laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Feelings

האם התכוונתם ל... Feelings (שיר של לאוב) Feelings (שיר של היילי קיוקו)
Somewhere in the Stratosphere

Somewhere in the Stratosphere הוא אלבום הופעה וסרט הופעה כפול של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. האלבום כולל הקלטות מלאות של שתי הופעות שערכה הלהקה, האחת במדינת וושינגטון, במסגרת סיבוב ההופעות "Carnival of Madness", והשנייה מהופעה אקוסטית בקנזס סיטי במסגרת סיבוב ההופעות האקוסטי "Anything and Everything". ה-DVD כולל את אותם השירים שהופיעו בגרסת האודיו. האלבום הגיע למקום ה-83 במצעד הבילבורד 200. שם האלבום נלקח ממילות השיר "Second Chance". ב-2012 אישר איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי לאלבום מעמד של תקליט זהב לאחר שנמכרו ממנו למעלה מ-50 אלף עותקים. ברנט סמית - שירה זק מאיירס - גיטרה, קולות רקע אריק בס - גיטרה בס, פסנתר, גיטרה נוספת, קולות רקע ברי קרץ' - תופים ברנדון "The Bear" אלאניס - (טכנאי תופים) קסילופון, ויברפון, כלי הקשה, שייקרים, גיטרת לאפ סטיל, קולות רקע רייאן (Zilla) אשורסט - (טכנאי בס) בס גיטרה אלאן פרייס - גיטרה שנייה, קולות רקע ויל הוגה(אנ') מנגן בקרן יער בשיר "With a Little Help from My Friends" (ללא קרדיט). מידע על האלבום Somewhere in the Stratosphere באתר MusicBrainz מידע על האלבום Somewhere in the Stratosphere באתר AllMusic האלבום Somewhere in the Stratosphere באתר Discogs האלבום Somewhere in the Stratosphere באתר ספוטיפיי Shinedown, Chart History, Billboard "RIAA - Gold & Platinum: Shinedown Certifications". Recording Industry Association of America. נבדק ב-31 בדצמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
דימיטר שישמנוב

דימיטר איוואנוב שישמנוב (בבולגרית: Димитър Иванов Шишманов‏; 19 בנובמבר 1889, סופיה, נסיכות בולגריה – 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה) היה סופר, דיפלומט, ופוליטיקאי בולגרי, אשר כיהן כמזכיר הכללי וסגן שר החוץ ובהמשך, בין השנים 1943–1944 כשר החוץ של בולגריה בממשלתו של דוברי בוז'ילוב. ב-1942, בעת כהונתו כסגן שר החוץ נתן שישמנוב אישור בשם ממשלת בולגריה לגסטפו לגרש למחנות ההשמדה יהודים בעלי נתינות בולגרית המתגוררים בגרמניה הנאצית ובארצות הנתונות לשליטתה. דימיטר שישימנוב נולד בסופיה. אביו איוואן שישמנוב היה דיפלומט וכיהן כשגריר בולגריה לרפובליקה העממית של אוקראינה, ואימו לידיה שישמנובה הייתה סופרת, עיתונאית ומתרגמת נודעת. דימיטר שישמנוב רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת ז'נבה. בין השנים 1932–1935 כיהן כראש המחלקה המשפטית במשרד הפנים של בולגריה. בתקופה זו התפרסמו מספר מחזות וסיפורים קצרים אשר כתב. מ-1935 ועד 1940 כיהן כשגריר בולגריה לממלכת יוון ובהמשך בין 1940 - 1943 כיהן כמזכיר הכללי וסגן שר החוץ בממשלתו של בוגדאן פילוב. באוקטובר 1943 התמנה לשר החוץ בממשלתו של דוברי בוז'ילוב וכיהן עד יוני 1944 עת התפטר בוז'ילוב. בעת כהונתו כסגן שר החוץ עלתה שאלת גורלם של יהודים נתיני בולגריה שאינם מתגוררים בשטחה. בחילופי מכתבים מיוני 1942 בין המשרד הראשי של הגסטפו בברלין לשגריר הגרמני בסופיה אדולף בקרלה, מצוין כי הושג הסכם עקרוני בעל פה בין בולגריה לגרמניה לפיו לא תעמוד אף אחת מהממשלות על זכויות יהודים שהיו בעבר נתיני אחת המדינות ומתגוררים בשטחים הנתונים לשליטתן. מצוין שבעוד שאת היהודים אזרחי בולגריה המתגוררים בשטחה לא ניתן כרגע להגלות מזרחה בשל סיבות לוגיסטיות, הרי שקיימת דחיפות שהיהודים בעלי נתינות בולגרית המתגוררים בגרמניה ובארצות הנתונות לשליטתה, יגורשו לאלתר. בקרלה השיב שהמזכיר הכללי של משרד החוץ דימיטר שישמנוב הודיע לו שממשלת בולגריה מוכנה לחתום מיידית על הסכם כתוב ברוח הדברים, וכי ממשלת בולגריה מאשרת לגרש יהודים בעלי נתינות בולגרית המתגוררים בגרמניה ובארצות הנתונות לשליטתה. בשלהי 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה נעצר שישמנוב והועמד לדין במסגרת "משפטי העם" בבית הדין העממי שהוקם לשפיטת בכירי הממשל הקודם ומשתפי פעולה עם הנאצים. שישמנוב נמצא אשם והוטל עליו עונש מוות. הוא הוצא להורג על ידי כיתת יורים בשטח בית הקברות המרכזי בסופיה ב-1 בפברואר 1945. ב-1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את פסק הדין של בית המשפט העממי בשל אי סדרים בהליכים המשפטיים, וזיכה את שישמנוב מכל אשמה. מדיה וקבצים בנושא דימיטר שישמנוב בוויקישיתוף משפחת שישמנוב, באתר vidin-online.com (בבולגרית) חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, חלק ג' - תקופת השואה, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמוד 70. ההכנות במוסקבה למשפטי העם בסופיה, באתר desebg.com (בבולגרית). אמיל דימיטרוב, דימיטר שישמנוב בפני בית הדין העממי, באתר liternet.bg (בבולגרית). דימיטר שישמנוב - ביוגרפיה, באתר literaturensviat.com (בבולגרית).
המדינות הבלטיות

