laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דניאל מקני

דניאל מקני (באנגלית: Daniel Macnee;‏ 4 ביוני 1806 – 17 בינואר 1882), היה צייר דיוקנאות סקוטי, שכיהן כנשיא האקדמיה המלכותית הסקוטית (1876). הוא נולד בפינטרי בסטירלינגשייר. בגיל שלוש עשרה הוא התחנך לצד הורציו מקולוך ועיבד בצבעי מים, אצל אמן הנוף ג'ון נוקס. לאחר מכן הוא עבד שנה בתור ליטוגרף, והועסק בחברה בקאמנוק, איירשייר, כדי לצבוע את מכסי הנוי של קופסאות הרחה מעץ שלהם. הוא למד באדינבורו באקדמיה לאמנות, שם פירנס את עצמו על ידי איור פרסומים עבור החרט ויליאם הום ליזרס. לאחר שעבר לגלאזגו, הוא ביסס את עצמו כצייר פורטרטים אופנתי. בשנת 1829 הוא התקבל כחבר באקדמיה הסקוטית המלכותית. הוא לא מופיע כבעל נכסים עצמאי עד 1840, כאשר הוא נרשם כצייר דיוקנאות המתגורר בגלאזגו. עם מותו של סר ג'ורג' הארווי ב-1876 הוא נבחר לנשיא האקדמיה הסקוטית המלכותית. מאז ועד מותו הוא נשאר באדינבורו, שם, לפי האנציקלופדיה בריטניקה משנת 1911, "תכונותיו החברתיות הגאוניות וכוחותיו הבלתי ניתנים לחיקוי … הפכו אותו לפופולרי". הוא התגורר בווסט אנד האופנתי של אדינבורו. הוא זכה לתואר אבירות על ידי המלכה ויקטוריה בשנת 1877. באותה שנה הוא נבחר לעמית של החברה המלכותית של אדינבורו. כמה מיצירותיו של מקני מוחזקות על ידי הגלריה הלאומית לפורטרטים בלונדון ובגלריה הלאומית של סקוטלנד באדינבורו. הוא היה נשוי לראשונה למרגרט (1810–1847) שלה היו לו לפחות שבעה ילדים, כולל הוראס מקני. היא קבורה בגלאזגו נקרופוליס. הוא היה נשוי שנית (בערך 1850), למרי ביוקנן מקני (1834–1931), הצעירה ממנו ב-28 שנים. מקני נקבר בבית הקברות דין במערב אדינבורו עם אשתו מרי ביוקנן, וילדיו, קונסטנס ותומס ויסמן מקני. ליידי באפור הנרי מרשל לואיזה בלפור ג'ון הוטון בלפור מדיה וקבצים בנושא דניאל מקני בוויקישיתוף Waterston, Charles D; Macmillan Shearer, A (July 2006). Former Fellows of the Royal Society of Edinburgh 1783-2002: Biographical Index Bryan, Michael; Williamson, George C. (1904). "Macnee, Daniel, Sir". Bryan's dictionary of painters and engravers. Vol. 3, H–M. NY: Macmillan. p. 266. Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Macnee, Sir Daniel". Encyclopædia Britannica. Vol. 17 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 265. Biographical Index of Former Fellows of the Royal Society of Edinburgh 1783–2002 (PDF). The Royal Society of Edinburgh. July 2006. ISBN 0-902-198-84-X. Archived from the original "A Lady in Grey (The Artist's Daughter, Later Mrs Wiseman) - Art UK"
המנגינה שלא נגמרה

המנגינה שלא נגמרה (באנגלית: Interrupted Melody) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 1955 בבימויו של קרטיס ברנהרדט, עם אלינור פארקר וגלן פורד בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על האוטוביוגרפיה של זמרת הסופרנו האוסטרלית מרג'ורי לורנס (אנ') שהקריירה הבינלאומית שלה נקטעה לאחר שלקתה בפוליו. שירתה של אלינור פארקר בסרט מדובבת על ידי זמרת הסופרנו איילין פארל (אנ'). אלינור פארקר הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. סוניה לביין וויליאם לודוויג זכו בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. הלן רוז הייתה מועמדת לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר. קרטיס ברנהרדט היה מועמד לפרס פרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה. בסרט יש קטעים מלה בוהם, כרמן, דון קרלו, הטרובדור, מאדאם באטרפליי, שמשון ודלילה, דמדומי האלים, טריסטן ואיזולדה ועוד. מרג'ורי לורנס היא נערה בת 17 שגדלה בחווה חקלאית באוסטרליה ביחד עם אחיה סיריל (רוג'ר מור) ואביה ביל (ססיל קלאוויי). היא לומדת שירה אופראית ובתחרות על מלגה ללימודים בפריז היא זוכה במקום ראשון לאחר ששרה אריה מתוך דון