laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תאוריית אינטגרציית התכוניות

אינטגרציית התכוניות היא תאוריה בפסיכולוגיה קוגניטיבית העוסקת בשילוב של קשב ותפיסה, אשר פותחה על ידי אן טריזמן מאוניברסיטת פרינסטון וגרי ג'לאדה מאוניברסיטת קיימברידג' בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. על פי התאוריה, קיימים סוגים נפרדים של תכונות ויזואליות אשר נתפסים בצורות שונות בקשב ומגיעים לתודעה בסדר ותהליכים נפרדים. חלקי עצמים, תכוניות בודדות ופשוטות יותר (כגון: עקמומיות, שיפוע, תנועה, צבע, בהירות וכיוון התאורה) יובחנו בשלב הקדם-קשבי, השלב הראשון של עיבוד המידע, ואילו אובייקטים שלמים המורכבים ממיזוג תכוניות מצריכים הפניית קשב חזותי על מנת לקלוט אותם בתודעה, והם יעובדו רק בשלב השני, השלב הקשבי. התאוריה נחשבת כאחד מהמודלים הפסיכולוגיים המשפיעים ביותר בתחום הקשב חזותי של האדם. הרעיון המרכזי של התאוריה הוא שקשב חזותי משמש למטרת איתור גירויים ואיחוד גירויים דומים יחדיו. תפיסת העצמים כמכלול מצריכה בדרך כלל אינטגרציה של תכונותיו של העצם הנתון, והדבר מצריך קשב ממוקד וכרוך בעיבוד סדרתי. התאוריה מניחה כי סוגים שונים של קשב אחראים על חיבור וקישור של תכונות שונות לתוך המודעות, ובכך האדם חווה אותם כשלם המוכר. אן טריזמן שיערה, שתכונות שונות מקודדות ב"מפות תכוניות" (feature maps) שונות באזורי מוח שונים. בשלב הראשוני לעיבוד חזותי, מספר מאפיינים חזותיים ראשוניים מעובדים ומוצגים על ידי "מפות תכוניות", מופרדים, ולאחר מכן ממוזגים לתוך "מפת בולטות" (saliency map), שאליה יש גישה, כדי להפנות תשומת לב ישירה (קשב) לאזורים הבולטים ומגרים ביותר. במחקרה הבחינה טריזמן בין שני סוגים של מטלות חיפוש חזותי (visual search task): חיפוש לפי תכוניות (feature search) חיפוש לפי צירוף תכוניות (conjunction search) חיפוש לפי תכוניות יכול להתבצע בזריזות ובטרום קשב ביחס למטרות המוגדרות על ידי תכונות פרימיטיביות. חיפוש לפי צירוף תכוניות הוא חיפוש באופן סדרתי למטרות המוגדרות על ידי צירוף של תכונות פרימיטיביות; מדובר בהליך הרבה יותר איטי הדורש קשב חזותי ממוקד. על סמך ניסויים רבים, טריזמן הגיעה למסקנה כי צבע, התמצאות ועוצמה הן תכונות פרימיטיביות, אשר חיפוש לפי תכוניות חלה עליהם. הוכחה לתאוריה מגיעה מתופעת ה"אשליות של צירופי תכוניות" (illusory conjunctions). התבלטות תכונות פרימיטיביות בחיפוש חזותי (הגורמת להם לזיהוי בקלות, ללא תלות במספר המסיחים) והעובדה שמשתתפים בניסויים של טריזמן מרבים לזכור את נוכחותו של אובייקט, אך לא את מיקומו, בעת חיפוש ויזואלי מהיר. משתתפים נטו להרבות בבלבול באיחוד שני אובייקטים לאחד, לדוגמה: לאחר תצוגה ויזואלית של האות B בצבע אדום, האות S בצבע כחול והאות T בצבע ירוק, משתתפים דיווחו כי צפו באות B בצבע כחול, האות S בצבע אדום והאות T בצבע ירוק. הדעה הרווחת היא שמפת הבולטות יכולה להימצא באזורים בקליפת המוח הראייתית, כגון קליפת הראייה העיקרית (v1), אך דעה זו עדיין שנויה במחלוקת. דן זכאי, יסודות הפסיכולוגיה הקוגניטיבית, האוניברסיטה הפתוחה, כרך 3, עמ' 223–224 Anne Treisman and Garry Gelade (1980). "A feature-integration theory of attention." Cognitive Psychology, Vol. 12, No. 1, pp. 97-13 Atkinson & Hilgard’s Introduction to Psychology -14th Edition- chapter 5 richard b. ivry and william prinzmetal(1991) "Effect of feature similarity on illusory conjunctions" מדיה וקבצים בנושא תאוריית אינטגרציית התכוניות בוויקישיתוף מפת הבולטות באתר סקולרפדיה המונח תכוניות מתייחס למרכיבים השונים היוצרים תפיסת גירוי כלשהו
