laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איריס ערבות

איריס ערבות היא פרופסור אמריטה במחלקה לארכיטקטורה ותכנון ערים בטכניון. דקאנית הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים, הטכניון. איריס ערבות השלימה שלושה תארים בארץ ופוסט־דוקטורט ב־AA בלונדון, מהחשובים שבבתי הספר לאדריכלות בעולם. ערבות שותפה עם בעלה, אדריכל זאב ערבות, במשרד הייעוץ הקטן שלהם, אך הקריירה שלה היא אקדמית בעיקרה. איריס ערבות מונתה בשנת 2016 כדקאנית הפקולטה לארכיטקטורה יחד עם עוד ארבע נשות סגל נוספות. מינוי הדקאניות בולט במיוחד על רקע חלקן הנמוך של נשים במקצועות ההנדסה ומדעים מדויקים הנע בין 25–30 אחוזים מכלל הסטודנטים בארץ, אף על פי שהן מהוות למעלה מחמישים אחוזים בכל התארים. כיהנה כדיקנית עד תחילת 2019.תחומי המחקר והפעילות המקצועית שלה: בחינת דרכים (תכנים ושיטות) לשילוב מושכל של נושאי קיימות ואיכות סביבה. המעשה האדריכלי: ההתהוות הרעיונית והיצירה הפואטית של ארכיטקטורה. עיצוב עירוני. חינוך אדריכלי. הקשר שבין מחקר פנומנולוגי לעיסוק מקצועי בארכיטקטורה. מונח המפתח שבו משתמשת ערבות הוא נדיבות. נדיבות עירונית היא תפיסה שלפיה אנשים זכאים לחיות טוב במרחב הציבורי, גם במרכז העיר וגם בשכונה, היא מסבירה, "שהמרחב יזמין הליכה ברגל, שיהיו בו חופש תנועה, מערכות ירוקות, אזורי ספורט, צל, נגישות טובה לתחבורה ציבורית, שפה ושם אנשים יוכלו לשבת לקפה, שכל אחד ואחת ימצאו את עצמם על פי צורכיהם, ויוכלו לקחת חלק בכל זה בחינם, או כמעט בחינם". בהלסינקי, בברצלונה ובסידני, שבכל אחת מהן העבירה סמסטר בשבתונים, התקיימו האיכויות האלו של רשות הרבים. היכולת להגיע לכל מקום בהליכה בסביבה נעימה, מצלה, ירוקה, בטיחותית תוך שילוב תחבורה ציבורית יעילה. זוהי דוגמה לערים נדיבות במרחב הציבורי שלהן, אליהן היא מכוונת. תפישותיה לגבי תכנון ערים או שכונות הן ‘עם העיר, עם הקהילה’, בדיוק ההפך מהקונספט של מגדל השן. כך גם בפעילות האקדמית שלה עשתה רבות לקידום מדע אזרחי – מדע הקשור לשטח ולקהילה ומקשר ביניהם ומערב את הציבור באופן פעיל במאמצים מדעיים המייצרים ידע או הבנה חדשים. דוגמה בולטת לכך הייתה היוזמה של הפקולטה לארכיטקטורה בטכניון, כבר בשבוע שלאחר השריפה הגדולה בכרמל שזכתה לברכת נשיא הטכניון ולתמיכתו, מה שאיפשר להתחיל במאמץ משותף של חברי סגל וסטודנטים ללימוד הנושא של השלכות השריפה ולהתחלה של גיבוש מסקנות ורעיונות לעתיד. ערכה את הספר הרי שטרן פרסמה מאמרים רבים ומנחה סטודנטים לתארים מתקדמים בפקולטה לאדריכלות. פרסמה יחד עם עוד שני עמיתים תוכנית ללימודי אדריכלות בבתי ספר תיכוניים מטעם המרכז למחקר ופיתוח בארכיטקטורה בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים, הטכניון. התכנית נכתבה עבור משרד החינוך, המינהל למדע וטכנולוגיה. הרצאתה של ד"ר איריס ערבות על אדריכלות יהודית / מתוך יום עיון, סרטון באתר יוטיוב תמר טרבלסי חדד, שיא של כל הזמנים: חמש חוקרות מצטיינות דיקניות בטכניון, באתר ynet, 25 בדצמבר 2016 דיאנה בחור ניר, עיר מתחילה מהרחוב, באתר כלכליסט, 4 בנובמבר 2017 תמר טרבלסי חדד, הצמרת הנשית בטכניון, באתר "ידיעות אחרונות", 16 בדצמבר 2016 איריס ערבות, באתר הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים, הטכניון למנוע את השריפה הבאה, באתר הטכניון, ‏מרץ 2017 עורכת איריס ערבות, הרי שטרן והמודרניזם האדריכלי בבוקרשט, באתר הספריה הלאומית, ‏2014 Iris Aravot, הטכניון PhD and MSc Theses, בית הספר לתארים מתקדמים ע"ש אירווין וג'ואן ג'ייקובס-הטכניון הרצאת הקולוקוויום: "עולם של מציאות בהמתנה": דינמיקה של המרחב הקיבוצי בשנות השבעים של המאה העשרים, באתר בית הספר לאדריכלות, ‏אפריל 2021 ד"ר איריס ערבות, בילו בליך, עמרי איתן, עמרי איתן. אדריכל., באתר עמרי איתן פירסומים, ‏אוגוסט 2001
