laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סוס הים והנגר

סוס הים והנגר (באנגלית: The Walrus and the Carpenter) הוא שיר אגיון מאת לואיס קרול המופיע בספר מבעד למראה ומה אליס מצאה שם. השיר, שכתוב בחרוזים ובמבנה של בתים, מדוקלם לאליס על ידי טווידלדם וטווידלדי, ומספר על סוס ים ונגר שהולכים בחוף, מבקשים מצדפות להצטרף אליהם, ואז אוכלים אותן. השיר רצוף התייחסויות לאיגיון שבו: מוזר הוא שהשמש זורחת באמצע הלילה, מוזר שנעלי הצדפות מצוחצחות כשאין להן רגליים. שורת הסיום של השיר מציינת שהדבר (היחיד) שאינו מוזר הוא שלא נשמעה תשובת הצדפות, שכן סוס הים והנגר זללו את כולן. בסרט הקומי "דוגמה" אחת הדמויות מסבירה שהשיר תוקף את הדת המאורגנת (אף על פי שקרול היה איש כמורה אנגלקני): סוס הים טוב המזג מייצג את בודהה, או לחלופין (בגלל ניביו) את האל הפיל גנש, והנגר הוא התייחסות ברורה לישו. הם אוכלים את הצדפות התמימות, המייצגות את ההמונים תחת השפעת הדת. פרשנות מבודחת זו אינה סבירה במיוחד - כאשר קרול מסר למאייר ג'ון טניאל את כתב היד של השיר, הוא נתן לו לבחור נגר, פרפר או בארונט (כל אחת מהמילים התאימה לשיר ולאיגיון של קרול). כמו כן, השיר מציג דילמה מוסרית: מה קובע את מוסריותה של פעולה, תוצאותיה או הכוונה שמאחוריה. הדילמה מודגמת בכך שאליס נאלצת להכריע מי יותר מוסרי: סוס הים שבכה על הצדפות בשעה שאכלן אך אכל הרבה יותר מהנגר, או הנגר שאכלן ללא נקיפות מצפון אך אכל פחות מסוס הים? השיר I Am the Walrus של להקת הביטלס הושפע מ"סוס הים והנגר". בראיון בשנת 1980 אמר ג'ון לנון, שכתב את השיר, כי בזמן כתיבת השיר לא חשב לעומק על משמעות שירו של קרול, ובדיעבד היה צריך לבחור את הנגר ולא את סוס הים כגיבור שירו, שכן הנגר הוא הדמות ה"טובה" (התמימה) בעוד שסוס הים הוא הדמות ה"רעה" (כלומר מייצג את החמדנות הקפיטליסטית). אך בכל מקרה אליס עצמה העירה "שניהם היו טיפוסים בלתי נעימים עד למאד". ציטוט הבית בו סוס הים מבקש לפתוח בשיחה על דברים רבים ושונים משמש לעיתים קרובות כנקודת פתיחה לדיונים רחבים: "The time has come," the Walrus said, "To talk of many things: בדומה לאופן שבו שורה משל שייקספיר Friends, Romans and country-men, lend me your ears משמשת נקודת פתיחה פופולרית לנאומים. השורה "of cabbages and kings" נמצאת בשימוש נפוץ לתיאור שיחה או דיון שהתפרסו על תחומים רבים ושונים. להקה משיקגו בשם Of Cabbages and Kings. ספר של או הנרי בשם "Cabbages and Kings" מדיה וקבצים בנושא סוס הים והנגר בוויקישיתוף מידע על היצירה "סוס הים והנגר" באתר מיוזיק בריינז סוס הים והנגר (באנגלית)
עיכוב קריאה

עיכוב קריאה (גם עיכוב תפילה, ביטול התמיד) היה נוהג בקהילה היהודית, שאפשר לכל אחד מן הציבור למנוע את קריאת התורה או התפילה בציבור כמעין הפגנה אם הוא סבר שנעשה לו עוול שלא זכה להתערבות מספקת מצד המוסדות הקהילתיים. האדם הקובל היה זכאי למנוע מן הציבור להתפלל או לקרוא בתורה עד אשר תלונתו תזכה למענה. המוחה היה עומד ליד ארון הקודש ומונע את הוצאת ספר התורה. על פי הנוהג אין רשות לאף אחד להזיזו ממקומו עד שאחד מפרנסי הקהילה יתחייב לעמוד לימינו ולטפל בבעיותיו. המחאה עשויה הייתה להיות כנגד הציבור או גם כנגד יחיד. תיאור מהמאה ה-13 מופיע באור זרוע: ”מעשה היה בקלוניא באחד שקָבָל בשבת הראוי לקרות