laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ליאור הוכמן

ליאור הוכמן (נולד בשנת 1969) הוא קצין צה"ל במילואים, השתחרר בדרגת אלוף-משנה, בתפקידו האחרון כיהן כמפקד חטיבה 460, חטיבת ההכשרות של חיל השריון. הוכמן נולד וגדל בנתניה. את לימודיו התיכוניים עשה בתיכון שרת המקומי. בנובמבר 1987 התגייס לחיל השריון והוצב בגדוד 9 של חטיבה 211. עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים, שלאחריו נותר לשרת בבסיס שיזפון בתפקידי הדרכה. בהמשך הוא השלים קורס קצינים וחזר לחטיבה 211 שם שימש כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה. בהמשך עבר קורס מפקדי פלוגות ועבר אל חטיבה 7 לתפקיד מפקד פלוגת צמ"פ בגדוד 82. לאחר מכן היה מפקד פלוגה מבצעית בגדוד 82, בעת שהגדוד עסק בלחימה בדרום לבנון. במסגרת זו פיקד על מוצב הבופור. לאחר מכן מונה למפקד קורס מפקדי טנקים, ושימש סגן מפקד גדוד 82. לאחר תקופת לימודי תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה מונה לקצין אג"ם של חטיבה 7. ב-2001 מונה למפקד גדוד 82 ופיקד עליו במבצע חומת מגן. בהמשך מונה למפקד גדוד 198 בחטיבה 460, ולראש ענף התכנון של זרוע היבשה. במלחמת לבנון השנייה נקרא להחליף את מפקד גדוד 9 של חטיבה 401, אפי דפרין, שנפצע באורח קשה בקרב בסלוקי, הוא המשיך בתפקיד מספר חודשים לאחר המלחמה עד חזרתו של דפרין לתפקיד. במאי 2007 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת קרייתי, חטיבת שריון במילואים שהוסבה במהלך כהונתו מטנקי מרכבה סימן 1 למרכבה סימן 4. במקביל הדריך בקורס מפקדי פלוגות ובקורס מפקדי גדודים, ויצא ללימודי תואר שני. במרץ 2010 מונה למפקד המרכז לאימונים באש במרכז הלאומי לאימונים ביבשה. ביולי 2011 מונה למפקד חטיבה 460. בנובמבר 2012 החליט הרמטכ"ל, בני גנץ, למנותו למפקד עוצבת המפץ בפיקוד הצפון, אך בסופו של דבר המינוי בוטל ויעקב בנג'ו מונה לתפקיד. לאחר שחרורו החל לעבוד בחברת כתר פלסטיק בה הוא משמש מנהל יחידת מחסני כתר. מדיה וקבצים בנושא ליאור הוכמן בוויקישיתוף שבתי בנדט, האדם שבטנק, ריאיון עם ליאור הוכמן באתר Mnews אל"ם ליאור הוכמן, שריון 40, פברואר 2012, עמ' 7, באתר "יד לשריון" אבי יששכרוף, עמוס הראל, גבורת הלוחמים לא חיפתה על כישלון הפיקוד בסלוקי, באתר הארץ, 29 בינואר 2008 מעוניינים לשדרג ל-4?, אתר צה"ל, 9 בנובמבר 2009 לילך שובל, ‏תא"ל מוטי אלמוז ימונה לקצין החינוך הראשי של צה"ל, באתר "ישראל היום", 13 בנובמבר 2012 לילך שובל, אחריהן: תא"לית רביעית בצה"ל, באתר ישראל היום, 15 באוקטובר 2013
הדרך הנאוקאטקומנאלית

הדרך הנאוקאטקומנאלית היא קבוצה בתוך הכנסייה הקתולית, המתמקדת בעיצוב האמונה הנוצרית בקרב נוצרים בוגרים, וקבלת הנצרות מחדש מתוך בחירה מושכלת. חברי הקבוצה נוטלים את השראתם מהקטכומנים (יוונית κατηχούμενος; לטינית catechumenus) הקדומים, פגאנים אשר החלו בתהליך ההתנצרות והכינו עצמם לטבילה; ועל כן בחרו בשמם שמשמעותו "הדרך הקטכומנית החדשה". הדרך הנאוקאטקומנאלית הוקמה במדריד בשנת 1964 על ידי קיקו ארגואלו (Kiko Argüello) וכרמן הרננדז (Carmen Hernández), וזכתה להכרת הכס הקדוש בשנת 2008. הקבוצה פעילה במסגרת קהילות קטנות המונות עשרות מאמינים כל אחת. מספרן של הקהילות ברחבי העולם מוערך בכ-40,000, ומספר חבריה הוא כמיליון איש. עוד מפעילה הקבוצה כ-85 סמינרים. בישראל פועלות כ-15 קהילות קטנות של הדרך הנאוקאטקומנאלית, ועיקר פרסומה בארץ בא לה בזכות דומוס גלילאה ("בית הגליל"), סמינר בינלאומי לכמרים, שנחנך בשנת 2003 על הר האושר, בברכת האפיפיור יוחנן פאולוס השני. מדיה וקבצים בנושא הדרך הנאוקאטקומנאלית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הדרך הנאוקאטקומנאלית הדרך הנאוקאטקומנאלית, ברשת החברתית פייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרוג את יקיריך

