ohio". שנה לאחר מכן שיחק בסרט, שיניים. בשנת 2008 שיחק בסרט "פדרו". בשנת 2011 שיחק בסרט "הטוראי רומיאו". שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה סמאש. בשנת 2022 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה אימה אמריקאית: ניו יורק. בתיאטרון שיחק אפלמן במחזות גן העדן האבוד של המחזאי קליפורד אודטס בתיאטרון הרפרטוארי האמריקאי. בשנת 2011, הוא גילם את בוב במחזה "Moonchildren" בפסטיבל התיאטרון בברקשייר. אפלמן אמר שהוא "בהחלט לא סטרייט" ותיאר את עצמו כקוויר. מדיה וקבצים בנושא הייל אפלמן בוויקישיתוף הייל אפלמן, ברשת החברתית אינסטגרם הייל אפלמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הייל אפלמן, באתר AllMovie (באנגלית) הייל אפלמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "2018's Icons, Innovators, and Disruptors". www.advocate.com. 8 במרץ 2018. נבדק ב-27 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Hale Appleman of 'The Magicians' Talks Acting, Sex, and Other Interests". The New York Observer. 22 במרץ 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Hale Appleman of 'The Magicians' Talks Acting, Sex, and Other Interests". Observer. 22 במרץ 2016. נבדק ב-27 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Interview: The Magicians' Hale Appleman - Brief Take, Brief Take | An Digital Magazine, ‏20 בינואר 2019 Dommu, Rose (21 בפברואר 2019). "The Magicians Hale Appleman Ships Queliot as Hard as You Do". Out. נבדק ב-13 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)
הוגו קלמפפנר

הוגו קלמפפנר (בצ'כית: Hugo Klempfner; ‏6 בינואר 1902 - 26 במרץ 1969) היה שחקן כדורמים יהודי-צ'כוסלובקי. הוא ייצג את ארצו בכדורמים בשתי אולימפיאדות (פריז 1924 ואמסטרדם 1928). קלמפפנר נולד וגדל בפראג. התאמן בקבוצת השחייה והכדורמים של הגיבור פראג. באולימפיאדת פריז (1924) סיים עם נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורמים במקום שישי. במשחק הראשון נבחרתו ניצחה את נבחרת יוון 6–1. במשחק השני נבחרתו ניצחה את נבחרת אירלנד 4–2. במשחק השלישי נבחרתו הפסידה לנבחרת בלגיה 1–5. בלגיה זכתה במדליית הכסף. במאבק על מדליית הארד נבחרתו הפסידה לנבחרת הונגריה 0–7. בתחילת שנות ה-20 לא הייתה קבוצת כדורמים בהגיבור פראג ולכן הוא שיחק בקבוצת ספרטה פראג, בתפקיד שוער. בשנת 1926 חזר לקבוצתו לשחק כדורמים בקבוצת הגיבור פראג, איתה זכה בשנת 1928 באליפות צ'כוסלובקיה לראשונה בתולדותיה. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) סיים עם נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורמים במקום תשיעי. הוא שיחק משחק אחד שבו הנבחרת שלו הפסידה לנבחרת בריטניה 2–4. לצידו בנבחרת שיחקו 6 שחקנים, ארבעה מהם יהודים: פרנטישק שולץ, קורט אפשטיין, פבל שטיינר ופרנטישק גטרויר. במרץ 1939, שבועיים לפני הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה הוא היגר עם משפחתו לאוסטרליה דרך, מרסיי, צרפת. 30 שנים לאחר מכן, ב-26 במרץ 1969 נפטר במלבורן. הוגו קלמפפנר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי הוגו קלמפפנר, באתר olympedia.org
ראס מאלאי

