laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קסטיליה החדשה (ספרד)

קסטיליה החדשה (בספרדית: Castilla la Nueva) הוא אזור היסטורי בספרד. התואם בערך לטאיפה המורית ההיסטורית של טולדו, שנכבשה במהלך הרקונקיסטה של חצי האי על ידי הנוצרים ובכך הפכה לחלק הדרומי של קסטיליה. הרחבתה של קסטיליה החדשה הוגדרה רשמית לאחר החלוקה הטריטוריאלית של ספרד ב-1833 כאיחוד של המחוזות הבאים: סיודאד ריאל, קואנקה, גוודלחרה, מדריד וטולדו. המפתח לכיבוש מחדש של קסטיליה החדשה היו כיבוש טולדו ב-1085, שסיים את אמירות טולדו, והקרב על לאס נאבאס דה טולוסה ב-1212. היא המשיכה להיקרא ממלכת טולדו כשהייתה בכתר קסטיליה. בהמשך, התחילה להיקרא קסטיליה החדשה במאה ה-18. מדיה וקבצים בנושא קסטיליה החדשה בוויקישיתוף קסטיליה החדשה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בית הערבה (שיר)

"בית הערבה" הוא שיר שכתבו חיים חפר ועמוס קינן והלחין שמוליק קראוס. תחילה היה מיועד השיר לחלונות הגבוהים, אך עקב התפרקות השלישייה הוא הועבר לאיינשטיין. השיר שייך לסוגת שירי "ארץ ישראל הישנה והטובה". הוא מספר את סיפור נפילתו של בית הערבה. הקיבוץ הוקם ב-1939 בצפון ים המלח, אזור נידח באותן שנים. עם פרוץ מלחמת השחרור לא ניתן היה להגן עליו ומתיישביו נאלצו להתפנות. קראוס הלחין את המנגינה לאחר מות אביו, שעבד שנים במפעלי ים המלח בסדום ובבית הערבה, וקראוס עם משפחתו נהגו לבקרו בסופי שבוע. ב-1966 נפטר האב ושנה לאחר מכן קראוס כתב לזכרו את הלחן. קראוס כתב את שורת הפתיחה של השיר, אך לא הצליח להמשיכן ומסר את הלחן לעמוס קינן, שהיו לו חברים בבית הערבה והוא כתב עליהם את השיר. קראוס סיפר על השיר: "את השיר כתבתי לזכרו של אבי. הוא עבד בים המלח בשנות הארבעים ועזר להקים את קיבוץ בית הערבה. הוא עזר להם בשטיפת המטבח והבריח בשבילם קצת נשק. הוא היה מאכער רציני, אבא שלי. בסופי שבוע היינו נוסעים אליו. בית הערבה היה כמו בית שני בשבילנו" . חפר הוסיף את הפזמון לאחר מכן. הוא כתב באותה תקופה שירים לשלישיית החלונות הגבוהים, וכיוון שהשיר שכתב קינן היה קצר מדי, חפר הוסיף לו את הפזמון החוזר. קינן וחפר השתמש בסיפורי הילדות של קראוס על אביו, שהיה נהג משאית והעביר סחורות ונשק אל בית הערבה. בסופו של דבר לא נכלל השיר באלבום של החלונות הגבוהים. אחרי שהלהקה התפרקה קראוס הקליט את השיר בלונדון, וגנז את ההקלטה. במקביל הקליט אריק איינשטיין את השיר בעיבודו של אלברט פיאמנטה. השיר היה אמור להיכלל באלבום "מזל גדי" של איינשטיין אך לבסוף לא נכלל בו. ב-1969 השיר יצא בתקליטון שכלל בהם גם גרסה בעברית של "אובלדי אובלדה" של הביטלס. קראוס הקליט אותו בשנית בשנת 1994, וכלל אותו באלבום "ידידותי לסביבה". אריק איינשטיין, נבדק ב-2023-05-16 שמוליק קראוס אריק סיני, נבדק ב-2023-05-16 יגאל בשן, נבדק ב-2023-05-16 שלישיית המעפיל, נבדק ב-2023-05-16 מיקי שביב, נבדק ב-2023-05-16 רונית אופיר, נבדק ב-2023-05-16 עפר גביש, "בית הערבה" היא פיסת זכרון מעברם של שמוליק קראוס ועמוס קינן שהפכה לשיר, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 2 במאי 2023 בית הערבה בעונג השישי של פרנס בגלי צה"ל כל יום הוא שיר, באתר Facebook עפר גביש, בית הערבה – כשגעגוע הופך לשיר, באתר הספרנים, ‏2023-05-02 אריק איינשטיין בית הערבה, באתר חרסונסקי מיוסיק, ‏2021-03-25 אורי הייטנר, פינתי השבועית ברדיו: בית הערבה, באתר הבלוג של אורי הייטנר, ‏2015-02-15 מילים לשיר בית הערבה - אריק איינשטיין, באתר שירונט עדי הראל, בית הערבה, באתר פייסבוק
