laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חמצן (כתב עת)

"חמצן" היה שבועון לנוער שיצא בין השנים 1984–1986 בהוצאתו של חיים בר און ובעריכת שמוליק שם-טוב ושלומית כנען. מטרת כתב העת הייתה להיות "התשובה האינטליגנטית למעריב לנוער", שבועון הנוער הנפוץ בישראל באותה תקופה. תוכני השבועון שמו דגש על נושאים חברתיים מנקודת מבט סוציאליסטית ואנרכיסטית, והובעו בו דעות רדיקליות לזמנן בקשר לחינוך ולפוליטיקה. כמו כן התפרסמו בו כתבות וסיפורים הקשורים במין ובגיל ההתבגרות באופן ישיר, יוצא דופן לתקופה, ותיאורי הופעות חיות של להקות שוליים, בביקורת על הופעה של שרון בן-עזר, למשל, שעוררה סערה, נאמר שהיא מאוננת עם המיקרופון. בעיתון התפרסם באופן קבוע מדור מחשבים ותכנות בשפת בייסיק, אחד ממדורי המחשוב הראשונים לנוער שיצאו באופן סדיר. כמו כן התפרסם בו סיפור בהמשכים מאת גלילה רון פדר בשם "פרופיל 97", בו ציון, גיבור "אל עצמי", מתגייס לצה"ל. דן תורן כתב טור סיפורים בשם "קומונה עכשיו" שעסקו בניסוי חברתי. תפוצתו של השבועון הייתה 40,000 עותקים והוא חולק חינם בפתחי בתי ספר תיכוניים בכל יום שלישי בשבוע, באישור משרד החינוך. חלק ממנהלי בתי הספר לא התירו את הפצת העיתון בשטחם, דבר שהפך אותו רק ליותר פופולרי ואטרקטיבי בעיני בני הנוער. בנובמבר 1985 נקראו שם-טוב, כנען ובר-און למשטרה באשמה של הסתה למרד וקריאה למלחמת אזרחים, שלא היה לה המשך. במרץ 1986 נסגר העיתון מחוסר הצדקה כלכלית, לאחר כ-70 גיליונות. "חמצן", באתר גלובס, 16 במרץ 1998 יהושע ביצור, תובעים לסגור את "חמצן" הקורא למלחמת אזרחים, מעריב, 8 בנובמבר 1985 יהושע ביצור, זמיר אסר הפצת "חמצן" בבתי הספר, מעריב, 10 בנובמבר 1985 יוחאי רוזן, עילית לוין-פרנט: תצלומי שער למגזין "חמצן", בלוג "ציורי אור", 24 באוגוסט 2014
שמואל שם-טוב

שמואל (שמוליק) שם-טוב (נולד ב-1952) הוא עיתונאי, איש תקשורת ומנהל ישראלי. שם-טוב נולד בירושלים, בנו של שר הבריאות לשעבר ויקטור שם-טוב וגדל בשכונת המושבה הגרמנית שבעיר. באפריל 1970 היה בין יוזמי "מכתב השמיניסטים", מכתב שנשלח לראש הממשלה, גולדה מאיר על ידי קבוצה של תלמידי תיכון העומדים לפני גיוס ובו הסתייגו חותמיו מכיבוש השטחים, ממלחמת ההתשה ומהימנעות הממשלה מנקיטת צעדים שיובילו לסיום הלחימה. עם זאת התגייס שם-טוב לצה"ל בקיץ אותה שנה ושירת בסיירת שקד. לאחר שחרורו מצה"ל, למד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר ראשון בכלכלה ויחסים בינלאומיים (עד 1977). במקביל, עבד ככתב "על המשמר" בירושלים. עם סיום לימודיו נסע ללונדון ושימש כאחראי על הביטחון בשגרירות ישראל. ב-1980 היה פעיל במכון ון ליר בירושלים ופיתח מיזמים חינוכיים ותוכניות למפגשי נוער יהודי וערבי. בהמשך למד באוניברסיטת תל אביב לתואר שני בהיסטוריה ופילוסופיה של המדעים (עד 1984). בשנים 1984–1986 היה עורך שבועון הנוער "חמצן", לאחר מכן שימש כעורך מקומוני רשת שוקן בצפון ועורך מקומון "צומת השרון" (עד 1989). ב-1990 היה, למשך כשנה, עורך משנה של "העולם הזה" ולאחר מכן היה עורך מחליף במקומון "כל העיר" הירושלמי ועורך מחליף במוסף יום שישי של העיתון "חדשות". ב-1992 עבר לידיעות אחרונות ושימש במספר תפקידים בהם עורך מוספי חג, עורך ראשי של רשת המקומונים ידיעות תקשורת (1993–1999) ויועץ לקראת הקמת ynet. במקביל סיים למודי משפטים בשנים 1999–1997 במרכז הבינתחומי הרצליה. בין 2000 ל-2003 כיהן כמנכ"ל הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו. ב-2005 