ראס מאלאי (בהינדי: रस-मलाई; באנגלית: Ras Malai) הוא קינוח הודי מתוק הנפוץ במטבחי מדינות תת-היבשת ההודית. הקינוח מורכב מכדורים של גבינת צ'אנה או פניר המבושלים במים חמים, מאלאי, הל, מי ורדים, חומץ ומיץ לימון ועליהם מוסיפים זעפרן ופיסטוקים. נהוג להגיש את הקינוח בפסטיבלים ובאירועים דתיים כשהוא קר או חם. פירושה של המילה ראס (रस) בשפת ההינדי הוא סירופ או מיץ. גולאב ג'אמון פודינג אורז מקאן מאלאי מדיה וקבצים בנושא ראס מאלאי בוויקישיתוף מתכון להכנת ראס מאלאי, באתר Rotev ראס מאלאי – ראסגולות במעדן קרם חלב, באתר יוגה של אהבה "The interesting story of the origin of Rasmalai". The Times of India. ISSN 0971-8257. נבדק ב-2024-05-11. Roshmalai | Traditional Cheese Dessert From Bangladesh | TasteAtlas, www.tasteatlas.com Rasmalai is simply the dessert to beat, Gulf Times, ‏2017-10-19 (באנגלית) John Ayto, The Diner's Dictionary: Word Origins of Food and Drink, OUP Oxford, 2012-10-18, ISBN 978-0-19-964024-9. (באנגלית)
סטטיסטיקות אונס

נתונים סטטיסטיים על אונס ומעשי תקיפה מינית אחרים זמינים בדרך כלל במדינות מתועשות, והפכו מתועדים יותר בכל העולם. הגדרות לא עקביות של אונס, שיעורים שונים של דיווח, רישום, העמדות לדין והרשעות בגין אונס עלולים ליצור פערים סטטיסטיים, ולהביא לידי כך שסטטיסטיקות הנעשות על אונס ותקיפות מיניות יהיו מטעות ופחות אמינות. במערכות משפט מסוימות, צורת האונס היחידה הנספרת היא גבר-אישה. סמכויות שיפוט מסוימות גם אינן מחשיבות את אקט החדירה כהכרחי להגדרה כאונס, מה שיוצר מחלוקת נוספת סביב סטטיסטיקות אונס. ישנן מדינות שבהן אין הגדרה של אונס בין בני זוג נשואים. באופן כללי, אונס הוא פשע בתת-דיווח (אנ'). שכיחות הסיבות לאי דיווח על אונס שונה בין המדינות. בין הסיבות: חשש מנקמה, חוסר ודאות אם אכן בוצע פשע או אם לפוגע הייתה כוונה לפגוע, חוסר רצון שאחרים יידעו על האונס, חוסר רצון שהפוגע יסתבך בצרות, חשש מהעמדה לדין של המתלונן או המתלוננת (למשל בשל חוקים נגד יחסי מין לפני נישואין), וספק בפועלה וסמכותה של מערכת אכיפת החוק המקומית. רוב מחקרי האונס והדיווחים עד כה הוגבלו לצורות אונס של גבר-אישה. בשנים האחרונות מתווספים מחקרים על צורות אונס גבר-גבר ואישה-גבר. עם זאת, כמעט לא נעשה מחקר על אונס אישה-אישה, זאת על אף העבודה שבחלק ממערכות המשפט ניתן לתבוע בגין אונס כזה. L. P. Gordon (2002). Violence Against Women. Nova Publishers. pp. 4–6. ISBN 978-1-59033-455-3. Misleading Statistics & Data: How To Protect Yourself Against Bad Statistics | Klipfolio, www.klipfolio.com (באנגלית) Stemple, Lara; Meyer, Ilan H. (13 במאי 2014). "The Sexual Victimisation of Men in America: New Data Challenge Old Assumptions". American Journal of Public Health. 104 (6): e19–e26. doi:10.2105/AJPH.2014.301946. PMC 4062022. PMID 24825225. {{cite journal}}: (עזרה) Gangoli, Geetanjali (2011). "Controlling women's sexuality". SIX Controlling women's sexuality: rape law in India. Bristol University Press. p. 104. doi:10.2307/j.ctt9qgkd6.9. JSTOR j.ctt9qgkd6.9. "Female Victims Of Sexual Violence, 1994-2010". 7 במרץ 2013. נבדק ב-26 באוגוסט 2016. {{cite journal}}: (עזרה); Cite journal requires |journal= (עזרה) "Drug-facilitated, Incapacitated, and Forcible Rape: A National Study". Medical University of South Carolina National Crime Victims Research and Treatment CTR: 70. בפברואר 2007. {{cite journal}}: (עזרה)
ריקוד המוות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ריקוד המוות – מוטיב אמנותי המציג אלגוריה לאוניברסליות של המוות מחול המוות (מחזה) – מחזה מאת המחזאי השוודי יוהאן אוגוסט סטרינדברג, משנת 1900. מחול המוות (פליקס נוסבאום, 1944) – ציור מעשה ידי הצייר היהודי-גרמני פליקס נוסבאום. ריקוד מוות – אלבום אולפן של להקת ההבי מטאל האנגלית איירון מיידן שיצא לאור בשנת 2003.
