laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מועדון כדוריד באר שבע

מועדון כדוריד באר שבע (או מ.כ. באר שבע) הוא מועדון כדוריד ישראלי מהעיר באר שבע, המתמודד בליגת העל בכדוריד. המועדון הוקם בשנת 2003 כמסגרת חוגים לילדים ונוער על ידי רוני טסלר (שהוא אלוף ישראל לשעבר בהתעמלות קרקע) ובתמיכת עיריית באר שבע בראשותו של יעקב טרנר, לאחר שכמה עשרות שנים לא הייתה מסגרת כדוריד בעיר באר שבע. אולם, קבוצת הבוגרים של המועדון הוקמה ב-2010 בעזרת אבירן שדה שהיה שחקן בקבוצת הנוער של המועדון מספר שנים והמאמן הראשון של קבוצת הבוגרים. בתחילה שיחקה הקבוצה על מגרש אספלט כשרק הוקמה והתחילה את דרכה בליגה השלישית, והמדריכים הראשונים היו סטודנטים, ברובם מאזור המרכז, שהגיעו לבאר שבע ללמוד באוניברסיטה והדריכו ילדים בזמנם הפנוי. לאחר שמחלקת הנוער הוציאה מספר ילדים לנבחרות הנוער, שם המועדון נבנה ברחבי העיר כמועדון העיקרי לכדוריד וצעירים נמשכו לשחק בו. הקבוצה שיחקה 3 עונות בליגה השלישית (הליגה הארצית בכדוריד), כאשר כל השחקנים היו חובבנים שהגיעו לשחק בזמנם הפנוי. ב-2016 זכתה קבוצת נערים ט' של המועדון באליפות המדינה לשכבת הגיל, וחלק משחקנים אלו היוו את השלד של הבוגרים, ושנה לאחר מכן עלתה הקבוצה לליגה הלאומית. אז עברה הקבוצה לשחק באולם האוניברסיטה באוניברסיטת בן-גוריון, ולאחר מכן עברה לשחק באולם הקונכייה המשמש גם את קבוצת הכדורסל של העיר ומכיל 3,000 מקומות. בעונת 2017/2018 הוחלט על ידי העירייה והיו"ר להעמיד תקציב לעליית ליגה, אחרי כישלון לעלות בעונות הקודמות, ובסיום העונה עלתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת העל בכדוריד. הקבוצה אף הצליחה להישאר בליגה בעונת 2018/2019, עונתה הראשונה בליגה הבכירה בישראל, כאשר במהלך העונה עברה לשחק באולם רמות החדש בשכונת רמות בבאר שבע. הקבוצה מפעילה בית ספר לכדוריד בבאר שבע ובנוסף קבוצות נערים ונוער. מאמן ראשי: אבנר דרורי מאמן שוערים: מנהל מקצועי: עמוד הקבוצה, באתר איגוד הכדוריד עולה ליגה: רוני טסלר הופך את החלום לסיפור הצלחה מקומי(הקישור אינו פעיל), אתר mynet באר שבע, 22 בפברואר 2018
אנסטסיוס הרביעי

האפיפיור אנסטסיוס הרביעי (בלטינית: Anastasius IV;‏ 1073 - 3 בדצמבר 1154), נולד בשם קוראדו דמטרי דלה סובורה, היה האפיפיור מ-8 ביולי 1153 עד מותו בשנת 1154. הוא האפיפיור האחרון שנטל את השם "אנסטסיוס" עם בחירתו. דלה סוברה נולד בשנת 1073 ברומא, והיה בנו של בנדיקטוס דלה סוברה, ממשפחת דמטרי, אשר היה פקיד חילוני. הוא מונה על ידי האפיפיור פסקליס השני לקרדינל לא יאוחר מ-1114. בשנת 1127 או 1128 האפיפיור הונוריוס השני מינה אותו לראש המסדר הפרנציסקני בסבינה. הוא השתתף בבחירות האפיפיור הכפולות בשנת 1130, והיה אחד המתנגדים הנחושים ביותר לאנטי-אפיפיור אנקלטוס השני, וכאשר האפיפיור אינוקנטיוס השני נמלט צרפת, הוא הותיר אחריו את דלה סוברה כנציגו באיטליה. בעת בחירתו לאפיפיור ביולי 1153 הוא היה דיקן מועצת הקרדינלים וכנראה החבר המבוגר ביותר של המועצה. במהלך תקופת שלטונו הקצרה הוא מילא את תפקידו של עושה שלום; הוא התפייס עם הקיסר פרידריך הראשון בשאלה הקשה של מינוי "ארכיבישוף מגדבורג" וסיים את המריבה