laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שלמה מינץ

שלמה מינץ (נולד ב-30 באוקטובר 1957) הוא כנר וירטואוז, ויולן ומנצח ישראלי. נגינתו של שלמה מינץ מצטיינת במוזיקליות מעולה, רבגוניות סגנונית ושליטה בטכניקה. מינץ מופיע דרך קבע עם תזמורות ומנצחים מן השורה הראשונה ומנגן ברסיטלים ובמופעי מוזיקה קאמרית בכל רחבי העולם. בשנת 1997 ניגן מינץ בכינור הגוארנרי של פגניני, "איל קאנונה", בקונצרט מיוחד בהולנד. מינץ נולד ב-1957 במוסקבה, שאז הייתה שייכת לברית המועצות (כיום - בירת רוסיה). בשנת 1959, בגיל שנתיים, עלה שלמה מינץ לישראל עם משפחתו והתגורר בחולון. למד בבית הספר היסודי ע"ש ביאליק ובתיכון קוגל. בישראל למד אצל המורה הנודעת אילונה פהר ופרק זמן בקונסרבטוריון שולמית. היא הפגישה אותו עם אייזק שטרן, שהיה לו למורה ויועץ. מינץ למד גם אצל דורותי דיליי בניו יורק. שלמה מינץ החל את הקריירה שלו בגיל 11, כסולן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. זמן קצר אחר כך הזעיק אותו זובין מהטה, בהתראה של שבוע ימים, לנגן עם התזמורת את הקונצ'רטו הראשון לכינור של ניקולו פגניני במקום יצחק פרלמן, שחלה. בגיל שש-עשרה הופיע לראשונה בקרנגי הול, בקונצרט עם תזמורת פיטסברג, בחסות אייזק שטרן וקרן התרבות אמריקה-ישראל, ולאחר זאת החל בלימודיו אצל דורותי דיליי בבית הספר ג'וליארד למוזיקה בניו יורק. דיליי אמרה עליו: לא הבטחתי לשלמה שום הבטחות, כשהאזנתי לו ביולי 1974, אך הבנתי מיד שהוא כשרוני ושהמורה שלו בחולון [אילונה פהר] נתנה לו בסיס מקצועי איתן. אם כי רק בן 16 היה לו ניסיון, היה לו רפרטואר והיו לו רעיונות משלו. בגיל 18 הוסיף שלמה מינץ ניצוח לעיסוקיו האמנותיים ומאז ניצח על תזמורות ידועות-שם בכל רחבי העולם, ביניהן הפילהרמונית המלכותית (אנגליה), התזמורת הסימפונית היפנית והתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בין השנים 1989 ל-1993 שימש יועץ מוזיקלי לתזמורת הקאמרית הישראלית ובמרץ 1994 התמנה ליועץ אמנותי ומנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של מאסטריכרט (הולנד). הוא הוביל את התזמורת במהלך שבועות של קונצרטים לאורך ארבע עונות, בחלקם הן כמנצח והן ככנר סולן. שלמה מינץ הוא הפטרון ואחד המייסדים של קשת אילון, מפגש קיץ של כיתות אמן ברמה גבוהה לכנרים צעירים ומוכשרים מכל רחבי העולם, המתקיים מדי שנה בקיבוץ אילון בגליל המערבי. כמו כן הוא מלמד בכיתות אמן במקומות שונים בעולם. שלמה מינץ השתתף בחבר שופטים של כמה תחרויות בינלאומיות חשובות, כמו תחרות צ'ייקובסקי במוסקבה (1993) ותחרות המלכה אליזבת בבריסל (1993 ו-2001). באוקטובר 2001 היה מינץ נשיא חבר השופטים של תחרות הכינור הבינלאומית על שם הנריק וייניאבסקי בפוזנן, פולין. מאז 2002 הוא מנהל אמנותי של פסטיבל המוזיקה הבינלאומי סיון ואלה ונשיא חבר השופטים בתחרות הכינור הבינלאומית סיון ואלה בשווייץ. Premio Accademia Musicale Chigiana סיינה, איטליה דיאפזון הזהב Grand Prix du Disque (שלוש פעמים) פרס גראמופון פרס אדיסון (פעמיים) מדיה וקבצים בנושא שלמה מינץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שלמה מינץ (באנגלית) שלמה מינץ, ברשת החברתית פייסבוק שלמה מינץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שלמה מינץ, ברשת החברתית אינסטגרם שלמה מינץ, סרטונים בערוץ היוטיוב שלמה מינץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שלמה מינץ, באתר ספוטיפיי שלמה מינץ, באתר AllMusic (באנגלית) שלמה מינץ, באתר MusicBrainz (באנגלית) שלמה מינץ, באתר Discogs (באנגלית) שלמה מינץ, באתר Songkick (באנגלית) שלמה מינץ ב"אופוס" - המגזין למוזיקה קלאסית (אורכב 25.07.2014 בארכיון Wayback Machine) אוליה זילברמן, כשרונו הכביר של שלמה מינץ, מעריב, 2 במרץ 1972 שלמה מינץ, הקפריסים של פגניני: אטיודים או יצירות אמנות? בתוך אופוס המגזין למוזיקה קלאסית מיכאל אוהד, "הפילהרמונית", עמ' 117
אילק

