laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ביל נלסון

קלרנס ויליאם "ביל" נלסון השני (באנגלית: Clarence William "Bill" Nelson II; נולד ב-29 בספטמבר 1942) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כסנאטור מטעם מדינת פלורידה בשנים 2001 עד 2019. נלסון החל לכהן כמנהל ה-14 של נאס"א החל מ-3 במאי 2021. נלסון נולד במיאמי כבן יחיד לנני וקלרנס נלסון. משפחתו היא ממוצא סקוטי, אנגלי, אירי ודני. בצעירותו גדל במלבורן ולמד שם בתיכון. לאחר מכן למד באוניברסיטת פלורידה, עד שקטע את לימודיו ועבר לאוניברסיטת ייל. הוא גם סיים תואר במשפטים מאוניברסיטת וירג'יניה. בשנת 1965, בעת מלחמת וייטנאם, התגייס נלסון לכוחות מילואים של צבא ארצות הברית. הוא שירת בשירות סדיר בשנים 1968–1970, וסיים את שירותו כקצין בדרגת קפטן בשנת 1971. לאחר מכן החל לעבוד כפרקליט וכן כעוזר משפטי למושל פלורידה הדמוקרט רובין אסקיו. הוא החל את הקריירה הציבורית שלו בבית הנבחרים של פלורידה, בו היה חבר משנת 1973 עד 1979. לאחר מכן שירת בבית הנבחרים של ארצות הברית עד שנת 1991. בעת כהונתו בקונגרס, הפך בינואר 1986 לחבר הקונגרס המכהן השני שטס לחלל (והראשון מבית הנבחרים), כשטס במשימה STS-61-C של מעבורת קולומביה. נלסון עבר אימונים דרך נאס"א עם סנאטור נוסף מיוטה. משימתם בחלל ארכה 6 ימים, שעתיים ושלוש דקות. הייתה זו טיסת מעבורת החלל האחרונה לפני אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר, שאירע רק 10 ימים לאחר חזרתה של קולומביה ובה נלסון. הוא פרש מהקונגרס לצורך ריצה לא מוצלחת למושל פלורידה, כשהפסיד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לסנאטור המכהן לווטון צ'יילס. לאחר מכן שירת כגזבר פלורידה משנת 1995 ועד 2001, כשנבחר לשתי כהונות. בשנת 2000 רץ נלסון לסנאט של ארצות הברית ונבחר כסנאטור, לאחר שגבר על יריבו הרפובליקני עם זכייה של 52.1%. הוא נבחר בשנית ב-2006 ברוב של 60% ממניין הקולות, וכן ב-2012 עם אחוז דומה. בבחירות לסנאט ב-2018 הפסיד בהפרש קטן למושל פלורידה ריק סקוט. ב-19 במרץ 2021 הכריז נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן על מינויו של נלסון למנהל נאס"א. מינוי אושר פה אחד ב-29 באפריל 2021, והוא הושבע לתפקידו ב-3 במאי 2021. נלסון נשוי ואב לשני בנים. ביל נלסון, ברשת החברתית פייסבוק ביל נלסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ביל נלסון, ברשת החברתית אינסטגרם ביל נלסון, סרטונים בערוץ היוטיוב ביל נלסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביל נלסון באתר נאס"א (באנגלית) ביל נלסון, באתר הסנאט של ארצות הברית הדף של ביל נלסון בפייסבוק ביל נלסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) מרי אלן קלאס, Florida Sen. Bill Nelson wins re-election by defeating Connie Mack, באתר טמפה ביי טיימס, 6 בנובבמר 2012 (באנגלית) אחרי הפסד נוסף בפלורידה, הדמוקרטים מלקקים פצעים ומחשבים את דרכם מחדש, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2020 משרד דובר הבית הלבן, President Biden Announces his Intent to Nominate Bill Nelson for the National Aeronautics and Space Administration, באתר הבית הלבן, 19 במרץ 2021 (באנגלית) סוכנויות הידיעות, סנאטור לשעבר, שהיה בחלל, מונה לעמוד בראש נאס"א, באתר ynet, 19 במרץ 2021 "Senate confirms ex-Sen. Nelson to NASA". The Hill. 29 באפריל 2021. נבדק ב-30 באפריל 2021. {{cite web}}: (עזרה)
ספרטה (מיתולוגיה)

ספרטה (ביוונית עתיקה: Σπάρτη) היא דמות מהמיתולוגיה היוונית. על שמה קרויה העיר ספרטה. היא הייתה בתו של אורוטס בנו של מילס, שהיה המלך של לאקוניה. היא נישאה ללאקדיימון, בנם של זאוס וטייגטה. כשמת אורוטס ירש לאקדיימון את ממלכתו, הוא ייסד עיר וקרא לה ספרטה על שם אשתו. היא ילדה לו שני בנים, אמיקלס שירש את המלוכה, ואורידיקה שנישאה לאקריסיוס וילדה לו את דנאה שילדה את פרסאוס. ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סבסטיאן דוברבייר