הרוג את יקיריך (באנגלית: Kill Your Darlings) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2013, אשר בוים על ידי ג'ון קרוקידש. אלן גינסברג, מי שעתיד להפוך לאחד המשוררים החשובים במאה ה-20, לומד באוניברסיטת קולומביה. לוסיאן קאר (דין דיהן), סטודנט ממשפחה עשירה בעל מזג מרדני וחתרני מתאהב בסגנון הכתיבה שלו. השניים מבלים שעות יחד, משוחחים על שירה ופרוזה, מה שמוביל את העניין המשותף באומנות גם להתאהבות. הם חוברים לשני סופרים צעירים נוספים, ויליאם ס. בורוז וג'ק קרואק, שביחד השתייכו ל"דור הביט" שהתעניינו בפילוסופיה ובספרות. חברי הקבוצה נהגו להשתמש בסמים, לנהל חיי מין חופשיים ואף לעסוק בפשע. השייכות לקבוצה בעלת האופי המיני המתירני הקלה על גינסברג לקבל את נטייתו ההומוסקסואלית ולנהל כמה רומנים מזדמנים. דייוויד קראמר (מייקל סי הול), מורה לאנגלית, מאהבו לשעבר של קאר, צץ בחייהם כדי להחזיר את הצעיר המרדן לזרועותיו. כאשר גופתו נמצאת, קרואק, בורוז וקאר חשודים ברצח ומאותו רגע חייהם משתנים. הסרט בוחן מחדש את מקרה הרצח והקשר שלו למשוררים והסופרים האמריקאיים הגדולים של התקופה - אלן גינסברג, ויליאם ס. בורוז וג'ק קרואק. בשנת 2008, בעוד דניאל רדקליף הופיע על הבמה במחזה "אקווס", הוא נבחן לדמותו של אלן גינסברג והתקבל. ג'ון קרוקידש נתן לדניאל שהות זמן על מנת לסיים לצלם את שני סרטי הארי פוטר האחרונים. באותו פרק זמן, ג'ון קרוקידש עשה אודישנים נוספים לתפקידו של אלן גינסברג, אך ללא הצלחה. בין אלו שנבחנו ניתן למצוא את כריס אוונס ובן אייזנברג. זמן קצר לאחר שקיבל מימון לעשיית הסרט. קרוקידש הציע שוב לרדקליף את תפקידו בחזרה, וקיבל תשובה חיובית מצד רדקליף. מדיה וקבצים בנושא הרוג את יקיריך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרוג את יקיריך "הרוג את יקיריך", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הרוג את יקיריך", באתר נטפליקס "הרוג את יקיריך", באתר AllMovie (באנגלית) "הרוג את יקיריך", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הרוג את יקיריך", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הרוג את יקיריך", באתר Metacritic (באנגלית) "הרוג את יקיריך", באתר אידיבי "הרוג את יקיריך", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דור בביוף, ״ביקורת סרט: ׳הרוג את יקיריך׳ לוהט ומהפנט״, באתר אנשי הספר, 15 בינואר 2014 יעל שוב, ‏ביט איט, באתר "Time Out ישראל", 16 בינואר 2014 דורון פישלר‏, "הרוג את יקיריך": גרסה קולנועית כושלת של חיי אלן גינסברג, באתר וואלה, 21 בינואר 2014 שמוליק דובדבני, "הרוג את יקיריך": הארי פוטר בלי הקסם, באתר ynet, 22 בינואר 2014 מילה קוניס? כולם מצפים לאשטון קוצ'ר
פלהיב