פרשת אמור אל הכהנים ועיכב תפלה וקריאת תורה כל היום, וכשהגיע [שבת] הבאה צוה הרב רבי אליעזר בר' שמעון זצ"ל להתחיל בפרשת אמור אל הכהנים ולקרותה וגם בהר סיני הראויה להקראות באותה שבת”. צורה אחרת למחאה הייתה עיכוב התפילה בין פסוקי דזמרא לבין ברכות קריאת שמע. המוחה היה עומד במקום המיועד לשליח הציבור ומונע ממנו להתפלל. הרמ"א מציין שהדבר נהוג ומחשיב זאת כמצווה המצדיקה את ההפרעה לתפילה והשיחה באמצע התפילה. מאידך, אם שליח הציבור כבר אמר ברכו - "מקום שנהגו לצעוק על חבריהם בין קדיש וברכו ליוצר אור, או לדבר בצרכי רבים, טועים הם". החתם סופר מתאר שהדבר היה נהוג בילדותו. קיימת עדות על עיכוב קריאה בבית הכנסת החורבה בירושלים בשנת תרס"ה, על ידי נשים שעיכבו את הקריאה. אזכור הלכה למעשה של מנהג זה מופיע בשנת תשכ"א על ידי הרב יעקב ישראל קניבסקי. קיימת מסורת לפיה יש חרם דרבנו גרשום שלא לעכב את קריאת התורה בשבת, אלא אם כן השיטה נוסתה שלוש פעמים בימות החול וללא הצלחה. כאשר הקבילה היא כנגד הציבור - הדבר מותר גם בשבת. בחול המועד מותר לקבול. קיים דיון על הקבילה בימים נוראים, בפרט אם התובע איננו מקומי. בקהילת וירונה הוחלט להפסיק את המנהג. אברהם גרוסמן, "ראשיותיו ויסודותיו של מנהג עיכוב התפילה", מלאת א (תשמ"ג), עמ' 199–219. (להורדה) מנחם בן-ששון, "הצעקה אל הציבור בבית הכנסת בארצות האסלאם בראשית ימי-הביניים, בתוך שולמית אליצור ועוד (עורכים), כנסת עזרא – ספרות וחיים בבית הכנסת: מחקרים מוגשים לעזרא פליישר, יד בן-צבי, ירושלים תשנ"ה, עמ' 327–350. ראובן בונפיל, "זכות הצעקה: הערה על מוסד עיכוב התפילה בימי הביניים", בתוך יוסף הקר ועוד (עורכים), ראשונים ואחרונים: מחקרים בתולדות ישראל מוגשים לאברהם גרוסמן, מרכז זלמן שזר, ירושלים 2010, עמ' 145–156. הלכות שבת סימן מ"ה אורח חיים סימן נד סעיף ג שולחן ערוך אורח חיים סימן נז סעיף ב בתשובותיו, אורח חיים סימן פ"א שמואל ויינגרטן, בתוך 'יהודי הונגריה, מחקרים היסטוריים', עמ' 199 'קריינא דאיגרתא' חלק א' איגרת קע"ח מובא במגן אברהם אורח חיים סימן של"ט סעיף-קטן ג' שם שולחן ערוך אורח חיים סימן תקמה סעיף יא רמ"א בחושן משפט סימן ה סעיף ב פנקס קהילת וירונה ג' שי"א, על פי המובא ב'משטר ומדינה בישראל על פי התורה', חלק ג' עמ' 1073
אוניברסיטת תשרין

אוניברסיטת תִּשְרִין (בערבית: جامعة تشرين, בתרגום לעברית: אוניברסיטת אוקטובר) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר לטקיה שבסוריה. נכון לשנת 2013, היא האוניברסיטה השלישית בגודלה מבין האוניברסיטאות בסוריה, ובדירוג אקדמי מדורגת במקום החמישי מבין כלל האוניברסיטאות בסוריה. האוניברסיטה הוקמה בתאריך 20 במאי 1971, כאשר בתחילה היא נקראה בשם אוניברסיטת לטקיה (בערבית: جامعة اللاذقية). בהמשך, ובמהלך שנת 1975, שם האוניברסיטה שונה לשם הנוכחי, במטרה לזכור ולהנציח את אירועי מלחמת יום הכיפורים, אשר מוכרת בסוריה ובעולם הערבי בשם מלחמת אוקטובר (בערבית: حرب تشرين, בתעתיק לעברית: חַרְבּ תִּשְרִין). הפקולטה הראשונה אשר נפתחה באוניברסיטה הייתה הפקולטה למדעי הרוח והאומנויות, אשר נוסדה בשנת 1971. הפקולטה האחרונה שנפתחה באוניברסיטה הייתה הפקולטה להנדסת טכנולוגיות מידע ותקשורת, אשר נוסדה בשנת 2008. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת תשרין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת תשרין (בערבית) אוניברסיטת תשרין, ברשת החברתית פייסבוק דירוג אקדמי של אוניברסיטת תשרין (באנגלית)