אקסל שילסטרום

אקסל שילסטרום (בשוודית: Axel Schylström; נולד ב-24 בפברואר 1993) הוא זמר שוודי. התפרסם בזכות השתתפותו בעונה האחד-עשר של התחרות Swedish Idol בשנת 2017 השתתף במלודיפסטיבלן, הקדם הלאומי של שוודיה לאירוויזיון 2017, עם השיר "När ingen ser", שם הודח בשלב גלגל ההצלה. שילסטרום נולד בשנת 1993 בנורשפין. ב-2012 היה מעורב בתאונה קטלנית בה טיפס על גג רכבת ונגע בכבלי החשמל מעליה. זרם בגופו עוצמת מתח של כ-16 אלף וולט, שגרמה לכוויות ב-70 אחוזים מגופו. ב-2015 החל את קריירת המוזיקה שלו, והשתתף בעונה האחד-עשר של Swedish Idol. הוא הודח כשהגיע לשלב ההופעות החיות במקום הרביעי. בשנת 2016 אושר על ידי תאגיד השידור השוודי כי שילסטרום עתיד להשתתף במלודיפסטיבלן לשנת 2017 עם השיר "När ingen ser". הוא השתתף במקצה הרביעי, ועלה לשלב גלגל ההצלה, שנערך ב-4 במרץ. לרוע מזלו, לא דורג בין ארבעת האמנים המובילים בשלב זה, והודח מהתחרות. בנובמבר 2022 נחשף פעם נוספת כי הוא עתיד להתחרות באירוע של 2023, עם השיר "Gorgeous". הוא ביצע את שירו במקצה הרביעי, והודח מהתחרות – מרחק נקודה אחת מהמקום הרביעי, שהעפיל לשלב גלגל ההצלה. מדיה וקבצים בנושא אקסל שילסטרום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אקסל שילסטרום (בשוודית) אקסל שילסטרום, ברשת החברתית פייסבוק אקסל שילסטרום, ברשת החברתית אינסטגרם אקסל שילסטרום, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אקסל שילסטרום, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אקסל שילסטרום, באתר ספוטיפיי אקסל שילסטרום, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אקסל שילסטרום, באתר Last.fm (באנגלית) אקסל שילסטרום, באתר AllMusic (באנגלית) אקסל שילסטרום, באתר MusicBrainz (באנגלית) אקסל שילסטרום, באתר דיזר אקסל שילסטרום, באתר Discogs (באנגלית) אקסל שילסטרום, באתר Songkick (באנגלית) אקסל שילסטרום, באתר Genius אקסל שילסטרום, באתר טיידל (באנגלית) Quinn, Angus (24 בפברואר 2017). "Axel Schylström on Melfest 2017: "It's a chance for me to reach out to all of Sweden"". wiwibloggs.com. Wiwibloggs. {{cite web}}: (עזרה) "Se allt från Idols nionde fredagsfinal" (בשוודית). TV4. 20 בנובמבר 2015. נבדק ב-4 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Artisterna i Melodifestivalen 2017: Hela listan – så blir deltävlingarna". Melodifestivalen. SVT. נבדק ב-30 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) The NPBC (3 במרץ 2017). "Loreen, the Favourite to Win Melodifestivalen 2017, Heads to Andra Chansen". eurovoix.com. Eurovoix. {{cite web}}: (עזרה) The NPBC (25 בפברואר 2017). "Melodifestivalen Second Chance Round Duels Revealed". eurovoix.com. Eurovoix. {{cite web}}: (עזרה) "Sweden: The artists for Melodifestivalen 2023 revealed". EurovisionWorld.com (באנגלית בריטית). Christian Petersen. 2022-11-29. נבדק ב-2023-03-05. "Sweden: Loreen and Smash Into Pieces to the final of Melodifestivalen 2023". EurovisionWorld.com (באנגלית בריטית). Claire Schulte-Wieschen. 2023-02-25. נבדק ב-2023-03-05.