סולם רוסי-פורל

סולם רוסי-פורל הוא סולם סייסמי המעריך את העוצמ הסיימית של רעידת אדמה באמצעות השפעתה על תחושתם של בני אדם ועל מבנים. הסולם פותח בשנת 1873 על ידי הסייסמולוג האיטלקי מיקלה דה רוסי (Michele Stefano Conte de Rossi,‏ 1834–1889), ופיתוח מקביל נעשה בעזרתו של הלימנולוג השווייצרי פרנסואה-אלפונס פורל (François-Alphonse Forel,‏ 1841–1912). הסולם – שנקרא על שם שני מפתחיו – הוצג בשנת 1886. בסולם זה – שהניח את היסוד לסולמות העצימות שפותחו אחריו – נעשה שימוש עד לפיתוחו של סולם מרקאלי. סולם רוסי-פורל מורכב מ-10 דרגות עצימות: עוצמה סייסמית גאולוגיה - מונחים סייסמולוגיה אזור בניוף אסון טבע History of Early Isoseismal Maps(הקישור אינו פעיל) סולם רוסי-פורל בגרסתו מ-1873
מרחב המצב

מרחב המצב הוא מושג מתחום הבקרה. להבדיל מבקרה קלאסית אשר ממדלת מערכות פיזיקליות על ידי התמרת לפלס או פורייה, בבקרה המודרנית מקובל למדל מערכות במישור הזמן על ידי מרחב המצב. בשיטה זו שפותחה על ידי רודולף קלמן מציגים את המשוואות הדיפרנציאליות המייצגות את המערכת בצורה מטריציונית כאשר וקטור המצב מייצג את המשתנים (המצבים) תלויי הזמן שבמערכת. כאשר מדובר על מערכת ליניארית ניתן להציג את המערכת בהצגה הבאה: x ˙ ( t ) = A ( t ) x ( t ) + B ( t ) u ( t ) {\displaystyle {\dot {\mathbf {x} }}(t)=A(t)\mathbf {x} (t)+B(t)\mathbf {u} (t)} y ( t ) = C ( t ) x ( t ) + D ( t ) u ( t ) {\displaystyle \mathbf {y} (t)=C(t)\mathbf {x} (t)+D(t)\mathbf {u} (t)} כאשר: x ( t ) {\displaystyle \mathbf {x} (t)} הוא "וקטור המצב". x ( t ) ∈ R n {\displaystyle \mathbf {x} (t)\in \mathbb {R} ^{n}} . x ˙ ( t ) {\displaystyle {\dot {\mathbf {x} }}(t)} הוא וקטור הנגזרות לפי הזמן של משתני המצב. y ( t ) {\displaystyle \mathbf {y} (t)} הוא "וקטור היציאות". y ( t ) ∈ R m {\displaystyle \mathbf {y} (t)\in \mathbb {R} ^{m}} . u ( t ) {\displaystyle \mathbf {u} (t)} הוא "וקטור הכניסות" (או "אות הבקרה"). u ( t ) ∈ R p {\displaystyle \mathbf {u} (t)\in \mathbb {R} ^{p}} . A ( t ) {\displaystyle A(t)} היא "מטריצת המצב". מטריצה מלווה שערכיה העצמיים הם קוטבי המערכת. dim ⁡ [ A ( t ) ] = n × n {\displaystyle \operatorname {dim} [A(t)]=n\times n} . B ( t ) {\displaystyle B(t)} היא "מטריצת הכניסות". dim ⁡ [ B ( t ) ] = n × p {\displaystyle \operatorname {dim} [B(t)]=n\times p} . C ( t ) {\displaystyle C(t)} היא "מטריצת היציאות". dim ⁡ [ C ( t ) ] = m × n {\displaystyle \operatorname {dim} [C(t)]=m\times n} . D ( t ) {\displaystyle D(t)} היא "מטריצת ההזנה" (כאשר אין הזנה ישירה, D ( t ) {\displaystyle