אילק (בהונגרית: Ilk) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. יהודים החלו להתיישב באילק במחצית השנייה של המאה ה-18. בשנת 1880 היה מספר היהודים בכפר 131. משנת 1885 הייתה הקהילה כפופה לרבנות מאטסלקה. באילק היו חברה קדישא, "חדר" ומקווה. בשנת 1930 היו בקהילה 65 יהודים. באפריל 1944, כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי אילק לגטו מאטסלקה ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. אחרי המלחמה לא שבו יהודים לכפר. מדיה וקבצים בנושא אילק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אילק קהילת אילק, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי גיירה שנרצחו בשואה
מפרץ ארבוס וטרור

מפרץ ארבוס וטרור (באנגלית: Erebus and Terror Gulf) הוא מפרץ בחצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. המפרץ ממוקם בצד הדרום-מזרחי של קצהו של חצי האי האנטארקטי. המפרץ גובל בצפון-מזרח בקבוצת איי ז'ואנוויל, ובדרום-מערב בקבוצת איי ג'יימס רוס. במפרץ קרחונים ימיים רבים. מתחת למימי המפרץ מצויה שונית ברקר. המפרץ נקרא על שם ספינות המחקר אה"מ ארבוס ואה"מ טרור, הספינות ששימש סר ג'יימס קלארק רוס בחקר אזור זה של אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1842 – 1843. • Nývlt, D., Braucher, R., Engel, Z., Mlčoch, B., & Team, A. (2014), Timing of the Northern Prince Gustav Ice Stream retreat and the deglaciation of northern James Ross Island, Antarctic Peninsula during the last glacial–interglacial transition, Quaternary Research, 82(2), 441-449. doi:10.1016/j.yqres.2014.05.003 • John Turner, Robert Bindschadler, Pete Convey, Guido di Prisco, Eberhard Fahrbach, Julian Gutt, Dominic Hodgson, Paul Mayewski, Colin Summerhayes, EDITORS, Antarctic Climate Change and the Environment, Scientific Committee on Antarctic Research, Scott Polar Research Institute, Lensfield Road, Cambridge, UK מפרץ ארבוס וטרור באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מפרץ ארבוס וטרור באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מפרץ ארבוס וטרור באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת חצי האי טריניטי תצלום לוויין של אזור מפרץ ארבוס וטרור תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור מפרץ ארבוס וטרור מידע גאוגרפי והיסטורי
יולנדה מרגריטה, נסיכת סבויה

יולנדה, נסיכת סבויה (באיטלקית: Iolanda Margherita di Savoia;‏ 1 ביוני 1901 – 16 באוקטובר 1986) הייתה בתם הבכורה של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה ואשתו אלנה, נסיכת מונטנגרו. היא נולדה בתור פרינציפסה יולנדה מרגריטה מילנה אליזבטה רומנה מריה די סבויה ברומא, איטליה. כאישה צעירה היא הייתה ספורטאית נהדרת, שהתעניינה במיוחד בשחייה ורכיבה. במהלך המלחמה הגדולה פרסמו עיתונים דיווחים על אירוסיה לנסיך מוויילס, אדוארד השמיני העתידי, ששירת באיטליה בשנת 1918. לא היה בסיס לשמועות אלה, אך הן קמו לתחייה בשנת 1919 כאשר יולנדה הצטרפה לאמה אלנה, נסיכת מונטנגרו, לאחותה הנסיכה מפאלדה ולדוכסית אאוסטה (הלן, נסיכת אורליאן) בביקור בפריז, שם במקרה היה הנסיך באותו הזמן. לאחר נישואיה ב-9 באפריל 1923 לג'ורג'יו קרלו קלווי, רוזן ברגולו התגוררה יולנדה בעיירה פינרולו, מדרום־מערב לטורינו. בשנת 1946 יצאו יולנדה ומשפחתה לגלות מרצון עם אביה באלכסנדריה, מצרים. לאחר מותו של המלך ויטוריו חזרו יולנדה ומשפחתה לאיטליה, שם התגוררו בקסטלפורזיאנו. יולנדה מתה בבית חולים ברומא ונקברה בטורינו. ב-9 באפריל 1923 לג'ורג'יו קרלו קלווי, רוזן ברגולו (1887 – 1977). לזוג היו חמישה ילדים. מריה לודוביקה קלווי די ברגולו (1924 – 2017) ג'ורג'יו (1925) ויטוריה (1927 – 1986) גוג'ה-אנה (נולדה ב־1930) פייר פרנצ'סקו (1933 – 2012) מדיה וקבצים בנושא יולנדה מרגריטה, נסיכת סבויה בוויקישיתוף יולנדה מרגריטה, נסיכת סבויה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
Joytime III

