laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי הרפובליקה של קונגו – סין

יחסי הרפובליקה של קונגו–סין הם היחסים הדו-צדדיים המתנהלים בין סין לבין הרפובליקה של קונגו. ב-22 בפברואר 1964, כוננה סין יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של קונגו. הן סין והן הרפובליקה של קונגו ארגנו מיזמי סיוע זו לזו. ממשלת סין מימנה באופן מלא את בנייתו של בית הפרלמנט החדש במדינה, בסך 52 מיליון יורו. ממשלת הרפובליקה של קונגו מימנה את בניית בית הספר היסודי סין-קונגו, בית ספר שנועד בעיקר עבור יתומים טיבטים במחוז צ'ינדו, צ'ינגהאי לאחר שרעידת אדמה ביושו הרסה את הספר הישן. סין החזיקה במוסדות פיננסיים שסיפקו מימון לבנייה תשתיות ברפובליקה של קונגו. על פי דיווחים בתקשורת, בשנים 2000 עד 2012 יצאו לפועל כ-25 מיזמי פיתוח פיננסיים סינים. מיזמים אלה נעים בין כבישים מהירים המקשרים בין ברזוויל ופוינט-נויר לבניית סכר 120 מגה-וולט לאספקת חשמל לברזוויל. בנוסף לאלו, מאז כינון היחסים בנתה סין ברפובליקה של קונגו גם אצטדיון, מערכות אספקת מים עירוניות, ספריה אוניברסיטאית ואת בית החולים לידידות סין-קונגו. החל משנת 2001 מייבאת סין נפט גולמי ישירות מהרפובליקה של קונגו. ב-2016 נאמד היקף המסחר בין המדינות בכ3 מיליארד דולר, ירידה של 16.6% ביחס לשנה קודמת. מתוך כמות זו, הייצוא מסין היווה 740 מיליון דולר (ירידה של 28.5% ביחס לשנה קודמת), והייצוא מהרפובליקה של קונגו היווה 2.3 מיליארד דולר (ירידה של 11.9% ביחס לשנה קודמת). הייצוא העיקרי של סין לרפובליקה של קונגו הוא מכשירים אלקטרומכניים, ביגוד ארוג ומוצרי היי-טק. ישנו מספר רב של השקעות גדולות של חברות סיניות ברפובליקה של קונגו. קבוצת הזהב הלאומית של סין תומכת בתכנון מיזם משותף של כריית נחושת במדינה עם קבוצת ג'רלד, חברה לסחר במתכות בארצות הברית. חברת MagIndustries מקנדה, שרוב מניותיה נמצאות בידי משקיע סיני, מחזיקה בקונגו פרויקט כריית אשלג בשלבים מתקדמים, אשר נתקע עקב בעיות מימון.[דרוש מקור] החל משנת 1975 מציעה סין מלגות שנתיות לאוניברסיטאות וקולג'ים ברפובליקה של קונגו, שהגיעו ליותר מ-616 סטודנטים. בין השנים 1990 ל-1997 שלחה סין לקונגו מעל 80 משלחות של מורי תיכונים ומרצי אוניברסיטאות, אולם המשלחת פסקו עם פריצת מלחמת האזרחים ברפובליקה של קונגו.[דרוש מקור] מאז 1967 שולחת סין לקונגו משלחות רפואיות. המשלחות חזרו לסין ב-1997 עקב מלחמת האזרחים ברפובליקה של קונגו, אך חזרו ב-1999. עד שנת 2020 יצאו 22 משלחות כאלו ל-697 ביקורים ברפובליקה של קונגו, ונכון לשנת 2020 פועלים בה 33 רופאי משלחת.[דרוש מקור] הרפובליקה של קונגו הייתה אחת מ53 מדינות שתמכו בחוק הביטחון הלאומי בהונג קונג באו"ם ביוני 2020. יחסי הרפובליקה של קונגו-רוסיה יחסי ניז'ר-סין http://www.china.org.cn/english/features/focac/183555.htm (הקישור אינו פעיל, 21 ביוני 2019) "Chinese school rebuilt with African aid". China Daily. 28 במרץ 2013. {{cite news}}: (עזרה) China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development. "Gerald Metals and China National Gold Group Complete Cooperative Acquisition of Soremi Project" (PDF). Gerald Group. Lawler, Dave (2 ביולי 2020). "The 53 countries supporting China's crackdown on Hong Kong". Axios (באנגלית). נבדק ב-3 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה)
ישראל באירוויזיון 2010