קומיוס

קומיוס (בלטינית: Commius) היה שליט שבט האטרבאטים (Atrebates) הבלגי בעת מלחמת גאליה (58 - 50 לפנה"ס). בהתחלה צידד ביוליוס קיסר ובסוף בגד בו והצטרף למרד של ורקינגטוריקס והיה אחד מסגניו הנאמנים. לאחר תבוסת המרד, בתום המלחמה ברח לאי הבריטי כדי לשלוט שם על חלק משבט האטרבאטים אשר היגרו לאי הבריטי בתקופה קדומה יותר. קיסר הגיע לאזור גאליה בלגיקה בשנת 57 לאחר שהביס את ההלווטים ואת הסואבים בשנה הקודמת. כעת ביקש להכריע את השבטים הבלגים. לאחר מאבק קצר, הצליח במשימתו וקומיוס החל לשתף עמו פעולה. כאות הוקרה על נאמנותו, מינה אותו קיסר למלך האטרבאטים. שיתוף הפעולה ביניהם היה פורה וקומיוס אף נשלח למשימת ריגול באי הבריטי כהכנה לפלישתו של קיסר לאי הבריטי. קיסר קיווה שקומיוס יצליח ליצור קשרים עם חלק מהבריטונים וכך יסייע לו במלאכת כיבוש האי. לרוע מזלו של קומיוס, הבריטונים לא רצו לנהל עמו משא ומתן וכלאו אותו. הוא השתחרר ממאסר רק כחלק מהסכם הפסקת האש בין הבריטונים לקיסר לאחר פלישתו הראשונה לאי. קומיוס המשיך לשרת נאמנה את קיסר והשתתף בפלישתו השנייה של קיסר לאי הבריטי. קומיוס היה מעורב במגעים שהביאו לכניעתו של קסיוולאונוס (Cassivellaunus), מנהיג קואליציית השבטים הבריטונים אשר התנגדו לקיסר. כאות הוקרה על מעשיו, פטר קיסר את שבטו מתשלומי מס. בשנת 52 אטרבאטים הצטרפו למרד שהוביל ורקינגטוריקס וקומיוס היה אחד המצביאים שאספו את צבא החילוץ אשר נשלח לסייע לוורקינגטוריקס שהיה נצור באלסיה. לאחר תבוסה בקרב זה, הצטרף למרד של הבלובאקים ואף שכנע כמה מאות גרמאנים להצטרף אליהם. לאחר תבוסת הבלובאקים, חיפש מקלט אצל הגרמאנים. קומיוס המשיך במאבק גם בשנת 51. הפעם המזל לא האיר לו פנים והוא נפצע בהתקלות עם כוח פרשים רומי. קומיוס שמאס במטרה שראה כאבודה ביקש מעבר בטוח לאי הבריטי, שהוענק לו על ידי מרקוס אנטוניוס ובתנאי שלא יחזור לגאליה להתנגד לרומא. מקורות נוספים מציינים שייתכן שהמעבר של קומיוס לאי הבריטי היה סוער יותר וקומיוס לא קיבל זכות למעבר בטוח, אלא ברח מפניו רודפיו. כך או כך, הגיע לאי הבריטי. חלק מהאטריבאטים, שהם שבט בלגי, היגרו עוד לפני מלחמת גאליה לאי הבריטי. קומיוס הצליח לבסס את מעמדו באי הבריטי והיה למלכם בשנת 30 לפנה"ס. סיכום אזכוריו של קומיוס במלחמת גאליה (באנגלית) ביוגרפיה של קומיוס (באנגלית)
שם ומלכות

שם ומלכוּת הוא הכינוי הניתן לנוסח הפותח של רוב הברכות ביהדות. על מנת שברכה תחשב ברכה עליה לפתוח בהזכרת שמו של ה' - "בָּרוּך אַתָּה אֲדֹנָי, אֱלֹהֵינוּ" ובמלכותו - "מֶלֶךְ הָעוֹלָם". בשולחן ערוך נפסק על סמך דברי רב ורבי יוחנן במסכת ברכות: "כל ברכה שאין בה הזכרת שם ומלכות אינה ברכה". כלומר, אין מקיימים את חובת הברכה אם הנוסח אינו כולל את אמירת שם ה' והזכרת מלכותו. בספרים שונים ניתן למצוא את ראשי התיבות שו"מ ל-שם ומלכות. כתוב בספר "מלמד התלמידים ליום מתן תורה" בטעם הדבר שברכה היא דווקא בהזכרת "שם ומלכות" (דף קי"ט ע"ב):”ואמרם ברוך אתה השם רוצים בו יכירו הכל ויודו שמך המורה על אמתת מציאותך ולזה אמרו כל ברכה שאין בה הזכרת השם אינה ברכה. וכן אמרם אלהינו מלך העולם רוצים בו שיודו הכל ויכירו שאתה בורא העולם ומנהיגו ומעמידו