laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טרמוק

טרמוק (ברוסית: Теремо́к) היא רשת מזון מהיר פופולרית ברוסיה שנוסדה בשנת 1998 על ידי מיכאיל גונצ'רוב. הרשת מתמחה בעיקר במנות מסורתיות רוסיות כמו בליני, פלמני, קוואס ובורשט. התפריט הותאם על פי מתכונים של אמו של גונצ'רוב. מסעדות הרשת פועלות במוסקבה, סנט פטרסבורג, אוראל, דרום רוסיה וסיביר. נכון לשנת 2023 הרשת צמחה ל-172 מסעדות שכללו בעבר גם שתיים בעיר ניו יורק שנסגרו בשנת 2018. מסעדת הטרמוק הראשונה נפתחה בשנת 1998 בקיוסק רחוב במוסקבה, שהציעה סט מוגבל של בליני. זו הייתה אחת מרשתות המזון המהיר הראשונות ברוסיה שהציעה אוכל רוסי בניסיון להתחרות במקדונלד'ס. ישנם כיום שלושה סוגים של חנויות טרמוק: מסעדות, קיוסקי רחוב ועמדות מזון מהיר בקניונים, בתחנות המטרו או בשדות תעופה. הרשת פתחה שני סניפים בכיכר יוניון ובצ'לסי בעיר ניו יורק בשנת 2017, שהיו המיזמים הראשונים מחוץ לרוסיה. בריאיון למגזין רוסי אמר גונצ'רוב שהסיבה להתרחב לאמריקה היא משום ש"זו מולדת המזון המהיר." ביוני 2018 הודיע גונצ'רוב כי הוא סוגר את שתי המסעדות והאשים את פקחי העיר ניו יורק ב"עוינות פתוחה" כלפי המסעדות והעובדים שלו. התפיסה הרשמית היא להציע מטבח מסורתי כמזון מהיר, אך להיות בו זמנית מסעדת מזון טבעי ובריא יותר. טרמוק מתמחה בבישול ביתי בסגנון רוסי עם מתכונים שפותחו על ידי אמו של גונצ'רוב. פריטי התפריט כוללים בליני (לביבות דקיקות כמו קרפ), בורשט (מרק סלק עם כרוב) וקאשה (מנת כוסמת מוגשת עם בשר, דגים או פטריות). הם גם מתנסים במנות לא שגרתיות שונות. מדיה וקבצים בנושא טרמוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טרמוק טרמוק, ברשת החברתית פייסבוק טרמוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טרמוק, ברשת החברתית אינסטגרם טרמוק יוצאת מערבה. כתבת תסקיר באתר RBTH (באנגלית) "Про «Теремок»". teremok.ru. נבדק ב-30 בספטמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Johnson, Hollis; Taylor, Kate (13 October 2017). "We visited the 'McDonald's of Russia' that's trying to take over America — here's what it was like". Business Insider. "Адреса". www.teremok.com. אורכב מ-המקור ב-2019-01-12. נבדק ב-26 בספטמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Russia's Teremok fast food chain gives up on the U.S. market, citing geopolitical hostility". Meduza. 14 June 2018. Elias, M. (2014). Lunch: A History. The Meals Series. Rowman & Littlefield Publishers. pp. 51–52. ISBN 978-1-4422-2747-7. Retrieved February 11, 2015. Publishing, DK (2011). Ultimate Food Journeys: The World's Best Dishes and Where to Eat Them. DK Publishing. p. 75. ISBN 978-0-7566-9588-0. נבדק ב-11 בפברואר 2015. {{cite book}}: (עזרה) Steves, R.; Hewitt, C. (2013). Rick Steves' Northern European Cruise Ports. Rick Steves. Avalon Travel. p. 428. ISBN 978-1-61238-589-1. Retrieved February 11, 2015. Lavin, Talia (13 April 2017). "A Russian Fast-Food Chain Tries Its Luck in America". The New Yorker. Weber, Toby (1 February 2018). "Teremok Hopes Home Cooking Has No Borders". FE&S Magazine.
