laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דוכסות לימבורג (1839–1867)

דוכסות לימבורג (בהולנדית: Hertogdom Limburg) הייתה ישות אירופית שהוקמה ב-1839 מחלקים מהמחוז ההולנדי של לימבורג כתוצאה מהסכם לונדון. שטחה היה החלק של לימבורג שנותר הולנדי (החצי המערבי הפך לבלגי), למעט הערים מאסטריכט ופנלו. הדוכסות הייתה בו זמנית מחוז של ממלכת הולנד וחברה בקונפדרציה הגרמנית. הקונפדרציה הגרמנית, כפי שהוקמה על ידי קונגרס וינה ב-1815, הייתה קונפדרציה רופפת של 39 מדינות גרמניות כדי לתאם את הכלכלות של המדינות החברות. הישגה העיקרי היה יצירת איחוד המכס הגרמני כפי שפותח במהלך 1818 ו-1834, אשר סיפק שוק כלכלי משותף למדינות החברות בו. למרות שלא הייתה חלק מהקונפדרציה הגרמנית עם הקמתה, לימבורג הצטרפה אליה בשנת 1839 כתוצאה מהמהפכה הבלגית. בשנת 1830 התאחדו כמה קבוצות פרנקופוניות, קתוליות וליברליות והכריזו על עצמאותה של בלגיה, ששטחה לפני כן היה חלק מהולנד. בהסדר השלום שלאחר מכן בשנת 1839, המלך ההולנדי ויתר על המחצית המערבית של הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג למדינה הבלגית החדשה שהוקמה. עם זאת, לוקסמבורג הייתה מדינה חברה בקונפדרציה הגרמנית מאז הקמתה של האחרונה ועם סיפוח חלקיה המערביים איבדה כ-150,000 תושבים. הקונפדרציה הגרמנית התעקשה שהשוק המשותף של איחוד המכס יפוצה על ידי הולנד במקום אחר; כך יצרו ההולנדים את דוכסות לימבורג (המורכבת ממחוז לימבורג ללא שתי הערים הגדולות שלה, מאסטריכט ופנלו, כדי לא לחרוג ממספר 150,000). מלחמת שבעת השבועות בין אוסטריה ופרוסיה ב-1866 הביאה לקריסת הקונפדרציה הגרמנית. כדי להבהיר את מעמדן של הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג ודוכסות לימבורג, שהיו נחלותיו של המלך ההולנדי אך גם מדינות חברות בקונפדרציה, אישרה האמנה השנייה של לונדון ב-1867 שלימבורג היא "חלק בלתי נפרד מהממלכה של הולנד", בעוד לוקסמבורג הייתה ועודנה מדינה עצמאית באיחוד אישי עם ממלכת הולנד מאז 1839. התואר "דוכסות לימבורג" המשיך לשמש בכמה תפקידים רשמיים עד פברואר 1907. ייחודיות ששורדת עד היום היא שעדיין פונים לנציב המלך על המחוז באופן לא רשמי כ"מושל" בלימבורג, אם כי סגנונו הפורמלי אינו שונה מזה הנהוג במחוזות אחרים. "German Confederation | German history".
לה זארה

פאטימה זאהרה חפדי (בצרפתית: Fatima Zahra Hafdi; נולדה ב-25 באוגוסט 1987), ידועה בשם הבמה שלה, לה זארה (בצרפתית: La Zarra), היא זמרת-יוצרת קנדית ממוצא צרפתי־מרוקאי. ייצגה את צרפת באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, וסיימה במקום ה-16 על אף שבטבלאות ההימורים הייתה צפויה לזכות באחד מחמשת המקומות הראשונים. חפדי נולדה במונטריאול שבקנדה, להורים קנדים–צרפתים ממרוקו. לאורך שנותיה הראשונות גרה על קו מונטריאול־לונגווייל, כשלבסוף היא בחרה להתיישב יחד עם משפחתה בעיר האחרונה מבין השתיים. היא התפרסמה בשנת 2016, כשהוציאה לאור את סינגל הבכורה שלה, "Printemps blanc", בהשתתפות הראפר הצרפתי נירו. ב-2021 רשמה את נקודת שיא הקריירה שלה עם הוצאתו של "Tu t'en iras", שהושמע רבות בתחנות הרדיו בצרפת. על נתוני המכירות שלו בצרפת קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי תואר פלטינה. באותה שנה הועמדה לפרס המוזיקה של NRJ בקטגוריית פריצת הדרך הפרנקופונית של השנה. ב-3 בדצמבר פרסמה את אלבום הבכורה שלה, Traîtrise. ב-12 בינואר 2023 נבחרה על ידי פראנס טלוויזיון לייצג את צרפת באירוויזיון 2023 – הזמרת הקנדית השנייה שמייצגת את המדינה לאחר נטשה סנט-פייר באירוויזיון 2001. בגמר האירווזיון בליברפול היא הגיעה למקום ה-16 עם 104 נקודות. מדיה וקבצים בנושא לה זארה בוויקישיתוף לה זארה, ברשת החברתית פייסבוק לה זארה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לה זארה, ברשת החברתית אינסטגרם לה זארה, סרטונים בערוץ היוטיוב לה זארה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לה