פלהיב (או פלה"ב) - הלחם של פלמ"ח והיב - הייתה יחידת הבדואים של הפלמ"ח במלחמת העצמאות והיוותה את הגרעין ליחידת המיעוטים של צה"ל. רוב החיילים היו בני השבטים ערב-אל-היב וערב-אל-זנגרייה מהכפר טובא-זנגרייה. היוזמה המשותפת, שהולידה את הפלה"ב, נבעה מהקשר המיוחד בין תושבי הכפר ובין היישוב היהודי בגליל. מנהיג הכפר, השיח' אבו יוסוף חוסיין מוחמד, היה מסוכסך עם נציגות הוועד הערבי העליון בצפת, לכן פנה, במהלך מבצע יפתח, אל יגאל אלון וביקש לצרף את כוחותיו לכוח היהודי. זאב שיף ואיתן הבר, "לקסיקון לביטחון ישראל", הוצאת זמורה ביתן, מודן, מהדורה שנייה מתוקנת ומורחבת, עמוד 423. שאול דגן, 1993, פל היב- בדווים בפלמ"ח בימי תש"ח,  המרכז לחקר כוח המגן ע"ש ישראל גלילי.    ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חבקין

חבקין (ברוסית: Хавкин; ביידיש: חאווקין) הוא שם משפחה יהודי וסלאבי. האם התכוונתם ל... דוד חבקין – פעיל עלייה מברית המועצות דרורה חבקין (1934–1995) - זמרת, מלחינה, פזמונאית ומעבדת מוזיקלית ישראלית; ונכדתו של נתן בן ציון חבקין מרדכי זאב חבקין (1860–1930) - ביולוג ואימונולוג יהודי, פיתח חיסון נגד כולרה ודבר ניר חבקין – ראש במועצה המקומית רמת ישי בשנים 1998 - 2008 נתן בן ציון חבקין – חלוץ ציוני, זכה לכינוי "חלוץ הצמחונות העברית" ואספרנטיסט
פטרה תימר

פטרה תימר (בגרמנית: Petra Thümer; נולדה ב-29 בינואר 1961) היא שחיינית עבר מזרח גרמניה. היא אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות זהב, אלופת אירופה בעלת 3 מדליות זהב ושיאנית עולם שהתמחתה בעיקר בחופשי. תימר נולדה בקרל-מרקס-שטאדט (כיום קמניץ). באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה תימר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:09.89 דקות, לפני שירלי בבשוף מארצות הברית (4:10.46 דקות) ושנון סמית' מקנדה (4:14.60 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש נוסף של 8:37.14 דקות, לפני בבשוף (8:37.59 דקות) וונדי ויינברג אף היא מארצות הברית (8:42.60 דקות). באליפות מזרח גרמניה בשחייה שנערכה בלייפציג ב-9 ביולי 1977 ושהוותה את המבחנים לאליפות אירופה בשחייה, קבעה תימר במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 8:35.04 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות עצמה שנערכה בינקפינג, שוודיה היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי (2:00.29דקות), לפני בת ארצה ברברה קראוזה (2:01.40 דקות) ואנליס מאס מהולנד (2:01.76 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:08.91 דקות, לפני מאס (4:09.40 דקות) וקראוזה (4:14.39 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי (8:38.32 דקות) לפני מאס (8:39.93 דקות) ובת ארצה מרינה אלטמן (8:52.94 דקות). בשנת 1978 לא הצליחה תימר להיכלל בנבחרתה של מזרח גרמניה לאליפות העולם בשחייה. תימר פרשה מספורט תחרותי בשנת 1979 והחלה לעבוד כצלמת. תימר הייתה נשואה פעמיים לקלאוס קטצור, בעל מדליית כסף אולימפית בשחייה (מינכן 1972) שהיה מבוגר ממנה ב-12 שנים ולאלף-גרד דקרט, אף הוא ספורטאי אולימפי, שהשתתף בסקי למרחקים. משניהם היא התגרשה. לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בירגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב [1]. תימר שברה 5 שיאי עולם, במשחים ל-400 מטר חופשי ול-800 מטר חופשי. בשנת 1987 זכתה תימר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.[2] מדיה וקבצים בנושא פטרה תימר בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי פטרה תימר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי פטרה תימר, באתר olympedia.org פטרה תימר, באתר Swimrankings