יחסי אוסטרליה–מיקרונזיה

יחסי אוסטרליה–מיקרונזיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה הם יחסים דיפלומטיים מלאים. היחסים שבין שתי המדינות כוננו ב-1987 כאשר אוסטרליה היא הראשונה בעולם לכונן יחסים עם המדינה ואחת מארבע מדינות בלבד שהקימו בהמשך שגרירות תושבת רשמית במיקרונזיה. בשנת 1988, ביקר נשיא מיקרונזיה הראשון, ג'ון האגלגם בקנברה בירת אוסטרליה במסגרת ביקור רשמי. אוסטרליה סייעה לממשלת מיקרונזיה בהגנה על מימיה הטריטוריאליים כאשר מסרה לה ספינות סיור שמשמשות למעקב ימי, פעולות הגנה ימיות, תפיסה ומניעת איומי ביטחון ימיים ומסירת שירותים ממשלתיים נחוצים באיים מרוחקים של המדינה המיושבים בדלילות. ב-2013 הודתה ממשלת מיקרונזיה על הסיוע האוסטרלי במדינה לאורך כל השנים. אוסטרליה מיוצגת במיקרונזיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בפליקיר, בירת המדינה. מיקרונזיה אינה מיוצגת באוסטרליה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטרליה–מיקרונזיה בוויקישיתוף SPEECH BY PRIME MINISTER PARLIAMENTARY DINNER GIVEN IN HONOUR OF PRESIDEN HAGLEIGAM OF THE FEDERATED STATES OF MICRONESIA CANBERRA - 13 OCTOBER 1988, אתר ממשלת אוסטרליה (ארכיון), 13 באוקטובר 1988 EMBASSY OF AUSTRALIA IN PALIKIR, MICRONESIA
קים לים-הוואן

קוריאה זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא קים. קים לים-הוואן (בקוריאנית: 김림환; נולד ב-6 במאי 1992) הוא ג'ודוקא דרום קוריאני אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג, סגן אלוף העולם (2019). במאי 2014 לים-הוואן זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית ארד בגראנד סלאם באקו. באליפות העולם בשנת 2017 שנערכה בבודפשט, הוא סיים במקום החמישי כאשר הפסיד בקרב על המדליה לואזה מרגוולשווילי הגיאורגי. באליפות העולם 2019 שנערכה בטוקיו, התחרה לים-הוואן בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג וזכה במדליית הכסף לאחר שניצח 6 מתוך 7 קרבות. בחצי הגמר הוא ניצח באיפון את דניס ויירו המולדובי ובגמר הוא הפסיד לג'ושירו מארויאמה היפני. בגראנד סלאם פריז 2020 הוא זכה במדליית הכסף לאחר שהגיע עד שלב הגמר והפסיד לבן ארצו אן באול. לים-הוואן לא התחרה באולימפיאדת טוקיו 2020 מאחר שאן באול נבחר להיות הנציג הדרום-קוריאני בקטגוריית המשקל של עד 66 ק"ג. קים לים-הוואן, באתר איגוד הג'ודו העולמי קים לים-הוואן, באתר JudoInside.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
קפה ספרות (סנקט פטרבורג)

קפה ספרות (ברוסית: Литературное кафе), או קפה ספרותי, הוא בית קפה ומסעדה היסטורית בנייבסקי פרוספקט שבסנקט פטרבורג, בעלת חשיבות היסטורית רבה בשל הסופרים הנודעים של הספרות הרוסית שהרבו לבקר בה כולל אלכסנדר פושקין, פיודור דוסטויבסקי וחבריהם במאה התשע עשרה. בשנים 1812–1814 שופץ הבניין, שנבנה באמצע המאה ה-18 בשדרת נבסקי 18 בסנקט פטרבורג, עיר הבירה של רוסיה באותה תקופה, על ידי הסוחר קוטומין שייעד את המבנה כדירה לסוחרים. בבניין זה פתחו ס. וולף וט. ברנגט את הקונדיטוריה שלהם, שנחשבה לטובה ביותר בעיר. בשנת 1834 נוסף בית קפה סיני ( Café chinois). הקונדיטוריה הפכה במהרה למקום בו התכנסו סופרים מהספרות הרוסית, כמו אלכסנדר פושקין, מיכאיל לרמונטוב, טאראס שבצ'נקו ופיודור דוסטויבסקי. בשנת 1837 פושקין, בדרך לדו-קרב הקטלני שלו עם גאורגי ד'אנטס, פגש שם את הסגן שלו לדו-קרב, קונסטנטין דנזאס. בשנת 1840 הוצג כאן דוסטויבסקי בפני מיכאיל פטרשבסקי, הסוציאליסט האוטופי. בשנת 1877, לאחר סגירת הקונדיטוריה, נפתחה במקום מסעדה ברמה גבוהה, בה ביקרו לעיתים קרובות מוזיקאים כמו פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי ופיודור שאליאפין. נאמר כי צ'ייקובסקי הזמין שם כוס מים שהתבררה כנגועה