הארוכה, שהשתררה בין ארבעה מבכירי הכנסייה, על מינויו של ויליאם פיצהרברט (הידוע בכינויו ויליאם הקדוש מיורק) לארכיבישוף יורק על ידי שליחתו לפליום למרות ההתנגדות המתמשכת של המסדר הציסטרציאני החזק. האפיפיור אנסטסיוס הרביעי נפטר ב-3 בדצמבר 1154, ובמקומו נבחר הקרדינל ניקולאס מאלבנו כאפיפיור אדריאנוס הרביעי. מדיה וקבצים בנושא אנסטסיוס הרביעי בוויקישיתוף אנסטסיוס הרביעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) http://www2.fiu.edu/~mirandas/bios1127.htm#Suburra Tillmann, H. (1972). "Ricerche sull'origine dei membri del collegio cardinalizio nel XII secolo". RSC. 26: 313–353 [p. 328]. H.W.Klewitz, p. 128 no. 31; Brixius, p. 36 no. 26. His first subscription of the papal bulls took place on 25 February 1114 (Jaffé, p. 478) First subscription as cardinal-bishop on 7 May 1128 (Jaffé, p. 549)
אנדי לוין

אנדרו שאול לוין (באנגלית: Andrew Saul Levin; נולד ב-10 באוגוסט 1960) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת מישיגן. הוא בנו של סנדר לוין ודודו הוא הסנאטור לשעבר קארל לוין. לוין נולד בעיר ברקלי שבמישיגן, בנם של ויקי שלאפר וסנדר לוין. אביו נבחר לבית הנבחרים האמיקאי לראשונה ב-1982, ואנדי גדל עם שתי אחיותיו ג'ניפר ומדלן ועם אחיו מתיו. הוא למד בויליאמס קולג', והשלים לימודי תואר שני בשפות ותרבות אסייתיות באוניברסיטת מישיגן. בנוסף, ישלו תואר דוקטור במשפטים מבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. ב-2006 התמודד לוין אל הסנאט של מישיגן מטעם המפלגה הדמוקרטית, אך בבחירות הכלליות הפסיד למועמד המפלגה הרפובליקנית ג'ון פאפאג'ורג' בפער של כ-0.6%. אחרי הבחירות הוא ניהל את תוכנית "Voice@Work", מיזם העוסקת בהרחבת חברויות באיגודי עובדים. ב-2007 מונה בידי מושלת מישיגן ג'ניפר גרנהולם לסגן מנהל מחלקת האנרגיה, העבודה והצמיחה הכלכלית של מישיגן (DELEG). הוא פיקח על תוכנית "אף עובד לא נותר מאחור", אשר סיפק הכשרה מקצועית לעובדים מובטלים. ב-2009 הודיעה גרנהולם כי בכוונתה למנותו לקצין כוח העבודה הראשי ב-DELEG. ב-2010 הוא מונה למנהל ה-DELEG דה פקטו, והוא שימש בתפקיד עד לתום כהונת ממשל גרנהולם ב-2011. לוין ייסד את חברת האנרגיה הנקייה "לוין אנרג'י פרטנרס LLC" ושימש כנשיא חברת "לין & גרין מישיגן". במהלך בחירות 2018 בארצות הברית, התמודד לוין לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מישיגן, אותו היה מיוצג בשנים 2013–2019 בידי אביו, סנדר. בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית גבר על חבר בית המחוקקים של מישיגן אלן ליפסון ועל עורך הדין מרטין ברוק. בבחירות הכלליות ניצח את איש העסקים קלאודיוס סטרנס, ונבחר לבית הנבחרים. ב-3 בינואר 2019 הושבע לתפקידו. בבית הנבחרים הוא חבר בוועדה לענייני חוץ ובוועדת החינוך והעבודה. בהבחירות המקדימות לשנת 2022, הפסיד לוין את מועמדותו לעמיתתו הדמוקרטית היילי סטיבנס. כציוני ולשעבר מנהיג בית כנסת הידוע בדעותיו הביקורתיות על ממשלת ישראל, איפא"ק סירבה לתמוך בהתמודדותו של לוין, גייסה סכומים ניכרים מתורמים תומכי דונלד טראמפ, ומימנה קמפיין נגטיבי בסך 4 מיליון