laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שעשועון טריוויה

שעשועון טריוויה הוא חידון שבו המתמודדים נדרשים להפגין בקיאות בפרטי טריוויה שונים. שאלה פתוחה. דוגמה: מהי המילה הארוכה ביותר בתנ"ך? שאלה שבה יש לבחור את התשובה הנכונה מבין תשובות אפשריות אחדות (מבחן רב-ברירתי). דוגמה: אחוז השומן הגבוה ביותר בגבינת קוטג' של "תנובה": הוא: 8, 9, 10, 12? שאלה שמלווה בתשובה, ועל הנשאל להחליט האם זו תשובה אמיתית או שקרית. חידוני טריוויה מתקיימים באמצעי התקשורת השונים: בעיתונים (למשל המדור "20 שאלות" במוסף "הארץ" ברדיו (בישראל בלטו בתחום זה חידוניו של שמואל רוזן) ובשעשועוני טלוויזיה, כגון "מי רוצה להיות מיליונר", "הכספת", "החוליה החלשה", "מקבילית המוחות", "1 נגד 100" ו"המרדף". יש גם משחקי קופסה המבוססים על תחרויות ידע של טריוויה, כגון "אוניברסלי", "טריוויה", "טריוויה-לי". בנוסף לחידוני טריוויה כלליים, הכוללים שאלות מכל תחומי הידע האנושי, מתקיימים חידוני טריוויה בנושא מסוים, כגון מוזיקה קלאסית או התנ"ך (תחום שבו בולט חידון התנ"ך). מדיה וקבצים בנושא שעשועון טריוויה בוויקישיתוף סמאנת' סוברמניאן, הגרדיאן, אנחנו אוהבים ידע כללי. כלומר, ממש אוהבים. מיומנו של מכור לטריוויה, באתר הארץ, 13 בפברואר 2020 שעשועון טריוויה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) 20 שאלות, באתר "הארץ"
רב חמא בר גוריא

רב חמא בר גוריא היה אמורא בבלי בן הדור השני (המאה ה-3). תלמיד מובהק של רב, וכמעט כל מאמריו בתלמוד הם בשמו. נזכר פעמים מעטות גם בתלמוד הירושלמי. רבים ממאמריו עוסקים בענייני דרך ארץ והמלצות על ההתנהגות הראויה בענייניו האישיים של האדם. כמה ממאמריו עוסקים בענייני רפואה בשבת ובכלל (בבלי, שבת סו ע"ב). פעם אחת הקשה על האמורא שמואל והוא דחה קושייתו בתקיפות (בבא קמא צט ע"ב). כנראה היה זה לאחר פטירתו של רב, כאשר כמה מתלמידיו עברו ללמוד בפני שמואל (הרב אהרן היימן, 'תולדות תנאים ואמוראים', בערכו). מסופר כי פעם בא אדם לשאול את רב מה דינו של הנולד מיהודיה שנישאה לגוי, ורב השיבו שדינו כיהודי הכשר להינשא. רב חמא בר גוריא הציע לו למהר וללכת בטרם יבוא שמואל ויפסלנו. כמה חכמים קיבלו ממנו את מאמרי רב, ובעיקר מסרו בשמו רבא בר מחסיא (סידרת מאמרים בשבת י ע"ב - יא ע"א), רבי חלבו (שבת לז ע"א, מגילה יט ע"א) ואבין בר הונא (סידרת מאמרים בשבת סו ע"ב). רבה בר רב הונא מכנה אותו: "רבותינו הבקיאים בדבר הלכה" (גיטין פו ע"ב). על קורותיו לא ידוע דבר. מסופר בתלמוד (שבת צה ע"א) על חכם בשם רב נחמן בר גוריא, שכנראה היה אחי רב חמא (ספר יוחסין השלם, אות נ). עוד מסופר (ברכות נג ע"ב) על אדם בשם גוריא בר חמא, בדור השלישי או הרביעי לחכמי בבל (יש גרסאות שונות האם היה בשכנותו של רבה או רבא), ואפשר שהיה בנו של רב חמא (הרב יחיאל היילפרין, סדר הדורות בערכו). הנותן מתנה לחבירו - צריך להודיעו. לעולם אל ישנה אדם בנו בין הבנים, שבשביל משקל שני סלעים מילת [=צמר משובח] שנתן יעקב ליוסף יותר משאר בניו - נתקנאו בו אחיו, ונתגלגל הדבר וירדו אבותינו למצרים כל עיר שגגותיה גבוהין מבית הכנסת - לסוף חרבה. כל חולי - ולא חולי מעים, כל כאב - ולא כאב לב, כל מיחוש - ולא מיחוש ראש, כל רעה - ולא אשה רעה. אם יהיו כל הימים דיו, ואגמים - קולמוסים, ושמים - יריעות, וכל בני אדם לבלרין - אין מספיקים לכתוב חללה של רָשות (העניינים העומדים על סדר יומו של השלטון). (שבת שם) משה תיקן להם לישראל שמונה משמרות. ארבעה מאלעזר וארבעה מאיתמר. בא שמואל והעמידן על שש עשרה, בא דוד והעמידן על עשרים וארבעה.. הרב אהרן הימן, "רב חמא בר גוריא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט ירושלמי יבמות פ"ד הט"ו, קידושין פ"ג הי"ב. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י', עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"א, עמוד א'. בפירוש רבי מנחם המאירי שם: "לעולם יהא אדם מתפלל בשלומה של מלכות ולא יהרהר אחריהם, אף על פי שראה לפעמים מצד פעולותיהם דברים שהם שלא כהוגן למראה עיניו, אלא יהפך בזכותם ויכריעם לכף זכות כמה שאפשר לו, שלא ניתנה כוונתם להיות נודעת לשעתה". תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ז, עמוד א'.
