laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גנזבה דיבאבה

גנזבה דיבאבה (נולדה ב-8 בפברואר 1991) היא אתלטית אתיופית. אלופת העולם (בייג'ינג 2015), סגנית האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ושיאנית העולם לשעבר בריצת 1500 מטר. נוסף לכך, היא שיאנית העולם הנוכחית בריצת 1500 מטר, ריצת 3000 מטר וריצת 5000 מטר באולם. דיבאבה נולדה בבקוג'י שבמחוז ארסי באתיופיה. אחיותיה הגדולות הן האתלטיות טירונש דיבאבה, אלופה אולימפית ואלופת עולם ואג'גייהו דיבאבה, סגנית אלופה אולימפית. בת דודתה, דררטו טולו אף היא אלופה אולימפית. כנערה זכתה ב-2008 במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה לנוער בריצת 5000 מטר, בשנים 2008 ו-2009 זכתה פעמיים ברציפות באליפות העולם לנוער במרוצי שדה וב-2010 זכתה במדליית זהב באליפות העולם לנוער בריצת 5000 מטר. ב-2012 זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה באיסטנבול. היא סיימה בתוצאה של 4:05.78 דקות. באולימפיאדת לונדון (2012) סבלה מפציעה במהלך המקצה המוקדם של ריצת 1500 מטר ולא סיימה את התחרות. לאחר האולימפיאדה עברה להתאמן תחת הדרכתו של ג'אמה אדן. בפברואר 2014 שברה את שיא העולם בריצת 1500 מטר באולם כשקבעה תוצאה של 3:55.17 דקות בתחרות בקרלסרוהה. חמישה ימים אחר כך שברה את שיא העולם בריצת 3000 מטר באולם בתוצאה של 8:16.60 דקות בתחרות בסטוקהולם. שבוע לאחר מכן שברה גם את שיא העולם בריצת שני מייל באולם, בתוצאה של 9:00.48 דקות, שיפור של כמעט שש שניות מהשיא הקודם של מסרט דפאר (9:06.26 דקות). במרץ 2014 זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר באליפות העולם באולם שהתקיימה בסופוט שבפולין. בפברואר 2015 שברה את שיא העולם בריצת 5000 מטר באולם כשקבעה תוצאה של 14:18.86 דקות בתחרות XL גאלן בסטוקהולם. ביולי 2015 שברה את שיא העולם מ-1993 בריצת 1500 מטר, והעמידה אותו על 3:50.07 דקות. באליפות העולם ב-2015 זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4.08.09 דקות ובמדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:44.14 דקות לאחר המנצחת אלמז איינה (14.26.83 דקות) וסגניתה סנברי טפארי (14:44.14 דקות). בעקבות הישגיה זכתה דיבאבה בתואר אתלטית השנה בעולם לשנת 2015. במרץ 2016 זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה באולם בריצת 3000 מטר, כסיימה בתוצאה של 8:47.43 דקות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:10.27 דקות לאחר המנצחת פיית' קיפייגון מקניה (4:08.92 דקות). באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8.45.05 דקות ובמדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4.05.27 דקות. מדיה וקבצים בנושא גנזבה דיבאבה בוויקישיתוף גנזבה דיבאבה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי גנזבה דיבאבה, באתר olympedia.org גנזבה דיבאבה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית גנזבה דיבאבה, באתר ליגת היהלום גנזבה דיבאבה, באתר Track and Field (נשים) נזבה דיבאבה באתר runnersworld.com נזבה דיבאבה באתר all-athletics.com עוזי דן, לגנזבה דיבאבה יש סיבה למסיבה בארוחה המשפחתית, באתר הארץ, 19 ביולי 2015 Genzebe Dibaba At Home with the Ethiopian Athletics Star, אתר YouTube Genzebe Dibaba Sets Third World Indoor Record in 15 Days, אתר runnersworld.com‏ 16 בפברואר 2014
דיבאבה

האם התכוונתם ל... אג'גייהו דיבאבה – אתלטית אתיופית, סגנית אלופה אולימפית בריצת 10000 מטר גנזבה דיבאבה – אתלטית אתיופית, שיאנית העולם בריצת 1500 מטר טירונש דיבאבה – אתלטית אתיופית, אלופה אולימפית בריצת 5000 מטר ובריצת 10000 מטר מרה דיבאבה – אתלטית אתיופית, אלופת העולם בריצת מרתון