דולר אמריקאי נגדו. באיפיא"ק הביעו תמיכה במועמדותה של סטיבנס, ואליהם הצטרפו ארגונים יהודיים אחרים בהם "Pro-Israel America" ,"Democratic Majority for Israel", ו-"Jewish Dems". בינואר 2023 תמה כהונתו בקונגרס. מדיה וקבצים בנושא אנדי לוין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדי לוין (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מסע הבחירות של אנדי לוין לבית נבחרים (באנגלית) אנדי לוין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנדי לוין, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) חיים איסרוביץ', ‏נשיאת בית כנסת ושני חיילים: הישגים לקהילה היהודית בבחירות אמצע הקדנציה, באתר מעריב אונליין, 7 בנובמבר 2018 ג'ונתן אלן, Rep. Haley Stevens ends Levin political dynasty in brutal Democratic primary, באתר NBC News‏, 2 באוגוסט 2022 (באנגלית) מליסה נאן בורק, Pro-Israel group AIPAC endorses Rep. Stevens in Democratic primary, באתר The Detroit News‏, 3 במרץ 2022 (באנגלית) מארק רוד, Jewish groups, voters poised for large role in Levin-Stevens showdown in Michigan, באתר The Jewish Journal of Greater Los Angeles‏, 7 בינואר 2022 (באנגלית)
אאוגניוס השלישי

אאוגניוס השלישי (בלטינית: Eugenius III;‏ 1080 – 8 ביולי 1153) היה האפיפיור מ-15 בפברואר 1145 עד מותו. נולד בשנת 1080 בפיזה כברנרדו דה פיזה (Bernardo da Pisa), והשתייך למשפחת פייגנלי די מונטמגנו, שהשתייכה לאריסטוקרטיה של פיזה. בין מאי 1134 לפברואר 1137 הוא הוסמך לכמורה על ידי האפיפיור אינוקנטיוס השני, שהתגורר באותה תקופה בפיזה. בהשפעתו של ברנאר מקלרבו הוא נכנס למסדר הציסטרציאני במנזר קלירבו בשנת 1138. שנה לאחר מכן הוא חזר לאיטליה כמנהיג הקהילה הסיסטרציאנית בסקנדיגליה. בסתיו 1140 האפיפיור אינוקנטיוס השני מינה אותו כאב המנזר של סן אנסטסיו בטרה פונטנה מחוץ לרומא. מכמה כרוניקות עולה כי הוא מונה לחבר במועצת הקרדינלים, אבל העדויות האלה נבעו כנראה מבלבול. לאחר רצח האפיפיור לוקיוס השני הוא נבחר באותו היום לאפיפיור בשם אאוגניוס השלישי, וזאת לאחר שאף אחד לא התמודד על המשרה מולו, בשל הסכנה הרבה שהיא נשאה עמה באותה העת. כמה ימים לאחר מכן הוא ברח בפעם הראשונה מרומא, כאשר הסנאט הרומי היה עוין לשלטון האפיפיור. כתוצאה מכך, הוא גם היה יכול להתנגד למתקפתו של יריבו ארנולד מברשיה, שדרש ויתור על כוח הכנסייה. מאחר שאאוגניוס ברח מספר פעמים מרומא, הוא בילה שם רק חלק קטן מתקופת שלטונו. במהלך שנת 1145 הופיעה בחצרו של האפיפיור אאוגניוס השלישי משלחת של אצילים צלבניים בראשם הוגו בישוף מנסיכות אנטיוכיה – המדינה הצלבנית שעמדה עתה חשופה לאיום המוסלמי. משלחות אחרות נשלחו לצרפת בה ראו הצלבנים מדינה – אם או אפילו מולדת שנייה. במקביל הגיעו לחצר האפיפיור משלחת של אנשי דת ארמנים שהביאו לפניו את מצוקת בני עמם שהיו האוכלוסייה הנוצרית העיקרית ברוזנות האבודה. בשנת 1145 הוציא אאוגניוס קול קורא למסע צלב. קול קורא זה עורר – בסיכומו של דבר - את תושבי אירופה לצאת במסע מחודש לכוון מזרח אך השפעותיו התאולוגיות והחוקיות מרחיקות לכת הרבה מעבר לכך. האפיפיור אאוגניוס השלישי ראה מול