הירויוקי הירמסו

הירויוקי הירמסו (באנגלית: Hiroyuki Hiramatsu; נולד ב-1952) הוא שף יפני. הירויוקי הירמסו נולד וגדל ביפן. בהיותו בן 15 קרא את האמנה החברתית של ז'אן-ז'אק רוסו, היה זה ספר ששינה את חייו. בספר הוא התוודע לרעיון של חרות אישית, רעיון שלא היה קיים ביפן. הוא התעניין בצרפת והיות וקרא שגדולי האמנים בעולם יצרו את עבודותיהם החשובות בה בראשית המאה העשרים ונמשך לרעיון החופש שיצא ממנה, החליט לטוס לחיות בה. הוא החליט ללמוד בישול מכיוון שחלק גדול מתרבותה של צרפת נשענה על יין ואוכל והוא ראה בבישול כרטיס ביקור לצרפת. במשך מספר שנים התלמד במלון Okura בטוקיו וכל אותה עת למד את אוגוסט אסקופייה ומארי-אנטואן קארם. בגיל 26 טס לצרפת ועבד כטבח במסעדה בת שני כוכבים בנאנט. אחר-כך עבר לעבוד במסעדה הידועה אך חסרת הכוכבים Claire Fontaine בפריז. ב-8 באפריל 1982 פתח את המסעדה הראשונה הנושאת את שמו בטוקיו. באוקטובר 2001 פתח מסעדה הנושאת את שמו בסן לואי (Saint-Louis) בפריז, שזכתה ב-2002 בכוכב במדריך מישלן האדום, ארבעה חודשים בלבד מיום פתיחתה ומחזיקה בו מאז (נכון לשנת 2010), הוא השף-בעלים יליד יפן הראשון שזכה בהישג זה. המסעדה עברה לרחוב לונגשם (Longchamp) ברובע ה-16 ב-2004. תפריט היין שלה הוא צרפתי קלאסי והוא מהעשירים בצרפת. החברה שבבעלותו מפעילה 24 מסעדות ברחבי תבל, מהן 23 ביפן ואחת בפריז. רבות ממסעדותיו הן בשיתוף עם שפים צרפתיים ידועים: שתי מסעדות עם מארק האברלין, מסעדה אחת עם האחים פורסל ושמונה מסעדות עם פול בוקיז. בשנת 2009-2008 היה מחזור ההכנסות של החברה שבבעלותו 10,100,000,000 יין והיא העסיקה 518 עובדים. Michael Steinberger, Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine, Bloomsbury Publishing PLC, 2010; pp. 138, 202-205, 206. אתר חברת הירמסו
1877 בגרמניה

1877 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה הקיסרות הגרמנית 6 שנות לאום. ראש המדינה: וילהלם הראשון, קיסר גרמניה קאנצלר גרמניה: אוטו פון ביסמרק 10 בינואר – בחירות פדרליות בגרמניה (1877), הפעם השלישית בה נערכו בקיסרות הגרמנית בחירות פדרליות לרייכסטאג קיץ – נכתב תכתיב קיסיגן, שכתב אוטו פון ביסמרק, המסביר על מדיניות החוץ שלו. 22 בינואר – היילמאר שאכט, שר הכלכלה בגרמניה בתקופת שלטון המפלגה הנאצית בין השנים 1935–1937 (נפטר ב-1970) 14 בפברואר – אדמונד לנדאו, מתמטיקאי, ממייסדי האוניברסיטה העברית בירושלים 12 במרץ – וילהלם פריק, מראשי המשטר הנאצי בגרמניה (הוצא להורג 1946) 4 ביוני – היינריך אוטו וילנד, ביוכימאי, זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1927 (נפטר ב-1957) 2 ביולי – הרמן הסה, סופר, חתן פרס נובל לספרות 1946 (נפטר ב-1962) 30 באוקטובר – שלמה זלמן שוקן, איש עסקים, מו"ל ונדבן יהודי 2 בדצמבר – בנו אלקן, פסל יהודי 22 בפברואר – אדוארד גרטנר, צייר גרמני, שהתמחה בתיאורי אדריכלות עירונית 11 במאי – אלברכט גוסטב פון מאנשטיין, גנרל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת שלזוויג השנייה, במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובמלחמת צרפת–פרוסיה, והיה סבו המאמץ של גנרל-פלדמרשל אריך פון מאנשטיין. 13 ביוני – לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן, הדוכס הגדול של הדוכסות הגדולה של הסן, בין השנים 1848–1877. 12 בספטמבר – יוליוס ריץ, מלחין, מנצח וצ'לן גרמני. 26 בספטמבר – הרמן גראסמן, איש אשכולות גרמני. בתקופתו היה ידוע בעיקר בשל מחקריו בתחום הבלשנות, אך כיום הוא מוערך בשל מחקריו בתחום המתמטיקה. 2 בנובמבר – פרידריך פון וראנגל, גנרל-פלדמרשל גרמני אשר לחם בצבא הפרוסי במלחמות הנפוליאוניות, מלחמת שלזוויג הראשונה ומלחמת שלזוויג השנייה. 18 בדצמבר – פיליפ פייט, צייר גרמני, שחידש ופיתח את שיטת ציורי הפרסקו.