זארה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) לה זארה, באתר ספוטיפיי לה זארה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) לה זארה, באתר Last.fm (באנגלית) לה זארה, באתר AllMusic (באנגלית) לה זארה, באתר MusicBrainz (באנגלית) לה זארה, באתר דיזר לה זארה, באתר Discogs (באנגלית) לה זארה, באתר Genius לה זארה, באתר טיידל (באנגלית) "La Zarra – Toute sa biographie avec Chérie FM". Chérie FM.fr (בצרפתית). נבדק ב-2023-01-14. "La Zarra will represent France at Eurovision 2023". eurovision.tv (באנגלית). 12 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-14. {{cite web}}: (עזרה) "La Zarra – Biographie : naissance, parcours, famille..." njr.fr (בצרפתית). נבדק ב-2023-01-14. "« NRJ Music Awards 2021 – «Révélation Francophone de l'Année» – La Zarra présente son univers hors du commun »". njr.fr (בצרפתית). נבדק ב-2023-01-14. Farren, Neil (12 בינואר 2023). "🇫🇷 France: La Zarra to Eurovision 2023". Eurovoix (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-01-14. {{cite web}}: (עזרה) "La Zarra - Traîtrise - lescharts.com" (בצרפתית). Syndicat National de l'Édition Phonographique. נבדק ב-14 בינואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "lescharts.com – Discography La Zarra". lescharts.com. נבדק ב-2023-01-14. "Les certifications – SNEP". snepmusique.com (בצרפתית). נבדק ב-2023-01-14.
מדבריות קליפורניה

המדבריות של קליפורניה (באנגלית: Deserts of California) הן מדבריות במדינת קליפורניה שבארצות הברית אשר לכל אחת מהן מערכת אקולוגית ובתי גידול ייחודיים משלהן. המדבריות של קליפורניה מהווים גם אזור תיירותי פופולרי. ישנן שלושה מדבריות עיקריות במדינת קליפורניה – מדבר מוהאבי, מדבר קולורדו (אנ'), ומדבר האגן הגדול (אנ').  מדבר מוהאבי נתחם בהרי טהאצ'פי מצפון-מערב, בהרי סן גבריאל והרי סן ברנרדינו מדרום, ומשתרע מזרחה עד לגבול של קליפורניה עם אריזונה ולגבול של קליפורניה עם נבדה. מדבר קולורדו ממוקם בפינה הדרום-מזרחית של קליפורניה, וממשיך לתוך מקסיקו ואריזונה. מדבר האגן הגדול שוכן ממזרח לסיירה נבדה ומשתרע מזרחה לתוך מדינת נבדה. המדבריות מקיפות חלקים מהמחוזות לאסן, פלומאס, מונו ואיניו + כל מחוז אימפריאל + חלקים ממחוזות לוס אנג'לס, קרן, סן דייגו וריברסייד + ורוב צפון ומזרח מחוז סן ברנרדינו. לפני שהאירופאים גילו את אמריקה הצפונית התגררו באזור זה שבטים אינדיאנים, כמו שבט המוהאבי (באזור מדבר מוהאבי), שבט הצ'מהואווי (באזור מדבר האגן הגדול) ושבט הקוצ'אן (באזור מדבר קולורדו) – כולם היו ציידים-לקטים. החל מהמאה ה-18 מגלי הארצות האירופאים החלו לחקור את אזור המדבריות. פרנסיסקו גארס, נזיר פרנציסקני, היה האירופאי הראשון שחקר את מדבר קולורדו ומדבר מוהאבי – במהלך שנת 1776. גארס תיעד בכתביו מידע רב אודות הילידים שגרו באותה העת באזור המדבריות. מאוחר יותר, כאשר האינטרסים האמריקאיים החלו להתפשט לעבר קליפורניה, החלו מגלי ארצות אמריקאים שונים החלו גם כן לחקור את מדבריות קליפורניה. בשנת 1826 חקר ג'דדיה סמית את מדבר האגן הגדול ואת מדבר מוהאבי, ולבסוף הגיע למיסיון סן גבריאל. ג'ון פרימונט חקר את מדבר האגן הגדול, והוכיח כי מים לעולם לא זרמו ממנו אל האוקיינוס. הבהלה לזהב בקליפורניה האיצה באופן מהותי את הפעילות הכלכלית באזור המדבריות של קליפורניה. באותה התקופה כריית כסף, זהב ועופרת הפכו לפעילויות בולטות במדבר מוהאבי ובמדבר האגן הגדול. בשנת 1994 נחקק החוק להגנת המדבריות של קליפורניה במטרה להגן על מיליוני הדונמים אשר בפארק הלאומי עמק המוות, בפארק הלאומי עץ יהושע, ובשמורה הלאומית מוהאבי. בתוך הפארקים והשמורות הללו המבקרים יכולים לצפות בנופים, צמחים ובעלי חיים ייחודיים. הפארק הלאומי עמק המוות (מדבר מוהאבי) עץ יהושע בפארק הלאומי עץ יהושע (מדבר מוהאבי ומדבר קולורדו) מדבר