המדינות הבלטיות הן 3 מדינות השוכנות לחופו של הים הבלטי: ליטא, לטביה ואסטוניה. יש מדינות נוספות השוכנות לחופי הים הבלטי, אך השם "המדינות הבלטיות" ייחודי למדינות אלה בלבד. לפני מלחמת העולם השנייה התייחסה ברית המועצות אל פינלנד כאל המדינה הבלטית הרביעית (שמאוחר יותר קובצה לה ביחד עם שאר המדינות הנורדיות). במאה ה-19 היו המדינות הבלטיות חלק מהאימפריה הרוסית. בשנת 1918, בתום מלחמת העולם הראשונה, זכו שלוש המדינות בעצמאות. בשנת 1940, בהתאם לפרוטוקולים הסודיים של הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, שנחתם ב-23 באוגוסט 1939 בין גרמניה הנאצית לבין ברית המועצות, סיפחה ברית המועצות את המדינות הבלטיות וחלק משטחה של פינלנד. בשנת 1941 כבשה גרמניה את המדינות הללו, ובשנת 1944 הן חזרו לשליטתה של ברית המועצות, והפכו ל"רפובליקות סוציאליסטיות סובייטיות" במסגרתה. באוגוסט 1991, חודשים אחדים לפני קריסתה של ברית המועצות, הכריזה כל אחת מהמדינות הבלטיות על חידוש עצמאותה, והן הוכרו על ידי ברית המועצות ומדינות המערב. בשנת 2002 החלו המדינות הבלטיות לפעול להגשמת תוכניתן להצטרף למערב אירופה. ב-29 במרץ 2004 התקבלו המדינות הבלטיות כחברות בנאט"ו, וב-1 במאי 2004 הן התקבלו כחברות באיחוד האירופי. בשנת 2007 הצטרפו המדינות הבלטיות לאמנת שנגן ובכך בוטלה למעשה ביקורת הדרכונים במעברי הגבולות של המדינות הבלטיות עם שאר המדינות החתומות על אמנת שנגן. המדינות הבלטיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מדינות הבלטיות, דף שער בספרייה הלאומית ‏ The Baltic Sea Information Centre vifanord – a digital library that provides scientific information on the Nordic and Baltic countries Official statistics of the Baltic states: Statistics Estonia Statistics Latvia Statistics Lithuania ערך זה הוא קצרמר בנושא מדינות ובנושא גאוגרפיה של אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הכנסת מאיור (איסטנבול)