ארנושט לוסטיג

ארנושט לוסטיג (צ'כית: Arnošt Lustig‏, 21 בדצמבר 1926 – 26 בפברואר 2011) היה סופר, תסריטאי ומחזאי יהודי-צ'כי. נולד בפראג, שרד את מחנות הריכוז הנאציים טרזיינשטאט (טרזין), אושוויץ ובוכנוואלד. בשנת 1945 הצליח להימלט מרכבת שהובילה יהודים אל מחנה הריכוז דכאו, והוא חזר לפראג ונטל חלק בפעילות אנטי נאצית. לאחר מלחמת העולם השנייה למד עיתונאות ועבד ברדיו הצ'כי. כחלק מעבודתו סיקר את מלחמת העצמאות. החל לכתוב רומנים וסיפורים קצרים בשנות ה-50 ספריו תורגמו לעשרות לשונות בכל רחבי העולם. כמו כן, כתב בהמשך מחזות ותסריטים, הוא היה מראשי הגל החדש בקולנוע הצ'כי. רבות מיצירותיו עוסקות בהשלכות של מלחמת העולם השנייה על בני אדם, וגיבורי סיפוריו מגוונים מבחינת מעמדם האזרחי ודתם. ארנושט לוסטיג נחשב לסופר ותסריטאי צ'כי חשוב ומרכזי והיה חברו הקרוב של העיתונאי והסופר אוטה פאוול. הוא נחשב למתנגד למשטר הקומוניסטי בצ'כיה ולידיד ישראל ובעקבות מלחמת ששת הימים, הוא ביקר את המשטר הצ'כי אשר החליט לנתק את היחסים עם ישראל. זמן קצר לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-1968 הוא עזב את צ'כוסלובקיה והגיע לישראל. ומישראל עקר לארצות הברית והשתקע בה, הוא היה חוקר ספרות וקולנוע באוניברסיטה האמריקאית בוושינגטון. החל מ-1989 בעקבות נפילת הקומוניזם הוא חלק את חייו בין פראג לוושינגטון ובשנת 2003 בעקבות פרישתו מהאוניברסיטה בוושינגטון ויחסי הידידות שלו עם נשיא צ'כיה ואצלב האוול הוא חזר להתגורר במולדתו צ'כיה ושם הוא חי עד יום מותו. בשנת 2006 זכה הסופר לרגל יום הולדתו השמונים לקבל אות הערכה על תרומתו לספרות והתרבות הצ'כית, הוא קיבל דירה המצויה במצודת פראג. בשנת 2008 זכה בפרס פרנץ קפקא לספרות צ'כית. נפטר ב-2011 לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן. תפילה על קתרינה הורוביץ, תרגם אליהו פורת, ספרית פועלים 1967 חלומות מגונים, תרגם משה דור, הוצאת זמורה-ביתן, 1994 על התרגום הראשון, מאמרו של אלישע פורת על "התפילה על קתרינה הורוביץ", נדפס בעיתון 77, גל' 363 - 364, נובמבר דצמבר 2013, עמ' 33 - 34. מדיה וקבצים בנושא ארנושט לוסטיג בוויקישיתוף נפטר הסופר הצ'כי יהודי ארנושט לוסטיג, באתר ynet, 26 בפברואר 2011 אלישע פורת, על התרגום הראשון של "תפילה על קתרינה הורוביץ", באתר News1 מחלקה ראשונה, 17 ביולי 2011 ארנושט לוסטיג (1926-2011), דף שער בספרייה הלאומית ארנושט לוסטיג, ברשת החברתית Goodreads האוניברסיטה האמריקאית
חסמבה או חבורת סוד מוחלט בהחלט

חסמבה או חבורת סוד מוחלט בהחלט הוא ספרו של יגאל מוסינזון שהיה הספר הראשון בסדרת חסמבה שמנתה לבסוף 44 ספרים. הספר יצא לאור בצורת סיפור בהמשכים בשנת 1949 בשבועון משמר לילדים, ובשנת 1950 יצא לאור בהוצאת נ' טברסקי כספר. במהלך השנים יצא הספר לאור במהדורות נוספות. בשנות השבעים יצאו מספר מהדורות של הספר בהוצאת רמדור. בשנת 2001 יצאה מהדורה בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר ובשנת 2010 יצאה מהדורה בהוצאת ידיעות אחרונות ספרי חמד. הספר קבע את הפורמט בו נכתבו ספרי חסמבה הבאים, והוא כולל את כל האלמנטים שיימצאו בספרים - קריאת הקרב "חסמבה! חסמבה! חסמבה!", "המערה החשמלית" בה פועלים הנערים בהחבא, שם החבורה "חבורת סוד מוחלט בהחלט", ואפיוני דמויות הגיבורים. את הספר אייר שמואל כץ. הספר הועלה כמחזה בשנת 1952 בתיאטרון "בימתנו" תיאטרון