laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תוכי חום-ראש

תוכי חום-ראש (שם מדעי: Poicephalus cryptoxanthus) הוא מין עוף הנמנה עם משפחת התוכיים, ונפוץ בדרום-מזרח אפריקה. לתוכי חום-ראש תפוצה רחבה ואוכלוסייתו נחשבת יציבה על אף ציד לא חוקי למטרת גידולו כתוכי מחמד, זאת בשל מזגו הנוח והשקט ההופך אותו לנפוץ בשבי האדם. תוכי בצבע ירוק, פלג גופו התחתון בצבע ירוק בוהק וכנפיו בצבע ירוק כהה. פנים כנפיו בצבע צהוב. צווארו בצבע חום-אפור וראשו חום. זנבו בצבע זית-חום. עינו בצבע ירקרק-צהוב או צהוב. רגליו בצבע אפור. החלק העליון של המקור בצבע אפור כהה והתחתון בהיר. ישנם פריטים בעלי מספר נוצות צהובות בראש בצוואר ובכנפיים. גודלו 22–25 ס"מ, אורך כנפיו 14–17 ס"מ, ומשקלו 115–150 גרם. המין תואר לראשונה ב-1854 על ידי החוקר הגרמני ויליאם פיטרס. מקור שמו המדעי מיוונית,kryptos שמשמעו חבוי ו-xanthos שמשמעו צהוב, מאחר שהחלק הפנימי של כנפי התוכי בצבע צהוב. לתוכי חום-ראש מוכרים 3 תת-מינים הנבדלים זה מזה בצבעם ובגודלם: P. cryptoxanthus cryptoxanthus - נפוץ ממערב דרום אפריקה, דרום מוזמביק ודרום-מזרח זימבבואה. P. cryptoxanthus tanganyikae - לתת-מין זה צבעים בהירים יותר, יותר ירוק ופחות חום. נפוץ בצפון מוזמביק, דרום מלאווי, מזרח טנזניה ואזורי החופים בקניה. P. cryptoxanthus zanzibaricus - -נפוץ באיים זנזיבר ופמבה. ישנה מחלוקת בין חוקרים האם אכן מדובר בתת-מין נפרד. בטבע נצפה באזורי סוואנה, אזורים מיוערים ובמטעים. בדרך-כלל בלהקות של 4–12 פריטים, לעיתים בלהקות גדולות יותר של עד כ-40 פריטים. תזונתו מורכבת מזרעים, פירות, אגוזים וניצני עלים, לעיתים נדירות ניזון מזחלי חרקים. מין זה נחשב מזיק לחקלאות שכן פושט על שדות ומטעים. עונת הרבייה משתנה בהתאם למיקום הגאוגרפי: בין אפריל לאוקטובר בדרום אפריקה, מאי במלאווי, יולי עד ספטמבר במוזמביק, ספטמבר-אוקטובר בזנזיבר. מקנן בחורים בעצים. הנקבה מטילה 2–3 ביצים, עליהם היא שומרת למשך של 26–30 יום בזמן שהזכר מביא מזון. הגוזלים בוקעים עירומים ובעלי עיניים חומות. הגוזלים עוזבים את הקן לאחר כ-50–54 יום ונשארים בסביבתו למשך כ-28 יום נוספים בטרם נעשים עצמאיים. תוכי חום-ראש, הפארק הלאומי קרוגר תוכי חום-ראש בשבי. תוכי חום-ראש ניזון מפירות. תוכי חום-ראש בדרום אפריקה. איור של תוכי חום-ראש. מדיה וקבצים בנושא תוכי חום-ראש בוויקישיתוף תוכי חום-ראש, באתר ITIS (באנגלית) תוכי חום-ראש, באתר NCBI (באנגלית) תוכי חום-ראש, באתר GBIF (באנגלית) Guide to the Senegal Parrot and its family. By M.S. Allan & D. Deter. Barron's. ISBN 0-7641-0332-6 תוכי חום-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN Taylor, S. & Perrin, M.R. (2004). Intraspecific associations of individual brown headed parrots (Poicephalus cryptoxanthus). Afr. Zool. 39(2); 263-271. Taylor, S. & Horsfield, W. (2001). The Brown-headed Parrot. A species in rapid decline in the wild and seriously underrated and unappreciated in captivity in South Africa. Avizandum 13(9); 23-27. Forshaw, J.M. (1989) Clancey, P.A. (1977). Variation in and the relationships of the brown-headed parrot of the eastern African lowlands. Bonner Zool. Beitrage 28; 279-291. http://www.iucnredlist.org/details/22685317/0 http://www.biodiversityexplorer.org/birds/psittacidae/poicephalus_cryptoxanthus.htm https://www.hbw.com/species/brown-headed-parrot-poicephalus-cryptoxanthus