קולורדו מדבר האגן הגדול מפה של מדבריות קליפורניה University of California Press - The California Deserts Visit Greater Palm Springs - The California Deserts "History & Culture". Mojave National Preserve. National Park Service. "Fr. Francisco Garces". Profiles in Mojave Desert History. Digital-Desert. Gilbert, Bil (1973). The Trailblazers. Time-Life Books. pp. 96–100, 107. Smith, Alson J. (1965). Men Against the Mountains: Jedediah Smith and the South West Expedition of 1826–1829. New York: John Day Co. Norris, Robert M.; Webb, Robert W. (1990). Geology of California. New York: Wiley. pp. 211–2, 248. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איגוד היהודים הגרמנים-לאומיים

איגוד היהודים הגרמנים-לאומיים (בגרמנית: Verband nationaldeutscher Juden) היה ארגון יהודי גרמני בתקופת רפובליקת ויימאר ובשנותיה הראשונות של גרמניה הנאצית, עד שפורק ב-1935. איגוד היהודים הגרמנים-לאומיים נוסד בשנת 1921 על ידי מקס נאומן (אנ'), שהיה יושב ראש האגודה עד 1926 ושוב מ-1933 עד פירוק האיגוד ב-1935. האיגוד היה מזוהה עם התומכים היהודים של מפלגת העם הלאומית הגרמנית השמרנית והמלוכנית, אם כי זו סירבה להכיר בכל קשר אליו. מטרת האיגוד הייתה התבוללות מוחלטת של יהודים בגרמניה, הכחדה עצמית מרצון של הזהות היהודית, וגירוש מגרמניה של מהגרים יהודים ממזרח אירופה. נאומן התנגד לציונות ולאוסטיודן שהביאו אותה. הוא ראה בציונות איום על האינטגרציה של יהודי גרמניה, ואף כאידאולוגיה גזענית המשרתת מטרות אימפריאליות בריטיות; ואילו את המהגרים העניים והפרימיטיביים מן המזרח ראה כנחותים מבחינה גזעית ורוחנית. עם זאת, את עיקר עוינותו ייחד נאומן לא ליהודים הזרים, אלא לממסד הבורגני-ליברלי של יהדות גרמניה שהתגלם באגודה המרכזית. שאיפתם להמשיך לקיים את חזון האמנציפציה, של זהות יהודית ממוקפת ודתית בעיקרה בכפיפה אחת עם השתייכות לאומית גרמנית, נראתה לו כפסיחה על שני הסעיפים שהצדיקה את האנטישמיות (מן הזן השמרני) שגינתה את היהודים כמיעוט מתנכר, המבקש לדלל ולהחליש את קהיליית העם הכמו-משפחתית לכדי הסדר חוקי של זכויות אזרח. יהודי גרמניה השורשיים נדרשו, לדעת נאומן, להיות נאמנים ללא סייג ל"פולק" הגרמני ולאמץ את רוחו. כתב העת הרשמי של האגודה היה הירחון "Der nationaldeutsche Jude" בעריכת נאומן. לכתב העת הייתה תפוצה של כ-6,000 עותקים בשנת 1927. פעילות נוספת של האיגוד הייתה המאבק נגד החרם נגד גרמניה הנאצית (1933), שהחל לאחר עליית הנאצים לשלטון. היא גם הוציאה מניפסט שקבע כי היהודים זוכים ליחס הוגן בגרמניה הנאצית. בשנת 1934 הצהיר האיגוד את ההצהרה הבאה: תמיד החזקנו את טובת העם והמולדת הגרמניים (שאליה אנו מרגישים קשורים בקשר בל יינתק) מעל לרווחתנו שלנו. לכן בירכנו על התוצאות של ינואר 1933, למרות שבחירות אלו הביאו קשיים עבורנו באופן אישי. למרות הפטריוטיות הקיצונית של נאומן ועמיתיו, ממשלת גרמניה הנאצית לא הכילה וקיבלה את כוונתיהם. איגוד היהודים הגרמנים-לאומיים הוכרז כבלתי חוקי ופורק ב-18 בנובמבר 1935. נאומן נעצר על ידי הגסטפו באותו יום ונכלא בקולומביה האוס. הוא שוחרר לאחר מספר שבועות, ומת מסרטן במאי 1939. הנס יואכים שפס דיכוי מופנם אוטואנטישמיות Sarah Ann Gordon, Hitler, Germans, and the "Jewish Question", p.47 Robert S. Wistrich, Who's Who in Nazi Germany (London: Weidenfeld and Nicolson, 1982), p.177. ISBN 0-297-78109-X גיא מירון, בין השתלבות לייחוד : תפיסת האמנציפציה בשיח הפוליטי של יהודי גרמניה. ישראל: כתב עת לחקר הציונות ומדינת ישראל - היסטוריה, תרבות, חברה, גיליון 9, 2006. עמ' 14 מיכאל מאיר, מיכאל ברנר, תולדות יהודי גרמניה בעת החדשה - כרך ד : התחדשות וחורבן 1918 - 1945. מרכז זלמן שזר, 2005. עמ' 92. N. Stoltzfus. Resistance of the Heart: Intermarriage and the Rosenstrasse Protest in Nazi Germany. p. 315.