ילדים שפעל לצד תיאטרון האוהל. עלילת הספר מספרת את סיפורם של ילדים מתל אביב, בהנהגת ירון זהבי נער על סף גיל ההתבגרות ובנו של המסגר שמעון זהבי, הפעיל בהגנה. זהבי, וידידו עוזי שחורי, המכונה "עוזי הרזה" אוספים חבורת ילדים וילדות בני גילם - תמר סגנית המפקד, דני הישנוני, שולמית החובשת, אהוד השמן, רפאל כדורי, משה ירחמיאל הממושקף ומנשה התימני, ומצרפים אותם לפעילות כנגד שלטונות המנדט הבריטי. החבורה מנסה למנוע מג'ק סמית הבלש הבריטי המכונה "החיפושית האדומה" למצוא מחסן נשק של ההגנה, ומאוחר יותר משחררת את המפקד ירמיהו, איש ההגנה, מכלאו, ואף כולאת את סמית'. עלילת משנה מספרת את סיפורו של הנער העני אליהו חרמון, המפגין כישורי שחיה, ובשל כך מצרף אותו ירון זהבי לחבורה. אליהו חרמון נהרג כשהוא נושא עמו מסר חשוב מאוניית מעפילים המתקרבת אל החוף בסערה, וטובע בדרכו אל החוף. הספר מסתיים בכך שמפקדי צה"ל, לאחר הקמת המדינה, מעניקים לנערים עיטורי גבורה - מגן דוד עשוי מזהב טהור, על גבורתם. בסוף הספר פורסם "מילון מונחים וביטויים" הכולל ביאורים לכ-30 מושגים מפעם המופיעים בספר. ירון זהבי - הדמות הראשית. מקים החבורה. עוזי "הרזה" שחורי - חברו של ירון. תמר "הסגנית" דני "הקטן"/"הישנוני"/"הנרדם" שולמית "החובשת" אהוד "השמן" רפאל כדורי משה ירחמיאל "הממושקף" מנשה "התימני" אליהו חרמון - נהרג במהלך הספר ג'ק סמית "החיפושית האדומה" - הנבל של הספר. המפקד ירמיהו שמעון זהבי - אבא של ירון. חן מלול, ירון לונדון הופך לירון זהבי, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 11 ביוני 2017 מידע על חסמבה או חבורת סוד מוחלט בהחלט בקטלוג הספרייה הלאומית הספר בהקטלוג המאוחד של הספריות בישראל - (הספר בקטלוג ULI)
דוד משה פרידמן

הרב דוד משה פרידמן מצ'ורטקוב (ז' בסיון תקפ"ז, יוני 1827 – כ"א בתשרי תרס"ד, אוקטובר 1903) היה אבי חסידות צ'ורטקוב, בנו של רבי ישראל מרוז'ין (נין למגיד ממזריטש) וחתנו של רבי אהרון מצ'רנוביל. מילדותו היה ידוע כילד מוכשר, ואביו אמר עליו עוד בהיותו תינוק כי בקרבו מקננת נשמה גדולה שתקרב את לבבות ישראל לאל. נשא את הרבנית פייגא בתו של רבי אהרן מצ'רנוביל. עם פטירת אביו ב-1850, התיישב בזלוטיפוטוק וב-1865 עבר לצ'ורטקוב והקים שם את חצר חסידות צ'ורטקוב, הוא וחסידיו קנו את הארמון מידי הגרפה הרונימה בורובסקה. עם זאת, ההתיישבות בעיר יצרה מתיחות ניכרת עם רב העיר ותומכיו. אורח החיים של החצר החסידית בצ'ורטקוב היה מפואר ומלכותי כדרך העבודה של חסידות רוז'ין, בשונה מרוב החצרות החסידיות. בארמון הייתה הפעילות התורנית, התרבותית והחברתית (כמו קבלת קהל, אירוח ועוד). האדמו"ר היה ידוע בקדושתו ובפרישותו מהבלי העולם הזה ובדבקותו המתמדת בהקב"ה, בנוסף לכך הצטיין בעדינות נפשו ובאהבת ישראל לכל יהודי באשר הוא, בדרך זו הדריך את חסידיו. הגיב בסלחנות למכתבים החריפים של רבי חיים מצאנז נגד חסידויות היוצאות מבית רוז'ין. יהודי צ'ורטקוב התייעצו עמו בענייני חולין וקדושה וגם הגויים כיבדו אותו בגלל מעלותיו ומידותיו המיוחדות. הוא נפטר בהושענא רבא תרס"ד. אחרי מותו פורסמו דברי תורתו בספר "דברי דוד". בין חסידיו בלטו אדמו"רים ורבנים מפורסמים, כגון הרב מאיר אריק, המהרש"ם מברז'אן, רבי שמואל וינברג מסלונים ותלמידו רבי מרדכי חיים סלאנים, רבי מנחם קאליש ובנו רבי יוסף קאליש, אדמו"רי אמשינוב. רבי שלמה גולדמן האדמו"ר מזוועהיל, למד