טלאורמן (מחוז)

טלאורמן (ברומנית: Teleorman) הוא אחד ממחוזות רומניה. בירת המחוז היא העיר אלכסנדריה והוא שוכן בחבל מונטניה, בדרום רומניה, על הגדה השמאלית של הדנובה, מול הגבול עם בולגריה. המחוז גובל במחוז אולט, מחוז ארג'ש, מחוז דמבוביצה ומחוז ג'יורג'יו. יש סברה ששם המחוז נגזר משם היער, שכיסה בעבר את השטח וכונה בטורקית deli orman (יער משוגע). סברה אחרת מקשרת את שם המקום לשפה הקומנית מהתקופה בה האזור היה חלק מקומניה ונקרא "קומניה השחורה". הקידומת "טלה" אופיינית לשפה הקומנית. המחוז אורגן לראשונה כיחידה אדמיניסטרטיבית נפרדת ב-1336, תחת שלטונו של מירצ'אה הזקן והופיע לראשונה במסמכים ב-14 במאי 1441, בתעודה עליה חתם ולאד המשפד. מחוז טלאורמן משתרע על שטח כולל של 5,790 קילומטרים מרובעים. ניתן למצוא במחוז שני אלמנטים ייחודיים: בצפון ובמרכז יש מישורים מהמישור הוולאכי. הם מופרדים על ידי נהרות קטנים, שלעיתים יוצרים עמקים עמוקים. בדרום יש את עמק הדנובה, רחב מאוד, עם בריכות וערוצים קטנים. לצד הדנובה, הנהר הראשי שחוצה את המחוז הוא נהר אולט שנשפך לדנובה קרוב לכפר איסלאז. נהרות חשובים נוספים הם: נהר ודאה, נהר הטלאורמן, ונהר קלמשטוי. מחוז ג'יורג'יו במזרח מחוז אולט במערב מחוז ארג'ש ומחוז דמבוביצה בצפון בולגריה בדרום - מחוז וליקו טרנובו, מחוז פלבן ומחוז רוסה במחוז טלאורמן האוכלוסייה מתמעטת בשנים האחרונות והגיעה מ-436,025 בשנת 2002 ל-360,178 בשנת 2011. ריכוזי האוכלוסייה העיקריים הם בערי המחוז: אלכסנדריה, רושיורי דה ודה, טורנו מגורלה, זימניצ'אה ווידלה. ההרכב האתני של המחוז היה כלהלן: רומנים - 96.76% צוענים - 3.18% אחרים - 0.06% מועצת מחוז טלאורמן, שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-32 חברים ("יועצים"). הרכב מועצת המחוז הוא כלהלן: המחוז מחולק ל-3 רשויות עירוניות (מוני'ציפיו), 2 ערים ו-92 כפרים גדולים (קומונות): אלכסנדריה - עיר הבירה של המחוז: אוכלוסייה: 42,129 (נכון לשנת 2011) טורנו מגורלה Roșiorii de Vede Videle זימניצ'ה - היישוב הדרומי ביותר ברומניה מדיה וקבצים בנושא טלאורמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טלאורמן מועצת מחוז טלאורמן (ברומנית) טלאורמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Judeţul Teleorman, de la ”pădurea nebună” la grânarul ţării: (ברומנית)
ארמון הנשיאות (פינלנד)