פרובינציית לימבורג (1815–1839)

פרובינציית לימבורג הייתה אחד ממחוזות הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה ולאחר מכן בלגיה. המחוז התקיים במהלך שלטונה של הולנד, מ-1815 עד 1830, ובשנים הראשונות לאחר עצמאות בלגיה, מ-1830 עד 1839. כאשר המלך וילם הראשון חתם על הסכם לונדון ב-1839, המחוז חולק לחלק בלגי ולחלק הולנדי, כשהאחרון הפך לדוכסות חדשה של לימבורג. השטח של לימבורג היה זהה לשטחים המשולבים של המחוזות ההולנדים והבלגיים הנוכחיים, למעט Voeren, שהייתה אז חלק ממחוז לייז'. בירתה הייתה מאסטריכט. לעניינים מנהליים, המחוז חולק למחוזות מאסטריכט, האסלט ורורמונד. ב-1830 חיו במחוז זה כ-338,000 איש ובשנת 1846 נספרו כ-186,000 איש במחוז החדש והקטן יותר של לימבורג הבלגית. דתם העיקרית הייתה, ועודנה, הקתולית. בעקבות עידן נפוליאון, המעצמות הגדולות, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, ממלכת פרוסיה, האימפריה האוסטרית האימפריה הרוסית וצרפת, הקימו בשנת 1815 את הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה. פרובינציה חדשה נוצרה מהמחוז הצרפתי לשעבר של Meuse-Inférieure, למעט Niederkrüchten והרצוגנרט שהוקצו לפרוסיה, והיה אמור לקבל את השם "מאסטריכט", על שם בירתה. המלך הראשון, וילם הראשון, שלא רצה ששמה של דוכסות לימבורג לשעבר יאבד, התעקש לשנות את השם ל"לימבורג". ככזה, שמו של המחוז החדש נגזר מהדוכסות הישנה שהתקיימה עד 1795 בתוך משולש מאסטריכט, לייז' ואאכן. בתחילת המהפכה הבלגית של 1830, בחר גנרל דיין, מפקד הכוחות המזוינים של לימבורג, ששכן במאסטריכט, בצד של המורדים הבלגים. הוא עזב את העיר ב-7 בנובמבר 1830. הוא הגיע לרורמונד ב-9 בנובמבר ולפנלו ב-11 בנובמבר. שתי הערים קיבלו אותו בזרועות פתוחות וצידדו במרד. עם זאת, מאסטריכט חזרה לשליטת כוחות נאמנים בפיקודו של קולונל דיבטס. למרות שרוב המחוז, כולל עיר המבצר פנלו, באותה תקופה המבצר הצפוני ביותר של בלגיה, היה בשליטה בלגית בעקבות עצמאותה בפועל של בלגיה לאחר התערבות צרפתית, נותרה העיר מאסטריכט בידי הולנד. בשנת 1839, המלך וילם הראשון הכיר בעצמאותה של בלגיה על ידי חתימת הסכם לונדון. על פי תנאי ההסכם, הבלגים נאלצו לוותר על חלקה המזרחי של לימבורג לידי הולנד. דוכסות לימבורג (1839–1867) Statistics Belgium (Belgian government) "Province of Limburg – Belgium Travel Guide". eupedia.com.