לוקאס ואסקס

לוקאס ואסקס איגלסיאס (בספרדית: Lucas Vázquez Iglesias; נולד ב-1 ביולי 1991) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הקיצוני והמגן בריאל מדריד ובנבחרת ספרד. לוקאס נולד בלה קורוניה שבמחוז גליסיה, ספרד. לוקאס שיחק במספר מועדונים קטנים לפני שהצטרף למערכת הנוער של ריאל מדריד ב-2007 בגיל 16. הוא ערך את הופעותיו המקצועיות הראשונה בעונת 2010–2011 בריאל מדריד C. בקמפיין שלאחריו כבש 4 שערים ב23 משחקים על מנת לעזור לריאל מדריד קסטיליה לחזור לסגונדה דיוויזיון לאחר היעדרות של 5 שנים, את הופעתו הראשונה ערך ב-28 בפברואר 2012 במשחק תיקו נגד לה רודה שהסתיים בתוצאה 2-2. ואסקס ערך את הופעתו הראשונה בסגונדה דיוויזיון עם ריאל מדריד קסטיליה ב-17 באוגוסט 2012 בהפסד חוץ 1–2 לויאריאל. ב-19 באוגוסט 2014 הושאל ואסקס לאספניול מליגת העל הספרדית למשך עונה עם אפשרות לקנייה, וערך את הופעתו הראשונה בקמפיין ב-30 באוגוסט כאשר החליף את סלבה סביליה במחצית השנייה, המשחק הסתיים בהפסד 1–2 לסביליה. את שערו הראשון בליגה כבש ואסקס ב-5 באוקטובר 2014 בניצחון 0–2 על ריאל סוסיאדד. ב-3 ביוני 2015 החליטה אספניול לממש את קנייתו של ואקסקס והוא חתם על חוזה למשך 4 שנים, כשסכום העברתו מריאל מדריד היה 500 אלף יורו. ב-30 ביוני 2015 השתמשה ריאל מדריד בסעיף בחוזהו של ואסקס המאפשר רכישה חוזרת בסך מיליון יורו, וואסקס חזר לקבוצה, והיה שותף, בין השאר, לזכייתה של ריאל מדריד שלוש פעמים ברציפות בליגת האלופות, בין השנים 2016–2018. ואסקס לא ייצג כלל את נבחרות ספרד הצעירות. לקראת יורו 2016 זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד על ידי המאמן ויסנטה דל בוסקה, ב-7 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו כשפתח בהרכב בהפסד 0:1 לנבחרת גיאורגיה במשחק הכנה לטורניר. הופיע בטורניר עצמו פעם אחת בלבד כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 בשמינית הגמר בהפסד 2:0 לנבחרת איטליה. נכלל בסגל הנבחרת לטורניר המונדיאל 2018 ברוסיה, בו שיחק ארבע דקות בלבד בתיקו 3:3 מול נבחרת פורטוגל. לא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר יורו 2020 וטורניר המונדיאל 2022 בקטאר. ריאל מדריד אליפות ספרד (4): 2016/2017, 2019/2020, 2021/2022, 2023/2024 הסופרקאפ הספרדי (4): 2017, 2020, 2021/2022, 2023/2024 ליגת האלופות (5): 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2021/2022, 2023/2024 הסופר קאפ האירופי (4): 2016, 2017, 2022, 2024 גביע העולם למועדונים (4): 2016, 2017, 2018, 2022 מדיה וקבצים בנושא לוקאס ואסקס בוויקישיתוף לוקאס ואסקס, ברשת החברתית פייסבוק לוקאס ואסקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוקאס ואסקס, ברשת החברתית אינסטגרם לוקאס ואסקס, באתר Transfermarkt לוקאס ואסקס, באתר Soccerway לוקאס ואסקס, באתר BDFutbol לוקאס ואסקס, באתר WorldFootball.net לוקאס ואסקס, באתר National Football Teams לוקאס ואסקס, באתר FootballDatabase.eu לוקאס ואסקס, באתר ESPN פרופיל, באתר הרשמי של ריאל מדריד
מישל קפאנדו