אלכסנדר איפסילנטי (הסבא)

אלכסנדר איפסילנטי (ביוונית: Αλέξανδρος Υψηλάντης - אלכסנדרוס איפסילנטיס, ברומנית: Alexandru Ipsilanti - אלכסנדרו איפסילנטי;‏ 1725 – 13 בינואר 1805) היה וויווד פנריוטי. שליט ולאכיה בשנים 1775–1782, וכן בשנים 1796–1797, ובנוסף שליט נסיכות מולדובה בשנים 1786–1788. נכדו, אלכסנדר איפסילנטי, גיבור מלחמת העצמאות היוונית, נושא שם זהה. איפסילנטי, בנו של יואניס איפסילנטי, נולד בקונסטנטינופול למשפחת דרגומנים מהאצולה הפנריוטית והצטרף כמקובל אצל בני משפחתו ומעמדו לפקידות השלטונית העות'מאנית. היה מלומד ושלט בשפות טורקית, יוונית, צרפתית, איטלקית, ערבית ופרסית ובשלבים מאוחרים יותר למד שפות של נתיניו. בשנת 1774, כדיפלומט בשירות השער הנשגב, נטל איפסילנטי חלק בחתימה על הסכם קוצ'וק קאינרג'ה, שנה מאוחר יותר, בזכות השירות שנתן, זכה למינוי של הדרגומן הראשי ובהמשך אותה שנה, לאחר נסיגת הכוחות הרוסים מבוקרשט הוענק לו הכס של ולאכיה (שהיה פנוי מאז פלישתם של הרוסים ב-1771), תפקיד בו החזיק עד פברואר 1782. בדצמבר 1786 הוכתר לנסיך של מולדובה ובאוגוסט 1796 בשנית לנסיך ולאכיה. ב-1785, הגיש תוכנית לעצמאותה של יוון לקיסר יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וליקטרינה הגדולה הרוסית. במהלך שלטונו בוולאכיה, איפסילנטי יזם שורה של רפורמות. ב-1780 פרסם אוסף חוקים המבוססים על החוקים המקובלים הביזנטים, במטרה לתקן פגמים בחוק שהיה נהוג עד אז ולארגן את השירות הציבורי ומערכת המיסוי, קודקס החוקים של איפסילנטי מהווה פריצת דרך משום שהוא כלל גם חוק אזרחי ולא רק חוק כנסייתי וחוק פלילי. בנוסף, הקים בתי משפט אזרחיים בכל מחוז ומחוז ועשה רפורמה במערכת החינוך. פעולות אלו נתקלו בהתנגדות מצד הבויארים השמרנים. נחשב לאחד השליטים הטובים שבין הפנריוטים שהנהיגו את הנסיכויות הרומניות ושלטונו תואר על ידי אחדים כמעין "תור הזהב של ולאכיה" באותה תקופה. עם פרוץ המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792), עמדו נסיכויות הדנובה בסכנה עקב הצטרפות האימפריה ההבסבורגית למלחמה ב-9 בפברואר 1788. איפסילנטי מונה כמפקד כל הכוחות העות'מאניים באזור. הצליח ליצור צבא מאומן היטב בהיקף של 60 גדודים שכללו 2 גדודי סרבים ובולגרים, והשאר יוונים. יש טענות בלתי מוכחות שאיפסילנטי שקל ברית עם אוסטריה, וניהל משא ומתן עם שליחיו של הקיסר יוזף השני. כאשר האוסטרים כבשו את יאשי, כל המגעים חדלו ואיפסילנטי הוחזק במעצר בברנו עד לחתימת חוזה סיסטובה (סתיו 1791). בשנת 1805 חזר לאיסטנבול. באותה שנה פרצה המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) ובנו קונסטנטין איפסילנטי ערק לרוסים, עובדה שגרמה למתיחות ביחסיו עם בנו. הסולטאן הטורקי זעם על ההתנהגות והורה לעצור ולכלוא את אלכסנדר. כעבור כמה ימים לאחר עינויים הורה על עריפת ראשו של איפסילנטי והחרמת רכושו הרב. בנו, קונסטנטין איפסילנטי, היה אף הוא שליט נסיכות מולדובה ושליט ולאכיה. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר איפסילנטי בוויקישיתוף
אמדואת