אצלו 7 שנים. קברו של רבי דוד פרידמן נבנה על ידי אגודת "אהלי צדיקים". לפני מספר שנים[דרושה הבהרה] חולל הקבר ומצבתו נעקרה. האגודה בנתה קבר זמני. בנו הרב מנחם נחום מרדכי (בערך תר"ט, 1849 - כ"ו בתמוז תר"ל, 1870). חתן דודו רבי שלום יוסף מסדיגורה. נפטר בדלטין. נכדתו שרה, בת בנו הרב מנחם נחום מרדכי. אשת בן דודה הרב חיים אהרן פרידמן (בן רבי ישראל מצ'ורטקוב). בנו רבי ישראל מצ'ורטקוב. מדיה וקבצים בנושא דוד משה פרידמן בוויקישיתוף דוד משה בן ישראל פרידמן (1828-1903), מצ'ורטקוב, דף שער בספרייה הלאומית ראובן מרגליות, תפארת אדם, תולדות רבי דוד משה מטשורטקוב, תרצ"ג, באתר היברובוקס באתר צדיקים באתר צורטקוב הדיפלומאט, הצופה, 14 באוגוסט 1938
שלום מנוישטאדט

רבי שלום בן יצחק זעקיל מנוישטאדט (לעיתים נוישטט; מכונה מהר"ש נוישטט ורבי שלום מוויען; נפטר ב-1413 בקירוב) היה ראש ישיבה בווינה, ומראשי חכמי אוסטריה, ויהדות אשכנז בכלל, בסוף המאה ה-14. פסקים רבים שלו הובאו בידי תלמידו מהרי"ל. שלום מנוישטאדט נולד בעיר וינר נוישטאדט, באמצע המאה הי"ד בקירוב. למד בצעירותו אצל רבי יעקב נורטהויזן. לאחר מכן עבר ללמוד אצל רבי עוזר משלזיה בשווידניץ. למד גם אצל ר' ישראל מקרמס, בעל הגהות אשר"י, רבי מושיל מזנוימא והרב חיטשל. הוא מזכיר גם את רבותיו שבריינוס, ואם כן נסע לתקופה למערב גרמניה ולמד שם. בווינה למד בישיבה שהייתה תחת הנהגתם של מהר"ם ס"ל ורבי אברהם קלויזנר והיה אחד מגדולי התלמידים. לאחר פטירת מהר"ם ס"ל מילא את מקומו בראשות הישיבה עד פטירתו. רוב יצירתו הרוחנית של רבי שלום מנוישטאדט אבדה, מלבד כתבי מנהגיו. עותק שלהם שהה בספריית המהרש"ל בלובלין. עותק אחר היה אצל רבי יום טוב ליפמן הלר, מחבר תוספות יום טוב. אחד מהעותקים התגלגל לאוסף של הברון דוד גינצבורג במוסקבה. מאז, יצא לאור במכון ירושלים בשנת תשל"ז. הספר גם נסרק על ידי הפרויקט הווירטואלי שו"ת בר-אילן. פסקים רבים ממנו מובאים בספר מנהגי מהרי"ל של תלמידו. רבי שלום נחשב לאחד מחסידי אשכנז. הוא מרבה לפסוק על סמך דברי רבי יהודה החסיד, ודבריו נזכרים אצלו הרבה בספרו מנהגי מהר"ש. רבים נהגו לפסוק הלכה כמוהו בעקבות עובדה זו, אך רבי משה מינץ פסק שאין לפסוק כדברי ספר חסידים. רבי שלום מנוישטאדט היה בנו של רבי יצחק זעקל, ראש ישיבת נוישטאדט. ואחיהם של רבי יהודה מאודנבורג שבהונגריה ורבי יונה מנוישטאדט. ילדיו: א. רבי יונה, נרצח בפרעות ווינה בשנת 1421. אביו של רבי חיים מיישטרליין מנוישטאדט. ב. רבי יצחק (?)[דרושה הבהרה]. על תלמידיו נמנים בין השאר: המהרי"ל (ר' יעקב בר משה מולין), רבי יצחק אייזיק מטירנא, רבי אהרן בלומלין (פלומיל), דודו של רבי ישראל איסרלן בעל "תרומת הדשן", רבי אנשיל ממרבורג, רבי מרקל ממרבורג, רבי דוסא בן משה "היווני" מווידין. שלמה שפיצר (מהדיר), הלכות ומנהגי רבינו שלום מנוישטט, מכון ירושלים תשנ"ז. מוריס (משה) גידמן, התורה והחיים, כרך א' וג', הוצאת אחיאסף, ורשה 1899.[דרושה הבהרה] מאיר וונדר, אלף מרגליות, הוצאת המכון להנצחת יהדות גליציה ומשפחת מרגליות בלונדון, ירושלים 1993, מס' 397, עמ' 264–267. שלום מנוישטט, דף שער בספרייה הלאומית הרב ישראל אייזנשטיין, "פסקי תוספות – זהות המחבר ותוכן החיבור", חצי גבורים – פליטת סופרים יא (תשע"ט), עמ' א'ס"ח. אולם, ראה אצל שפיצר, מבוא, עמ' 15, החולק על כך. ייתכן כי היא העיר פערליץ שבמורביה. מנהגי מהר"ש, אות רח.