מישל קפאנדו (בצרפתית: Michel Kafando, נולד ב-18 באוגוסט 1942 בוואגאדוגו) הוא דיפלומט ופוליטיקאי בורקינאי, כיהן כנשיא זמני של בורקינה פאסו ב-21 בנובמבר 2014 - 29 בדצמבר 2015. נכנס לתפקידו בעקבות ההתקוממות שהביאה להדחת הנשיא בלז קמפאורה ששלט במדינה למשך 27 שנה ובעקבות הסכם בין הצבא למפלגות הפוליטיות וקבוצות אזרחיות בנוגע להקמת ממשל מעבר עד לבחירות החדשות ב-2015. מישל קפאנדו נולד בשנת 1942 בוואגאדוגו. הוא לימודי תיכון במכללת ז'אן בטיסט בעיר הולדתו. אחר למד בבירת סנגל, דקר ובז'נבה. בשנת 1969 סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת בורדו בצרפת, אחר כך עשה עד שנת 1972 לימודי מדעי מדינה בפריז. בשנת 1990 סיים עבודת דוקטורט במדעי המדינה באוניברסיטת פריז 1 -סורבון בנושא:"מדינות מועצת ההסכמה - בנין, בורקינה פאסו, קוט ד'יוואר, ניז'ר, טוגו ומדינות הגוש המזרחי:מעוניות אידיאולודית לפתיחות דיפלומטית, 1990-1960". קפאנדו מילא תפקידים שונים בשירות החוץ של מדינתו. בשנים 1981–1982 נציג ארצו (אז וולטה עילית) בארגון האומות המאוחדות וגם השגריר בקובה. בשנים 1980-1977 ושוב ב-1983-1982 כיהן כשר החוץ בימי נשיאותו של ז'אן-בטיסט ודראוגו. בשנים 1998–2011, בימי שלטונו של בלז קמפאורה, ייצג שוב את מדינתו באו"ם. הוא פרש לגמלאות בשנת 2011 ועסק בייעוץ ובגידול עופות בפרבר של עיר הבירה. מישל קפאנדו נשוי ואב לשני ילדים. בעקבות ההתקוממות משנת 2014 הודח ב-31 באוקטובר 2014 הנשיא בלז קמפאורה השלטון נתפס על ידי הצבא. האיחוד האפריקאי דרש שתוך שבועיים השלטון יימסר לאזרחים. בהתאם להסכם בין הצבא לכוחות הפוליטיים וקבוצות אזרחיות במדינה, אומצה ב-13 בנובמבר 2014 אמנת מעבר. ב-21 בנובמבר העביר לטננט קולונל יאקובה איזאק זידה את סמכויות ראש המדינה לנשיא הזמני שנבחר על ידי ועדה, מישל קפאנדו. זידה התמנה על ידי קפאנדו לראש ממשלה והרכיב ממשלה זמנית עד לבחירות. ביולי 2015 החליט הנשיא לקחת מזידה את סמכויות שר הביטחון ולהשאירו בתפקיד ראש הממשלה בלבד. ב-16 בספטמבר 2015, יומיים אחרי שהוועדה לפיוס לאומי ורפורמות המליצה על פירוק המשמר הנשיאותי המיוחד ("הרגימנט לביטחון נשיאותי" RSP), חברים ביחידה זו עצרו את הנשיא קפאנדו ואת ראש הממשלה זידה בעת ישיבת הממשלה. ההפיכה הצבאית שאורגנה ככל הנראה על ידי קצינים שתמכו בעבר בשלטונו של בלז קומפאורה הקימה "מועצה לאומית לדמוקרטיה" בראשות הגנרל בדימוס ז'ילבר דיאנדרה, מפקד לשעבר של RSP ויד ימינו של הנשיא לשעבר קומפאורה. ב-18 בספטמבר 2015 ה"מועצה" הורתה לשחרר את מישל קפאנדו ממעצר. כעבור מספר זמני הוחזרו לו ולזידה מפתחי השלטון. מדיה וקבצים בנושא מישל קפאנדו בוויקישיתוף מינויו כשגריר באו"ם ב-1998, science blog (באנגלית) מינויו לנשיא זמני - בכתבה באתר Burkina 24 ,כולל נאומו אחרי המינוי Abdou Zoure 17 בנובמבר 2014 (בצרפתית) באתר רדיו פראנס אנטרנסיונאל (בצרפתית) בוקרינה פאסו מאמצת אמנת מעבר, באתר "קואסי" 16 בנובמבר 2014 (בצרפתית) חדשות הסוכנות AFP באתר yahoo
ישראלה אבתאו

ישראלה אבתאו (באנגלית: Israela Avtau; נולדה בשנת 1987) היא דוגמנית ישראלית. אבתאו נולדה ברמלה, ישראל, כילדה שלישית מתוך ארבעה למשפחה יוצאת אתיופיה. בעקבות עבודתו של אביה, בגיל 5 עברה לאילת עם אימה, עדנה ושאר האחים והאחיות שלה. לא-שירתה בצה"ל עקב בעיות רפואיות. היא זכתה בתואר "מיס אילת" בגיל 15. שנה לאחר מכן, בגיל 16, ניצחה בתחרות של סוכנות הדוגמנות עלית בישראל, ונסעה לייצג את ישראל בתחרות הבינלאומית "מראה השנה של עלית" שנערכה בסינגפור, ביחד עם הסגנית הראשונה מאי אקרמן. בגיל 17 עברה להתגורר בתל אביב, בגיל 20 התגוררה מספר חודשים בפריז, ובגיל 21 עברה לניו יורק. בשלהי נובמבר 2008 פסק בית משפט השלום בתל אביב כי על שי אביטל, מבעלי סוכנות הדוגמנות "עלית מודל ישראל", לשלם לאבתאו פיצוי בסך 100,000 ש"ח לפי סעיף 6(ב) לחוק למניעת הטרדה מינית. בית המשפט קיבל את טענתה של אבתאו לפיה אביטל הטריד אותה מינית בארבעה אירועים שונים, כאשר באחד מהאירועים אביטל חיכך מול עיניה את תמונתה על גבי איבר מינו, ובאירוע אחר נכנס למיטה שבה אבתאו ישנה. באותה שנה היא הוחתמה בסוכנות הדוגמנות MC2 בבעלותו של עפר רפאלי. בזירה הבינלאומית היא מיוצגת על ידי סוכנות וילהלמינה. היא