Joytime III הוא אלבום האולפן השלישי של הדי ג'יי האמריקאי מרשמלו. האלבום יצא לאור ב-2 ביולי 2019, על ידי חברת התקליטים Joytime Collective. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים. מידע על האלבום Joytime III באתר MusicBrainz האלבום Joytime III באתר ספוטיפיי האלבום Joytime III באתר דיזר האלבום Joytime III באתר טיידל האלבום Joytime III באתר יוטיוב Joytime III, genius (באנגלית) Joytime III by Marshmello (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-03-03
זומבים 3

זומבים 3 (באנגלית: Zombies 3) הוא סרט פנטזיה מוזיקלי אמריקאי מקורי של ערוץ דיסני, המהווה המשך לסרטים "זומבים" ו"זומבים 2", שמופק לטלוויזיה. הסרט עלה לשידור בשירות הזרמת המדיה "דיסני+" ב-15 ביולי 2022, ואילו בערוץ דיסני האמריקאי הוא שודר ב-12 באוגוסט 2022. בישראל הסרט שודר בערוץ דיסני ישראל ב-31 באוגוסט 2022. ישר אחרי הסרט השלישי הודיעו שזומבים 4 צפוי להיות משודר בקיץ 2025. לאחר אירועי שני הסרטים הקודמים, עיירת סיברוק הפכה כעת למקום מקלט בטוח עבור מפלצות ובני אדם כאחד. זד ואדיסון, שנמצאים כעת בשנת לימודיהם האחרונה בתיכון סיברוק, עסוקים לקראת עתידם – זד מתכונן לקראת קבלת מלגה אתלטית שתהפוך אותו לזומבי הראשון שיוצא ללמוד במכללה, בעוד אדיסון מתכוננת לקראת תחרות העידוד הבינלאומית הראשונה של סיברוק; אך כשבסיברוק מופיעים חייזרים שהגיעו מחוץ לכדור הארץ, ההרמוניה והסדר מופרים והזומבים, אנשי הזאב ובני האדם נאלצים להתמודד מול שינוי שישנה לנצח את סיברוק. מיילו מנהיים – זד נקרודופוליס מג דונלי – אדיסון וולס מאט קורנט – א-לאן קיירה טנטאו – א-לי טרי הו – א-ספן פירס ג'וזה – וייאט ליקנסן צ'נדלר קיני – וילה ליקנסן אריאל מרטין – וינטר ברקוביץ' קייל ראסל – אלייזה זמבי טרבור טורדג'מן – באקי ביוקנן קרלה ג'פרי – ברי ג'יימס גודפריי – בונזו קינגסטון פוסטר – זואי נקרודופוליס ב-20 במרץ 2021, נודע על אישורו של הבמאי פול הואן על הפקת סרט שלישי בטרילוגיית "זומבים". ב-22 במרץ, ערוץ דיסני הכריז רשמית על הפקת הסרט. במקור הוא היה אמור להיות הסרט האחרון בטרילוגיה אך ב 2024 אושר שזומבים 4 נמצא בהפקה ויצא בקיץ 2025 צילומי הסרט החלו בטורונטו, קנדה; ב-30 במאי 2021, והסתיימו ביולי 2021. "זומבים 3", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זומבים 3", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זומבים 3", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "זומבים 3", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) 'Zombies 3' Gets Release Date, Inside the Magic, ‏2022-05-21 אפי טריגר, אוגוסט 2022 בערוצי דיסני, באתר פופ טארטס Pedersen, Erik. (March 22, 2021) "‘Zombies 3’: Disney Channel Digs Up Second Sequel; Meg Donnelly & Milo Manheim Return As Franchise Goes Intergalactic". Deadline. Retrieved on 2021-03-22. Dempsey Pillot. "Exclusive: Third ‘Zombies’ Film In Development For Disney Channel; Plot Details Revealed". The Disinsider. Retrieved on 2021-03-20. Disney Channel on Instagram: “The zoms, poms and werewolves are about to team up to face a threat of galactic proportions. Are you ready for #Zombies3?!!! #ItsHappening…” – Via Instagram.
מושל מחוז פנזה