בית הכנסת מאיור הוא בית כנסת עתיק שושכן ברובע האסקוי שבבייאואולו באיסטנבול שבטורקיה. השנה בה נבנה המבנה הראשון של בית הכנסת אינה ידועה בוודאות. יש טוענים שהוא נבנה בתקופה הביזנטית ויש טוענים שהוא נבנה לאחר גירוש ספרד על ידי יהודים שהגיעו לאיסטנבול מהאי מיורקה. גם לגבי מקור שם בית הכנסת אין הסכמה. יש טוענים שהוא נגזר משם האי מיורקה ויש טוענים המילה מאיור (Major) מקורה בשפה הספרדית ופירושה גדול או מרכזי. בית הכנסת היה פעיל עד שנת 1960, אז נסגר לאחר שרוב היהודים עזבו את רובע האסקוי. בניין בית הכנסת הוסב לבית מלאכה לעבודות מתכת ולייצור גומי, ושימש כאולם ביליארד ומחסן. על גג הבניין נפתח בית קפה עם מבט לנוף. הקהילה היהודית בחנה דרכים שונות לשיפוץ בית הכנסת. כאשר האיחוד האירופי בחר באיסטנבול כבירת התרבות של אירופה לשנת 2010, אסרה נילגון מירזה (Esra Nilgun Mirze), המייסדת ויושבת הראש של עמותת "איסטנבול 4129", קיבלה תקציב מהנהלת הפרויקט כדי להציג בבניין בית הכנסת את המיצג "איסטנבול מולקולארית" של האומן סרג' שפיצר. לצורך בניית המיצג רוקן אולם התפילה של בית הכנסת מתוכנו והרצפה כוסתה בחרוזי זכוכית בגווני ירוק שונים. הקהילה בחרה במכרז שני אדריכלים אשר הגישו תוכניות לשחזור נאמן של בניין בית הכנסת למצבו המקורי. הפרויקט כלל הריסת המבנים שנבנו במרוצת הזמן סביב בית הכנסת ושחזור בית המדרש שהיה קיים לצד בית הכנסת עד שנת 1923, כאשר נהרס בשריפה. נכון לשנת 2014, הוועדה העליונה למונומנטים שליד משרד התרבות הטורקי עדיין לא אישר את הפרויקט וייעוד הבניין לא הוסב. בהזדמנויות שונות התקיימו בבית הכנסת אירועי תרבות שונים. Ancient Istanbul Synagogue Reborn as Arts Center†, HuffPost, ‏2010-12-07 (באנגלית) Roysi Ojalvo, Showcasing Istanbul's Jewish Past: The Case of Mayor Synagogue יהדות איסטנבול בתי כנסת באיסטנבול מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת מאיור בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאבה קירוב

סאבה טודורוב קירוב (בבולגרית: Сава Тодоров Киров‏; 22 בפברואר 1893, חאסקובו, נסיכות בולגריה – 1972, פריז, צרפת) היה משפטן, דיפלומט ופוליטיקאי בולגרי, אשר ב-1943 כיהן לתקופה קצרה כשר החוץ של בולגריה בממשלתו של דוברי בוז'ילוב. סאבה קירוב נולד בחאסקובו. הוא רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת סופיה. ב-1920 החל לעבוד במשרד החוץ והדתות הבולגרי. הוא כיהן בצוות השגרירות הבולגרית בפריז ובוורשה ובין 1935–1936 כיהן כשגריר בולגריה לפולין. בין 1936–1940 כיהן כשגריר בולגריה לממלכת רומניה, ובין 1940–1943 כיהן כשגריר בולגריה לטורקיה. בספטמבר 1943 מונה לשר החוץ של בולגריה בממשלתו של דוברי בוז'ילוב, אך שוחרר מתפקידו לאחר כחודש ימים. בפברואר 1944 מונה שוב לתפקיד שגריר בולגריה בצרפת וכיהן בתפקידו עד דצמבר באותה השנה. לאחר סיום תפקידו ביקש וקיבל מקלט מדיני בצרפת, ושם הלך לעולמו ב-1972. מדיה וקבצים בנושא סאבה קירוב בוויקישיתוף שרי החוץ של בולגריה, באתר משרד החוץ של בולגריה (בבולגרית).
אורן אהרוני