ג'וליה לסטר

ג'וליה רוז לסטר (באנגלית: Julia Rose Lester; נולדה ב-28 בינואר 2000) היא שחקנית וזמרת יהודייה-אמריקאית. לסטר נולדה בשכונת וודלנד הילס (אנ'), בלוס אנג'לס, קליפורניה. היא יהודייה מצד אימה. היא בתם הצעירה של השחקנים קלי לסטר ולורן לסטר (אנ'), נכדתם של השחקנים הלן לאנדס ריצ'מן ופיטר מארק ריצ'מן, ואחייניתו של המנצח והמלחין לוקאס ריצ'מן (אנ'). גם אחיותיה הגדולות, ג'ני ולילי, עוסקות בשואו ביזנס. לסטר היא בוגרת בית הספר התיכון קלבסס (אנ') במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה. בשנת 2009, בגיל 9, קיבלה את תפקידה הראשון בתור קוזט הקטנה בהפקת תיאטרון מקומית של המחזמר "עלובי החיים", ומכאן דרכה הייתה סלולה לתפקידים רבים בתיאטרון המקומי בין היתר בהפקות של "אל תוך היער", "הקוסם מארץ עוץ", "קארי", "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" ו"כמעט נורמלי". בשנת 2019 החלה לככב בתפקיד אשלין קאסוול בסדרת הסטרימינג של דיסני+ "היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה". הסדרה שודרה במשך 4 עונות, והסתיימה באוגוסט 2023. בשנת 2022 כיכבה בתפקיד כיפה אדומה במחזמר "אל תוך היער" בברודוויי. על תפקידה במחזמר קיבלה מועמדות לפרס טוני לשחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר. ג'וליה לסטר מזדהה כפאנסקסואלית. הדמות שלה בסדרה "היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה" יצאה גם היא מהארון בתור קווירית בעונה השלישית. לסטר יוצאת עם התסריטאית אילנה וולפרט מאז 2022. ג'וליה לסטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'וליה לסטר, ברשת החברתית אינסטגרם ג'וליה לסטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'וליה לסטר, באתר MusicBrainz (באנגלית) עדי ברנובסקי, כוכבי הסדרה "היי סקול מיוזיקל" בראיון מיוחד!, באתר פרוגי, 28 ביולי 2022 Sydney Bucksbaum, 'HSMTMTS' creator, stars talk finale ending and post-credits scene, EW, ‏9 באוגוסט 2023 (באנגלית) Green, Jesse; Phillips, Maya (2023-05-10). "Tony Awards 2023: Who Will Win (and Who Should)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-05-15.
יצחק זבלודובסקי

יצחק זבלודובסקי (בכתיב ארכאי: איטשע זאבלודאווסקי; ה'תקמ"א, 1781 – ניסן ה'תרכ"ה, אפריל 1865) היה איש עסקים ופילנתרופ מראשי הקהילה היהודית בביאליסטוק. נודע בכינויו איטשקע דער גביר (-איצ'קה הגביר). זבלודובסקי החזיק בנדל"ן יקר ערך בביאליסטוק, חלקו נתרם על ידו למטרות צדקה בצוואתו. בית המדרש שלו התפרסם בשם 'דעם גביר'ס בית־המדרש' (בית המדרש של הגביר). בית מדרש זה הפך ברבות הימים לבית הכנסת הכוראלי בביאליסטוק (גר'). בית החולים היהודי הראשון בביאליסטוק נבנה ב-1840 בידי חתנו סנדר בלוך, בעקבותיו תרם חותנו כעבור 23 שנים (1863), שנתיים לפני מותו, בית חולים יהודי מודרני. לאחר פטירת אשתו פֶּעשֶע בכ"ח בחשון ה'תקצ"ב, 4 בנובמבר 1831, פרסם הרב חנוך זונדל בן יוסף קונטרס־מספד מיוחד בשם 'מספד־תמרורים'. זבלודובסקי נפטר בגיל 84 והובא למנוחות בביאליסטוק בערב חג הפסח של שנת 1865. מצבת קברו המפוארת כללה לוחות אפיטף מארבעת רוחותיה. בניו: מרדכי (תקנ"ט - י"ז טבת תרכ"ט), ישעיה מיכל, דוד, מאיר. בנותיו וחתניו: מלכה רייזל (נפטרה ליל שבת ט' טבת תרל"ח) וסנדר בלוך פלטי ואליעזר הלברשטם פריידא לאה ומאיר כהן נחמה פרלס (אימה של פאולינה וילבושביץ') חיה פרומע ונחום מינץ מצאצאיו, משפחת זבלודובסקי המורחבת בביאליסטוק שרבים מחבריה התפרסמו בפולין ובהמשך באמריקה. יצחק זבלודובסקי, באתר המוזיאון היהודי בביאליסטוק (בפולנית) נהגה: איצֶ'ה. נקבר בערב חג הפסח, כנראה נפטר יום או יומיים קודם לכן. דער ביאליסטאקער יזכור־בוך, תשמ"ב, עמ' 75. דער ביאליסטאקער יזכור־בוך, תשמ"ב, עמ' 34. פנקס ביאליסטאק, א, תש"ט, עמ' 141. פנקס ביאליסטאק, א, תש"ט, עמ' 84. תמליל הלוחות מופיע בפנקס ביאליסטאק, א, תש"ט, בנספחים עמ' 459. ידיעה על פטירת בנו, דאס נייע לעבן, 4 בנובמבר 1925. פנקס ביאליסטאק, א, תש"ט, עמ' 459.