ישראל השתתפה באירוויזיון 2010 עם השיר מילים בביצוע של הראל סקעת בעיר אוסלו, בירת נורווגיה. בדצמבר 2009 הודיעה רשות השידור, שבחרה בהראל סקעת, לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון 2010. לאחר שסקעת נבחר לייצג את ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון, נטען על ידי חבר הכנסת אלכס מילר שבחירת הזמר לאירוויזיון הייתה "קומבינה". קדם-אירוויזיון 2010 הייתה תחרות שירים, שנועדה לבחור את השיר שייצג את ישראל בתחרות אירוויזיון 2010. השיר שסקעת ביצע באירוויזיון נקבע בקדם-אירוויזיון, שהכיל ארבעה שירים והתקיים ב-15 במרץ, במסגרת שידורי רשת בערוץ 2 והנחה עפר שכטר. השיר הזוכה נבחר על ידי הקהל באמצעות הצבעה טלפונית ומסרונים ו-5 קבוצות שופטים המורכבים מחברי כנסת, OGAE ישראל, חברי מועדון המעריצים של הראל סקעת, משה דץ, צביקה פיק ומירה עווד, ושופטים מרשות השידור. רשות השידור הכריזה על ארבעת השירים וכותבי השירים ב-22 בפברואר, וכן אישרה את תאריך התחרות שהתקיים ב-14 במרץ. מאוחר יותר התחרות נדחתה ביום אחד ל-15 במרץ. רשות השידור פרסמה את ארבעת השירים באתר האינטרנט שלה ב-7 במרץ שבוע לפני התחרות. בחלק האמנותי של המופע הופיעו יחד עטרי וסקעת עם השיר "הללויה" "מילים" היה השיר שזכה בתחרות, לאחר שקיבל את מלוא הנקודות מכל חמש קבוצות השופטים ומהקהל חבר שופטים 1: חברי כנסת חבר שופטים 2: חברי OGAE ישראל חבר שופטים 3: חברי מועדון המעריצים של הראל סקעת חבר שופטים 4: משה דץ, צביקה פיק ומירה עווד חבר שופטים 5: שופטים מרשות השידור ישראל השתתפה בחצי גמר השני והופיעה ה-3 בסדר ההופעה, אחרי ארמניה ולפני דנמרק. בתום ההצבעה ישראל העפילה לגמר. ישראל הופיעה ה-24 בסדר ההופעה, אחרי פורטוגל ולפני דנמרק. בתום ההצבעה ישראל קיבלה 71 נקודות והגיעה למקום ה-14. ישראל באירוויזיון קדם-אירוויזיון אירוויזיון 2010 מדיה וקבצים בנושא ישראל באירוויזיון 2010 בוויקישיתוף קדם אירוויזיון 2010, סרטון באתר יוטיוב קדם אירוויזיון 2010 באתר סטריאו ומונו הראל סקעת - מילים (וידאו קליפ), סרטון באתר יוטיוב ישראל באירוויזיון 2010, סרטון באתר יוטיוב חצי גמר: ישראל 2010, באתר esc history גמר: ישראל 2010, באתר esc history אירופה לשלוש דקות - פרק 9, סרטון באתר יוטיוב אירופה לשלוש דקות - פרק 10, סרטון באתר יוטיוב עמית קוטלר, הראל סקעת ייצג את ישראל באירוויזיון 2010, באתר ynet, 29 בדצמבר 2009 עמית קוטלר, ח"כ מילר: "בחירת הזמר לאירוויזיון - קומבינה", באתר ynet, 29 בדצמבר 2009 מסתמן: תחרות קדם האירוויזיון חוזרת לערוץ 2, באתר ynet, 2 בדצמבר 2009 עמית קוטלר, קדם אירוויזיון: סקעת יבצע שירי יוצרים צעירים, באתר ynet, 22 בפברואר 2010 מארבעה יוצא אחד: השירים של סקעת לאירוויזיון, באתר ynet, 7 במרץ 2010 תימורה לסינגר, סקעת באירוויזיון: מה הסיכוי?, באתר ynet, 7 במרץ 2010 ערן בר-און, קדם 2010: עטרי וסקעת יבצעו את "הללויה", באתר ynet, 3 במרץ 2010 אסף נבו, ‏הראל סקעת ישיר באירוויזיון את "מילים", באתר ‏מאקו‏, 15 במרץ 2010 הראל סקעת ישיר את "מילים" באירוויזיון, באתר הארץ, 15 במרץ 2010 רייטינג - טלוויזיה nrg - ...משחק מילים: על קדם האירווזיון, באתר www.makorrishon.co.il קדם אירוויזיון 2010: עדיין האירוע הטלוויזיוני העבש והמביך של השנה, באתר הארץ, 16 במרץ 2010 ערן בר-און, השיר "מילים" ייצג את ישראל באירוויזיון, באתר ynet, 15 במרץ 2010 עמית קוטלר, הראל סקעת העפיל לגמר האירוויזיון, באתר ynet, 27 במאי 2010 Detailed voting results SF2 Detailed voting results GF
אקווריום ציבורי