עיניו את דמותו ודוגמתו של האפיפיור אורבנוס השני ואכן ציטוטים מנאומו של אורבנוס השני הם הבסיס לאיגרת. האיגרת הניחה את הבסיס לזכויות הצלבנים. מבסיס זה תצמח תורת האינדולגנציות העתידה –בתורה להיות הבסיס לרפורמציה הפרוטסטנטית. בדבריו פורש האפיפיור את חסותו על הצלבנים בדרכם אל ארץ הקודש. הם משפחתם ורכושם נהנים מהגנת הכנסייה, הריבית על חובותיהם נשמטת וחובותיהם מוקפאים. בנוסף על זכויות אלו הכריז האפיפיור כי ההשתתפות במסע הצלב היא – הלכה למעשה - סקרמנט האינדולגנציה (בלטינית: Indulgentia) - כתב מחילה . בכך יצר האפיפיור את התקדים והקביעה כי לכנסייה הקתולית הסמכות מישו והקדושים לנהל את "אוצר הסליחות" על פני אדמות. בשנת 1146 החל מסע הצלב השני, שבראשו עמדו לואי השביעי, מלך צרפת וקונראד השלישי, מלך גרמניה, אולם למרות כמה הצלחות קטנות, מסע הצלב לא הצליח, ולא מילא את התקוות הרבות שנתלו בו. באותה העת נערכו גם מסע הצלב הונדי בצפון גרמניה כנגד הסלאבים, ומסע צלב בחצי האי האיברי נגד המורים, שאמנם לא זכו להצלחה רבה, אולם היוו פתח למסעים נוספים שבאו בעקבותיהם וזכו להצלחה רבה יותר. כמה חודשים לפני מותו, חתם אאוגניוס השלישי. ב-23 במרץ 1153 על הסכם עם הקיסר פרידריך ברברוסה - חוזה קונסטנץ, אשר כלל את עזרת הקיסר נגד הרומאים המורדים. אולם, ב-8 ביולי אותה שנה מת אאוגניוס, עוד בטרם הספיק ברברוסה לעבור עם צבאו לרומא, ובמקומו נבחר לאפיפיור אנסטסיוס הרביעי. מדיה וקבצים בנושא אאוגניוס השלישי בוויקישיתוף אאוגניוס השלישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בינגו סמית'

רוברט "בינגו" סמית' (באנגלית: Robert "Bingo" Smith;‏ 26 בפברואר 1946 – 26 באוקטובר 2023) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1969–1980. ממוצעיו לאורך הקריירה היו 12.6 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק. בדצמבר 1979 הופרשה גופייתו, עם המספר "7", על ידי קליבלנד קאבלירס. סמית' נולד בעיר ממפיס שבטנסי, ובין השנים 1966–1969 למד באוניברסיטת טלסה אשר בטלסה, אוקלהומה. בעונתו השלישית והאחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם סמית' ממוצעים של 24.5 נקודות ו-10.3 ריבאונדים למשחק, וזכה בתואר "שחקן העונה של מחוז ה-MVC". בדראפט ה-NBA‏ 1969 נלקח סמית' בבחירה השישית, על ידי סן דייגו רוקטס. לאחר עונה אחת עם הרוקטס נבחר בדראפט ההרחבה של שנת 1970 על ידי קליבלנד קאבלירס, לקראת עונת הבכורה של המועדון. ב-9 העונות הבאות היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצד אוסטין קאר, עם ממוצע כולל של 13.3 נקודות למשחק. בעונת 1974/1975 הוביל את קלעי קבוצתו עם 15.9 נקודות למשחק. בעונת 1975/1976 העפיל עם קליבלנד לשלב הפלייאוף, לראשונה בתולדותיה, ואף סייע לה לגבור על וושינגטון בולטס בסיבוב הראשון, בתוצאה 3–4. בעת עזיבתו את הקאבלירס בשנת 1979 הוביל את שחקני המועדון בסך נקודות (9,513), וניצב במקום השני באסיסטים (1,566) ובמקום השלישי בריבאונדים (3,057). באוקטובר 1979 הועבר סמית' בטרייד לסן דייגו קליפרס, ולאחר עונה אחת במדיה פרש ממשחק. באפריל 2009 סבל סמית' משבץ מוחי, אשר פגע בפלג גופו הימני וגרם לו לשיתוק חלקי. נפטר ב-26 באוקטובר 2023. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות ה-NBA של סמית', באתר basketball-reference.com ביוגרפיה, באתר הקאבלירס ממוצעי המכללות של סמית', באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1969, באתר basketball-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט ההרחבה 1970, באתר basketball-reference.com Bingo Smith travels the hard road back from a stroke, באתר cleveland.com,‏ 16 בינואר 2011
נזה סוטרה

נזה סוּטֶרה (באנגלית: Naza Sutera) היא מכונית סופרמיני האצ'בק המוגדרת כמכונית עירונית מתוצרת יצרנית הרכב המלזית Naza Automotive Manufacturing (אנ') (שם רשמי: Naza Automotive Manufacturing Sdn Bhd (NAM)), חברת בת של הקונצרן המלזי Naza (אנ') בשותפות עם קבוצת PSA, אשר יוצרה בין השנים 2006–2011. קבוצת "Naza" (שם רשמי: "Naza Group of Companies") של חברות הוא קונצרן מלזי המעורב בסוגים רבים של עסקים החל ממודעות לחינוך. הקבוצה החלה לפעול בשנת 1975 כחברה למסחר מוטורי. מגזר המכוניות נותר המגזר החשוב ביותר עבור הקבוצה. לקבוצה יש חטיבות עסקיות, כולל כלי רכב ואופניים, הפקה ממונעת, ייצור, פיתוח רכוש, מזון ומשקאות, אירוח, שירותי תחבורה, שירותי לימוזינה, חינוך כלי רכב, מטעים, הפצת סיגריות ושירותים לא פיננסיים. הקבוצה נוסדה והונהגה על ידי איל העסקים המלזי "SM Nasimuddin SM Amin" (אנ') עד מותו ב-1 במאי 2008. החברה הוקמה בשנת 2002 ובשנת 2003 החלה בנייתו של מפעל הייצור של קבוצת נזה. מפעל הייצור נבנה על שטח של 140 דונם של קרקע כולל מפעל הרכבה, שתי קומות משרדים, מסלול בדיקה, מגרשים עבור ספקים, חדרי לינה לאנשי הצוות מתקני נופש. עד ספטמבר 2011 יוצרו 150,000 כלי רכב. מספר העובדים בשנת 2011 עמד על 1,000. קבוצת PSA הצרפתית מחזיקה 56% ממניות החברה, ואת 44% הנותרים "Naza Group of Companies". דגם ה"נזה סוטרה" הוצג ב -22 באפריל 2006 על ידי ראש ממשלת מלזיה "Abdullah Ahmad Badawi" (אנ'). דגם ה-"נזה סוטרה" מבוסס על דגם "Hafei Lobo" (אנ') שיוצר על ידי יצרנית הרכב הסינית "Hafei" (אנ') (שם רשמי: "Hafei Motor Co., Ltd") שעוצב על ידי פינינפארינה האיטלקית. יוצרו 30,000 יחידות. 5 דלתות - האצ'בק. מנוע קדמי. מנוע בנזין. 2 כריות אוויר. חגורות בטיחות מתכווננות לגובה. מערכת MP3 כולל תקליטור + 6 רמקולים. מושבים אחוריים: קיפול 40/60. קיבולת מכל דלק - 40 ליטר. דגם ה-"נזה סוטרה" מיוצא ל: בריטניה, קפריסין, מלטה, פקיסטן ונפאל. ב-17 בדצמבר 2007, פרסם היצרן את דגם ה-"Naza Forza" המהווה גרסה מעודכנת של ה"נזה סוטרה" המקורי, עם עד 600 שינויים במכונית המקורית. מדיה וקבצים בנושא נזה סוטרה בוויקישיתוף חברת nazacorp web.archive.org/web/20080612070729 היצרן Naza Automotive Manufacturing - יצור של 150,000 כלי רכב עד ספטמבר שנת 2011 nam.com.my/press-11-09-22.html "נזה סוטרה" autoexpress.co.uk/car-reviews/16486/naza-sutera "נזה סוטרה" דגם GX - תמונה mudah.my/Naza+SUTERA+1+1+GX+M+LUXURY+H+SPEC+15+SPORT "נזה סוטרה" כולל תמונה oneshift.com/new-cars/car-specs/2080/naza-sutera ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נזה סוטרה".
