laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אביה ספיבק

אביה ספיבק (נולד בשנת 1947) הוא פרופסור אמריטוס לכלכלה באוניברסיטת בן-גוריון, לשעבר ראש המחלקה לכלכלה ודיקן הפקולטה למדעי הרוח והחברה באוניברסיטה. אביה ספיבק עשה את כל לימודיו האקדמיים באוניברסיטה העברית בירושלים. סיים תואר ראשון בכלכלה ובהיסטוריה בשנת 1969, תואר שני בכלכלה בשנת 1972 ודוקטורט בשנת 1977. בשנת 1975 הצטרף לסגל המחלקה לכלכלה באוניברסיטת בן-גוריון בדרגת מדריך ועשה את כל הדרך עד לדרגת פרופסור. בשנים 2002 עד 2006 היה משנה לנגיד בנק ישראל. מאז 2006 ספיבק הוא בעל מינוי של עמית בכיר במכון ון ליר שבירושלים, וחבר בדירקטוריונים של בנקים וקרנות פנסיה. ספיבק כותב באופן קבוע טורים בעיתון כלכליסט. בקיץ 2011 עמד ספיבק, יחד עם פרופ' יוסי יונה, בראש צוות ספיבק-יונה, שהורכב מוועדות מומחים עצמאיות, כחלופה לוועדת טרכטנברג. מסקנות הצוותים אף גובשו בספר "אפשר גם אחרת - מתווה לכינונה של חברה מתוקנת", בעריכת אביה ספיבק ויוסי יונה, שיצא בקיץ 2012 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. ב-26 במרץ 2018 נערך באוניברסיטת בן-גוריון כנס לכבוד פרישתו לפנסיה. מדיה וקבצים בנושא אביה ספיבק בוויקישיתוף אביה ספיבק, באתר ResearchGate אביה ספיבק, באתר גוגל סקולר פרופ' ספיבק, באתר האינטרנט של מכון ון ליר בירושלים תני גולדשטיין, אביה ספיבק: "מקבלי ההחלטות מתעלמים מן הפריפריה", באתר ynet, 5 בדצמבר 2004 מירון רפופורט, עוד אחד שלא מבין כלום בכלכלה, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2005 לאתר צוותי ספיבק-יונה במסגרת המחאה החברתית קובי מידן, ‏"אנשים בלילה" עם אביה ספיבק, באתר iCast‏, 29 באפריל 2013 אסא ששון, "העניים היום מקבלים מהמדינה סבסוד נמוך יותר מהעשירים בחיסכון הפנסיוני", באתר TheMarker‏, 19 בנובמבר 2014 טל כספין ויניב כרמל, ‏מקום לדאגה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 באוקטובר 2016 אביה ספיבק, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רישא

האם התכוונתם ל... ז'שוב – עיר במרכז גליציה המרכזית תחילית – מוספית הנצמדת לתחילת המילה
דחיסה

האם התכוונתם ל... דחיסת נתונים – תחום במדעי המחשב העוסק בהקטנת נפחם של נתונים תגובת דחיסה – תגובה כימית בין שתי תרכובות אורגניות עם יציאת מולקולת מים דחיסה (פיזיקה) – הגדלת הלחץ המכני על גז או חומר דחיס אחר, במטרה להקטין את נפחו או בגאולוגיה שמקצרת את המדיום
משולש הזהב

משולש הזהב הוא שם שניתן לאזורים שונים על-פני כדור הארץ, בעקבות היותם מורכבים משלוש יחידות גאוגרפיות, היוצרות צורת משולש. משולש הגבולות שבין המדינות מיאנמר (בורמה), לאוס ותאילנד ידוע כמשולש הזהב, היות שהאזור נשלט בידי כנופיות חמושות, המרוויחות סכומי כסף גבוהים מגידול והברחת אופיום והנגזרת שלו הרואין, בהיקף רחב. הסחר בסמים שמועבר במשולש הגבולות משמש מקור מימון של ארגון החזבאללה. האזור נחשב לאחד משני האזורים הבולטים באסיה לייצור אופיום. ומשתרע על כ-950,000 קילומטרים רבועים החופפים בהרריהן של ארבע מדינות בדרום מזרח אסיה: מיאנמר (בורמה), וייטנאם, לאוס, ותאילנד. יחד עם "סהר הזהב" באפגניסטן ופקיסטן, החל משנות ה-20, האזור נחשב לאחד האזורים הנרחבים ביותר לייצור אופיום באסיה ובעולם. מרבית ההרואין בעולם הגיע ממשולש הזהב עד לראשית המאה ה-21, ומאז הפכה אפגניסטן ליצרנית ההרואין הגדולה בעולם. משולש הזהב מציין גם את נקודת המפגש בין נהרות הרואק והמקונג, שכן המונח הופקע על ידי תעשיית התיירות התאילנדית כדי לתאר את הצומת הסמוך לתאילנד, לאוס, ובורמה. אזור מיושב בצפיפות בניו המפשייר, בין הערים מנצ'סטר בצפון, נאשואה בדרום וסאלם בדרום-מזרח. מרכז תעשייתי בעיר פיטסבורג, פנסילבניה, שצורת המשולש שלו נוצרת על ידי שני נהרות הנפגשים בו. הכינוי "זהב" ניתן לו משום שעושרם של אילי הון אחדים נוצר במפעלי התעשייה שבו. משולש הזהב בהודו הוא אזור תיירות בולט הכולל את הערים: דלהי, אגרה (כולל הטאג' מהאל), וג'איפור. מדיה וקבצים בנושא משולש הזהב בוויקישיתוף סחר בסמים באסיה (באנגלית)
בארודונטלגיה