D(t)} היא מטריצת האפס). dim ⁡ [ D ( t ) ] = m × p {\displaystyle \operatorname {dim} [D(t)]=m\times p} . על ידי שיטה זו ניתן להגיע לבקרה אופטימלית ומדויקת יותר. שיטה זו לוקחת בחשבון את תנאי ההתחלה בניגוד לפונקציית תמסורת במישור לפלס שמזניחה אותם. שיטה זו מאפשרת בקרה על מערכות עם מספר כניסות ומספר יציאות (MIMO) להבדיל ממערכות של כניסה אחת ויציאה אחת (SISO). כמו כן שיטה זו מאפשרת בנייתם של משערכים ומסננים שהבולט שבהם הוא מסנן קלמן. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן סנוף

בנימין סנוף (נולד ב-26 בינואר 1986, ט"ז בשבט ה'תשמ"ה) הוא זמר ישראלי. סנוף נולד בצפת לנתן והילה. את הקריירה המוזיקלית שלו החל בגיל 7 בלהקת "פרחי צפת". בגיל 14 הוציא סנוף את אלבומו הראשון, "בוקר של זריחה". באלבום בלט השיר "גן הכוכבים", שנכתב על ידי יואב גינאי והולחן על ידי צביקה פיק. ב-2010 הוציא סנוף את אלבומו השני, "הנה הוא בא", בהפקת יוגב סמינה. האלבום מכר כ-20,000 עותקים. לאחר מכן הוא הוציא את אלבומו השלישי, "המסע". בספטמבר 2016 הוציא סינגל בשם "חולשות אנושיות" עם גילי ארגוב. סנוף מלווה בשירתו זוגות לחופה. הוא שיתף פעולה עם מושיק עפיה, קובי פרץ, קינדרלך ואחרים. שיריו של סנוף מאופיינים כשירי מוזיקה יהודית מקורית עם אוריינטציה למקורות ולשירה הישראלית. בחלק גדול מהשירים יש גם נגיעות ים תיכוניות. בין מעבדי שיריו בולט תמיר צור. כמו כן כותבים ומלחינים עבורו איתי זילברשטיין ויוסי גיספן. סנוף מתגורר בצפת, נשוי לרעות ואב לשישה ילדים. בוקר של זריחה (1999) הנה הוא בא (2009) המסע (2010) אתר האינטרנט הרשמי של בן סנוף בן סנוף, סרטונים בערוץ היוטיוב בן סנוף, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) בן סנוף, באתר ספוטיפיי בן סנוף, באתר MusicBrainz (באנגלית) בן סנוף, באתר דיזר בן סנוף, דף שער בספרייה הלאומית בן סנוף, באתר אמזון מיוזיק שגיא בן-נון, להסניף אותו: ראיון חג עם הזמר הדתי בן סנוף, באתר nrg‏, 26 בספטמבר 2010
פנחס קפרא

פנחס קפרא (ט"ו באלול תרנ"א, ספטמבר 1891 – 1983) היה מראשי העדה התימנית בארץ ישראל ונציגם במוסדות הנבחרים ובהסתדרות. קפרא נולד באל-הג'ר שבמחוז חידאן בתימן לרב דוד קפרא, שוחט ובודק, וקיבל חינוך מסורתי בחדר ובבית מדרש. בשנת 1909 עלה לארץ ישראל והיה פועל חקלאי ברחובות, שם היה בין מייסדי שכונת שעריים. זמן קצר אחרי עלייתו קיבל על עצמו את ניהול "בית העם" במועצה תמורת מגורים לו ולמשפחתו. בשנת 1935 נבחר ליושב ראש ועד השכונה. קפרא היה דמות בולטת בקרב העדה התימנית בארץ ישראל. מלבד כהונתו באספת הנבחרים היה חבר "הוועדה לעזרת יהודי תימן" ומתוקף מעמדו בשכונת שעריים, בה שכנו רבים מיוצאי העדה, היה חבר מזכירות מועצת הפועלים ברחובות והופקד מטעמה על קליטת עולי תימן. בשנת 1934 נבחר להנהגה המשותפת של המועצה הארצית של העובדים התימנים ובשנת 1942 נבחר לוועדה המרכזית לענייני התימנים שליד מזכירות הוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית. נבחר לאספת הנבחרים השלישית מטעם "הרשימה המאוחדת לציוני ארץ ישראל" שהורכבה מיוצאי תימן והיה ממלא מקום בוועד הלאומי. כן היה פעיל במפא"י וחבר מזכירות המפלגה וכיהן כציר בשישה