בכולרה, ממנה מת. בשנים 1858–2001, בקומת המרתף נפתחה חנות לספרים משומשים, שהפכה למוכרת יחסית. בשנים 1978–1981 שופץ המבנה כולו ובשנת 1983 המסעדה נפתחה מחדש כ"קפה ספרות" או "בית קפה ספרותי". קפה ספרות תופס שתי קומות בבניין ובו תמונות רבות של סופרים רוסים תלויים על קירותיו. בשולחן אחד בקומה העליונה יושבת דמותו של פושקין עשוית שעווה. על פי המסורת הרוסית, נערכים כאן מדי פעם ערבי קריאת שירה. המשקה המסורתי של רוסיה אינו קפה, אלא תה שחור המוגש כאן בסמובר. סופרים רוסים של המאה ה-19 קפה פרוקופ (פריז) סלונים ספרותיים מדיה וקבצים בנושא קפה ספרות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קפה ספרות Boglachev, S. V. House of Kotomin. Saint Petersburg Encyclopedia. Retrieved 14 November 2017. Bogdanov, I. A. Wolff et Beranget Confectionery. Saint Petersburg Encyclopedia. Retrieved 14 November 2017. Literary Cafe – Since 1816
פארק מונרפו

מונרפו (ברוסית: Монрепо́; נובע מהמילה הצרפתית ל"מנוחתי") הוא פארק נוף אנגלי נרחב בחלקו הצפוני של האי הסלעי לינאסארי (Tverdysh, Slottsholmen) מחוץ לוויבורג, רוסיה. הפארק שוכן לאורך קו החוף של מפרצון זאשצ'יטנאיה במפרץ ויבורג ומשתרע על שטח של 180 הקטר. אחוזת מונרפו הוקמה על ידי הברון לודוויג היינריך פון ניקולאי שקנה את חלקת האדמה הזו בשנת 1788. האחוזה נחשבה כתכשיט של פינלנד העתיקה והייתה שייכת לצאצאיו עד ההשתלטות הסובייטית בשנת 1944. ליבת האחוזה הברונית מורכבת מבית ראשי בסגנון נאו-קלאסי (שתוכנן על ידי ג'וזפה אנטוניו מרטינלי) ובית הספרייה. פארק הים משופע בסלעים שנוצרו מקרחונים, צוקי נוף וביתני עץ. זה נחשב לציון דרך בהתפתחות הטעם הרומנטי לגינון נוף. המאוזוליאום של הברון ניקולאי תוכנן על ידי פייטרו גונזאגו ועליו ציורי קיר שנעשו על ידי יוהאן ג'ייקוב מטנלייטר. בנו היחיד וממשיך דרכו של לודוויג היינריך, הברון פול פון ניקולאי, היה השגריר הרוסי בקופנהגן בין השנים 1816–1847. אשתו אלכסנדרינה סימפליצ'י דה ברוגלי (נכדתו של הדוכס השני) הזמינה מצ'ארלס הית'קוט טתאם את האובליסק המנציח את אחיה ההרוגים במלחמות נפוליאון. אוגוסט דה מונפראן, אנדראס שטאקנשניידר וגוטהלף בורופ עיצבו גם ביתנים ופסלונים בתחומי הפארק. הפארק ידוע בסלעיו, בעיקר מגרניט הוויבורגיט הישן (הקרוי על שם ויבורג), ובכמה תצורות קרחוניות של עד 20 מטרים גובה. ניתן למצוא כ-50 מיני צמחים, חלקם נדירים. גם עולם החי בפארק מגוון והוא נחשב לאתר בעל חשיבות פדרלית המיועד לשימור. מדיה וקבצים בנושא פארק מונרפו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק מונרפו
אצטדיון אוונגרד (ויבורג)

אצטדיון אוונגרד (ברוסית: Cтадион Авангард) הוא אצטדיון רב-תכליתי בוויבורג, מחוז לנינגרד, רוסיה. בנייתו הושלמה בשנת 1933 על פי תכנון האדריכל הפיני אונו אולברג. האצטדיון נפתח בשנת 1933 כ-Viipurin keskusurheilukenttä, אצטדיון הספורט המרכזי של וייבורג, כאשר העיר הייתה חלק מפינלנד. באצטדיון היה יציע ראשי עם 5,500 מושבים ויציע עמידה עבור יותר מ-10,000 צופים ונחשב לאצטדיון הספורט המודרני ביותר בפינלנד. האצטדיון שימש כמגרש הבית של מועדון הכדורגל סודט ואירח את אליפות פינלנד באתלטיקה בשנת 1937. הוא תוכנן גם כמקום למשחקי הכדורגל באולימפיאדת הקיץ שתוכננה לשנת 1940 ובוטלה. האצטדיון נפגע קשה במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה, ויבורג סופחה לברית המועצות והאצטדיון המשופץ קיבל את השם "אצטדיון אוונגרד". מדיה וקבצים בנושא אצטדיון אוונגרד בוויקישיתוף Hintikka, Matti (2012). "Pallon perässä pihalta halliin". Euroopan rakennusperintöpäivät 2012 : Liikuttavat ympäristöt (PDF) (בפינית). Helsinki: Finnish National Board of Antiquities. p. 8. ISBN 978-952-67328-5-5.