בארודונטלגיה היא כאב שיניים הנגרם משינוי בלחץ האטמוספירי, למשל במהלך טיסה, צלילה, או טיפול בתא לחץ. בחיל האוויר הישראלי נמדדה היארעות של כמעט מקרה בארודונטלגיה אחד על כל 100 שנות-טיסה. 8.2% מטייסי חיל האוויר הישראלי דיווחו על מקרה אחד לפחות של בארודונטלגיה בטיסה במהלך הקריירה התעופתית שלהם . בדרך כלל הכאב חולף מיד עם התייצבות הלחץ האטמוספירי, אך לעיתים נדרשים לשם כך מספר שעות או מספר ימים. מחקרים הראו, שכאב זה מופיע רק כאשר ישנה מחלה בשיניים, בחניכיים או בגת הלסת העליונה (סינוס). כמעט כל מחלה בחלל הפה עלולה לגרום לכאב זה: עששת, דלקת חניכיים, שחזור דנטלי לקוי, דלקת מוך השן, שן כלואה, דלקת גת הלסת העליונה (סינוסיטיס) ועוד. כאב שיניים בארוטראומה בארודונטלגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Zadik, Yahuda; Chapnik, Lea; Goldstein, Liav. "In-Flight Barodontalgia: Analysis of 29 Cases in Military Aircrew". נבדק ב-2008-07-15. Zadik, Yehuda. "Barodontalgia Due to Odontogenic Inflammation in the Jawbone". נבדק ב-2008-07-15. Zadik, Yahuda. "Aviation dentistry: current concepts and practice" (PDF). נבדק ב-2009-01-26. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מדד DMF

מדד DMF (ראשי תיבות של decay/missing/filled, עששת/עקירה/סתימה) או מדד חע”ס (במפורש: חֶסֶר, עששת, סתימה) הוא המדד האפידמיולוגי הנפוץ ביותר בתיאור שכיחות מחלת עששת השיניים. מדד זה סוכם את מספר השיניים (אז מסומן DMFt, כאשר t היא קיצור של teeth) או מספר משטחי השיניים (אז מסומן DMFs, כאשר s היא קיצור של surfaces) הנגועות בעששת, שנעקרו וששוחזרו (נסתמו) בגלל עששת. לקביעת גובה מדד זה, מדגם מייצג של האוכלוסייה נבדק קלינית בלבד (ללא צילומי רנטגן) בעזרת מראת פה, מחדר ובידוד (של השיניים מהצטברות רוק שעלול להסתיר נגעים על גבי השיניים) על ידי גלילי צמר גפן. עיקרון זה, של בדיקה באמצעות ציוד מועט בלבד וללא הזדקקות לצילומי רנטגן ואף למנורה דנטלית חזקה (כפי שקיים בכל מרפאת שיניים מודרנית) מאפשרת ביצוע מחקרי שדה אפידמיולוגים אף בקרב אוכלוסיות פרימיטיביות וללא חשמל. אחידות זו בתנאי הבדיקה מאפשרת השוואה של מחקרי נפיצות העששת שבוצעו במקומות שונים בעולם ואף בזמנים שונים. לדוגמה, במעקב שעורך ארגון הבריאות העולמי בקרב ילדים בני 12 שנים ברחבי העולם, דווח על מדד DMFt של 1.66 בישראל בשנת 2002, 1.19 בארצות הברית, 0.7 בבריטניה ו-5.9 בערב הסעודית, בעוד הממוצע העולמי עמד על 1.61. מובן, שככל שמדד זה נמוך יותר, כך העששת נפוצה פחות, ומצב בריאות הפה טוב יותר באותה האוכלוסייה. מכיוון שמדד זה נקבע ללא צילומי רנטגן, הוא אינו משקף במדויק את שכיחות העששת והצרכים הטיפוליים באוכלוסייה. ההכרה בתת-הסוג של נגעי "עששת נחבאת", הניתנים לאבחון רק באמצעות צילום רנטגן, משקפת ביתר שאת את אי הדיוק שבשימוש במדד זה. חַעַ"ס במילון רפואת שיניים [רפואה] (תשנ"א), באתר האקדמיה ללשון העברית World Health Organization. "WHO Oral Health - Country Profile". אורכב מ-המקור ב-2008-12-16. נבדק ב-2008-12-16. Zadik Yehuda, Bechor Ron (ביוני–ביולי 2008). "Hidden Occlusal Caries - Challenge for the Dentist" (PDF). New York State Dental Journal. pp. 46–50. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-07-22. נבדק ב-2008-08-08. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרנונוס

קֶרנונוס או קרננוס (Cernunnos או Cernenus - "בעל הקרניים") הוא אל פריון מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ במערב אירופה. קרנונוס מתואר כאל בעל קרניים (לרוב קרני אייל). קרנונוס מוזכר בכתובות שהתגלו בצרפת ובגרמניה. "עמוד יורדי הסירות" (Pilier des nautes) שהתגלה בפריז ומוצג כיום במוזיאון הלאומי של ימי הביניים (מוזיאון קלוני) בפריז. העמוד הוקם בראשית המאה הראשונה, ככל הנראה בשנת 14 לספירה, עם עלייתו לשלטון של הקיסר הרומי טיבריוס. העמוד, שהתגלה בשנת 1710, מתאר את קרנונוס ואלים קלטיים נוספים, לצד אלים מהמיתולוגיה הרומית כגון יופיטר, וולקן, קסטור ופולוקס. כתובות נוספת המזכירות את קרנונוס התגלו בלוקסמבורג. כתובות אלה מוקדשות "לאל קרונינקוס". מלבד כתובות אלה, התגלו מספר תגליפים המתארים את דמותו של האל מבלי לציין את שמו. הקדום שבהם התגלה בוואל קמוניקה שבאיטליה, והוא מתוארך למאה הרביעית לפנה"ס. דוגמה נוספת היא קדרת יונדסטרופ מיוטלנד מהמאה הראשונה לפנה"ס. קרנונוס מתואר לרוב כאדם מבוגר ומזוקן בעל שער ארוך וקרניים. לרוב הוא עונד לצווארו טורק - שרשרת קלטית המסמלת אצולה. קרנונוס אוחז בידו לרוב ארנק מלא מטבעות או שרשראות. לרוב הוא מתואר כשלצידו בעלי חיים (בדרך כלל איילים) - ובכך מגולם תפקידו כאל הטבע ובעלי החיים. כמו כן קרנונוס נחשב כאל הציד (אף שב"עמוד יורדי הסירות" הוא מתואר כאל המסחר והעושר, וכאל הימאים). לעיתים מתואר קרנונוס כנחש לו קרני אייל (אף כי ייתכן ומדובר באל קלטי אחר). הרן הצייד מדיה וקבצים בנושא קרנונוס בוויקישיתוף קרנונוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קרנונוס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) Green, Miranda, Animals in Celtic Life and Myth, 1992 דמותו של קרנונוס כנחש בעל קרניים.
אקליפטוס סטיגריאנה

אקליפטוס סטיגריאנה (שם מדעי: Eucalyptus staigeriana, באנגלית נקרא: Lemon Ironbark או Lemon-scented) הוא עץ קטן וקשה ממשפחת ההדסיים שגדל באופן טבעי על גבעות באזור נהר פלמר שבאזור חצי האי כף יורק וצפון קווינסלנד שבאוסטרליה. מהעלים מפיקים שמן אתרי המשמש לחומרי טעם ולארמותרפיה. מהעלים מכינים תבלינים ורכיבי תה. עלי אקליפטוס סטיגריאנה מכילים כ-2.9%-3.4% שמן. עליו משמשים כתבלין להוספת ריח נעים לאוכל, עליו משמשים גם בממתקים ולתה. העלים הם בעלי טעם של לימון וגם טעם המזכיר קצת רוזמרין. מדיה וקבצים בנושא אקליפטוס סטיגריאנה בוויקישיתוף אקליפטוס סטיגריאנה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אקליפטוס סטיגריאנה, באתר Tropicos (באנגלית) אקליפטוס סטיגריאנה, באתר GBIF (באנגלית) אקליפטוס סטיגריאנה, באתר The Plant List (באנגלית) אקליפטוס סטיגריאנה, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. אקליפטוס סטיגריאנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
סטפן בראון