מושל מחוז פנזה הוא נושא המשרה הרמה ביותר במחוז פנזה. הנוהל לבחירתו וחניכתו של מושל אזור פנזה נקבע על פי החוק הפדרלי, אמנת מחוז פנזה והחוק על בחירת המושל. לראשונה נערכו בחירות למושל מחוז פנזה באפריל 1993, אחר כך נערכו באפריל 1998 ובאפריל 2002. בדצמבר 2004 בוטלו הבחירות הישירות למושלי מחוזות, במקום זאת מונו המושלים על ידי הנשיא בהמלצת הפרלמנט המחוזי. לאחר מכן במאי 2005 ובאפריל 2010 נבחר מושל מחוז פנזה על ידי נשיא רוסיה ואושר על ידי האספה המחוקקת המחוזית. בשנת 2012 הוחזרו הבחירות הישירות, אך בתנאי שהמועמדים יעברו דרך הפילטר העירוני. על פי כללים אלה, הבחירות למושל נערכו בספטמבר 2015 ובספטמבר 2020. Выборы Губернатора Пензенской области 2002 "Указ о досрочном прекращении полномочий губернатора Пензенской области". Президент России (ברוסית). נבדק ב-2021-03-23. ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רון כץ

רון כץ (נולד ב-4 באוקטובר 1985, י"ט בתשרי ה'תשמ"ו) הוא חבר כנסת מטעם מפלגת יש עתיד, וקודם לכן ממלא־מקום ראש העיר פתח תקווה וראש מִנהל החינוך בעיר מטעם המפלגה. במקצועו הוא עורך־דין המומחה במשפט הצבאי והפלילי. כץ נולד בעפולה וגדל בפתח תקווה, בה למד בתיכון גולדה. למד משפטים כעתודאי והתמחה בפרקליטות הצבאית, בה בין היתר ניהל את מדור קשרי־חוץ, והשתחרר בדרגת סרן. עם הקמת מפלגת יש עתיד ב־2012, לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה, נבחר להנהיג את מטה המפלגה בפתח תקווה, ובבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בסוף 2013 התמודד מטעמה למועצת העיר. לאחר הבחירות הפקידו ראש העיר הנבחר איציק ברוורמן על הקמת אגף אירועים עירוני ומינהו לממלא־מקום ראש רשת המרכזים הקהילתיים (מקפ"ת). לקראת הבחירות לרשויות המקומיות ב-2018, כץ הודיע על פרישת רשימתו מן הקואליציה של ברוורמן. יחד עם "ש"ס" של אוריאל בוסו, כץ הכריז על תמיכה במועמד האופוזיציה רמי גרינברג לראשות העיר. בבחירות, "יש עתיד" הפכה לרשימה השנייה בגודלה במועצה עם 4 מושבים במקביל לזכייתו של גרינברג. כץ מונה לסגן ראש העיר וממלא־מקומו בשכר, וכן קיבל את ראשות מנהל החינוך. בתקופה זו נפתחו בעיר מספר בתי־ספר, חלקם מתנהלים בשיטות ייחודיות – אנתרופוסופיה ומונטסורי, והוקמה יחידה לפיקוח על מעונות יום ופעוטונים. לקראת הבחירות לכנסת ה-24 (2021) שובץ במקום ה-16 ברשימת המפלגה ונבחר לכנסת. נבחר בשנית בבחירות לכנסת ה-25 לאחר שהוצב במקום ה-17 ברשימת המפלגה. כץ נשוי ללירון ואב לבן ובת. הם מתגוררים בשכונת נווה עוז שבפתח תקווה. מדיה וקבצים בנושא רון כץ בוויקישיתוף רון כץ, באתר ערוץ הכנסת רון כץ, באתר הכנסת רון כץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רון כץ, באתר כנסת פתוחה רוץ כץ, באתר הכנסת מזל טלבי לוי, בדרך לכנסת? רון כץ שובץ במקום ה-16 ברשימת יש עתיד, מלאבס פתח תקווה, 3 בפברואר 2021 יש עתיד בראשות יאיר לפיד, באתר GOV.IL מור גפני דור, מיכל רוזין חזרה לכנסת: "זה יהיה אתגר מטורף", באתר מלאבס פתח תקווה, ‏17 ביוני 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סופר צללים (ספר)