פרד אנדל

פרד ג'ורג' אנדל (באנגלית: Fred George Aandahl;‏ 9 באפריל 1897 – 7 באפריל 1966) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הצפונית ה-23 בשנים 1945–1951, ולאחר מכן ועד 1953 כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעמה. פרד אנדל נולד בעיירה סביאה שבדקוטה הצפונית, כבנם של סורן "סאם" ג'. אנדל, מהגר מנורווגיה, ושל מאמי, סי. (לבית לאורי) אנדל, ילידת ארצות הברית. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ליצ'וויל ולאחר מכן סיים את לימודיו באוניברסיטת דקוטה הצפונית ב-1921 והיה לחוואי. הוא עבד כמורה וכמנהל בית ספר, ובשנים 1922–1927 היה המפקח על בתי הספר בליצ'וויל. ב-1926 הוא נשא לאישה את לואלה ברק, ולשניים נולדו שלוש בנות. בשנים 1931, 1939 ו-1941 היה אנדל חבר הסנאט של דקוטה הצפונית. בשנים 1945–1951 הוא כיהן כמושל דקוטה הצפונית. במהלך תקופת כהונתו הוגנו משאבי הטבע במדינה וקודמו תוכניות שימור. ב-1950 נבחר אנדל לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, וכיהן בו בשנים 1951–1953. ב-1952 הוא התמודד בבחירות לסנאט של ארצות הברית. הוא נוצח על ידי הסנאטור המכהן ויליאם לנגר בבחירות המקדימות של הרפובליקנים. לאחר מכן הוא התמודד כמועמד עצמאי מול לנגר ומול מועמד המפלגה הדמוקרטית הרולד א. מוריסון, וסיים במקום השלישי עם 10 אחוזים מקולות המצביעים. בשנים 1953–1961 הוא היה עוזר מזכיר הפנים של ארצות הברית בשתי תקופות נשיאותו של דווייט אייזנהאואר. פרד אנדל נפטר בפארגו, דקוטה הצפונית ב-7 באפריל 1966. הוא נטמן בבית הקברות הילסייד שבוואלי סיטי, דקוטה הצפונית. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1184. מדיה וקבצים בנושא פרד אנדל בוויקישיתוף פרד אנדל באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) פרד אנדל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) פרד אנדל באתר The Political Graveyard (באנגלית) פרד אנדל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
נורמן ברנסדייל

קלרנס נורמן ברנסדייל (באנגלית: Clarence Norman Brunsdale;‏ 9 ביולי 1891 – 27 בינואר 1978) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר הסנאט של מדינתו בשנים 1927–1935 ובשנים 1940–1951, כמושל דקוטה הצפונית ה-24 בשנים 1951 - 1957, וכסנאטור מטעמה מנובמבר 1959 ועד אוגוסט 1960. קלרנס נורמן ברנסדייל נולד בעיירה שירברוק שבדקוטה הצפונית (כיום עיירת רפאים), כבנם של קנוט ה. ברנסדייל ואנה מרגרט (לבית נורדגארד) ברנסדייל, שניהם מהגרים מנורווגיה. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים ובאקדמיית ברפלט שבפורטלנד, דקוטה הצפונית. ב-1913 הוא סיים את לימודיו בלותר קולג' שבדקורה, איווה. הוא שב לפורטלנד, שם הוא לימד באקדמיית ברפלט ועבד באדמות החווה המשפחתית במחוזות טרייל וסטיל. בשנים 1927–1934, ושוב בשנים 1941–1951, כיהן ברנסדייל כחבר הסנאט של דקוטה הצפונית. הוא היה נציג חלופי לוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית מטעם מדינתו ב-1940, וחבר הוועדה