ארמון הנשיאות (בפינית: Presidentinlinna) הוא מעון העבודה של נשיא פינלנד. אבן פינה לבניין בסגנון האמפירי הונחה בשנת 1816 במרכז הלסינקי, עוצבה על ידי האדריכל פר גראנסטדט (Pehr Granstedt) ונבנה בשנת 1820 על ידי סוחר עשיר מקומי בשם יוהאן היידנסטראוש (J. H. Heidenstrauch). בשנת 1837, האחוזה נרכשה על ידי הממשלה לשימוש כבית המגורים של המושל הכללי, אך לבקשתו של הקיסר ניקולאי הראשון הבניין הוסב למעון מגורים מלכותי ונערך בו שיפוץ מקיף, שתוכנן על ידי האדריכל קארל לודביג אנגל. עבודות השיפוץ עצמם בוצעו כבר לאחר מות האדריכל — בשנים 1843–1845. הבניין שימש כבית המגורים של המשפחה הקיסרית עד 1917, עם זאת, הקיסרים ביקרו בארמון לעיתים רחוקות (בפעם האחרונה בשנת 1915). בשנת 1907 הבניין שופץ על ידי האדריכל יוהאן יאקוב ארנברג ששיפץ את אולם קבלת הפנים וההיכל העגול. במהלך מלחמת העולם הראשונה ב-1915, הבניין שימש באופן זמני כבית חולים צבאי. ממרץ 1917 עד אפריל 1918 הארמון שיכן את הוועד המנהל של הפועלים והחיילים, הגוף ששימש בפועל כעיריית הלסינקי, בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה. במחצית השנייה של 1918, הבניין באופן רשמי הפך לארמון הנשיאות. מ-1921 עד 1993, הבניין שימש גם כמעון המגורים של נשיא פינלנד, טרם בניית מעון המגורים מיאנטיניימי (Mäntyniemi) באזור מיילחטי, שבמפרץ טיילנלאחטי. בדצמבר 2012, לאחר אירוע קבלת הפנים המסורתי, הנערך מדי שנה בארמון לכבוד יום העצמאות של פינלנד, הבניין היה סגור במשך שנתיים לצורך שיפוץ, לכן מעון העבודה הנשיאותי הועבר למשרדי ראש העיר של הלסינקי באלכסנדרינקאטו (Aleksanterinkatu) ומשרדי לשכת הנשיא עברו לבניין המטה הכללי ברחוב שמול מריאנקאטו ובית גוביניוס (Goviniuksen talo) ברחוב קטארינקאטו. בנובמבר 2014 הארמון נפתח מחדש לאחר השיפוץ הגדול. ב-10 וב-13 במאי 2017, עקב ציון חגיגות המאה לעצמאות  פינלנד, הארמון נפתח לציבור המבקרים. ביולי 2018 נערכה בארמון פגישת פסגה ראשונה בין נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לנשיא רוסיה ולדימיר פוטין. מדיה וקבצים בנושא ארמון הנשיאות בהלסינקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמון הנשיאות (בפינית) אתר האינטרנט הרשמי של ארמון הנשיאות (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של ארמון הנשיאות (בשוודית) תמונת חזית הארמון Президентский дворец закрывается на ремонт "Капитальный ремонт президентского дворца готов". YLE. "Финляндия – 100 лет: Открытые двери в Президентском дворце". YLE.
Hey, Mamma!

Hey, Mamma!‎ (מוכר כ-Hey Mamma) הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי הלהקה המולדובית סאנסטרוק פרוג'קט (בעברית: פרויקט מכת שמש). השיר פורסם להורדה דיגיטלית ב-6 בפברואר 2017 תחת חסותה של חברת התקליטים רגוזה מיוזיק. בשנת 2017 ייצגה הלהקה עם השיר את מולדובה באירוויזיון. השיר בוצע בחצי הגמר הראשון ובגמר האירוויזיון, בו הוגרל למקום השביעי בסדר ההופעות, והגיע למקום השלישי. השיר זכה להצלחה ברחבי אירופה, כאשר נכנס למצעדים המוזיקליים ביותר מ-10 מדינות שונות. מידע על היצירה "Hey, Mamma!‎" באתר מיוזיק בריינז Hey, Mamma!‎, בביצוע פרויקט מכת שמש, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 3:05)
ולדימיר רסקטוב