דוד קרונגלס

הרב דוד קרונגלס (ה' באייר ה'תרס"ח, 6 במאי 1908 – י"א בטבת ה'תשל"ג, 16 בדצמבר 1972) היה רב חרדי-ליטאי בבולטימור בארצות הברית, ששימש כמשגיח רוחני בישיבת נר ישראל, וחיבר ספרים על הש"ס ועל ענייני מוסר. נולד בקוברין שבבלארוס לעזרא וחיה, והתייתם בגיל צעיר. למד בישיבת מיר, שם נודע כ"דוד קוברינר" והיה תלמידו של הגאון רבי ירוחם לבוביץ. במלחמת העולם השנייה נסע עם הישיבה לשנגחאי. בשנת ה'תש"ח, הוא התחתן עם ביילא, שנפטרה ב-כ"ו באלול ה'תש"ף, (15 בספטמבר 2020). במהלך שנות לימודיו בישיבת מיר הוא היה אחראי על התלמידים שהגיעו מגרמניה ומארצות הברית. כתוצאה מכך התיידד קרונגלס עם הרב הרמן נויברגר, שלימים התמנה לאחד מראשי ישיבת נר ישראל והביא את הרב קרונגלס לכהן בישיבה. בשנת ה'תש"ה הגיע לקנדה עם קבוצת פליטים, והוזמן לשמש כמשגיח רוחני בישיבת נר ישראל שם היה עד ערוב ימיו. שימש גם כמגיד שיעור, והיה מוסר שיעור לבני הישיבה המתקדמים ביותר. פיתח גם רבים ממנהגי התפילות בישיבה, במיוחד בנוגע ימים הנוראים. מדי שנה ביארצייט שלו, שיעור נמסר בישיבת בנר ישראל המבוססת על שיעוריו וחידושיו. "דברי דוד" – חידושים על זרעים "חידושי רבי דוד קראנגלאס" – על הש"ס ב' כרכים "שיחות חוכמה ומוסר" בנוסף, הוציאה רעייתו זיכרונות מבעלה בחוברת בשם "שיחת חולין של תלמידי חכמים". Horowitz, Dovid (2014-08-27). "The September/Elul Tension - Hamodia.com". Hamodia. נבדק ב-2023-11-02. "Baltimore Jewish Life | Updated as of Sept. 16 @ 8:27 PM - BDE: Rebbetzin Baila Kronglas, a"h". www.baltimorejewishlife.com. נבדק ב-2023-11-02. lizensk12 (2009-02-27). "Rabbi Dovid Kronglas | kevarim.com". נבדק ב-2023-11-02. "Becoming Part of the Yeshiva World". Where What When. 2014-01-26. נבדק ב-2023-11-02. Scarr, Cindy (2021-12-14). "Reunited at Last - Mishpacha Magazine". נבדק ב-2023-11-02. "Baltimore Jewish Life | Commemoration of 43rd Yahrzeit of Ner Yisrael's Mashgiach, HaRav Dovid Kronglas, ZT'L (Photo Essay)". www.baltimorejewishlife.com. נבדק ב-2023-11-02. קרונגלס, דוד. "דברי דוד". היברובוקס. נבדק ב-2023-11-02. קרונגלס, דוד (1998). שיחות חכמה ומוסר. יוצא לאור בסיוע קבוצת תלמדו. שיחת חולין של תלמידי חכמים – קראנגלאס, דוד (לזכרו), באתר היברובוקס
חררה

חֲרָרָה, המכונה בעברית גם מיליאריה (Miliaria), היא מחלת עור הנגרמת כתוצאה מסתימה בצינורות בלוטות הזיעה, אשר מוביל ללכידת זיעה מתחת לעור. ההתפתחות של חררה נפוצה במיוחד באזורים חמים ולחים, ונוטה להופיע בתדירות גבוהה יותר במהלך חודשי הקיץ, כאשר הזעת יתר (אנ') שכיחה יותר. בעוד שחררה יכולה להיווצר אצל אנשים בכל הגילאים, היא נפוצה במיוחד אצל תינוקות וילדים צעירים, משום שצינורות הזיעה אצלם עדיין לא מפותחים. בנוסף, אנשים שמרותקים למיטה ואנשים החיים באזורים עם אקלים טרופי נמצאים גם בסיכון גבוה יותר להתפתחות של מצב זה. מקובל לסווג מקרים של חררה למספר סוגים, על סמך חומרת סתימת צינורות בלוטות הזיעה: חסימה שטחית (Miliaria Crystalline) – מתרחשת עקב