קונגרסים ציוניים, היה ציר בוועידות הסתדרות הפועלים החקלאיים והיה ממלא מקום בוועד הפועל הציוני. בשנת 1945 היה חבר נשיאות ועידת ההסתדרות. בשנת תשל"ח הוציא את האוטוביוגרפיה "מני תימן ובשעריים". היה נשוי ואב לחמישה. בעיר רחובות נקרא על שמו רחוב והוקם בית תרבות על שמו: "בית פנחס". מני תימן ובשעריים: רחובות, שבעים שנה (תרס"ז-תשל"ז 1907–1977) / בעריכת שמעון גרידי, רחובות: פ' קפרא, תשל"ח. דוד תדהר (עורך), "פנחס קפרא", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יג (1963), עמ' 4261 בית העם באתר לתולדות רחובות ענייני שעריים, דבר, 17 בספטמבר 1935 לעזרת יהודי תימן, דבר, 10 במרץ 1943 יובל שניים לעליית פנחס קפרא, דבר, 27 בספטמבר 1960 קליטת עולי תימן וסידורם, דבר, 22 בדצמבר 1943 מהמועצה הארצית של העבודים התימנים, דבר, 1 באוקטובר 1934 פגישת נבחרי התימנים במוסדות ההסתדרות, דבר, 11 באוגוסט 1942 בועידת ההסתדרות, דבר, 30 בינואר 1945
הקפיטל

הקָפּיטָל, או בשמו המלא: הקפיטל: ביקורת הכלכלה המדינית (בגרמנית: Das Kapital: Kritik der politischen Ökonomie), הוא ספר עיוני שכתב קרל מרקס בגרמנית, המהווה את הבסיס לחשיבה הסוציאליסטית-מרקסיסטית, ואחד הספרים העיוניים בעלי ההשפעה הרחבה ביותר בכל הזמנים. הכרך הראשון של הספר יצא לאור בשנת 1867 בעריכתו של פרידריך אנגלס. הספר הוא מחקר בכלכלה פוליטית ומהווה ניתוח תאורטי של הקפיטליזם שבא לענות על השאלה באמצעות אילו מנגנונים מבטיחה שיטה כלכלית זו צבירת הון על ידי בעלי ההון. אין בספר קריאה למהפכנות או למלחמת מעמדות אקטיבית. קריאות מסוג זה מופיעות בספר המניפסט הקומוניסטי. הקאפיטאל: ביקורת הכלכלה המדינית, מרחביה: ספרית פועלים בסיוע הועד הפועל של ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ-ישראל, 1947. (ביסודו של הנוסח העברי הונח התרגום מאת צבי וויסלבסקי; יצחק מן השלים את הנוסח) (ספר ראשון בלבד) מהדורה מלאה: כרך א: תהליך הייצור של ההון; התרגום מאת צבי וויסלבסקי, 1953; כרך ב: תהליך הסיבוב של ההון; תרגם: יצחק מן, 1954. מהדורה חדשה: הקפיטל: ביקורת הכלכלה המדינית; הנוסח העברי: צבי וויסלבסקי; השלים את הנוסח, ערכו והתקינו: יצחק מן; הקדמה למהדורה העברית החדשה 2011 מאת יפתח גולדמן, בני ברק: ספרית פועלים; הקיבוץ המאוחד, 2011. מטריאליזם היסטורי מדיה וקבצים בנושא הקפיטל בוויקישיתוף הקפיטל, בהוצאת הקיבוץ הארצי ספריית פועלים, 1947 הקפיטל, בהוצאת הקיבוץ המאוחד-ספרית פועלים, 2011 שלמה אבינרי, "הקפיטל": קארל הגדול, באתר הארץ, 7 ביולי 2012 נעם פרתום, אדום לוהט: הספר "קפיטל" של קרל מרקס בהוצאה חדשה, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2011 אבשלום בן צבי, הקפיטליזם יכלה את עצמו הקפיטל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הקפיטל, בארכיון האינטרנט המרקסיסטי (באנגלית) יצחק מן, ה"קאפיטאל" ותרגומו העברי, משמר, 19 בספטמבר 1947, המשך. המתרגמים, ד"ר צבי וויסלבסקי וד"ר יצחק מן, זכו על תרגומם בפרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת. ד"ר יצחק מן, קארל מארקס: הקאפיטאל: בעיות תרגום "הקאפיטאל", על המשמר, 6 ביוני 1954. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עקרון העונג