אמדואת (פירוש מילולי "הנמצא בעולם שאחרי" תורגם גם כ"כתב הלשכה הנסתרת אשר בשאול" וגם "ספר מה קיים בשאול") הוא כתב קבורה מצרי עתיק חשוב, של הממלכה החדשה. כמו כתבי קבורה מצריים רבים, הם נמצאים כתובים בחלקם הפנימי של קברי הפרעונים. בניגוד לכתבי קבורה אחרים, לעומת זאת, היה הכתב שמור רק לפרעונים (עד השושלת ה-21 כמעט באופן בלעדי) או לבני אצולה בדרגה גבוהה. הכתב מספר אודות רע, אל השמש המצרי שעובר דרך העולם התחתון, מהזמן שבו השמש שוקעת במערב, עד הזמן בו היא מופיעה שוב במזרח. נכתב בו הפרעונים שמתים, נלקחים למסע דומה, אשר בסופו מתאחדים הם עם רע וחיים יחדיו לנצח. העולם התחתון מחולק ל 12 שעות הלילה, שכל אחת מייצגת בעלי ברית ואויבים שונים, הפוגשים את פרעה ואל השמש. אמדואת מכיל את שמות כל האלים והמפלצות האלה, כשמטרת הספר העיקרית היא לידע את הפרעונים המתים את שמותיהם, כך שיוכלו לקרוא להם לעזרה, או להשתמש בשמם כדי להביס אותם. בנוסף למניית ומתן שמות לתושבי דואת (אנ') (עולם המתים) השליליים והחיוביים, איוריו של אמדואת מראים את טופוגרפית העולם התחתון. גרסתו המלאה המוקדמת של הכתב נמצאת ב-KV34, קברו של תחותמס השלישי בעמק המלכים. מדיה וקבצים בנושא אמדואת בוויקישיתוף Forman and Quirke (1996), p. 117. Hornung (1999), p.27 ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיר פרנקל

מאיר פרנקל (4 בספטמבר 1906 – 1976) היה בלשן, חוקר בתחומי השפה העברית וקרבת לשונות. נולד בברלין ב-1906 למשפחה יהודית אמידה, בעלת "בנק פרנקל". שמו המלא היה פריץ מאיר (הוגו-היינריך), על שם שני סביו ועל שם המשורר היינריך היינה שהיה נערץ על אביו פליקס-עוזר. אימו הייתה מרגריטה לבית פיק, והיו לו שתי אחיות. משפחתו הייתה מתבוללת ורחוקה מיהדות וציונות. פרנקל החל לגלות עניין בשפה העברית כנער, ועסק בלימוד השפה בעצמו ובעזרת מורה פרטי, ובהמשך בחקר מקורן של מילים וקרבתן לשפות שמיות. בנעוריו הצטרף לתנועת הנוער היהודית-ציונית "בלאו וייס", כיהן בתפקידים בתנועות הנוער הציוניות בברלין ובלייפציג כמנהל סניף הקרן הקיימת, ופרסם מספר מאמרים בביטאון התנועה הציונית בגרמניה, "יודישע רונדשאו", עד 1938. בשנת 1919 היה פרנקל בין התלמידים הראשונים בבית הספר ללשון העברית של ד"ר משה זמורה. הוא החל להתעניין במילים בעברית המתחדשת, במטרה לאגדן בקבוצות, למיינן במילון, בחרוזים וכדומה. פרנקל למד באוניברסיטת גיסן בתחום לשונות שמיות, ועסק בקרבת מילים וביטויים זהים או קרובים בעברית ובלשונות השמיות. פרנקל עזב את גרמניה ב-1933 ועלה לישראל. בני משפחתו נספו בשואה. הוא השתקע בירושלים ונישא למרים ויגדרהויז. עבד במוסדות הלאומיים ובקרן היסוד, ובמקביל המשיך בחקר השפה העברית והוראת העברית לעולים חדשים. כתב מאמרים בעיתונים "הצופה", "הבוקר", "דואר היום", "הארץ", "דבר", "העולם", "ידע עם", "בצרון" ו"תלפיות". לאורך השנים פרסם ארבעה ספרים וכ-700 מאמרים. היה שותף בחבר היועצים וסייע להפקת "המילון החדש" של אברהם אבן-שושן. פרופ' ראובן מירקין, מזכיר האקדמיה ללשון העברית, כתב אודותיו במאמר לציון 100 שנה להולדתו של פרנקל: ”אהבתו האמיתית של מאיר פרנקל נתונה הייתה לעיסוק בלשון העברית ... רשימת מאמריו מדהימה בגודלה (קרוב ל-700 רשימות) ובהיקף נושאיה. מאיר פרנקל עקב אחר התפתחותה של העברית החדשה ובייחוד אחר חידושיה המילוניים.” משה קול כתב בספרו "מורים וחברים": ”"תרומתו