סבסטיאן רקאן דוברבייר ברושיני (ספרדית: Sebastián Rakán Dubarbier Bruschini; נולד ב-19 בפברואר 1986) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר שמאלי או כמגן שמאלי. לדוברבייר יש גם דרכון איטלקי. נולד בלה פלאטה, פרובינציית בואנוס איירס, דוברבייר ערך את הופעת הבכורה הבוגרת שלו עבור מועדון הבית חימנסיה לה פלאטה, ומאוחר יותר עבר לתקופת השאלה לקבוצת אולימפו דה באיה בלנקה. בינואר 2008 הוא עבר לשחק באירופה, כאשר חתם בקבוצת צ'.פ.ר. קלוז' מרומניה. בפברואר 2010, דוברבייר עבר קבוצה שוב, כאשר הצטרף לקבוצת ליגת העל הצרפתית לוריאן. ב-14 בינואר בשנה שלאחר מכן, הוא הושאל לקבוצת טנריפה הספרדית. אחרי תקופת השאלה זו, דוברבייר הושאל שוב למועדון ספרדי, הפעם עבור קורדובה, ב-30 בינואר 2012. באוגוסט של אותה השנה, ההשאלה הפכה להיות החתמה רשמית במועדון, ודוברבייר הבקיע שני שערים במהלך עונתם של האנדלוסים בליגה, דבר שסייע להם לסיים את העונה במקום ה-14. ב-28 ביוני 2013, דוברבייר הצטרף לקבוצת הלה ליגה אלמריה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור קבוצתו החדשה ב-19 באוגוסט, במשחק ההפסד הביתי 2–3 מול ויאריאל. בדצמבר 2016 שוחרר מאלמריה וחתם באסטודיאנטס לה פלאטה. ב-15 ביוני 2018 חתם דוברבייר בדפורטיבו לה קורוניה, אך לא שיחק במדיה. ב-2019 חתם בקבוצת באנפילד מליגת העל הארגנטינאית. ליגת העל הרומנית: 2007-2008 הגביע הרומני (2): 2007-2008, 2008-2009 הסופר קאפ הרומני: 2009 זר השנה בליגת העל הרומנית: 2008 מדיה וקבצים בנושא סבסטיאן דוברבייר בוויקישיתוף סבסטיאן דוברבייר, באתר Transfermarkt סבסטיאן דוברבייר, באתר Soccerway סבסטיאן דוברבייר, באתר BDFutbol סבסטיאן דוברבייר, באתר WorldFootball.net סבסטיאן דוברבייר, באתר FootballDatabase.eu
אאוטלו (קומיקס)

אאוטלו (באנגלית: Outlaw, "פורע חוק") היא דמות בדיונית של גיבור-על המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. אאוטלו המקורי הופיע לראשונה בחוברת Punisher Vol.2 #64 מיוני 1992, ונוצר בידי הכותבים דן אבנט ואנדי לנינג, והמאייר דאג ברייטוייט. אאוטלו הוא אלטר-אגו בו השתמשו שתי דמויות - נייג'ל היגינס ואינז טמפל. נייג'ל היגינס הוא אזרח בריטי, שלאחר שמשפחתו נהרגה הושפע ממעשיו של המעניש בארצות הברית והפך למעין גרסה בריטית של המעניש. הוא שימש כאחד מאנשי-הקשר של מיקרוצ'יפ באירופה, וסייע למעניש כשהוא נסע לאנגליה כדי למנוע מהקינגפין להקים סינדיקט פשע באירופה. לאחר שחקר את מותו לכאורה של המעניש, היגינס פרש מלחימה בפשע והשתקע בצפון יורקשייר, אך אולץ לחזור לדרכיו הקודמות כאשר נחטף בידי האספן ואולץ להשתתף ב"תחרות האלופים" נגד הגראנדמאסטר. בסוף המעשה, היגינס הצטרף לקבוצת "אלופי אירופה", במטרה לעזור לאנשים ולא להענישם. אינז טמפל היא מוטאנטית וצאצאיתו של לאנס טמפל, פורע החוק הידוע כאאוטלו קיד. היא נולדה וגדלה בטקסס, שם חבריה לכיתה הציקו לה בכינויים. למרות שיכלה להרביץ להם עם כוחותיה, היא שלטה בהם בהדרכת אביה. כשגדלה, היא החליטה להפוך שכירת חרב, עברה ניתוח הגדלת חזה והחלה ללבוש פאה בלונדינית. היא נתקלה בדדפול כמה פעמים, ונקראה לשמש כמדריכת הירי של סוכן אקס, עמו התחילה קשר רומנטי. אינז שמרה על כוחותיה לאחר אירועי "בית אם", ונלחמה במנהיגת קבוצת "ליגת האנושות" האנטי-מוטאנטית, מלכת המצורעים. דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
מקוק לבן-לחיים