עבר לתפקיד מנהל התוכן וההפקות של חברת ההפקות JCS, ממנה פרש ב-2008. משנת 2007 הוא גם יו"ר בדירקטוריון רדיו ירושלים. ב-2008 ועסק בפרויקט מחשוב מערכת החינוך בשדרות. באותה תקופה ייסד את כתב העת אודיסאה. שם טוב שימש כעורך כתב העת במשך ארבע שנים (עד לגיליון 17). בשנים 2009–2013 ניהל שם-טוב את "מרכז הספר והספריות בישראל". בתקופת כהונתו הוקמו ניידות מחשבים וספרים שפעלו במגזר הערבי והוקם אתר האינטרנט של הספריות הציבוריות. החל מספטמבר 2014 מכהן שם-טוב כמנכ"ל הוועדה הישראלית למדרוג, האחראית על מדידת המדרוג בערוצי הטלוויזיה בישראל. באפריל 2008 עבר לשדרות עם בת זוגו אבירמה גולן, לאות הזדהות עם התושבים. במשך שנה וחצי התגורר בעיר. שם-טוב הוא אביה של העיתונאית והשדרנית גילי שם-טוב ושל יונתן שם טוב. האתר של שמוליק שם טוב פרופיל באתר News1 עידן יוסף, שמוליק שם-טוב משנה קידומת, באתר News1 מחלקה ראשונה, 13 בנובמבר 2007 לי-אור אברבך, ‏"כל שוק הטלוויזיה באי-ודאות; יש רק דבר אחד יציב - רייטינג", באתר גלובס, 19 בספטמבר 2015 אביב לביא, נציג המשפחה בשידור הציבורי, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2001 שמואל שם-טוב: "מינוי פוליטי יזיק לרשות השנייה", באתר הארץ, 18 ביולי 2002 ענת באלינט, שמואל שם-טוב מונה לסמנכ"ל ההפקות של חברת JCS, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2005 עפרי אילני, המפיק של הדוגמניות מכה על חטא , באתר הארץ, 3 בנובמבר 2008
שמעון שפירא

האם התכוונתם ל... שמעון שפירא (משורר) – משורר ואסיר ציון שעלה לישראל ב-1966 שמעון שפירא (מזרחן) – תת-אלוף בצה"ל, מזכירו הצבאי של ראש הממשלה בנימין נתניהו שמעון שפירא (אדריכל) – אדריכל ישראלי ומורה לאדריכלות הרב שמעון שפירא – מראשי ישיבת באר יעקב
פיליפ השני

האם התכוונתם ל... פיליפ השני, מלך צרפת – מלך צרפת פיליפ השני, דוכס בורגונדיה – דוכס בורגונדיה פיליפ השני, דוכס אורליאן – דוכס אורליאן ועוצר ממלכת צרפת פליפה השני, מלך ספרד – מלך ספרד פליפה השני, מלך פורטוגל – מלך ספרד ופורטוגל, ידוע גם כפליפה השלישי, מלך ספרד פיליפוס השני – מלך מוקדון ואביו של אלכסנדר הגדול
כריסופולי

כריסופולי (ביוונית: Χρυσούπολη, בטורקית: Sarışaban, בבולגרית: Саръшабан) היא עיר בצפון מזרח יוון בחבל מזרח מקדוניה ותראקיה השוכנת 25 ק"מ מקוואלה ומקסנתי ו-10 ק"מ מנמל התעופה הבינלאומי "אלכסנדר הגדול"(אנ'). בשנת 2011 התגוררו בעיר כ-16,000 תושבים. כ-40% מהם הם יוונים פונטים, צאצאי נוודים סָרַקַטְסָאנִים שהגיעו לאזור כפליטים מאסיה הקטנה ומתראקיה. ב-1375 נכבש האזור על ידי צבא האימפריה העות'מאנית בראשות הסולטאן מוראט הראשון ובמהלך המאה ה-17 הוקם במקום כפר בשם סארי סאבאן. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבש היישוב על ידי צבא ממלכת בולגריה ובמהלך מלחמת הבלקן השנייה ב-11 ביולי 1913, נכבש על ידי צבא ממלכת יוון. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הצטרפה בולגריה למדינות הציר בחותמה על ההסכם התלת-צדדי. ב-6 באפריל 1941 פלשו הגרמנים ליוון דרך בולגריה וממלכת יוגוסלביה, כבשו אותה ומסרו את שטחי תראקיה המערבית, מקדוניה המזרחית ובכלל זה הכפר כריסופולי לחזקת בולגריה. באוקטובר 1944 הוחזר היישוב לחזקת היוונים ובשנת 1946, הוכר כרשות מקומית. בתקופת האימפריה העות'מאנית הייתה העיר תחנת מעבר לסוחרים והכילה חאן, מאפיות ובתי מסחר אשר שרתו את החולפים דרכה. בימינו מהווה העיר מרכז