דגמנה בעבר לחברת "AVON", "טומי הילפיגר", "פולו ראלף לורן", "מאוזנר" ו"פאקטורי 54", עשתה את הקמפיין לחברת הסבונים LUX, ובעבר הצטלמה לשער של Elle גרמניה, למודעות של בתי הכלבו האמריקאיים מייסיס, דילארד'ס ונורדסטור. ב-2013 הופיעה של שער המגזין בריטי "pulse", על גיליון חודש אוגוסט. בנוסף היא שימשה כ"פנים" של חברת הקוסמטיקה הצרפתית "וישי". בעשור השני של המאה ה-21 שימשה כ"פנים" של חברת הקוסמטיקה הבינלאומית "קליניק", והשתתפה בקמפיין של חברת הקוסמטיקה האמריקאית "Olay" המופץ בעיקר בצפון אפריקה. ישראלה אבתאו, ברשת החברתית אינסטגרם כתבה על הדוגמנית ישראלה אבתאו ערוץ הטלוויזיה הישראלי אתיופי ישראל אדנה יסמני, ‏לראשונה: דוגמנית ממוצא אתיופי תככב בשלט חוצות בנתיבי איילון, באתר גלובס, 4 באפריל 2012 איתי יעקב, ישראלה אבתאו: "כשעבדתי בארץ ניסו להפוך אותי למה שאני לא", באתר Xnet‏, 9 באוקטובר 2013 איתי יעקב, ישראלה אבתאו: "אני לא סומכת על אף אחד. חיי דוגמנית הם חיי בדידות", באתר Xnet‏, 2 בנובמבר 2016 תיק עבודות של ישראלה אבתאו, באתר Wilhelmina תיק עבודות של ישראלה אבתאו, באתר NEXT תיק עבודות של ישראלה אבתאו, באתר models ת"א 66328/04 (ת"א) עלית מודל ישראל (2003) בע"מ נ' רוברטו קאסטינג בע"מ ואחרים, ניתן ב-30 בנובמבר 2008
נדב פלטי

נדב פלטי (נולד ב-25 באפריל 1959) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי בתחום הטלוויזיה. יו"ר חברת מפל תקשורת ומנכ"ל דורי מדיה גרופ. מפקד סיירת גולני במלחמת לבנון הראשונה. פלטי נולד וגדל בקיבוץ הזורע להורים שעלו מארצות הברית. ניגן בחצוצרה וזכה על כך במלגות לימודים. בשנת 1976 התגייס לצה"ל, ובחר לשרת בחטיבת גולני. עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לסיירת ושימש מפקד צוות וסגן מפקד הסיירת, ולקח חלק בפשיטות בלבנון, סוריה וירדן. לאחר מכן השתחרר מצה"ל. במלחמת לבנון הראשונה שב לשירות ומונה למפקד הסיירת לאחר שמפקדה, משה קפלינסקי, נפצע קשה, ומחליפו, גוני הרניק, נהרג. לאחר שלושה חודשים קפלינסקי החלים וחזר לפקד על הסיירת. פלטי השתחרר מצה"ל בשנת 1983 בדרגת רב-סרן. קיבל תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות מאוניברסיטת תל אביב. עבד כרואה חשבון והיה שותף מנהל בפירמת רואי החשבון BDO זיו האפט. יחד עם תמי מוזס-בורוביץ' וחברת אפריקה ישראל הקים את חברת "מפל תקשורת" בע"מ (השם "מפל" מורכב מהאות הראשונה של השם "מוזס" ושתי האותיות הראשונות של השם "פלטי"), העוסקת בתחום האינטרנט, המדיה והתקשורת. פלטי מכהן כיו"ר הדירקטוריון של מפל תקשורת וכמנכ"ל דורי מדיה גרופ, וכדירקטור בחברות בנות של דורי מדיה גרופ ובחברות אחרות. כיהן כדירקטור בחברת "כנפיים אחזקות", החברה האם של "אל על", תפקיד ממנו פרש עם מינויה של אשתו לסמנכ"לית כספים בחברה. בשנת 2011 שימש יו"ר טקס האמי הבינלאומי. נשוי לדגנית, סמנכ"לית כספים בגרנית הכרמל ואחר כך באל על, שאותה פגש במסגרת שירותם בצה"ל. להם שני בנים רז ודר ובת - שני פלטי שולץ מתגורר במושב ירקונה. יהודה שרוני, 5 אנשי עסקים יוצאי צבא, באתר nrg‏, 11 במאי 2005 אפרת נוימן, נדב פלטי, מנכ"ל דורי מדיה: "התוכנית היא להגיע להכנסות של 100 מיליון דולר ב-2010", באתר TheMarker‏, 21 בפברואר 2006 טלי ציפורי, ‏הרמת המסך של נדב פלטי, באתר גלובס, 8 ביוני 2006 תמר וילרפורט, הכבוד של פלטי, באתר כלכליסט, 8 בנובמבר 2011 גילי איזיקוביץ, חי בטלנובלה, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2011 נדב פלטי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גילי איזיקוביץ, חי בטלנובלה, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2011. איתי רום, ‏זה כאילו קרה רק אתמול, באתר גלובס, 27 ביולי 2006 יהודה שרוני, 5 אנשי עסקים יוצאי צבא, באתר nrg‏, 11 במאי 2005 נדב פלטי (1982), באתר גדס"ר גולני יהודה שרוני, נדב פלטי ויתר לאשתו: פרש מהנהלת אל-על בעקבות הצטרפותה לחברה, באתר מעריב השבוע, 6 במרץ 2014 עץ משפחה - נדב פלטי