מחוז יונגסאן

מחוז יונגסאן (בקוריאנית: 용산) הוא אחד מ-25 מחוזות (אנ') של העיר סיאול שבקוריאה הדרומית. נכון לשנת 2020 הכיל מחוז יונגסאן 231,685 תושבים, השתרע על פני 21.87 קמ"ר, והיה מחולק ל-19 דונג (שכונות). מחוז יונגסאן ממוקם במרכז סיאול, על הגדה הצפונית של נהר ההאן. מספר מקומות בולטים במחוז כוללים את תחנת יונגסאן, שוק האלקטרוניקה העצום של יונגסאן, ורובע הקניות איטאוון, הידוע כאחד האזורים המגוונים ביותר מבחינה אתנית בקוריאה. זרים רבים נוהגים לפקוד את מרכזי הקניות של המחוז ואת סצנת חיי הלילה של המחוז. הערים התאומות של מחוז יונגסאן: קוריאה הדרומית דנג'ין, קוריאה הדרומית ארצות הברית סקרמנטו, קליפורניה, ארצות הברית הרפובליקה העממית של סין שאוקסינג, הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין שואנוו, הרפובליקה העממית של סין אתר האינטרנט הרשמי של מחוז יונגסאן (באנגלית) מחוז יונגסאן, ברשת החברתית פייסבוק מחוז יונגסאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מחוז יונגסאן, הבלוג הרשמי מידע אודות מחוז יונגסאן, באתר התיירות הרשמי של סיאול
אצלך או אצלי

אצלך או אצלי (באנגלית: Your Place or Mine) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאית שנכתב ובוים על ידי אלין ברוש מקנה. הסרט עלה לשירות "נטפליקס" ב-10 בפברואר 2023. דבי ופיטר הם חברים טובים והפכים גמורים. היא חיה בלוס אנג'לס עם בנה וכמהה לחיי שגרה, הוא חי בניו יורק ולא מפסיק לחפש שינויים. כשהשניים מחליטים להחליף בתים למשך שבוע אחד, הם מגלים שמה שהם רוצים הוא לא בהכרח מה שהם צריכים. ריס וית'רספון – דבי אשטון קוצ'ר – פיטר ג'סי ויליאמס – תיאו טיג נוטארו זואי צ'או וסלי קימל רייצ'ל בלום סטיב זאן שירי אפלבי גריפין מתיוס ולה לובל במאי 2020, נמסר לראשונה על פיתוחו של הסרט; עוד נמסר כי בסרט תככב ריס וית'רספון, וכי הוא נכתב ובוים על ידי התסריטאית אלין ברוש מקנה, שזהו לה פרויקט הביכורים כבמאית. באוגוסט 2021, נמסר על ליהוקו של אשטון קוצ'ר לצוות השחקנים בתפקיד הגברי הראשי. באוקטובר 2021, נמסר על ליהוקם של ג'סי ויליאמס, טיג נוטארו, זואי צ'או, סטיב זאן ווסלי קימל לצוות השחקנים. צילומי הסרט החלו באוקטובר 2021. בין אתרי הצילום נכלל רחוב מונטגיו שבברוקלין. אתר "וראייטי" בחר את הסרט לאחד מהסרטים הגרועים ביותר של שנת 2023. הסרט הושווה ל"כשהארי פגש את סאלי..." אבל זכה לביקורת על היותו קומדיה רומנטית תהומית. הסרט עתיד לעלות לשירות "נטפליקס" ב-10 בפברואר 2023. "אצלך או אצלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אצלך או אצלי", באתר נטפליקס "אצלך או אצלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אצלך או אצלי", באתר Metacritic (באנגלית) "אצלך או אצלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Your Place or Mine". Rotten Tomatoes. January 5, 2023. Garner, Glenn (August 4, 2021). "Ashton Kutcher Makes His Return to Romcoms in Reese Witherspoon's Netflix Film Your Place or Mine". People. Retrieved January 12, 2023. Lewis, Hilary; Lewis, Hilary (January 12, 2023). "Reese Witherspoon, Ashton Kutcher Play Longtime Friends Who Swap Homes in 'Your Place or Mine' Trailer". The Hollywood Reporter. Retrieved January 12, 2023. Fleming, Mike Jr. (May 12, 2020). "Reese Witherspoon To Star In Two Netflix Romcoms From Hello Sunshine: Aggregate-Produced, Aline Brosh McKenna-Helmed 'Your Place Or Mine' & 'The Cactus'". Deadline Hollywood. Retrieved January 12, 2023. D'Alessandro, Anthony (August 3, 2021). "Ashton Kutcher Joins Reese Witherspoon In Netflix Romcom 'Your Place Or Mine' For Aggregate & Hello Sunshine". Deadline Hollywood. Retrieved January 12, 2023. Jackson, Angelique (October 5, 2021). "Jesse Williams, Zoë Chao, Steve Zahn, Tig Notaro and Wesley Kimmel Join Netflix Rom-Com 'Your Place or Mine' (EXCLUSIVE)". Variety. Retrieved January 12, 2023. Wehnianien, Grace (October 3, 2021). "Reese Witherspoon's Netflix Rom-Com Is Finally Filming". Bustle. Retrieved January 12, 2023. Witherspoon, Reese (October 3, 2021). "Heading back to my rom-com roots! Let's do this! @netflix 🍎🗽🚖 #YourPlaceorMine". Instagram. Archived from the original on December 26, 2021. Retrieved January 12, 2023. Owen Gleiberman,Peter Debruge, Owen Gleiberman, Peter Debruge, The Worst Movies of 2023, Variety, ‏2023-12-15 (באנגלית אמריקאית) D'Alessandro, Anthony (September 24, 2022). "'Your Place Or Mine': Reese Witherspoon & Ashton Kutcher Unveil Release Date For Netflix Rom-Com – Watch The Promo". Deadline. Retrieved January 12, 2023.