העיקרית של מאיר פרנקל הייתה בחקר הלשון. הוא היה בלשן חשוב שהתחקה אחרי הקשרים בין השפה העברית ובין השפות האירופיות. חודשים אחדים לפני מותו זכה לראות את ספרו הגדול בשפה הגרמנית, שהופיע בהוצאת ראובן מס, בו ניסה להוכיח את הקשר בין השפה העברית והשפה ההינדו-גרמנית העתיקה, והשורשים המשותפים לשתיהן. על ספרו זה קמו חולקים וגם היו לו תומכים, אולם הכל היו מלאי התפעלות מעבודת הנמלים העצומה שצרר מאיר פרנקל בספר זה שבכתיבתו השקיע שנות עמל רבות. זהו מחקר מיוחד במינו, שאין דומה לו, ואשר יעורר ויכוחים בעתיד."” טיולים בגן-השעשועים של הלשון, הוצאת דר" פטר פרוינד (11 עמ') תש"ו 1946 לשון העם, בצירוף מילון, הוצאת ד"ר פטר פרוינד מס' 36 (72 עמ') תש"ט 1974 מחקרי לשון, הוצאת ד"ר פטר פרוינד מס 33 (34 עמ') תש"ח 1947 ליקוטי לשון, הוצאת ד"ר פטר פרוינד מס 41 (216 עמ') תשי"ב 1952 פולקלור לשוני של יהודי ברלין, "עדות" שנה ב' חוברת א-ב עמודים 116-121. ZUR THEORIE DER LAMED – HE -STAMME, הוצאת ראובן מס, ירושלים (319 עמ') 1970 DER THEORIE DER AYIN - WAW - UND DER AYIN – JUD- STAMME, ירושלים (32 עמ') 1970 ZUR DEUTUNG EINIGER KONTRAKTIONNEN IM HEBRAEISCHEN, De "SEFARAD" xviii 1958 (עמודים 51-59) Drei verkannte Flussigkeitsbenennungen im Hebraischen, De "SEFARAD" xxvii 1967 (עמודים 3-11) Jifchuw Deutfche Juden im Alter Zur Geschiehte des Kolel Holland und Deutschland מאיר פרנקל (1906-1976), דף שער בספרייה הלאומית כתב העת יקינתון חוברת 214, ינואר 2007 משה קול, "מורים וחברים", כרך ג' הוצאת מ' ניומן תשל"ז עמ' 149-151
חדף לבן-שיניים

חדף לבן-שיניים (שם מדעי: Crocidura leucodon) הוא מין בסוג חדף. החדף לבן-השיניים הוא בינוני וגבו חום-אפור, גחונו לבן והצבעים מתחלפים בחדות. זנבו קצר ממחצית אורך גופו, ותיחום הצבעים ניכר גם בו. החדף לבן-השיניים חי בחבל הים תיכוני, בסבך צמחייה. לעיתים הוא חי במחילות מכרסמים כגון נברן השדות. בעולם נפוץ החדף לבן-השיניים ממרכז אירופה ודרומה עד הוולגה, טורקסטן, טורקיה, לבנון וישראל. החדף לבן-השיניים פעיל בעיקר בלילה, אך ניתן לראותו גם בבוקר. משקלו של החדף לבן-השיניים הוא 10–14 (6–15) גרם, אורך זנבו 29–40 מ"מ ואורך הגוף 71–75 מ"מ. החדף לבן-השיניים הוא מין יחידאי. מדיה וקבצים בנושא חדף לבן-שיניים בוויקישיתוף חדף לבן-שיניים, באתר ITIS (באנגלית) חדף לבן-שיניים, באתר NCBI (באנגלית) חדף לבן-שיניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חדף לבן-שיניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חדף לבן-שיניים, באתר GBIF (באנגלית) חדף לבן-שיניים, באתר IUCN (באנגלית) חדף לבן-שיניים באתר הרשימה האדומה של IUCN
מבצע

האם התכוונתם ל... מבצע צבאי – יישום של מדיניות באמצעים צבאיים כדי להשיג מטרות או יעדים מוגדרים מראש מבצעי צבא הגנה לישראל – מבצעים צבאיים של צבא הגנה לישראל מבצעי צה"ל במלחמת העצמאות פקודת מבצע – פקודה כתובה לביצוע משימה, הצגת המטרה והבהרת אופן הביצוע לפרטיו מבצע מכירות – פעולה שמבצע ספק לקידום המכירות של מוצר או שירות, ובמסגרתו מקבל הלקוח ערך מוסף כלשהו (כגון הנחה), שלא קיים במכירה הרגילה
השועלים הקטנים