Sound of Silence (שיר של דאמי אים)

"Sound of Silence" (בעברית: "צליל הדממה") הוא שירה של הזמרת האוסטרלית-קוריאנית דאמי אים. השיר נכתב על ידי אנתוני אגיזי ודוד מוסומקי מהצמד DNA Songs (אנ'). השיר ייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2016 שהיה בסטוקהולם, שוודיה. השיר זכה במקום השני עם 511 נקודות. השיר זכה בפרסי מרסל בזנסון בקטגוריית פרס המלחין. מידע על היצירה "Sound of Silence" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Sound of Silence" באתר יוטיוב Here's A Taste Of What Australia's Eurovision 2016 Song Sounds Like - Music Feeds, web.archive.org, ‏2016-03-10 "Dami readies Sound of Silence". Auspop. 10 במרץ 2016. אורכב מ-המקור ב-10 במרץ 2016. נבדק ב-10 במרץ 2016. {{cite news}}: (עזרה) Vincent, Peter (10 במרץ 2016). "Eurovision 2016: Dami Im to tackle song contest with Sia-like power ballad Sound of Silence". The Sydney Morning Herald. אורכב מ-המקור ב-10 במרץ 2016. נבדק ב-10 במרץ 2016. {{cite news}}: (עזרה) Corner, Lewis (10 במרץ 2016). "Eurovision 2016: Australia's Dami Im has a big ballad for Stockholm". דיגיטל ספיי. אורכב מ-המקור ב-10 במרץ 2016. נבדק ב-10 במרץ 2016. {{cite news}}: (עזרה)
ריצ'רד הל

ריצ'רד הל (באנגלית: Richard Hell; נולד ב-2 באוקטובר 1949, בלקסינגטון, קנטקי), בעבר ריצ'רד מאיירס, הוא זמר אמריקאי. הל הוא אחת הדמויות המשמעותיות ביותר בסצנת הפאנק בניו יורק ואחד הפאנקיסטים הראשונים (הוא נהג ללבוש בגדים קרועים). ב-1974 הקים את להקת הנאון בויס עם טום ורליין, וכעבור זמן קצר שונה שמה של הלהקה לטלוויז'ן. הוא עזב את הלהקה ב-1975, ומיד הקים את להקת ההרטברייקרס עם ג'וני ת'נדרס וג'רי נולן מניו יורק דולס. גם את הלהקה הזאת עזב לאחר זמן קצר, והקים את להקת הליווי שלו, הווידוידס (Voidoids). יחד עם הלהקה הזו הוציא ב-1977 את אלבום הבכורה שלו, Blank Generation. אלבומו הבא, Destiny Street, יצא רק ב-1982, ולאחריו התעסק הל בשירה ובתפקידים קטנים בסרטים בשנות ה-80, ובהם "אין פיקניק", סרטו העצמאי של פיליפ הארטמן, לצד סטיב בושמי ולואיס גוזמן. ב-1992 חזר למוזיקה כחבר בלהקת הדים סטארס, יחד עם חברים מסוניק יות', שהוציאה אלבום יחיד על שמה. ב-1995 הוציא דיסק בו הוא קורא את סיפורו "Go Now", והמשיך לעסוק בשירה, להוציא ספרי שירה ולקרוא באירועים ציבוריים. ב-2000 איחד את הווידוידס להקלטת שיר חדש, "Oh". בין שיריו המוכרים: "Blank Generation", "Love Comes in Spurts", "Chinese Rocks", "The Kid with the Replaceable Head" מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד הל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד הל ריצ'רד הל, ברשת החברתית פייסבוק ריצ'רד הל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריצ'רד הל, באתר ספוטיפיי ריצ'רד הל, באתר AllMusic (באנגלית) ריצ'רד הל, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריצ'רד הל, באתר Discogs (באנגלית) ריצ'רד הל, באתר Songkick (באנגלית) ריצ'רד הל, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינוקנטיוס השני