מבצע הוריקן

מבצע הוריקן (למפת אוסטרליה מוגדלת)   בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרווין מבצע הוריקן (למפת אוסטרליה רגילה)   בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרווין מבצע הוריקן (למפת אוסטרליה המערבית רגילה)   פרת' פורט הדלנד אלבני בנברי ג'רלדטון קלגורלי בסלטון קראטה קרנרבון ברום פורנולולו ה ט ה צ פ ו נ י ת א ו ה ד ר ו מ י ת האוקיינוס ההודי מבצע הוריקן (למפת אוסטרליה המערבית מוגדלת)   פרת' פורט הדלנד אלבני בנברי ג'רלדטון קלגורלי בסלטון קראטה קרנרבון ברום פורנולולו ה ט ה צ פ ו נ י ת א ו ה ד ר ו מ י ת האוקיינוס ההודי מבצע הוריקן מבצע הוריקן היה הכינוי שניתן לניסוי הגרעיני הראשון של בריטניה. הניסוי נערך ב-3 באוקטובר 1952 באיי מונטבלו (Montebello) האוסטרליים שבאוקיינוס ההודי, כ-130 קילומטרים ממערב לחופי מדינת אוסטרליה המערבית. בניסוי פוצצה פצצת פלוטוניום, שעוצמת ההתפוצצות שחוללה הייתה שקולה ל-25 קילוטון TNT. הניסוי החל סדרה של 88 ניסויים גרעיניים בריטים, שנערכו עד לשנת 1991. 55 מהם התקיימו באוסטרליה. חלק מהמדענים אשר הקימו את תוכנית הגרעין הבריטית השתתפו קודם לכן בפרויקט מנהטן האמריקאי. על כן שלא במפתיע המתקן הגרעיני אשר הופעל בניסוי דמה לפצצת הפלוטוניום איש שמן, אשר החריבה את נגסאקי - הגם שחוק האנרגיה האטומית האמריקאי מ-1946 מנע מבריטניה גישה לנתוני פרויקט הגרעין האמריקאי. בניסוי פוצץ מתקן שהכיל שבעה קילוגרם של פלוטוניום, אשר הופקו בעיקר במתקן וינדסקייל (Windscale) שבקאמבריה, אך נעשה שימוש גם בפלוטוניום שהופק במפעל צ'וק ריוור (Chalk River) שבקנדה. השייטת הבריטית לניסוי כללה את נושאת המטוסים לליווי קמפניה (Campania), הפריגטה פלים (Plym), שנשאה את הפצצה ושלוש נחתות, ובהן 1,500 איש. התברר שכוח זה היה קטן מדי והוא בקושי הספיק לשם ניהול הניסוי. בריטניה הייתה מוטרדת מאוד בזמנו מתרחיש של התקפה גרעינית עליה על ידי פצצה שתוסתר בבטנה של אונייה. כדי לבחון את התוצאות של פיצוץ שכזה הונח המתקן בבטנה של הפריגטה, אשר עגנה באחת הלגונות שבארכיפלג, במים בעומק של 12 מטרים. המתקן הגרעיני בבטן האונייה נמצא בעומק של 2.7 מטרים מתחת לקו המים. הניסוי נערך בשעה 08:00 לפי השעון המקומי. הענן שחוללה ההתפוצצות התנשא עד לגובה של 4.5 קילומטרים בלבד, זאת בשל האוויר היבש במקום שהביא להתאדות של המים שהכיל הענן ורוחות עזות שנשבו. גוף הפריגטה התאדה ונותרו ממנו רק פיסות מתכת קטנות. ההתפוצצות שחולל המתקן הותירה בקרקעית הלגונה מכתש בעומק של שישה מטרים ובקוטר של 300 מטרים. תוצאות הניסוי תרמו לייצור הנשק הגרעיני הבריטי הראשון, פצצת הפלוטוניום דנובה כחולה, שנועדה לנשיאה במפציצים והפכה למבצעית בנובמבר 1953. בשנת 1956 נערכו באיי מונטבלו שני ניסויים גרעיניים בריטים נוספים. השני שבהם היה הגדול בניסויים הגרעיניים שנערכו באוסטרליה, כאשר המתקן שהופעל בו הפיק עוצמת התפוצצות של 98 קילוטון. מבצע גראפל מדיה וקבצים בנושא מבצע הוריקן בוויקישיתוף על הניסוי, מאתר Atomic Weapons Establishment (שמור באתר archive.org) על הניסוי, באתר Nuclear Weapon Archive סרטון על הניסוי וההכנות לקראתו, באתר (UK)‏ National Ariche סרטון על הניסוי וההכנות לקראתו מהארכיון הלאומי של אוסטרליה שאר הניסויים הבריטים נערכו באתר הניסויים נבדה שבארצות הברית ובאיי קיריבטי שבאוקיינוס השקט. מקור: אתר Nuclear Weapons Archive.