חקלאות שלחין; עיקר הגידולים הם תירס, שעועית, אספרגוס וקיווי. כמו כן קיימת תעשייה זעירה בתחום הקרמיקה. ערך מורחב – יהדות יוון בעיירה הציורית סרה שאבאן התגוררו בפרוץ מלחמת העולם השנייה מספר משפחות יהודיות. באפריל 1941 נמסר השטח לחזקת ממלכת בולגריה וב-22 בפברואר 1943 נחתם הסכם בין ממשלת בולגריה לגרמנים, אשר השלב הראשון בו היה שילוח 12,000 יהודי תראקיה ומקדוניה הוארדארית אל מחנות ההשמדה. ב-4 במרץ 1943 בוצעה אקציה בכל רחבי תראקיה על ידי שוטרים וחיילים בולגרים. הבולגרים הבטיחו לנציגי גרמניה הנאצית לעצור את כל היהודים בשטחים הנתונים לשליטתם ועל כן, שלחו כוח צבאי מיוחד לעיירה המרוחקת אשר עצר באישון ליל 11 מבני הקהילה היהודית. העצורים הוסעו ברכבות פתוחות לדופניצה, ממנה ללום, משם במעבורת דרך הדנובה לווינה ודרכה אל מחנה ההשמדה טרבלינקה. יהודי העיירה נרצחו מיד עם הגיעם למחנה. בולגריה זלאטוגרד, בולגריה. מדיה וקבצים בנושא כריסופולי בוויקישיתוף גדעון רפאל, "יהדות יוון בשואה", באתר המכון ללימודי השואה ע"ש ח. אייבשיץ. מוטי כנרי, ‏צפון יוון: סיפורם הטרגי של יהודי תראקיה, באתר GoTravel הקהילה היהודית ביוון, "תקציר-שואת יהודי יוון", באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית. מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד ארצי, אור יהודה, 1999, עמוד 86.
שמעון שפירא (מזרחן)

שמעון שפירא (נולד ב-1952) הוא עמית מחקר במרכז הבינתחומי הרצליה ובמרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה; היה מנכ"ל "מעריב אינטרנט". שירת בצה"ל באגף המודיעין וכיהן כמזכיר הצבאי של ראש הממשלה בנימין נתניהו, בדרגת תת-אלוף. שפירא נולד בישראל ב-1952. בגיל 18 התגייס לצה"ל כחוקר במשטרה הצבאית. לאחר שלמד באוניברסיטה עבר לחטיבת המחקר באגף המודיעין. בשנת 1987 יצא ללימודים לתואר שני בלימודי המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב, ושנה לאחר מכן מונה לעוזר מודיעיני לראש אמ"ן, אמנון ליפקין-שחק. בפברואר 1989 הקים את ענף עיראק-איראן בחטיבת המחקר ועמד בראשו. באותה תקופה עבד על עבודת הדוקטורט שלו בלימודי המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב, וב-1995 קיבל תואר דוקטור. עבודת הדוקטור שלו עסקה במדיניות האיראנית בלבנון בין השנים 1958-1995, ולאחר כעשור התבסס עליה ספרו "חזבאללה בין איראן ללבנון", העוסק בקשריה של חזבאללה עם האיראנים והסורים מחד ועם העם הלבנוני מאידך. בספר מנתח שפירא כיצד הפכה חזבאללה לתנועה המובילה את המאבק המזוין עם ישראל. בשנת 1995 מונה לעוזר הצבאי של ראש הממשלה יצחק רבין ואחר כך גם של שמעון פרס. בשנת 1997 קודם לתפקיד המזכיר הצבאי של ראש הממשלה בנימין נתניהו. בשנת 2000 השתחרר מצה"ל וכיהן כמנכ"ל חברת "מעריב אינטרנט" ואחר כך כעוזר יושב ראש הכשרת הישוב. בשנת 2017 הסתייע הלובי למען קטר, הפועל בארצות הברית, בחוות דעתו של שפירא, שכתב לקונגרס: "על בסיס הניסיון והידע שלי אני יכול לומר שקטר לא סיפקה נשק לחמאס. קטר מסייעת במיזמים הומניטריים כמו בניית בתים ושכונות חדשות. החומרים שמסופקים לעזה מפוקחים על ידי מערכת הביטחון הישראלית, בראשות גנרל פולי מרדכי." כיום עומד שפירא בראש מיזם להפקת חשמל עבור ירדן וישראל מתוך מטרה לחזק את השלום ולהגביר את שיתוף הפעולה בין המדינות. מרטין קרמר ושמעון שפירא (עורכים), השיעים בלבנון: נתוני יסוד ותהליכים מרכזיים, לשכת מתאם נושאי ישראל-לבנון, 1985 האמאם מוסה אלצדר - מחוללה של התנועה השיעית