האם התכוונתם ל... אורן אהרוני (כדורסל) (יליד 1973) – כדורסלן עבר ומאמן ישראלי אורן אהרוני (עיתונאי) (יליד 1976) – כתב מגזין ועיתונאי חוקר אורן אהרוני (כתב ספורט וצלם) (יליד 1981) – בעבר ב-ynet וכיום ב"ישראל היום"
מלוני

האם התכוונתם ל... מַלוֹנִי (Maloney) הוא שם משפחה ממוצא אירי מייקל מלוני – שחקן בריטי קרולין מלוני – פוליטיקאית אמריקאית שון פטריק מלוני – פוליטיקאי אמריקאי מֶלוֹנִי (Meloni) הוא שם משפחה ממוצא איטלקי ג'ורג'ה מלוני – פוליטיקאית איטלקית כריסטופר מלוני – שחקן ובמאי אמריקאי
קרטרטון

האם התכוונתם ל... קרטרטון (אנגליה) – עיירה במחוז אוקספורדשייר באנגליה שבממלכה המאוחדת קרטרטון (ניו זילנד) – עיירה ומחוז בחבל ולינגטון בניו זילנד ראו גם קרטר
Emails I Can't Send

Emails I Can't Send (בעברית: אימיילים שאני לא יכולה לשלוח) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סברינה קרפנטר. האלבום יצא לאור ב-15 ביולי 2022, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס. זהו אלבום האולפן הראשון של קרפנטר עם החברה. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים - "Skinny Dipping",‏ "Fast Times",‏ "Vicious ו-"Because I Liked A Boy". קרפנטר יצאה לסיבוב ההופעות הנקרא "Emails I Can't Send Tour" בספטמבר 2022, לקידום האלבום. ביוני 2019, תוך כדי קידום אלבום האולפן הרביעי שלה, Singular: Act II, מגזין מארי קלייר דיווח כי קרפנטר החלה לעבוד על אלבום אולפן חמישי. בשנת 2020, היא הוציאה את "Honeymoon Fades" ושירים שנועדו לתמוך בקריירת המשחק שלה כמו "Let Me Move You" עבור הפסקולים של "בתוך הקצב" ו"עננים". בינואר 2021, קרפנטר חתמה על חוזה הקלטות באיילנד רקורדס, לאחר ארבעה אלבומים עם הוליווד רקורדס והוציא את השיר "Skin". השיר הגיע למקום ה-48 במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לכניסה הראשונה שלה למצעד. קרפנטר סיפרה לטין ווג בספטמבר 2021 שרבים משירי האלבום נכתבו ממיילים שכתבה לעצמה, כמו השיר ששיתפה ב-7 באוגוסט עם השם "intro", שנחשף מאוחר יותר כשיר הנושא של האלבום. היא גם חשפה שהיא סיימה את הקלטת האלבום בניו יורק עם ג'וליה מייקלס, ג'ייפי סאקס, ג'ון ריאן ולירוי קלמפיט, לאחר שעברה לרובע הפיננסי של מנהטן, ביוני 2021. קרפנטר אישר בדה טונייט שואו של ג'ימי פאלון שהאלבום יצא בשנת 2022. האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022. מידע על האלבום Emails I Can't Send באתר MusicBrainz מידע על האלבום Emails I Can't Send באתר AllMusic האלבום Emails I Can't Send באתר Discogs האלבום Emails I Can't Send באתר אפל מיוזיק האלבום Emails I Can't Send באתר Last.fm "Sabrina Carpenter on Twitter". Twitter. נבדק ב-30 ביוני 2022. {{cite web}}: (עזרה) "First Listen preview: Sabrina Carpenter hits the highway on Fast Times". Official Charts. נבדק ב-17 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Sabrina Carpenter Goes Noir in Music Video for Sultry New Single 'Fast Times'". People. נבדק ב-6 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה) Sabrina Carpenter Talks 'Singular: Act II' and Life After Disney Channel, מארי קלייר, ‏28 ביוני 2019 (באנגלית) Honeymoon Fades by Sabrina Carpenter, אפל מיוזיק Let Me Move You (From the Netflix film "Work It") - Single by Sabrina Carpenter, אפל מיוזיק Sabrina Carpenter Signs With Island Records, וראייטי, ‏26 בינואר 2021 Sabrina Carpenter Addresses ‘Drivers License’ Drama in New Song, ‘Skin’, וראייטי, ‏22 בינואר 2022 Billboard Staff, Billboard Staff, The 50 Best Albums of 2022: Staff List, Billboard, ‏2022-12-06 (באנגלית אמריקאית) Sabrina Carpenter – Emails I Can't Send, BPI, ‏26 ביולי 2024 Release formats for Emails I Can't Send on July 3, 2022: "EMAILS I CAN'T SEND CD - SIGNED". Sabrina Carpenter Official Store. נבדק ב-3 ביולי 2022. {{cite web}}: (עזרה) "emails i can't send". Apple Music (US). 3 ביולי 2022. נבדק ב-3 ביולי 2022. {{cite web}}: (עזרה)
נקירו אוקוסיימה