חסימה שטחית של צינורות בלוטת הזיעה ומאופיינת בשלפוחיות זעירות ושקופות על פני העור אשר אינן גורמות בדרך כלל לתסמינים. חסימה בינונית (Miliaria Rubra) – מתרחשת עקב חסימה בינונית של צינורות בלוטות הזיעה, המובילה לדליפת זיעה לשכבות העמוקות יותר של האפידרמיס. מצב זה עלול לגרום לפאפולות אדומות ולתחושת עקצוץ או צריבה באזורים בהם התפתח מצב זה. חסימה עמוקה (Miliaria Profunda) – הצורה החמורה ביותר של חררה אשר מתרחשת עקב סתימה עמוקה של צינורות בלוטות הזיעה. מצב זה מתרחש בדרך כלל כתוצאה מסיבוך הנגרם בשל הופעה חוזרת ונשנית של מצב "חסימה בינונית", והוא עלול לגרום לאי נוחות משמעותית ולנגעים גדולים יותר. על מנת לנסות למנוע התפתחות של חררה, מומלץ להימנע מפעילויות הגורמות להזעת יתר, להשתמש במיזוג אוויר לקירור הסביבה בה נמצאים, להקפיד ללבוש בגדים קלים, ובאופן כללי להימנע ממזג אוויר חם ולח במידת האפשר. מקלחות קרירות תכופות או אמבטיות קרירות עם סבון יכולות גם להקל על התסמינים. מדיה וקבצים בנושא חררה בוויקישיתוף Guerra, Karla C.; Toncar, Alicia; Krishnamurthy, Karthik (2022), "Miliaria", StatPearls, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, PMID 30725861, נבדק ב-2022-07-07 James, William D.; Berger, Timothy G. (2006). Andrews' Diseases of the Skin: clinical Dermatology. Saunders Elsevier. ISBN 0-7216-2921-0. Niparko, John Kim; Klag, Michael J.; Lawrence, Robert M.; Romaine-Davis, Ada (1999). Johns Hopkins family health book. London: HarperCollins. p. 1308. ISBN 0-06-270149-5. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הרמן נויברגר

הרב הרמן נפתלי נויברגר (ט"ז בתמוז ה'תרע"ח, 26 ביוני 1918 — י"ח בתשרי ה'תשס"ו, 21 באוקטובר 2005) היה רב חרדי-ליטאי ששימש למעלה מחמישים שנה כמנהל בישיבת נר ישראל. נולד בהספרט, בצפון-בוואריה שבגרמניה, הוא היה הצעיר מבין שלושת ילדיהם של מאיר וברטה נויברגר (לבית הילר). בהיותו בן שמונה, משפחת נויברגר עברו לווירצבורג. כשהיה בן 13, כמה שבועות לאחר בר המצווה שלו, התייתם מאביו. כנער בווירצבורג פגש את הרב שמשון רפאל וייס, תלמיד חכם שהפך לרבו, ועודד אותו להצטרף לישיבה גדולה יותר, ובעקבות כך נסע לפולין ללמוד בישיבת מיר. עד התרצ"ח האנטישמיות גברה באירופה עקב עליית הנאצים לשלטון. קרוב משפחה של אביו בניו יורק הצליח לשלוח לו מסמכים כדי להגר לארצות הברית. הוא לא רצה להשאיר אחרים מאחור, הוא סידר את המסמכים הרלוונטיים גם לכמה מקרוביו. אמו ואחיו כבר נמלטו. הוא גם עזר לרב דוד קרונגלס, שלימים הפך למשגיח נר ישראל, להימלט. למד בבולטימור בישיבתו של יעקב יצחק רודרמן ששכנה אז בבית כנסת מקומי, שלימים התפתחה לישיבת נר ישראל. עד שנת ה'תש"א הרב נויברגר היה חבר בוועדת הישיבה, ועזר בניהול ודאג גם לבניית בניין בית ספר חדש. בשנת ה'תש"ב נישא נויברגר לג'ודי קרמר, גיסתו של הרב רודרמן. היא נפטרה בשנת ה'תשנ"ד. הוא עזר במאמצים להגירה של יהדות פרס. בשנת התשל"ה שכמוחמד רזא פהלווי עדיין היה בשלטון באיראן והמדינה הייתה חילונית, ליהודים לא היה אפשרות לחינוך תורני. הרב נויברגר הביא לישיבה קבוצה קטנה של יהודים איראנים צעירים מתוך כוונה שהם יחזרו לאיראן לאחר שיקבלו את התואר ברבנות כדי להיות מחנכים. לפני שהתכניתיצתה לפועל, ממשלתו של האייתוללה חומייני תפסה את השלטון בויצרה מצב קשה יותר עבור יהודי פרס. באמצעות הפעלת קשרים, פעל הרב נויברגר לסייע