קיימן גמדי של קיווייה

קיימן גמדי של קיווייה (שם מדעי: Paleosuchus palpebrosus) הוא מין קיימן בסוג קיימן גמדי. הקיימן הגמדי של קיווייה הוא המין הקטן ביותר במשפחת האליגטוריים. אורכם של הזכרים הוא כ-1.3 עד 1.5 מטרים (4.9 רגל), ושל הנקבות כ-1.2 מטרים. משקלם נע בין 6 ל-7 קילוגרם (15 ליברות). תוחלת חייו של קיימן גמדי של קיווייה נעה בין 20 ל-40 שנה ולעיתים אף יותר. המין נפוץ בדרום אמריקה וחי באזורים המיוערים של אגני הניקוז של האמזונאס והאורינוקו. השם העברי והאנגלי של הקיימן מתייחס לתיאורו הראשון שנעשה על ידי הזואולוג הצרפתי ז'ורז' קיווייה. שמו המדעי Paleosuchus palpebrosus מורכב מצמד מילים שמקורן ביוונית ולטינית. Paleosuchus, שהוא גם השם המדעי של הסוג קיימן גמדי כולו, פירושו "תנין עתיק", והוא נגזר מהמילים היווניות palaios (שפירושה "ישן/עתיק") + soukhos (שפירושה "תנין"). palpebrosus, פירושו "בעל חלל עין גרמי" (קרי: בעל עצמות בולטות בחלל העין). המילה נגזרת מהמילים הלטיניות palpebra (שפירושו "חלל עין") + ous (שפירושו "מלא ב"). השם מתייחס לעצמות הבולטות שבחלקו העליון של חלל העין של הקיימן (ראו תמונה). תזונתו של הקיימן הגמדי של קיווי תלויה במיקומו הגאוגרפי ומשתנה גם עם התבגרותו. הקיימנים הצעירים ניזונים בעיקר מחסרי חוליות כמו סרטנאים וחסילונים, וגם מראשנים וצפרדעים קטנות. הבוגרים מוסיפים לתזונתם גם דגים, יונקים קטנים וזוחלים. תזונתו של הקיימן גמישה והוא מסוגל לשנותה בהתאם להיצע. תקופת החיזור חלה בתום העונה היבשה. הזכרים מבצעים טקסי חיזור מורכבים יחסית, הכוללים קולות מגוונים ותנועות גוף. הגעה של פרט לבגרות מינית תלויה בממדיו הפיזיים לא פחות משהיא תלויה בגילו; הזכרים מגיעים לבגרות מינית רק לאחר שאורכם מגיע ל-1.1 מטרים, והנקבות מוכנות להטיל צאצאים רק לאחר שאורכן מגיע למטר אחד. ההזדווגות עצמה מתרחשת לרוב במים רדודים, וההליך עשוי להימשך החל מדקות ספורות וכלה במספר שעות או אף יום שלם. מרבית הנקבות בטבע מסוגלות להטיל ביצים רק פעם אחת בשנה. בכל פעם מטילה הנקבה בין 10 ל-25 ביצים. עוד קודם לכן נבנים קינים מצמחים, בוץ וחול, שבמרכזם גומחה קטנה. הביצים מוטלות בתוך הגומחה ומכוסות באדמה ובצמחים. לאחר כ-90 יום בוקעות הביצים, והנקבה ששומעת את קול צאצאיה מסירה את הכיסויי ומשחררת את האבקועים לחופשי. הקיימן הגמדי של קיווייה הוא מין חברתי בעיקרו. פרטים מעבירים מסרים זה לזה בעזרת קולות, תנועות גוף, ריחות, ומגע פיזי. הקיימנים עשויים לחיות לבד, בזוגות או בקבוצות קטנות. במחקרים נמצא כי קיימת היררכיה בתוך הקבוצה, כשהפרטים האגרסיביים ביותר הם גם הדומיננטיים שבקבוצה. עוד נמצא כי על אף קיום חיכוכים בקבוצה, אלו מדרדרים רק לעיתים נדירות לידי עימות פיזי. כשפרט ירגיש מאוים הוא יגיב בניפוח גופו ובהשמעת קולות לאות הרתעה. תחום נוסף שנחקר הוא מידת הדאגה ההורית של הקיימן לצאצאיו. נמצא, כי אף על פי ששני בני הזוג בונים את הקן יחדיו ולרוב שומרים על הביצים באגרסיביות עד לבקיעתן, הרי שלאחר הבקיעה הזכרים נוהגים לעזוב, ואילו הנקבות נשארות עם צאצאיהן זמן מועט יחסית של מספר שבועות בלבד, ולרוב גם לא שבות לקן לאחר מכן כדי לבדוק את מצבם של הצאצאים. אוכלוסיית המין מונה למעלה ממיליון פרטים, ומצב שימורו מוגדר על ידי הארגון IUCN כללא חשש. חרף מידותיו הקטנות אין לקיימן טורפים רבים, וזאת בשל קשקשי העצם הרבים והקשים המהווים שריון ומעניקים לו הגנה. בנוסף, על אף שבחלק מהמדינות הציד הוא חוקי, לא נרשמה ירידה חריגה במספר הפרטים. ברם, המין אינו חף מסכנות, שהעיקריות הן הרס בתי הגידול וזיהום אזורי המחיה (שנגרם, לדוגמה, מפעילות מכרות הזהב באזור). מדיה וקבצים בנושא קיימן גמדי של קיווייה בוויקישיתוף קיימן גמדי של קיווייה, באתר ITIS (באנגלית) קיימן גמדי של קיווייה, באתר NCBI (באנגלית) קיימן גמדי של קיווייה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קיימן גמדי של קיווייה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) קיימן גמדי של קיווייה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קיימן גמדי של קיווייה, באתר GBIF (באנגלית) קיימן גמדי של קיווייה באתר הרשימה האדומה של IUCN קיימן גמדי של קיווייה, באתר Crocodilian Species List קיימן גמדי של קיווייה באתר הרשימה האדומה של IUCN קיימן גמדי של קיווייה, באתר CROCODILIAN SPECIES LIST