קרלו. בפריז היא מתקבלת ללימודים אצל מאדאם ז'ילי (אן קודי) שמבחינה בכישרונה. כאשר אביה ביל מת והיא רוצה לחזור לאוסטרליה מסדרת לה מורתה תפקיד ראשי בהפקה של לה בוהם באופרה של מונטה קרלו. היא זוכה בהצלחה גדולה ומוזמנת להופיע באופרה של פריז בתפקיד כרמן באופרה של ביזה. גם כאן היא זוכה לתשואות ולפרסום. היא ממנה את אחיה סיריל לסוכן שלה. שם היא פוגשת רופא אמריקאי בשם תומאס קינג (גלן פורד) שנמצא בשנת מחקר בסורבון. הם מבלים זמן קצר ונפרדים. היא מוזמנת למטרופוליטן אופרה שם היא מופיעה בתפקיד הראשי של ברונהילדה בדמדומי האלים של ריכרד וגנר ומתעקשת לרכב על סוס לתוך הלהבות. שם היא נפגשת שוב עם תומאס והרומן ביניהם מתחדש עד שהיא מסכימה להתחתן ולוותר על חלק מהקריירה שלה. היא נדרשת מהנהלת המטרופוליטן להצטרף לסיור קונצרטים בארגנטינה להפקת טריסטן ואיזולדה. במשך החזרות היא מתמוטטת ולוקה בשיתוק בגלל פוליו. היא נהפכת לנכה על כסא גלגלים כשתומס והמטפלת קלרה (אוולין אליס) דואגים לה. היא סובלת מדיכאון ומנסה להתאבד בבליעת כדורי שינה אך תומאס מציל אותה ברגע האחרון. ד"ר אד רייסון (פיטר לידס), עמיתו של תומאס מציע לה להופיע בפני חיילם פצועים המוגבלים כמוה והיא מסכימה. היא מופיעה בפני חיילים על כיסא גלגלים ושרה להם שירים כמו מעבר לקשת בענן ווולסינג מתילדה. מרג'ורי מגלה מחדש את הביטחון וההנאה שלה בשירה וממשיכה לבדר את החיילים מעבר לים, ואז חוזרת למטרופוליטן לשיר בהפקה של טריסטן ואיזולדה שהועלתה לכבודה כדי להתאים את הנכות שלה להופעה. לבסוף משכנע אותה תומאס להופיע שוב במטרופוליטן בתפקיד ראשי בטריסטאן ואיזולדה. מרג'ורי מופיעה בנוחות רבה ואפילו מצליחה לעשות כמה צעדים מהוססים כשתומס וסיריל מתבוננים בה באהבה מהצד והיא זוכה לתשואות נלהבות. "המנגינה שלא נגמרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המנגינה שלא נגמרה", באתר AllMovie (באנגלית) "המנגינה שלא נגמרה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המנגינה שלא נגמרה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון למנגינה שלא נגמרה, באתר יוטיוב קטעים מהמנגינה שלא נגמרה, באתר יוטיוב המנגינה שלא נגמרה, באתר TCM. המנגינה שלא נגמרה, עיתון למרחב, 27 באפריל 1956
ויליאם סטוט

ויליאם סטוט (באנגלית: William Stott;‏ 1857–1900) היה צייר יליד אולדהם, לנקשייר, אנגליה. הוא נולד ב-20 בנובמבר 1857, בנו של בעל מפעל כותנה באולדהם. לאחר שלמד באולדהם ובבית הספר לאמנות של מנצ'סטר הוא נסע לפריז ולמד אצל הצייר הצרפתי ז'אן-לאון ז'רום. הוא זכה להצלחה מהירה, והציג באופן קבוע בסלון פריז. הוא היה חבר רב השפעה במושבת האמנים בגרז-סור-לוינג שהייתה מלאה באמנים אנגלים, אירים, סקוטים ואמריקאים. בשנת 1889 הוא ערך תערוכת יחיד בגלריה דוראנד-רואל, המפורסמת בזכות הצגתה את האימפרסיוניסטים הצרפתים. בשובו לאנגליה הוא הפך לחסידו וידידו הקרוב של הצייר ג'יימס אבוט מקניל ויסלר, עד שציורו של פילגשו של ויסלר המתוארת בעירום כ"ונוס נולדה מקצף הים" גרם לקרע ביניהם. במשך חלק ניכר מהקריירה שלו, סטוט צייר נופים, אך במהלך שנות השמונים המאוחרות החל להתקדם לעבר תמונות הכוללות דמויות קלאסיות ונושאים אלגוריים, כמו ה"נימפה" של 1886 ו"הולדת ונוס" של 1887. הוא עבד בשמנים, בצבעי מים ופסטלים., מדיום המתאים לסגנון הפוסט-אימפרסיוניסטי שלו. משנת 1882, סטוט תמיד חתם ליד שמו גם את "מאולדהם" - הן כדי להבדיל אותו מהצייר אדוארד סטוט (1855–1918) והן כדי להכיר בשורשיו הגאים באולדהם. הוא מת באופן בלתי צפוי בזמן שנסע במעבורת מלונדון לבלפסט ב-25 בפברואר 1900. מקום רחצה פרח בר סתו סתו בחורש מדיה וקבצים בנושא ויליאם סטוט בוויקישיתוף William Stott of Oldham | Tate, web.archive.org, ‏2016-08-22 "William Stott of Oldham RBA (1857-1900)" Brown, Roger; McConkey, Kenneth; Oldham), William Stott (of (2003). William Stott of Oldham, 1857-1900: "a Comet Rushing to the Sun".