קזנובס

קזנובס (בשוודית: Casanovas) היא להקה שוודית, שהוקמה בשנת 1989 בעיר ואדסטנה. זכתה ב-"Svenska dansbandsmästerskapen", תחרות המורכבת מלהקות בז'אנר דומה, בשנת 1998. הרכבה הנוכחי כולל את הנריק סטהסון הסולן, ג'ימי לינדברג הגיטריסט, סטפן רידינג הבסיסט והנס פלאהן המתופף. אלבומה Livet börja nu, שיצא ב-30 במאי 2012, נכנס למצעד האלבומים השוודי במקום השישי בשבוע הראשון לצאתו. בנובמבר 2022 נחשף כי היא עתידה להשתתף במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2023, עם השיר "Så kommer känslorna tillbaka". היא השתתפה במקצה השלישי, אך לא העפילה לשלב הבא. מדיה וקבצים בנושא קזנובס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קזנובס (בשוודית) קזנובס, ברשת החברתית פייסבוק קזנובס, ברשת החברתית אינסטגרם קזנובס, סרטונים בערוץ היוטיוב קזנובס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קזנובס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קזנובס, באתר ספוטיפיי קזנובס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קזנובס, באתר Last.fm (באנגלית) קזנובס, באתר AllMusic (באנגלית) קזנובס, באתר MusicBrainz (באנגלית) קזנובס, באתר דיזר קזנובס, באתר Discogs (באנגלית) קזנובס, באתר Songkick (באנגלית) קזנובס, באתר Genius קזנובס, באתר SecondHandSongs קזנובס, באתר טיידל (באנגלית) "Sweden: The artists for Melodifestivalen 2023 revealed". EurovisionWorld.com (באנגלית בריטית). Christian Petersen. 2022-11-29. נבדק ב-2023-03-05. "Casanovas - Swedish Charts". swedishcharts.com. "Veckolista Album, vecka 51". Sverigetopplistan. נבדק ב-19 בדצמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
אלוב & בני

אלוב & בני (בשוודית: Elov & Beny) הם צמד מוזיקלי שוודי מהעיר ארברו, המורכב ממתיאס "אלוב" אלובסון (נולד ב-1989) ואוסקר "בני" קילניוס (נולד ב-1990). הוא הוקם בשנת 2008, וב-2022 הפך לאחד האמנים המושמעים ביותר בשוודיה בספוטיפיי. שירם, "Bubbel på balkongen", יחד עם הזמרת סופי סבנסון, הפך ללהיט קיץ, והגיע למקום השני במצעדי הסינגלים בשוודיה ובנורווגיה. הוא אף צבר כ-24 מיליון השמעות בספוטיפיי וכמיליון צפיות ביוטיוב. "Cheva på fredag" הפך לשיר הארבעה-עשר המושמע ביותר בשוודיה בשירותי הסטרימינג השונים. בשנת 2023 השתתף הצמד במלודיפסטיבלן, הקדם הלאומי של שוודיה לאירוויזיון 2023, עם השיר "Raggen går", שנכתב על ידו, לצד יוהאן ורנר, כריסטיאן ויישאג וטים לארסון. הוא הופיע עמו במקצה הראשון של התחרות, והעפיל לשלב חצי הגמר, שהתקיים ב-4 במרץ. ידו לא הייתה על העליונה, והוא נכשל בניסיון להעפיל לגמר. 2019 – Supa Sova Sex & Likes 2011 – Tanka skiten vi bryr oss inte מדיה וקבצים בנושא אלוב & בני בוויקישיתוף אלוב & בני, ברשת החברתית פייסבוק אלוב & בני, ברשת החברתית אינסטגרם אלוב & בני, סרטונים בערוץ היוטיוב אלוב & בני, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אלוב & בני, באתר ספוטיפיי אלוב & בני, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אלוב & בני, באתר Last.fm (באנגלית) אלוב & בני, באתר AllMusic (באנגלית) אלוב & בני, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלוב & בני, באתר דיזר אלוב & בני, באתר Discogs (באנגלית) אלוב & בני, באתר Songkick (באנגלית) אלוב & בני, באתר Genius אלוב & בני, באתר טיידל (באנגלית) "Sweden: The artists for Melodifestivalen 2023 revealed". EurovisionWorld.com (באנגלית בריטית). Christian Petersen. 2022-11-29. נבדק ב-2023-03-05.