בלבנון, מרכז דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה, מכון שילוח, אוניברסיטת תל אביב, 1986 חזבאללה בין איראן ולבנון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2000 המאבק בין ישראל וחזבאללה, 1982-2020, המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, 2020 הולדתה של תנועת "חזבאללה", מב"ט מל"מ 92, המרכז למורשת המודיעין, 2022, עמ' 15 שמעון שפירא, באתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה ריאיון עם תת-אלוף במילואים שמעון שפירא בתוכנית פגישה אישית עם טלי ליפקין-שחק, סרטון באתר יוטיוב שמעון שפירא (1952-), דף שער בספרייה הלאומית נתן ליפסון, מונה מנכ"ל למעריב אינטרנט - תא"ל (מיל') ד"ר שמעון שפירא, באתר TheMarker‏, 10 באוקטובר 2000 יוסי מלמן, ‏לצד ההתנהלות השקולה, ליברמן הישן צץ השבוע כשהסית נגד ציבור שלם, באתר מעריב אונליין, 16 בדצמבר 2017
קדנצה (סולו)

קדנצה (באיטלקית: Cadenza) היא קטע סולו בקונצ'רטו שבו ניתנת לסולן (או לסולנים) הזדמנות להפגין את יכולותיהם הטכניות והווירטואוזיות. קטע סולו זה החל להופיע בתקופת הרוקוקו (אף שהיה קיים לעיתים גם בבארוק, למשל בקונצ'רטו הברנדנבורגי החמישי מאת יוהאן סבסטיאן באך). בקונצ'רטי הכתובים על פי המסורת הצורנית של התקופה הקלאסית מופיעה הקדנצה לאחר מהלך הרמוני ברור המסתיים באקורד של דרגה I במצב קווארט-סקסט. מקורן של הקדנצות הוא במוזיקה קולית, בעיקר באופרה של המאה ה-18, בה בסוף האריה היה נהוג לחזק את הקדנצה ההרמונית בקדנצה סולנית. לפי המסורת הקלאסית, מיקום הקדנצה הוא בסופם של הפרקים הראשון והשני של הקונצ'רטו (בסיום חטיבת הרפריזה אצל הסולן), ולעיתים מופיעה קדנצה גם בפרק השלישי, במיקום לא קבוע, ואף יותר מקדנצה אחת. הקדנצה היא קטע שבו המפעם חופשי, והיא כתובה ללא משקל מסוים (כלומר ללא קווי תיבה). במקרים מסוימים כתב המלחין את הקדנצה בעצמו, אך על פי רוב הקדנצות היו המצאה של הסולן. בתקופה הקלאסית, בה האלתור היה עדיין נפוץ, היה נהוג גם לאלתר את הקדנצה בהסתמך על המוטיבים והנושאים בפרק. כיום רוב הסולנים מנגנים קדנצות שנכתבו בעבר. בסיום הקדנצה הקלאסית הטיפוסית תופיע קדנצה הרמונית לביסוס הטוניקה, ובדרך כלל יופיע קישוט בדמות טריל, שלאחריו נכנסת שוב התזמורת ומנגנת את המשך הפרק. בתקופה הרומנטית היו פחות אפשרויות להכנסת קדנצה בקונצ'רטו. מיקומה בפרק היה נתון לשינוי, ולרוב היא הופיעה בסוף חטיבת הפיתוח. כמו כן, החל מהתקופה הרומנטית, הקדנצה הפכה לחלק מובנה מן הפרק, והיא נכתבה על ידי המלחין. במוזיקה מאוחרת יותר נוספה האפשרות שהסולן לא ינגן לגמרי לבד, אלא יתווסף לו ליווי בדמות של נקודת עוגב, וכך ניתנה לו האפשרות לנגינה חופשית ללא היצמדות לטמפו. רבות מהקדנצות המנוגנות היום נכתבו בתקופה הרומנטית עבור היצירות הקלאסיות: בטהובן כתב כמה קדנצות לקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט; המלחין קרל ריינקה כתב קדנצה לקונצ'רטו לחליל ונבל מאת מוצרט. כנרים, חלילנים, פסנתרנים, ונגנים בכלים שונים כתבו קדנצות לכלים שלהם, לרוב לקונצ'רטי של מוצרט ושל היידן. כיום כמעט ולא מאלתרים קדנצות, ורוב הסולנים מנגנים קדנצות שנכתבו, או אולתרו, בעבר. במאה העשרים ניתן עדיין לשמוע קדנצות מאולתרות במוזיקת הג'אז. מלבד האלתורים בקטעי הסולו, מובילים רבים מסיימים את הקטע בקדנצה, במיוחד כשמדובר בבלאדת ג'אז. כך למשל ג'ון קולטריין ב"I Want To Talk About You", או סאני רולינס ב"Three Little Words". מדיה וקבצים בנושא קדנצה בוויקישיתוף קדנצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קַדֶּנְץ - מַהֲלָךְ הַרְמוֹנִי הַמַּכְשִׁיר אֶת הַסִּיּוּם. בַּקּוֹנְצֶרְטִים נִתָּן לַסּוֹלִיסְט מָקוֹם בַּקַּדֶּנְץ לְהַבְלִיט אֶת כֹּחֹו בְּטֶכְנִיקָה. מִלּוֹן לְמוּסִיקָה לוֹעֲזִי עִבְרִי מֵאֵת מְנַשֶּׂה רַבִינָא, הוצאת מִזְמוֹר, תֵּל אָבִיב, תרצ"ח 1938