סופר צללים (באנגלית: The Ghost, "רוח הרפאים") הוא ספר מאת רוברט האריס, המספר את סיפורו של סופר צללים הנשכר כדי לכתוב את האוטוביוגרפיה של ראש ממשלת בריטניה לשעבר. הספר עובד לסרט באותו השם בבימויו של רומן פולנסקי. הספר מסופר מנקודת מבטו של סופר צללים מקצועי אשר שמו אינו נזכר לכל אורך העלילה. הסופר מקבל הצעה לערוך את האוטוביוגרפיה של ראש ממשלת בריטניה לשעבר אדם לאנג. לאנג היה פוליטיקאי פופולרי וכריזמטי אשר כיהן כראש הממשלה עשר שנים לפני שהתפטר. בעת התרחשות העלילה הוא חי במרתה'ס ויניארד שבארצות הברית. לאנג החל לעבוד על זכרונותיו יחד עם עוזרו הקרוב מייק מקארה, אולם מקארה מת במפתיע לאחר שנפל ממעבורת, אירוע שהוא ספק תאונה ספק התאבדות. חרף מותו המסתורי של מקארה, מחליט הסופר לקבל את ההצעה וטס לארצות הברית כדי להתחיל בעבודה. הוא נפגש עם לאנג ועם אשתו רות, וכן עם העוזרת הקרובה שלהם אמיליה בליי. עד מהרה הוא מגלה שהעבודה שניצבת בפניו קשה משחשב, מכיוון שלאנג מסרב לשוחח על תקופות מסוימות בעברו. הוא מגלה גם עובדות מטרידות בנוגע למותו של מקארה, וסודות אפלים מתקופת כהונתו של לאנג כראש ממשלה. דמותו של ראש הממשלה אדם לאנג מבוססת על דמותו של ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר. דמותה של רות לאנג מבוססת על דמותה של שרי בלייר. ישנם קווי דמיון רבים בין חייהם של לאנג ובלייר. שניהם כיהנו בתפקיד עשר שנים לפני שהתפטרו. שניהם הואשמו ביציאה למלחמות בלתי חוקיות ובכניעה לאינטרסים של ארצות הברית. דמותו של שר החוץ הבריטי ריצ'רד רייקרט המסוכסך עם בלייר, מבוססת על דמותו של רובין קוק. רוברט האריס עצמו היה בתחילת דרכו תומך נלהב של בלייר, ואף הוזמן על ידו לשמש ככתב נלווה במסע הבחירות שלו ב-1997. בהמשך התאכזב האריס מבלייר בשל פיטוריו של ידידו פיטר מנדלסון מהממשלה והחלטתו של בלייר להצטרף לפלישה האמריקנית לעיראק. בנובמבר 2007 החל האריס לעבוד יחד עם הבמאי רומן פולנסקי על עיבוד קולנועי לספר. האריס כתב את התסריט יחד עם פולנסקי. האריס הודה בזמנו כי חשוב לו שהעבודה על הסרט תושלם בטרם יצאו לאור זיכרונותיו של בלייר. רחל פייג וישניא, הכל פוליטיקה: מה בין טוני בלייר לבין קיקרו, באתר הארץ, 10 בפברואר 2010 אריק גלסנר, על "סופר צללים", 10 באוגוסט 2008 סופר צללים, באתר OCLC (באנגלית) רחל פייג וישניא, הכל פוליטיקה: מה בין טוני בלייר לבין קיקרו, באתר הארץ, 10 בפברואר 2010.
שיחת וידאו

שיחת וידאו כוללת את הטכנולוגיות לקליטה והעברת אותות אודיו ווידאו מצד משתמשים במיקומים שונים, לצורך תקשורת בין אנשים בזמן אמת. טלפון וידאו (Videophone) הוא טלפון עם תצוגת וידאו, המסוגל להציג ווידאו ואודיו בו זמנית לצורך תקשורת בין אנשים בזמן אמת. ועידת וידאו (Videoconferencing) הוא מונח המתייחס לשימוש בטכנולוגיה זו לפגישה בין קבוצת אנשים או ארגון, במקום בין אנשים פרטיים. המונח Telepresence מתייחס למערכת טלפון וידאו איכותית במיוחד, אשר מטרתה ליצור את האשליה כי כל המשתתפים נמצאים באותו החדר. בעוד שפיתוח ועידות וידאו החל בסוף המאה ה-19, הטכנולוגיה הפכה זמינה לציבור רק החל משנות ה-30 של המאה ה-20. שימוש ראשוני בטכנולוגיה נעשה כאשר הותקנו עמדות ב"דוכנים" בסניפי דואר וכמו כן כאשר הטכנולוגיה הוצגה בתערוכות עולמיות שונות. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 חברת AT&T השיקה את מערכת ועידות הווידאו האמיתית הראשונה, בה כל אחד יכול היה להירשם לשירות ולהשתמש בטכנולוגיה מהבית או מהמשרד. מכשירי הטלפון וידאו הראשונים היו מסוגלים לשלוח תמונות סטילס בין היחידות כל כמה שניות באמצעות תשתית הטלפוניה הרגילה (אנ'). הפיתוח של קודקי וידאו מתקדמים, מעבדים חזקים יותר, ושירותי טלקומוניקציה באמצעות האינטרנט בעל רוחב פס גבוה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 אפשרו לטלפוני הווידאו לספק שיחות וידאו באיכות גבוהה בעלויות נמוכות בין משתמשים כמעט בכל מקום בעולם בו יש אינטרנט זמין. בעוד שהשימוש בשיחות הווידאו עדיין לא נרחב בתקשורת יומיומית כמו תקשורת אודיו בלבד או תקשורת באמצעות טקסט, היישומים הפופולריים ביותר של שיחות הווידאו תקשורת עם אנשים חירשים או אנשים עם הפרעות דיבור, לצורך למידה מרחוק, לצורך טלרפואה, וכפתרון לאנשים המתמודדים עם לקויות. השימוש בשיחות הווידאו הפך גם נפוץ במסגרות מסחריות וארגוניות כדרך קלה יותר לערוך מפגשים וכנסים, בדרך כלל בין אנשים שכבר מכירים זה את זה. תקשורת המונים מדיה וקבצים בנושא שיחת וידאו בוויקישיתוף McGraw-Hill Concise Encyclopedia of Engineering. Videotelephony, McGraw-Hill, 2002. Retrieved from the FreeDictionary.com website, January 9, 2010 Mulbach et al, 1995. pg. 291. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוכרים את היטלר (ספר)