אני לא ברבי

אני לא ברבי הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית ג'ולייטה. האלבום יצא לאור בדצמבר 2003, על ידי חברת התקליטים הישראלית הד ארצי. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים: "הבחורים הכי טובים", "תתייחס אלי", "אני לא ברבי" ו-"תפסיק להתקשר אלי". השיר "אורות אדומים", אשר הפך לשירה המצליח ביותר של ג'ולייטה ויצא בסמוך לצאת האלבום, לא נכלל בו לבסוף. את הסינגל הראשון "הבחורים הכי טובים" הוציאה ג'ולייטה כבר באוגוסט 2003. השיר לא הצליח להיכנס למצעד של רשת ג', אך האודיו שלו הצליח לצבור 160 אלף צפיות ביוטיוב. גם הסינגל השני "תתייחס אלי", לא הצליח להיכנס למצעד של רשת ג'. שיר הנושא של האלבום "אני לא ברבי", הצליח להגיע אל המקום ה-25 במצעד של רשת ג' והיה הראשון של ג'ולייטה שהצליח לעשות זאת. הסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום "תפסיק להתקשר אלי", לא הצליח לשחזר את הצלחת קודמו. האלבום אני לא ברבי באתר ספוטיפיי האלבום אני לא ברבי באתר אפל מיוזיק ג'ולייטה - כבר לא ילדה ג'ולייטה - כל הבחורים / Julietta - All The Boys, נבדק ב-2019-10-05 ג'ולייטה - תפסיק להתקשר אלי / Julietta - Stop Calling Me, נבדק ב-2019-10-05 אורות אדומים – פזמונט, באתר pizmonet.co.il 10.8.2003 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il ג'ולייטה הבחורים הכי טובים, נבדק ב-2019-10-05 30.11.2003 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il 15.2.2004 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
בארי גוראריה

בערי (שמו המלא: שלום דוב בער) גוראריה (כ"ד בשבט תרפ"ג, 10 בפברואר 1923 - ד' באדר ב' תשס"ה, 14 במרץ 2005) היה נכדו היחיד של רבי יוסף יצחק שניאורסון. התפרסם בעקבות סכסוך ממוני עם אגודת חסידי חב"ד בנוגע לספריית סבו. נולד ברוסטוב על הדון, ברוסיה הסובייטית שבברית המועצות, כבן יחיד לחנה ולרב שמריהו גוראריה, בתו וחתנו של האדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון מחב"ד. למד בישיבת תורה ודעת בברוקלין והוסמך שם לרבנות. בהמשך למד פיזיקה. לאחר פטירת סבו רבי יוסף יצחק, ניתק גוראריה את קשריו עם חסידות חב"ד ועם דודו רבי מנחם מנדל שניאורסון שמונה אז לאדמו"ר מחב"ד. נשא בי' בסיון תשי"ג (24 במאי 1953), את שרה מינא, בתו של הרב דובער חסקינד, משפחת חסידי חב"ד. שימש כחוקר באוניברסיטת ג'ונס הופקינס (בין השנים 1954–1956) ובאוניברסיטת קולומביה. התגורר בניו ג'רזי. בראיון שנערך בשנת 2003 אמר גוראריה כי התעניין בקריירה מדעית יותר מאשר בכהונה עתידית כאדמו"ר של חסידות חב"ד. בקיץ 1985 (תשמ"ה) נודע לחסידי חב"ד שגוראריה נוטל ספרים מספריית חב"ד, שהייתה שייכת לסבו, הריי"ץ. הוא מכר כמה מן הנדירים שבהם לסוחרים. לטענתו, הספרייה הייתה רכושו הפרטי של הרבי הקודם, ולאמו חנה (שתמכה בו והייתה עדיין בחיים) יש מעמד שווה כיורשת לאחותה, חיה מושקא שניאורסון, אשתו של רבי מנחם מנדל שניאורסון, ולכן יש לו זכות בעלות על חצי מהספרים. לאחר שסירב גוראריה להתדיין בבית דין רבני, תבעה אותו אגודת חסידי חב"ד בבית משפט פדרלי בניו יורק. במשפט, שכונה "משפט הספרים", טענו האגודה והרבי מלובביץ' שהספרייה איננה רכושו הפרטי של האדמו"ר אלא היא שייכת לאגודת חסידי חב"ד. השופט צ'ארלס פ' סיפטון פסק ב-1987 לטובת האגודה ורובם הגדול של הספרים הוחזר לספרייה. הפסיקה עוררה שמחה בקרב חסידי חב"ד, אשר כינו אותה "דידן נצח" (מארמית: "שלנו ניצח", או "ניצחנו"). יום הזכייה, ה' בטבת, מצוין בקרב חסידי חב"ד כיום של שמחה, והם קונים בו ספרים או מוסרים את ספריהם לכריכה ותיקון, וכן מוסיפים ביום זה בלימוד תורה מתוך הספרים. גוראריה ערער על פסק הדין, אך הערעור נדחה בכ"ה בחשוון תשמ"ח. דידן נצח הרב שמואל לובעצקי, הוצאת ועד תלמידי התמימים, הוצאה ראשונה תשס"ו דידן נצח הרב משה בוגמילסקי (אנגלית תשס"ז, עברית תשס"ח) תביעה על ספרים פותחת צוהר לעולם החסידות באתר ניו יורק טיימס (באנגלית) הרב שלום דובער לוין, משפט הספרים - דידן נצח, סקירת השתלשלות המאורעות הרב שלום דובער לוין, "משפט הספרים", פרק י"ג מתוך ספריית ליובאוויטש - סקירת תולדותיה על פי מכתבים תעודות וזכרונות, ברוקלין, תשנ"ג - באתר ספריית חב"ד בארי גוראריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מנחם פרידמן ושמואל היילמן, "הרבי מלובביץ': בחייו ובחיים שלאחר חייו", עמ' 54 ריאיון עם נתן לואין עורך דין במשפט, באתר shturem.net רן רגוני, חסידי לובביץ "צדים" ספרים יקרי ערך, מעריב, 24 בדצמבר 1985 רן דגוני, ספריו של הלובאוויץ נכסי חב"ד, מעריב, 8 בינואר 1987
אף אחת

"אף אחת" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית מירי מסיקה, מתוך אלבום הבכורה שלה, מירי מסיקה. השיר יצא לאור ביולי 2005, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. משנת 2011 השיר זמין לשמיעה ביוטיוב. ב-19 ביולי 2021 הופץ דואט של השיר בביצועם של מסיקה ורן דנקר לכבוד ט"ו באב. השיר הגיע למקום השני במצעד של רשת ג', שם שהה במשך חמישה עשר שבועות. השיר נכתב על ידי צרויה להב, הולחן על ידי שמוליק נויפלד והופק על ידי אורי זך, נויפלד וגיל פלדמן. ביולי 2021 הוציאה מסיקה בהפתעה את השיר מחדש, בהשתתפות עם הזמר הישראלי רן דנקר, לכבוד ט"ו באב. את השיר ביצעה ביוני באותה השנה ביחד עם הזמר עברי לידר. בנוסף, בוצע השיר לצד "בית משוגעים" של דנקר. כמה שנים לאחר צאתו המקורית, עלה השיר ביחד עם האלבום בו הוא נכלל לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. המשפט "נשים כמוני פעם היו שורפים על המוקד" עוסק בציד מכשפות; רדיפה של בני אדם שנחשדו כעוסקים בכישוף, בדרך כלל נשים, אך בארצות מסוימות גברים הם שהיוו את רוב הנאשמים, ובמקרים שונים גם ילדים עמדו למשפט באשמת כישוף ואף הוצאו להורג. ציד מכשפות הוא גם כינוי בהשאלה לרדיפה אחרי בני אדם, בהאשמות שאינן מבוססות. בריאיון ל-ynet דיברה מסיקה על מילות השיר ואמרה: "'אף אחת', מספר את סיפור חיי. גם 'לשם' שכתבה לי קרן פלס, שהיא חברת ילדות, הוא קרוב לי. זה שיר שמדבר על ילדה שונה שאנשים אומרים לה שהיא לא כמו כולם ושהיא לא מצליחה להשתלב. זה הכי קרוב לי, כשהייתי קטנה רציתי לנצח את השונות ולהיות דומה לכולם, רק כשגדלתי הבנתי את היופי שבזה. מצאתי במילים שלהם את מה שחיפשתי, פשטות ודיוק". — מסיקה, 2005 הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מירי מסיקה ב-20 ביולי 2011. הקליפ צולם בשחור-לבן ובתחילתו ניתן לראות את מסיקה, כשהיא לובשת מעיל פרווה, תוך שהיא שרה את מילות השיר ומביטה אל המצלמה. ב-19 ביולי 2021 הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של מסיקה הקליפ של הדואט עם רן דנקר, שיצא לכבוד ט"ו באב. נכון ל-2020, מונה הצפיות של האודיו ושל הקליפ חצו את רף מיליון הצפיות. סרטון השיר "אף אחת" באתר יוטיוב שיר אחד 🎤 עיבוד טלוויזיוני להסכת | מירי מסיקה - אף אחת, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 28:25) שיר