ושופטו ושאתה לבדך עשית... ולפיכך אמרו כל ברכה שאין בה מלכות שמים אינה ברכה לפי שהיא מלה מורה על הממשלה וההנהגה שהיא לו לבדו...” טעם נוסף: "כיון שיש בזה העזה לפנות לקב"ה שהוא עליון נורא ונשגב אנו משתמשים בתואר מלך העולם, שמעיד כי ד' מתייחס לעולמו כמו מלך שרוצה בעבדיו ועי"כ אפשר לברך ולקרוא בשמו. לכלל זה קיימים כמה חריגים. ראשית, בברייתא מוזכר כי ברכה הסמוכה לחברתה לא פותחת בברוך דוגמאות לברכה כזו הן ברכות תפילת שמונה עשרה, ברכת אהבה רבה וברכת השכיבנו בברכות קריאת שמע. ברכות נוספות שבהם התקיים דיון בפוסקים לגבי חוסר אזכור שם ומלכות הן: ברכת אמת ויציב מברכות קריאת שמע, ברכת אלוהי נשמה, ברכת מעין שבע תפילת הדרך, נוסח ההבדלה "ברוך המבדיל בין קודש לחול" שנאמרת במוצאי שבת וברכת הזימון. בנוסף, לשיטת הראב"ד מברכים את ברכות הראייה ללא שם ומלכות. לעיתים, כאשר קיים ספק האם יש חובה לברך ברכה כלשהי, העדיפו הפוסקים להכריע שלא לברך, ובמקום זה הציעו לומר את נוסח הברכה ללא שם ומלכות. התפילה הקצרה "מודה אני..." שנאמרת בתחילת כל בוקר, אינה מכילה מילות שו"מ. הסיבה לכך, כיוון שנאמרת מיד עם היקיצה מן השינה, עוד בטרם ניטלו הידיים, שרק אז ניתן להגיד משהו שבקדושה. ספק ברכות להקל ברכה ללא שם ומלכות מתוך הספר "חבל נחלתו" באתר ויקיטקסט דיני ברכות -הרב אליעזר מלמד באתר פניני הלכה הלכות שם ומלכות בברכות באתר ארגון הידברות שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רי"ד, סעיף א'. עיינו גם: תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ', עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות ברכות, פרק א', הלכה ה'. למקור [1] "מלך העולם", באתר "ישיבה" מסכת פסחים, דף ק"ד, עמוד ב'. Katuv Sham on Berakhot 44a, www.sefaria.org
קולימה (מדינה)

קולימה (ספרדית: Colima; באופן רשמי: המדינה החופשית והריבונית של קולימה, ספרדית: Estado Libre y Soberano de Colima), היא אחת מ-31 מדינות, אשר יחד עם המחוז הפדרלי, מרכיבות את 32 הגופים הפדרליים של מקסיקו. עיר הבירה שלה היא קולימה. היא ממוקמת בחוף המערבי המרכזי, הגובל באוקיינוס השקט. העיר השנייה בגודלה אחרי עיר הבירה היא מנסניו (161,420 תושבים). היא מחולקת ל-10 מחוזות. מבחינה כלכלית, קולימה היא מדינה שאיכות החיים בה מהגבוהות ורמת האבטלה בה מהנמוכות ביחס לשאר מדינות מקסיקו. קולימה היא מדינה קטנה, ה-28 בגודלה במקסיקו (כ-3% משטחה של מקסיקו). היא שוכנת לחוף האוקיינוס השקט. היא מוקפת ברובה על ידי מדינת חליסקו (צפון ומערב) ובדרום היא גובלת עם מיצ'ואקאן. אתר האינטרנט הרשמי של קולימה קולימה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יהודי טיבולי

יהודי טיבולי הם יהודים שחיו בעיר טיבולי שבאיטליה. הנוכחות היהודית הראשונה בעיר הייתה בתחילת שנת 1301 ועיסוקם העיקרי של יהודי העיר היה רפואה. במאה החמש עשרה הרמה התרבותית של הקהילה הגיעה לרמה גבוהה, על פי מספר הקודקסים שאוחסנו בספריות הגדולות. טיבולי שימשה מקום כינוסה של מועצת הקהילות היהודיות של איטליה המועצה התכנסה כדי לדון בחוקים האנטי יהודיים שנחקקו על ידי המועצה של בזל (1431-1449). בית הקברות של הקהילה היהודית נמצא שלושה קילומטרים ממרכז העיר לאורכו של רחוב טיבורטינה. בתקופה מאוחרת יותר הארכיונים מצביעים על מיקום בית הקברות ליד רחוב רוקה