ליותר מ-60,000 יהודים להימלט מאיראן. נויברגר וחברו הרב משה שרר הקימו את 'איגוד מוסדות ללימודי רבנות ותלמוד מתקדמים' כדי לסייע לישיבות לזכות בהכרה בקרב אוניברסיטאות אמריקאיות. הישג מרכזי נוסף של הרב נויברגר היה שליחת אברכי כולל לפתיחות כוללים קירוב ברחבי ארצות הברית. כיום ישנם כוללים בערים רבות כולל אטלנטה, ג'ורג'יה ; פיניקס, אריזונה ; וקולומבוס וסינסינטי באוהיו. היו לו חמישה ילדים, ביניהם בנו הרב שפטל, שירש אותו כנשיא נר ישראל. John Fritze (24 באוקטובר 2005). "Adviser, leader of rabbinical college". The Baltimore Sun. {{cite news}}: (עזרה) "Herman N. Neuberger, 87, rabbinical scholar". The Washington Times. 26 באוקטובר 2005. {{cite news}}: (עזרה) Death of Rabbi Herman N. Neuberger, Hon. Benjamin Cardin, US House of Representatives, October 25, 2005 Benjamin Cardin (9 באוקטובר 2005). U. S. Congress (ed.). Congressional Record, V. 151, Pt. 17, October 7 to 26, 2005. {{cite book}}: (עזרה) Avi Shafran (11 בנובמבר 2005). "Naftali Neuberger, Led Famed Baltimore Seminary". The Forward. נבדק ב-8 בדצמבר 2010. {{cite news}}: (עזרה) Lauren Silberman (1 ביולי 2008), The Jewish Community of Baltimore (Images of America: Maryland), ISBN 978-0-7385-5397-9 {{citation}}: (עזרה) Persian-style synagogue opening in Baltimore JTA (11 במרץ 2009). "Persian-style synagogue opening in Baltimore". אורכב מ-המקור ב-6 ביוני 2012. נבדק ב-9 בדצמבר 2010. {{cite web}}: (עזרה) "BDE: HaRav Sheftel Neuberger, Z'TL, Nasi Of Yeshivas Ner Yisroel". 10 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
A113

A113 הן בדיחה פנימית וביצת פסחא שפותחו על ידי בוגרי המכון לאמנויות בקליפורניה (אנ'), המתייחסים למספר הכיתה המשמשת את תלמידי עיצוב גרפי ואנימציה. כיתה מספר A113 במכון לאמנויות בקליפורניה משמשת ללימודי עיצוב גרפי והנפשה, בכיתה זו למדו בין השאר ג'ון לאסיטר, טים ברטון ובראד בירד. הרצף A113 הופיע בכמה סרטים של דיסני וככל הנראה בכל סרטי פיקסאר. בראד בירד השתמש בו לראשונה כמספר לוחית רישוי בפרק "Family Dog" של "סיפורים מופלאים": "הכנסתי אותו לכל אחד מסרטיי, כולל פרקי הסימפסונים שלי - זה סוג של הגרסה שלי ל'נינה' של הקריקטוריסט אל הירשפלד". הוא מופיע גם בסאות' פארק, איש משפחה, אבא אמריקאי, משפחת סימפסון, דוקטור הו וסרט האנימציה קלאוס. סרט האנימציה הראשון של דיסני בו השתמש בירד ברצף A113 היה הטוסטר הקטן והאמיץ. ניתן לראות אותו ככתובת דירתו של המאסטר כאשר טוסטר וידידיו דופקים על הדלת. הוא מופיע גם במשימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים בטבעת הרעל של הסוכן ובסקריפט כאשר איתן האנט מבקש פינוי בנקודת מפגש אלפא 113. התייחסות נוספת היא בסרט "המופע של טרומן" כאשר כל המצלמות על הסט של טרומן מוצגות ואחת מהן מסומנת A113 אך לא הוברר אם זהו רפרנס אמיתי או רק צירוף מקרים. פרק הסיום של סדרת הילדים ארתור, כולל דלת שעל גבה כתוב "A-113". מדיה וקבצים בנושא A113 בוויקישיתוף Aleena Malik, Where To Find Every A113 Easter Egg In Pixar Movies, Screen Rant Jenna Mullins, The story behind A113, mysterious number in every Pixar movie, TODAY, ‏1 במאי 2014 Michael Sragow, Iron without irony, salon.com, ‏5 באוגוסט 1999
יחסי עומאן–תאילנד