מקוק לבן לחיים (שם מדעי: Macaca leucogenys) הוא מין של מקוק מקבוצת M. sinica. ותפוצתו בצפון-מזרח טיבט. המקוק חי ביערות טרופיים ראשוניים ושניוניים ותואר לראשונה ב-2015 בעיתון American Journal of Primatology (העיתון האמריקאי לפרימטולוגיה). מין זה שרוי בסכנת הכחדה בעקבות כריתת היערות שבהם הוא חי לטובת תיעוש האזור. מדיה וקבצים בנושא מקוק לבן-לחיים בוויקישיתוף מקוק לבן-לחיים, באתר ITIS (באנגלית) מקוק לבן-לחיים, באתר NCBI (באנגלית) מקוק לבן-לחיים, באתר GBIF (באנגלית) מקוק לבן-לחיים באתר הרשימה האדומה של IUCN Li, C.; Zhao, C.; Fan, P. F. (2015). "White-cheeked macaque (Macaca leucogenys): A new macaque species from Modog, southeastern Tibet". American Journal of Primatology: doi:10.1002/ajp.22394 ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פמפיל שיקארו

פמפיל שיקארו (ברומנית: Pamfil Șeicaru), אפריל 1894 - 21 באוקטובר 1980, היה עיתונאי רומני, פוליטיקאי ועורך, שגלה מרומניה לאחר כניסת הצבא האדום ונידון למוות בהיעדרו ומאוחר יותר זכה לחנינה. שיקארו הוסמך כמשפטן ושירת במלחמת העולם הראשונה כקצין בצבא רומניה. ב-1918, לאחר שחרורו מהצבא, התחיל לעבוד כעיתונאי. הוא נבחר לפרלמנט הרומני, כציר עצמאי, שלוש פעמים, בשנים 1928, 1931 ו-1933. שיקארו היה מנהל העיתון Bucovina, שהופיע בצ'רנאוץ והשתתף בכתיבת כתב העת Gândirea (המחשבה). ב-1923 קיבל את תפקיד העורך הראשי בעיתון Cuvântul (המילה). ב-1928 ייסד את כתב העת Curentul (הזרם) בעל המגמות הימניות ולעיתים אפילו ימניות קיצוניות והנהיג אותו עד עזיבת רומניה ב-1944. שיקארו לקח חלק במסע ההכחשה שלאחר מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט הוא פרסם לאחר המרד, ב-17 בפברואר 1941, בעיתונו מאמר בשם "הוצאת הדיבה העגומה של האומה" ובו טען "שאינו יכול להאמין שאלה שהובילו בני אדם לבית המטבחיים לשחוט אותם כמו בהמות היו רומנים ולא זרים. איזה שם הוציאו לנו בקהילת העמים? איזה מוניטין ישאירו לנו?" ומכאן הגיע למסקנה: "מעשיהם הוכיחו כי מוצאם אינו רומני". ב-1944 עזב את רומניה והתיישב בספרד, שם התכונן לפרסם כתב עת שיתמוך באינטרסים הרומנים. הוא נשאר בספרד 30 שנה. ב-1945, ברומניה, נידון למוות בהיעדרו, אך ב-1966 קיבל חנינה וב-1977 ערך ביקור חשאי ברומניה. לאחר עזיבת ספרד קבע את מושבו בדכאו, גרמניה, שם חי עד מותו. 1947 Pax Americana o Pax Sovietica שלום אמריקאי או שלום סובייטי 1948 Dotla. Să rămână doar cenușaדוטלה, שיישאר רק האפר 1959 Istoria partidelor politice în Româniaההיסטוריה של המפלגות הפוליטיות ברומניה 1968 La Roumanie dans la Grande Guerreרומניה במלחמה הגדולה 1968 Karl Marx - Însemnări despre România קרל מרקס - רישומים על רומניה 1975 Die Donau - Fluss der Fünf Meere. Ein Europäisches Problem im Lichte der rumänisch-sowietischen Kontroversenהדנובה - נהר בין חמישה ימים. בעיה אירופאית לאור המחלוקות בין רומניה ובין הסובייטים. 1980 Adevăruri care trebuie amintite אמיתות שצריך להזכיר מדיה וקבצים בנושא פמפיל שיקארו בוויקישיתוף EXCLUSIV: Venit în ţară în secret, Pamfil Şeicaru solicită o audienţă lui Ceauşescu בלעדי: בהגיעו לארץ (לרומניה) בחשאי, פמפיל שיקארו ביקש ריאיון עם צ'אושסקו (ברומנית) Ziaristul Pamfil Şeicaru, ctitorul de la Orşova(הקישור אינו פעיל) העיתונאי פמפיל שיקארו, מייסד המנזר באורשובה. (ברומנית) ז'אן אנצ'ל, "תולדות השואה - רומניה", כרך א' עמוד 399
אמיקלס