עקרון העונג (או עקרון ההנאה) הוא עקרון שפיתח זיגמונד פרויד בפסיכואנליזה שלו. את המונח "עקרון העונג" (גרמנית: Lustprinzip) לא טבע פרויד, אלא לפניו גוסטב פכנר. לטענת פרויד, העיקרון מניע את האדם להגיע להנאה מקסימלית ולכאב מינימלי. לפעולה לפי עקרון העונג אחראי האיד, שהוא חלק מהלא-מודע שבנפש. ההנאה שמדבר עליה פרויד היא הנאה ביולוגית-גופנית, ובעיקר הוא הדגיש את ההנאה המינית. על פי התאוריה הפרוידיאנית, תינוקות פועלים על פי עקרון העונג בלבד (לא מסוגלים לדחות סיפוקים, מעוניינים בסיפוקם במהלך השלב האוראלי של התפתחותם). במהלך החיים, מתפתח מ"עקרון העונג" גם עקרון המציאות, שבו אדם אמנם מחפש סיפוקים ונמנע מכאב, אך מוכן לדחות סיפוקים במידת הצורך. ההתנגשות בין הרצון לסיפוק והצורך לדחות סיפוקים הוא שורש הקונפליקט שבין האדם לחברה. אף על פי שהתיאוריה הפסיכואנליטית מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית, ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע. קיימת גם ביקורת על האפקטיביות הנמוכה של הטיפול הפסיכואנליטי. במספר מחקרים דווח, כי הסובלים מבעיות במוח, למשל מתסמונת קורסקוף, מאבדים את "עקרון המציאות" וחוזרים להתנהגות המונעת מדחפים לא-מודעים. Frederick Crews, The Verdict on Freud, Psychological Science 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, Skeptical Inquirer, 2006, עמ' 29-37 Evan Mayo-Wilson et al, Psychological and pharmacological interventions for social anxiety disorder in adults: a systematic review and network meta-analysis, The Lancet Psychiatry 1, 2014-10, עמ' 368–376 doi: 10.1016/S2215-0366(14)70329-3 Xinyu Zhou et al, Comparative efficacy and acceptability of psychotherapies for depression in children and adolescents: A systematic review and network meta-analysis, World Psychiatry 14, 2015-06, עמ' 207–222 doi: 10.1002/wps.20217 מרק סולמס, שובו של פרויד, סיינטיפיק אמריקן ישראל, אוקטובר-נובמבר 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראיה נסיבתית

ראיה נסיבתית היא מונח משפטי מתחום דיני הראיות שנדרש בה תהליך היסק כדי לקשור אותה למסקנה עובדתית. ראיה נסיבתית מנוגדת לראיה מכרעת התומכת באופן ישיר באמיתות הטענה העובדתית, ללא צורך בראיות נוספות או בתהליך היסק. כאשר ראיה נסיבתית עומדת לבדה, מטבעה היא נתונה ליותר מפרשנות אחת, ומשכך, הסקת מסקנה חותכת מראיה נסיבתית בודדת מותירה ספק בדיוק המסקנה. ראיה נסיבתית היא בדרך כלל חלק מאוסף של ראיות נסיבתיות אחרות, אשר יחדיו חוברות לאוסף ראיות מאמתות ועשויות להוות תמיכה חזקה במסקנה אחת על פני מסקנות אחרות. תוקפו של הסבר המושתת על ראיות נסיבתיות למסקנה עובדתית מתחזק ככל שהסברים אחרים נמצאים חסרי תוקף. במשפט הישראלי, אין די בראיות נסיבתיות כדי להרשיע אדם לאלתר. בהליך משפטי, ראיות נסיבתיות מאפשרות קביעת ממצא (באנגלית: finding of fact) בדרך של היסק. במשפט הפלילי, היסק נעשה בדרך של קביעת ממצא כדי לתמוך באמיתות טענה (אשמה או חוסר אשמה פלילית). עדות עשויה להוות ראיה ישירה או נסיבתית. אם העד טוען שראה את הפשע מתרחש, זוהי