סטפן בראון (18 ביוני 1914 - 5 באפריל 1990) היה פרוון ישראלי. נולד בברטיסלאבה למשפחה יהודית דוברת הונגרית ולמד פרוונות כנער מדודו. ב-1938 עלה לישראל עם אחיו הגדול. החל משנות ה-50 בית האופנה שלו ברחוב אלנבי בתל אביב, שעסק בפרוונות (עיצוב בגדי פרווה) הפך לאחד החשובים בעיר, ובראון היה אחד מן המעצבים המובילים ל"חברה הגבוהה" הישראלית של אותם ימים, ליהדות התפוצות ואף לכוכבות כמו מרלן דיטריך, אליזבת טיילור וסופיה לורן. בסוף שנות ה-80, לאחר שדעת הקהל בנושא זכויות בעלי חיים התפתחה וקראה להפסקת קיומה של תעשיית הפרוות, ירדה קרנה של החנות, עד למכירתה. בראון נפטר שנים ספורות לאחר מכן ב-1990 מדום לב. בראון הותיר את כל הונו לחייט אליעזר (לצי) ראט, שהיה בן זוגו לחיים מאז תחילת שנות ה-50. לאחר מותו, משפחתו של בראון ניהלה מאבק משפטי על עזבונו שהסתיים בהשארת צוואתו המקורית על כנה. ב-2007 יצא לאקרנים סרטו התיעודי של איתמר אלקלעי, "סטפן בראון", העוסק בחייו הסוערים של הפרוון וביחסיו עם ראט ובני משפחתו. במקום שבו עמד סטודיו הפרוונות של בראון נפתחה מסעדה הנושאת את שמו, "סטפן בראון". "סטפן בראון" - הסרט המלא לצפייה באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים הסרט "סטפן בראון" באתר ynet HOT איתי יעקב, פוקסי בראון, באתר nrg‏, 12 באוקטובר 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
JavaServer Faces

JavaServer Faces (ראשי תיבות: JSF) הוא מפרט לפיתוח ממשקי משתמש עבור יישומי רשת הכתובים בשפת Java. אף על פי ש-JSF בנויה על גבי טכנולוגיית ה-JSP, היא מציעה למפתח מודל השונה מ-JSP ומ-Servlets, של בקשה ותגובה (HTTP Request/Response). העיקרון המנחה ב-JSF הוא שימוש ברכיבי תוכנה (components) בתוך דפי היישום. רכיבים אלו מקושרים לאובייקטים בשרת ושומרים על ערכם בצורה אוטומטית. עיקרון זה חוסך הרבה קוד Java בדפים ובכך מאפשר הפרדה בין שכבת התצוגה (view) לשכבת הבקר (controller) ושכבת הלוגיקה העסקית (business logic). כך נשמר מודל MVC ועל כן פיתוח היישום פשוט יותר. ל-JSF ישנם מימושים רבים, אך המימוש הנפוץ ביותר נכון לתחילת העשור השני של המאה ה-21 הוא של חברת אורקל, שירש את המימוש של סאן. הוא מכונה Mojarra. 11 במרץ 2004 - JSF 1.0 27 במאי 2004 - JSF 1.1 11 במאי 2006 - JSF 1.2 2009 - JSF 2.0 מדיה וקבצים בנושא JavaServer Faces בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של JavaServer Faces (באנגלית) הדף הרשמי של JSF, מתוך האתר של אורקל מפרט JSF2.0 ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גמלה