בריל

בריל היא קבוצת מינרלים סיליקטיים של אלומיניום ובריליום. נוסחת המבנה הכימי של בריל היא Be3Al2(SiO3)6. בסיליקטים מצוי אטום הצורן במרכזה של פירמידה בעלת ארבעה קדקודים אותם מייצגים אטומי החמצן. מבנה הקרוי טטרהדרון (ביוונית ארבעה מישורים). הקשר הכימי בין הטטרהדרונים חייב להיות בין אטום חמצן בטטרהדרון אחד לאטום חמצן בטטרהדרון אחר. קיימות כמה אפשרויות מבנה בין הטטרהדרונים כתוצאה מכלל כזה. הבריל שייך לקבוצת המינרלים הציקלוסיליקטים - (סיליקטים במבנה בצורת טבעת), והוא בנוי מטבעות משושות של סיליקטים המסודרות זו על גבי זו בעמודים כשהטבעות קשורות זו לזו מהצד על ידי אטומי האלומיניום והבריליום. גודל הגבישים המשושים של הבריל יכול לנוע מקטן מאוד ועד כמה מטרים. גבישים בעלי קצוות מושלמים שצורתם פירמידה נדירים באופן יחסי. למינרל קשיות של 8-7.5 על פי סולם מוס ומשקל סגולי של 2.6 – 2.9 גרם לסמ"ק, ונקודת היתוכו: 1420º. בריל טהור הוא חסר צבע, אך לרוב גורמים זיהומים למגוון צבעים: ירוק, כחול, צהוב, אדום ולבן. מקור השם מיוונית, "בֶרִילוֹס", שפרושו "הצבע רב הערך הכחול-ירוק של מי הים". סוגים שונים של בריל נחשבו כאבני חן מהתקופה הפרהיסטורית. בריל ירוק קרוי אזמרגד או גם ברקת, בריל אדום הוא ביקסביט או אזמרגד אדום או אזמרגד השני, בריל כחול הוא אקוומרין, בריל ורוד בשל כמויות זעירות של צזיום הוא מורגניט (על שם המיליארדר ג'יי. פי. מורגן שהיה אספן אבני-חן), בריל לבן הוא גושניט, ובריל שקוף בצבע צהוב מבריק קרוי בריל מוזהב. גוונים נוספים כגון צהוב-ירוק בשל ברזל עבור ה-הליודור וצהוב דבש גם הם נפוצים. ניתן למצוא בריל בעיקר בפגמטיטים גרניטיים, אך גם בשיסט נציצי בהרי אורל ולרוב יחד עם בצרים של המתכות בדיל וטונגסטן. בריל מצוי במדגסקר (בעיקר בצורת מורגניט) ובכמה מדינות באירופה כדוגמת אוסטריה, גרמניה ואירלנד. המקור המפורסם ביותר בעולם לאזמרגדים הוא במוסו (Muso) וצ'יבור (Chivor) שבקולומביה שם הם מצויים באופן ייחודי באבן גיר. אזמרגדים מצויים גם בטרנסוואל שבדרום אפריקה, מינאס ז'ראיס בברזיל ובקרבת מוּרסינקה שבהרי אורל. בארצות הברית נמצאו אזמרגדים בצפון קרוליינה. בפגמטיטים של ניו אינגלנד התגלו גבישי בריל גדולים במיוחד, כולל גביש מסיבי אחד שמידותיו 5.5 על 1.2 מטר ומשקלו 18 טון. מקומות נוספים בהם מוצאים בריל בארצות הברית כוללים את דרום דקוטה, קולורדו, יוטה וקליפורניה. הבריל המסיבי מכיל 5% בריליום והוא הבצר העיקרי להפקת מתכת זו. בימי הביניים שימש הבריל המלוטש כתחליף לזכוכית אופטית וממנו נגזרה המילה הגרמנית למשקפיים "Brille". הדרואידים הקדמונים השתמשו בבריל כאמצעי להיכנס למצב של טרנס, בעוד שהסקוטים כינו אותם "אבני עוצמה". כדורי הבדולח הראשונים היו עשויים בריל, ואחר־כך הוחלפו בבדולח. בריל באתר מכון היהלומים הישראלי בריל באתר webmineral כתבה בניו יורק טיימס
אלקטרה פאוור