פיאה. בהסתמך על מקורות ארכיוניים בית הכנסת היה ממוקם באזור שבין הרחוב דאי גרני ורחוב פלטינה, זה האחרון היה ידוע כ”רחוב היהודים”. הבניין שהשתלב במשך מאות השנים יחד עם המבנים השונים ובסופו של דבר נהרס ובשנת 1937 כדי להרחיב את רחוב פלטינה. הגטו היהודי היה סגור בשני שערים האחד תחת קשת מימי הביניים בתחילת רחוב גרנאי שממול כיכר פלטינה והשער השני בסוף רחוב גרנאי מול רחוב פלטינה. לפי מקורות עתיקים משפחת ונטורה יצאה מטיבולי יחד עם עוד יהודים שגורשו על ידי האפיפיור פיו החמישי בשנת 1568 (עמק הבכא, דף קי"ט). בכנסיית סן סילבסטרו נמצא על הקיר ציור פרסקו מהמאה ה-12, המתאר קבוצה של יהודים המעורבים בסכסוך עם הבישוף סילבסטר, הסכסוך התקיים ב-315. Storia di Tivoli dalla sua origine fino al secolo XVII. page 16. Jump up ^ The Jews in the World of the Renaissance - Moses Avigdor Shulvass. page 89. Jump up ^ Emeq haBocha - Josef Choen, page 119. Filippo Alessandro Sebastiani, Viaggio a Tivoli antichissima città latino-sabina fatto nel 1825, Fuligno 1828 - pag. 108 Lazio Itinerari ebraici. I luoghi, la storia, l'arte. Editore Marsilio, 1997 ISBN 883176795X
בור (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בור – חלל עומקי בתווך מוצק בור מים – בור שנחצב לאגירת מי נגר עילי בור (אב נזיקין) – אחד מארבעה אבות נזיקין במשפט העברי בור תזמורת – "Pit" – אזור בתיאטרון או באופרה שבו מנגנת התזמורת בור (מיתולוגיה) – דמות במיתולוגיה הנורדית בור (יסוד) – יסוד כימי אפריקאנר (מכונה גם "בור") – מתיישב הולנדי בדרום אפריקה בּוּר – חסר השכלה שדה בור – קרקע שאינה מעובדת והגידולים גדלים עליה באופן טבעי (ראו גם מחזור זרעים) בור על גבי בור – מִתַקָנות בניית מקוואות אצל אנשי חב"ד מקומות: בור (סרביה) – עיר בסרביה בור (מחנה ריכוז) – מחנה ריכוז ביוגוסלביה בור (דרום סודאן) – עיר בדרום סודאן בור (אזור היסטורי) – אזור היסטורי באתיופיה ואריתריאה אישים: אליוט מ' בור – במאי אמריקאי יוני בור – שף הולנדי פנינה בור – פעילה חברתית ישראלית בר הבור (פירושונים) בוהר
הרפתקה באילת

הרפתקה באילת הוא רומן לבני נוער מאת אסתר שטרייט-וורצל שפורסם בשנת 1978 בהוצאת עמיחי. הספר מספר את קורותיהם של שלושה חברים, שיוצאים לבלות באילת ופוגשים בדרכם כמה נערים ערבים בדרכם לבצע פיגוע טרור. הספר עוסק ביחסים הסבוכים בין יהודים וערבים במדינת ישראל, ובסבל הרב המלווה את הסכסוך. שמוליק ויוסי מנצלים את חג הסוכות כדי לנסוע לאילת. אליהם מצטרפת חנה'לה בת דודתו של שמוליק. באותו הזמן סעד ניסה להגיע לתל אביב, אך הוא נעצר באוטובוס אגד. הוא חש מושפל, ומחליט להצטרף לחבריו ובן דודו אחמד בהתארגנות נגד היהודים. אחמד וסעד מצטרפים לדודם תופיק כדי להוציא לפועל פיגוע תופת ברחובות אילת ההומים. בדרכם לאילת נתקלים שמוליק יוסי וחנה'לה, בסעד ואחמד. התנהלותם החשאית של סעד ואחמד, וחבילותיהם הכבדות מעוררות את חשדם של השלושה והם מדווחים על כך למשטרה. הם מחליטים יחד עם ז'קו, שוטר במשטרת אילת, לעקוב אחרי הנערים הערבים ולנסות לתפוס את כל המעורבים בפרשה. יוסי עוקב אחריהם לבדו ונלכד. תופיק מנסה להטביע את שמוליק וחנה'לה. במהלך הניסיון סעד טובע, שמוליק מציל אותו, ושניהם מובלים לבית החולים. תופיק בצעד נואש מצמיד את המטענים