אמיקלס (ביוונית: Ἀμύκλας) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית. מלך ספרטה ובנם של לאקדיימון וספרטה. אמיקלס היה בנם של לאקדיימון וספרטה. הוא היה אחיה של אורידיקה שנישאה לאקריסיוס. לאחר מות אביו ירש אותו אמיקלס כמלך ספרטה. הוא נישא לדיומדה והיא ילדה לו את יקינתון (על פי גרסאות אחרות יקינתון היה בנו של פיראוס מלך מוקדון). מלבד יקינתון נולדו לו גם ארגאלוס, וקינורטס, שמלכו אחריו. כמו כן פאוסניאס טוען שהוא היה אביה של לאודמיה אשתו של ארקס. כמו כן הוא נחשב למייסד של העיר העתיקה אמיקלס (כיום באזור הכפר אמיקלס).
ארגאלוס

ארגאלוס (ביוונית: Άργαλος) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, מלך ספרטה בתקופת האגדה, שכיום מתייחסים אליו בתור תקופת הברונזה ביוון. אראגלוס הוא בנם הבכור של אמיקלס ודיומדה, אחיהם של קינורטס ולאודמיה. לאחר מותו של אביו ירש את כיסא המלוכה ולאחר מותו, ירש אותו קינורטס אחיו. ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קינורטס

קינורטס (ביוונית: Κυνόρτας) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, מלך ספרטה בנו של אמיקלס ואחיו של ארגאלוס. הוא היה בנם של אמיקלס ודיומדה, אחיהם של ארגאלוס ולאודמיה. לאחר מותו של אביו ירש את כיסא המלוכה ארגאלוס הבכור, ולאחר מותו של ארגאלוס עלה קינורטס לשלטון. הוא היה אביו של אויבלוס ועל פי גרסאות מסוימות גם של פריארס.
אויבלוס

אוֹיבּלוס (ביוונית: Οἴβαλος) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, מלך ספרטה, בנו של קינורטס, בעלה של גורגופון, ואביו של טינדראוס. אויבלוס ירש את אביו קינורטס כמלך ספרטה. ולאחר מותו של פריארס נישא לאלמנתו גורגופון בתו של פרסאוס, והיא ילדה לו שלושה בנים טינדראוס, היפוקואון, ואיקריוס. אם כי על פי הביבליותקה, ילדה לו אותם נימפה בשם בטאה. כמו כן נולדה לו בת בשם אראנה שנישאה לאחיה למחצה אפראוס.
מנחם ינקוביץ

מנחם ינקוביץ (23 באפריל 1932 - 6 ביוני 1967), היה חייל צבא הגנה לישראל, מקבל עיטור המופת. נולד למשה ואיטה ביום י"ז בניסן ה'תרצ"ב (23 באפריל 1932) בעיר שטפנשטה ברומניה. המשפחה עלתה לארץ בשנת 1948. לאחר שעבר את מחנות המעצר בקפריסין הגיע לארץ אז התחיל ללמוד במשק הפועלות בחדרה. מנחם היה במסגרת עליית הנוער ועבד כמחסנאי בבית האריזה של "תנובה אכספורט" בחדרה. גויס לצה"ל בחודש אפריל 1950 ושירת בחיל ההנדסה. מדי פעם היה נקרא לשירות מילואים. ערב מלחמת ששת הימים נקרא לשירות מילואים, ושימש כחובש פלוגתי. ביום השני לקרבות, כ"ז באייר ה'תשכ"ז (6 ביוני 1967), בקרב על ג'נין הוא פעל עם פלוגתו במשימת חילוץ צוותי טנקים שהיו נתונים להתקפות שריון וחיל רגלים ירדני. באותו קרב זינק פעמים מספר מהזחל"ם תחת אש מדויקת ויעילה ותוך חירוף נפש פנה לפצועים, חבש וטיפל בהם, הוא המשיך בפעולה זו עד שנפגע מטנק אויב - ונפל. הניח אשה וילד, בנפלו הייתה אשתו בהריון. הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי בעפולה ולאחר זמן הועבר לבית הקברות הצבאי בנתניה. צוין לשבח על ידי אלוף פיקוד הצפון על אומץ לב ומסירות למופת, מאוחר יותר הומר הצל"ש בעיטור המופת. ב"ספר הגבורה" בהוצאת אגודת העיתונאים תל אביב וניצולי ברגן בלזן, תואר קרב הגבורה שלו. בחוברת "לזכרם" לזכר גיבורי עוצבת "ברק" בהוצאת חבריו לנשק ואף בחוברת "לוחמי ההנדסה בגבורתם" הונצח שמו. עמוד עליו ועל פרטים מחייו נמצא ב"תהילת נצח לבני נתניה שנפלו על משמרתם". כן הונצח שמו בספר "אנשי הפלדה". קורות החיים של ינקוביץ, מנחם ("מני"), באתר "יזכור" של משרד הביטחון
הרפובליקה של קרים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הרפובליקה של קרים – יחידה מנהלית בשטחי חצי האי קרים, שטח במחלוקת בין אוקראינה לרוסיה. הרפובליקה האוטונומית של קרים – יחידה מנהלית השטחי חצי האי קרים באוקראינה. בפועל, חדלה להתקיים בשנת 2014. הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של קרים – יחידה מנהלית בשטחי חצי האי קרים שהייתה חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית בתקופת ברית המועצות. הרפובליקה העממית של קרים – מדינה מוסלמית חילונית קצרת ימים שהתקיימה בחצי האי קרים בין 1917 ו-1918. קרים
טימופיי מוזגוב