אמיל הנרוהן

אמיל הנרוהן (בשוודית: Emil Henrohn; נולד ב-16 ביוני 1997) הוא זמר שוודי ואושיית רשת. בגיל 15 התחבר ללהקת A*Base, מחווה ללהקת Ace of Base. בשנת 2022 זכה הנרוהן לחשיפה רבה בזכות הסרטון "Jag er mamma", שפורסם לראשונה ב-Tiktok. מאז הפך לאחד מהטיקטוקרים המובילים בשוודיה, עם מיליוני צפיות בסרטוניו. בשנת 2023 גילם את דמותו של ווף במחזמר שיער. כמו כן, נחשף כי הוא עתיד להשתתף במלודיפסטיבלן, הקדם הלאומי של שוודיה לאירוויזיון 2023, עם השיר "Mera mera mera".‏ הוא השתתף במקצה הרביעי, שנערך ב-25 בפברואר, ולא העפיל לשלב הבא. מדיה וקבצים בנושא אמיל הנרוהן בוויקישיתוף אמיל הנרוהן, ברשת החברתית אינסטגרם אמיל הנרוהן, ברשת החברתית טיקטוק אמיל הנרוהן, סרטונים בערוץ היוטיוב אמיל הנרוהן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמיל הנרוהן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אמיל הנרוהן, באתר ספוטיפיי אמיל הנרוהן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אמיל הנרוהן, באתר Last.fm (באנגלית) אמיל הנרוהן, באתר AllMusic (באנגלית) אמיל הנרוהן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמיל הנרוהן, באתר דיזר אמיל הנרוהן, באתר Discogs (באנגלית) אמיל הנרוהן, באתר Genius אמיל הנרוהן, באתר טיידל (באנגלית) "Sweden: The artists for Melodifestivalen 2023 revealed". EurovisionWorld.com (באנגלית בריטית). Christian Petersen. 2022-11-29. נבדק ב-2023-03-05.
אווה רידברג

אווה רידברג (בשוודית: Eva Rydberg; נולדה ב-20 ביוני 1943) היא זמרת, שחקנית, קומיקאית, אמנית רביו ורקדנית שוודית. רידברג נולדה במאלמו שבשוודיה. בילדותה למדה בבית הספר לבלט ושיחקה בתיאטרון ילדים מקומי. בגיל התמחתה בריקוד בלט במאלמו סטאדסטיטר. היא התקבלה לאחת מההפקות הרביו של שפובל ראמל מתיאטראות Ideontheater בסטוקהולם. בשנת 1965 הצטרפה לתיאטרון אודנס שבדנמרק, שם גילמה טום בוי במחזמר "סיפור הפרברים". היא חתמה עמם על חוזה לשלוש שנים. בשנת 1966 רשמה את הופעת הטלוויזיה הראשונה שלה במהלך קטע קומי ששודר ב-Kvitt eller dubbelt.‏ בשנת 1971 השתתפה בסרט "Sound of Näverlur".‏ בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 החלה לעבוד עם פרנסואה ברונט, והופיעה באולימפיה בפריז. בשנת 1977 השתתפה במלודיפסטיבלן, הקדם הלאומי של שוודיה לאירוויזיון 1977, עם השיר "Charlie Chaplin", ודורגה במקום התשיעי. בשנת 2021 חזרה לתחרות עם אווה רוס עם השיר "Rena Rama Ding Dong". הוא העפיל לשלב גלגל ההצלה, אך לא עבר לשלב הגמר. בשנת 2023 שב הצמד לאירוע עם השיר "Länge leve livet". הן לא עברו את שלב המקצים הראשוניים. מדיה וקבצים בנושא אווה רידברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אווה רידברג (בשוודית) אווה רידברג, סרטונים בערוץ היוטיוב אווה רידברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אווה רידברג, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אווה רידברג, באתר ספוטיפיי אווה רידברג, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אווה רידברג, באתר Last.fm (באנגלית) אווה רידברג, באתר AllMusic (באנגלית) אווה רידברג, באתר MusicBrainz (באנגלית) אווה רידברג, באתר דיזר אווה רידברג, באתר Discogs (באנגלית) אווה רידברג, באתר Genius אווה רידברג, באתר SecondHandSongs אווה רידברג, באתר טיידל (באנגלית) "Eva Rydberg om att bli äldre: Måste ha action". Expressen. 7 בינואר 2014. ארכיון מ-10 בינואר 2014. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Gunnarsson, Björn. "Energilöst med tanke på tidigare fullträffar" (בשוודית). hd.se. אורכב מ-המקור ב-11 בינואר 2014. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Björck, Joakim. "En allvarsam väg mot skrattet" (בשוודית). hd.se. ארכיון מ-1 באוקטובר 2013. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Eva Rydberg – ett porträtt". SVT.se. ארכיון מ-24 בספטמבר 2015. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Sound of Näverlur". Nyheter24.se. אורכב מ-המקור ב-12 בינואר 2014. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "SVT sviker Eva Rydberg". Folkbladet.se. אורכב מ-המקור ב-11 בינואר 2014. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Se Eva Rydberg – ett porträtt i SVT Play". Webb-tv.nu. 19 בדצמבר 2013. ארכיון מ-11 בינואר 2014. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "LISTA: De tävlar i Melodifestivalen 2021". Aftonbladet. ארכיון מ-19 במרץ 2021. נבדק ב-4 בדצמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Sweden: The artists for Melodifestivalen 2023 revealed". EurovisionWorld.com (באנגלית בריטית). Christian Petersen. 2022-11-29. נבדק ב-2023-03-05.