מוכרים את היטלר (באנגלית: Selling Hitler) הוא ספר מאת רוברט האריס, המסקר את פרשת זיוף יומני היטלר. האריס כתב את הספר זמן קצר לאחר סיום הפרשה, על בסיס תחקיר שערך, וראיונות עם דמויות מפתח בפרשה. הספר מתמקד בעיקר בשתי דמויות המפתח בפרשה: הזייפן החובב קונרד קויאו אשר זייף את היומנים, והעיתונאי גרד היידמן, שתמימותו יחד עם האובססיה שלו למזכרות מימי גרמניה הנאצית, גרמו לו לרכוש את היומנים המזויפים. ב-1991 עובד הספר למיני-סדרה באותו השם, עם ג'ונתן פרייס בתפקיד היידמן ואלכסיי סייל בתפקיד קויאו. באותה שנה תורגם הספר לעברית בידי עמנואל לוטם ויצא לאור בישראל בהוצאת הדר. מוכרים את היטלר, באתר סימניה ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בריאן האווי

בריאן ניקול האווי (באנגלית: Brianne Nicole Howey; נולדה ב-24 במאי 1989) היא שחקנית אמריקאית. מוכרת בעיקר בשל תפקידה בתור ג'ורג'יה מילר בסדרה "ג'יני וג'ורג'יה" בנטפליקס. בריאן האווי נולדה בלוס אנג'לס וגדלה בפסדינה, קליפורניה והיא הבכורה מבין חמישה אחים. היא למדה בבית ספר תיכון קתולי לבנות בפסדינה, שם הצטרפה לצוות האלתור במגמת הדרמה. לאחר מכן המשיכה את לימודיה בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק. בתקופתה כסטודנטית היא שיחקה בסרטים הקצרים "Party Favors" בשנת 2008, "Appropriate Sex" בשנת 2009 ובשנת 2010 שיחקה ב- "Suckerpunch". לאחר שסיימה את לימודיה בשנת 2010, האווי נבחנה לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "90210". זאת הייתה הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה. מאז, הספיקה האווי לשחק בסדרות רבות כמו "NCIS", "נקמה", "מקום טוב באמצע", "בייבי דאדי", "מחשבות פליליות" ו"חשיפה לדרום". בשנת 2014, בריאן שיחקה בסרט הקומדיה "איך להיפטר מהבוס 2" לצד ג'ייסון בייטמן. בשנת 2015, בריאן עברה ללונדון כדי להצטלם לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה הבריטית "I Live with Models" של ערוץ קומדי סנטרל הבריטי. בשנת 2016, האווי שיחקה בסדרת הטלוויזיה "The Exorcist". היא גילמה את אחותה של הילדה אשר אחז בה הדיבוק שגילמה האנה קסולקה. בשנת 2019, האווי גילמה את שונה באבקוק, בסדרת הטלוויזיה "The Passage" של ג'סטין קרונין. באותה שנה שיחקה האווי בקומדיה הרומנטית "עונת החתונות" (אנ') לצד ג'ק קווייד. בשנת 2021 החלה לשחק את התפקיד ראשי של ג'ורג'יה מילר בסדרה של נטפליקס, "ג'יני וג'ורג'יה" לצד אנטוניה ג'נטרי. ב-24 ביולי 2021 נישאה לבן זוגה העורך דין מאט זירינג. ביוני 2023 הביאו לעולם את הילד הראשון שלהם. מדיה וקבצים בנושא בריאן האווי בוויקישיתוף בריאן האווי, ברשת החברתית פייסבוק בריאן האווי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בריאן האווי, ברשת החברתית אינסטגרם בריאן האווי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בריאן האווי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "Personality Complex: "Horrible Bosses 2" Brianne Howey Is Finally Relishing in Her Dream Job". complex.com. 25 בנובמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Brianne Howey Makes a Splash". maxim.com. 31 באוקטובר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "I Live with Models - Brianne Howey Interview". comedy.co.uk. 23 בפברואר 2015. {{cite news}}: (עזרה) "In High-Spirits; Rising Actress Brianne Howey Is Set To Conquer Hollywood With The Exorcist!". huffpost.com. 23 בספטמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה) "The Passage: Brianne Howey talks about playing Viral on new Fox series – Exclusive Interview". assignmentx.com. 19 בפברואר 2019. {{cite news}}: (עזרה) עומר דניאל, כוכבת הסדרה "ג'יני וג'ורג'יה" התחתנה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 26 ביולי 2021 Ginny & Georgia's Brianne Howey Gives Birth, Welcomes First Baby With Husband Matt Ziering, E! Online, ‏2023-06-20 "Maya Erskine-Jack Quaid Rom-Com 'Plus One' Sells Ahead of Tribeca Premiere". variety.com. 21 במרץ 2019. {{cite news}}: (עזרה) "AMAW Interviews: Brianne Howey". bing.com. 30 בספטמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Brianne Howey Interview". clichemag.com. 18 באפריל 2015. {{cite news}}: (עזרה)
מוכרים את היטלר (מיני-סדרה)