יחסי עומאן–תאילנד הם היחסים הבילטרליים בין עומאן לתאילנד. בעוד שבין שתי המדינות לא היה קשר יותר מדי עתיק, ממלכת איוטהאיה הייתה אחת משותפות הסחר הפעילות ביותר של עומאן, כולל כלפי סוחרים ערבים. סוחרים עומנים פיתחו קשר בריא עם התאילנדים ואף הקלו על הקמת קהילה מוסלמית פרסית/ערבית שתישאר בתאילנד במשך מאות שנים. מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 גדל הסחר בין שתי מדינות. שתי המדינות מייעצות אחת לשנייה ייעוץ פוליטי מאז 2017. תאילנד היא אחד מיעדי התיירות הפופולריים ביותר עבור עומאנים מחוץ למדינות המפרץ הפרסי, במיוחד תיירות מרפא. לעומאן יש שגרירות בבנגקוק, בירת תאילנד. לתאילנד יש שגרירות במסקט, בירת עומאן. Press Release : The First Thailand-Oman Political Consultations - Ministry of Foreign Affairs, Kingdom of Thailand, ‏20 בדצמבר 2017
מנואל קוטין

מנואל קוּטִין (בגרמנית: Manuel Kuttin; נולד ב-17 בדצמבר 1993) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת גראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית. קוטין החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של סטוקנבוי. בשנת 2001 עבר לדראוטל, וב-2004 חזר לסטוקנבוי. בעונת 2005/06 עבר לרותנטורן. בעונת 2007/08 עבר לאקדמיה של גראצר אק, ולאחר עונה אחת בגראצר עבר בעונת 2008/09 לאקדמיה של אוסטריה וינה. באפריל 2009 עבר לאקדמיה של אדמירה ואקר מדלינג. במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של אדמירה בליגה האזורית. בעונות 2009/10 ו-2010/11 ערך מספר הופעות מוגבל בקבוצת המילואים. באפריל 2012 היה לראשונה בסגל הקבוצה הבוגרת. בעונת 2011/12 ערך 15 הופעות בליגה האזורית, אך לא שיחק בקבוצה הבוגרת. בעונת 2012/13 ערך 8 הופעות בליגה האזורית ונשאר ללא הופעות בקבוצה הבוגרת. באוקטובר 2013 ערך לבסוף את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, במשחק נגד שטרום גראץ. מכאן ואילך הפך קוטין לשוער הראשון של הקבוצה וערך 22 הופעות עד לסוף העונה. עם זאת, בעונת 2014/15 איבד את מקומו בהרכב, תחילה לאנדראס לייטנר ולאחר מכן ליורג זיבנהנדל שנרכש בנובמבר 2014. למרות זאת, קוטין הפך לשוער שני ולא לייטנר. בעונת 2014/15 ערך 8 הופעות בבונדסליגה. בעונת 2015/16 שימש כשוער שני לזיבנהנדל וערך משחק אחד בליגה ושלושה משחקים בגביע מול קבוצות חובבניות. ביולי 2016 עבר זיבנהנדל לגרמניה וקוטין חזר להיות השוער הראשון. לאחר יכולת חלשה הוא הוחלף בספטמבר 2016 על ידי אנדראס לייטנר ולא חזר להרכב. בעונות 2016/17 ו-2017/18 ערך 8 ו-5 הופעות בבונדסליגה בהתאמה. בעונת 2018/19 לא שיחק כלל. קוטין במדי אדמירה ואקר קוטין בזמן משחק במדי אדמירה ואקר לאחר עונת 2018/19 עזב את אדמירה לאחר למעלה מעשר שנים ועבר לוולפסברג, שם חתם על חוזה לשנתיים. בוולפסברג שימש כשוער שני לאלכסנדר קופלר. בעונה הראשונה שלו ערך 4 הופעות בבונדסליגה. במאי 2020 חוזהו הוארך בשנה נוספת. לאחר עונת 2021/22 עזב את וולפסברג. לאחר מספר חודשים ללא קבוצה, עבר בסוף ספטמבר 2022 לשווייץ וחתם בגראסהופרס ציריך. בגראסהופר שימש כשוער מחליף ולא ערך אף הופעה. לאחר תום חוזהו עזב את ציריך בינואר 2023. לאחר חצי שנה ללא קבוצה חזר לציריך בעונת 2023/24. מדיה וקבצים בנושא מנואל קוטין בוויקישיתוף מנואל קוטין, באתר Transfermarkt מנואל קוטין, באתר Soccerway מנואל קוטין, באתר WorldFootball.net מנואל קוטין, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מנואל קוטין".