לבית החולים, אבל שמוליק מזעיק את יחידת החבלנים והם מצליחים להעביר את המטען לשדה סמוך ובכך למנוע הרוגים רבים. אחמד מנסה להטמין מטען בתחנת האוטובוס אבל המטען מתפוצץ מיד והורג אותו. בבית החולים נודע לסעד כי דודו ניסה לרצוח אותו יחד עם כל שאר שוכני בית החולים, שניסה להצמיד מטען אך נכשל. ז'קו מצליח לאתר את יוסי ולהצילו ממש ברגע האחרון. עאמר נתפס ומסכים להסדר טיעון. ההורים של הילדים מגיעים לאילת, ואילו ז'קו מגלה סליק סודי בכפר של סעד. הספר מסתיים בנימה של צער על הסכסוך והצער שהוא גורם לכל המעורבים בו. הספר מסופר מנקודת מבט של כל הדמויות בסיפור. כתיבת הספר מנקודות מבט שונות, אמורה לתת לספר מידה של אובייקטיביות, זאת למרות שהסופרת מעידה על עצמה כי היא בעלת עמדה פוליטית. הספר "הרפתקה באילת" בספריה הלאומית הספר "הרפתקה באילת", באתר "סימניה" הרפתקה באילת, באתר OCLC (באנגלית) http://simania.co.il/bookdetails.php?item_id=207282 http://www.nrg.co.il/online/47/ART1/828/111.html
כנסיית סנט פול (ירושלים)

כנסיית סנט פול (באנגלית: St. Paul’s Church) המכונה גם כנסיית המבשר היא כנסייה הממוקמת בשכונת מוסררה בירושלים, ברחוב שבטי ישראל. ממול לכנסייה, קיים מנזר סנט דה פול. הכנסייה שייכת לחברה המסיונרית הכנסייתית מצרפת. הכנסייה הוקמה בשנת 1874, כחלק מהכנסייה האנגליקנית והייתה מהמבנים הראשונים באזור. בתקופת המנדט הבריטי עובדי המנהלה בריטיים נעזרו בשירותי הכנסייה וכמחווה הרחוב נקרא "סנט פול". בשנות ה-80 הוצתה הכנסייה בידי יהודים ביניהם נעם פדרמן. מדיה וקבצים בנושא כנסיית סנט פול בוויקישיתוף St. Paul’s Church באתר הכנסייה האפיסקופלית. (באנגלית) מדריך ישראל החדש, ירושלים. בעריכת: אלונה ורדי (כתר הוצאה לאור ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2001) ערך זה הוא קצרמר בנושא ירושלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמל התעופה הבין-לאומי של אנטליה

נמל התעופה הבינלאומי של אנטליה (בטורקית: Antalya Uluslarası Havalimanı) הוא נמל תעופה השוכן לחופו של הים התיכון, כעשרה קילומטרים ממזרח למרכז העיר אנטליה שבדרום טורקיה. בנמל התעופה פועלים שני טרמינלים בינלאומיים וטרמינל נוסף לטיסות פנים, ובשנת 2012 עברו דרכו כ-25 מיליון נוסעים, והוא דורג במקום השני בטורקיה, לאחר נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק באיסטנבול. בנמל שלושה מסלולי טיסה מקבילים, בכיוון צפון-דרום, אך המערבי שבהם שמור לשימושו של חיל האוויר הטורקי. בשנת 2011 הכתירה מועצת שדות התעופה הבינלאומית (Airports Council International) את הנמל כטוב באירופה בקטגוריה של 10-25 מילוני נוסעים. בתי הנתיבות בנמל התעופה פועלים באופן עצמאי זה מזה, ושני הטרמינלים הבינלאומיים מרוחקים זה מזה. הטרמינל לטיסות פנים, המכונה לעיתים בשם "טרמינל 3", משתרע על פני שטח של 20,480 מ"ר ויש בו ארבעה גשרי עלייה למטוס. טרמינל זה היה טרמינל הנוסעים הראשון בנמל, והוא נחנך בשנת 1998 ושירת את כל הטיסות בנמל. בשנת 2010 הוחלף מבנה הטרמינל במבנה חדש, והוא חובר לטרמינל 1 הבינלאומי השוכן מצפון לו. כיום הוא משרת בעיקר את חברות התעופה אטלס גלובל, פגאסוס איירליינס, אונור אייר וטורקיש איירליינס. טרמינל 1 הבינלאומי נחנך ב-1 באפריל 1998 בעלות של 65 מיליון דולר. המבנה משתרע על פני שטח של 