אקווריום ציבורי הוא אקווריום גדול-ממדים המיועד להחזקה ולהצגה של בעלי חיים מימיים וצמחי מים לראווה, מעין גן חיות מימי. אקווריומים יכולים להיות חלק ממבנה גדול יותר כמו מוזיאון, גן חיות או מרכז תיירות. הגדול שבאקווריומים כיום הוא "Chimelong Ocean Kingdom" שבסין ובו 48,750 מטר מעוקב של מים ומבקרים בו מעל 9.7 מיליון תיירים בשנה. ישנם סוגים שונים של אקווריומים: בעלי מים מתוקים, מים מליחים או מים מלוחים, קטנים או ענקיים, פתוחים לים הפתוח או מוקפי קירות. חלקם מיועדים למין אחד ואחרים למכלול של בעלי חיים, רובם דגים פופולריים. כמה אקווריומים מיועדים ליונקים מימיים כמו אריות ים, לוטרות או היפופוטמים וכן לפינגוויניים והם בעלי מכלאה רגילה הפתוחה לאקווריום. אקווריום המיועד לתצוגות של דולפינים וחיות דומות קרויים דולפינריום. האקווריום הציבורי הראשון נבנה ב-1853 בגן החיות של לונדון ובמראהו דמה לחממה והיה מיועד לדגי נוי ויצורים קטנים שונים. לאורך השנים האקווריומים היו מפותחים יותר והכילו יצורים גדולים יותר לרבות יצורי ים שהיו צריכים התאמה באקווריום וכן הכילו חומרי ניקוי וצמחייה מימית או אצות גדולות. בשנים האחרונות ישנם אקווריומים בעלי קירות חזקים מאוד המסוגלים להכיל מאות ליטרים של מים ולהכיל דולפינים, לווייתנים נוספים, בטאים, כרישים גדולים ויצורים גדולים אחרים, תודות לציפוי של זכוכית אקרילית. מרבית האקווריומים כיום שייכים לגני חיות והם בעלי חלון ראווה לראייה של החיות השוכנות בהם. באקווריום של דרום קרוליינה אפשר להאכיל את בעלי החיים וישנם גם אקווריומים המיועדים לילדים קטנים. אקווריומים גדולים אחרים מיועדים לחוקרי ביולוגיה ימית ובאמצעותם הם מבצעים מחקרים. Chimelong Ocean Kingdom - בסין סיוורלד, אורלנדו - בפלורידה הימים החיים - בדיסנילנד, פלורידה צ'ראומי - ביפן Monterey Bay Aquarium - בקליפורניה אקווריום ואיקיקי - בהוואי אקווריום ג'ורג'יה (Georgia Aquarium) - בג'ורג'יה Marine Life Park - בסינגפור, האקווריום השני בגודלו בעולם אקווריום שני האוקיינוסים - בקייפטאון שבדרום אפריקה אקווריום ישראל - בירושלים פארק המצפה התת-ימי באילת - באילת מדיה וקבצים בנושא אקווריום ציבורי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שטיינאך

האם התכוונתם ל... שטיינאך (באדן-וירטמברג) – עיירה בבאדן-וירטמברג שבגרמניה. שטיינאך (בוואריה) – עיירה בבוואריה שבגרמניה. שטיינאך (תורינגיה) – עיירה בתורינגיה שבגרמניה. שטיינאך (שווייץ) – עיירה בקנטון סנט גאלן שבשווייץ. שטיינאך אם ברנר – עיירה בטירול שבאוסטריה.
יחסי החוץ של הרפובליקה של קונגו