דומיניק גרייף

דומיניק גְרַייף (בסלובקית: Dominik Greif; נולד ב-6 באפריל 1997) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת השוער בקבוצת מיורקה מהלה ליגה ובנבחרת סלובקיה. שיחק ברוב הקריירה שלו בסלובן ברטיסלאבה, וצבר בה מעל 100 הופעות. גרייף שימש כשוער קבוע במועדון סלובן בראטיסלאבה מהליגה הסלובקית. הוא התחיל את דרכו בקבוצת הנוער של המועדון מגיל 7. בגיל 21 בלבד נחשב לאחד השוערים המבטיחים ביותר בסלובקיה, ועורר עניין בקבוצות גדולות באירופה. ב-1 בפברואר 2021, עמד גרייף לחתום במועדון מיורקה, אך העסקה נכשלה ברגע האחרון עקב פציעה של השוער השני בקבוצתו הסלובקית. לבסוף, העסקה הושלמה ביולי באותה שנה. דומיניק גרייף, באתר Transfermarkt דומיניק גרייף, באתר Soccerway דומיניק גרייף, באתר National Football Teams דומיניק גרייף, באתר FootballDatabase.eu
טוני לאטו

אנטוניו לאטורה גרואסו (בספרדית: Antonio Latorre Grueso; נולד ב-21 בנובמבר 1997 בלה פובלה דה ואלבונה), הידוע יותר בשם טוני לאטו (בספרדית: Toni Lato), הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי במיורקה מלה ליגה. לאטו גדל בוולנסיה ובילה בה את מרבית הקריירה שלו. לאטו החל את הקריירה שלו בוולנסיה. במרץ 2014 הוא שיחק לראשונה עבור ולנסיה ב', קבוצת המילואים של המועדון, בליגה השלישית. ביוני 2015 חתם על חוזה מקצועי ראשון ואת הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך בפברואר 2016 במסגרת הליגה האירופית מול ראפיד וינה. ב-9 בינואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה מול אוססונה. הוא האריך את חוזהו בוולנסיה עד יוני 2023 עם סעיף שחרור. בתחילת עונת 2019/2020 הושאל לפ.ס.וו איינדהובן, אך מכיוון שלא זכה לדקות משחק בקבוצה הבוגרת ושותף רק פעמיים בקבוצת המילואים, הושאל שוב בתחילת ינואר 2020 עד לסוף העונה לאוססונה. הוא שב לוולנסיה בתום תקופת ההשאלה ושיחק בשורותיה במשך שלוש עונות. ב-23 ביוני 2023 חתם לארבע שנים במיורקה. טוני לאטו, באתר Transfermarkt טוני לאטו, באתר Soccerway טוני לאטו, באתר BDFutbol טוני לאטו, באתר WorldFootball.net טוני לאטו, באתר FootballDatabase.eu
רומן קרצב

רומן קרצב (כץ) (ברוסית: Роман Андреевич Карцев‏; 20 במאי 1939 - 2 באוקטובר 2018) היה קומיקאי ושחקן קולנוע וטלוויזיה סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1999 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. רומן כץ (קרצב) נולד בשנת 1939 באודסה (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. אביו היה כדורגלן ובהמשך שופט כדורגל ומאמן. אמו עבדה במפעל. שפת דיבור בבית המשפחה היה יידיש. עד לשנת 1941 הם התגוררו בטירספול בו אב המשפחה היה בסגל קבוצת כדורגל. לאחר פלישת נאצים לברית המועצות אב גויס לשורות הצבא האדום, אם המשפחה עם שני ילדים נמלטה לאומסק. סבים וסבתות נותרו באודסה ולא שרדו את הכיבוש. לאחר סיום הלחימה משפחה חזרה לאודסה. בשנת 1956 רומן הצעיר סיים בית ספר ועבד כאיש תחזוקה בבית חרושת. בערבים הוא שיחק בתיאטרון חובבים בה הכיר את מיכאיל ז'בנצקי שכתב מלל להצגות וויקטור אילצ'נקו איתו הוא הופיעה כדואט. בשנת 1961 הוא עבר ללנינגרד והצטרף לתיאטרון של ארקדי רייקין. לפי המלצתו הוא לקח שם במה "קרצב". בשנת 1964 לתיאטרון זה הצטרף מיכאיל ז'בנצקי. בשנת 1969 קרצב, אילצ'נקו וז'בנצקי חזרו לאודסה. קרצב ואילצ'נקו הופיעו בהצגות רבות עם טקסטים שנכתבו על יד ז'בנצקי וזכו לפופולריות גדולה בברית המועצות. בשנת 1979 הם הצטרפו לתיאטרון להצגות קצרות במוסקבה. ביחד הם זכו במספר פרסים. בשנת 1992 אילצ'נקו נפטר וקרצב החל להופיע בסטנד אפ. קרבצ החל להצטלם בסרטי קולנוע בשנת 1971. הוא שיחק בעשרות סרטים, בחלקם בתפקיד ראשי. על פעילותו רבה בתחום עיסוק קרצב קיבל מספר עיטורים ופרסים. בשנת 1999 הוענק לו תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. בשנת 