יאקובה איזאק זידה

יאקובה איזאק זידה (בצרפתית: Yacouba Isaac Zida, נולד ב-16 בנובמבר 1965 ביאקו) הוא איש צבא בורקינאי, ראש ממשלת המעבר של בורקינה פאסו בין 19 בנובמבר 2014 ל-17 בספטמבר 2015. זידה הוא קצין בדרגת לטננט קולונל. יחד עם מפקדי צבא אחרים הדיח ב-31 -30 באוקטובר את הנשיא בלז קמפאורה, בעקבות ההתקוממות העממית נגד אותו נשיא שביקש להאריך כהונתו בעוד 5 שנים אחרי ששלט במדינה 27 שנה ברציפות. ב-1 בנובמבר -21 בנובמבר 2014 כיהן זידה כשליט צבאי וראש מדינה, אחרי שראש המטכ"ל הגנרל אונורה נאברה טראורה נאלץ תוך יום לוותר על שאיפתו המוצהרת להנהיג את המדינה. ., זידה, שביטל בהתחלה את החוקה משנת 1991, החזיר אותה על כנה ב-16 בנובמבר 2014 עקב מחאות מבפנים ומחוץ. הוא השתתף בהמשך במאמצי הפיוס שהביאו לאימוץ אמנת מעבר של המדינה והעביר את ראשות המדינה לנשיא הזמני, מישל קפאנדו. . קפאנדו מינה אותו לראש ממשלה ב-21 בנובמבר 2014. ב-15 ביולי 2015 נדרש זידה לוותר על תיק הביטחון בממשלת המעבר שהנהיג. ב-16 בספטמבר 2015, יומיים אחרי שהוועדה לפיוס לאומי ורפורמות המליצה על פירוק המשמר הנשיאותי ("הרגימנט לביטחון נשיאותי" RSP), חברי RSP עצרו את הנשיא הזמני מישל קפאנדו ואת ראש הממשלה זידה. יאקובה איזאק זידה נולד ביאקו, במחוז פאסורה. הוא משתייך לעדה נוצרית פרוטסטנטית והוא מדבר שוטף את השפות מורה, דיולה, צרפתית ואנגלית. למד לימודי אנגלית באוניברסיטת ואגאדוגו עד שנת 1989 ולאחר מכן נרשם ב-1993 לאקדמיה הצבאית ז'ורז' נמואנו ביישוב פו שבדרום המדינה. הוא סיים תואר שני למנהל בינלאומי ב-IAE באוניברסיטת ליון 3. זידה בחר בקריירה צבאית ושירת והתאמן במקומות רבים בעולם:מקנס במרוקו, טאיוואן, קנדה, יאונדה (קמרון). בשנת 1996 שובץ במשמר הביטחון הנשיאותי RSP של הנשיא בלז קמפאורה והפך לסגן מפקד היחידה עם דרגת לוטננט קולונל. בימי המשבר בחוף השנהב, בשנים 2011-2001 היה קצין קשור במסגרת מאמצי התיווך של קמפאורה במדינה השכנה. בשנים 2009-2008 שימש כפקח במסגרת "הקסדות הכחולות" של האו"ם ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בשנת 2012 לקח חלק באימונים ללוחמה אנטי-טרור באוניברסיטת הכוחות המיוחדים בטמפה, פלורידה. בימי ההתקוממות העממית ב-2014 הגן על ארמון הנשיא בקוסיאם, המבצר האחרון של הנשיא. אחרי שמפקד הצבא הורה לירות במפגינים עבר זידה לצד המרד. ב-17 בספטמבר 2015 נעצר על ידי יוזמי הפיכה צבאית בראשות הגנרל ז'ילבר דיאנדרה. ב-23 בספטמבר 2015 עקב כישלון ההפיכה השתחרר וחזר לראשות הממשלה. ב-6 בינואר 2016 הגנרל זידה מסר את השלטון לראש הממשלה החדש, פול קאבה טייבה. בהמשך הוא נסע לקנדה. בספטמבר 2016 ,אחרי נסיעתו של זידה לחו"ל, הורה נשיא בורקינה החדש, רוק מרק כריסטיאן קאבורה לבית המשפט לפתוח נגדו הליכים בגין "עריקות". זידה הואשם גם בשחיתות בעת עמידתו בראש ממשלת מעבר ועל דיכוי המרד מאוקטובר 2014 בתוקף היותו ראש מלחקת המבצעים של RSP. בינואר 2017 סילק אותו הנשיא קאבורה משורות הצבא הלאומי. זידה הוא אב לשלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא יאקובה איזאק זידה בוויקישיתוף כתבה באתר ABC ב-1 בנובמבר 2014 כתבה ב"אקונומיסט" על הדחת קמפאורה והמאבקים הפנימיים בצמרת הצבא זידה - השליט החדש - בכתבה באתר הטלוויזיה ההודי Press TV 2 כתבה בעיתון האוגנדי New Vision כתבה באתר רויטרס על מעבר השלטון לנשיא זמני אזרחי [ http://www.reuters.com/article/2014/11/18/us-burkina-politics-idUSKCN0J217V20141118 ממשלת המעבר - בכתבה של סוכנות רויטרס] באתר רדיו RFI - רדיו פראנס אנטרנסיונל ביוגרפיה באתר RFI http://www.reuters.com/article/2014/11/18/us-burkina-politics-idUSKCN0J217V20141118 כתבה של סוכנת רויטרס נובמבר 2014] כתבה של סוכנות רויטרס על סיום ההפיכה