טימופיי פבלוביץ' מוזגוב (ברוסית: Тимофей Павлович Мозгов; נולד ב-16 ביולי 1986) הוא כדורסלן רוסי, המשחק בעמדת הסנטר ברונה מוסקבה. מאז שנת 2009 חבר מוזגוב בנבחרת רוסיה בכדורסל. מוזגוב, בנו של שחקן כדוריד מקצועי, נולד בלנינגרד שבברית המועצות ובגיל צעיר עבר עם משפחתו לרפובליקת אדיגיה. בגיל 16 חזר לסנקט פטרבורג והחל להתאמן בכדורסל במסגרת פנימייה מקומית. ב-2006 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של חימקי מוסקבה, אך לא זכה לדקות משחק רבות ושותף בעיקר במשחקי קבוצת המילואים של המועדון. בעונת 2008/2009 כבר שותף במשחקים רבים של הקבוצה, בין השאר בעקבות פציעתו של מאצ'יי לאמפה. הוא הצטיין הן בליגת העל הרוסית והן ביורוקאפ, מפעל בו התקדמה חימקי עד הגמר בו הפסידה לריטאס וילנה. מוזגוב נבחר בתום העונה לשחקן המשתפר של הליגה הרוסית. ב-2010 עבר לשחק בליגת ה-NBA לאחר שחתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצת ניו יורק ניקס. בפברואר 2011 הועבר בטרייד לדנוור נאגטס, בעסקה בה עבר כרמלו אנתוני לניקס. בעקבות השביתה ב-NBA ב-2011, חזר לשחק ביולי אותה שנה בחימקי מוסקבה עד לסיום השביתה. בינואר 2015 הועבר בטרייד לקליבלנד קאבלירס. בעונת 2015/2016 זכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA. ביולי 2016 חתם על חוזה ל-4 עונות בלוס אנג'לס לייקרס, עבור כ-64 מיליון דולר. ביוני 2017 הועבר בטרייד לברוקלין נטס, יחד עם דיאנג'לו ראסל, בתמורה לברוק לופז וזכויות הדראפט על קייל קוזמה. ב-6 ביולי 2018 הועבר בטרייד לשארלוט הורנטס, ויומיים לאחר מכן נשלח בטרייד נוסף לאורלנדו מג'יק. ביולי 2019 שוחרר מהמג'יק. ביולי 2019 חזר לרוסיה וחתם בחימקי מוסקבה. בדצמבר 2021 עבר לרונה מוסקבה. מוזגוב החל לשחק בנבחרת רוסיה ב-2009 והשתתף באליפות אירופה בכדורסל 2009 בה סיימה הנבחרת במקום השביעי. באליפות העולם בכדורסל 2010 היה הקלע הבולט של הנבחרת עם 13 נקודות בממוצע למשחק ובנוסף רשם 4.4 ריבאונדים וחסימה אחת בממוצע למשחק. באליפות אירופה בכדורסל 2011 זכה עם נבחרתו במקום השלישי. הוא סיים את האליפות עם ממוצעים של 9.5 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק. באולימפיאדת לונדון (2012) זכה עם נבחרת רוסיה במדליית ארד. בשמונת המשחקים בטורניר קלע 10 נקודות בממוצע, קלט 3.5 ריבאונדים וחסם 0.5 פעמים בממוצע למשחק. מדיה וקבצים בנושא טימופיי מוזגוב בוויקישיתוף טימופיי מוזגוב, ברשת החברתית פייסבוק טימופיי מוזגוב, ברשת החברתית אינסטגרם טימופיי מוזגוב, ברשת החברתית VK פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג בנג'מין הופמן, ניו יורק טיימס, למזלו של טימופיי מוזגוב, יש דברים שאי אפשר ללמד, באתר הארץ, 11 בינואר 2015 nrg ספורט, צפו: הטעות המביכה של טימופיי מוזגוב, באתר nrg‏, 19 במרץ 2015 אלעד זאבי, טימופיי מוזגוב, הפתעה בגובה 2.16 מטר, באתר הארץ, 9 ביוני 2015 ynet ספורט, עובר לקאבס: טימופיי מוזגוב מצטרף לקליבלנד, באתר ynet, 8 בינואר 2015 מוזגוב נשלח בטרייד לשארלוט, באתר הקבוצה, 6 ביולי 2018 אורלנדו מצרפת את מוזגוב וגרנט, באתר הקבוצה, 8 ביולי 2018
W3Schools