במשך שני העשורים שקדמו לוועידה הלאומית של קונגו ב-1991, הייתה המדינה במחנה הסוציאליסטי, בעלת ברית בעיקר של ברית המועצות ושל מדינות גוש מזרחיות אחרות. קשרי סיוע חינוכיים, כלכליים וזרים, בין קונגו לבין בעלי בריתה המזרחיים, היו נרחבים, כאשר הצבא הקונגולי וכוחות הביטחון קיבלו סיוע משמעותי, סובייטי מזרח-גרמני וקובני. לאחר התפרקות ברית המועצות ואימוץ הדמוקרטיה הרב-מפלגתית בשנת 1991, היחסים הדו-צדדיים של קונגו עם בעלות בריתה הסוציאליסטיות לשעבר הפכו לפחות ופחות חשובים. צרפת היא כיום השותפה הגדולה ביותר של קונגו, אשר תורמת ומסייעת באופן משמעותי בפן הכלכלי. קונגו-ברזוויל היא חברה בבית הדין הפלילי הבינלאומי עם הסכם חסינות דו-צדדית של הגנה על הצבא האמריקני. הרפובליקה של קונגו חברה במספר ארגונים בינלאומיים, כגון האו"ם, ארגון אחדות אפריקה, הבנק לפיתוח אפריקה, גאט"ט (GATT), ועדת הכלכלה של מדינות מרכז אפריקה, איחוד המכס והכלכלה במרכז אפריקה, ארגון הקפה הבינלאומי, איגוד מדינות מרכז אפריקה, אינטרפול, המדינות הבלתי-מזדהות, ו-G77. רוב גבולות נהר קונגו עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו אינם מוגדרים - לא הושג הסכם על חלוקת הנהר או האיים שלו, למעט באזור בריכת מאלבו. מדיה וקבצים בנושא יחסי החוץ של הרפובליקה של קונגו בוויקישיתוף Embassy of the United States in Brazzaville http://www.mofa.go.kr/ENG/countries/middleeast/countries/20070804/1_24490.jsp?menu=m_30_50 Indian Honorary Consulate in Republic of the Congo Republic of the Congo Embassy in India Embassy of Mexico in Nigeria http://www.china.org.cn/english/features/focac/183555.htm Embassy of France in Brazzaville Embassy of Canada in Kinshasa Embassy of the Rep. of Congo in the United States Apostolic Nunciature of the Holy See (Vatican City) in Brazzaville, Congo (Republic). Embassy Pages. Retrieved March 18, 2017
על הסף

האם התכוונתם ל... על הסף (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה של רשת CBS על הסף (סרט) – סרט משנת 1997 בכיכובם של אנתוני הופקינס ורוברט גרין הליכה על הסף – מדיניות של קיום מעשי איבה תוך הקפדה רבה על היקפם, כך שלא תהיה הידרדרות למלחמה כוללת דחייה על הסף – הימנעות מדיון בתביעה ללא קיום דיון לגופו של עניין מחיקה על הסף – הימנעות מדיון בתביעה ללא קיום דיון לגופו של עניין חי על הסף - שיר ב"שקט נפשי", אלבומה השני והאחרון של להקת סאבווי סאקרס
שדה התעופה קורשבל

שדה התעופה קורשבל (בצרפתית: Altiport de Courchevel) הוא שדה תעופה המשרת את אתר הסקי קורשבל (אנ'), הממוקם באזור האלפים הצרפתיים. לשדה התעופה של מסלול נחיתה באורך 537 מטר (1,762 רגל) עם שיפוע של 18.6%. שדה התעופה משמש בעיקר מטוסים קטני גוף כגון ססנה, כמו גם מסוקים. במסלול אין אפשרות לנחיתה באמצעות מכשירים (אנ') והוא לא מצויד בתאורת מסלול, כך שנחיתה בתנאי ערפל היא כמעט בלתי אפשרית. שדה התעופה נחשב מסוכן בעיקר בגלל היותו בעל דרכי גישה מסובכים, המסלול המשופע, ובשל קרבתו למסלולי סקי סמוכים. ערוץ ההיסטוריה דירג את שדה התעופה במקום השביעי ברשימת שדות התעופה המסוכנים בעולם. בשנת 1980, טירולאן איירווייז הפעילה טיסות מסחריות בנמל באמצעות מטוס הדאש 7, כלי טיס המסוגל לשאת 50 נוסעים. לאחרונה, דה הבילנד קנדה דאש 6 טווין אוטר ודה הבילנד קנדה דאש 7 שירתו בשדה התעופה. מדיה וקבצים בנושא שדה התעופה קורשבל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שדה התעופה קורשבל מטוס נוחת בשדה התעופה; YouTube תמונה של DHC-7 על המסלול מידע על שדה התעופה SIA AIP(הקישור אינו פעיל, August 2017) PDF Most Extreme Airports, History Channel, October 14, 2010 https://www.youtube.com/watch?v=55SswKIn18A
מסע הצוללת בעקבות נמו

מסע הצוללת בעקבות נמו (באנגלית: Finding Nemo Submarine Voyage) הוא מתקן בפארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה שנפתח לקהל ב-11 ביוני 2007. מתקן זה מחליף את מתקן מסע הצוללת שהיה במקום ונסגר בשנת 1998. המתקן מבוסס על הסרט "מוצאים את נמו", ומופעל בצורה שונה מהמתקן הקודם שהיה במקום - לא פועלים בו דגים מכניים ומכשירי הקרנה מקרינים את ההתרחשויות לפני כל אחד ואחד מצווהרי הצוללת. יער הריסות של אטלנטיס שונית אלמוגים הזרם המזרח-אוסטרלי שלדי ספינות שדה מכרות תהום להקת מדוזות הר געש מתפרץ שונית אלמוגים (סיום) מפגש עם לוויתן כחול בתולת-ים נמל מוצאים את נמו (זיכיון) מדיה וקבצים בנושא מסע הצוללת בעקבות נמו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מסע הצוללת בעקבות נמו (באנגלית) מסע הצוללת באתר Yesterland
הספרייה הלאומית של פינלנד