נקירו אוקוסיימה (באנגלית: Nkiru Okosieme;‏ נולדה ב-1 במרץ 1972) היא כדורגלנית עבר ניגרית. הייתה ידועה בכינוי "המנהלת" ("The Headmistress"), בשל המנהג שלה לכבוש שערים מכריעים בעזרת ראשה. אוקוסיימה נולדה במרץ 1972 בעיר אוניטשה. כשהייתה בת 19 בלבד, היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת ואף נבחרה כקפטנית לגביע העולם הראשון שנערך ב-1991 בסין. עד היום, היא האדם הצעיר ביותר ששימש כקפטן בתולדות גביע העולם (נשים וגברים). בטורניר עצמו לא הצליחו הניגריות לעבור את שלב הבתים, לאחר שהפסידו בכל שלושת משחקיהן ולא כבשו אף שער. חמש שנים לאחר מכן, אוקוסיימה נכללה בסגל הנבחרת לגביע העולם שהתקיים בשוודיה, אך הפעם ללא תפקיד הקפטנית. את הטורניר היא פתחה בהרכב הראשון, בהפסד 8-0 לנורווגיה, אך בשני המשחקים הבאים כבר ירדה לספסל המחליפים. גם בטורניר זה, ניגריה לא הצליחה להעפיל משלב הבתים וסיימה עם נקודה אחת בלבד. ב-1998, היא כבשה שלושה שערים במסגרת אליפות אפריקה שנערכה בניגריה והובילה את הנבחרת לזכייה בטורניר. הייתה זו הזכייה השלישית ברציפות של הניגריות באליפות, ואוקוסיימה קטפה גם את תואר מלכת השערים. בעקבות הזכייה, העפילה ניגריה לגביע העולם שנערך שנה לאחר מכן בארצות הברית. בטורניר זה, אוקוסיימה ונבחרתה הגיעו עד לרבע הגמר, במה שנחשב להישג הטוב ביותר של ניגריה במסגרת גביע העולם לנשים. אוקוסיימה כבשה שני שערים בשלב הבתים ועוד אחד בהפסד 4-3 ברבע הגמר מול ברזיל. אחרי גביע העולם החליטה אוקוסיימה להישאר ולשחק בארצות הברית, וחתמה בקבוצת "שארלוט ליידי איגלס" החצי-מקצוענית. בשנת 2000 היא שיחקה בכל שלושת משחקיה של ניגריה בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת סידני, אך לא כבשה אף שער. הניגריות הפסידו בכל משחקיהן באולימפיאדה והודחו כבר אחרי הסיבוב הראשון, לאחר שסיימו במקום האחרון בבית. מספר חודשים לאחר מכן זכתה אוקוסיימה עם ניגריה באליפות אפריקה שנערכה בדרום אפריקה. ב-2001 החלה אוקוסיימה ללמוד באוניברסיטת "קלייטון סטייט" בג'ורג'יה, וסיימה באותה שנה כסגנית מלכת השערים של ליגת המכללות השנייה (NCAA D-II). שנתיים לאחר מכן היא השתתפה בגביע העולם הרביעי והאחרון שלה, כשפתחה בשני משחקים בשלב הבתים - מול ארצות הברית ושוודיה. גם בטורניר זה ניגריה לא הצליחה להעפיל לשלב הבא, ואוקוסיימה סיימה את קריירת המונדיאלים שלה עם 11 משחקים ושלושה שערים (שיא לכדורגלנית אפריקאית). נקירו אוקוסיימה, באתר Soccerdonna (בגרמנית) נקירו אוקוסיימה, באתר FootballDatabase.eu Flashback: Meet Super Falcons' Headmistress, באתר Kick442‏, 7 באפריל 2020 Road to Australia & New Zealand 2023 mapped out in Africa, באתר פיפ"א‏, 9 במאי 2021
מספר פיתגורס