אחד | מירי מסיקה - אף אחת (שיר), סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 04:29) מירי מסיקה (אלבום) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il 21.7.2005 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il מירי מסיקה אף אחת מתוך האלבום 'מירי מסיקה', נבדק ב-2019-10-05 מירי מסיקה - אף אחת, נבדק ב-2019-10-05 מירי מסיקה ורן דנקר אף אחת – ביצוע מיוחד לטו באב 2021, נבדק ב-2021-08-04 אף אחת (מירי מסיקה) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il אף אחת-מירי מסיקה ועברי לידר, נבדק ב-2021-08-04 מירי מסיקה ורן דנקר - אף אחת + בית משוגעים, נבדק ב-2021-08-04 מירי מסיקה, נבדק ב-2019-10-05 מימה - מירי מסיקה - אף אחת, באתר www.mima.co.il מכשפה שכמוני, באתר ynet, 25 בינואר 2005
האם אתה מאושר

האם אתה מאושר הוא סינגל ראשון מתוך האלבום "אהבה גדולה" של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור ביולי 1994 ומלווה בווידאו קליפ. השיר נכתב על ידי אריאנה הרן הכהן, הולחן על ידי שלמה ארצי ועובד על ידי נאור דיין ומשה לוי. אקורדי השיר "האם אתה מאושר" באתר Tab4u סרטון השיר "האם אתה מאושר" באתר יוטיוב מילות השיר "האם אתה מאושר" באתר שירונט האם אתה מאושר, באתר "פזמונט" האם אתה מאושר, באתר אקו"ם האם אתה מאושר - הקליפ, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:24) ריטה* - האם אתה מאושר, באתר Discogs (באנגלית) המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 28 באוגוסט 1994, באתר "פזמונט" המצעד השנתי תשנ"ה (1995), באתר "פזמונט"
בנק האשראי המוסקבאי

בנק האשראי המוסקבאי (ברוסית: Московский кредитный банк) הוא בנק רוסי פרטי שנוסד בשנת 1992 ופועל במוסקבה ופרבריה. בשנים 2008–2015 בנק האשראי קפץ ממקום 66 למקום 12 בדירוג הבנקים ברוסיה. קרנותיה גדלו פי 20 והבנק הרוויח 115 מיליארד רובל. בשנת 2016 הוא נכנס לרשימת עשרת הבנקים המובילים ברוסיה. נכון לספטמבר 2017 בנק האשראי המוסקבאי מדורג במקום 9 בקרב הבנקים הרוסים לפי שווי נכסים והוא הבנק האזורי הפרטי הגדול ביותר ברוסיה. הבנק נמצא בבעלות רומן אוודייב, ראש חברת פיתוח הנדל"ן אינגראד וקונצרן רוסיום. לפני 2012 היה רומן אוודייב בעל המניות היחיד לאחר שקנה את הבנק בשנת 1994. כעת הוא שולט על 55,73% מהמניות. עד שנת 2008 רומן אוודייב היה ראש מחלקת משיכות פיננסיות בינלאומיות ונשיא בנק האשראי המוסקבאי. בסוף שנת 2008 פרש רומן אוודייב מהנהלת הבנק, אך נשאר חבר במועצת הפיקוח של הבנק. מאז 2017 הבנק הוא אחד הספונסרים של מועדון הכדורגל טורפדו מוסקבה. מדיה וקבצים בנושא בנק האשראי המוסקבאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בנק האשראי המוסקבאי אתר האינטרנט הרשמי של בנק האשראי המוסקבאי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של בנק האשראי המוסקבאי (בסינית) בנק האשראי המוסקבאי, ברשת החברתית פייסבוק בנק האשראי המוסקבאי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בנק האשראי המוסקבאי, ביישום טלגרם בנק האשראי המוסקבאי, ברשת החברתית אינסטגרם בנק האשראי המוסקבאי, ברשת החברתית VK בנק האשראי המוסקבאי, סרטונים בערוץ היוטיוב "Financial Statements & Ratings". 2018. "Credit Bank of Moscow joins Russian systemically important lenders". Reuters. 2017. נבדק ב-14 באוקטובר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Roman Avdeev". Forbes (באנגלית).