הספרייה הלאומית של פינלנד (בפינית: Kansalliskirjasto) היא הספרייה הלאומית של פינלנד. היא משמשת כספריית מחקר אקדמאית ומהווה חלק מאוניברסיטת הלסינקי. הספרייה אחראית לאחסון ושימור המורשת והתרבות הפינית. לפי החוק הפיני היא משמשת כספריית הפקדה וישנה חובה לשלוח עותקים של כל חומר ויצירה מודפסת ואודיו-ויזואלית היוצאת לאור בפינלנד לספרייה הלאומית. עותקים אלה נשמרים באוספים הלאומיים של הספרייה ובחמש ספריות אקדמיות נוספות במדינה. בנוסף לכך על הספרייה לאסוף חומרים שפורסמו באינטרנט. כל תושב המדינה רשאי להירשם לספרייה כמשתמש ולשאול חומרים ממנה, אך האוספים הלאומיים אינם רשאים להיות מוצאים מתחומי הספרייה. בספרייה קיים גם אוסף גדול של ספרים שיצאו לאור בתקופת האימפריה הרוסית. מדיה וקבצים בנושא הספרייה הלאומית של פינלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הלאומית של פינלנד (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הלאומית של פינלנד (בפינית) הספרייה הלאומית של פינלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) החוק להפקדה ושימור של חומר תרבותי, באתר בסיס הנתונים של משרד המשפטים של פינלנד, (בפינית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספריות ובנושא פינלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פולקסשטורם

הפולקסשטורם (בגרמנית: Volkssturm; עברית: "סערת העם"; שם מלא: Deutscher Volkssturm) הייתה מיליציה לאומית שהוקמה על ידי המפלגה הנאצית במהלך החודשים האחרונים של מלחמת העולם השנייה. המפלגה הנאצית הקימה אותה על פי צו של אדולף היטלר מ-25 בספטמבר 1944, וההכרזה הרשמית על הקמתה התבצעה ב-18 באוקטובר 1944. גויסו אליה בגיוס חובה גברים בני 16 עד 60 שלא שירתו במסגרת צבאית אחרת. לאחר התבוסה בקרב על סטלינגרד, בפברואר 1943, החלו גורמים בהנהגה הנאצית לדחוק בהיטלר לעבור למדיניות של ״מלחמה טוטלית״ בכדי לנצל כל מקור אפשרי של כוח אדם שלא נוצל עד העת ההיא וכן להטיל הגבלות דרסטיות על האוכלוסייה האזרחית בכדי לסייע למאמץ המלחמתי וכן לקדם את כלכלת המלחמה, אך היטלר עמד בסרובו, בנימוק ״רצון לדבוק בדרך האבולוציונית ולא הרבולוציונית״ (כפי שגבלס ניסח ביומנו), עמדה זו השתנתה לאחר ניסיון ההתנקשות הכושל של הרוזן שטאופנברג, כשזו האיצה את הדיקליזציה של המשטר, על ידי מינויו של הימלר למפקד צבא המילואים ומבחינה מעשית - איוש תפקידי הצבא באנשי אס אס, וכן מינויי של גבלס לבעל הסמכות העליונה בכל הנוגע ל״מלחמה הטוטלית״ שאפשרה לו לצמצם את המנגנון הבירוקרטי של המדינה (אך לא המפלגה) וניסיון לגייס אזרחים נוספים למאמצי המלחמה. ניסיונות אלה הכשירו את הקרקע ליוזמה של מרטין בורמן (תחת אפו של גבלס) להקים את הפולקשטורם ולצבור בכך סמכויות נוספות. מרטין בורמן היה הממונה על הפולקסשטורם ועל החינוך הפוליטי שלו. היינריך הימלר היה ממונה על חימוש יחידותיו. עקב המחסור בנשק, למגויסים לפולקסשטורם ניתנה הכשרה קרבית בסיסית ביותר, שכללה אימון מינימלי בשימוש בכלי נשק כגון רובה מאוזר K98 ורקטת הנ"ט פאנצרפאוסט. גם המחסור בכוח אדם מיומן השפיע על אימון המגויסים, ולעיתים ההכשרות בוצעו על ידי חיילים משוחררים ממלחמת העולם הראשונה. פעמים רבות חברי הפולקסשטורם השתמשו בנשק בפעם הראשונה רק בשעת קרב. אנשי הפולקסשטורם נשלחו לחזיתות במזרח גרמניה ובמערבה כדי לנסות לעצור את מתקפת בעלות הברית. ההשערה הרווחת היא שכ-175,000 מאנשי הפולקסשטורם נהרגו. במהלך הקרב על ברלין השתמש הפיקוד הגרמני בפולקסשטורם כמגן אחרון על העיר. כוחותיה מנו כ-60,000 איש שחולקו ל-92 גדודים: 30 הגדודים שהיו מצוידים בנשק כלשהו נשלחו לעמדות קדמיות, בעוד שאר הגדודים שלא היו מצוידים בנשק נותרו בתוך העיר. מישלינגים רבים ממוצא יהודי חלקי אולצו לשרת בפולקסשטורם למרות מוצאם, ורבים מהם מצאו את מותם ביחידות אלה. לדוגמה הקולונל היהודי למחצה ארנסט בלוך שאף אימן את אנשי הפולקסשטורם להילחם ונהרג בשורותיו ליד ברלין ב-1945. מדיה וקבצים בנושא פולקסשטורם בוויקישיתוף לוחמי הפולקסשטרום – מוות חסר תועלת בגרמניה הנאצית באתר "רגעים היסטוריים" בריאן מארק ריג, תרגום: עמית יריב, החיילים היהודים של היטלר, תל אביב: מטר הומאה לאור בע"מ, עמ' 368 בריאן מארק ריג, תרגום: עמית יריב, החיילים היהודים של היטלר, תל אביב: מטר הוצאה לאור בע"מ, עמ' 186 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שועל-מעופף רודריג