ראיה ישירה, למשל: עד הטוען כי ראה במו עיניו את הנאשם דוקר את קורבנו. לעומת זאת, עדות שיש בה רק דברים שאפשר להסיק מהם שהפשע התרחש היא ראיה נסיבתית, למשל: עד המעיד כי ראה את הנאשם נכנס לבית, שמע צרחות, ולאחריהן ראה את הנאשם נמלט מן הבית ובידו סכין מגואלת בדם. הנחיצות שבעריכת היסק, ולא העובדה שהראיה מצביעה על מסקנה ברורה, היא שקובעת האם ראיה היא נסיבתית או ישירה. ראיות מתחום הזיהוי הפלילי המובאות לבית המשפט באמצעות עד מומחה הן בדרך כלל ראיות נסיבתיות. מומחה בזיהוי פלילי המעיד כי בדיקה בליסטית מוכיחה כי מן הנשק שנמצא ברשותו של נאשם נורה ירי קטלני, מוסר בכך ראיה נסיבתית שניתן להסיק ממנה את אשמתו של הנאשם. יש לשים לב כי הסיכוי למסקנה שגויה בדבר אשמתו של נאשם עולה ככל שהמסקנה מבוססת על מיעוט ראיות נסיבתיות, ועולה הסיכוי להיתכנות הסברים אחרים, כך למשל, האפשרות שמישהו אחר השתמש בנשקו של הנאשם. ככל שנאספות ראיות נסיבתיות נוספות התומכות במסקנה אחת ופוסלות את אפשרות קיומן של מסקנות נוגדות, כך ניתן לקבוע ממצא עובדתי ברמת ודאות גבוהה יותר. כך למשל, אם בנוסף למציאת הנשק הקטלני ברשות הנאשם, טביעת אצבעו של הנאשם נמצאה על הדק הירי, ובבדיקה כימית של ידיו ובגדיו נמצא כי ירה לאחרונה, מתחזקת האפשרות לקביעת ממצא עובדתי ולפיה הוא היורה. ראיות נסיבתיות הן בעלות חשיבות עליונה בתביעות בתחום המשפט האזרחי והפלילי שחסרות בהן ראיות ישירות. בחלק מהמדינות שיטת המשפט הפלילי מאפשרות להרשיע אדם אך ורק על יסוד ראיות נסיבתיות. השופט יעקב קדמי, על הראיות, הוצאת דיונון תל אביב תשנ"ט-1999 ראיה נסיבתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ראיות נסיבתיות, דף שער בספרייה הלאומית הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
תסמונת קורסקוף

תסמונת קורסקוף היא תסמונת אשר נוצרת עקב מחסור ממושך בוויטמין B1 (תיאמין) אשר ממלא תפקיד חיוני במטבוליזם, בתהליך הפירוק של פחמימות, שומנים וחומצות אמיניות. התסמונת כוללת את התסמינים הבאים: אפתיה, חוסר ריכוז, קושי בהתמצאות בזמן ובמקום, פגיעה בזיכרון מיידי ולטווח קצר. התסמינים יכולים להופיע ולהיעלם לסירוגין. התסמונת קרויה על שם הפסיכיאטר הרוסי סרגיי קורסקוב בן המאה ה-19. תסמונת קורסקוף איננה תורשתית ולא מידבקת, אלא נגרמת מגורמים סביבתיים שלרוב קשורים לצריכה ממושכת של אלכוהול. שתיינים אשר נוהגים לשתות על בסיס קבוע, לרוב אינם אוכלים בצורה מאוזנת ולכן לא מקבלים מספיק ויטמינים; יתר על כן, האלכוהול משבש את ספיגת התיאמין מן המעי. קבוצות נוספות של אנשים אשר יכולים לפתח את המחסור בתיאמין ועקב כך ללקות בתסמונת, הם אנשים שנמצאים בתת תזונה, אנשים שסובלים מהקאות מרובות, חולי סרטן וחולי איידס. כאשר לא מטפלים בתסמונת, עלולים להיגרם נזקים רציניים, בהם: פגיעה בזיכרון הדקלרטיבי פגיעה בזיכרון בלימוד מידע חדש בעיות בראייה נזק מוחי המתבטא בשיכחון מאוחר מצב של קומה ומוות התסמונת והשפעותיה מופיעות בקצב מהיר בעיקר בקרב צעירים (בקרב מבוגרים ההתפתחות היא איטית יותר). מהלך התסמונת הוא כרוני. התסמונת בדרך כלל בלתי הפיכה, אך בצורתה החריפה יש לעיתים שיפור. ניתן להשיג לעיתים שיפור על ידי טיפול בטיאמין הידרוכלוריד. מדיה וקבצים בנושא תסמונת קורסקוף בוויקישיתוף תסמונת קורסקוף, אתר infomed תסמונת קורסקוף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