אינוקנטיוס השני (בלטינית: Innocentius II;‏ מת ב-24 בספטמבר 1143) היה האפיפיור מ-14 בפברואר 1130 עד מותו. גרגוריו פפרסקי נולד ברומא, למשפחת אצולה מקומית. האפיפיור אורבנוס השני מינה אותו לקרדינל דיאקון ב-1088, ובתפקיד זה, הוא התלווה לאפיפיור גלסיוס השני כשנסע לצרפת. הוא נבחר על ידי האפיפיור קאליקסטוס השני למשימות חשובות וקשות, כמו זו שבה נשלח לוורמס לסיום קונקורדט וורמס, הסכם השלום שנעשה עם הקיסר היינריך החמישי בשנת 1122, והסכם השלום עם ממלכת צרפת בשנת 1123, עם המלך לואי השישי. ב-1130, כשהאפיפיור הונוריוס השני שכב גוסס, החליטו הקרדינלים להפקיד את הבחירות בפני ועדה של שמונה אנשים ובראשם הקנצלר האפיפיורי היימריק, שהמועמד שלו, הקרדינל גרגוריו פפרסקי, נבחר בחופזה לאפיפיור אינוקנטיוס השני, וב-14 בפברואר, יום לאחר מותו של הונוריוס, הוא הוכתר. הקרדינלים האחרים הודיעו כי אינוקנטיוס לא נבחר בבחירה חוקית, והקרדינל פייטרו פיירליוני, רומאי שמשפחתו הייתה אויבת של היימריק, נבחר ונטל את השם אנקלטוס השני. קבוצת תומכיו של אנקלטוס הייתה חזקה דיה להשתלט על רומא, ואינוקנטיוס ברח צפונה. בהתבסס על רוב פשוט של מכללת הקרדינלים כולה, אנקלטוס היה האפיפיור הנבחר בקאנו, ואינוקנטיוס היה אנטי-אפיפיור. עם זאת, כלל זה השתנה על ידי המועצה הלטראנית השנייה בשנת 1139, ולכן אינוקנטיוס נחשב לאפיפיור לגיטימי. ברנאר מקלרבו נלחם לטובת האפיפיור אינוקנטיוס, ובכך הוא זכה לתמיכתם של צרפת ואנגליה נתמכת; אולם אלנקלטוס, שנתמך על ידי הנורמנים הסיציליאנים, זכה לעמדה חזקה יותר של כוח בתוך איטליה. המלך הגרמני לותאר השלישי לא התלבט בשאלה האפיפיורית, ועל פי התעקשותו של נורדברט מקסנטן, ארכיבישוף מגדבורג, תמך באינוקנטיוס ואף עבר עם צבאו לאיטליה. ב-4 ביוני 1133 הוא הוכתר ברומא לקיסר על ידי אינוקנטיוס, אבל החגיגות התקיימו בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו, מאחר שבזיליקת פטרוס הקדוש הייתה כבושה על ידי אנקלטוס השני. בשנת 1134 גייס אינוקנטיוס את בישופי לונד בהנהגת הקיסר לותאר השלישי, ובכך זכה לתמיכת הכנסייה הסקנדינבית וארכיבישוף המבורג-ברמן. לאחר שובו של לותאר לגרמניה, גורש אינוקנטיוס לפיזה, שם נשאר עד 25 בינואר 1138, עד מותם של אנקלטוס ויורשו, האנטי-אפיפיור ויקטור הרביעי. ב-29 במרץ 1139 אישר האפיפיור אינוקנטיוס בבולה אפיפיורית את הקמת מסדר האבירים הטמפלרים. באותה שנה התקיימה המועצה הלטראנית השנייה, שאותה גינו רוג'ר השני, מלך סיציליה. קצת מאוחר יותר, אינוקנטיוס עמד בראש צבא נגד רוג'רו, אבל נתפס בשבי והוצרך להכיר בדרישות רוג'רו. אחר כך, עם זאת, אינוקנטיוס היה יכול לחזור לרומא, שם הוא השיג בשנותיו האחרונות תחייה תרבותית של העיר. הוא מת ב-24 בספטמבר 1143, וסלסטינוס השני נבחר במקומו. מדיה וקבצים בנושא אינוקנטיוס השני בוויקישיתוף אינוקנטיוס השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) =