חרדל השדה

חרדל השדה (נקרא גם חרדל הבר; שם מדעי: Sinapis arvensis) הוא צמח חד שנתי ממיני החרדל, שמוצאו באירופה והוא נפוץ באמריקה הצפונית ובחופי הים התיכון. בישראל גדל חרדל הבר ברוב אזורי הארץ. חרדל השדה פורח בפריחה צהובה מבהיקה ויוצר מרבדים צהובים מרהיבי עין על פני שטחים נרחבים. את חרדל השדה ניתן גם לראות בצידי דרכים והוא אף גדל כצמח מזיק בשטחים חקלאיים. הגבעול התפרחת והתרמילים הטריים של חרדל השדה הם אכילים. לזרעי החרדל מיוחסות סגולות רפואיות, וניתן להפיק מהם שמן המוכר בטיפול בכאבי גב ומפרקים. ערבובו עם שמן זית משמש טיפול להצטברות נוזלים ודלקת אוזניים. בנוסף הוא משמש כתבלין. ככלל, בכמויות גדולות, עלי הצמח רעילים, ואינם ראויים למאכל בעלי חיים, אך הם נאכלים על ידי זחלים של פרפראים שונים כגון לבנין הכרוב. גובהו של הצמח 60–120 סנטימטרים. גבעוליו ישרים ומכוסים בשיער זיפני. עלי חרדל הבר הם דמויי כינור, מנוצים ומפורצים, ומכוסים בזיפים קצרים. הפרחים צהובים וערוכים באשכולות. הפרי הוא תרמיל זיפני, צר וארוך. חרדל השדה פורח בחודשים דצמבר-מאי הזרעים מבשילים ומתייבשים באוקטובר-ינואר. למרות ייחודיותו של חרדל השדה ביצירת שטחים ענקיים המכוסים בפריחה צהובה, הוא אינו היחיד האחראי למרבדים אלו. פרחיהם של צמחים נוספים ממשפחת המצליבים צבעם צהוב, ויש המזהים צמחים אלו בטעות כחרדל השדה. בין צמחים אלו ניתן למנות את החרדל הלבן, בן-חרדל מצוי, איסטיס, תודרה סיגית, חטוטרן מצוי, בקבוקן מקומט, אליסון, מצלתיים מצויים, משקפי הזקנה, רשתון השדות, טוריים זיפניים, טוריים קטנים וצנון משולשל. חרדל השדה מוזכר פעמים רבות במקורות חז"ל לעניין מצוות התלויות בארץ, והוא אף נזכר לשבח בתיאור גידולי ארץ ישראל: ”מעשה בשיחין באחד שהניח לו אביו שלשה בדי חרדל, ונפשח אחד מהן, ונמצאו בו תשעה קבין חרדל, ועציו סיככו בו סוכת יוצרין”. הצמח מוזכר במקורות כצמח מאכל, והוא נודע גם בשל סגולותיו הרפואיות, וזרעיו אף שימשו כמשקולת מידה. גז חרדל לא מופק מחרדל השדה, אלא נקרא כך משום ריחו, הדומה לשום, חרדל או חזרת. מדיה וקבצים בנושא חרדל השדה בוויקישיתוף חרדל השדה, באתר ITIS (באנגלית) חרדל השדה, באתר NCBI (באנגלית) חרדל השדה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חרדל השדה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חרדל השדה, באתר צמח השדה חרדל השדה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה חרדל השדה, באתר Tropicos (באנגלית) חרדל השדה, באתר GBIF (באנגלית) חרדל השדה, באתר The Plant List (באנגלית) חרדל השדה, באתר IPNI (באנגלית) חרדל השדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מתוך ילקוט הצמחים של נסים קריספיל, חרדל השדה - צמח מרפא ותבלין, צמח השדה אבי שמידע ודוד דרום, מדריך פרחי הבר בישראל - כרך א', עמוד 96 מתוך עלי עשב, ביטאון האגודה הישראלית למדע העשבים הרעים. תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף קי"א, עמוד ב', וכן תלמוד ירושלמי, מסכת פאה, פרק ז', הלכה ג', ומקבילה במדרש ספרי דברים האזינו ל"ב.