באריתמטיקה של שדות, מספר פיתגורס של שדה שווה למספר הריבועים הנחוץ להצגת כל סכום של ריבועים בשדה. מקובל לסמן את מספר פיתגורס של השדה F ב-p(F). כתכונות אריתמטיות רבות אחרות, מספר פיתגורס של שדות עשוי להיות קשה לחישוב. הערך של מספר פיתגורס הוא 1 אם ורק אם כל סכום של ריבועים הוא ריבוע, כלומר השדה הוא שדה פיתגורי. אפשר לסדר שדה אם ורק אם 1- אינו סכום של ריבועים. אם השדה F אינו ניתן לסידור, הגובה שלו הוא מספר הריבועים הנחוץ להצגת 1-. ידוע שהגובה, s(F), הוא תמיד חזקה של 2. עבור שדות שאינם ניתנים לסידור,   s ( F ) ≤ p ( F ) ≤ s ( F ) + 1 {\displaystyle \ s(F)\leq p(F)\leq s(F)+1} . מספר פיתגורס של שדה טורי לורן   C ( ( t ) ) {\displaystyle \ \mathbb {C} ((t))} הוא 2. מספר פיתגורס של שדה המספרים הרציונליים הוא 4 (זהו משפט ארבעת הריבועים של לגרנז', בצירוף העובדה ש-7 אינו ניתן להצגה כסכום של שלושה ריבועים). בכל שדה מקומי, ובכל שדה מספרים שאינו ניתן לסידור, מתקיים   p ( F ) = min ⁡ ( s ( F ) + 1 , 4 ) {\displaystyle \ p(F)=\operatorname {min} (s(F)+1,4)} . בשדה מספרים K הניתן לסידור, מספר פיתגורס הוא 3 אם לכל ראשוני דיאדי הממד של   K P {\displaystyle \ K_{P}} מעל שדה המספרים ה-2-אדיים   Q 2 {\displaystyle \ \mathbb {Q} _{2}} זוגי, ו-4 אחרת. אם K/F הרחבה סופית של שדות ניתנים לסידור, אז   2 ≤ p ( K ) ≤ [ K : F ] p ( F ) {\displaystyle \ 2\leq p(K)\leq [K:F]\,p(F)} . ההתנהגות של מספר פיתגורס עם המעבר לשדה פונקציות אינה ברורה. לא ידוע אפילו האם   p ( K ( x ) ) {\displaystyle \ p(K(x))} סופי לכל שדה K שמספר פיתגורס שלו סופי. חישוב מספר פיתגורס של שדה הפונקציות   R ( x 1 , … , x n ) {\displaystyle \ {\mathbb {R} }(x_{1},\dots ,x_{n})} קשור בבעיה ה-17 של הילברט. ידוע שהמספר הזה אינו עולה על   2 n {\displaystyle \ 2^{n}} ; זה נכון לכל שדה שדרגת הטרנסצנדנטיות שלו מעל שדה סגור ממשית (כגון שדה הממשיים   R {\displaystyle \ \mathbb {R} } ) היא n. ידוע ש-   p ( R ( x ) ) = 2 {\displaystyle \ p(\mathbb {R} (x))=2} (ואפילו   p ~ ( R ) = 2 {\displaystyle \ {\tilde {p}}(\mathbb {R} )=2} , ראו להלן), ו-   p ( R ( x 1 , x 2 ) ) = 4 {\displaystyle \ p(\mathbb {R} (x_{1},x_{2}))=4} . עבור n>2 ידוע רק ש-   n + 2 ≤ p ( R ( x 1 , … , x n ) ) ≤ 2 n {\displaystyle \ n+2\leq p({\mathbb {R} }(x_{1},\dots ,x_{n}))\leq 2^{n}} . בדומה לזה, ידוע ש-   p ( Q ( x 1 , … , x n ) ) ≤ 2 n + 1 {\displaystyle \ p({\mathbb {Q} }(x_{1},\dots ,x_{n}))\leq 2^{n+1}} לכל n>=2 (Jansen). עבור n=1 ידוע ש-   p ( Q ( x ) ) = 5 {\displaystyle \ p({\mathbb {Q} }(x))=5} (Pourchet, 1971). באופן כללי יותר, לכל שדה מספרים ניתן לסידור K מתקיים   p ( K ( x ) ) ≥ p ( K ) + 1 {\displaystyle \ p(K(x))\geq p(K)+1} ; ולכל שדה מספרים K שאינו ניתן לסידור,   p ( K ( x ) ) ≥ s ( K ) + 1 {\displaystyle \ p(K(x))\geq s(K)+1} . עבור   F = Q pyth {\displaystyle \ F={\mathbb {Q} }_{\operatorname {pyth} }} , הסגור הפיתגורי של שדה המספרים הרציונליים,   p ( F ( x ) ) ∈ { 3 , 4 } {\displaystyle \ p(F(x))\in \{3,4\}} . מסמנים ב-   p ~ ( F ) {\displaystyle \ {\tilde {p}}(F)} את הסופרימום של מספרי פיתגורס של ההרחבות הטרנסצנדנטיות מדרגה 1 של F. ידוע ש-   p ~ ( F ) = s ( F ) + 1 {\displaystyle \ {\tilde {p}}(F)=s(F)+1} אם F אינו ניתן לסידור;   p ~ ( Q ) ∈ { 5 , 6 } {\displaystyle \ {\tilde {p}}(\mathbb {Q} )\in \{5,6\}} (Pop, 1991);   p ~ ( R ( ( t ) ) ) = 3 {\displaystyle \ {\tilde {p}}(\mathbb {R} ((t)))=3} .
פריוויליה