הרפובליקנית הלאומית בשנים 1948–1952. בשנים 1951–1957 הוא כיהן כמושל דקוטה הצפונית, ומנובמבר 1959 ועד אוגוסט 1960 כסנאטור מטעמה. כמושל, היה ברנסדייל תומך נלהב במיזמי פיתוח למים. במהלך תקופת ממשלו הושלמה בנייתו של סכר גריסון (אנ') ובית המחוקקים המדינתי הקים את גוף שימור ההטיה של גריסון. שנות ה-50 הראשונות עמדו גם בסימן של הקמת מחלקת הכבישים המדינתית והעברת חקיקה בנוגע לכבישים ראשיים. נושאי החינוך, החקלאות ובריאות הנפש היו גם הם סוגיות שהיו חשובות לברנסדייל. ב-1959 מונה ברנסדייל לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית שהתפנה בעקבות מותו של הסנאטור והמושל לשעבר ויליאם לנגר. בתקופת כהונתו הקצרה בסנאט הצביע ברנסדייל בעד חוק זכויות האזרח של 1960. בבחירות המיוחדות שהתקיימו באותה שנה לבחירת סנאטור קבוע לאיוש מושב זה, לא היה ברנסדייל מועמד, ובמקומו נבחר קוונטין ברדיק. ב-1925 נשא ברנסדייל לאישה את קארי לג'ורד, ולשניים נולדו שתי בנות. נורמן ברנסדייל נפטר בעיר מייוויל שבדקוטה הצפונית ב-27 בינואר 1978. הוא נטמן בבית הקברות של העיר. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1185. נורמן ברנסדייל באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) נורמן ברנסדייל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) נורמן ברנסדייל באתר The Political Graveyard (באנגלית) נורמן ברנסדייל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Sherbrooke, ND". Ghost Towns of North Dakota. Archived from the original on May 13, 2016. "Clarence Norman Brunsdale". Trails to the Past - North Dakota State Governors. C. Norman Brunsdale (North Dakota Governors) "HR. 8601. PASSAGE OF AMENDED BILL".
עמיקם כהן

עמיקם כהן (נולד ב-1948 בנחלת יהודה) הוא מייסד ומנכ״ל פרטנר תקשורת מ-1998 עד 2006, ומנהל פעילות המים של קבוצת האצ׳יסון החל מ-2008. עמיקם כהן נולד בנחלת יהודה. למד בגימנסיה של ראשון לציון במגמה הריאלית, ושירת כקצין בחיל שריון. לאחר השירות בצה"ל סיים תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת באר שבע. לאחר מכן ניהל את אגף הנדסת הייצור בחברת אורלייט (חברת ייצור נשק). לאחר מכן עבד כמנהל אגף הנדסת ייצור בתחום המרכזיות הציבוריות בחברת תדיראן תקשורת. בהמשך עבר לתפקיד מנכ״ל חטיבת המקררים והמזגנים של תדיראן. ב-1991 נבחר לנהל את קבוצת שטראוס, וב-1996 ניהל את חברת עלית. ב-1998 ייסד את חברת פרטנר תקשורת וכיהן בה כמנכ"ל. הוא סיים את התפקיד בשנת 2006. ב-2008 החל לנהל את פעילות המים של קבוצת האצ'יסון, וב-2009 מונה ליו״ר מועצת המנהלים של אל על וכיהן בתפקיד עד שנת 2017. הוא המשיך לכהן כדירקטור בחברה. מתגורר בכפר שמריהו. עמיקם כהן, בגלל שההר שם: הסיפור שמאחורי ההצלחה של orange, הוצאת משכל, 2007 ישראל הס, עמיקם כהן מונה לתפקיד יו"ר מועצת המנהלים של אל על, באתר כלכליסט, 21 בינואר 2009 עמיקם כהן מנכ"ל פרטנר, באתר גלובס, 21 באפריל 2005 גיא רולניק, עמיקם כהן: "ב-20 השנה הראשונות שלי כמנהל הייתי