בלאס קנטו

בלאס קנטו מורנו (בספרדית: Blas Cantó Moreno, נולד ב-26 באוקטובר 1991), הידוע בשם בלאס קנטו, הוא זמר ספרדי, נציגה של ספרד באירוויזיון 2021 ברוטרדם שבהולנד. מוכר בעקבות השתתפותו בעונה החמישית של תוכנית הריאליטי הספרדית "Tu cara me suena" והיותו הסולן לשעבר של להקת הבנים "אאורין". בלאס קנטו מורנו נולד ב-26 באוקטובר 1991 במורסיה שבספרד. את רוב ילדותו בילה בעיר מולינה דה סגורה. כבר בילדותו התעניין קנטו בעולם המוזיקה כאשר זכה בתחרות המוזיקה האזורית "ואו ואו" של אשת הטלוויזיה הספרדייה תרסה לבל בשנת 2000. בשנת 2002 השתתף קנטו במהדורת התחרות של כל ספרד ולא רק של הקהילה האוטונומית מורסיה וזכה בה במקום השלישי. ב-2004 ניסה קנטו להיבחר לייצג את ספרד באירוויזיון הילדים 2004 והפסיד למריה איסבל שגם ניצחה באותה השנה. כשגדל, הצטרף ללהקת הבנים "אאורין" והיה סולנה. יחד עם הלהקה ניסה להיבחר לייצוג ספרד באירוויזיון 2011 וזכה בקדם האירוויזיון הספרדי במקום השני או השלישי. בשנת 2016 התפרקה להקת אאורין וקנטו החל בקריירת סולו כשהשתתף בתוכנית הכישרונות הספרדית "Tu cara me suena", בה זכה במקום הראשון. ב-3 במרץ 2017 הוציא קנטו את הסינגל הראשון שלו כאמן עצמאי - "In Your Bed". בהמשך השנה הוציא קנטו מספר סינגלים אחרים. בשנת 2018 פרץ לתודעה הבינלאומית כאשר הוציא את הסינגל "Él no soy yo" שזכה למעמד פלטינה ולמיליוני צפיות. השיר הגיע למקום הראשון בדירוג "הסרטונים החמים של יוטיוב". מאוחר יותר באותה השנה הוציא את אלבומו הראשון "Complicado" (מורכב) שהגיע למקום הראשון ברשימת האלבומים הנמכרים ביותר בספרד. ב-5 באוקטובר 2019 פורסם כי קנטו ייצג את ספרד באירוויזיון 2020 ברוטרדם שבהולנד. ב-30 בינואר 2020 נחשף השיר "Universo". אולם, לאחר שהוכרז ביטולה של התחרות בשנת 2020, אישר קנטו כי ישתתף בתחרות שאמורה להתקיים בשנת 2021. ימים ספורים לאחר ביטול התחרות, קנטו הקליט גרסה ספרדית לסינגל I Dare You של קלי קלרקסון כחלק מפרויקט בינלאומי ביוזמתה עליו הכריזה בתוכניתה ב-22 במאי 2021, הופיע בגמר אירוויזיון 2021 עם השיר "Voy a quedarme". הוא הגיע למקום ה-24 עם שש נקודות, כשלא קיבל נקודות מהקהל. מדיה וקבצים בנושא בלאס קנטו בוויקישיתוף בלאס קנטו, ברשת החברתית פייסבוק בלאס קנטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בלאס קנטו, ברשת החברתית אינסטגרם בלאס קנטו, ברשת החברתית טיקטוק בלאס קנטו, סרטונים בערוץ היוטיוב בלאס קנטו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בלאס קנטו, באתר ספוטיפיי בלאס קנטו, באתר Last.fm (באנגלית) בלאס קנטו, באתר AllMusic (באנגלית) בלאס קנטו, באתר MusicBrainz (באנגלית) בלאס קנטו, באתר דיזר בלאס קנטו, באתר Discogs (באנגלית) בלאס קנטו, באתר Genius אבי זייקנר, בלאס קנטו: "התקף חרדה בשל ביטול האירוויזיון", באתר EUROMIX, אפריל, 2020 BLAS CANTÓ ANUNCIA EL NOMBRE Y LA FECHA DE SALIDA DE SU DEBUT EN SOLITARIO, לוס40, 22 בפברואר 2017 אבי זייקנר, ספרד: האזינו לשיר "UNIVERSO" שיבצע בלאס קנטו, באתר EuroMix, ‏30 בינואר 2020 Spain: Blas Cantó Accepts TVE'S Invitation To Be Eurovision 2021 Representative, Eurovoix, ‏2020-03-18 (באנגלית) Althea Legaspi, Althea Legaspi, Kelly Clarkson Touts Resilience in Uplifting New Song, 'I Dare You', Rolling Stone, ‏2020-04-16 (באנגלית) Kelly Clarkson's 'I Dare You': Listen, Billboard, ‏2020-04-16 Eurovision 2021 Results: Voting & Points
עיניים שלי

האם התכוונתם ל... עיניים שלי (אלבום) – אלבום הסולו הראשון של יהודה פוליקר משנת 1985 עיניים שלי (שיר) – שיר הנושא מתוך האלבום עיניים שלי - מיני-סדרה בת 3 פרקים משנת 1993 (בימוי: יולי כהן) עיניים שלי - סרט טלוויזיה משנת 1997 שהופק כחלק מסיפורים קצרים על אהבה (בימוי: אורי רוזנווקס) עיניים שלי (סדרת טלוויזיה בריטית) (אנ') – סדרת טלוויזיה משנת 2000 (בימוי: פאולה מילנה) עיניים שלי (סרט) – סרט קולנוע ישראלי משנת 2019, החלק השני ב"טרילוגיה על אהבה" של הבמאי ירון שני