2013 הוא קיבל פרס על מפעל חיים של פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה. קרצב נפטר בשנת 2018 במוסקבה ונטמן בבית העלמין טרויקורובסקויה. מדיה וקבצים בנושא רומן קרצב בוויקישיתוף רומן קרצב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רומן קרצב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רומן קרצב, באתר Last.fm (באנגלית) רומן קרצב, באתר MusicBrainz (באנגלית) רומן קרצב, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה (ברוסית) ריאיון עם רומן קרצב (ברוסית) רומן קרצב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
כריסטיאן פורטו

כריסטיאן פורטוגס מאנסאנרה (בספרדית: Cristian Portugués Manzanera; נולד ב-21 במאי 1992), הידוע בשם כריסטיאן פּוּרְטוּ (בספרדית: Cristian Portu), הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת ז'ירונה מהלה ליגה. הוא שיחק ביותר מ-240 משחקים בליגה הספרדית וכבש למעלה מ-40 שערים. זכה בגביע המלך עם ריאל סוסיאדד. פורטו החל את הקריירה שלו במועדון הכדורגל ולנסיה. באפריל 2010, הוא שיחק לראשונה עבור הקבוצה השנייה, ולנסיה מסטאייה, בליגה הספרדית השלישית. בסוף העונה, מסטאייה ירדה לליגה הספרדית הרביעית. לאחר עונה אחת בלבד, הם הצליחו לעלות בחזרה לליגה השלישית. בינואר 2012, פורטו נקרא לראשונה לסגל הקבוצה הבוגרת. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך בפברואר 2014 בגומלין של שלב שמינית גמר הליגה האירופית נגד דינמו קייב, כאשר החליף בדקה ה-81 את פדריקו קרטביה. במרץ 2014, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית הראשונה נגד ריאל ואיאדוליד. לקראת עונת 2014/15, הוא עבר לאלבסטה שעלתה לליגה השנייה. באותה עונה הוא ערך 36 הופעות וכבש שישה שערים. בעונת 2015/16, הוא ירד עם אלבסטה לליגה השלישית. בעונה זו, הוא ערך 39 הופעות וכבש שוב שישה שערים. לקראת עונת 2016/17, פורטו עבר לז'ירונה, קבוצה בליגה השנייה, וחתם על חוזה לשלוש שנים. ביולי 2019, הוא עבר לריאל סוסיאדד. בקיץ 2022, הוא הושאל לחטאפה לעונה אחת. חטאפה מימשה את אופציית הרכישה וחתמה את פורטו על חוזה לשלוש שנים. בקיץ 2023 פורטו עבר חזרה לז'ירונה. הוא כבש את שערו הראשון במדי הקבוצה יומיים לאחר מכן החדשה שלו במשחק ביתי נגד לאס פאלמאס. ב-4 במאי 2024, כעבור דקה אחת מאז שעלה מהספסל כאשר קבוצתו הייתה בפיגור 2-1 נגד ברצלונה בבית, הוא כבש שער שוויון. לאחר מכן, הוא מצא את הרשת עם בעיטה מרחוק כדי להבטיח ניצחון 4:2 לקבוצתו והעפלה לליגת האלופות בפעם הראשונה בהיסטוריה של המועדון. מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן פורטו בוויקישיתוף כריסטיאן פורטו, באתר Transfermarkt כריסטיאן פורטו, באתר Soccerway כריסטיאן פורטו, באתר BDFutbol כריסטיאן פורטו, באתר WorldFootball.net כריסטיאן פורטו, באתר FootballDatabase.eu
בית קאראדייל

בית קאראדייל (למפת לונדון מוגדלת)   קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקס בית קאראדייל (למפת לונדון רגילה)   קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקס בית קאראדייל (למפת טאוור האמלטס רגילה)   בית קאראדייל (למפת טאוור האמלטס מוגדלת)   בית קאראדייל בית קאראדייל (באנגלית: Carradale House) הוא בית דירות בשיכון הציבורי בראונפילד (Brownfield Council Estate) בשכונת פופלר שבלונדון. את המבנה בן 11 הקומות, שגובהו 37 מטרים, תכנן האדריכל ארנו גולדפינגר והוא נמצא בסמוך לבית גלנקרי ולמגדל בלפרון, ובדומה לבניינים אלה הוא בנוי בסגנון הברוטליסטי האופייני לגולדפינגר. בשנת 1998 הוכרז המבנה כבעל חשיבות ארכיטקטונית שיש לשמרו. מדיה וקבצים בנושא בית קאראדייל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלחמת עוג