54,300 מ"ר ובו 12 גשרי עלייה למטוס. החברות העיקריות הפועלות בו הן אונור אייר, נות'ווינד איירליינס, פגאסוס איירליינס, סאן אקספרס, תומאס קוק איירליינס וטיילווינד איירליינס. טרמינל 2 הבינלאומי נחנך ב-7 באפריל 2005 בעלות של 85.5 מיליון דולר, והוא שוכן בחלקו הדרומי של נמל התעופה. טרמינל זה משתרע על פני שטח של 77,000 מ"ר, וגם בו 12 שערי עלייה למטוס. במבנה פועל גם טרמינל אח"מ. החברות הגדולות הפועלות בטרמינל זה הן קורנדון איירליינס, פרי בירד, אונור אייר, UTair, טראנסאארו, אורנאייר, אטלס גלובל ות'ומסון איירווייז. קצב גידול תנועת הנוסעים בנמל היה מהיר, ובתוך כעשור, מ-2003 עד 2012, הוא הוכפל פי שניים וחצי. תנועת הנוסעים בנמל מתאפיינת בתנודתיות קיצונית לאורך חודשי השנה, המאפיינת יעדי טיסות שכר הפועלות על בסיס עונתי. להלן נתוני תנועת נוסעים בנמל: נמל התעופה דלמאן נמל התעופה מילאס-בודרום מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי של אנטליה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי של אנטליה Avrupa'nın en iyi havalimanı seçildi רשות שדות התעופה של טורקיה
שוקורו

השוקורו (Xucuru) הם שבט אינדיאני החי במדינת פרנמבוקו שבברזיל, ומונה כ-8,500 איש. השבט זכה לאחרונה בהכרת זכויותיו לאוטונומיה משלו בהרי האורובורו, על אף שהדבר הביא לידי סכסוך עם המתיישבים המקומיים באזור. ב-1998 נרצח מנהיג השוקורו, צ'יקאן (פרנסיסקו דה אסיס אראוז'ו), ככל הנראה על רקע התנגדות החוואים לבעלות השבט על השטח. בית המשפט הבין-אמריקאי לזכויות האדם (IACHR), גוף שיפוט אוטונומי עם המטה בקוסטה ריקה, החליט שהמדינה הברזילאית צריכה לשלם מיליון דולר (כ -820 אלף יורו) לאינדיאנים של קוקורו במדינת פרנמבוקו על חוסר כבוד ואיטיות בהגדרת שטחים. מדיה וקבצים בנושא שוקורו בוויקישיתוף Diario de Noticias, Brasil vai pagar um milhão de dólares a índios xucuru, ‏21-3-2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוקריניקסי

קוקריניקסי (ברוסית: Кукрыниксы) הוא שם העט של שלישיית ציירים סובייטים שפעלו ביחד במשך עשרות שנים. על פעילותם הוענקו להם תואר "הצייר העממי של ברית המועצות", גיבור העמל הסוציאליסטי, 6 פעמים פרס ברית המועצות ופרס לנין (1965). שם העט כולל אותיות ראשונות של מיכאיל קופריאנוב, פורפירי קרילוב וניקולאי סוקולוב. עיקר התחום בו הם עסקו היה קריקטורה ואיורים לספרים. בנוסף לציורים משותפים הם גם ציירו בנפרד. העבודה המשותפת החלה עוד במהלך הלימודים במוסקבה. החל משנת 1922 קופריאנוב וקרילוב ציירו ביחד תחת שם העט "קוקרי" ו"קריקוף". באותן השנים סוקולוב צייר תחת השם "ניקס". בשנת 1924 השלישייה החלה לצייר ביחד תחת שם העט "קוקריניקסי". רוב העבודות היו קריקטורות לגיבורי הספרות. בהמשך, כאשר הציירים החלו לעבוד בעיתון פראבדה ובכתב עת סאטירי סובייטי קרוקודיל הם החלו להתרכז בסטירה פוליטית. במקביל הם המשיכו באיורים ליצירות של סופרים רוסים כמו מיכאיל סלטיקוב-שצ'דרין, אנטון צ'כוב, מקסים גורקי, אילף ופטרוב ועוד. הם פרצו לתודעה כלל ארצית עם תחילת מלחמת העולם השנייה כאשר כרזה עם ציור שלהם הייתה בין הראשונות שהופיעו ברחובות הערים. קריקטורה פוליטית על ראשי השלטון הנאצי המשיכה להיות במרכז היצירות של קוקריניקסי במשך כל תקופת הלחימה. קריקטורות המשיכו להופיע בדפי פראבדה