ולדימיר סרגייביץ' רסקטוב (ברוסית: Владимир Сергеевич Раскатов;‏ 23 באוקטובר 1957 - 11 בינואר 2014). היה שחיין יהודי מאוקראינה שייצג את ברית המועצות. אלוף ברית המועצות, שיאן אירופה במשחה ל-400 מטר חופשי, זוכה מדליות כסף (שליחים 4x200 מטר חופשי) וארד (400 מטר חופשי) במשחקים האולימפיים (מונטריאול 1976). רסקטוב נולד בזפוריז'יה אוקראינה לאמא יהודייה תמרה ויקטורובנה פדייבה. באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה רסקטוב בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם אנדריי בוגדנוב, סרגיי קופליאקוב ואנדריי קרילוב בשיא אירופה חדש של 7:27.97 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 7:23.22 דקות ולפני בריטניה (7:32.11 דקות). הוא שחה ראשון וקבע שיא אישי חדש של 1:52.69 דקות. בשלב המוקדמות הוא שחה שלישי וקבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:52.10 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אירופה חדש של 3:55.76 דקות, אחרי בריאן גודל שקבע שיא עולם חדש של 3:51.93 דקות וטים שו (3:52.54 דקות), שניהם מארצות הברית. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי ושיא אירופה חדש של 3:57.56 דקות. השיא האולימפי החזיק מעמד כ-15 דקות ונשבר על ידי טים שו ואחר כך נשבר על ידי בריאן גודל. באליפות אירופה בשחייה שנערכה בינקפינג, שוודיה באוגוסט 1977 זכה רסקטוב במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:28.21 דקות) לפני מערב גרמניה (7:33.28 דקות) ומזרח גרמניה (7:36.94 דקות). נוסף לכך, הוא הגיע רק לשלב חצי הגמר במשחה ל-400 מטר חופשי. בשנות ה-80 עבר רסקטוב להתגורר בקישינב, מולדובה ושם עבד כמאמן שחייה. הוא היה נשוי ואב לבת שעברה להתגורר בווינה, אוסטריה. בדצמבר 2013 לקה באירוע מוחי חמור, ונפטר ב-11 בינואר 2014. אחיו אנדריי רסקטוב אף הוא שחיין מצטיין, מתגורר כיום בבאר שבע ומאמן שחייה בלהבים. - 400 מטר חופשי, 3:58.02 דקות (1976) - 400 מטר חופשי, 3:57.8 דקות (1977) - 200 מטר חופשי, 1:54.1 דקות (1977) - 400 מטר חופשי, 3:57.22 דקות (1978) משחה ל-200 מטר חופשי: 1:52.69 דקות (1976) משחה ל-400 מטר חופשי: 3:55.76 דקות (1976) ולדימיר רסקטוב, באתר olympedia.org אליפות ברית המועצות בשחייה 1976 (ברוסית) אליפות ברית המועצות בשחייה 1977 (ברוסית) אליפות ברית המועצות בשחייה 1978 (ברוסית)
מיטסוקה הימיקו

מיטסוקה הימיקו (באנגלית: Mitsuoka Himiko) היא מכונית ספורט, 2 דלתות, בסגנון רטרו, אשר מיוצרת על ידי יצרנית המכוניות היפנית "Mitsuoka Motor Co., Ltd" משנת 2010 ועד היום. בדגם "מיטסוקה הימיקו" הורכב מנוע דגם "מאזדה MX-5 מיאטה" אשר מייצרת מאזדה. גג הדגם יוצר מפח, והתקפל מכנית בשלבים לתא המטען בזמן פתיחתו. 2.0 (A) (תמסורת אוטומטית) 2.0 (M) (תמסורת ידנית) מיטסוקה הימיקו מיטסוקה הימיקו - מבט לתוך הרכב מיטסוקה הימיקו - קבריולט מיטסוקה הימיקו מיטסוקה ויווט מיטסוקה MC-1 מיטסוקה Le-Seyde מיטסוקה Galue מיטסוקה הימיקו (diseno-art.com/encyclopedia/vehicles/road/cars/mitsuoka_himiko) דגמי מיטסוקה הימיקו (tradecarview.com/specifications/mitsuoka/himiko) מדיה וקבצים בנושא מיטסוקה הימיקו בוויקישיתוף מיטסוקה הימיקו שנת 2008 (3:00 דקות), יו-טיוב מיטסוקה הימיקו (1:15 דקות), יו-טיוב מיטסוקה הימיקו (1:43 דקות), יו-טיוב מיטסוקה הימיקו sgcarmart.com/new_cars/newcars מיטסוקה הימיקו autoevolution.com/news/2015-mitsuoka-himiko-is-the-strangest-coupe-cabrio-in-japan מיטסוקה הימיקו mitsuoka-motor.com/global/lineup/new/himiko מיטסוקה הימיקו מיטסוקה הימיקו דגם מיטסוקה הימיקו jalopnik מיטסוקה הימיקו theawesomer.com/mitsuoka-himiko-roadster