איירבוס בלוגה

איירבוס בלוגה (באנגלית: Airbus Beluga) מכונה גם איירבוס A300-600ST, הוא מטוס מטען מתוצרת יצרנית המטוסים האירופית איירבוס. המטוס הוא מטוס איירבוס A300-600 בו הורחב בטן המטוס בצורה משמעותית על מנת שיוכל לשאת מטענים גדולים במיוחד. ממטוס זה נבנו חמש יחידות, והן משמשות את איירבוס להעברת חלקי מטוסים בין מפעליה הפזורים בצרפת, גרמניה, ספרד, ובריטניה. בתחילה נקרא המטוס "סופר טראנספורטר" (Super Transporter), אולם בהמשך שונה שם המטוס לשמו באנגלית של הלבנתן הלבן, "בלוגה". כשנוסדה איירבוס ב-1970 הוסעו רכיבי המטוסים המיוצרים במספר מדינות בכבישים. בשנת 1972 רכשה איירבוס ארבעה מטוסי בואינג 377 שעברו הסבה דומה, ומכונים "סופר גופי" (Super Guppy). בשנת 1991 החלו החברות דיימלר-קרייזלר איירוספייס ו-Aérospatiale, שתי השותפות העיקריות של איירבוס, בפיתוח מטוס שיחליף את הבואינג 377. המטוס שתוכנן היה זהה ל-A300 בכנפיים, מנועים, כן הנחיתה, וחלקו התחתון. אולם כדי שיוכלו להכניס מטענים מבלי לנתק את המערכות ההידראוליות, הועבר תא הטייס לתחתית המטוס. כמו כן חוזק מבנה הזנב כדי לשמור על יציבות המטוס. בניית המטוס החלה בספטמבר 1992, וטיסת הבכורה התקיימה ב-13 בספטמבר 1994. לאחר 335 שעות של מבחנים, קיבל המטוס את אישור הרשויות באוקטובר 1995. המטוס משמש להעברת רכיבי המטוסים להרכבה הסופית בטולוז או המבורג. במשך השנים שמשו המטוסים להעברת מגוון רחב של מטענים מיוחדים, בהם רכיבי תחנת חלל, מכונות, ומסוקים. נפח תא המטען גדול יותר מהC-5 גלקסי והאנטונוב 124, אולם המטוס מוגבל לנשיאת מטען של עד 47 טון, בהשוואה לגלקסי היכול לשאת 122.5 טון, והאנטונוב 124 המסוגל לשאת 150 טון. למרות גודלו, המטוס לא מסוגל לשאת את חלקי ה-A380 המועברים לרוב על גבי ספינות. בשנת 1999 נשא המטוס את ציורו של אז'ן דלקרואה, "החירות מובילה את העם", מפריז לטוקיו. גובה הציור היה גדול בשביל הבואינג 747, והוא הועבר בתוך מכולה מיוחדת במטוס. מטוס איירבוס בלוגה XL אמור להחליף אותו ובשנת 2020 הוא ביצע את הטיסה הראשונה. מדיה וקבצים בנושא איירבוס בלוגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איירבוס בלוגה המטוס באתר איירבוס (באנגלית) תמונות המטוסים באתר Airliners.net ניצן סדן, מותק, המטוס התנפח: הכירו את לווייתני השחקים, באתר כלכליסט, 15 בפברואר 2019 ראו איירבוס בלוגה העביר את הציור החירות מובילה את העם ליפן ראו מפרט המטוס באתר איירבוס
קובץ תמונה

קובץ תמונה הוא קובץ מחשב אשר מכיל את המרכיבים של יצירת תמונה: אורך, רוחב, צפיפות, צבעים וכיוצא בזה. לאחסון והצגה של תמונות במחשב משמשים סוגים אחדים של קבצים, שלכל אחד מהם יתרונות וחסרונות משלו. הבחנה בסיסית מחלקת את הסוגים השונים של קובצי תמונה לשתי מחלקות: מפת סיביות (bitmap) וקובץ וקטורי. קבצים מהמחלקה הראשונה מחזיקים את המאפיינים של כל פיקסל שמרכיב את התמונה. קבצים מהמחלקה השנייה מחזיקים את התמונה (או, ליתר דיוק, התרשים) כאוסף של פונקציות מתמטיות. יתרונה של המחלקה השנייה הוא ביכולתה להגדיל ולכווץ את התרשים בלא לפגוע באיכותו. הבחנה בסיסית אחרת מבחינה בין קובץ תמונה דחוס, המאחסן את התמונה בנפח מזערי, ובין קובץ תמונה לא דחוס, השומר את המידע על התמונה בצורה מפורטת, הדורשת נפח רב. סוגים נפוצים של קובצי תמונה: JPEG: קובץ תמונה דחוס. הדחיסה גורמת לאובדן מידע מועט. אידיאלי לשמירת תצלומים. BMP: קובץ תמונה בסיסי של Windows – לא דחוס. TIFF: קובץ תמונה לא דחוס. GIF: קובץ תמונה דחוס. הדחיסה גורמת לאובדן מידע, מכיוון שהפורמט כולל לא יותר מ-256 צבעים. אידיאלי לשמירת תרשימים, לתמונות אנימציה