מוכרים את היטלר (באנגלית: Selling Hitler) היא מיני-סדרת קומדיית דרמה היסטורית, העוסקת בפרשת זיוף יומני היטלר. הסדרה מבוססת על ספרו בעל אותו השם של רוברט האריס. הסדרה שודרה בבריטניה בין 11 ביוני ל-9 ביולי 1991 וכללה חמישה פרקים. העלילה מתרחשת בגרמניה המערבית בשנת 1981. גרד היידמן (ג'ונתן פרייס), עיתונאי כושל בעל אובססיה למזכרות מימי מלחמת העולם השנייה, פוגש בקונרד קויאו (אלכסיי סייל), זייפן חובב אשר מציע לו לקנות את יומניו של היטלר. היידמן מצליח לשכנע את מערכת השבועון שטרן לקנות את היומנים תמורת הון עתק (שחלק ניכר ממנו הוא גונב לעצמו), אולם בהדרגה מתגלה האמת המרה כי היומנים הם לא יותר מזיוף זול. גרד היידמן (ג'ונתן פרייס) – עיתונאי כושל במערכת שטרן, בעל אובססיה למזכרות נאציות. קונרד קויאו (אלכסיי סייל) – זייפן חובב אשר כותב ומוכר את היומנים. מנפרד פישר (טום בייקר) – מנכ"ל חברת המו"לות גרונר את יהאר המחליטה להוציא לאור את היומנים. יו טרבור-רופר (אלן בנט) – היסטוריון בריטי הנקרא לבדוק את אמינות היומנים, ונופל בפח יחד עם אנשי שטרן. דייוויד אירווינג (רוג'ר לויד-פק) – היסטוריון בריטי מכחיש שואה, הראשון לפקפק באמינות היומנים. גינה היידמן (אליסון דודי) – אשתו של גרד היידמן. אנרי ננן (ריצ'רד וילסון) – מנהל העיתון שטרן. "מוכרים את היטלר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מוכרים את היטלר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
Yakovlev Yak-35

Yakovlev Yak-35MV היה פרויקט נסיוני בברית המועצות בסוף שנות החמישים, במטרה ליצור מטוס קרב/מיירט טקטי הטס בגובה נמוך. הפרויקט סבל מחוסר מימון, המנועים התגלו כלא מתאימים והפרויקט לא התקדם מעבר לסרטוט. המטוס תוכנן על ידי OKB-115 / Yakovlev. התכנון הראשוני היה מטוס יירוט חד מנועי לגובה נמוך, לפעולה בין גובה של 200 ל-10,000 מטרים. התכנון התפתח למטוס קרב הפצצה טקטי דו מנועי, במשקל המראה של 15,000 ק"ג (33,000 lb), נושא פצצות במשקל 2,000 ק"ג (4,400 ליברות). צוות: 1 משקל ברוטו: 15,000 קילוגרם (33,069 ליברות) הנעה: 2 מנועי טורבו סילון בעלי מבער אחורי טומנסקי R-11AF-300 ביצועים מהירות שיא: 1500-1600 קמ"ש בגובה 1000 מ'. סייג רום: 10,000 מטר (33,000 רגל) חימוש פצצות במשקל 2000 ק"ג מערכת אוויונית Vozdookh-1 GCI system Buttler, Tony; Gordon, Yefim. Soviet secret projects : bombers since 1945. Midland. p. 79-80. ISBN 1857801946. Yefim Gordon, Sergey Komissarov, Dmitriĭ Komissarov, OKB Yakovlev : a history of the design bureau and its aircraft, Leicester : Midland, 2005, ISBN 978-1-85780-203-0 ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המיליונרית