קפה אל נח'לה

קפה אל נח'לה, מוכר גם בתור נח'לה ירוק (להבדיל מקפה נח'לה אדום), הוא מותג קפה ישראלי המיוצר בשפרעם החל משנת 1968. משווק במספר גרסאות ודרגות חוזק שונות אשר חלקן מכילות הל. החברה משווקת גם קפסולות קפה. המותג הוא חלק משינויי הרגלי שתיית הקפה בקרב ערביי ישראל והמעבר מקפה שקולים וטוחנים אותו בבית, ובהמשך - קפה לא ממותג שנטחן עבור הלקוח, לקפה מסחרי ממותג וארוז. רפיק נח'לה, ב-1968, התחיל בבית קליה קטן בשפרעם. בתחילת שנות ה-80 רפיק ובניו, פתחו את המפעל הראשון והתחילו להפיץ את הקפה בכל הארץ. באותו זמן לא היה מקובל לקנות קפה במכולות וסופרים אלא במשקל, וזו הייתה הפעם הראשונה שקפה עם הל נמכר במכולות. ב-1988, מת רפיק והניהול נשאר בידי הבנים, אדוארד מנהל הכספים, ונימר המנכ"ל. כיום הדור השלישי למשפחה מנהל את העסק. ב-2002 הוקם מפעל חדש והחל ייצוא. ב-2016 השיקה החברה קפה בקפסולות לשימוש במכונות מתאימות. הקפה צומח בחוות גידול בהרים, מעובד בשיטה היבשה, עובר קלייה בינונית עד חזקה ומאופיין בחמיצות עדינה. התערובת היא 100% ערביקה - זן בודד. הקפה מיובא מקוסטה ריקה ומקולומביה. התמציות מופקות מן הפולים לאחר קלייתם וטחינתם של הפולים, ובשלב האחרון עוברים תהליך קירור וחליטה או בישול של האבקה המתקבלת במים. אתר האינטרנט הרשמי של קפה אל נח'לה ליאת זנד, משפחת נח'לה מלמדת את מסעדות העולם להכין קפה שחור, באתר ynet, 19 בספטמבר 2017 ורד לוי-ברזילי, מלחמה גרעינית, באתר הארץ, 3 במאי 2001 ליאת זנד, משפחת נח'לה מלמדת את מסעדות העולם להכין קפה שחור, באתר ynet, 19 בספטמבר 2017
רוברט קנטי

רוברט קנטי (נולד ב-1948) הוא כנר ומנצח ישראלי. קנטי, יליד חיפה, למד בתחילה לנגן בכינור מאביו, ז'אק קנטי ובהמשך גם ממורים צבי רוטנברג ורמי שבלוב. בגיל 18 הוביל את אנסמבל פרו-מוסיקה בניצוחה של דליה אטלס. בגיל 20 היה אחד המובילים וסולן של התזמורת הקאמרית הישראלית בניצוחו של גארי ברתיני. בשנת 1978 הזמינה אותו התזמורת הסימפונית חיפה להיות כנר ראשי בתזמורת. בין השנים 1991–1994 היה כנר ראשי של תזמורת סימפונט רעננה. קנטי הוא פרופסור של האקדמיה למוסיקה באסטנה (קזחסטן) ופרופסור כבוד של אוניברסיטת אינדיאנפוליס, בקמפוס אתונה לשעבר. הוא מלמד כינור, מוסיקה קאמרית ומנצח תזמורת בקונסרבטוריון האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובסניפיה. את המשך חינוכו המוסיקלי קבל בארה"ב , בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, שם למד אצל איוואן גלאמיאן וסלי תומס, רביעיית ג'וליארד. ניגן באופרה של ניו יורק והיה כנר ראשי בפסטיבלים שונים בארה"ב, הקים את הרביעיה Hebrew Art School בניו יורק. ב-1996 הקים וניהל פסטיבל מוזיקה בינלאומי ותחרות בינלאומית לכינור על שמו, הפסטיבל יחודו היה בכך שהיה פעם בכל שנה בארץ אחרת. מאסטרו קנטי הקים את "האנסמבל הקאמרי הישראלי החדש" שניגן רפרטואר מגוון מבארוק ועד מוזיקה עכשווית, ונחשב לטוב מסוגו בישראל. התזמורות שרוברט ניצח עליהן כוללות בין השאר את הפילהרמונית של ריגה, הפילהרמונית של