מאצ'ו, אך הבנתי שניהול שיתופי מביא את התוצאות", באתר TheMarker‏, 9 ביולי 2009 עמיקם כהן באתר News1 מחלקה ראשונה גילעד נס, עמיקם כהן וחיים רומנו יעבדו יחדיו בפעם השלישית, באתר כלכליסט, 6 ביוני 2012 ערן גבאי‏, מצנח הזהב של עמיקם כהן, באתר וואלה, 31 ביולי 2007 מערכת פורט2פורט, אל על: עמיקם כהן יסיים תפקידו כיו"ר החברה, באתר Port2Port, ‏6 באפריל 2017 יובל מעוז‏, עמיקם כהן - מנכ"ל פרטנר לשעבר - מונה לדירקטור באל על ויעבוד עם המנכ"ל רומנו שהיה סגנו בפרטנר, באתר וואלה, 30 בדצמבר 2008 דרור מרמור, עמיקם כהן רכש וילה ב-3.1 מיליון דולר, באתר nrg‏, 28 ביוני 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסטבאו ויליאן

אסטבאו ויליאן אלמיידה דה אוליביירה גונסלבס (בפורטוגזית: Estêvão Willian Almeida de Oliveira Gonçalves; נולד ב-24 באפריל 2007 בפרנקה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פלמיירס מליגת העל הברזילאית. אסטבאו גדל במחלקות הנוער של קרוזיירו ופלמיירס. בשנת 2023 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של פלמיירס במסגרת ליגת העל הברזילאית. ב-12 באפריל 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע ליברטדורס, בניצחון 3-1 על ליברפול מונטווידאו במסגרת שלב הבתים לעונת 2024. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במפעל. פלמיירס אליפות ברזיל (1): 2023 מדיה וקבצים בנושא אסטבאו ויליאן בוויקישיתוף אסטבאו ויליאן, ברשת החברתית אינסטגרם אסטבאו ויליאן, באתר Transfermarkt אסטבאו ויליאן, באתר Soccerway אסטבאו ויליאן, באתר BDFutbol אסטבאו ויליאן, באתר WorldFootball.net אסטבאו ויליאן, באתר National Football Teams אסטבאו ויליאן, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אסטבאו ויליאן".
מגנס אקליוש

מגנס אקליוש (בצרפתית: Maghnes Akliouche; נולד ב-25 בפברואר 2002 בטרנבלה-אן-פראנס שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת מונקו מליגת העל הצרפתית. אקליוש נולד בצרפת, והוא ממוצא צרפתי-אלג'יראי. הוא גדל במחלקות הנוער של וילמומבל, טורסי ומונקו. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של מונקו, וב-16 באוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 2-0 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור העשירי בליגת העל הצרפתית לעונת 2021/2022. נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של צרפת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). מדיה וקבצים בנושא מגנס אקליוש בוויקישיתוף מגנס אקליוש, באתר Transfermarkt מגנס אקליוש, באתר Soccerway מגנס אקליוש, באתר BDFutbol מגנס אקליוש, באתר FootballDatabase.eu Sid, Le binational Maghnes Akliouche fait du chantage à Belmadi, Fennec Football, ‏2022-12-19 (ב־) JO 2024 - Football : les quatre réservistes des Bleus déterminés, la liste définitive est connue באתר Ouest-France, ‏ 4 ביולי 2024 (בצרפתית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מגנס אקליוש".