מונפשות, ואיורים שבהם הרקע מתמזג עם הסביבה (רקע שקוף). פורמט זה היה בעל פטנט של חברת Unisys, אשר פקע ב-2003 בארצות הברית וכשנה לאחר מכן באירופה, ביפן ובקנדה, ולכן תוכנות גרפיקה נדרשו לשלם תמלוגים כדי לתמוך בו. PNG: פורמט מתחרה ל-GIF, ללא הבעיה של זכויות יוצרים. הפורמט אידיאלי מכיוון שהוא לא מאבד מידע, מאפשר רקע שקוף וקל משקל. מצלמות דיגיטליות רבות יכולת להפיק קבצים בפורמט raw, קבצים אלה אינם קובצי תמונה כשלעצמם אלא מכילים את הנתונים הגולמיים שעל החיישן. באמצעות תוכנות גרפיקה אפשר להפיק מהם תמונות באיכות גבוהה. ליצירת קובץ תמונה משמשים כלים מסוגים שונים: תוכנת עיבוד תמונה. דוגמה לתוכנה בסיסית לציור היא "צייר" המופיעה במערכת הפעלה חלונות, ומשוכללות ממנה הן Paint Shop Pro, Photoshop, GIMP ורבות אחרות. אמצעי קלט מתאימים, ובפרט סורק, מצלמה דיגיטלית ומשטח רישום דיגיטלי. תוכנות ייעודיות שונות, שבין שאר פעולותיהן מאפשרות גם יצירת פלט גרפי של פעולתן. קובצי תמונה ניתנים להצגה באמצעות תוכנות עיבוד תמונה למיניהן, ואליהן נוספות תוכנות אחדות המסוגלות להציג קובצי תמונה מבלי שתהיה להן היכולת ליצור קבצים כאלה. התוכנה הבולטת ביותר מסוג זה היא הדפדפן, המאפשר הצגה של קובצי תמונה מסוג gif, jpeg ו-png. גם במסמכים של חבילות יישומים משרדיים, כגון אופיס, ניתן לשלב קובצי תמונה מסוגים שונים. בתוכנות אלה הצגת התמונה היא חלק ממכלול רחב יותר של מטרות שלהן משמשת התוכנה. תוכנות מסוימות משמשות אך ורק להצגה של קובצי תמונה. תוכנה בולטת בקטגוריה זו היא IrfanView, המסוגלת להציג מגוון רחב ביותר של קובצי תמונה. תוכנה נוספת בקטגוריה זו היא ACDSee, שלה גם יכולת מסוימת לעיבוד תמונה. לעיתים מתעורר צורך ללכוד מסך מחשב או חלק ממנו ולהפכו לקובץ תמונה. מצב כזה נוצר, למשל, בעת כתיבת מדריך למשתמש לתוכנה מסוימת, שבו יש לשלב תצלומי מסכים של התוכנה. ישנן תוכנות המאפשרות מימוש קל של מטרה זו. במערכת ההפעלה Windows 7 נכלל כלי כזה שנקרא "כלי החיתוך" (או "Snipping Tool" בממשק באנגלית). ללא כלי ייעודי למשימה זו ניתן לבצע לכידת מסך באמצעות לחיצה על המקש Print screen במקלדת והדבקת התוצר בתוכנה לעריכת תמונות. מדיה וקבצים בנושא קובץ תמונה בוויקישיתוף ויקישיתוף מאגר קובצי תמונות ומדיה חופשיים שוקי גלילי, פורמטים של תמונות: מורה נבוכים, באתר ynet, 26 בינואר 2006 תמונה, איכות רזולוציה ופיקסלים, באתר מגמת תקשוב, 14 בינואר 2016
חייא

רבי חייא (בתלמוד ירושלמי: חייה) היה שמם של כמה מחכמי התלמוד האם התכוונתם ל... רבי חייא – חי בדור המעבר בין התנאים לאמוראים, מעורכי קובצי הברייתות חייא בר אבא או רבי חייא בר בא- אמורא בדור השלישי, היה כהן, עלה מבבל לארץ ישראל, נקרא פעמים רבות בשם רבי חייא סתם רב חייא בר אבין – אמורא בבלי בדור הרביעי רב חייא בר אשי – אמורא בבלי בדור השני והשלישי, תלמידו של רב רבי חייא בר יוסף – אמורא בדור השני, עלה מבבל לארץ ישראל
הבחירות לנשיאות רוסיה 1991

הבחירות הנשיאותיות ברפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית ב-12 ביוני 1991 היו הבחירות הנשיאותיות הראשונות ברוסיה שבמסגרתן נבחר לראשונה בתולדות המדינה נשיא המדינה. לנשיא הראשון נבחר בוריס ילצין, כאשר לצדו התמודד אלכסנדר רוצקוי כסגן הנשיא. לאחר הבחירות, בוריס ילצין היה נשיא הרפובליקה הרוסית שהייתה חלק של ברית המועצות. רק לאחר התפרקות ברית המועצות בדצמבר 1991 הוא נעשה נשיא המדינה העצמאית החדשה. שני המועמדים המובילים לבחירות הנשיאותיות היו יו"ר הסובייט העליון של רוסיה, בוריס ילצין עם ידידו אלכסנדר רוצקוי כמועמד לתפקיד סגן הנשיא וניקולאי ריז'קוב, ראש ממשלת ברית המועצות לשעבר, שהתמודד עם בוריס גרומוב כמועמד לתפקיד סגן נשיא המדינה. ולדימיר ז'ירינובסקי התמודד לתפקיד לצד אנדריי זאבידיה, ידידו למפלגה - המפלגה הליברל דמוקרטית של רוסיה. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לנשיאות רוסיה 1991 בוויקישיתוף