W3Schools הוא אתר מידע פופולרי למפתחים ובעיקר למפתחים בתחומי פיתוח אתרי אינטרנט. הוא אחד האתרים הפופולריים בעולם ומיקומו בדירוג אלקסה הוא 191 (ספטמבר 2020). האתר כולל מדריכים ויזואליים, אינטראקטיביים, והפניות לקורסים קצרים לפי נושאים כגון: תחומי HTML: כולל HTML,‏ CSS,‏ Bootstrap ו־Sass תחומי JavaScript: כולל JavaScript,‏ jQuery,‏ React,‏ AngularJS,‏ AJAX ו־JSON תחומי גרפיקה ב־HTML: כולל HTML5 Canvas (אנ'),‏ SVG וגוגל מפות תחומי תכנות: כולל פייתון, ג'אווה, C++ ו־C# תחומי פיתוח בצד שרת: כולל SQL,‏ PHP,‏ ASP,‏ ASP.NET,‏ VBScript ו־Node.js תחומי XML: כולל XML,‏ DTD,‏ Schema,‏ XML DOM,‏ XPath,‏ XSLT,‏ XQuery,‏ RSS,‏ WSDL האתר פופולרי במיוחד בהודו ובארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא W3Schools בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של W3Schools ערוץ W3Schools באתר יוטיוב W3Schools, ברשת החברתית פייסבוק W3Schools, ברשת החברתית אינסטגרם W3Schools, ברשת החברתית LinkedIn W3Schools, סרטונים בערוץ היוטיוב על פי אלקסה, בינואר 2019, בשתי המדינות אחוז המבקרים מתוך מספר הגולשים הכללי עמד על יותר מ-40% ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המחוז הפדרלי של קרים

המחוז הפדרלי של קרים (ברוסית: Крымский федеральный округ) היה אחד מהמחוזות הפדרליים של רוסיה. היה המחוז הפדרלי הקטן ביותר וכלל את רפובליקת קרים ואת העיר הפדרלית סבסטופול. המחוז שכן בחצי האי קרים והיה המחוז היחיד ברוסיה שהיווה חצי אי והיה נטול כל רצף טריטוריאלי עם הפדרציה הרוסית (אם כי היה מחובר יבשתית לאוקראינה). המחוז הוקם בהתאם לצו נשיאותי מ-21 במרץ 2014, כתוצאה מסיפוח קרים. אוכלוסיית המחוז מונה 2,294,888 איש (לפי מפקד מ-1 בינואר 2015) ושטחו 26,171 קמ"ר. בצו נשיאותי מה-28 ביולי 2016 המחוז פורק ושטחו אוחד עם המחוז הפדרלי הדרומי. משרדו של נציג הנשיא במחוז היה בעיר סימפרופול, המרכז האדמיניסטרטיבי של חצי האי (אף שהעיר הגדולה ביותר היא סבסטופול). נציג הנשיא היה אולג בלאוונצב (ממרץ 2014 ועד יולי 2016). במחוז נכללו: הרפובליקה של קרים העיר הפדרלית סבסטופול במחוז היו 19 ערים. הערים המרכזיות היוו: סבסטופול סימפרופול יבפטוריה יאלטה פאודוסיה קרץ' בחצ'יסראי השטח היווה חבל ארץ שנוי במחלוקת, מאחר שאוקראינה ושאר העולם רואים בקרים שטח אוקראיני, אף שזו כבר אינה שולטת בו דה פקטו. הפרלמנט האוקראיני הכריז באופן רשמי על קרים, וכן על המחוזות דונצק ולוהנסק, כ"שטחים כבושים באופן זמני". אולג בלאוונצב (21 במרץ 2014 - 28 ביולי 2016) סיפוח חצי האי קרים (2014) מדיה וקבצים בנושא המחוז הפדרלי של קרים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המחוז הפדרלי של קרים
אנוש (אלבום)