מנוח (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מנוח – דמות מקראית חורבת מנוח – אתר ארכאולוגי בנגב אישים: הילל מנוח – בנקאי, נדבן ומהפכן יהודי יהושע מנוח – סופר ופובלציסט ישראלי מנח מנוחה
סמיון חייקין

סמיון חייקין (ברוסית: Семён Эммануилович Хайкин‏; 21 באוגוסט 1901, מינסק - 30 ביולי 1968, לנינגרד) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. מנצח בוריס חייקין הוא אחיו. ויקטור ארדוב הוא אחיו למחצה (מאשתו השנייה של אביו). פיזיקאי מויסיי חייקין היה בנו. חייקין נולד בשנת 1901 במינסק למשפחה יהודית. אביו היה אגרונום יליד זרסאי ואמו מורה לצרפתית ילידת וילנה. הם התחתנו בוילנה ובשנת 1901 עברו למינסק. סמיון חייקין למד בבית ספר יהודי-פרטי מיסודו של אביו. במהלך מלחמת העולם הראשונה המשפחה עברה לפנזה ובשנת 1919 התיישבה במוסקבה. בשנים 1919-1924 חייקין שירת בשורות הצבא האדום. בשנת 1928 חייקין סיים לימודים באוניברסיטת מוסקבה והמשיך ללימודי תואר שלישי. הוא החל ללמד באוניברסיטה ובשנת 1935 מונה לפרופסור. הוא היה דיקאן הפקולטה לפיזיקה וראש קתדרה לפיזיקה כללית. רוב מחקריו התרכזו בתחום חקר רדיו ושיטות לגילוי מיקום בעזרת גלי רדיו. בשנת 1942 חייקין הציע שימוש בגלי רדיו באסטרונומיה. בשנת 1945 חייקין החל לעבוד במכון לבדב לפיזיקה. החל משנת 1948 הוא ניהל הקמת רדיו טלסקופ ראשון של ברית המועצות. בשנת 1953 הוא עבר ללנינגרד והיה מנהל תחום רדיו-אסטרונומיה במצפה הכוכבים פולקובו. בנו מויסיי חייקין היה פיזיקאי, פרופסור באוניברסיטה. חייקין היה תלמיד של לאוניד מנדלשטם. הוא היה בין התורמים העיקריים של כרך מס' 3 בספר ללימוד פיזיקה של גריגורי לנדסברג. על פעילותו בתחום המדע הוענדק לו עיטור הדגל האדום של העמל בשנת 1953 ומדליית זהב על שם פופוב השנת 1965. בשנת 1944 הוא חתם על "מכתב 14 חברי אקדמיה" שנוסח ביוזמת פיוטר קאפיצה ובהמשך "מכתב 4 חברי אקדמיה" על המצב הבעייתי של מצב קידום חקר פיזיקה בברית המועצות. ביוגרפיה סמיון חייקין, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
דימיטריוס וראנופולוס

דימיטריוס וראנופולוס (ביוונית: Δημήτριος Βρανόπουλος; נולד ב־1900 ונפטר ב־19 בפברואר 1980) היה עורך דין יווני, מפקד המשטרה העירונית בפטרס, חבר פרלמנט, שר התחבורה וחסיד אומות העולם יווני. וראנופולוס נולד באתונה בשנת 1900. לאחר שסיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת אתונה, החל לעבוד כעורך דין באתונה ולאחר מכן התגייס ל"משטרת הערים החדשה". בין השנים 1943–1945 כיהן כמפקח משטרת העיר פטראס. ובין השנים 1945–1950 שימש כמפקח משטרת העיר פיראוס, ולאחר מכן, משנת 1950 עד 1956היה מפקד משטרת העיר אתונה. לאחר פרישתו מהמשטרה, נבחר לחבר מועצת העיר אתונה ולנשיא המועצה, נבחר חמש פעמים לפרלמנט היווני מטעם המפלגה הלאומית רדיקלית בשנים: 1956, 1958, 1961, 1963 ו-1964. בממשלתו של קונסטנדינוס קרמנליס, בשנת 1961 מונה לסגן שר התחבורה ולאחר מכן לשר העבודות הציבוריות, תפקיד שבו כיהן עד 1963. בזמן מלחמת העולם השנייה רבים מיהודי אתונה