בית הספר הגבוה למוזיקה ולאמנויות הבמה במינכן

האוניברסיטה למוזיקה ולאמנויות הבמה במינכן (בגרמנית: Hochschule für Musik und Theater München), הנקראת לפעמים גם "האקדמיה למוזיקה ואמנויות הבמה", היא אחת האוניברסיטאות המסורתיות המכובדות ביותר להוראת מקצוע בגרמניה, המתמחה במוזיקה ובאמנויות הבמה. הבניין הראשי שבו היא שוכנת בימים אלה שוכן בצדה המזרחי של כיכר קניגספלאץ ברובע מקספורשטאדט במינכן. הוראת תיאטרון, בלט ואירועים אחרים מתנהלים בעוד אתרים במינכן. מאז 2008 מהווה "קונסרבטוריון ריכרד שטראוס", שהיה עצמאי עד אז, חלק מן האוניברסיטה. ב-1846 נפתח מוסד פרטי בשם "הקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה", וב-1867, לפי הצעתו של ריכרד וגנר, היסב לודוויג השני, מלך בוואריה את המוסד ל"בית הספר המלכותי למוזיקה בבוואריה". בית הספר פעל במימון פרטי של לודוויג השני עד שזכה במעמד של מוסד ממלכתי בשנת 1874. מאז שונה שמו פעמים אחדות: "האקדמיה המלכותית לאמנות המוזיקה" (Königliche Akademie der Tonkunst), "האקדמיה הממלכתית למוזיקה" (Staatliche Akademie der Tonkunst), האוניברסיטה למוזיקה" (Hochschule für Musik) ולבסוף, בשנת 1998, לשם הנוכחי. הבניין המקורי של המוסד, ה"Odeonsgebäude", נהרס בשנת 1944. הבניין הנוכחי נבנה על ידי פאול טרוסט בשביל המפלגה הנאצית ונקרא פיהררבאו. נוויל צ'מברלין ואדולף היטלר חתמו שם על הסכם מינכן בשנת 1938. משרדו של היטלר, בקומה השנייה מעל הכניסה הראשית, הוא עכשיו חדר חזרות, אבל לא שונה בהרבה מאז נבנה. בשנת 1974 הציב חוק האוניברסיטה הבווארית את המכללה של מינכן, כמו גם מכללות בוואריות אחרת למוזיקה, באותה דרגה עם מכללות לאמנות. האוניברסיטה למוזיקה ולאמנויות הבמה של מינכן מציעה תוכניות לימודים בביצוע והוראה בכל מקצועות המוזיקה והבלט, כמו גם תוכניות לימודים משותפות עם האקדמיה הבווארית לתיאטרון אוגוסט אברדינג, הכוללות ביצוע אופראי, משחק, בימוי, מחזות מוזיקליים, איפור לתיאטרון ותאורה. יוזף ריינברגר מקס רגר - הלחנה, 1906-1905 פריץ להמן - 1953; 1956 פריץ שירי - שורת המקהלה, הלחנה ותאוריית המוזיקה, מ-1959 עד 1990 ארנסט הפליגר - פיתוח קול, 1971 וילהלם קילמאייר - הלחנה, 1973; 1992 דיטהארד הלמן - ניצוח מקהלה, 1974, 1981, מנהל 1988 מאטקס בקשפר - תאוריית הלחנה, 1988; 2001 מרגריטה הוהנרידר - פסנתר מאז 1991 רודי שפרינג - פרשנות ליד מאז 1999 מיקו נישימוטו-נויברט - ליווי פסנתר מאז 2002 זיגפריד מאוזר - רקטור 2007-2003; 2014-2007 כריסטוף פופן - כינור ומוזיקה קאמרית מאז 2003 ברנד רדמן - תאוריית המוזיקה ופיתוח שמיעה מוזיקלית מאז 2005 יאן מילר-וילנד - הלחנה מאז 2007 ברנרד האס - עוגב מאז 2013 מרקוס בוש - ניצוח מאז 2016 כריסטוף פון דוהנאני רפאל פריבק דה בורגוס קרל אורף אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר הגבוה למוזיקה ולאמנויות הבמה במינכן בית הספר הגבוה למוזיקה ולאמנויות הבמה במינכן, ברשת החברתית פייסבוק Official website: courses University of Music and Performing Arts Munich at study-in-Bavaria.de University of Music &Performing Arts Munich at muenchen.de University of Music and Performing Arts Munich at Facebook.com THE UNIVERSITY OF MUSIC AND PERFORMING ARTS MUNICH (אורכב 04.08.2020 בארכיון Wayback Machine) at wdc-award.org Academy of Music and Performing Arts Munich at 4icu.org University of Music and Performing Arts Munich at university-directory.eu Bayerische Theaterakademie August Everding Effects of the Bologna Declaration on Professional Music Training in Europe European Association of Conservatoires (AEC)