אברהם יפה (בנקאי)

אברהם בן משה יפה מבוהמיה (נפטר ב-1533; ידוע גם בשמו הלטיני Abraham Judaeus Bohemus) היה בנקאי יהודי בוהמי מהמאה ה-16, כמו גם גובה מיסים, מלווה כספים, ויהודי חצר, שלימים עבר לפולין ושימש כנציב ועד ארבע ארצות מ-1514 עד 1518. נולד באמצע המאה ה-15 בפראג. אביו משה יפה מבולוניה היה רב פולני וצאצא מצד אביו של רבי אלחנן בן יצחק, בנו של ר"י הזקן. אמו מרגלית בת שמואל הלוי נחשבה לאישה מלומדת ביותר, עד שחלק מצאצאיה אימצו שם משפחה נוסף "מרגליות" על שמה, כמו אחיו של אברהם, רבי יעקב מרגליות-יפה מנירנברג.[דרוש מקור] בתחילת דרכו צבר אברהם הון רב, אותו השאיל מאוחר יותר לאולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה ולקיסר מקסימיליאן הראשון. בסביבות 1495 היגר לקז'ימייז' שבקרקוב, ועד מהרה הפך לבנקאי של אלכסנדר יגיילו ולזיגמונט הראשון, לימים מלך פולין, איתו פיתח מאוחר יותר קשר הדוק. בשנת 1512 הוציא המלך זיגמונט צו המודיע לנתיניו כי מינה את אברהם לממונה עליהם, וכי אחד מתפקידיו של אברהם היא לגבות את מס הקלפי היהודי מקהילות פולין הגדולה ומזוביה ולמסור אותו לאוצר המלך. משנת 1514, גם גבה את מס הקלפי היהודי בפולין קטן, ומילא תפקיד זה עד 1518. באותה תקופה גם עסק אברהם במסחר, והחזיק בתחנת מסחר בלבוב, שם נתן לו המלך בית ברובע היהודי. חובותיו של אברהם גרמו לו להסתכסך עם מחוז קרקוב ועם הקהילה היהודית, שאף הטילו עליו חרם, בעיקר בעד פקודתו של זיגמונט שחייבה את יהודי קרקוב לשלם לאברהם סכום של 200 פלורינים, "על הגנתם מפני האשמות שהועלו נגדם". המלך הורה לכל יהודי פולין, ובמיוחד לרבנים, לכבד את הפריבילגיות שניתנו לאברהם. עבור הפריבילגיות הללו שילם אברהם מס אישי שנתי של 20 דוקטים. בשנת 1518, לאחר השתדלותו של הקיסר מקסימיליאן, סילק זיגמונט את אברהם מתחום השיפוט של ועד ארבע ארצות תוך איום בקנסות. המלך גם דחה את כל ההאשמות נגד אברהם, שחרר אותו ממסים ששילמו שאר היהודים, ואיפשר לו חופש מסחר ובנקאות בכל פולין. בשנת 1533, סילק זיגמונט את אברהם מתחום השיפוט של פקידי המלוכה והכניס אותו לתחום השיפוט של המלכה בונה ספורצה. בסוף ימיו עבר ללבוב, שם נפטר בשנת 1533. נכדו היה רבי משה יפה מקרקוב (אנ'). "Abraham Judaeus Bohemus". Encyclopedia.com (באנגלית). Bohemus, Abraham Judeus, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית) "ABRAHAM OF BOHEMIA", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
ישראל איסר איסרלין (וילנה)

הרב ישראל איסר איסרלין (בערך ה'תקפ"ז, 1827 – ט"ו בתמוז ה'תרמ"ט, 1889) היה מורה צדק בעיר וילנה. חיבר מספר ספרים שכולם יצאו לאור בחייו. אין ידועים פרטים רבים עליו[דרוש מקור]. נולד בעיר סלוצק לאביו רב מרדכי איסרלין ולאמו פריידא בת הרב חיים ברודא מהורודנה, מחבר הספר "תורה אור ודרך חיים" (הורודנה תקפ"ג), נכדו של ר' אברהם ברודא. נישא לבתם של הלמדן הווילנאי ר' יצחק יהודה ליב רבינוביץ (ילב"ש) מחבר הספר "דרכי תשובה – שבל"י הלקט" ואלמנתו עטיל. אשתו התייתמה מאביה לפני נישואיהם. בשנת ה'תרכ"ד, נתמנה