אנוש הוא אלבומה השלישי של יעל דקלבאום, שיצא בשנת 2015, לאחר גיוס כספי מוצלח באתר הדסטארט. האלבום, שהוא האישי והחשוף מבין אלבומיה של יעל, הוקלט בשישה ימים רצופים ואינטנסיביים ושיריו אקוסטיים ומינימליסטיים במהותם. האלבום משלב שירים באנגלית ועברית ומנגנים בו גלעד דוברצקי, תומר ישעיהו ויוסי פיין, שגם הפיק את האלבום. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי יעל דקלבאום.  גיא טנא, יעל דקלבאום - אנוש, 30 במרץ 2015, באתר "בילויים" יוסי חרסונסקי, יעל דקלבאום, אנוש, 14 באפריל 2015, באתר yosmusic ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גנדיה

גנדיה (בספרדית: Gandía, בוולנסית: Gandia) היא עיר במחוז ולנסיה בקהילה האוטונומית ולנסיה בספרד. העיר שוכנת על חוף הים התיכון בצדה המזרחי של ספרד, במרחק של כ-70 קילומטרים דרומית לוולנסיה, בירת המחוז והקהילה האוטונומית. בעיר מתגוררים 74,814 תושבים (נכון ל-2016). באזור גנדיה ובמערות סביבה נמצאו שרידים מהתקופה הרומית המצביעים על קיומה של התיישבות בתחילת השלטון הרומי באזור. מקורה של ההתיישבות הנוכחית הוא בשלטון המוסלמי על חצי האי האיברי בסוף ימי הביניים. גנדיה נזכרת לראשונה במסמך מ-1249 שנכתב על ידי חיימה הראשון, מלך אראגון, ובו נאמר שהמלך העביר את השליטה בעיירה לבנו פדרו (שהפך ברבות הימים לפדרו השלישי, מלך אראגון). בהמשך השלטון בעיירה עבר בין אצילים שונים עד שבמאה ה-14 נוצר התואר "דוכס גנדיה". הדוכסים ביססו את כלכלת העיר על גידול קנה סוכר ופיתחו את העיר. העיר הפכה למרכז תרבותי אזורי ופעלו בה סופרים כמו ז'ואנוט מרטורל, שגם נולד בעיר. בסוף המאה ה-16 פרננדו השני, מלך אראגון, העביר את התואר לידי בית בורג'ה. ב-1548 הוקמה בעיר אוניברסיטת גנדיה, על ידי הדוכס פרנסיסקו דה בורג'ה, שהייתה אחת האוניברסיטאות החשובות באזור. האוניברסיטה נסגרה ב-1772 על ידי קרלוס השלישי, מלך ספרד, לאחר שהוא גירש את הישועים שניהלו אותה מספר שנים קודם לכן. העיר שמרה על המעמד הגבוה שלה במשך המאה ה-16 והשנים הראשונות של המאה ה-17, אך ב-9 באפריל 1609 פליפה השלישי, מלך ספרד, הורה על גירושם מספרד של המוריסקוס, צאצאי מורים שהתנצרו. גירוש המוריסקוס, שהיו בעלי תפקידי מפתח בגידול הסוכר באזור העיר, גרם להידרדרות גדולה בכלכלתה של גנדיה. במחצית השנייה של המאה ה-18 הדוכסים פסקו לשבת בגנדיה עצמה ועברו לשבת במדריד, בירת ספרד. באותה תקופה העיר החלה לשגשג מחדש תחת שלטונו של קרלוס השלישי. בהמשך העיר החלה לעבור הליך תיעוש. במהלך מלחמת האזרחים בספרד, בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20, גנדיה הופצצה מספר פעמים על ידי חיל האוויר של איטליה הפשיסטית. בשנות ה-60 של המאה ה-20 העיר החלה לגדול באופן משמעותי והיא סיפחה אליה מספר ערים קטנות שהיו צמודות אליה. עד המאה ה-19 כלכלת העיר התבססה בעיקר על ייצור משי וצימוקים. בסוף המאה ה-19 הכלכלה עברה להסתמך על כריית פחם, גידול תפוזים ודיג. מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 הכלכלה מסתמכת גם על תיירות. בעיר נמצא קמפוס של האוניברסיטה הפוליטכנית של ולנסיה. צרפת לאוואל, צרפת מדיה וקבצים בנושא גנדיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גנדיה (בקטלאנית ובספרדית) גנדיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טרילוגיה