וודרף והשניבל של אזימוט

וודרף והשניבל של אזימוט הוא משחק הרפתקה ממוחשב ("קווסט") משנת 1994 שפותח על ידי חברת קוקטל וויז'ן והופץ על ידי חברת Sierra Entertainment. המשחק מתרחש בעולם שעבר שואה גרעינית, מספר מצומצם של בני אדם ניצלו בזכות העובדה שירדו למעמקי האדמה. כשיצאו לעולם לאחר שהסכנה עברה הם גילו עיר מיושבת על ידי גזע מוטנטים פציפיסטי בשם הבוזוקים. בני האדם כבשו את העיר ושיעבדו את הבוזוקים במין משטר אפרטהייד. הפרוטגוניסט של המשחק הוא וודרף, בנו של פרופסור אזימוט, ממציא גאוני ודיסידנט כנגד המשטר הנוכחי. יום אחד אזימוט נחטף על ידי סוכני המשטר אולם לפני שהם תופסים אותו הוא מצליח להפעיל מכונה שגורמת לגידול מואץ על בנו הפעוט וודרף עד שהוא מגיע לגיל של נער בשנות העשרה המאוחרות. מכאן המשחק מתחיל ומשימתו של וודרף הוא למצוא את אביו ואחר כך לעזור לבוזוקים לשחרר את שלשלאות השעבוד שהם נתונים בהם על ידי כך שיכנס מחדש את ההנהגה של עמם. וודרף והשניבל של אזימוט, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
כריסטוס פאפאדימיטריו

כריסטוס חרילאוס פאפאדימיטריו (ביוונית Χρήστος Χαρίλαος Παπαδημητρίου, נולד ב-16 באוגוסט 1949) הוא מדען מחשב אמריקאי ממוצא יווני, העוסק בעיקר בתחום של סיבוכיות חישובית ואלגוריתמים ויישומיהם למאגרי נתונים, אופטימיזציות בינה מלאכותית ועוד, וזוכה פרס קנות' לשנת 2002 עבור תרומתו המתמשכת והיסודית לביסוס התאוריה של מדעי המחשב, בפרס גדל לשנת 2012 על תרומתו לתורת המשחקים האלגוריתמית ובפרס הארווי לשנת 2019. פאפאדימיטריו מכהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וספרו "סיבוכיות חישובית" (Computational Complexity) שיצא בשנת 1994 הוא מהנפוצים ביותר בתחום זה. פאפאדימיטריו למד הנדסת חשמל לתואר ראשון באוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה (סיים ב-1972) והמשיך באוניברסיטת פרינסטון לתואר שני בהנדסת חשמל (1974) ולתואר שלישי בהנדסת חשמל ומדעי המחשב בהדרכת קנת' שטיגליץ (1976). בזמן שהיה מרצה באוניברסיטת הרווארד כתב יחד עם ביל גייטס שהיה תלמידו בקורס, לימים מייסד מיקרוסופט, מאמר שהתייחס לבעיית סידור הפנקייקים של גודמן. לאחר לימודיו עבד פאפאדימיטריו במספר אוניברסיטאות, ביניהן אוניברסיטת הרווארד, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, האוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה, אוניברסיטת סטנפורד ומאז שנת 1996 הוא מלמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. פרסם עם אפוסטולוס דוקסיאדיס רומן גרפי בשם לוגיקומיקס העוסק בתולדות הלוגיקה ובפרט בדמותו של ברטרנד ראסל. פאפאדימיטריו נבחר לאקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית ב-2002, ומאז שנת 2009 הוא חבר גם באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא כריסטוס פאפאדימיטריו בוויקישיתוף כריסטוס פאפאדימיטריו, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה כריסטוס פאפאדימיטריו, באתר dblp כריסטוס פאפאדימיטריו, באתר גוגל סקולר דף הבית של כריסטוס פאפאדימיטריו באתר אוניברסיטת ברקלי ההודעה על הזכייה בפרס קנות' ההודעה על זכייה בפרס גדל W. H. Gates, C. H. Papadimitriou: Bounds for sorting by prefix reversal אירי ריקין, פילוסופיה בקומיקס? רומן גרפי על מתמטיקה? בהחלט, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2016