למורה צדק בעיר וילנה. ובשנה זו הוציא לאור את ספרו השני אשי ישראל על מסכת שבת, והזכיר את שם אביו בברכת החיים (נ"י), ואילו בספרו השלישי שיצא לאור בשנת ה'תרכ"ח הזכיר את אביו בברכת המתים (ז"ל). שם ישראל – חידושים וביאורים על משניות סדר זרעים. הוציא לאור בעילום שם בשנת ה'תרי"ט. אשי ישראל – שבת – חידושים וביאורים על מסכת שבת. בהקדמה לספר הסביר מדוע החליט להוציא לאור את הספר תוך הזכרת שמו. בין הסיבות מציין את דרישת רבותיו, ורבו ר' יוסף פיימר מסלוצק להזכיר בנוסף לשמו גם את עיר מולדתו. הספר יצא לאור בשנת ה'תרכ"ד. מר ואהלות – על דיני טומאת אוהל. יצא לאור בשנת ה'תרכ"ח. עם הגהות מהרש"ש על הספר. תוספת ירושלים – סיכום הלכות מהתוספתא ומהתלמוד ירושלמי שאינן סותרות את תלמוד בבלי ולא את פסקי שולחן ערוך. הספר יצא לאור בשנת ה'תרל"א. פתחי תשובה – הערות על חלק אורח חיים של השולחן ערוך. הספר יצא לאור בשנת ה'תרל"ה. ישראל איסר בן מרדכי איסרלין (1827-1889), דף שער בספרייה הלאומית פתחי תשובה באתר [דעת]. הלל נח מגיד-שטיינשניידער, עיר ווילנא, חלק א, ווילנא תר"ס, עמ’ 71-69. בן ר' הירש, בן ר' "אברהם ר' איסר'ש". אחיו של ר' הירש הוא הגביר ר' יונה איסרלין, הנקרא "ר' יונה סלוצקער" אודותיו, ראו: עיר גבורים, עמ' 73. רבי יצחק יהודה ליב רבינוביץ, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל" ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק נחשוני

יצחק אייזיק נחשוני (י"ב באייר תשי"ד, 15 במאי 1954 – כ"ד באייר תשפ"ג, 15 במאי 2023) היה עיתונאי חרדי ישראלי, עורך העיתונים "יום השישי", "ערב שבת" ו"מרכז העניינים". נחשוני נולד בבני ברק לסאסי ויהודה נחשוני, שהיה מראשי תנועת פא"י, עורך עיתון "שערים", מחבר ספרים, והוגה דעות. בילדותו למד בתלמוד תורה, מרכז של החינוך העצמאי בבני ברק. בכיתה ה' עבר ל"ישיבת תל אביב", וממנה המשיך לישיבות "היישוב החדש", "איתרי" ו"חברון". את דרכו העיתונאית החל בעיתון "בעצם" שפנה לנוער דתי, והשתלב בתוכניות רדיו של מחלקת המסורת ב"קול ישראל". היה מראשוני העורכים של "מצעד הזמירות" החסידי. בהמשך השתתף גם בתוכנית "מנחת ערב" – תוכנית האקטואליה הדתית הראשונה. לאחר לימודיו בישיבה התגייס לצה"ל ושירת בתחנת גלי צה"ל, לאחר שהיה החרדי הראשון שעבר את המיונים, שם שירת במשך 8 שנים ככתב וכעורך. במקביל שימש כדובר הרבנות הצבאית. בשנת 1983 הקים יחד עם ישראל קצובר את השבועון "יום השישי" שנחשב לפורץ דרך בתחומו והופיע עד לשנת 2001, בזמנו נודע כאחד הלוחמים נגד ההופעות המוזיקליות. ב-2001 מונה לעורך התוכניות ברדיו "קול חי", וכן ערך את השבועונים של הרב אמנון יצחק "ארבע כנפות" ו"שופר ניוז", וכן כתב טורי אקטואליה באתר בחדרי חרדים. הוא הגיש את התכנית "מדינה בתוך מדינה" ברדיו קול חי. ב-2010 מונה לעורך הראשי של עיתון "מרכז העניינים". ב-2021 הוא פרש מתפקידו. ביולי 2021 נחשוני הצטרף לצוות הפרשנים של עיתון "משפחה" וכתב טור שבועי בעיתון. ב-2022 הקים והפעיל בית ספר חרדי לתקשורת. נחשוני שימש כפרשן לענייני חרדים בכלי תקשורת שונים בישראל וכמגיש