M12 (צביר כדורי)

M12 (מ-Messier 12, נקרא גם NGC 6218) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים נושא הנחש הנמצא במרחק של כ-16,000 שנות אור ממערכת השמש. בדומה לצביר הסמוך M10, גם לו קוטר קטן יחסית, אך הוא פחות דחוס ממנו, ולמעשה מזכיר צביר פתוח דחוס, בדומה ל-M11. הצביר ממוקם במרכז הקבוצה, כ-9 מעלות ממזרח לכוכב δ בנושא הנחש וכשלוש מעלות מצפון מערב ל-M10. הצביר התגלה על ידי שארל מסיה בשנת 1764 ותואר על ידיו בקטלוג מסיה כ"ערפילית עמומה ועגולה וללא כוכבים". רק בשנת 1783 גילה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר. בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 6.7 וניתן להבחין בו בקלות באמצעות משקפת בה הוא נראה ככתם מעורפל עגול וקטן, שכן בשל צפיפותו הנמוכה, ניתן לראות רק את מרכז הצביר ללא טלסקופ מקצועי. באמצעות טלסקופ חובבים ניתן להבחין בכוכב הבהירים ביותר של הצביר שבהירותם היא מדרגה 12. קוטרו של M12 הוא כ-75 שנות אור, אך בתצפית באמצעות ציוד חובבים נראה שגודלו הוא פחות ממחצית, שכן הצביר דליל במיוחד בהיקפו. מרחקו ממערכת השמש הוא כ-16,000 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-16 דקות קשת - כמחצית גודלו הזוויתי של הירח המלא. עד היום התגלו בו 13 כוכבים משתנים. עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא פי 44,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F7. מדיה וקבצים בנושא M12 בוויקישיתוף M12 בקטלוג מסיה באתר SEDS. M12, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים W. H. Finlay: Concise catalog of deep-sky objects p. 13
שבח להרמוניה

שבח להרמוניה (Praise to Harmony) הידועה יותר בשם Look Down Harmonious Saint (לפי המלים הראשונות) HWV 124, היא קנטטה חילונית אנגלית של הנדל, לזמר טנור סולו, מיתרים ובאסו קונטינואו. זוני הקנטטה היחידה שהלחין הנדל לטנור סולו. הושמעה לראשונה בקובנט גארדן בלונדון בשנת 1736. משערים כי היא מהווה קטע שהושמט מהאורטוריה "חגיגת אלכסנדר" HWV 75. בבכורה של האורטוריה "חגיגת אלכסנדר" הנדל העדיף להשמיע בין שני החלקים של היצירה הזו קנטטה אחרת, איטלקית, המוקדשת גם כן לצציליה הקדושה Cecilia volgi un sguardo לסופרן, טנור ומיתרים (HWV 75). ניוברג המילטון (בערך 1715 - 1743) מחבר הלברית של האורטוריה שקיבל השראה מיצירה של ג'ון דריידן הוא זה שחיבר את המלים באנגלית גם לקנטטה "שבח להרמוניה", כשהכותרת המקורית הייתה "כוח המוזיקה" Power of Musick".‏ רוח הטקסט המשבח את כוחה של ההרמוניה המוזיקלית מתאימה לחג הנוצרי של צציליה הקדושה, שהוכרזה פטרונית של המוזיקה. יום צציליה הקדושה חל ב-22 בנובמבר. בחלקים של כתב היד מופיעות המלים "נספח - אודה לצציליה הקדושה" ומשום כך הקנטטה נחשבת מעין אודה קטנה לאותה קדושה, להבדיל מיצירות ארוכות יותר כמו האודה של הנרי פרסל וזו של הנדל עצמו Ode for St. Cecilia's Day. למרות ההתייחסות לצציליה הקדושה זאת איננה קנטטה דתית מפני שנכתבה כשיר חילוני ואינה קשורה לסדרי הטקס הדתי הכנסייתי. הקנטטה מורכבת משני חלקים בלבד: קטע קצר של רצ'יטטיב, Look down, look down ואריה ארוכה יותר Sweet accents all you numbers grace REC. Look down, harmonious Saint whilst we do celebrate thy art and thee Of music's force the wonders shaw the most of Heav'n we here can know REC. Music! That all persuading art ARIA Sweet accents all your numbers grace touch ev'ry trembling string It charms the soul, delights the ear to it all passions bow each note in justest order place of Harmony we'll sing il gives us hopes, it conquers fear and rules we know not how Walter Ford - Handel's cantatas vol 58. 