השועלים הקטנים (באנגלית: The Little Foxes) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1941 בבימויו של ויליאם ויילר. תסריט הסרט נכתב על ידי ליליאן הלמן ומבוסס על מחזה בעל שם דומה. הסרט זכה להצלחה כלכלית ולביקורות מהללות. בנוסף, הסרט היה מועמד לתשעה פרסי אוסקר אך לא זכה בשום קטגוריה, מה שהפך אותו לסרט עם מספר הרב ביותר של מועמדויות לפרס מבלי לזכות עד שנת 1977. בטי דייוויס - רג'ינה גידנס הרברט מרשל - הוראס גידנס תרזה רייט - אלכסנדרה "זאן" גידנס ריצ'רד קלארסון - דייוויד האוויט דן דוריה - ליאו הברד פטרישיה קולינג' - בירדי הברד צ'ארלס דינגל - בן הברד קארל בנטו ראיד - אוסקר הברד שם הסרט לקוח ממגילת שיר השירים, פרק ב', פסוק ט"ו; "אֶחֱזוּ-לָנוּ, שֻׁעָלִים--שֻׁעָלִים קְטַנִּים, מְחַבְּלִים כְּרָמִים; וּכְרָמֵינוּ, סְמָדַר". טלולה בנקהאד שלוהקה במקור לסרט קיבלה ביקורות מהללות מהופעתה במחזה משנת 1939, אך במאי הסרט ויליאם ויילר התעקש ללהק את בטי דייוויס. מלכתחילה, ג'ק וורנר סירב לתת לדייוויס לשחק בסרט של חברת ההפצה המתחרה "Goldwyn Pictures", אך לאחר משא ומתן הם חתמו על חוזה בערך של 385,000 דולר. כשדייוויס גילתה על סכום החוזה היא ביקשה העלאה בשכר. ויילר שכנע את דייוויס לראות את המחזה לפני צילומי הסרט. כשהיא ראתה את המחזה היא הצטערה כיוון שהיא חשה שהיא חייבת לשנות את דמותה של רג'ינה, מדמות של קורבן לאישה מניפולטיבית. במקור, דמותו של דייוויד האוויט לא הייתה במחזה, אך היא נוספה כדי להוסיף דמות חיובית לעומת שלל הדמויות השליליות בסרט. ויילר ודייוויס רבו רבות במהלך צילומי הסרט והמצב הידרדר לכך שדייוויס עזבה את סט הסרט. לבסוף, היא חזרה בעקבות שמועות שקתרין הפבורן או מרים הופקינס תחלפנה אותה בסרט. למרות ההצלחה של הסרט השניים מעולם לא חזרו לעבוד יחדיו. הצגת הבכורה של הסרט התקיימה באולם המוזיקה רדיו סיטי, ניו יורק. לפי "הניו יורק טיימס" נכחו באירוע כ-22,163 אנשים, מה ששבר את שיאי הנוכחות בהצגת בכורה באותן שנים. בשנת 2003 דמותה של דייוויס, רג'ינה גידנס, דורגה ברשימת "מאה שנים... מאה גיבורים ונבלים" של מכון הסרטים האמריקאי במקום ה-43. זכייה בפרס המבקרים הלאומי של ארצות הברית מועמדות לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר מועמדות לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (בטי דייוויס) מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (תרזה רייט) מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (פטרישיה קולינג') מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר מועמדות לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר מועמדות לפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר מועמדות לפרס אוסקר לעיצוב התפאורה הטוב ביותר (סטפן גוסון והאוורד בריסטול) מדיה וקבצים בנושא השועלים הקטנים בוויקישיתוף "השועלים הקטנים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "השועלים הקטנים", באתר נטפליקס "השועלים הקטנים", באתר AllMovie (באנגלית) "השועלים הקטנים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "השועלים הקטנים", באתר אידיבי "השועלים הקטנים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
תיאום עין-יד