אלקטרה פאוור (2019) בע"מ, שעד סוף 2022 נקראה סופרגז אנרגיה בע"מ, היא חברה ציבורית ישראלית שהוקמה בשנת 2019 ופועלת בתחום אספקת אנרגיה. החברה נמצאת בשליטת חברת אלקו. החברה התאגדה כחברה פרטית בספטמבר 2019, בשם סופרגז אנרגיה בע"מ. בנובמבר 2019 רכשה החברה מקבוצת עזריאלי את מלוא הבעלות בחברת גרנית הכרמל השקעות בע"מ, המחזיקה במלוא הבעלות בחברת סופרגז. ביוני 2020 הפכה החברה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בינואר 2023 שינתה החברה את שמה לשם הנוכחי, אלקטרה פאוור (2019) בע"מ. מנכ"ל החברה מאוגוסט 2022 היה חן מלמד. בספטמבר 2024 החליף אותו דניאל ספיר בתפקיד זה. שיווק, מכירה והפצה של גז בישול (גפ"מ) ומוצרים צורכי גפ"מ, באמצעות חברת הבת אלקטרה פאוור סופרגז, המוּכרת במותג "סופרגז". שיווק ומכירה של גז טבעי. שיווק ומכירה של חשמל ואנרגיה תרמית המופקים מתחנות קוגנרציה. מכירת חשמל לצרכנים פרטיים. ייזום, הקמה ותחזוקה של מתקנים סולאריים בישראל ייזום ומכירה של מתקנים סולאריים ומתקני אגירה בארצות הברית, באמצעות חברת הבת Balanced Rock Power, LLC. אתר האינטרנט הרשמי של אלקטרה פאוור אלקטרה פאוור (2019) בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב אלקטרה פאוור (2019) בע"מ, באתר "מאיה" אלקטרה פאוור (2019) בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. סופרגז אנרגיה בע"מ - שינוי שם, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב, 28 בדצמבר 2022 אמיר פרגר, הזלקינדים ממנים את מנכ"ל משק אנרגיה לשעבר לעמוד בראש סופרגז, באתר כלכליסט, 31 ביולי 2022 דוח מיידי על מינוי נושא משרה בכירה, באתר "מאיה", 1 בספטמבר 2024
אריאן (סדרת משגרים)

סדרת מרקיעים רב-פעמיים אריאן (בצרפתית: Ariane) היא סדרה שפותחה בשנות ה-70 של המאה ה-20 בצרפת וייצורה נמשך עד היום. השם מבוסס על הגייה צרפתית לאריאדנה. הפרויקט הוצע על ידי צרפת בשנת 1973 במסגרת שיחות עם גרמניה המערבית ובריטניה. סוכנות החלל האירופית (ESA) העבירה את תכנון המשגר לחברת בת של חברת "איירבוס". בשנת 1980 הוקמה חברת אריאן ספייס ש-32.5% ממנה שייכות למרכז הצרפתי הלאומי לחקר החלל (CNES) והיא אחראית על הייצור, הפעלה ופעילות מסחרית בנושא. שיגורים מבוצעים ממרכז החלל הגיאני (CSG). המשגר הראשון בסדרה אריאן 1 היה משגר תלת-שלבי שהתבסס על טכנולוגיה שפותחה עבור טילים. הוא ניצל דלק נוזלי. השיגור הראשון בוצע בשנת 1979. בהדרגה על בסיס דגם זו פותחו דגמים נוספים עד לאריאן 4. הדגמים המתקדמים היו מסוגלים להביא לחלל זוג לוויינים. אריאן 4 היא הגרסה האחרונה שהשתמשה בתכנון המקורי של משגרי אריאן, אם כי בעלת מכלי דלק גדולים יותר ומספר שינויים נוספים, השיגור הראשון בוצע ב-22 בינואר 1990. בהמשך פותח משגר מדגם אריאן 5 ששוגר לראשונה ב-4 ביוני 1996. בדצמבר 2021 בעזרת משגר זה שוגר לחלל טלסקופ החלל ג'יימס וב (JWST). אריאן 5 שוגר למשימה האחרונה ב-5 ביולי 2023. אריאן 6 שוגר ב-9 ביולי 2024. הוא מיתמר לגובה 62 מטרים ושוקל 520 טונות, הוא פרי עמלן המשותף של 13 מדינות ולמעלה מ-600 חברות ביבשת, ופיתוחו לאורך כעשור עלה