ג'ואנה הייז

ג'ואנה דאב הייז (באנגלית: Joanna Dove Hayes; נולדה ב-23 בדצמבר 1976) היא אתלטית אמריקאית. אלופה אולימפית (אתונה 2004) בריצת 100 מטר משוכות. הייז נולדה בוויליאמספורט, פנסילבניה באוניברסיאדת פלמה (1999) זכתה הייז במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 54.57 שניות, אחרי דיימי פרניה מקובה שקבעה שיא אוניברסיאדה חדש של 53.95 שניות. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד היא סיימה במקום 18 בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 55.38 שניות. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית בשנת 2003 זכתה הייז במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.77 שניות, לפני דיימי פרניה (55.10 שניות). שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת היא סיימה במקום עשירי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 55.35 שניות. באליפות העולם באולם שנערכה בבודפשט הונגריה במרץ 2004 סיימה הייז במקום רביעי בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.86 שניות. כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה את התוצאה המהירה בתחרות בשיא אישי חדש של 7.83 שניות. באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה הייז במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בשיא אולימפי ובשיא אישי חדש של 12.37 שניות, לפני אולנה קרסובסקה מאוקראינה (12.45 שניות) ובת ארצה מליסה מוריסון-הווארד (12.56 שניות). חודש לאחר מכן, היא זכתה בתחרות הגמר העולמי באתלטיקה בתריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.58 שניות, לפני בת ארצה ג'ני אדמס (12.68 שניות). בתחרות שנערכה בניו יורק ב-11 ביוני 2005 קבעה הייז בריצת 100 מטר משוכות תוצאה של 12.47 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בעולם והייתה מועמדת לזכייה באליפות העולם. באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד היא מעדה בריצת הגמר ולאחר שלא סיימה את הריצה דורגה במקום השמיני. בשלב חצי הגמר היא קבעה את התוצאה השנייה בטיבה (12.76 שניות), תוצאה שהייתה מספיקה לה למדליית כסף בגמר. בתחרות שנערכה בלינץ, אוסטריה ב-22 באוגוסט 2006 קבעה הייז בריצת 100 מטר משוכות את תוצאת השנה שלה 12.76 שניות. הייז לא הצליחה להכלל בנבחרת ארצות הברית לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) בשל פציעה ובכך לא הגנה על תוארה. שלושה שבועות לפני המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בלונדון ב-26 ביולי היא קבעה את תוצאת השנה שלה - 12.63 שניות, תוצאה שהייתה יכולה להקנות לה את מדליית הכסף. בדצמבר 2010 ילדה הייז בת, זואי. בתחרות שנערכה באירוויין קליפורניה בסוף באפריל 2012 קבעה הייז בריצת 100 מטר משוכות את תוצאת השנה שלה - 12.87 שניות. אצטדיון פתוח ריצת 100 מטר: 11.41 שניות (2004) ריצת 100 מטר משוכות: 12.37 שניות (2004) ריצת 400 מטר משוכות: 54.57 שניות (1999) אולם סגור ריצת 60 מטר: 7.51 שניות (2006) ריצת 60 מטר משוכות: 7.83 שניות (2004) ג'ואנה הייז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ואנה הייז, באתר olympedia.org ג'ואנה הייז, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ג'ואנה הייז, באתר Track and Field (נשים)
ארוסואלן