סופיה, הפילהרמונית של נובוסיבירסק, התזמורת הקאמרית של מוסקבה, תזמורת מטרופוליטן ליסבון, אנסמבל הרמיטאז סנקט פטרבורג, סולני אסטנה, הפילהרמונית של אסטנה ועוד. רוברט קנטי נותן כיתות אמן בכינור, בביצוע מוזיקה קאמרית ובניצוח באקדמיות חשובות ברחבי העולם – פריז, בריסל, מוסקבה, סנקט פטרבורג, אסטנה, טוקיו ועוד. רוברט קנטי, ברשת החברתית LinkedIn רוברט קנטי, באתר Discogs (באנגלית) חדשות ואלה רויטל חובל, המנצח והכנרת רוברט ובלה קנטי נעצרו בחשד להונאת ענק, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2011
יחסי יפן – מזרח טימור

יחסי יפן–מזרח טימור הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין הרפובליקה הדמוקרטית של טימור לאסטה. יחסי יפן-מזרח טימור כוננו באופן לא רשמי כאשר ב-20 במאי 2002, שליטת האו"ם באזור הוחלפה בממשלת מזרח טימור, המדינה קיבלה דה יורה עצמאות. הממשלה היפנית מחזיקה שגרירות בדילי מאז 2003. יפן היא תורמת חבילות הסיוע השלישית בגודלה למזרח טימור אחרי סין ואינדונזיה. היחסים בין שתי המדינות כוננו באופן רשמי בחודש ספטמבר 2002. יפן מיוצגת במזרח טימור בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בדילי, בירת המדינה. מזרח טימור מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי יפן – מזרח טימור בוויקישיתוף "Japan- Timor-Leste Relations (Archives)" EMBASSY OF JAPAN IN DILI, TIMOR-LESTE EMBASSY OF TIMOR-LESTE IN TOKYO, JAPAN
נבחרת גביע דייוויס של הולנד

נבחרת גביע דייוויס של הולנד היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של הולנד שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס. הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1920. במהלך התקופה היא שיחקה 159 משחקים וניצחה ב-71. הדירוג הנוכחי של נבחרת הולנד בדירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס, הוא המקום ה-6 בעולם, נכון ל-18 בספטמבר 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם. נבחרת הולנד משחקת בצבעים כתום ולבן. חצי הגמר 2001 נבחרת הולנד בטניס – דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס דירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טוני יאנגר

טוני יאנגר (באנגלית: Tony Younger; נולד ב-1 באפריל 1980, קונטיקט) הוא כדורסלן עבר אמריקאי יהודי בעל אזרחות ישראלית ששיחק בעמדת הסמול פורוורד בליגת העל והליגה הלאומית, המשמש כעוזר המאמן בעירוני נס ציונה מליגת העל. יאנגר נולד וגדל בעיר הרטפורד שבקונטיקט ארצות הברית. את קרירית המשחק שלו החל בקבוצת הקולג של מכללת ספרינג היל. את הקריירה הבין לאומית החל בישראל בעונת 2002/03 בקבוצת מכבי קריית ביאליק מהליגה הלאומית בכדורסל. לאחר כשנה בקבוצה עבר יאנגר לשחק בקבוצת עירוני קריית אתא מליגת העל בכדורסל אך לאחר זמן קצר עזב את הקבוצה לטובת אליצור גבעת שמואל שגם בה לא זכה לדקות משחק. לאחר הפסקה קצרה עבר לשחק במכבי ראשון לציון ואף על פי שלא הרבה לשחק העמיד ממוצעים גבוהים מאוד של 33.8 נקודות. במהלך אותה עונה עבר יאנגר לעירוני קריית אתא וחתם בקבוצה לשנתיים, יאנגר הרבה לשחק באותה תקופה בקבוצה והצליח להוביל את הקבוצה אל צמרת הליגה ואל