1 01 1931, p 33-42 Journal of the Royal Music Association ( ולטר פורד - הקנטטות של הנדל - בז'ורנל אוף רויל מיוזיק אסוסיישן 1931) Barbara Winchester and Key Dunlap - Vocal Chamber Music Performer's Guide ed.2- Taylor & Francis Group, Routledge, New York 2007 - (ברברה וינצ'סטר וקיי דנלאפ - המוזיקה הקאמרית הקולית, מדריך למבצעים - טיילר ופרנסיס, ניו יורק 2007) Paul Rice The Solo Cantatas in Eighteenth century Britain- A Thematic Catalogue Harmonie Park Press Warren. Michigan 2003 (פול רייס - הקנטטות סולו בבריטניה במאה ה-18 - קטלוג תמאטי - הוצאת הרמוני פארק' פרס, ווארן, מישיגן, 2003) מידע על היצירה "שבח להרמוניה" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "שבח להרמוניה" באתר AllMusic שבח להרמוניה, בביצוע הטנור ג'ון מארק איינסלי והקינגס קונסורט, בניצוח רוברט קינג - עם התווים Winton Dean with Anthony Hicks -Händel from The New Grove Dictionary of Music and Musicians Papermac, Macmillan, London, 1982 (וינטון דין יחד עם אנתוני היקס - הנדל - מתוך הלקסיקון גרוב למוזיקה ולמוזיקאים, פייפרמק, מקמילן, לונדון 1982) 1982 ,W Dean A Hicks
חיפה אנדרדוגס

קבוצת חיפה אנדרדוגס היא קבוצת פוטבול מקיבוץ החותרים, קיבוץ במחוז חיפה, המשחקת בליגת הפוטבול הישראלית. חיפה אנדרדוגס הוקמה בשנת 2005, השנה בה הוקמה ליגת ה-IFL. בשנת 2007 הצטרפה הקבוצה לליגת הפוטבול הישראלית שהוקמה כתוצאה משיתוף פעולה בין ה-IFL לבין ה-AFI - ההתאחדות לפוטבול אמריקאי בישראל. בשנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 התקיימו בספורטק חיפה משחקי פוטבול לא רשמיים בימי שבת שמשכו תושבים מחיפה, הקריות, נהריה, קיבוץ עין השופט ומקומות נוספים בצפון הארץ. במקביל התקיימו משחקים דומים בספורטק תל אביב של תושבי אזור גוש דן. אחת לחודש לערך התקיימו משחקי ידידות בין שחקני חיפה לשחקני תל אביב. רוב המפגשים הללו הסתיימו בניצחון קבוצת תל אביב, מה שלימים הביא לשמה של קבוצת חיפה - אנדרדוגס (בלעז - מי שצפויים להפסיד). בעונת 2005/2006, במסגרת ליגת ה-IFL לפני איחודה עם ארגון ה-AFI, זכתה קבוצת חיפה אנדרדוגס באליפות. במשחק הגמר של אותה עונה, שהתקיים ב-23 ביוני 2006, גברה הקבוצה על תל אביב פיונירס 14-37. בשנת 2007 הוחלט על הקמת ליגת הפוטבול הישראלית, על ידי איחוד בין ליגת ה-IFL וארגון ה-AFI. לראשונה שיחקו בישראל פוטבול עם ציוד מלא העומד בתקני המכללות בארצות הברית (NCAA). בעונתה הראשונה של הליגה השתתפו בה קבוצות חיפה אנדרדוגס, תל אביב-יפו סייברס, תל אביב פיונירס וירושלים ליונס. חלק משחקני המשחקים הלא רשמיים בחיפה הפכו לראשי הקבוצה החיפאית, ויחד עם עמיתיהם מתל אביב, היו שותפים בהקמת ליגת הפוטבול הישראלית. בעונת 2007/2008 סיימה הקבוצה במאזן 6-3 העפילה לגמר והפסידה לאריות ירושלים. בעונת 2008/2009 גדלה ליגת הפוטבול הישראלית ל-5 קבוצות. הקבוצה סיימה במאזן 6-2 והפסידה בחצי גמר לאריות ירושלים. עונת 2009/2010 סיימה הקבוצה במאזן 4-6 והודחה בחצי גמר על ידי מורדי יהודה. בעונת 2010-2011 סיימה הקבוצה