גִּמְלָה היא תגמול המשולם לאדם או לזכאים בגינו, בדרך כלל בגין עבודתו או בגין שירות שנתן או בגין פגיעה שנפגע. גמלה ניתנת בעין (כלומר על ידי מתן שירותים או מצרכים) ובכסף. גמלה ניתנת בצורת מענק חד-פעמי או באופן תקופתי (פנסיה), בדרך כלל בתשלומים חודשיים. החובה בחוק למתן גמלה בעין היא על מנת להבטיח את קבלת השירותים הנדרשים לזכאים לגמלה, ללא התניה בתשלום מוקדם. כך גמלה בעין לנפגעי תאונות עבודה מבטיחה כי הנפגעים יקבלו את הטיפולים הרפואיים הנחוצים והשיקום הנדרש. לגמלה בעין במקרים אלו חשיבות רבה, שכן נפגע שהכנסתו נמוכה אם יאלץ לשלם מראש עבור הטיפול הרפואי הוא עלול לוותר כשהעלות גבוהה לו. הגמלאות הנפוצות ביותר הן אלה הניתנות לאחר פרישה מעבודה בגיל מבוגר (כלומר, לאחר "יציאה לגמלאות"); גמלאות אלה ידועות בשם "פנסיית זיקנה". גיל הפרישה לגמלאות שונה ממדינה למדינה, ובתוך מדינות שונות הוא עשוי להשתנות בהתאם לסוג העבודה או בשל גורמים שונים אחרים. בישראל למשל (כמו גם בארצות רבות אחרות) גיל הפרישה לגברים גבוה מגיל הפרישה לנשים, וגיל הפרישה לגמלאות משירות בצבא-קבע בצה"ל שונה מגיל הפרישה לגמלאות במקומות עבודה אחרים. הגמלאות לעובדים הפורשים בגיל מבוגר הונהגו לראשונה בגרמניה בסוף המאה ה-19, בידי הקאנצלר אוטו פון ביסמרק. הוא קבע את גיל הפרישה ל-65, משום שמומחים הסבירו לו שאחוז קטן מאוד מהאוכלוסייה יגיע לגיל זה, והמדינה תצטרך לשלם סכום קטן. גמלאות אחרות הן גמלאות נכות, הניתנות למי שנפגע מסיבה כלשהי והוא זכאי לגמלאות כתחליף לפרנסתו או כפיצוי על הפגיעה שנפגע. גמלאות כאלה מוקנות מכוח מנגנוני ביטוח לאומי או מכוח ביטוח פנסיוני לסוגיו. מבחינים בין שני סוגי פנסיה, פנסיה צוברת, המשולמת מתוך כספים ששילם העובד במהלך כל שנות עבודתו עד לפרישה, לעומת פנסיה תקציבית, לה זכאים בעיקר עובדי מדינה במקרים מסוימים, והיא משולמת מתוך תקציב המדינה או על ידי מעביד אחר. בית המשפט העליון פסק בשנת 2011 (ובכך אישר פסק דין שנתן בית הדין הארצי לעבודה בשנת 2002), כי ארגון עובדים רשאי לייצג גמלאים (עובדים לשעבר) אל מול המעביד, ואף לשבות עבורם, וכל זאת על מנת להיטיב עמם ולשפר את זכויותיהם.. המוסד לביטוח לאומי משלם סוגים אחדים של גמלאות מחליפות שכר. בניגוד לגמלאות המתוארות לעיל, המשולמות לטווח ארוך, גמלאות מחליפות שכר משולמות לטווח קצר, עקב פגיעה זמנית ביכולת ההשתכרות. גמלאות אלה כוללות: דמי לידה, המשולמים לאישה או לגבר השוהים בחופשת לידה. דמי אבטלה, המשולמים למובטל. דמי פגיעה בעבודה, המשולמים במשך תקופה של עד 90 יום למי שנעדר מעבודתו עקב פגיעה בעבודה. תגמולי מילואים, המשולמים למי שיצא לשירות מילואים. מדיה וקבצים בנושא גמלה בוויקישיתוף בג"ץ 1181/03 מיום 28.4.2011
פרמייר ליג המילואים

פרמייר ליג המילואים (באנגלית: Premier Reserve League) הייתה ליגת קבוצות המילואים העליונה עבור קבוצות המילואים של מועדוני הכדורגל מהפרמייר ליג. הליגה פורקה בסוף עונת 2011/2012 והוחלפה בליגת הפיתוח המקצועית. הליגה במתכונתה הנוכחית נפתחה בשנת 1999, והחליפה את הליגה המרכזית בצפון ואת ליגת איחוד הכדורגל בדרום בתור הדרגה הגבוהה לקבוצות מילואים בכדורגל, והליגות הקודמות המשיכו בתור דרגות נמוכות יותר של קבוצות. עד עונת 2004/2005 לליגה היו שתי אלופות: אלופת מחוז דרום ואלופת מחוז צפון. החל מעונה זו, נערך בין אלופות המחוזות משחק גמר כדי לקבוע אלופה יחידה. במשחק הגמר הראשון ששוחק, אלופת המחוז הצפוני מנצ'סטר יונייטד מילואים ניצחה את אלופת המחוז הדרומי צ'רלטון את'לטיק מילואים בתוצאה 2–4. הליגה פורקה בסוף עונת 2011/2012 לאחר שקבוצת המילואים של טוטנהאם הוטספר החליטה שלא לקחת חלק בעונת 2011/2012. בעקבותיה, קבוצות רבות מהליגה החליטו שלא להשתתף בה בעונה הבאה. בגלל המחסור בקבוצות, הליגה פורקה. הליגה הוחלפה בליגת הפיתוח המקצועית, שהיא ליגת המילואים של קבוצות הפרמייר ליג עד גיל 21. הליגה חולקה לשני מחוזות: צפון ודרום. החל מעונת 2004/2005 הונהג משחק פלייאוף בין אלופות המחוזות, כאשר המנצחת זכתה באליפות הליגה. קבוצות הליגה לא ירדו מפרמייר ליג המילואים לליגה השנייה בהתאם למיקומן בליגה בסיום העונה, אלא לפי מיקומן של קבוצות הבוגרים המתאימות של המועדונים שלהם. אם הקבוצה הבוגרת ירדה ליגה מהפרמייר ליג, קבוצת המילואים ירדה ליגה מפרמייר ליג המילואים. בהתאמה, עלו ליגה קבוצות המילואים של המועדונים שעלו ליגה מהצ'מפיונשיפ אל הפרמייר ליג.
ניהול צי רכב