גרו בתחומי השיפוט של המחוז השישי, ושם גם נמצאו משרדי הקהילה היהודית. יחד עם אנגלוס אוורט ראש משטרת אתונה ומיחאיל גליקאס, מפקד המשטרה במחוז השישי של אתונה דאגו להצלת יהודים יוונים בזמן מלחמת העולם השנייה. השלושה חילקו תעודות זהות אמיתיות עם שמות יוונים ליהודים שביקשו זאת. על פי הערכות, הם הנפיקו אלפי מסמכים, ובכך איפשרו ליהודים רבים לנוע ממקום למקום וזכו למנות מזון כמו האוכלוסייה היוונית. ב-8 ביולי 1969 הוענק לשלושה על ידי יד ושם התואר "חסיד אומות העולם" על תרומתם להצלת יהודים במהלך הכיבוש הנאצי ביוון. הוא היה נשוי ללית'סה להם שני ילדים (מיכאלה ונאנה), נפטר בגיל 80 ב-19 בפברואר 1980. דימיטריוס וראנופולוס באתר יד ושם THE GREEK RIGHTS OF THE NATIONS - Recognized by Yad Vashem until January 1, 2022 The News, "Dim. Vranopoulos died yesterday", February 20, 1980, p. 16. מיכאיל גליקאס באתר יד ושם
ישיבת אור שמואל

ישיבת אור שמואל היא ישיבה קטנה חרדית-ליטאית השוכנת במבנה של בית היתומים דיסקין שבשכונת גבעת שאול בירושלים. בישיבה 180 בחורים. הישיבה נוסדה בשנת תשנ"ד (1994) על ידי הרב נטע שילר ראש ישיבת אור שמח, יחד עם חברו לספסל הלימודים בישיבת פוניבז' הרב אברהם דיסקין, ונשיאה היה הרב מיכל יהודה ליפקוביץ. עם הקמתה מונה הרב נחשון שילר בנו של הרב נטע לעמוד בראשות הישיבה, והרב חיים אקרמן שימש בה כר"מ עד לפרישתו לטובת הקמת הישיבה הגדולה בביתר עילית. הישיבה נקראה על שם הרב שמואל רוזובסקי שרעייתו של ראש הישיבה הרב נחשון הייתה נכדתו. בשנתה הראשונה עמדה הישיבה תחת חסות מוסדות ישיבת אור שמח, אולם כבר בשנה השנייה בעקבות קשיים כספיים של המוסדות, נאלצה הישיבה החדשה להתקיים בכוחות עצמה ועול אחזקתה נפל על כתפיו של ראש הישיבה הצעיר. תחילה שכנה הישיבה במבנה ברחוב אוהלי יוסף בירושלים, כשבמחזור הראשון למדו בה 21 בחורים, ובשנה שלאחר מכן הצטרפו לשיעור א' 24 בחורים. בשנת תשנ"ט, בעקבות גידול משמעותי במספר הבחורים בישיבה, נאלצה הישיבה לעבור למבנה רחב יותר ברחוב מלכי ישראל בעיר. בשנת תש"ע עברה הישיבה לבניין בית היתומים דיסקין בגבעת שאול, בו היא שוכנת עד היום. לאחר עשרות שנים של שהייה במבנים שכורים, הוקצה עבור הישיבה מבנה קבע ברחוב קצנלבוגן שבכונת הר נוף. לאחר שנים שבכל שיעור היו 58 בחורים בשיעור אחד, לשנת התשפ"ה (2024) התקבלו 64 בחורים שיתחלקו לשני שיעורים, וכן שיעור ג' יתחלק לשני שיעורים. ראש הישיבה: הרב נחשון שילר (בנו של הרב נטע שילר וחתנו של הרב יצחק הקר). משגיח: הרב שמואל יצחק פינסקי. שיעור א': עיון: הרב חזקיהו יוסף ברלין. עיון: הרב זאב פרלמן. שיעור ב' עיון: הרב אברהם דיסקין. בקיאות: הרב יוסף רקובסקי. שיעור ג' בקיאות: הרב אליהו וייס. בקיאות: הרב זאב פרלמן. ישיבת אור שמואל, באתר "גיידסטאר ישראל"
הולפוס