תיאום עין-יד (או תפקוד קואורדינטיבי של כף היד) היא היכולת להזיז אובייקט בתוך יד, בעזרת אגודל ואצבעות הנמצאות במנח המתאים ביותר להפעלת האובייקט. זהו מרכיב חיוני בפיתוח שליטה במוטוריקה עדינה. יכולת זו דורשת קואורדינציה בין תנועת שרירי היד לבין תנועת שרירי העין בהתאם למידע החזותי המתקבל ממנה. ותאום בו זמני של המבנים המוחיים השולטים בעיניים וביד. תאום עין-יד תקין מאפשר לבצע פעילות ממוקדת מטרה הכוללת: תכנון, התכוננות ושלבים להשגת המטרה, את לעומת תנועת יד אקראית שבה אין מטרה ואין צורך בתאום מוחי (קורטיקלי) בין העין ליד. תיאום עין יד המתפתח במהלך הינקות, ומגיע לבשלות לקראת בית הספר, מהווה את אחד היסודות לרכישת מיומנויות מורכבות הדורשות: תכנון, התכוננות ושלבים להשגת המטרה, כמו ריקוד, נגינה או בישול. תיאום עין יד המתפתח מלידה ומגיע לבשלות לקראת בית הספר, מהווה את אחד היסודות לרכישת המיומנויות האלו שלב ההושטה: תנועה מכוונת של הזרוע וכף היד לקראת מטרה. שלב התפיסה: כף היד נפתחת והאצבעות נסגרות בתנועה מכוונת ובכוח מתואם. שלב ההפעלה (מניפולציה): תנועה קואורדינטיבית, מדויקת ומתואמת על החפץ בעזרת כף היד והאצבעות. שלב השחרור: פתיחה קואורדינטיבית של האצבעות בזמן ובמיקום מדויקים. עד גיל 4 חודשים: מעבר מרפלקסים לתגובות, יצירת קשר עין עם הסביבה, הושטת ידיים מקרית ולא מתואמת (קואורדינטיבית) 4 - 8 חודשים: התפתחות ראשונית של קשר עין - יד, נשיאת משקל על כף היד והתחלה של תגובות קואורדינטיביות המאפשרות: נגיעה בצעצוע, תפיסת חפץ, העברת חפץ מיד ליד, ומשחק ממוקד מטרה כמו הקשת חפץ בחפץ, החזקת בקבוק וכו'. 8-18 חודשים (עד גיל שנה וחצי): השלמת מיומנויות היסוד. הליכה, מלים ראשונות ומעבר ממשחק אקראי למשחק ממוקד מטרה: הכנסת חפצים או בדידים למיכל, השחלה טבעות, בנית מגדל קוביות ומשחקי כדור. גיל 2-3 שנים: פעילויות הדורשות תאום בין שתי הידיים כמו השחלת חרוז, אחזקת צבע, קריעת נייר ומשחקי כדור. ופעילויות הדורשות ויסות כוח כמו דפדוף בספר, השחלת חרוזים, או אחיזת צבע. גיל 3-4 שנים: רכישת מיומנויות קדם – למידה כמו משחקי כדור, נסיעה באופניים (מוטוריקה גסה) ציור עיגול, גזירת נייר במספרים (מוטוריקה עדינה), יכולת לנהל שיחה ולהקשיב לסיפורים (שפה ותקשורת) והשתתפות במשחקים עם בני הגיל (חיברות) גיל 4-6 שנים: רכישת מיומנויות למידה המהוות בסיס לקריאה, חשבון, כתיבה ותפקוד בחיי יום יום. מיומנויות המאפשרות רכישת יידע והשתלבות במסגרת הכיתתית. לדוגמה: העתקת מספרים ואותיות ישרות, פתרון תרגיל פשוט ועצמאות בלבוש, ניקיון ואכילה. במקרים בהם יש קושי בתיאום עין-יד, מופנה האדם לטיפול ברפוי-בעיסוק, כדי לאבחן ולטפל. הטיפול מסייע בפיתוח עצמאות, שיפור מיומנויות למידה, פנאי וחברה. מטרת ההתערבות בריפוי בעיסוק לקדם את ההשתתפות בתחומי החיים השונים במשחק, למידה, בתפקודי יום יום בסיסיים, כמו לבוש, אכילה ופעילות בשעות הפנאי. בעיה גרפומוטורית תנועות עיניים תפיסת עומק מדיה וקבצים בנושא תיאום עין-יד בוויקישיתוף Spatial Transformations for Eye–Hand Coordination Eye–Hand Coordination in Object Manipulation royal children hospital, in hand manipulation, Occupational Therapy – Kids health information Radu Predoiu, Eye-Hand Coordination - an overview, הגדרה Procedia - Social and Behavioral Sciences Volume 187, 2015, עמ' Pages 107-112 משרד החינוך, מיומנויות, באתר פורטל עובדי הוראה קל - קידום למידה, קידום פוטנציאל הלמידה 0-6 שנים, באתר קל - קידום למידה כללית מושלם, הכל על ריפוי בעיסוק