שועל-מעופף רודריג (שם מדעי: Pteropus rodricensis) הוא מין של עטלף ממשפחת עטלפי פרי החי אך ורק באי הקטן רודריג שבאי מאוריציוס, באוקיינוס ההודי, מעט מזרחה ממדגסקר. עטלף זה זה הוא עטלף גדול עם מוטת כנפיים באורך 90 ס"מ ומשקל 350 גרם. העטלף פעיל בלילות, אז הוא עף בלהקות המונות זכרים ונקבות לעבר עצי פרי שונים כמו פיקוס, תמרינדי, תפוח ורד, מנגו ודקלים ואוכל מפירותיהם הבשלים ואת המיץ הנוזל מתוכם. עטלפים אלה נמצאים בסכנת הכחדה בבית גידולם עקב ציד של ילידי המקום למאכל ועקב פגיעה ביערות בהם הם מוצאים מזון. כיום ישנם רק כמה מאות עטלפים כאלה בטבע ורובם מטופלים בשבי ובגני חיות בגרעיני רבייה. ב-2013 הארגון "Bat Conservation International" הגדיר את הטלף כאחד מתוך 35 המינים הצריכים ביותר הצלה. כיום תהליך השימור שלהם מתבצע בצורה טובה, כך שמספרם אמור לעלות תוך כמה שנים והם יצאו מסכנה. מדיה וקבצים בנושא שועל-מעופף רודריג בוויקישיתוף שועל-מעופף רודריג, באתר ITIS (באנגלית) שועל-מעופף רודריג, באתר NCBI (באנגלית) שועל-מעופף רודריג, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שועל-מעופף רודריג, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שועל-מעופף רודריג, באתר GBIF (באנגלית) שועל-מעופף רודריג באתר הרשימה האדומה של IUCN
רובה שירות