בית הכנסת דון יצחק אברבנאל

בית הכנסת דון יצחק אברבנאל הוא בית כנסת ברובע ה-11 של פריז, צרפת. בית הכנסת נבנה בשנת 1962 עבור יהודים שהיגרו מצפון אפריקה (אלג'יריה, מרוקו ותוניסיה) לצרפת, כתוצאה מהדה-קולוניזציה. בית הכנסת תוכנן על ידי האדריכלים אלכסנדר פרסיץ וארתור ג'ורג' האומה בסגנון מודרני, והוא קרוי על שם הרב יצחק אברבנאל. בתחילת המאה ה-20 התיישבו ברובע האחד עשר של פריז מהגרים יהודים רבים, בעיקר מטורקיה ומסלוניקי, אך גם ממצרים. בתחילה, בית הכנסת נבנה בשנת 1909, בחדר האחורי של בית הקפה "לה בוספור", ברחוב סדיין, שם נערכה התפילה בעברית ובספרדית. כאשר האולם נעשה קטן מדי בעקבות ריבוי המהגרים החדשים, הקימו יהודי צרפת בשנת 1913 את בית הכנסת אל סייטה (Au sept), ברחוב פופינקור 7, במקום ששימש בעבר כבית קולנוע. בית כנסת זה פעל עד אמצע שנות ה-60. עם שחרור פריז החליט בעלי הקרקע ברחוב דה לה רוקט (הקרקע הייתה שייכת לעמותה דתית של הקהילה היהודית המקומית) לגייס את הכספים הדרושים לבניית בית כנסת גדול יותר, ולתת לבית כנסת זה את שמו של הפילוסוף ופרשן המקרא, דון יצחק אברבנאל. ביום ראשון, 9 בנובמבר 2008, נערכה בבית הכנסת מחווה חגיגית לברנרדו רולנד אי מיוטה, קונסול ספרד בפריז בשנים 1939–1943, שהצליח במהלך המלחמה להגן על רבים מבני הקהילה היהודית-ספרדית לפני שנקרא למדריד. לוח זיכרון לזכרו, שהוצע על ידי הקהילה, הודבק על הקונסוליה הספרדית ברובע השבעה-עשר של פריז: ברנרדו רולנד אי מיוטה, הקונסול הכללי של ספרד בשנים 1939–1943. בהוקרה על פעולתו האמיצה, הנחושה והצודקת. ברנרדו רולנד אי מיוטה, שהלך לפי צו מצפונו, הגן עליהם והציל רבים מהברברים הנאצית. פריז, 1 בדצמבר 2008 חזית בית הכנסת מבחוץ לוחות הברית על חזית בית הכנסת לוח הוקרה למגורשים ממלחמת העולם השנייה לוח הוקרה לבני ישראל המזרחיים שמתו למען צרפת בשתי מלחמות העולם מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת דון יצחק אברבנאל בוויקישיתוף "Isaac Abravanel (Synagogue de la Roquette)". Observatoire du Patrimoine Religieux. נבדק ב-4 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) de Sauto, Martine (22 בנובמבר 2013). "Le quotidien d'une synagogue". La Croix. נבדק ב-4 בנובמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה)
פרנץ ולזר-מסט

פראנץ ולזר-מסט (בגרמנית: Franz Welser-Möst; נולד ב-16 באוגוסט 1960) הוא מנצח אוסטרי. ולזר-מסט הוא המנהל המוזיקלי הנוכחי, השביעי במספר, של תזמורת קליבלנד. ולזר-מסט כיהן גם כמנהל המוזיקלי של הרכבים נוספים, ביניהם התזמורת הפילהרמונית של לונדון, האופרה של ציריך והאופרה של וינה. ולזר-מסט נולד בלינץ שבאוסטריה, ולמד אצל המלחין בלדווין זולצר. הופעותיו הראשונות החשובות כמנצח היו בפסטיבל זלצבורג בשנת 1985 ולאחר מכן עם הפילהרמונית של לונדון בשנת 1986. בחמש השנים הבאות בקריירה שלו, הוא הופיע כמנצח אורח עם תזמורות שונות (מהבולטות שבהן הפילהרמונית של וינה עליה ממשיך לכהן כמנצח אורח עד היום.) הופעתו הראשונה באמריקה הייתה עם תזמורת סנט לואיס בשנת 1989. בהמשך קיים גם הופעות אורח באטלנטה, בוסטון, ניו יורק ושיקגו, תוך גיחות תכופות חזרה לפילהרמונית של לונדון. בשנת 1990 נענה ולזר-מסט להזמנת הפילהרמונית של לונדון והיה למנהלה המוזיקלי. משנת 1995 עד 2000 היה מנהל מוזיקלי באופרה של ציריך. בשנותיו שם ניצח על 27 הפקות חדשות, לצד הצגות חוזרות רבות מספור. מבין הבולטות שבהן ניתן למצוא את הצגות "מחזור הטבעת" בשלמותו. הוא התמנה למנהל מוזיקלי כללי של האופרה של ציריך בספטמבר 2005, והתחייבותו לאופרה נמשכה עד שנת 2011. בעונת 2005-6 ניצח על "ארץ השפלה" של ד'אלבר, "פיטר גריימס" של בריטן, דון ג'ובאני של מוצרט ו"פיראבראס" של שוברט. בעונת 2006-7 ניצח על "נישואי פיגארו" של מוצרט, "אראבלה" ו"אביר הוורד" של ריכרד שטראוס, ו"דון קרלוס" ו"לה טרוויאטה" של ורדי. עוד צפויה הפקה בימתית של "סצינות מתוך פאוסט" של שומאן, על פי גיתה. ולזר-מסט ניצח לראשונה בהופעת אורח על תזמורת קליבלנד בשנת 1993. התזמורת הודיעה, שוולזר-מסט יחליף את כריסטוף פון דוהנאני כמנהל מוזיקלי בשנת 1999, והוא נכנס לתפקידו בספטמבר 2002 ונשאר בתפקיד זה עד עונת 2011-12. בעונת 2006-7 כללה תוכנית התזמורת יצירות חשובות מן הרפרטואר המרכזי, ביניהן הסימפוניה ה-9 של בטהובן והסימפוניה ה-2 של ברהמס. וכן יצירות, שאינן מבוצעות לעיתים קרובות בתזמורת קליבלנד, כמו "הווריאציות הסימפוניות" של אלברטו חינסטרה, סימפוניה 103 של היידן ("הולם התופים"), "אטמוספירות" של ג'רג' ליגטי, "טאפיולה" של ז'אן סיבליוס וביצוע קונצרטנטי של "אביר הוורד" של ריכרד שטראוס. תזמורת קליבלנד מרבה בסיורי קונצרטים בניצוחו של ולזר-מסט, ונהנית משבחי הביקורת. היא משתתפת בפסטיבלי מוזיקה באירופה, בהם הופעות שנתיות קבועות בווינה ובלוצרן. בארצות הברית התזמורת מסיירת מחוף לחוף ומנגנת לעיתים קרובות בקרנגי הול. בינואר 2007 החלה התזמורת במיזם מופעים בן עשר שנים במרכז אמנויות הביצוע של מיאמי, הכולל שלושה שבועות של קונצרטים ושיתוף פעולה חינוכי בכל חורף. מדיה וקבצים בנושא פרנץ ולזר-מסט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרנץ ולזר-מסט פרנץ ולזר-מסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנץ ולזר-מסט, באתר AllMusic (באנגלית) פרנץ ולזר-מסט, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנץ ולזר-מסט, באתר Discogs (באנגלית) פרנץ ולזר-מסט, באתר Songkick (באנגלית)
פרויקט דניאל

פרויקט דניאל היה פרויקט ישראלי משנת 2003, שהוקם כדי להעריך את האיום על עם ישראל ממדינות אחרות במזרח התיכון, במיוחד מאיראן ותוכנית הגרעין האירנית. הוא הוכן על ידי צוות של מומחי מדיניות חוץ וצבא ישראלים. הדו"ח הוגש לראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, ונדון בין ישראל, ארצות הברית ונאט"ו. לפי ההמלצות שהוגשו "האיום הקיומי העיקרי על ישראל כיום הוא מלחמה קונבנציונלית נגדה על ידי קואליציה של מדינות ערב או איראן". לאור זאת "על ישראל להמשיך במדיניות העמימות הגרעינית שלה. אולם, אם במועד עתידי כלשהו, מדינות מזרח תיכוניות, ובמיוחד אירן, יפתחו טכנולוגיה גרעינית שבעיני ישראל תיראה כאיום, אז רצוי שישראל תעבור לחשיפה מוגבלת של יכולותיה הגרעיניות, כאמצעי הרתעה". ששת חברי מועצת המנהלים של פרויקט דניאל היו פרופסור לואיס רנה ברס (אנ') ודוקטור רנד ה. פישביין (עוזר מיוחד לענייני ביטחון לאומי לסנאטור דניאל אינווי) מארצות הברית, נעמן בלקינד "עוזר לאמצעים מיוחדים" של שר הביטחון הישראלי, האלוף פרופסור יצחק בן ישראל, דוקטור אדיר פרידור, מתמטיקאי, סא"ל (במיל) בחיל האוויר הישראלי שבו מילא תפקיד של מתכנן מערכות בכיר ולשעבר ראש מערכת הניתוחים הצבאיים ברפא"ל, ואל"ם יואש צידון. הפרויקט דן בסכנה מ'נשק להשמדה המונית', כולל נשק גרעיני, כימי וביולוגי. המלצות הדו"ח היו שישראל תעשה כל שניתן כדי למנוע את הקמת קואליציה אנטי-ישראלית. הוא הציע לישראל לשמור על האופציה לבצע מכה מקדימה. התקיפות יהיו שילוב של תקיפות אוויריות ופעולות חשאיות סלקטיביות של כוחות קרקע במקומות קריטיים. היא גם המליצה שישראל תשמור על מדיניותה הנוכחית של עמימות בנוגע לתוכנית הגרעין. אם, במועד מאוחר יותר, מדינות אחרות במזרח התיכון (בעיקר איראן) ירכשו טכנולוגיה גרעינית שישראל תתפוס כאיום, אזי פרויקט דניאל המליץ על חשיפה מוגבלת של יכולת הנשק הגרעיני של ישראל, כגורם הרתעה. ההמלצה הסופית הייתה שישראל תספק תמיכה בונה למלחמה של ארצות הברית בטרור, במיוחד במלחמה בטרור.[דרושה הבהרה] ההמלצות המפורטות של "פרויקט דניאל" הוגשו לראש הממשלה אריאל שרון ב-16 בינואר 2003. נשק להשמדה המונית בישראל תוכנית הגרעין של ישראל דוקטרינת הדאחייה מכה מקדימה חברי פרויקט דניאל הסוד הכמוס של "פרויקט דניאל", באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 ביוני 2008 מבט לאחור על "פרויקט דניאל" הדוח הסופי של פרויקט דניאל דיון בפרויקט דניאל מקבוצת הניתוח של דרום אסיה
הגדת קאופמן

הגדת קאופמן היא הגדה של פסח מאוירת שנכתבה במאה ה-14 (תיארוך יצירתה הוא בין השנים 1350 ל-1360) בקטלוניה שבספרד. כתב היד נמצא באוסף דוד קאופמן שבספריית האקדמיה ההונגרית למדעים בבודפשט ומספרו שם MS A 422. ההגדה מכילה תפילות, שירים וטקסטים שנאמרים בערב חג הפסח, שבהם מזכירים המשתתפים את שמחת ההצלה מהעבדות במצרים, ומודים לה' על כך. במאות ה-11–15 לא פעם הופקו הגדות לשימוש פרטי ומשפחתי – גם כתב היד של קאופמן מכיל סימנים לכך. החוקרים הראשונים שחקרו את כתב יד זה, ייחסו את מקורו לאיטליה. אולם מחקר מאוחר יותר ייחס את מקור כתב היד לקטלוניה. בהגדה יש מחזור שלם של ספר שמות. חלק מהציורים בתחילת ההגדה וחלקם בסופה. האפיזודות המוצגות בכתב היד מתחילות בגילוי משה ומסתיימות בשירת מרים ובריקוד לאחר חציית ים סוף, ומניאטורה אחת של ההכנות לפסח. גם בהגדת קאופמן וגם בהגדת סרייבו ישנם ציורים המיועדים באופן בולט לילדים, עובדה המעידה על הפופולריות הרבה של כתבי היד הללו בקרב ילדים, שניתן להסביר אותה, בחלק החשוב של הילדים בטקס המסורתי של פסח. ההגדה היא בסגנון גותי-קסטיליאני בהשפעה איטלקית (אנ') וביזנטית. סמל ממלכת קסטיליה מופיע באמצע ציור המצה, רומז על מוצאה של ההגדה. צבעי ההגדה דהו, כותב ההגדה השתמש בצבעים באיכות נמוכה וכתוצאה משימוש רב, הצבעים והזהב ירדו במקומות רבים. עם השנים הם הוחלפו בחומרים באיכות נמוכה עוד יותר, וייתכן שהליך זה חזר על עצמו בחלקים מסוימים מספר פעמים. גם שולי כתב היד נפגמו, במהלך מאות השנים כתב היד הועבר בין אנשים, אולי כמה פעמים, ובמקרים אלה נחתכו השוליים, וכתוצאה מכך נפגעו העיטורים בשוליים במספר מקומות. יצאה לאור מהדורת פקסימיליה של ההגדה, המלווה במחקר מאת גבריאל סד-ראג'נה. בנוסף לגרסה ה"סטנדרטית", שיצאה לאור גם באנגלית, יצאה לאור גם מהדורה יוקרתית בקופסת קטיפה בליווי חיבור ארוך יותר עם התיאור המפורט והמדויק של הסצנות התנ"כיות בין היתר. תיאור זה חשוב, שכן בגלל אובדן הצבעים, קשה לזהות את התמונות הנתונות. הא לחמא עניא מתוך הגדת קאופמן דיינו מתוך הגדת קאופמן בצאת ישראל מתוך הגדת קאופמן מה נשתנה מתוך הגדת קאופמן מדיה וקבצים בנושא הגדת קאופמן בוויקישיתוף הסבר על ההגדה באתר אוסף דוד קאופמן בספריית האקדמיה למדעים בבודפשט תמונות דפי ההגדה באתר אוסף דוד קאופמן בספריית האקדמיה למדעים בבודפשט Kaufmann Haggadah, Catalonia, 1350-1360 הגדות של פסח ספרדיות - כתבי יד מצוירים מלפני הדפוס
Here's to Us

"Here's to Us" (בתרגום חופשי לעברית: "לחיינו") הוא סינגל של להקת הרוק האמריקאית היילסטורם. השיר הוא הסינגל הרביעי מהאלבום The Strange Case Of...‎ שיצא באפריל 2012. השיר יצא לאור ב-10 באפריל 2012, כחלק מהאלבום, וכסינגל הרשמי הרביעי מתוך האלבום ב-14 במאי 2013. לזי הייל, סולנית הלהקה ואחת מכותבות השיר, הסבירה שהשיר נכתב כהמנון עצמי של הלהקה על עצמה: ”כתבנו את השיר כהמנון אישי, פשוטו כמשמעו. עברנו הרבה יחד כלהקה, ולמדנו לחגוג את תקופות השפל כמו גם את תקופות השיא. [השיר] מדבר על התגברות והתבגרות משותפת ועל לכבד את המסע שעברנו, וזה מה שהשאיר אותנו יחד כרביעייה עשר שנים! לחיינו!” השיר זכה לגרסת כיסוי בפרק "On My Way" בסדרת הטלוויזיה "Glee" עוד בטרם יצא לראשונה לאור באלבום או כסינגל. אחד מאנשי אטלנטיק רקורדס שוחח עליו עם הפקת "Glee" שיצרה קשר עם הלהקה. מאחר שהשיר מכיל את המילים "Tell 'em go fuck themselves" (בתרגום חופשי לעברית: "תגיד להם שילכו להזדיין"), כתבה הייל גרסה נקייה של המילים, והחליפה את המשפט הבעייתי במילים "Tell 'em forget themselves" ("תגיד להם שישכחו מעצמם"). הפרק שהיה ה-14 בעונה השלישית של הסדרה, שודר ב-21 בפברואר 2012, כחודשיים לפני צאת האלבום, ויותר משנה לפני שחרור הסינגל. מילות השיר "Here's to Us" באתר Genius סרטון השיר "Here's to Us" באתר יוטיוב מידע על השיר "Here's to Us" באתר ספוטיפיי מידע על הרצועה "Here's to Us" באתר ספוטיפיי Emma Greenberg, Halestorm Toast Success in ‘Here’s to Us’ – Premiere, August 6, 2013, Rolling Stone Here's To Us, by Halestorm, on Songfacts.com "Halestorm Chart History (Mainstream Rock)", Billboard
זיגמונט בוהוש-שיסקו

זיגמונט פיוטר בוהוש-שיסקו (בפולנית: Zygmunt Piotr Bohusz-Szyszko‏; 19 בינואר 1893 - 20 ביוני 1982) היה גנרל דיוויזיה פולני אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה. בוהוש-שיסקו נולד בחלם ב-19 בינואר 1893. הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. לאחר הקמת הרפובליקה הפולנית השנייה עם סיום המלחמה, הוא התגייס לצבא פולין. ב-1931 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-58. ב-1938 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-1. עם תחילת הפלישה הגרמנית לפולין, בוהוש-שיסקו היה מפקד הדיוויזיה ה-16. בעקבות כיבוש פולין, הוא נמלט לצרפת שם התגייס לצבא הפולני הגולה. הוא פיקד על כוח פולני שהשתתף במערכה על נרוויק. לאחר מכן עבר לבריטניה, ובאוגוסט 1941 נשלח למוסקבה לשמש כנציג הממשלה הפולנית הגולה בעיר. בהמשך מונה למפקד הדיוויזיה ה-5 של צבא אנדרס. ב-1943 הועבר לאיטליה ומונה לסגן מפקד הקורפוס הפולני ה-2. הוא השתתף יחד עם הקורפוס בקרבות חזית האיטלקית. לקראת סוף המלחמה מונה למפקד הקורפוס. לאחר סיום המלחמה, השתלטו הסובייטים על פולין, ובוהוש-שיסקו בחר להישאר בלונדון יחד עם הממשלה הפולנית הגולה. הוא עבד לפרנסתו בייצור חרסינה, ופעל עבור הממשלה הגולה. הוא מילא מספר תפקידים רשמיים שהיו ריקים מתוכן. כמו כן הוא פעל לסייע לחיילים משוחררים, וכן כתב ספרים ומאמרים העוסקים בחלקה של פולין במלחמה. הוא נפטר בלונדון ב-20 ביוני 1982, ולבקשתו, נקבר בוורשה בבית הקברות הצבאי פובונזקי. מדיה וקבצים בנושא זיגמונט בוהוש-שיסקו בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה
ג'וס

ג'וס (באנגלית: Jos; ידועה גם בשם J-Town) היא בירת מדינת פלטו במרכז ניגריה והעיר הגדולה בה. העיר שוכנת בצפון-מערב מדינת פלטו כ-180 ק"מ מצפון-מזרח לבירת הפדרציה אבוג'ה בגובה 1,217 מטרים מעל פני הים. לפי חישוב המבוסס על תחזית רשמית לתאריך 21 במרץ 2022 אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.04 מיליון תושבים. בתקופת השלטון הקולוניאלי הבריטי, ג'וס היוותה מרכז חשוב לכריית בדיל ואת מרכז המסחר של מדינת פלטו מכיוון שהפעילות המסחרית גברה בהתמדה. מדיה וקבצים בנושא ג'וס בוויקישיתוף ג'וס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Nigeria: States & Agglomerations - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ניגריה ובנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אישה בברלין (סרט)

אישה בברלין (בגרמנית: Anonyma – Eine Frau in Berlin) הוא סרט דרמה היסטורית גרמני-פולני, שמבוסס על ספרה האוטוביוגרפי בעל אותו השם של מרתה הילרס. הסרט מספר את סיפורה של עיתונאית גרמנייה צעירה ששמה אינו נחשף (מגולמת בידי נינה הוס). בעלה יצא להילחם בחזית המזרחית ולא חזר. היא נותרת בברלין כאשר העיר נכבשת בידי הצבא האדום. נשות העיר מופקרות כליל לידי החיילים הסובייטים, שמבצעים אונס המוני. גיבורת העלילה נאנסת פעמים רבות בידי חיילים אקראיים, ולבסוף מחליטה למצוא גבר שיגן עליה. היא מפתה את אנדריי ריבקין (יבגני סידיחין) - מאיור בצבא האדום, שמתאהב בה נואשות. הוא מביא לה אוכל ומתנות, ומגן עליה מפני החיילים האחרים. "אישה בברלין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אישה בברלין", באתר נטפליקס "אישה בברלין", באתר AllMovie (באנגלית) "אישה בברלין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אישה בברלין", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אישה בברלין", באתר Metacritic (באנגלית) "אישה בברלין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'סמין קרוקט

ג'סמין פלישיה קרוקט (באנגלית: Jasmine Felicia Crockett; נולדה ב-29 במרץ 1981) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-30 של מדינת טקסס. מחוז הקונגרס אותו היא מייצגת חולש על מחוז דאלאס ומחוז טראנט, וכאמור על העיר דאלאס. טרם שירותה בקונגרס של ארצות הברית, בשנים 2021–2023 ייצגה את מחוז הבחירה ה-100 בבית הנבחרים של טקסס. קרוקט נולדה בסנט לואיס שבמיזורי. היא בעלת תואר ראשון במנהל עסקים ממכללת רודס השוכנת בממפיס שבטנסי. במהלך לימודיה הגבוהים כסטודנטית תכננה קרוקט להתמקצע כרופאה מרדימה או כרואה חשבון, אך לבסוף בחרה ללמוד משפטים באוניברסיטת יוסטון, שם קיבלה תואר מוסמכת במשפטים. לאחר לימודי המשפטים נותרה קרוקט בטקסס ועבדה כעורכת דין לענייני זכויות אזרח. היא עבדה כסנגורית ציבורית במחוז בואי בטרם פתחה משרד עורכי דין משלה. במהלך מחאות ג'ורג' פלויד, קרוקט ועמיתיה נטלו על עצמם טיפול פרו בונו בתיקים אחדים של פעילי התנועה Black Lives Matter. בשנת 2019, לאחר שהמחוקק אריק ג'ונסון פינה את מקומו בבית הנבחרים של טקסס כדי לכהן כראש עיריית דאלאס, נערכו בחירות מיוחדות ב-5 בנובמבר למילוי שארית כהונתו, בהן ניצחה לוריין ביראביל. לאחר מכן הודיעה קרוקט כי תאתגר את ביראביל בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ב-2020. בפריימריז אלה גברה בקושי על ביראביל לאחר סיבוב שני, שבתומו העפילה לבחירות הכלליות בנובמבר 2020, בהן ניצחה ללא התנגדות. היא נכנסה לתפקידה בינואר 2021. ב-20 בנובמבר 2021 הצהירה אדי ברניס ג'ונסון כי לא תתמודד בבחירות 2022 לתקופת כהונה נוספת בקונגרס האמריקאי. ארבעה ימים לאחר מכן, הכריזה קרוקט על מועמדותה לייצוג מחוז הקונגרס ה-30 טקסס בבית הנבחרים של ארצות הברית. במקביל, הביעה ג'ונסון את תמיכתה בקרוקט. קרוקט קיבלה גם תמיכה כספית נרחבת מוועדות Super PACs המשויכים לתעשיית המטבעות המבוזרים, כאשר הארגון "Protect Our Future PAC" של סם בנקמן-פריד תרם מיליון דולר אמריקאי למטה הבחירות של קרוקט. בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית עלו קרוקט וג'יין הופ המילטון, עוזרתו של מארק ויסי, לסיבוב מכריע – בו ניצחה קרוקט. לאחר מכן היא ניצחה בבחירות הכלליות ב-8 בנובמבר. קרוקט הושבעה לתפקידה בראשית ינואר 2023 עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ג'סמין קרוקט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'סמין קרוקט בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) ג'סמין קרוקט, ברשת החברתית פייסבוק ג'סמין קרוקט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סמין קרוקט, ברשת החברתית אינסטגרם ג'סמין קרוקט, ברשת החברתית LinkedIn ג'סמין קרוקט, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'סמין קרוקט, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Civil Rights Attorney Jasmine Crockett Is Making Waves as a Texas State Representative, באתר Darling Magazine‏, 21 בספטמבר 2020 (באנגלית) פטריק סביטק, State Rep. Lorraine Birabil concedes after primary runoff defeat, באתר טקסס טריביון, 21 ביולי 2020 (באנגלית) ברידג'ט באומן, Texas Democrat Eddie Bernice Johnson says she’ll run for one final term, באתר Roll Call‏, 9 באוקטובר 2019 (באנגלית) פטריק סביטק, Cryptocurrency traders’ super PACs give $2 million boost to state Rep. Jasmine Crockett’s congressional run, באתר טקסס טריביון, 11 בפברואר 2022 (באנגלית)
אליפות תל אביב ווטרג'ן הפתוחה 2023

אליפות תל אביב ווטרג'ן הפתוחה 2023 הייתה טורניר טניס מתוכנן מסבב ה-ATP-250 שאמורה הייתה להיערך באקספו תל אביב, ישראל ב-5-11 בנובמבר 2023, ושבוטלה בעקבות פרוץ מלחמת חרבות ברזל. האליפות הייתה אמורה להיות הטורניר השני ברציפות בסבב ה-ATP שנערך בישראל, לאחר חידוש תחרות אליפות תל אביב הפתוחה ב-2022. לאחר חידוש אליפות תל אביב הפתוחה ב-2022 במתכונת ATP-250, אישרו ה-ATP ומארגני התחרות את קיומה של התחרות שנה שנייה ברציפות באקספו תל אביב עקב התמשכות מלחמת רוסיה אוקראינה. דווח כי נעשים מאמצים לשדרג את האליפות ל-ATP-500. עם זאת, בעקבות פרוץ מלחמת חרבות ברזל ב-7 באוקטובר 2023, הודיעו מארגני התחרות על ביטולה ב-11 באוקטובר ועל כוונתם לנסות ולארגן את התחרות ב-2024. אתר האינטרנט הרשמי של תחרות תל-אביב ווטרג'ן הפתוחה, 2023 (בעברית, באנגלית וברוסית) נדב צנציפר, בשל המצב הבטחוני: טורניר ווטרג'ן בת"א בוטל, באתר ynet, 11 באוקטובר 2023 מערכת וואלה! ספורט‏, שנה שנייה ברציפות: ישראל תארח טורניר ATP בנובמבר, באתר וואלה, 9 במרץ 2023 עידו רקובסקי, ג'וקוביץ' שוב יגיע? טורניר ATP תל אביב יתקיים גם ב-2023, באתר הארץ, 9 במרץ 2023 נדב צנציפר, שנה שנייה ברציפות: ישראל תארח טורניר ATP בנובמבר, באתר ynet, 9 במרץ 2023 Tel Aviv To Host ATP 250 Event In November, אתר ה-ATP, 13 במרץ 2023 (באנגלית)