למשלם המיסים האירופי 3.8 מיליארד יורו. קבוצת אריאן הצרפתית היא הקבלנית הראשית של הפרויקט. מטרת הפיתוח היא להגיע לדגם זול יותר לשיגור בודד ובעל יכולת של עד 11 שיגורים בשנה. דיאמנט וגה מדיה וקבצים בנושא אריאן בוויקישיתוף נתונים מאתר היצרן האקדמיה ללשון: במקום מערכת שיגור לחלל או משגר, מהיום אמרו: מרקיע! (space.gov.il) Svenson, Adam (2023-07-06). "Last Ariane 5 Mission Leaves Europe Without Launch Capacity". AIR SPACE News. עודד כרמלי, שיגור הבכורה של המרקיע אריאן 6 אמור להבטיח את עצמאותה של אירופה בחלל, באתר סוכנות החלל הישראלית, ‏8 ביולי 2024 מרדכי שאבי, לוויין ננו פורטוגלי נשלח היום לחלל בטיסת הבכורה של טיל אריאן 6, באתר חדשות פורטוגל, ‏9 ביולי 2024
נסיכות זאלם-זאלם

נסיכות (רוזנות) זאלם-זאלם (בגרמנית: Grafschaft (Fürstentum) Salm-Salm; בצרפתית: Principauté de Salm-Salm) הייתה מדינה של האימפריה הרומית הקדושה. היא הייתה ממוקמת במחוזות הצרפתים של ימינו ריין תחתון ו-ווז'; היא הייתה אחת מהמדינות של זאלם. זאלם-זאלם הוקמה בעקבות חלוקה של זאלם-דאון ב-1574, והועלתה מרוזנות לנסיכות ב-1739 לאחר שעברה בירושה ושמה שונה על ידי ניקולס לאופולד, רוזן זאלם-הוגסטרטן. זאלם-זאלם חולקה בינה לבין זאלם-נויילר ב-1608. החלוקה הטריטוריאלית האחרונה התרחשה ב-1751, כאשר זאלם-זאלם ארגנה מחדש את גבולותיה עם דוכסות לורן. בשנת 1790, לאחר המהפכה הצרפתית, נמלטו נסיכי זאלם מהשטח ועברו לטירתם באנהולט, וסטפאליה. זאלם-זאלם הייתה נצורה אז על ידי הצבא המהפכני, שחסם את אספקת המזון מלהגיע למדינה. כתוצאה מכך, האוכלוסייה נאלצה להיכנע לצרפת. ב-2 במרץ 1793, הוועידה הלאומית הצרפתית הכריזה על זאלם-זאלם כחלק מהרפובליקה הצרפתית וצירפה אותה למחוז הווז'. זה הוכר על ידי האימפריה הרומית הקדושה בשלום לינוויל של 1801. כמה שנים מאוחר יותר, ב-1802/1803, יחד עם זאלם-קירבורג, הוענק לנסיך זאלם-זאלם שטחים חדשים שהיו שייכים בעבר לבישופות מינסטר (וסטפאליה). השטח החדש נשלט באיחוד עם זאלם-קירבורג והיה ידוע כנסיכות זאלם. בשנת 1165, רוזנות זאלם המקורית חולקה לרוזנויות זאלם תחתית, בארדנים, וזאלם העילית, השוכנת בהרי הווז'. בשנת 1738 הועלתה רוזנות זאלם העילית לנסיכות זאלם-זאלם. בירת זאלם-זאלם הייתה תחילה באדונווילר, ומ-1751 ואילך, סנונס. החלק השני של השם זאלם-זאלם נובע מטירת זרלם ליד זאלם (היום לה ברוק). בסוף קיומה היה לזאלם-זאלם שטח של כ 200 קילומטרים רבועים (77 מילים רבועים) ו-10,000 תושבים. היא הופרדה מהחלק העיקרי של האימפריה הרומית הקדושה כאשר רוב אלזס נמסרה לצרפת במאה ה-17. עד 1766 היא גבלה בדוכסות לורן במערב ובצרפת במזרח. לאחר שלורן הפכה לחלק מצרפת ב-24 בפברואר 1766, זאלם-זאלם הפכה למובלעת של האימפריה הרומית הקדושה מוקפת בשטח צרפתי. כלכלת זאלם-זאלם התבססה בעיקר על מכרה ברזל ליד גראנדפונטיין. (רוזנות זאלם העילית (גר')) טירת זאלם בשנת 1589   מדיה וקבצים בנושא נסיכות זאלם-זאלם בוויקישיתוף