רנסוקה איסוגאי

רנסוקה איסוגאי (ביפנית: 磯谷 廉介 - "איסוגאי רנסוקה"; 3 בספטמבר 1886 - 6 ביוני 1967) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במהלך מלחמת העולם השנייה ובמהלך הכיבוש היפני של הונג קונג כיהן כמושל הונג קונג בין ה-20 בפברואר 1942 ועד ה-24 בדצמבר 1944. איסוגאי נולד במחוז היאוגו, ולמד באקדמיה הצבאית הקיסרית, אותה סיים בשנת 1904. לאחר מכן למד במכללת הצבא היפני. בין השנים 1928–1930 פיקד על גדוד חיל הרגלים השביעי. בין השנים 1931–1937 כיהן בתפקידי מטה בצבא יפן, ועם פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה בשנת 1937 החל לפקד על הגדוד העשירי של חיל הרגלים בסין. בשנת 1938 עבר למנצ'וקוו וכיהן כראש המטה צבא קוואנטונג. בעקבות כישלונו בקרב חלקין גול נקרא בשנת 1939 לשוב ליפן והוצא לגמלאות. בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה בזירת האוקיינוס השקט, בדצמבר 1941, נקרא איסוגאי בשנת 1942 לשוב לשירות צבאי, וב-20 בפברואר 1942 מונה לתפקיד מושל הונג קונג מטעם שלטונות הכיבוש היפני ובהמלצת ראש ממשלת יפן הידקי טוג'ו. במהלך כהונתו כמושל הונג קונג הייתה המושבה הבריטית הכבושה נתונה לממשל צבאי. איסוגאי מיקם את מפקדתו במלון פנינסולה שבחצי האי קאולון. בתקופה זו היה מצבה הכלכלי של המושבה הכבושה בשפל, ורבים מתושביה סבלו מרעב. מתקפות אוויריות של חיל האוויר של ארצות הברית, אינפלציה שנגרמה בשל השימוש בין צבאי יפני ומחסור בדלק הביאו להפסקת התחבורה הציבורית במושבה ועצירת המסחר בה. בשל מצבם של תושבי הונג קונג, היה איסוגאי שנוא על ידי תושביה. במטרה לשפר את המורל ייסד איסוגאי את מנהג מרוצי הסוסים מדי יום ראשון - מנהג הקיים עד ימינו. כמו כן, בתקופתו שופץ בית הממשלה של הונג קונג ונוספו לו אלמנטים אדריכליים יפנים. איסוגאי פרש מתפקידו כמושל ב-24 בדצמבר 1944 ושב ליפן. בתום המלחמה נאסר, ונשפט בבית הדין הסיני הצבאי לפשעי מלחמה בנאנג'ינג. איסוגאי נידון למאסר עולם אולם שוחרר בשנת 1952 והורשה לשוב ליפן. הוא נפטר בשנת 1967. מדיה וקבצים בנושא רנסוקה איסוגאי בוויקישיתוף קורות חיים שם יפני - איסוגאי הוא שם המשפחה, אולם ביפנית נכתב שם המשפחה בראשית השם
אל-פאשה

האם התכוונתם ל... פאשה (או באשה) הוא תואר כבוד טורקי. מתחם אל-פאשה – מתחם של מבנים בעיר התחתית של חיפה, שנבנה במאה ה-19 חאן אל-באשה – חאן השוכן בדרומו של השוק העירוני בנצרת חמאם אל-באשה – חמאם בעיר העתיקה בעכו
מגדל השעון

מגדל שעון הוא מגדל שבו קבוע שעון. האם התכוונתם ל... מגדל שעון בישראל: מגדל השעון בשער יפו בירושלים מגדל השעון ביפו בתל אביב מגדל השעון בנצרת מגדל השעון בחיפה בעולם: מגדל השעון בטירנה – אלבניה מגדל השעון בסקופיה – מקדוניה הצפונית מגדל השעון בשטיפ – מקדוניה הצפונית מגדל השעון בשכם (אנ') – הרשות הפלסטינית מגדל השעון צים שא צוי בהונג קונג הביג בן