הולפוס (בגרמנית: Hohlfuß; באנגלית: Pes cavus; בעברית נקרא גם קשת גבוהה) הוא מצב שבו קשת כף הרגל גבוהה במיוחד. בכף רגל בעלת מנח רגיל, קשת כף הרגל אמורה להפוך מעט יותר שטוחה בעת דריכה על הקרקע. כאשר אדם סובל מהולפוס, הקשת אינה משתטחת ולו במקצת בשל קשיחות של האזור. אותה קשיחות וחוסר יכולת של כף הרגל להתאים עצמה למשטח שעליו מתבצעת ההליכה, גורמות לא פעם להופעה של כאבים באזור, היווצרות של דלקות ואף יבלת עור. הולפוס יכול להיות מולד או להתפתח בכל גיל בעקבות מחלה. הסיבה הבסיסית ל־Pes Cavus אינה בטוחה אך עשויה להיות נוירולוגית, אורתופדית או נוירו-מוסקולרית. מעל למחצית מן המקרים של Pes Cavus יוחסו למחלת CMT, שהיא הסוג הנפוץ ביותר של נוירופתיה פריפרית תורשתית ויכולה לגרום לעיוותים בכף הרגל כמו קשת גבוהה במיוחד. קיימים שלושה סוגים עיקריים להולפוס: ●פס קבוורוס - המצב הנפוץ ביותר. במצב זה, גובה הקשת עשוי לגרום לעיוות של אצבעות כף הרגל הרגל. סוג זה של הולפוס נגרם לרוב בעקבות פגיעה נוירו־מסקולורית, אך פעמים רבות הסיבה אינה ידועה כלל ונראה שמקורה גנטי. תופעה זו מוכרת מאוד בקרב חולים במחלה הנוירולוגית שארקו־מארי־טות הפוגעת במערכת העצבים ההיקפית. בשל הפגיעה בעצבים, ישנה התנוונות ביכולת השליטה בשרירים, דבר שגורם לעיוותות וכאבים בכפות הרגליים. ●פס קלקנאוקווס - הנגרם לרוב בשל היחלשות של שריר מרכזי בשוק. ההיחלשות עשויה להתרחש בעקבות פציעה, מחלות שרירים או מחלות הקשורות בעצבי השרירים. מי שלוקה בתופעה זו יהיה בעל קשת גבוהה ועמוקה במיוחד. ● פס קאבוס - הסוג השלישי הוא הפס קאבוס הנייטרלי והוא נגרם ממנח לקוי של חלקה הקדמי ביותר של כף הרגל וחלקה האחורי, כאשר בשילוב של השניים נוצרת קשת גבוהה. ישנן כמה וכמה דרכים לטפל בהולפוס, כדי להקל על הכאבים והפגיעה בטווח התנועה של אלה הלוקים בכך. אחת הדרכים להקל על הבעיה היא רכישה של מדרסים שיעניקו תמיכה לקשת כף הרגל וכך יפחיתו עומסים מאזורים אחרים ברגליים. המדרסים למעשה מסייעים בתיקון מנח הרגל הלקוי שנוצר מהפיצוי שעושה הגוף כדי לשמור על איזון. עבור אנשים שנהנים להתאמן, במיוחד כשמדובר באימונים כמו ריצה או כאלה היוצרים פגיעה של כף הרגל ברצפה, הולפוס עשוי להוביל לכאבים חזקים. זאת משום שכף הרגל אינה מספקת מספיק אחיזה בקרקע. במקרים כאלה מומלץ לערוך שינוי בשגרת האימונים ולהתאים את התרגול למנח כף הרגל, כדי למנוע הופעה של כאבים. יחד עם זאת, גם כאן מדרסים יכולים לספק הקלה משמעותית, משום שניתן להתאים גם מדרסים נושמים המותאמים במיוחד לפעילות גופנית. חשוב לציין כי פעילות גופנית נכונה בהחלט יכולה דווקא לסייע בהקלה על הכאבים. מומלץ לגשת לטיפול פיזיותרפיסטי גם כן, שבו ניתן יהיה ללמוד כיצד לדרוך על כף הרגל בצורה נכונה, כדי למנוע הפעלת משקל על אזורים אחרים בכף הרגל ומסביב לה. משקל עודף עשוי גם הוא להחמיר את הכאבים במקרה של הולפוס, משום שמופעל על כף הרגל משקל גדול עוד יותר. במקרה שכזה מומלץ לשקול שינוי של התזונה לשם ירידה במשקל. במקרים שבהם ההולפוס נגרם בעקבות בעיה או מחלה עצבית, יינתן גם טיפול למקור עצמו באמצעות תרופות. לעיתים תידרש התערבות כירורגית כדי לפתור את הבעיה, אך דרך זו לרוב תהיה מוצא אחרון בלבד, לאחר שכל אפשרויות הטיפול המסורתיות לא צלחו. מדיה וקבצים בנושא הולפוס בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.