פריווילה (באוקראינית: Привілля; ברוסית: Приволье) היא עיר באזור ליסיצ'נסק (אנ'), לוהנסק, אוקראינה. נכון לשנת 2021 מתגוררים בעיר 6,679 תושבים. ב-7 במאי 2022 הפגיזו כוחות רוסים את העיר במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. שני נערים, בני 11 ו-14, נהרגו. מקורות רוסים טענו כי השתלטו על העיר ב-30 ביוני 2022. על פי מפקד האוכלוסין באוקראינה לשנת 2001 מתגוררים בעיר: 50.7% אוקראינים 48.7% רוסים 0.2% בלארוסים 0.1% ארמנים מדיה וקבצים בנושא פריוויליה בוויקישיתוף Russia bombs school in Ukraine village, dozens feared dead - National | Globalnews.ca, Global News (באנגלית אמריקאית) Источник: город Приволье, где ВСУ оборудовали опорный пункт, перешел под контроль ЛНР, tass.ru Проведення чергового Всеукраїнського перепису населення визначено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1542-р "Про проведення у 2023 році Всеукраїнського перепису населення"., www.ukrcensus.gov.ua ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פריוויליה".
פבלו גונסאלס

פבלו גונסאלס חוארס (בספרדית: Pablo González Juárez; נולד ב-12 במאי 1993 באלמוניקאר שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת קשר הכנף בהפועל תל אביב מליגת העל הישראלית. גונסאלס שיחק בקבוצות ויאריאל, וסקה, טולדו, סלמנקה, דוקלה פראג וסיגמה אולומואוץ. ב-5 ביולי 2022 חתם על חוזה לשתי עונות בהפועל תל אביב מליגת העל הישראלית. פבלו גונסאלס, באתר Transfermarkt פבלו גונסאלס, באתר Soccerway פבלו גונסאלס, באתר BDFutbol פבלו גונסאלס, באתר WorldFootball.net פבלו גונסאלס, באתר FootballDatabase.eu איציק כלפי, ‏פבלו גונזאלס חתם רשמית בהפועל תל אביב, באתר ONE‏, 5 ביולי 2022 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פבלו גונסאלס".
גמביט המלכה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גמביט המלכה – סוג של פתיחת גמביט במשחק השחמט שמתפצלת לשני סוגים: גמביט המלכה הנרצה גמביט המלכה הנדחה גמביט המלכה (ספר) – ספר מאת וולטר טוויס משנת 1983 גמביט המלכה (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה משנת 2020 שמבוססת על הספר גמביט (פירושונים) גמביט המלך (סוג של פתיחה בשחמט)
יצחק ארובאש