תוכנית הבוקר של רדיו קול ברמה, לצד איש התקשורת נועם זיגמן. ב-15 במאי 2023 נפטר נחשוני בגיל 69 לאחר שסבל מבעיות בריאותיות והובא למנוחות בבית העלמין סגולה בפתח תקווה. נחשוני היה נשוי לבלומה ואב לחמישה בנים ובת. בהם קובי נחשוני - עיתונאי ynet, ידיעות אחרונות ובשבע, יהודה נחשוני - מנכ"ל עיתון משפחה והמוזיקאי ארהלה נחשוני. אחיו הוא הרב משה נחשוני, רב שכונה בראשון לציון וראש מחלקת הכשרות בעיר. התגורר בפתח תקווה. מדיה וקבצים בנושא יצחק נחשוני בוויקישיתוף יצחק נחשוני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניצן קידר, אב ובן נפגשים לשיחת חג: סבא שלי היה עיתונאי, באתר ערוץ 7, 4 באפריל 2023 דוד רוטנברג, הצעיר מ'גלי צה”ל' ששחרר את התקשורת החרדית מהקופסא, באתר חרדים10, 15 במאי 2023 ynet, הלך לעולמו יצחק נחשוני, מחלוצי העיתונות החרדית, באתר ynet, 15 במאי 2023 משה ויסברג, ברוך דיין האמת: הרב יצחק נחשוני ז"ל נפטר, באתר בחדרי חרדים, 15 במאי 2023
אבנר שמעוני (ראש מועצה)

אבנר שמעוני (נולד ב-16 בספטמבר 1956) הוא איש ציבור שכיהן כראש המועצה האזורית חוף עזה מ-2001 ועד לפירוקה במסגרת תוכנית ההתנתקות ב-2005. נולד לרחל ויחזקאל. התגורר עם משפחתו בראשון לציון. הגיע לנוה דקלים ב-1988 בעקבות חברו מנחם בית-הלחמי. מיד עם בואו החל לשמש מזכיר המועצה האזורית חוף עזה. ב-10 בנובמבר 1987 נעצר, יחד עם בית-הלחמי, בחשד כי היו מעורבים בהריגת נערה פלסטינית בדיר אל-בלח, ושוחררו בערבות לאחר מספר שעות, אך נאסר עליהם לצאת מאשקלון למשך שבוע. בתקופת כהונתו של צבי הנדל כראש המועצה, שימש גזבר המועצה והיה רכז המשק במושב עצמונה. בשנת 2001 נבחר לראשות המועצה. בתקופת כהונתו התמודדו תושבי חבל עזה עם פיגועי הטרור הקשים של האינתיפאדה השנייה, בהם הפיגוע במכינה בעצמונה, רצח טלי חטואל ובנותיה, רצח הרב יצחק עראמה, פיגוע הירי ברפיח ים, הפיגוע בציר כיסופים וירי מתמיד של פצצות מרגמה ורקטות קסאם לעבר יישובי החבל. עם ההכרזה על תוכנית ההתנתקות, היה ממובילי המאבק כנגדה. הוא ורעייתו היו המתיישבים האחרונים שיצאו מגוש קטיף. בשל סירובו ליצור קשר עם מנהלת סל"ע, לא קיבלה משפחתו קרווילה באתר הקרווילות של נוה דקלים בעין צורים, והוא שכר דירה בשפיר הסמוכה. זמן קצר לאחר ההתנתקות התמנה למנכ"ל מועצת יש"ע. ביולי 2006 התפטר מתפקידו. מתנדב במרכז להנצחת מורשת גוש קטיף. כשנה לאחר ביצוע ההתנתקות לקה באפאזיה, ומאז הוא מצוי בהליכי שיקום ומוגבל בתנועה ובדיבור. נשוי לרחל (רוחל'ה), בתו של הקבלן חיים שכטר ואב לארבעה. מתגורר בניצן ב'. אורלי גולדקלנג, ראש מועצת עזה האחרון: "פתאום שרון לא דיבר איתי", באתר nrg‏, 17 ביולי 2005 אבנר שמעוני, סיפור אישי, מרכז מורשת גוש קטיף, סרטון באתר YouTube. שמעון אלקבץ, כדור בגב, בדרך לגימנסיה, חדשות, 11 בנובמבר 1987 שמעון אלקבץ, כעס בדיר אל-בלח, הלם בגוש קטיף, חדשות, 7 בדצמבר 1987 שמעון אלקבץ, מתנחלי גוש קטיף יצאו בריקודים: החשודים בהריגת התלמידה שוחררו, חדשות, 13 בנובמבר 1987 רועי שרון, מנכ"ל מועצת יש"ע הולך הביתה, באתר nrg‏, 9 ביולי 2006