מקלונאים

מַקְלוֹנָאִים (שם מדעי: Phasmatodea) הם סדרה במחלקת החרקים. המקלונאים הם בעלי גוף דק וארוך ומראה המזכיר מקל או גבעול, ומכאן שמם. המקלון ניזון מהצומח ובעיקר מעלים. רוב המינים מתרבים ברביית בתולים שמולידה צאצאות נקבות בלבד. המקלונאים הם חרקים שגופם כצורת מקלות או גבעולים, הם בעלי יכולת הסוואה טובה וצבעם משתנה על פי צבע הסביבה בה הם נמצאים. חלק מהמינים בעלי יכולת התגוננות מפני טורפים באמצעות השרת איברים: בעת שטורף אוחז באחת מרגליו, הרגל ממשיכה להתנועע בפיו של הטורף כך שהמקלון יכול לחמוק ולהיעלם בצמחייה. בפרטים צעירים ישנה התחדשות של איברים. שכיחים בעונת הקיץ ופעילי לילה. אורכם מגיע עד כ-90 מ"מ, עיניהם קטנות, רגליהם הקדמיות ארוכות יותר מרגליהם האחוריות. חלקם בעלי מחושים ארוכים והיתר בעלי מחושים קצרים יותר, יש בעלי כנפיים ויש מחוסרי כנפיים. מקלונאים, באתר ITIS (באנגלית) מקלונאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מקלונאים, באתר GBIF (באנגלית) עמיר וינשטיין, חלון פתוח לחרקים - מקלון הלבנון מקלון צפוני, המדריך לבעלי חיים של פיני אמיתי אלינור אינג רוי, הגרדיאן, האם המקלונאים מקיימים יחסי מין?, באתר הארץ, 6 בפברואר 2018 דרור בורשטיין, במבט ראשון זה נראה כמו ענף. אחרי רגע מתברר שיש כאן משהו חי, באתר הארץ, 12 בינואר 2022 מהו פלא הרבייה של המקלון?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
טדי סמוחה

אדוארד רלף "טדי" סמוחה (באנגלית: Edward Ralph "Teddy" Smouha, OBE;‏ 17 בדצמבר 1908 - 1 באפריל 1992). היה אתלט בריטי-יהודי ממוצא עיראקי, בעל מדליית ארד אולימפית (אמסטרדם 1928), התמחה בריצת 100 מטר. עוטר על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת בעיטור מסדר האימפריה הבריטית בדרגת קצין. סמוחה נולד בצ'ורלטון-קם-הארדי, פרבר של מנצ'סטר, לרוזה עדס (ילידת דמשק) וליוסף סמוחה, בן למשפחה יהודית אמידה שהיגר מעיראק. בשנים 1926–1929 הוא למד באוניברסיטת קיימברידג'. את אימוניו העביר בריצה אחרי מכוניתו של אביו בפארק ריצ'מונד ומאמנו דרש ממנו לרוץ עם מונוקול על מנת שיפסיק לנדנד את ראשו. בשנים 1927–1928 ייצג סמוחה את קיימברידג' בתחרות נגד אוניברסיטת אוקספורד. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה סמוחה במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 41.8 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 41.0 שניות וגרמניה (41.2 שניות). בשנת 1930 הצטרף אל אביו על מנת לייבש ביצות ליד אלכסנדריה אשר במצרים במטרה לבנות פרבר חדש, סמוחה סיטי. בשנות ה-40 שירת סמוחה בחיל האוויר המלכותי כמפקד כנף. במספר מקורות הוא כונה בטעות בשם אליס סמוחה שזהו שמו של אחיו הבכור. בשנת 1992 נפטר סמוחה בז'נבה, שבשווייץ. בנו בראיין אצן למרחקים קצרים ייצג את בריטניה בתחרויות בינלאומיות בשנות ה-60 ונכדו ג'יימס אספיר אצן למרחקים בינוניים שהתחרה בשלהי שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 בעל שתי מדליות זהב מהמכביה ה-11 ואחת מהמכביה ה-12. בשנות ה-70 זכה סמוחה בעיטור מסדר האימפריה הבריטית (OBE), על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת. טדי סמוחה, באתר olympedia.org יוחסין של משפחת עדס אלכס פרלסמן, "המלכה" עלתה על המסלול, מעריב, 23 ביולי 1985