הפלייאוף העליון. בסיום שתי עונות במדי קריית אתא עבר יאנגר שחק בברק נתניה במדיה הרבה לשחק שמר על ממוצע נקודות גבוהה של 31.2 נק'. בסיום אותה עונה עזב יאנגר את נתניה וישראל ועבר לשחק בליגה ההונגרית, לאחר שלא נחל הצלחה ולא הרבה לשחק שב יאנגר בעונת 2009/10 לברק נתניה שבינתיים העפילה לליגת העל. בעונה זו לא הרבה יאנגר לשחק ושמר על ממוצע נמוך יחסית לשנים קודמות של 16.6 נק' בעונה זו סיימה נתניה במקום החמישי והעפילה ליורוצ'לנג'. במהלך חודש פברואר 2011 לאחר משחק בין ברק נתניה לסטנדרד ליאז במסגרת היורצלנג' נבדק יאנגר בדיקה לאיתור חומרים אסורים ונמצע אשם, בעקבות הממצאים הושעה יאנגר על ידי פיב"א לשלושה חודשים. לאחר החלת פיבא החליטה גם קבוצה ברק נתניה לשחררו מן הקבוצה. לאחר חזרתו מההשעיה עבר יאנגר לשחק בעירוני קריית אתא מצמרת הליגה הלאומית באותה שנה לאחר שהוא נשוי לישראלית כ-6 שנים החליט יאנגר לעבור גיור ולחיות כיהודי, בעקבות כך קיבל אזרחות ישראלית. בסיום אותה עונה כאשר אתא נאבקה על עלייה עזב אותה יאנגר וחתם בהפועל אילת מליגת העל בכדורסל. באילת הרבה יאנגר לשחק ושותף ב-27 משחקים בהן קלע בממוצע 19.2 נק'. בסיום אותה עונה עבר יאנגר לשחק בקבוצת גלבוע גליל מצמרת הליגה ובמדיה הרבה לשחק והרבה לקלוע בליגה שמר על ממוצע של 27.3 בליגה הבלקנית קלע 24.2 נק' בממוצע. בסיום אותה עונה שב לשחק בקבוצה מכבי ראשון לציון ושיחק במדיה שתי עונות בהן שותף בכל משחקי הליגה היה שותף לזכייה באליפות הליגה וקלע בממוצע 31.2 נקודות בליגה ו-19.6 נקודות ביורופקאפ. לאחר כשנתיים במועדון עבר יאנגר להפועל חולון גם היא מליגת העל ושחק במדיה עונה אחת בה סייע לקבוצה לסיים במקום הראשון בליגה הסדירה. בקיץ 2017 חתם בהפועל באר שבע בני שמעון מהליגה הלאומית. באוקטובר 2018 חתם הפועל חיפה בינואר 2019 חתם באליצור יבנה בסיום עונת 2019/20 פרש ממשחק פעיל והצטרף לצוות האימון של מכבי ראשון לציון בקיץ 2022 הצטרף לעירוני נס ציונה בתפקיד עוזר המאמן. יאנגר נשוי לשני ואבא לשניים[דרוש מקור], מתגורר בראשון לציון. בעל תואר ראשון בתקשורת ממכללת ספרינג היל. מדיה וקבצים בנושא טוני יאנגר בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket דף השחקן באתר ספסל דף השחקן באתר מנהלת ליגת העל ערן שור, פיב"א השעתה את טוני יאנגר ל-3 חודשים, באתר nrg‏, 10 בפברואר 2011 ברק חקלאי, יהודי טוב: יאנגר מפתיע עם ראשל"צ, באתר ynet, 15 בנובמבר 2014 כפיר חודרה, ‏טוני יאנגר חתם בהפועל חיפה עד תום העונה, באתר ONE‏, 28 בנובמבר 2018 כפיר חודרה, ‏הניסיון מדבר: טוני יאנגר הצטרף לאליצור יבנה, באתר ONE‏, 25 בינואר 2019 עמוד המאמן של יאנגר במנהלת ליגת העל https://www.israelhayom.co.il/sport/article/12188506
טירת בלאקנס