באופן כמעט יום-יומי גם לאחר המלחמה. לאחר המלחמה הם ציירו מספר ציורים גדולים על הנושאים הקשורים לאירועי המלחמה. קוקריניקסי גם הגיבו בצורה חריפה לאירועים במדיניות פנים כמו משפט הרופאים, המאבק נגד קוסמופוליטיות תוך תמיכה בלתי מסויגת במדיניות הממשל. לאחר שנת 1967 גם המדיניות הישראלית הייתה במוקד הקריקטורות של קוקריניקסי. מיכאיל קופריאנוב (1903-1991) נולד בעיירה בתחום טטרסטן של היום. בשנת 1921 הגיע למוסקבה והתחיל ללמוד ציור. פורפירי קרילוב (1902-1990) נולד בכפר במחוז טולה. בשנת 1921 הגיע למוסקבה והתחיל ללמוד ציור. בנוסף ליצירות כחלק של קבוצת קוקריניקסי צייר תמונות נוף רבות כצייר עצמאי. ניקולאי סוקולוב (1903-2000) נולד בכפר במחוז מוסקבה. בשנת 1923 הגיע למוסקבה והתחיל ללמוד ציור. תעמולה קומוניסטית מדיה וקבצים בנושא קוקריניקסי בוויקישיתוף כרזות מתקופות שונות קוקריניקסי, דף שער בספרייה הלאומית
סטיוארט ליטל 3: הזמנה לטבע

סטיוארט ליטל 3: הזמנה לטבע (באנגלית: Stuart Little 3: Call of the Wild) הוא סרט הנפשה ממוחשבת של סרטי סוני. זהו סרט המשך לסרטים סטיוארט ליטל וסטיוארט ליטל 2. הסרט הופץ ישירות ל-DVD. סטיוארט ומשפחתו (כולל מונטי שהתגנב למכונית) נוסעים למחנה. כשהגיעו לשם סטיוארט וג'ורג' התיידדו עם ילדה בשם ברוק אשר סיפרה להם על "החיה" וסטיוארט התיידד עם בואש בשם ריקו המנסה להשיג אוכל בשביל "החיה". סטיוארט וג'ורג' הצטרפו ל"צופי האגם" יחד עם הילדה ברוק ועוד ילדים נוספים בעוד אבא שלו הוא עוזר המדריך. ג'ורג' הצליח מאוד בכישוריו אולם סטיוארט הסתבך בעקבות היותו עכבר אולם בזכות ריקו, סטיוארט למד איך לשרוד בטבע ובתמורה סטיוארט הזמין אותו לארוחה עם כל המשפחה. ריקו עשה עסקה עם החיה כאשר הוא מביא את סנובל כדי לתפוס אותו וסטיוארט יוצא להרפתקה כדי להצילו. סטיוארט וסנובל ניסו לברוח אולם החיה כמעט תפסה אותם, למרבה המזל ריקו הגיע וניצח את החיה באמצעות הפצת ריח. לאחר שהחיה הועברה לגן החיות, ריקו הודה לסטיוארט על זה שהוא לימד אותו שהוא (ריקו) טעה שניצל אותו. סטיוארט נפרד מחברו החדש, וג'ורג' נתן לברוק את משחק הווידאו שלו וקיבל נשיקת פרידה ממנה. לאחר מכן כל משפחת ליטל (ומונטי) חזרו הביתה מאושרים. מייקל ג'יי פוקס - סטיוארט ליטל וויין בריידי - ריקו הבואש ג'ינה דייוויס - אלינור ליטל, אמו של סטיוארט יו לורי - פרדריק ליטל, אביו של סטיוארט ג'ונתן ליפניקי - ג'ורג' ליטל, אחיו של סטיוארט קווין שון - סנובול רינו רומנו - מונטי החתול טרה סטרונג - ברוק וירג'יניה מדסן - "החיה" מדיה וקבצים בנושא סטיוארט ליטל 3: הזמנה לטבע בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטיוארט ליטל 3: הזמנה לטבע (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של סטיוארט ליטל 3: הזמנה לטבע (בערבית) אתר האינטרנט הרשמי של סטיוארט ליטל 3: הזמנה לטבע (באנגלית) "סטיוארט ליטל 3: הזמנה לטבע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סטיוארט ליטל 3: הזמנה לטבע", באתר נטפליקס "סטיוארט ליטל 3: הזמנה לטבע", באתר AllMovie (באנגלית) "סטיוארט ליטל 3: הזמנה לטבע", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סטיוארט ליטל 3: הזמנה לטבע", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סטיוארט ליטל 3, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית