laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מבצע שיילוק: וידוי

מבצע שיילוק: וידוי, (באנגלית: Operation Shylock: A Confession) הוא רומן מאת הסופר היהודי-אמריקאי המפורסם פיליפ רות. הספר יצא לאור ב-1993 וזכה לביקורות חיוביות. הספר זכה בפרס פוקנר היוקרתי לשנת 1993. הרומן נכתב בסגנון של ספר זכרונות. פיליפ רות כותב את קורותיו כביכול בזמן ביקורו בירושלים בשנת 1988. בסיום הספר רות מדגיש שמדובר ביצירה בדיונית. במהלך הביקור, המספר (פיליפ רות) מוצא את עצמו מעורב במשימת ביון – "מבצע שיילוק". בזמן שהותו בישראל, המספר נתקל באדם שמתחזה לו וגונב את זהותו. הכפיל זהה לרות מבחינה חיצונית וחולק עמו את אותו שם. המתחזה משתמש בשמו של רות כדי לקדם את רעיון הדיאספוריזם (Diasporism) שבו הוא דוגל, רעיון אנטי-ציוני, שטוען שהחיים היהודיים במהותם הם חיי גלות. הכפיל קורא לחזרתם של ישראלים ממוצא אשכנזי לארצות מוצאם באירופה ומנסה לגייס מנהיגים אירופיים ליוזמה הזאת. רוב הסיפור סובב סביב היריבות שמתפתחת בין רות לכפיל שלו (רות מכנה אותו בשם "מוישה פופיק"). הסיפור כאמור מתרחש ברובו בירושלים בשנת 1988, וברקע נוכחים אירועי התקופה: משפט דמיאניוק והאינתיפאדה הראשונה. הסופר והמבקר המפורסם ג'ון אפדייק פרסם ביקורת נוקבת בניו יורקר. אפדייק כינה את הספר "אורגיה של טיעונים... המבקר, הנתון תחת מתקפה, נזכר לא רק בשו אלא גם בהמלט, שגם בו יש יותר מדי דמויות, אינספור נאומים ארוכים, וגיבור לא יציב שכמעט ויוצא מדעתו אך בסוף 'מספק את הסחורה'". אפדייק חותם בהצהרה, "הספר הוא חובת קריאה לכל מי שאכפת לו (1) מישראל והשלכותיה, (2) ההתפתחות של הרומן הפוסט מודרני הנוטה לדהקונסטרוקציה, (3) הסופר פיליפ רות."
חגלה (מושב)

חָגְלָה (קרי: חוגלה) הוא מושב בעמק חפר, מדרום לחדרה, בתחום המועצה האזורית עמק חפר. הוא קרוי על שם חגלה בת צלפחד, שעמק חפר נכלל בנחלת שבטה, מנשה. המושב משתייך לתנועת הנוער "האיחוד החקלאי". היישוב הוקם על ידי חברי "ארגון אינטנסיבי חדרה", שהוקם באוגוסט 1926 בחדרה במטרה להתיישב בעמק חפר. בארגון היו כ-80 חברים. בשנת 1928, עם המחשבה שהמעבר לעמק חפר אינו נראה באופק, אספו חברי הארגון כ-1,000 לא"י במטרה לרכוש את אדמת "עתיל" הקרובה לחדרה. אולם גם ניסיון זה לא צלח ורבים מחברי הארגון התייאשו וקנו לעצמם מגרשים ובתים בחדרה. בינתיים, ניהלו חברי הארגון משתלה של עצי הדר בחדרה. באוקטובר 1931 התברר שההתיישבות בעמק חפר הולכת לקרום עור וגידים ולכן, הרעיון להתיישב בעתיל נזנח. ביולי 1932 עלו 12 חברים מהארגון לנקודת ההתיישבות שהוקצתה להם בעמק חפר והקימו במקום צריף ראשון. הם גדרו את השטח של 1,000 דונם, 20 דונם ל-50 משפחות, שהוקצה להם, חפרו באר ובנו עליה "מכון מים" וחרשו את שטחי הזריעה. במשך מספר שנים התגוררו בנקודה רק חברים מעטים, בצריפים ובמכון המים, בעוד שאר החברים נשארו בחדרה. בראשית 1936 התגוררו במקום 8 חברים שלהם 12 ילדים. אז הוחל בבניית 15 בתים, בהתאם למספר ההלוואות שהוקצו להם על ידי המוסדות המיישבים. באותו זמן הסכימו המתיישבים להצעת ועדת שמות היישובים לקרוא ליישוב שלהם "חגלה". המתיישבים היו עולים מבולגריה, רוסיה ופולין יחד עם תושבי הארץ. ענפי החקלאות העיקריים במושב הם תפוזים, פרחים, מכוורת ומשתלות צמחי בית. בשנת 1939 נמנו ביישוב 139 תושבים ב-39 משקים. בשנת 2000 הוקמה הרחבה קהילתית ליישוב, שהביאה איתה משפחות חדשות וקידום למושב. מדיה וקבצים בנושא חגלה בוויקישיתוף אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מ. שוחט, פרשת התיישבות, דבר, 4 בדצמבר 1933 ארגון אינטנסיבי על יד חדרה, דבר, 26 בינואר 1930 ארגון אינטנסיבי שומרון, דבר, 16 באוקטובר 1931 עוד נקודה בודי חוארת, דבר, 20 ביולי 1932 כפר חגלה, דבר, 30 בינואר 1936 מושבי העובדים בשרון ובעמק חפר, דבר, 25 בספטמבר 1939 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וינדג'ט

וינדג'ט (באנגלית: windjet) הייתה חברת תעופה איטלקית, רביעית במספר הנוסעים באיטליה, שהפעילה טיסות סדירות וטיסות שכר למספר מדינות אירופה ומצרים. וינדג'ט החלה לפעול ב-17 ביוני 2003 בעקבות פירוקה של חברת התעופה "אייר סיציליה". היא בבעלות של 100% על ידי קבוצת פינריה. בסיסה של החברה בקטניה שבסיציליה. ב-25 בינואר 2012 הכריזה חברת התעופה "אליטליה" על מיזוג עם וינדג'ט, כמו גם עם חברת התעופה "בלו פנורמה". ב-11 באוגוסט 2012, לאחר שהחברה לא הצליחה, גם לאחר מספר דחיות, להעמיד את כל המידע הדרוש למכירתה, נסוגה אליטליה מכוונתה לרכוש את החברה. עקב כך, לווינדג'ט לא נותרו האמצעים הכלכליים להמשך פעילותה. רשויות התעופה באיטליה הכריזו על הפסקה מיידית של פעילות החברה: מכירת הכרטיסים הופסקה, כל הטיסות בוטלו ומטוסי החברה הוחזרו לחברות החכירה. נכון ל-1 בספטמבר 2011 צ'כיה - נמל התעופה רוזינה צרפת - נמל התעופה שארל דה גול גרמניה - נמל התעופה ברלין טגל רומניה - נמל התעופה הבינלאומי של בוקרשט רוסיה - נמל התעופה דומודדובו, נמל התעופה הבינלאומי פולקובו ספרד - נמל התעופה של ברצלונה-אל פראט אוקראינה - נמל התעופה הבינלאומי בוריספיל ישראל - נמל התעופה בן-גוריון (עונתי) מצרים - נמל התעופה הבינלאומי שארם א-שייח' (עונתי) ברגמו - נמל התעופה אוריו אל סריו בולוניה - נמל התעופה בולוניה גוליילמו מרקוני קטניה - נמל התעופה קטאניה-פונטנרוסה מילאנו: נמל התעופה מילאנו לינטה נמל התעופה מילאנו מלפנסה פלרמו - נמל התעופה פלרמו פארמה - נמל התעופה פרמה פיזה - נמל התעופה פיזה גלילאו גליליי רימיני - נמל התעופה הבינלאומי פדריקו פליני רומא - נמל התעופה לאונרדו דה וינצי-פיומיצ'ינו טורינו - נמל התעופה טורינו קאסלה ונציה - נמל התעופה הבינלאומי ונציה מרקו פולו ורונה - נמל התעופה ורונה מדיה וקבצים בנושא וינדג'ט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וינדג'ט
קוקטייל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קוקטייל (בעברית: ממזג) – תערובת של משקאות אלכוהולים, מיצים, משקאות לא אלכוהולים, פירות, רטבים היוצרים משקה אלכוהולי חדש קוקטייל יין – קוקטייל המבוסס על יין קוקטייל (סרט) – סרט בכיכובו של טום קרוז נימפית מצויצת – סוג של תוכי הנקרא גם "קוקטיל" בקבוק תבערה – כלי נשק מאולתר, נקרא גם "קוקטייל מולוטוב" קוקטייל תרופות שמלת קוקטייל קוקטייל פירות
רוב וקרוב הלך אחר הרוב

בהלכה ובמשפט העברי, רוב וקרוב הלך אחר הרוב הוא כלל שטבע רבי חנינא, האומר כי למרות שישנם שני כללים לבירור ספיקות בהלכה במקרה של אובייקט שנמצא במקום שלא ניתן לדעת משם בבירור מהיכן הגיע, האחד על ידי הכלל "הלך אחר הרוב", והשני - "קרוב" - הכרעה כי האובייקט הגיע מהמקום הקרוב ביותר, ולמרות ששניהם מהתורה, הרי שבמקרה של התנגשות בין שני הכללים, הרוב קובע. לפי כלל זה, נקבע כי למרות שבפרשת עגלה ערופה קובעת התורה שבמקרה שנמצא מת סמוך ליד עיר מוטלת האחריות על בני העיר הקרובה - ”וְהָיָה הָעִיר הַקְּרֹבָה אֶל הֶחָלָל וְלָקְחוּ זִקְנֵי הָעִיר הַהִוא עֶגְלַת בָּקָר אֲשֶׁר לֹא עֻבַּד בָּהּ...”, אין זה אלא אם העיר נמצאת במקום שאין עיר נוספת בסביבה שיוצאים משם אנשים לכיוון המקום שבו נמצא ההרוג, והעיר נמצאת במקום מבודד ושומם "בין ההרים". אבל במקרה שישנה עיר או ערים נוספת הקרובה למקום ואנשיה עוברים במקום זה שמחוץ לעיר הקרובה, מוטלת האחריות על העיר שמספר אנשיה הגדול ביותר, שכן לפי הכלל "הלך אחר הרוב" יש להניח שמשם יצא הרוצח. כמו כן, משפיע הכלל על הלכות נידה, הלכה זו מבוססת על המשנה הידועה: משל משלו חכמים באשה: החדר והפרוזדור, והעלייה. דם החדר טמא, דם העלייה טהור. נמצא בפרוזדור, ספקו טמא לפי שחזקתו מן המקור במקרה שנמצא דם בפרוזדור, עומדות בפנינו שתי אפשרויות שעל פיהן ניתן להסיק מהו מקור הדם. האחד הוא - החדר (צוואר הרחם) שמשם רוב הדמים מגיעים למקום זה, והשני הוא "קרוב" - נקב השתן קרוב יותר למקום. רבי חייא פסק ש”דם הנמצא בפרוזדור חייבין עליו על ביאת מקדש ושורפין עליו את התרומה”, כלומר אם נמצא דם במקום זה אנו מסיקים בוודאות שהוא מצוואר הרחם והאישה טמאה בטומאת נדה, ולכן אם באה במצב זה לבית המקדש היא עברה עבירה שעונשה כרת, וכן אם נגעה בתרומה שורפין אותה. כלל זה משפיע גם על המשפט העברי בתחום השבת אבדה: במקרה של גוזל הנמצא על הארץ בסמיכות לשני שובכים, אם יש ויכוח בין שני בעלי השובכים וכל אחד מהם טוען שהוא שלו, על מוצא האבדה להשיב אותה למי שמספר הגוזלים שברשותו הגבוה ביותר, ולא למי ששובכו יותר קרוב. רוב וקרוב באתר בית המדרש הווירטואלי על שם ישראל קושיצקי רוב וקרוב - שמעתא ד פרק א - בלוג אלימלך בורנשטיין, רוב וקרוב בירחון כנסת ישראל ספר דברים, פרק כ"א, פסוק ג'. שולחן ערוך, חושן משפט, סימן ר"ס, סעיף ח'
טיגר (דמות)

טיגר (באנגלית: Tigger) הוא אחת הדמויות הבדיוניות הידועות בסדרת ספרי "פו הדב" מאת א"א מילן. אהרון אמיר, שתרגם את "הבית בקרן פו" לראשונה, העניק לו שם עברי: נמיר. הוא נקרא כך גם בתרגומה של אבירמה גולן, ואילו בתרגומו של אוריאל אופק הוא נקרא נמרור, למרות שמדובר בטיגריס, ולא בנמר. טיגר הוא טיגריס שחצן, קופצני ועליז. בסדרת הספרים הוא אחד מחבריו הטובים ביותר של פו הדב והוא מאוד אוהב לבקר אותו וגם את חבריו האחרים: רו, חזרזיר, ארנב, וכריסטופר רובין. חברו הטוב ביותר ביער הירוק הוא רו, כי אף הוא אוהב לקפץ, והם יוצאים להרפתקאות רבות יחד. פרט לסדרת הספרים, טיגר גם מככב כאחת הדמויות האהובות של דיסני בהופעות שלו בסרטי פו הדוב של דיסני, ובעיקר בסרט שמתמקד בעיקר בו: "טיגר: הסרט", שבו הוא מרגיש בודד בחברה ומחפש טיגרים כמוהו. "פעוטים היינו" (1924) "אנחנו שנינו" (1927) "הבית בקרן פו" (1928) "בחזרה ליער מאה העצים" (2009) "פו הדב והיום הסוער" (1968) "פו הדב וטיגר גם" (1974) "הרפתקאותיו הרבות של פו הדב" (1977) "פו הדב ויום ההולדת של איה" (1983) "פו הדב וחברים" (1985) "פו הדב: ההרפתקה הגדולה ביותר" (1997) "טיגר" (2000, בכיכובו של טיגר) "הסרט הגדול של חזרזיר" (2003) "פו הדב: האביב של רו" (2004) "פו הדב: סיפורו של פיל נפיל" (2005) "פו הדב: הזנב של איור" (2011) טיגר הופיע בשנת 1988 בסדרות הטלוויזיה "הרפתקאות פו הדוב" ששודרה בזמן דיסני בערוץ 2, ובסדרה "חבריי טיגר ופו" ששודרה בין השנים 2007–2010. "כריסטופר רובין (סרט)" (2018) את טיגר דיבב שחקן התיאטרון פול וינצ'ל (עד שנת 1999) ומשנה זו עד היום דיבב את טיגר ג'ים קאמינגס. בגרסה העברית לעומת זאת טיגר מדוּבב עד היום בכל הסרטים והסדרות על ידי איציק סיידוף. "טיגר: הסרט" מדיה וקבצים בנושא טיגר בוויקישיתוף איך לצייר את טיגר?
אל-ח'דר

אל-ח'דר (בערבית: الخضر, תעתיק מדויק: אלח'צ'ר) היא עיירה ערבית בנפת בית לחם, השוכנת כחמישה ק"מ מערבית לעיר בית לחם. לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, חיים בעיירה 9,774 תושבים, נכון ל-2007. גבולה המערבי של העיירה נושק לכביש עוקף בית לחם שנבנה בשנות ה-90 של המאה ה-20 ומחבר בין ירושלים לחברון, ולגדר ההפרדה שנבנתה במקום בשנת 2006. בצפון גובלת בבית לחם, ממזרח במחנה הפליטים דהיישה ובדרום בשכונות גבעת התמר ודגן של היישוב אפרת. אדמות העיירה השתרעו בעבר על פני כ-22,000 דונם. כמה אלפים מהן הוכרזו כאדמות מדינה בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, ועליהן נבנו ההתנחלויות אפרת, נווה דניאל ואלעזר. לעיירה נותרו כ-8,000 דונם. בשנת 2006, נבנה קטע של גדר ההפרדה באורך של 3.5 קילומטר ממערב לאל-ח'דר. הגדר הותירה בצידה ה"פלסטיני" רק 2,600 דונם מאדמות אל-ח'דר ורוב אדמותיה החקלאיות של העיירה נותרו מעברה השני של הגדר והגישה אליהן מוגבלת, מועצת אפרת מאפשרת לחקלאים מאל חאדר להיכנס לתחומי המועצה על מנת לעבד את הכרמים וזאת בתאום מראש. בסקר ארכאולוגי שנערך באל-ח'דר לאחר מלחמת ששת הימים לא נמצאו עתיקות. מקורם של תושבי הכפר באל-ולג'ה, השוכנת מספר קילומטרים מצפון מערב לכפר. בעיירה שוכן מנזר סנט ג'ורג'. השם "אלח'דר" הוא כינויו בערבית של גאורגיוס הקדוש, אשר חי במאה השלישית לספירה. על פי המסורת, הסתתר גאורגיוס מפני הרומאים במערה אשר נמצאת עד היום בתחומי המנזר. ערך מורחב – בריכות שלמה בדרום אל-ח'דר שוכנות בריכות שלמה, שלוש בריכות אגירה צמודות זו לזו. קיבולת הבריכות היא כ-288,000 מטרים מעוקבים והן נועדו לשמש כמקור לאספקת המים לירושלים בתקופת בית שני. הבריכות נקראות אמנם על שמו של שלמה המלך, אך אין ביניהן ובינו כל קשר, שכן הן נבנו בתקופה הרבה יותר מאוחרת. במערב העיירה שוכן אצטדיון אל-ח'דר המשמש את הקבוצה המקומית שבאב אל-ח'דר מליגת העל הפלסטינית. הכפר אל ח'דר מוזכר בשיר "אמצע הלילה בכפר" שבוצע על ידי הראל מויאל, בו מתוארות חוויותיו של מויאל משירותו הצבאי. מדיה וקבצים בנושא אל-ח'דר בוויקישיתוף הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2007, עמ' 117. (בערבית) (באנגלית) דני רובינשטיין, מה גורלם של קרקעות שהופקעו מאנשים פרטיים ולא נוצלו לצורכי התיישבות, דבר, 17 באוקטובר 1979 עתירה לבג"ץ בשם תושבי הכפר ח'דר, דבר, 5 במאי 1980 משה כוכבי (ע), יהודה, שומרון וגולן: סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח, ירושלים: כרטא ירושלים, 1972, עמ' 41 יוני מנדל‏, הדשא של הפלסטינים ירוק פחות, באתר וואלה, 5 במאי 2007
מנדיקנטים

מנדיקנטים (Mendicant; הקרויים גם "מסדרי קבצנים"; "מסדרי יחפים"; "נזירים יחפים"; "נזירים קבצנים") הם נזירים המתקיימים כבודדים או כקבוצות מתרומות המושגות על ידי קיבוץ נדבות ומסתמכים באופן בלעדי על צדקה כדי לשרוד. מנדיקנטים קיימים בדתות שונות ומובדלים מנזירים המתקיימים מתרומות המגיעות אליהם על ידי המאמינים, בלי צורך בפעולה אקטיבית להשגת תרומות. למשל נזירים המתקיימים מתכולת קופות צדקה אליהן משלשלים המאמינים כספים אינם נחשבים כקבצנים. מנדיקנטים, כעיקרון, אינם בעלי קניין או רכוש משל עצמם, הם נוטלים על עצמם את נדר העוני, על מנת שכל זמנם ומרצם יושקעו בתרגול או הטפה דתית או דרך חיים המשרתת עניים. מסדרי מנדיקנטים קיימים אצל הנוצרים הקתולים (למשל הפרנציסקנים, האוגוסטינים, הדומיניקנים והכרמליתים), אצל ההינדים, הבודהיסטים והג'יינים. דרווישים מהאסלאם הסופי, וכן לפרק זמן של תקופת צליינות בכנסייה האורתודוקסית. האינקוויזיטורים היו בדרך כלל נזירים חברי המסדרים המנדיקנטים. חלק מהמסדרים המנדיקנטים הם גם מסדרי הוראה (Teaching order). אורה לימור, בין יהודים לנוצרים, כרך ג', עמודים 104-95 מדיה וקבצים בנושא מנדיקנטים בוויקישיתוף
שנודה השלישי

האפיפיור שנודה השלישי (ערבית: بابا ٱلإسكندرية شنودة ٱلثالث; ערבית מצרית: البابا شنوده; קופטית: Ⲡⲁⲡⲁ Ⲁⲃⲃⲁ Ϣⲉⲛⲟⲩϯ ⲅ̅; נולד כנט'יר גיד רופאאיל نظير جيد روفائيل, 3 באוגוסט 1923 - 17 במרץ 2012) שימש כמנהיג המיעוט הנוצרי במצרים כאשר כיהן כאפיפיור ה-117 של אלכסנדריה והפטריארך של כל אפריקה במושב האפיפיור הקדוש של סנט מארק המטיף בכנסייה הקופטית האורותודקסית של אלכסנדריה. שימש גם כראש הסינוד הקדוש של הפטריארכיה האורתודוקסית הקופטית של אלכסנדריה. נחשב לדמות שמרנית בתוך הכנסייה; ודמות מכובדת גם בקרב הקהילה המוסלמית. ב-2003 היה חתן הפרס הבינלאומי לזכויות האדם על שם מועמר קדאפי. כשבעה חודשים לאחר מותו, נבחר במקומו תאודורוס השני. מדיה וקבצים בנושא שנודה השלישי בוויקישיתוף שנודה השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שנודה השלישי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) שנודה השלישי, באתר MusicBrainz (באנגלית) שנודה השלישי, באתר Discogs (באנגלית) Pope of Egypt's Coptic Christian Church dies - usatoday Egyptian Copts mourn death of pope - timesofisrael The significance of Pope Shenouda III - ekklesia ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כפר ידידיה

כְּפַר יְדִידְיָה הוא מושב השוכן ליד נתניה ושייך למועצה אזורית עמק חפר. המושב תוכנן בידי ריכרד קאופמן ונוסד על ידי עולים מגרמניה ב-8 באפריל 1935. המימון הראשוני התקבל מיהדות אלכסנדריה שבמצרים, לכן נקרא על שם ידידיה (פילון) האלכסנדרוני. בשנת 1939 כבר נמנו ביישוב 93 תושבים ב-29 משקים. בשנת 1945 הצטרפה ליישוב קבוצת מתיישבים מלוכדת (בני גאולים) שניסתה כוחה ללא הצלחה בהקמת יישוב עצמאי. במושב עוסקים בענפי החקלאות: פרחים, רפת, לול, פרדס ומשתלה. שטחו כ-3,000 דונם. בכפר ידידיה נמצאת משתלת מלצר, המשתלה היצרנית השלישית בגודלה בארץ. מדיה וקבצים בנושא כפר ידידיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כפר ידידיה כפר ידידיה (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מושבי העובדים בשרון ובעמק חפר, דבר, 25 בספטמבר 1939 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פורמט

האם התכוונתם ל... פורמט קובץ – תקן למבנה קובץ והאופן שבו הוא נכתב על גבי התקן האחסון פורמט (טלוויזיה) – הקונספט והמיתוג של תוכנית טלוויזיה, המוגנים בזכויות יוצרים אתחול אמצעי לאחסון נתונים ("פרמוט") – תהליך הכנת אמצעי לאחסון נתונים (כמו דיסקט, דיסק קשיח או זיכרון הבזק) או מחיצה באמצעי כזה לשימוש
מכמורת

מִכְמוֹרֶת הוא מושב בעמק חפר, בסמוך לחוף הים, אשר ממוקם כ-2 ק"מ מדרום לחדרה וכ-6 ק"מ צפונית לנתניה ובסמוך לשפך נחל אלכסנדר לים התיכון. לידו קיים מפרץ ששימש בעבר נמל עתיק, ובית ספר על יסודי רמות ים. מכמורת נוסדה ב-1945 על ידי קבוצת חיילים משוחררי הצבא הבריטי כ"מושב עובדים לדיג וחקלאות שיתופית בע"מ". בשל עיסוק המייסדים בדיג ניתן ליישוב השם "מכמורת", שמשמעותו רשת דיג. קבוצת המייסדים מנתה 38 משפחות וגרעין זה הוא שהקים את בית הספר "מבואות ים". בנוסף לתעסוקה בדיג עסקו המתיישבים גם בגידולי שדה ופרדסנות. במפרץ הקטן של מכמורת התקיים במאה ה-19 מסחר באבטיחים שגודלו בשרון, באזור הכפר קאקון. האבטיחים יוצאו מהנמל שנקרא "מינת אבו זבורה" (הנמל של משפחת זבורה) ללבנון ומצרים על ידי מפרשיות. לאחר מלחמת העולם הראשונה פסק המסחר. לגרעין המתיישבים הראשונים ("מכמורת א'") נוספו חברים חדשים לאחר מספר שנים ("מכמורת ב'"), והם המרכיבים את מכמורת של היום, מאז 1985. במהלך השנים בוצעו הרחבות, וכיום מתגוררות במושב כ-300 משפחות. מרבית התושבים עובדים מחוץ למושב וחלקם עובדים בבית הספר מבואות ים הסמוך. על רקע התמורות במגזר הכפרי, מתלבטים התושבים בנושא הרחבת המושב וניצול השטחים המשותפים. יוזמות תכנוניות רחבות היקף מוצעות מסביב ליישוב ועשויות להשפיע על החיים בו. לאור הפוטנציאל הגדול של היישוב ולאור הבעיות הקיימות החליט ועד היישוב על הזמנת תוכנית אב. הכנת התוכנית הסתיימה ותוכנית מתאר המבוססת על תוכנית האב הוגשה למוסדות התכנון, אך הוקפאה בשל חילוקי דעות בוועד היישוב בנושא היטלי השבחה. המכללה הימית - שלוחה של מכללת רופין המתמחה בלימודי הים. המכללה מונה 300 סטודנטים המתגוררים ברחבי מכמורת ובסביבתה. קהילת הסטודנטים אחראית לחיי הלילה ולתרבות במקום ועורכת מסיבות חוף, מסיבות רגאיי וכן שלל אירועים במתחם חיי הלילה בקניון "אם הדרך". פארק השרון - שמורת הטבע הגדולה ביותר במרכז הארץ, הנמתחת בין נתניה לחדרה. בשמורה ניתן לצפות בבעלי חיים שונים כגון שועלים וציפורים. גשר הצבים - מוקד עלייה לרגל לצפייה בצב הרך. במקום נבנה אתר תצפית על גדת הנחל בו מתאפשרת צפייה בצבים, נוטריות ודגי שפמנון. "המעגן" - מעגן קטן שנמצא בתוך כפר הנוער "מבואות ים". במעגן פועל מועדון השייט מכמורת-עמק חפר. חוף מכמורת - מפרץ קטן וחוף ים מוסדר לרחצה. במי הים סלעי כורכר ענקיים שניתקו מהמצוק בחוף מכמורת, וכן "סלע מכמורת", אי זעיר, שריד לרכס כורכר קדום. דב ניר, בספרו "נופי ישראל", כתב אודות חוף מכמורת והאיים הקטנטנים שלחופיו: "אך אם הנך מעונין בשחייה במפרץ קטן וסגור, בין סלעי חוף ושוניות המכוסות אצות ושבלולי ים, קפוץ שמאלה מהדרך, אל ישוב הדייגים בשם מכמורת. זהו אחד הקטעים היפים של החוף, בו כפים, איים קטנים ומפרצים בממדים מיקרוסקופיים כמעט מגוונים את קו החוף". מגדלור מכמורת מדיה וקבצים בנושא מכמורת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכמורת אלי אלון, סיפורו של מקום: בית העלמין מכמורת, באתר News1 מחלקה ראשונה, 1 באוקטובר 2015 מכמורת, התיישבות חדשה לחיילים משוחררים, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, ינואר 1946 מכמורת (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ח'רבת סמארה דב ניר, נופי ישראל, הוצאת מסדה 1967.
יחיעם ששון

יחיעם ששון (נולד ב-1948) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, כיהן כראש המטה ללוחמה בטרור. נולד בשנת 1948 בחיפה, שבה גדל והתחנך. סיים את לימודיו בבית הספר 'תיכון חדש' בעיר. היה חניך בתנועת הצופים ושימש בה גם כמדריך וגם כראש שבט. ששון התגייס לצה"ל בנובמבר 1965 והתנדב לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, וכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר שסיים את קורס הקצינים וקורס קומנדו ולוחמה זעירה, שובץ כמפקד מחלקה בסיירת חרוב של פיקוד המרכז, והשתתף בקרבות מלחמת ששת הימים בחזית הירדנית ולאחר מכן בעשרות מרדפים ובקרבות עם מחבלים בארץ המרדפים. כקצין ב"חרוב" השתתף במבצע תופת פשיטה נרחבת של צה"ל, ב-21 במרץ 1968, על הכפר הירדני כראמה שבדרום בקעת הירדן, שנערכה כנגד מפקדת הפת"ח בכפר. בראשית 1970, בעיצומה של מלחמת ההתשה שהתנהלה לאורך תעלת סואץ, התנדב לשרת כ"נמר" (הכינוי שניתן לקציני מילואים שהתנדבו לשמש כמפקדי מעוזים). בתפקיד זה פיקד על מעוז "פזמון" בגזרת קנטרה. בהמשך שב ששון לשירות קבע בתפקיד מטה וכמדריך בבה"ד 1. בעת שעבר הסבה לשריון מונה למפקד פלוגת חרמ"ש בגדוד 79 בסיני והוביל אותה בקרבות הבלימה הקשים של מלחמת יום הכיפורים. ביומה הראשון של המלחמה נלחמה פלוגתו במסגרת גדוד שריון 9, בפיקודו של סא"ל יום-טוב תמיר. במהלך הקרבות בגזרת העיר קנטרה ספגה פלוגתו אבדות קשות, אך המשיכה להילחם. במהלך הקרבות הצליח ששון לאסוף נגמ"שים ולוחמים מיחידות אחרות והקים את הפלוגה מחדש. זו המשיכה להשתתף במלחמה ובקרבות ההתשה בגזרת פאיד ממערב לתעלה. סיפור גבורתם של לוחמי הפלוגה ומפקדיה ותיאור לחימתה של פלוגה י' בפיקודו של ששון הונצחו במיצג מלחמת יום הכיפורים באתר ההנצחה יד לשריון בלטרון. בשנת 2011 קיבלה פלוגה י' תעודת הערכה על פועלה במלחמת יום הכיפורים מטעם האלוף טל רוסו, מפקד פיקוד הדרום. לאחר מלחמת יום הכיפורים המשיך בהסבה לשריון ומילא תפקידי מ"פ, סמג"ד ומפקד גדוד שריון 126 של חטיבה 211. כסגן מפקד חטיבה טנקים סדירה 211 נלחם בקרבות מלחמת לבנון הראשונה בגזרה המערבית ובעיר ביירות ופיקד על פעולת החילוץ של פלוגת חי"ר מגדוד 450 (האריה המעופף) שהייתה כפופה לחטיבה ונקלעה לקרב קשה בצומת אל-באץ. על חלקו בחילוץ זה הומלץ לעיטור העוז לאחר המלחמה אבל סירב להתייצב בפני הוועדה בגלל ביקורתו על התנהגות המח"ט במלחמה. בשנת 1983 מונה למפקד עוצבת הסוס הדוהר ובשנת 1985 מונה למפקד חטיבת הטנקים הסדירה 211. במאי 1988, בהיותו סגן מפקד אוגדה 36, השתתף במבצע חוק וסדר – הפשיטה על בסיס החזבאללה בכפר מיידון שבדרום לבנון. שירת כמפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף ובהמשך שימש ראש צוות כשירות וכוננות במשרד מבקר מערכת הביטחון בדרגת תא"ל. השתחרר מצה"ל והצטרף למטה ללוחמה בטרור שבראשו עמד מאיר דגן. בשנת 1999 מונה לראש המטה, תפקיד אותו מילא עד פרישתו בשנת 2002. הוא בעל חברה לייעוץ ביטחוני בישראל ובעולם, ומנהל חברה בשם מעגלי אבטחה בע"מ המספקת אבטחה לאוניות הנוסעים הישראליות ואניות הצי הסוחר הישראליות כנגד איומי טרור ופיראטים ברחבי העולם. לששון תואר ראשון בהיסטוריה וביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת חיפה. יחיעם התאלמן מרעייתו ואם שלושת ילדיו מירי ששון (דגן) בשנת 1999. נישא בשנית בשנת 2008 לפרידה ששון (נודלמן). משה גבעתי, בדרך המדבר והאש, הוצאת מערכות וההוצאה לאור של משהב"ט, 1994. דרורי, פלוגה י' בסופה, הוצאה עצמית, 2005. דברים שנשא יחיעם ששון מ"פ י' במלחמת יום הכיפורים בני טוקר, "אם הם לא זונחים את הטרור, אין מה לדבר", באתר ערוץ 7, 25 במאי 2011. תעודת הערכה לפלוגה י' ממפקד פיקוד הדרום האלוף טל רוסו,2011 יחיעם ששון, דאעש: הגרגרים בשעון החול אוזלים, ישראל היום, ‏ 23.03.2016.
בהאדור שאה השני

בהאדור שאה השני (באורדו: بہادر شاہ دوم) או בשמו המלא אבו ט'פר סיראג' א-דין מוחמד בהאדור שאה ט'פר (באורדו: ابو ظفر سِراجُ الْدین محمد بُہادر شاہ ظفر; 24 באוקטובר 1775 – 7 בנובמבר 1862) היה הקיסר ה-17 והאחרון של האימפריה המוגולית. בהאדור היה יורש העצר של השושלת הטימורית ומלך כ-20 שנים לאחר מות אביו אכבר שאה השני, בין ה-28 בספטמבר 1837 עד ה-14 בספטמבר 1857. בתקופת מלוכתו האימפריה המוגולית הייתה בעלת מעט מאוד כוח פוליטי ובשנים האחרונות הייתה ישות סמלית בלבד. סופה של האימפריה כמו גם מלוכתו של בהאדור שאה הגיע במהלך המרד ההודי הגדול כאשר בהאדור הומלך מעל המורדים כנגד חברת הודו המזרחית הבריטית, כאשר שוחררה העיר דלהי על ידי הבריטים נתפס בהאדור והוא נשלח לגלות בראנגון, בורמה, שם נפטר בגיל 87. מדיה וקבצים בנושא בהאדור שאה השני בוויקישיתוף בהאדור שאה השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בהאדור שאה השני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בהאדור שאה השני, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חופית (יישוב)

לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה חוֹפִית הוא יישוב קהילתי בעמק חפר ליד העיר נתניה, המשתייך למועצה אזורית עמק חפר. חופית הוקם בשנת 1953 עבור עובדי ציבור, שנתנו שירותים ליישובים החקלאיים של עמק חפר. המשפחות הראשונות עלו על הקרקע בשנת 1952 ובשנת 1955 הוכר היישוב רשמית כ"חופית". השם ניתן בגלל קרבת היישוב לחוף הים התיכון, וכן על שם הציפור חופית. רוב הבתים ביישוב נמצאים על מגרשים בגודל של בין חצי דונם לדונם. היישוב חופית נבנה על חולות נודדים – דיונות, שהשתרעו מצפון למושב כפר ויתקין ועד נחל אלכסנדר. שטח היישוב כ־350 דונם. מספר התושבים כ-700 נפש. היישוב נמצא בגבול עמק חפר, על כביש החוף תל אביב-חיפה, בין נתניה וחדרה. סמוך אליו כפר ויתקין. כחצי ק"מ צפונית מחופית זורם נחל אלכסנדר אל הים וסמוך לשפכו נמצא מושב מכמורת. מדיה וקבצים בנושא חופית בוויקישיתוף חופית באתר מועצה אזורית עמק חפר חופית (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 חופית בעמק חפר זאב וילנאי, אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, כרך ח-י, ישראל: עם עובד - תרבות וחינוך, 1978, עמ' 2250. (בעברית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלבמה סלאמר

אלבמה סלאמר (אנגלית: Alabama Slammer) הוא קוקטייל מפורסם שמרכיביו המקובלים כוללים 60 מ"ל ליקר סאות'רן קומפורט, 30 מ"ל אמרטו ו-30 מ"ל סלו ג'ין הנמזגים לתוך כוס הייבול מלאה בקרח. לבסוף ממלאים את הכוס במיץ תפוזים. בסרט "קוקטייל" בריאן פלניגן מדקלם שיר שכתב בו הוא מזכיר את קוקטייל האלבמה סלאמר. בסרט "זמר החתונות" אומר רובי כי הוא אינו שתיין גדול וגלן מציע לו אלבמה סלאמר. מדריך מצולם להכנת קוקטייל אלבמה סלאמר, סרטון באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.