רבי יצחק ארובאש היה משורר ופוסק הלכה שפעל במאה ה-17 בעיר תטואן שבמרוקו ובעיר ונציה שבאיטליה. הוא חיבר ספרים הממזגים הלכה ואמונה בשירה וחריזה. יצחק נולד בתטואן או בפאס לרבי חנניה ארובאש, דיין וחכם בערים פאס ותטואן שבמרוקו ובן לקהילת המגורשים. רבי יצחק מזכיר את רבותיו ומלמדיו: רבי יעקב הלוי ורבי אברהם אלמושנינו. באמצע המאה ה-17, בעקבות לחץ כלכלי, הוא עזב את מרוקו ועבר לאיטליה, בה התיישב בעיר ונציה, ואולי גם בעיר מנטובה. באיטליה הוא כתב את חיבוריו "זבחי צדק" (ה'תכ"ב) ו"ואמת ואמונה" (ה'תל"ב) ואף היה נחשב בה לאחד מהרבנים. נמצא שחתם על מעשה בית דין בענייני כספים הקשור לקהילת מנטובה יחד עם השד"ר רבי יוסף שליט רקיטי, ובתוספת אישורו של רבי משה זכות. האחרון כתב שירי תהילה לרבי יצחק שנדפסו בראש ספריו (ראו להלן). זבחי צדק - על הלכות שחיטה וטרפות. את ההלכות ערך בשיר וחריזה וסביבן כתב ביאור והביא בו את מקורות ההלכה מהתלמוד עד לאחרוני הפוסקים. הספר נדפס בוונציה בשנת ה'תכ"ב (1661/2). בראש הספר שני שירים המוקדשים למעלת המחבר וחיבורו, מהרבנים: משה זכות ויעקב בן רבי משה הלוי. אמת ואמונה - בו ערך את תרי"ג המצוות ואת שלושה עשר עיקרי היהדות, ואחריהם כתב קיצור ההלכות המעשיות משולחן ערוך אורח חיים ויורה דעה. את ספרו זה הוא ערך בשתי שפות - עברית ואיטלקית. הספר נדפס בוונציה בשנת ה'תל"ב (1671/2). גם בראש הספר זה שני שירים המוקדשים למעלת המחבר וחיבורו, מהרבנים: משה זכות ויעקב בן רבי משה הלוי. בסוף הספר שיר הקדשה נוסף מרבי שלמה חי סארוואל, מגדולי החכמים בוונציה. ספר נוסף מפרי עטו הוא "שיר ידידות", בו הוא ערך בקצרה את ההלכות המופיעות בחלק אורח חיים מהשולחן ערוך בצורה של שיר וחריזה ובתוספת פירוש, לעיתים הוסיף דברי דרוש לפני ההלכות. ספר זה נותר בכתב יד. מגורשים (יהדות מרוקו) יהודי תטואן יהדות פאס יהדות ונציה רבי יצחק ארובאש, זבחי צדק, באתר היברובוקס רבי יצחק ארובאש, אמת ואמונה, באתר היברובוקס "רבי יצחק ארובאש, ספר שיר ידידות" באתר: "כתיב" שעל ידי הספרייה הלאומית. רשימת הפרסומים של רבי יצחק ארובאש, בקטלוג הספרייה הלאומית כך כותב רבי יצחק על אביו בשער ספרו "זבחי צדק" ”החכם השלם הדיין המצויין הכולל... תושב קהילות הקודש קהילות המערב, פיס וטיטואן, מקהילות המגורשים מקאשטילייא”. אביו ידוע כחכם מפורסם מתטואן ופסקיו נזכרו כמה פעמים בספר התקנות של היעב"ץ - בו מקובצות התקנות של חכמי קהילות המגורשים וכן בספרות חכמי מרוקו. ראו גם: רבי יעקב משה טולידאנו, נר המערב עמ' 108, באתר היברובוקס; ויוסף בן נאים, מלכי רבנן בערך על רבי חנניה, באתר היברובוקס. ראו בהקדמה לספרו שיר ידידות באתר: כתיב. יצוין שבתקופה זו ידוע חכם בשם רבי יעקב הלוי שהיה דיין בעיר יחד עם רבי חנניה ארובאש. ראו: רבי יוסף בן נאים, מלכי רבנן, דף יג טור ב, ודף מד ע"א, ירושלים, תרצ"א. בהקדמות לספריו הוא מציין את מפורשות שעזב את מולדתו מרוקו בעקבות לחץ כלכלי ועבר להתגורר בוונציה. ולגבי מנטובה ראו להלן ובהקדמה לספרו "זבחי צדק" בה הוא מתקנא בכשרון השיר של חכמי ונציה "ומנטובה". ראו: שטר בענייני כספים הקשור לקהילת מנטובה. באתר: בידספיריט.