רובה שירות הוא הרובה התקני שבו צבא מצייד את חייליו כנשק אישי. בצבאות המודרניים זהו לרוב רובה מטען, רובה סער או קרבין, ובעבר כלל גם רובים בריחיים. בחלק מהצבאות נהוג גם שהחיילים נושאים גם אקדח שירות שמשמש להגנה עצמית בימי שגרה ולגיבוי בשדה הקרב בעיתות מלחמה. הדרישות העיקריות מרובה שירות הן אמינות ועמידות לתנאי שטח קשים, וגם ביצועים טובים ותחזוקה קלה. הסיבות לציוד כל חיילי הצבא ברובה אחיד הן החיסכון הגדול בלוגיסטיקה, תחזוקה ותחמושת שמאפשרת יצירת מערך אחיד ופריסתו בכלל היחידות והיחידות הלוחמות בפרט. החזקת מערך אחד של תחמושת וחלקי חילוף המיועדים לכלי אחד ונגזרותיו הוא זול ופשוט בהרבה מאשר החזקת מספר מערכי חימוש לשלל רובים, כל אחד עם התחמושת וחלקי החילוף הייחודיים לו. פישוט נוסף הוא בהכשרה ואימונים, הנובעים משימוש בכלי אחד ונגזרותיו, המאפשרת יצירת תורת הדרכה אחידה ויכולת של חיילים להשתמש בכלי נשק של חיילים אחרים. עם זאת, ברוב הצבאות רובה השירות איננו הרובה היחיד שנמצא בשירות, ולצד כלי נשק ייעודיים כגון מקלעים ורובי צלפים, ניתן למצוא בצבאות רבים מספר דגמים שמשרתים במקביל כרובי שירות. זהו, למשל, המצב בצה"ל: רובי השירות הם רובה M16 מקוצר, M4A1 קרבין, מיקרו-תבור ותבור X-95 פלאט-טופ. אחד מרובי השירות הנפוצים בעולם הוא ה-AK-47 "קלצ'ניקוב". רובי השירות של צבא ארצות הברית הם רובה M16 ו-M4 קרבין. רובה השירות של הכוחות המזוינים של בריטניה הוא SA80 וזה של צרפת הוא ה-FAMAS. אוסטריה, אוסטרליה, ניו זילנד, לוקסמבורג, אירלנד ומלזיה אימצו את ה-שטייר AUG. צ'כוסלובקיה מאוזר K98 ("רובה צ'כי") - החל ממלחמת העצמאות ועד שנות ה-50 של המאה ה-20 צ'כוסלובקיה מאוזר 98K מוסב - עד שנות ה-50 של המאה ה-20 בלגיה רובה FN FAL - החל משנות ה-50 של המאה ה-20 עד 1974 ארצות הברית רובה M16A1 ארוך - החל ממלחמת יום הכיפורים ואחריה הוחלף בגליל ישראל גליל - החל ממלחמת יום הכיפורים ועד שנות ה-90 של המאה ה-20 ארצות הברית רובה M16 ארוך ומקוצר - החל משנות ה-90 של המאה ה-20 ארצות הברית M4A1 קרבין - החל משנת 2001 ישראל תבור CTAR-21 - בשנים 2006–2009 ישראל מיקרו-תבור - החל משנת 2009 ישראל תבור X-95 פלאט-טופ - החל משנת 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גיטרן אטלנטי

גיטרן אטלנטי (שם מדעי: Rhinobatos cemiculus) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הגיטרניים שבסדרת הגיטרנאים החי במי הים התיכון וברחבי מזרח האוקיינוס האטלנטי בטווח שבין פורטוגל לאנגולה. הוא מצוי בעיקר סביב האזור הטרופי והסובטרופי. גיטרן זה מגיע לאורך 150-180 ס"מ, כשבמערב אפריקה דווח על פרטים גדולים יותר. הפרט הגדול ביותר שנמצא הגיע לאורך 242 ס"מ ושקל 50 ק"ג. הנקבות יותר גדולות מהזכרים. דג זה חום-ירוק והסנפירים מעט אדומים ושחורים בקצוות. הגיטרן בעל חוטם מחודד וצר, עיניים קטנות ולבנות, 2 סנפירי גב אחוריים וזנב קטן. סנפירי החזה שטוחים וקצרים. הנקבה משריצה צאצאים חיים. הגיטרן מתמחה בהסוואת עצמו על ידי התכסות בחול או הבוץ הימי. הוא עושה זאת כדי לארוב לטרפו - סרטנים שונים, מיני רכיכות כמו דיונונים ודגים קטנים. הגיטרן מצוי בסכנה עקב דיג שלו בידי ספינות גדולות לשם מאכל ומכירת סנפירים, האכלה של חסילונים בחוות לגידולם ועקב היתפסות במכמורות למוות. עקב התרבותם הנמוכה ועונות ההזדווגות הקצרות שנערכות ליד החוף קשה למין להתאושש. מדיה וקבצים בנושא גיטרן אטלנטי בוויקישיתוף גיטרן אטלנטי, באתר ITIS (באנגלית) גיטרן אטלנטי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גיטרן אטלנטי, באתר GBIF (באנגלית)
גיטרניים