המיליונרית (באנגלית: The Millionairess) הוא סרט קולנוע בריטי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1960, בבימויו של אנתוני אסקווית', עם סופיה לורן ופיטר סלרס בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס באופן רופף למחזה "המילונרית" של ג'ורג' ברנרד שו משנת 1936 והיה מועמד לפרס באפטא לתסריט הבריטי הטוב ביותר. השיר "Goodness Gracious Me " (אנ') המושר בפי סלרס ולורן לא נכלל בפסקול הסרט. זה היה רעיונו של ג'ורג' מרטין שהיה אז המפיק המוזיקלי של סלרס, להזמין את כתיבת השיר הזה המתאר את הסצנה בו בודק הרופא ההודי את המליונרית "החולה". מפיקי הסרט סירבו לצרפו לפסקול והוא יצא בנפרד והפך עד מהרה ללהיט שקידם את הפצת הסרט. אפיפניה פאררגה (סופיה לורן) היא האישה העשירה בעולם לאחר שירשה את הונו של אביה בעל חברת נדל"ן ענקית. אביה התנה בצוואתו כי תוכל להתחתן עם גבר שמסוגל להפוך 500 ליש"ט ל-1500 תוך שלושה חודשים. היא מתאהבת באליסטיר (גארי ריימונד) היא נותנת לו מניות בסך 500 לירות שטרלינג ואחר כך קונה ממנו ב-15,000 לירות שטרלינג. הנישואים לא מחזיקים מעמד כי אליסטיר לא מסוגל להיות תחת הפטרונות שלה. היא מגרשת אותו והוא מוצא מקלט אצל אהובתו פולי (וירג'יניה ורנון). אפיפניה מיואשת והיא מביעה זאת בפני העו"ד ואיש סודה, ג'וליוס סגמור (אליסטיר סים). היא קופצת לתמזה במטרה להתאבד. במקרה עובר שם הרופא ההודי אחמד אל כביר (פיטר סלרס) שחותר בסירה קטנה ולא מעלה אותה. היא מגיעה לחוף וצועקת לעברו "רוצח". ג'וליוס מייעץ לה לקבל טיפול אצל הפסיכיאטר ד"ר בלנד (דניס פרייס) שמתאהב בה אבל בגלל ביקורתו על אביה היא זורקת אותו לתמזה והיא בעקבותיו. במקרה עובר שם שוב הרופא והפעם לוקח אותה בסירתו. היא מבקשת את בדיקת הרופא והוא בודק אותה ומוצא שהיא בריאה. הוא לוקח אותה למרפאתו בה הוא מטפל בחולים עניים. אפיפניה מתאהבת בו ובונה לו מרפאה גדולה ומצוידת במיטב המכשירים אבל הוא מעדיף לעבוד במרפאתו הקטנה. היא מספרת לו על התנאי של אביה והוא מספר לו על התנאי של אמו המנוחה - אשתו המיועדת אמורה להסתפק ב-500 רופיות (35 שילינגים) במשך שלושה חודשים. אפיפניה מתחילה לעבוד במפעל פסטה כושל בניהולו של ג'ו (ויטוריו דה סיקה) ותוך זמן קצר מגדילה את הייצור והרווחים. אחמד מוסר את 500 הלירות שקיבל, לפרופסור שתוי (נואל פרסל) ולא מצליח למלא את חלקו בתנאי הנישואים. אפיפניה מחליטה למכור את החברה, לפטר את העובדים ולפרוש למנזר בטיבט. ג'וליוס מגיע לאחמד במטרה להציל את המצב, מוצא ניירות מחקר ומצליח למכור אותם תמורת 15,000 לירות. התנאי קויים, אחמד נפגש עם אפיפניה והם רוקדים ומתחבקים. "המיליונרית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המיליונרית", באתר נטפליקס "המיליונרית", באתר AllMovie (באנגלית) "המיליונרית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המיליונרית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) המיליונרית, באתר TCM Goodness Gracious Me מילים ומגינה, באתר יוטיוב