טרילוגיה (מיוונית: τριλογία, טרי – שלוש, לוגוס – חיבור, מאמר) היא סדרה של שלוש יצירות, לרוב ספרותיות, העומדות בזכות עצמן וקשורות זו לזו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אורסטיאה מורכבת משלוש טרגדיות שחיבר אייסכילוס (Αίσχύλος) במאה ה-5 לפנה"ס. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש לחלק לתקופות, סוגים והשפעה על ההתפתחות. בין הטרילוגיות המפורסמות בספרות ניתן למצוא את "טרילוגיית בורן" של רוברט לודלום, "חומריו האפלים" של פיליפ פולמן, "הקומדיה האלוהית" של דנטה אליגיירי, "ילד האריות" של זיזו קורדר, "שר הטבעות" של ג'.ר.ר. טולקין, "משחקי הרעב" של סוזן קולינס, "חמישים גוונים של אפור" של אי. אל. ג'יימס, "ברטימאוס" של ג'ונתן סטראוד, "פרש הברונזה" של פאולינה סיימונס ועוד. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש לחלק לתקופות, סוגים והשפעה על ההתפתחות. בקולנוע ניתן למנות את שלוש הטרילוגיות של "מלחמת הכוכבים" בבימויו של ג'ורג' לוקאס, "הסנדק" בבימוי פרנסיס פורד קופולה, "האיש ללא שם" בבימוי סרג'ו לאונה, "בחזרה לעתיד" בבימוי רוברט זמקיס, טרילוגיית באטמן "האביר האפל" בבימוי כריסטופר נולאן "חמישים גוונים של אפור" ועוד. בקולנוע הישראלי קיימת הטרילוגיה "ולקחת לך אישה", "שבעה" ו"גט - המשפט של ויויאן אמסלם" בבימויים של רונית ושלומי אלקבץ. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. טריפטיכון טטרלוגיה פנטלוגיה הקסלוגיה הפטלוגיה טרילוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שומרת הסוד

שומרת הסוד (באנגלית: The Secret Keeper) הוא רומן על רקע היסטורי שכתבה הסופרת קייט מורטון. זהו ספרה הרביעי של הסופרת והוא יצא לאור בשנת 2012. הספר תורגם מאנגלית לעברית על ידי דנה אלעזר-הלוי ויצא לאור בישראל בשנת 2014 על ידי הוצאת הספרים כנרת-זמורה-ביתן. סיפור המסגרת של הספר מתרחש בשנת 2011 ומספר את סיפורה של לורל, שחקנית מוכרת ואהובה, המתחקה אחר עברה המסתורי של אימה, דורותי ניקולסון. הספר פותח בתיאור אפיזודה משנת 1961 בה לורל בת ה-16 עדה שלא מרצונה לפשע נורא שהתרחש בביתה. במשך השנים שעברו מאז לא דובר כלל על האירוע שהתרחש. אך כעבור 50 שנה, כשאמה שוכבת על ערש דווי, לורל מרגישה צורך לברר מה בדיוק קרה באותו יום קיצי ונאה של שנת 1961 לפני שיהיה מאוחר מדי. לורל עוקבת אחרי רמזים שהיא מגלה בין חפציה של אימה ומנהלת מחקר מעמיק אודות עברה של אימה. בין פרקי המחקר משולבת העלילה המרכזית שהתרחשה בשנת 1941 בלונדון. בעלילה המרכזית, שמתרחשת בשנות מלחמת העולם השנייה, מככבת דורותי סמית'ם הצעירה שהגיעה מהעיר קובנטרי ללונדון כדי לממש את עצמה. דורותי שומרת על קשרי חברות עם ג'ימי מטקאף, אותו הכירה בחופשה משפחתית בבורנמות. זמן קצר לאחר שהגיעה ללונדון החלה דורותי לעבוד כבת לווייתה של ליידי גוונדולין קלדיקוט, הרווקה הזקנה והעשירה. במסגרת תפקידה התגוררה דורותי בביתה המפואר של ליידי גוונדולין ברחוב קמפדן גרוב בבית מספר 7. מול ביתה של ליידי גוונדולין, בבית מספר 25, התגוררו בני הזוג העשירים הנרי וויוויאן ג'נקינס. דורותי וויוויאן התנדבו ב"ארגון הנשים המתנדבות" וסייעו בכך למאמץ המלחמתי. דורותי העריצה את ויוויאן בסתר ליבה וייחלה נואשות להיות חברה קרובה שלה. דורותי ניסתה ליצור קשר עם ויוויאן, אך נחלה כישלון צורב. דורותי הפגועה תכננה תוכנית מסוימת כדי לנקום בויוויאן, אך בשלב ביצוע התוכנית משהו השתבש לגמרי ויצא משליטה. כתוצאה מכישלון התוכנית נאלצה דורותי לנוס על נפשה ולפתוח בחיים חדשים הרחק מלונדון. הספר "שומרת הסוד" באתר סימניה עלית קרפ, "שומרת הסוד": סוף טוב זה לא הכל, באתר הארץ, 30 ביולי 2014