טירת בלאקנס (באנגלית: Blackness Castle) היא טירה מהמאה ה-15, ליד הכפר בלאקנס בסקוטלנד, על החוף הדרומי של לשון הים של פורת'. הטירה נבנתה, ככל הנראה במיקום שבו הייתה טירה אחרת, על ידי סר ג'ורג' קרייטון (George Crichton) בשנות ה-40 של המאה ה-15. באותה עת, בבלאקנס היה הנמל העיקרי ששימש את העיר בעלת הצ'רטר המלכותי לינלית'גו (Linlithgow), ששימשה אחד המשכנים המרכזיים של המלוכה הסקוטית. בשנת 1453 עברה הטירה, יחד עם אדמותיו של קרייטון, לבעלות ג'יימס השני, מלך סקוטלנד, ומאז היא מהווה רכוש הכתר. הטירה שימשה בית כלא של הממלכה, ועם אסיריה המפורסמים ניתן למנות את הקרדינל דייוויד ביטן (David Beaton) וארצ'יבלד דאגלס, הדוכס השישי של אנגוס (Archibald Douglas, 6th Earl of Angus). באמצע המאה ה-16, שיפץ אותה האדריכל סר ג'יימס המילטון מפינארט (James Hamilton of Finnart) וחיזק את יסודותיה, ובעקבות זאת הפכה הטירה לאחד המבנים המתקדמים ביותר בסקוטלנד מבחינת ביצורים מול ארטילריה. כעבור בערך מאה, ביצורים אלו לא הספיקו כדי למנוע את נפילתה בידי צבאו של אוליבר קרומוול ב-1650. מספר שנים לאחר המצור, הטירה שופצה, ושוב שימשה כמתקן כליאה וכבסיס חיל מצב. ב-1693 הוגבהו השער וביצוריו, והמגדל הדרומי חוזק בשלושה תותחים. בשנות ה-70 של המאה ה-19 נוספו למבנה מגורי חיילים וקצינים, כאשר הטירה שימשה מחסן תחמושת, עד ל-1912. במלחמת העולם הראשונה הייתה הטירה, לפרק זמן קצר, בשימוש הכוחות הבריטיים. כיום מסווג המבנה "מונומנט רשום", והוא נמצא באחזקת ארגון סביבה היסטורית סקוטלנד (לשעבר סקוטלנד ההיסטורית). בשל מיקומה של הטירה, שנושקת לנהר הפורת', וצורתה הארוכה והצרה, היא זכתה לכינוי "הספינה שמעולם לא הפליגה". מדיה וקבצים בנושא טירת בלאקנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טירת בלאקנס (באנגלית) טירת באלקנס, באתר Gazetteer for Scotland (באנגלית) טירת בלאקנס, באתר West Lothian Archaeology (באנגלית) טירת בלאקנס: מבט אווירי, וידאו באתר YouTube
רכס סואובק

רכס סואובק (באנגלית: Sawback Range) הוא רכס הרים בהרי הרוקי הקנדיים, בפרוביציית אלברטה שבקנדה. הרכס משתרע בין עמק בואו לתוך חלקו המזרחי של  הפרק הלאומי באנף. שטחו של הרכס 622 קמ"ר; אורכו (מצפון לדרום) 45 ק"מ; רוחבו (ממזרח למערב) 34 ק"מ. גובהו של הרכס מגיע לגובה של 3,235 מטרים בשיאו (פסגת בונט). הפסגות וההרים העיקריים ברכס: תיאור הרכס ותמונות ההרים באתר peakbagger הרכס באתר peakfinder מפת אזור הרכס והרי הרכס נתוני מזג אוויר עדכניים בהרי הרכס רכס סואובק, סרטון באתר יוטיוב מפת הרכס, גבהי ההרים, ונתוני הרכס גבהי פסגות הרכס
הר אישבל

הר אישבל (באנגלית: Mount Ishbel) הוא הר ברכס סואובק, בהרי הרוקי הקנדיים בפרובינציית אלברטה שבקנדה. ההר ממוקם מצפון לכביש המהיר עמק בואו, וממזרח לקניון ג'ונסטון. גובהו של ההר 2,908 מטרים. שמו של ההר ניתן לו בשנת 1956, והוא נקרא על שם אישבל מקדונלד הבת הבכורה של ראש ממשלת בריטניה רמזי מקדונלד. הראשונים שטיפסו על ההר היו ג'י פקר (J. Packer), ד. דיי (D. Day), וי. ווטרס (V. Waters), ג'י. פאריש (J. Farish), וו. אינס (W. Innes), ל. דקוטור (L. DeCouteur) ו- ג'י. סטרלינג (J. Sterlling), והמדריך שלהם לורנס גראסי (Lawrence Grassi), בשנת 1933. ההר צויר על ידי לורן האריס, מקבוצת השבעה, בציור בשם "תצורות הר". ההר באתר peakfinder מידע למטפסים על ההר, באתר summitpost מידע על ההר תיאור ההר ותמונות ההר מפת אזור ההר, ותנאי מזג אוויר עדכניים באזור Peakfinder Mount Ishbel תיאור ההר מקור שם ההר מידע על המטפסים על ההר ג'סיקה וונג, ציורו של לורן האריס "תצורות הר" נמכר, אתר חדשות CBC