מלחמת עוג מלך הבשן היא אירוע מקראי שהתרחש בשנת הארבעים לאחר יציאת בני ישראל ממצרים, בו נלחמו עם ישראל עם יושבי הבשן בהנהגת עוג וכבשו את ארצו. עם ישראל במסעם לארץ ישראל, רצו לעבור דרך ארצו של סיחון ששכנה בדרום מזרח הארץ, אך הוא סירב לתת לעם ישראל לעבור דרך ארצו, ואף יצא למלחמה איתם. עם ישראל ניצח אותו והתיישב בעריו. לאחר מכן, משה שולח מרגלים לכבוש את העיר יעזר, ובעקבת כך עם ישראל מצליח לכבוש גם אותה ולהתיישב בה. לאחר הכיבושים האלו, עם ישראל רוצה לעלות לכיוון ארץ ישראל דרך הבשן, ללא בקשה מעוג (בניגוד למלחמת סיחון), ועוג מלך הבשן רואה זאת כקריאת מלחמה ויוצא לקרב ביחד עם כל עמו, באדרעי. הקב"ה מחזק את משה שלא יפחד, מפני שהוא ידאג לכך שמשה ינצח את סיחון, והוא אף מצווה אותו לעשות לעוג ולעמו כמו שעשה לסיחון ולעמו. כאמור, עוג יצא לקראת ישראל למלחמה בעיר אדרעי שם התרחשה המלחמה. במלחמה, ישראל הרגו את עוג, בניו ואת עמו, ובעקבות כך הם לקחו את כל ארצו. על פי המדרש, עוג הרים אבן מעל לראשו, על מנת לזרוק אותה, שתכסה את כל שטח מחנה ישראל, וכך כולם ימותו. אולם נעשה נס, ונמלים חוררו את האבן מלמטה, ובעקבות כך האבן נתקעה בשיניו והוא לא הצליחה לזורקה על ישראל. לאחר מכן, משה קפץ, פגע בקרסולו של עוג, וכך עוג נהרג. בספר דברים משה מזכיר לעם את המלחמה, והוא מציין שהם הצליחו לכבוש ששים ערים מבוצרות מאת עוג מלך הבשן, בנוסף לערי השדה. במדרש רבה מובאת שיטה שאומרת שמלחמת עוג התרחשה בחודש תשרי, בשנת הכניסה לארץ. לאחר המלחמה עם ישראל ישב בארץ הבשן. בסוף ספר במדבר, מובא שמשה נתן את ממלכות סיחון ועוג ספציפית לשבטים גד, ראובן, וחצי משבט המנשה. לאחר מכן, עם ישראל נסעו לערבות מואב, מה שגרם לפחד מצד המואבים שמא גם אותם עם ישראל ירצו לכבוש, ולכן הם שכרו את בלעם בן בעור שיקלל את עם ישראל, וכך ישראל לא יוכלו לכבוש אותם, כמו שעשו לעוג וסיחון. ככל הנראה המלחמה הייתה אירוע חשוב לבני ישראל, ולכן גם מאות שנים לאחר מכן המלחמה מוזכרת כהישג עצום מצד בני ישראל ומצד הקב"ה. דוגמה לכך אנו רואים בספר תהילים - ”לְמַכֵּה מְלָכִים גְּדֹלִים: כִּי לְעוֹלָם חַסְדּוֹ. וַיַּהֲרֹג מְלָכִים אַדִּירִים: כִּי לְעוֹלָם חַסְדּוֹ. לְסִיחוֹן מֶלֶךְ הָאֱמֹרִי: כִּי לְעוֹלָם חַסְדּוֹ. וּלְעוֹג מֶלֶךְ הַבָּשָׁן: כִּי לְעוֹלָם חַסְדּוֹ.” (ספר תהילים, פרק קל"ו, פסוקים י"ז–כ'). הרב יעקב מדן והרב אמנון בזק באתר התנ"ך של מכללת הרצוג. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ד, עמוד ב' ספר דברים, פרק ג', פסוק ד' במדבר רבה, פרשה י"ט, פסקה ל"ב. ספר במדבר, פרק ל"ב, פסוק ל"ג
פרס בודיל

פרס בודיל (בדנית: Bodilprisen) הוא פרס המוענק על ידי איגוד מבקרי הקולנוע הדני (אנ') עבור הישגים בתחום הקולנוע. הפרס, שהוענק לראשונה בשנת 1948, הוא מפרסי הקולנוע הוותיקים ביותר באירופה. הוא נקרא על שם שתי דמויות חשובות בתולדות הקולנוע הדני: השחקנית בודיל קייר (אנ') והבמאית בודיל איפסן (אנ'). הזוכים נבחרים על ידי ועדה של עיתונאים דנים, בדגש על חדשנות אמנותית ולא על הצלחה מסחרית. הפרס מוענק מדי שנה בקופנהגן. את פסלון הפרס, שעשוי מפורצלן לבן ומתאר אישה מביטה במראה, עיצב אבה סדולין (שו'). הסרט הדני הטוב ביותר (אנ') השחקן הראשי הטוב ביותר (אנ') השחקנית הראשית הטובה ביותר (אנ') שחקן המשנה הטוב ביותר (אנ') שחקנית המשנה הטובה ביותר (אנ') הסרט האמריקאי הטוב ביותר (אנ') (מ-1961 עד 1969 "הסרט הלא-אירופי הטוב ביותר") הסרט הלא-אמריקאי הטוב ביותר (אנ') (מ-1961 עד 1969 "הסרט האירופי הטוב ביותר") הסרט התיעודי הטוב ביותר (אנ') הצלם הטוב ביותר (אנ') התסריט הטוב ביותר (אנ') (מאז 2015) פרס לשם כבוד (אנ') (הוענק בתדירות לא קבועה בין 1951 ל-1997) פרס מיוחד (אנ') (מאז 2008) פרס הנינג באס על מצוינות בעיצוב אמנותי (אנ') אתר האינטרנט הרשמי של פרס בודיל (בדנית) Georg Szalai, From Blue Dragons to Lolas, A Global Guide to Foreign Countries’ Oscars, The Hollywood Reporter, ‏2016-02-24 (באנגלית אמריקאית)