ניהול צי רכב הוא תפקיד נפוץ בארגונים שמפעילים כמות ניכרת של אמצעי תחבורה ("צי רכב"), לשם תפעול ובקרה יעילים של צי הרכב. זוהי משימה מרכזית בחברות שינוע, ומשימה חשובה בארגונים שבהם השינוע הוא מרכיב חשוב בפעילות, כגון תעשיית מזון, צבא ועוד. ניהול צי רכב כולל: בטיחות בתחבורה בישראל, על פי תקנות התעבורה מחויב כל ארגון שלו מעל 20 כלי רכב כבדים (אוטובוס, מונית, רכב מסחרי, או רכב עבודה שמשקלם הכולל המותר עולה על 3,500 ק"ג) או 40 קלים (רכב נוסעים פרטי, רכב עבודה, או רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עד 3,500 ק"ג) במינוי "קצין בטיחות בתעבורה" מוסמך. תפעול בקרה ואיתור צי - כיום ניתן לביצוע על בסיס GPS המאפשר בקלות איתור כלי הרכב ומעקב אחר נסיעתם. דוחות - הפקת דוחות תקופתיים על ביצועי הצי. התראות - הודעות על חריגות מהירות, תחילת נסיעה, תקלות שונות וכו'. תחזוקה בקרת תחזוקה כוללת באמצעות מעקב אחרי טיפולים. כרטיס רכב משמש לניהול טיפולים, מבחני רישוי וביטוחים תוך מתן דגש להיסטוריית טיפולים, תיקונים ותאונות שעבר הרכב. סדרן כרטיסי לקוח - כרטסת הנבנית על פי רשימת הלקוחות על מנת לטפל בהם בצורה אישית ולאפשר תקשורת בינם לבין הנהג המבצע את המשימה. בניית משימות - תכנון רשימת המשימות היומיות. תרשים (גאנט) לו"ז משימות - תרשים המראה את פריסת וקצב התקדמות המשימות היומיומית. אחד הפתרונות המקובלים בחברות גדולות שלהן ציי רכב, היא השארת הבעלות על צי הרכב בידי חברות ליסינג, כך שמינוי והעסקת קצין הבטיחות בתעבורה וניהול צי הרכב מושאר ביד חברת הליסינג. בעולם ניהול הצי הכבד קיימים פתרונות ואמצעים רבים לניהול. אחת הדרכים המקובלות היא שימוש בתוכנות כגון: תוכנת ניהול צי, תוכנה לבניית משימות, תוכנת איתור ודוחות (כגון GPS), מעקב אחר הדוחות מהדלקנים ועוד. טלמטיקה
אריאל אפרים אשבל

אריאל אפרים אשבל (נולד ב-31 במאי 1982 בתל אביב) הוא במאי תיאטרון עצמאי ישראלי. אשבל הוא בוגר מגמת התיאטרון של תיכון עירוני א' לאמנויות בתל אביב (2000), בית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים (2006) ואוניברסיטת תל אביב, בה למד לתואר ראשון בפילוסופיה והיסטוריה (2010). ביים בפסטיבלי עכו את ההצגות "הדיבוק – בין שני עולמות" (2000), "קוראז'" (2001), "גרעינים" (זוכת הפרס הראשון 2003), "מלתעות" (2006) ו"GIANT" (בשיתוף איזבל לואיס, 2012). יזם ואצר בתיאטרון תמונע את האירועים "קרב-רב", "כלבלב" (2005) ו"עור לבן מסכות שחורות" (2007). בנוסף לעבודתו כבמאי, אשבל מעצב תאורה למופעי תיאטרון, מחול ומוזיקה. אשבל שיתף פעולה בין היתר עם הכוריאוגרפים רונית זיו, שרון צוקרמן וענת דניאלי, להקת המחול "מוזע", להקות הרוק "הבילויים" ו"דפנה והעוגיות", עם המוזיקאים/פרפורמרים מאיה דוניץ, יוני סילבר, מיכל אופנהיים-לנדאו וכן עם מקהלת גבעול ואנסמבל "רפלקס" של המלחינה קרן רוזנבאום. הופיע בעבודותיהן של הכוריאוגרפיות ענבל בן זקן (תיאטרון תמונע 2002) ואסנת קלנר ("גוונים במחול" 2003). שימש בין היתר דרמטורג בעבודתו של הכוריאוגרף ברק מרשל "מונגר" (2008) ובמאי שותף בעבודתו של האמן הבינתחומי דניאל לנדאו "One Dimensional man". בשנים 2000–2003 היה תאורן הבית של תיאטרון תמונע, לקח חלק בסדנאות "תמונע" בהנחיית נאוה צוקרמן והיה חבר בוועדה האמנותית של התיאטרון. בין השנים 2008–2010 ניהל אמנותית לצד צוקרמן את פסטיבל המחול השנתי "אינטימדאנס". זכה במלגת קרן שרת אמריקה ישראל בשנים 2003/4, 2004/5, 2005/6 ו-2007/8, במענק היצירה ליוצר מבטיח מטעם הקרן בשיתוף תיאטרון תמונע בשנת 2003, בפרס ראש עיריית ירושלים ותיאטרון הזירה הבין-תחומית לשנת 2006, מלגת קרן "מורשה" בשנת 2007, והשתתף בתוכנית האירוח לבמאים צעירים מטעם מכון גתה וארגון התיאטרון הבינ"ל ב-2011. אשבל הוא בנו של הפובליציסט ישעיהו אשבל ואחיה של השחקנית רותם אבוהב. משנת 2011 הוא מתגורר בברלין, גרמניה עם בן-זוגו, השחקן והפרפורמר יאן-סבסטיאן שובה. השניים נישאו בעיריית ניו יורק באוגוסט 2011. בלוג/אתר רשמי מרט פרחומובסקי, ‏חובת נוכחות – ריאיון עם אריאל אפרים אשבל, באתר "במחשבה שנייה", 1 בנובמבר 2009 רוני דורי, עכבר העיר אונליין, בלי דרמות מיותרות, באתר הארץ, 10 במרץ 2009 גרעינים, תיאטרון, אתר הבמה, אוקטובר 2003
פרס נין

פרס נין (סרבית באותיות לטיניות Ninova nagrada; באותיות קיריליות Нинова награда) הוא פרס ספרותי המוענק על ידי השבועון "נין", היוצא לאור בבלגרד, מאז 1954. הפרס מוענק מדי שנה בינואר, ליצירה הספרותית הטובה ביותר שהתפרסמה בסרביה בשנה החולפת. לפני פירוק יוגוסלביה, הוענק הפרס ליצירה הטובה ביותר ביוגוסלביה. הפרס הוא אחד היוקרתיים ביותר בספרות הסרבית (בעבר, בספרות היוגוסלבית). אוסקר דוִיצ'ו זכה בפרס שלוש פעמים, מתוכן פעמיים ברצף (1963-1964). שני סופרים זכו פעמיים: דוֹבּריצה צ'וֹסיץ' וז'יבוֹיִין פבלוביץ'. ב-1959 לא הוענק הפרס. הזוכה לשנת 1972, דנילו קיש, החזיר את הפרס כמה שנים מאוחר יותר כביטוי למחאה פוליטית. מדיה וקבצים בנושא פרס נין בוויקישיתוף
גיא

גַּיְא (ברבים: גֵּיאָיוֹת; בנסמך: גֵּיא־) הוא שקע צר וארוך (ערוץ, אפיק) הנמצא בין שלוחות הר, הממוקמות משני צדדיו. הגיא מהווה נתיב ניקוז לזרמי שיטפונות היורדים מן ההרים, ולעיתים קרובות הופך לנחל (או נהר) קבוע או ארעי. עמק ואדי פרופסור משה ברור, "גיא", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 6), הוצאת יבנה, תשס"א ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיקולואיס

קיקולואיס (Cicolluis או Cicoluis ) הידוע גם בשם קיקולוס (Cicollus או Cicolus) או קיקולוי (Cicollui) היה אל במיתולוגיה הקלטית. משמעות שמו "בעל החזה הגדול" דבר המעיד על עצמתו. בעת מפגש התרבות הקלטית עם התרבות הרומית, זוהה קיקולואיס עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית. השם "מארס קיקולואיס" מופיע על כתובות רבות מגאליה (צרפת של ימינו) ומדרום גרמניה, אולם בקוט-ד'אור התגלו כתובות בהן מופיע השם "קיקולואיס" לבדו, וכן בשווייץ התגלו כתובות ובהם השם "קיקולוס" לבדו. מהכתובות ניתן ללמוד כי האלות ליטאוויס או בלונה נחשבו לזוגתו של קיקולואיס. תיאור האל קיקולואיס ותיאור ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו
יוחנן השני קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית

יוחנן השני קומננוס (ביוונית: Ίωάννης Β΄ Κομνηνός; ‏13 בספטמבר 1087 – 8 באפריל 1143), קיסר האימפריה הביזנטית מבית קומננוס משנת 1118 עד למותו. נודע גם בשם קָלוׁ יוׁאַנֶס, יוחנן היפה. יוחנן השני קומננוס הוא בנו הבכור של הקיסר אלכסיוס הראשון, אותו ירש בשנת 1118. לנוכח שלטונו המתון והנאות כונה מרקוס אורליוס הביזנטי. טוהר ואדיקות אופיו השפיעו על נוהגי בני דורו, והוא הקדיש את שלטונו לשיקום האימפריה הביזנטית לתפארתה הקודמת, לפני אסון מנזיקרט בשנת 1071. הצלחותיו השונות בהדיפת הפצ'נגים, הסרבים והסלג'וקים, אשר את פלישתם לאסיה הקטנה הפך על פיה, יחד עם ניסיונו ליצור ריבונות ביזנטית במדינה הצלבנית באנטיוכיה וברוזנות אדסה, עשו רבות בשיקום תפארת האימפריה, גם אם השושלת הקומנניאנית נתנה לביזנטיון, הקרועה בידי פלישות ושחיתות, מנוחה קצרת יומין. מפלתו הרצינית היחידה הייתה אל מול הונציאנים, אשר על צי הספינות שלהם נשענה האימפריה, מאז השמדת צייה במאה ה-11. ניסיונו להפחית את השפעתם והפריבלגיות שלהם באימפריה לווה בחזרה מביכה לסטטוס קוו, תהליך שלאורכו נשדדו נמלים ביזנטיים רבים. יוחנן נשא את פירושקה, בת לסלו הראשון, מלך הונגריה, בשנת 1104. צמד בניהם הבכורים מתו לפני יוחנן, והוא פסח על בנו השלישי איסאקיוס, לטובת בנו הצעיר, מנואל הראשון, שהסתמן כשליט מבטיח. אחר מותו פירושקה נערצה בשם 'הקדושה אירינה'. יוחנן הורעל בשוגג מחצו בעת ציד חזירי בר בהרי הטאורוס, ב-8 באפריל 1143. מדיה וקבצים בנושא יוחנן השני קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית בוויקישיתוף יוחנן השני קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוחנן השני קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
מחוזות אלבניה

אלבניה מחולקת מבחינה אדמיניסטרטיבית ל-12 מחוזות (qark, צ'ארק). המחוזות מחולקים ל-61 מועצות. חלוקה זו נכנסה לתוקפה בשנת 2000. מאז הכרזת העצמאות של אלבניה (אנ') מהאימפריה העות'מאנית ב-1912, אלבניה שינתה את החלוקה המינהלית שלה כ-21 פעמים. עד לשנת 2000, החלוקה הראשית הייתה לנפות (אנ') (באלבנית: rrethe), שמספרן, שטחן וחשיבותן השתנו במהלך הזמן. הנפות חולקו לקבוצות שהיוו 12 מחוזות החל משנת 1991. החלוקה למחוזות כיום מתבססת על החוקה (אנ') משנת 1998 ויושמה ב-31 ביולי 2000. החלוקה לנפה בוטלה לחלוטין והוחלפה בחלוקה לעיריות (אנ') באזורים עירוניים ולקומונות (אנ') שחולקו לכפרים (אנ') באזורים הכפריים. בשנת 2014, הוחלט לחלק את המחוזות לעיריות בלבד, והקומונות משמשות כחלוקה מנהלית משנית לעיריות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות אלבניה בוויקישיתוף תיאור רפורמה מקומית "A Brief History of the Administrative-territorial Organization in Albania". reformaterritoriale.al (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2017-06-09. נבדק ב-2017-09-29. "Ligji për Vetëqeverisjen Vendore" (PDF). נבדק ב-3 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Popullsia e Shqipërisë (Report). Institute of Statistics (Albania). 1 בינואר 2021. p. 6. נבדק ב-2021-08-16. {{cite report}}: (עזרה) "Popullsia në 1 Janar sipas qarqeve dhe gjinisë 2001 - 2022" (באלבנית). Instituti i Statistikës (INSTAT). נבדק ב-22 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.