ארוסוַאלן (בשוודית: Arosvallen) הוא אצטדיון רב-תכליתי בעיר וסטרוס שבשוודיה. ארוסואלן היה עד שנת 2007 אצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל אסטרוס אס. קיי, והוא משמש גם עבור אתלטיקה. האצטדיון נבנה בשנת 1932, וכרוב אצטדיוני התקופה, הכיל 10,000 מושבים בלבד. שיא הקהל הוא 14,208 צופים ב־6 במאי 1956 במשחק בין Västerås SK ו-Sandvikens IF. אצטדיון ארוסואלן אירח מספר טורנירים בינלאומיים, בהם מונדיאל 1958 וגביע העולם בכדורגל נשים 1995. Arosvallen, www.vskfotboll.nu ערך זה הוא קצרמר בנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אצטדיון מאלמה

אצטדיון מאלמה (בשוודית: Malmö Stadion) הוא אצטדיון רב-תכליתי בעיר מאלמה שבשוודיה. האצטדיון מהווה מגרש-ביתי של קבוצת איי.אף. קיי מאלמה, ושל קבוצת האתלטיקה של מאלמה (MAI). האצטדיון היה גם מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל מאלמה אף.אף מהאלסונסקאן (ליגת-העל השוודית) מיום פתיחת האצטדיון בשנת 1958 ועד שעברה למגרשה החדש באצטדיון סוודבנק בשנת 2008. מאלמה אף.אף עדיין משתמשת באצטדיון כמגרש האימונים שלה וכן כמגרש קבוצת הנוער. בנוסף להיותו מגרש כדורגל, משמש האצטדיון גם לקונצרטים ואירועים נוספים. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון מאלמה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אצטדיונים ומתקני ספורט ובנושא שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוטנון

בוטנון (Butanone) או בשמו הנפוץ מתיל אתיל קטון (methyl ethyl ketone - MEK) הוא תרכובת שנוסחתה הכימית C4H8O. החומר הוא קטון ונראה כנוזל שקוף, דומה בריחו לאצטון, מסיס במים ומשמש כממס תעשייתי. מייצרים בוטנון בחמצון של 2-בוטאנול בקטליזה של נחושת, אבץ או ארד C H 3 C H ( O H ) C H 2 C H 3 ⟶ C H 3 C ( O ) C H 2 C H 3 + H 2 {\displaystyle CH_{3}CH(OH)CH_{2}CH_{3}\longrightarrow CH_{3}C(O)CH_{2}CH_{3}+H_{2}} בשיטה זו מופקים בעולם 700,000 טון מהחומר בשנה. בוטנון הוא ממס נפוץ לעיבוד שרפים, צלולוז אצטט וניטרוצלולוזה. תכונותיו כממס דומות לאלו של אצטון אך טמפרטורת הרתיחה שלו גבוהה יותר וקצב הנידוף איטי יותר. משתמשים בו בייצור חומרים פלסטיים, טקסטיל, שעווה ובמוצרים ביתיים כורנית, תכשירים להסרת צבע, דבקים וחומרי ניקוי. בוטנון משמש גם כממס לצבע בטושים מחיקים. בוטנון ממיס פוליסטירן ופולימרים אחרים ולכן משמש לחיבור חלקי פלסטיק זה לזה - אין מדובר בהדבקה שכן החומר אינו משמש דבק אלא ב"הלחמת" הקצוות המומסים זה לזה. בוטנון הוא חומר הגלם לייצור מתיל אתיל קטון פראוקסיד המשמש כקטליזטור לתגובות פולימריזציה כצילוב של פוליאסטרים וכן כחומר נפץ לא תקני. בוטנון הוא חומר דליק ומגיב עם חומרים מחמצנים. שרפה של החומר יש לכבות באמצעות פחמן דו-חמצני, אבקה או קצף. החומר גורם גירוי בעיניים ובאף, פגיעה בריאותית חמורה לא נצפתה בניסויים בבעלי חיים אלא בחשיפה לריכוזים גבוהים מאוד לאורך זמן ממושך: חשיפה לריכוזים של 3,000 חלקים למיליון למשך שבע שעות ביום גרמה לפגיעה בהתפתחות השלד ובעוברים ולמשקל לידה נמוך. מדיה וקבצים בנושא בוטנון בוויקישיתוף גיליון בטיחות חומרים לבוטנון
פרונויה (תופעה פסיכיאטרית)

פרונויה (באנגלית: Pronoia) היא תופעה פסיכוטית הפוכה לפרנויה, שבה אדם חש שאנשים או ישויות רבות כח (אלים, ממשלות) פועלים לטובתו. האדם חושד שהעולם קושר קונספירציה לפעול למענו. המושג הופיע לראשונה ב-1982 במאמר של ד"ר פרד ה. גולדנר שפורסם בכתב העת האקדמי Social Problems. המאמר הוזכר בעיתונים מובילים בארצות הברית, כמו "פסיכולוגיה היום", "ניו יורק דיילי ניוז", "וול סטריט ג'ורנל" ועיתונים נוספים. ב-1994 הוקדש גיליון של מגזין וויירד בבריטניה לתופעת "זיפי" (Zippie - תופעה בה אדם מבצע דברים ללא תמורה, מושג שנועד לתאר תומכי תרבות חופשית), ובהקשר לכך התייחס לפרונויה כתחושה של האדם שהאחרים קושרים קשר לסייע לו מאחורי גבו. Pronoia, pronoia.net