במאזן 1-9 ולא העפילה לפלייאוף. בעונת 2011-2012 סיימה הקבוצה במאזן 6-4 והפסידה בחצי הגמר לתל אביב סייברס. בעונת 2012-2013 סיימה הקבוצה במאזן 5-5 ולא העפילה לפלייאוף. בעונת 2013-2014 סיימה הקבוצה במאזן 4-5 והודחה בווילד קארד על ידי אריות ירושלים. בעונת 2014-2015 סיימה הקבוצה במאזן 6-3 העפילה לחצי גמר והפסידה לתל אביב פיונירס. בעונת 2015-2016 סיימה הקבוצה במאזן 7-3, העפילה לחצי הגמר והפסידה למורדי יהודה. בעונת 2016-2017 סיימה הקבוצה במאזן 1-9 ולא העפילה לפלייאוף. 2023/12 2-8 אתר האינטרנט הרשמי של חיפה אנדרדוגס (באנגלית) דף הקבוצה באתר ליגת הפוטבול הישראלית (באנגלית)
טריטוריית הבירה האוסטרלית

טריטוריית הבירה האוסטרלית (באנגלית: Australian Capital Territory ; בראשי תיבות: ACT) היא אחת מטריטוריות אוסטרליה, ובה נמצאת קנברה, בירת אוסטרליה. טריטוריית הבירה מוקפת על ידי מדינת ניו סאות' ויילס. טריטוריית הבירה האוסטרלית מנוהלת באופן עצמאי, אולם אין לה את העצמאות החוקתית שיש ליתר מדינות אוסטרליה. הטריטוריה מנוהלת על ידי שר ראשי (כיום, קייתי גלגר ממפלגת הלייבור האוסטרלית). חוקי הטריטוריה נקבעים על ידי אספה מכוננת בת 25 חברים, המהווה הן ממשלה והן בית מחוקקים של הטריטוריה. שיטת הבחירות נקבעת לפי הקול היחיד הנייד. החלטות האספה כפופות להחלטות ממשלת אוסטרליה. לטריטוריית הבירה שני נציגים בפרלמנט האוסטרלי ושני נציגים בסנאט אוסטרליה. שמורת טבע טידבינבילה תחנת התקשורת של רשת חלל עמוק בקנברה (המופעלת על ידי נאס"א) מחוץ לעיר קנברה נמצאים שטחים חקלאיים בהם מגדלים כבשים, בקר לייצור חלב וכן מספר כרמים. חלקים גדולים מהשטחים הפתוחים סביב הבירה מהווים חלק מפארק לאומי נמדג'י. קודם להתיישבות האירופית התגוררו באזור טריטוריית הבירה האוסטרלית שלושה שבטים אבוריג'ינים: הנגונאוואל, הוואלגאלו והנגאריגו. התיישבות של מתיישבים אירופאים ראשונה באזור החלה בשנות ה-30 של המאה ה-19. עם הקמת חבר העמים של אוסטרליה, בעקבות ויכוח בין מלבורן וסידני על מיקום הבירה, הוסכם שהבירה תהיה בתחילה במלבורן, ובינתיים תיבנה בירה חדשה. על פי החוקה נקבע שעיר הבירה תהיה ממוקמת בשטח שיילקח ממדינת ניו סאות' ויילס, אך שיהיה לפחות 100 מילים (כ-160 ק"מ) מסידני. האתר הנוכחי נבחר בשנת 1908, וטריטוריה נוספת - טריטוריית מפרץ ג'רוויס נלקחה על מנת לשמש נמל עבור הבירה החדשה. בשנת 1910 נחקק חוק החוכר את השטח עבור הבירה החדשה (ואף נקבע בחוק שהאזור יהיה אזור אסור במכירת אלכוהול). בשנת 1911 נערכה תחרות בינלאומית לתכנון הבירה- תחרות בה זכה וואלטר בורלי גריפין. הנחת אבן הפינה לבירה החדשה הייתה ב-12 במרץ 1913, והממשל עבר לבירה עם פתיחת בית הפרלמנט הזמני ב-9 במאי 1927. בתחילה נקראה הטריטוריה - "טריטוריית הבירה הפדרלית". בשנת 1938 שונה שם הטריטוריה רשמית ל"טריטוריית הבירה האוסטרלית". בשנת 1988 קיבלה הטריטוריה שלטון עצמי. אוניברסיטת קנברה האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה קמפוס של האוניברסיטה הקתולית האוסטרלית קמפוס של אוניברסיטת צ'ארלס סטורט קמפוס של אוניברסיטת ניו סאות' ויילס-אקדמית כוחות ההגנה של אוסטרליה המכללה הצבאית המלכותית מדיה וקבצים בנושא טריטוריית הבירה האוסטרלית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טריטוריית הבירה האוסטרלית טריטוריה הצפונית בעברית טריטוריית הבירה האוסטרלית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)