גיטרניים (שם מדעי: Rhinobatidae) הם משפחה של דגי סחוס שבסדרת הגיטרנאים החיים בימים רדודים בכל האוקיינוסים באזורים הטרופיים והסובטרופיים וחלקם גם בימים ממוזגים וקרירים. כמה חוקרים משייכים אותם לסדרה אחרת - רינופריסטיים, ששמה המדעי (Rhinopristiformes) הגיע משם המשפחה המדעי. הגיטרנים דומים במראם לגיטרה צרה ושטוחה ומכאן שמם. הם בעלי חרטום מוארך ועיניים קטנות והם חיים רוב זמנם על קרקעית הים, אורבים לטרף כמו סרטנים או דגי גרם מתחת לחול. סנפירי החזה שלהם צרים יותר משל רוב הבטאים. אורכם של חלק מהמינים יכולים לעלות על 2 מ'. בחופי ישראל חיים מספר מיני גיטרניים ביניהם גיטרן אטלנטי (Rhinobatos cemiculus), גיטרן מובהק (Rhinobatos rhinobatos) וגיטרן חלווי (Glaucostegus halavi). הגיטרנים מתרבים באוביפריות. העובר מתבגר בתוך ביצה בתוך האם, עד לשלב הבקיעה מגוף האם. צורת התרבות זו אופיינית לבטאים. Acroteriobatus Pseudobatos גיטרן (Rhinobatos) - בו גיטרן אטלנטי וגיטרן פרודוקטוס Myledaphus - נכחד בעבר השתייכו למשפחה הסוגים: Glaucostegus שעבר למשפחה עצמאית - גלאוקוסתגיים (Glaucostegidae) ובני המשפחה טריגונוריניים (Trygonorrhinidae). מדיה וקבצים בנושא גיטרניים בוויקישיתוף גיטרניים, באתר ITIS (באנגלית) גיטרניים, באתר NCBI (באנגלית) גיטרניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גיטרניים, באתר GBIF (באנגלית) Mila Garelle-Essam, Rhinobatos annulatus (Lesser guitarfish), Animal Diversity Web (באנגלית)
טחן עינוני

טַחָן עֵינוֹנִי (שם מדעי: Aetobatus ocellatus) הוא מין דג סחוס ממשפחת הטחניים המצוי בימים טרופיים רדודים באזור האינדו-פסיפי. הוא קרובו של המין טחן נקוד. טחן זה מעט ארוך יותר מקרובו והוא מגיע לאורך 153 ס"מ ולמשקל 200 קילוגרם. בטאי זה בעל עור נוקשה בצבע ירוק-חום כהה ועל הגוף נקודות לבנות קטנות. הוא בעל סנפירי חזה גדולים שמזכירים כנפיים והוא שוחה ב"ריחוף" מעל הקרקעית אך ניזון מחסרי חוליות קשי גוף כמו סרטנים ורכיכות על הקרקעית וגם מתמנונים ומדגים קטנים. כמו הרבה מיני בטאים גם הטחן משריץ צאצאים חיים. הטחן מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב דיג יתר ופגיעה בבית גידולו הכולל שוניות אלמוגים וכרי מרעה של עשבי ים וחוליות. מדיה וקבצים בנושא טחן עינוני בוויקישיתוף טחן עינוני, באתר NCBI (באנגלית) טחן עינוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טחן עינוני, באתר FishBase (באנגלית) טחן עינוני, באתר GBIF (באנגלית) טחן עינוני באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000, באתר האקדמיה ללשון העברית
טחן

טַחָן (שם מדעי: Aetobatus) הוא סוג של דג סחוס מסדרת הטחנאים הקרובים לדגי המנטה והכנפתן הענקיים. הם משויכים למשפחת הטחניים אף שיש חוקרים הרואים בהם משפחה עצמאית (Aetobatidae). הטחנים בעלי סנפירי חזה גדולים מאוד הנראים כמו כנפיים ומתפקדים באופן דומה. הם בעלי חוטם גדול עם שיפוע כלפי מעלה, עור כהה מנומר בלבן וזנב ארוך המייצב אותם. לעומת בטאים אחרים הם לא מסתתרים בחול ולא מוצלחים בהסוואה אך עדיין ניזונים מטרף קטן המצוי על הקרקעית כמו חסרי חוליות ימיים ודגים שונים. פיהם מצוי מתחת לגופם ומכיל שיניים נוקשות המותאמות לריסוק טרף קשה. מינים אלה גדולים מאוד, חלקם באורך מרבי של מעל 5 מ'. הם חיים בכל האוקיינוסים באזורים הטרופיים. חלק מהמינים מגיעים גם לחופי ישראל. Aetobatus flagellum Aetobatus laticeps טחן נקוד (Aetobatus narinari) Aetobatus narutobiei טחן עינוני (Aetobatus ocellatus) מינים נכחדים: Aetobatus arcuatus Aetobatus cappettai Aetobatus irregularis Aetobatus punctatus Aetobatus poeyi Aetobatus sinhaleyus מדיה וקבצים בנושא טחן בוויקישיתוף טחן, באתר ITIS (באנגלית) טחן, באתר NCBI (באנגלית) טחן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טחן, באתר GBIF (באנגלית) מילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000. האקדמיה ללשון העברית