Deja Tus Besos

"Deja Tus Besos" (בעברית: "עזוב את הנשיקות שלך") הוא סינגל שהוקלט על ידי זמרת הרגאטון הדומיניקנית נאטי נטשה. השיר יצא לאור ב-14 ביוני 2019, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין ופינה רקורדס, כסינגל מתוך אלבום הבכורה שלה, IlumiNATTI. במקור, יצא השיר כבר ב-15 בפברואר באותה השנה, אך מאוחר יותר החליטה נטשה להוציא אותו כסינגל העשירי מתוך אלבום הבכורה שלה. השיר נכתב על ידי נאטי נטשה, גבי מיוזיק, רפאל פינה, וואלי TMW ומייקי טון והופק על ידי גבי מיוזיק גם כן. השיר הוא שיר בסגנון הפופ הלטיני, המשלב גם את סגנון הרגאטון, המאפיין שירים נוספים מתוך אלבום הבכורה שלה. נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר בספוטיפיי עומד על למעלה מ-10 מיליון. גרסת הרמיקס של "Deja Tus Besos" צברה למעלה מ-18 מיליון השמעות בספוטיפיי. טרם הוציאה את הווידאו קליפ הרשמי של השיר, העלתה נאטי נטשה לערוץ היוטיוב שלה את האודיו שלו, בו ניתן לראות את עטיפת האלבום. כמו כן, במהלך צאתו כסינגל, פרסמה נטשה ברשתות החברתיות קטעים מתוך הקליפ שלו, שיצא לבסוף ב-3 ביולי 2019. הקליפ יצא עבור הרמיקס בלבד ולא עבור השיר המקורי. נכון לספטמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-65 מיליון צפיות. סרטון השיר "Deja Tus Besos" באתר יוטיוב ilumiNATTI by Natti Natasha, Genius (באנגלית) Deja Tus Besos, נבדק ב-2020-04-09 Deja Tus Besos - Remix, נבדק ב-2020-04-09 Natti Natasha - Deja Tus Besos (Official Audio) Natti Natasha x Chencho Corleone - Deja Tus Besos (Remix) 💋 (Official Video) ilumiNATTI by Natti Natasha (באנגלית בריטית), 2019-02-15, נבדק ב-2021-09-25 Deja Tus Besos by Natti Natasha (באנגלית בריטית), 2019-02-15, נבדק ב-2021-09-25 Deja Tus Besos (Remix) - Single by Natti Natasha & Chencho Corleone (באנגלית בריטית), 2019-07-03, נבדק ב-2021-09-25
פיטר ראביט 2

פיטר ראביט 2 (באנגלית: Peter Rabbit 2: The Runaway, בתרגום חופשי: פיטר הארנב 2: המרוץ) הוא סרט קומדיה והרפתקאות אמריקאי-בריטי, המורכב בחלקו מלייב אקשן ובחלקו מהנפשה ממוחשבת שעומד לצאת לאקרנים ב-12 בפברואר 2021 בממלכה המאוחדת וב-11 ביוני 2021 בארצות הברית. הסרט יבוים על ידי ויל גלוק, ויככבו בו דונל גליסון, רוז ביירן וג'יימס קורדן בתפקיד פיטר. זהו סרט המשך לפיטר ראביט משנת 2018. דונל גליסון - תומאס מקגרגור, אחיינו של מר מקגרגור. רוז ביירן - ביאטריקס "בי" פוטר, שכנתו חובבת החיות של מר מקגרגור. דמות זו היא בת דמותה של הסופרת ביאטריקס פוטר. דייוויד אוילאו - נייג'ל באסיל ג'ונס ג'יימס קורדן - פיטר ראביט מרגו רובי - פלופסי ראביט אליזבת דביקי - מופסי ראביט ב-4 במאי 2018, סוני חשפה כי היא מתכננת סרט המשך ל"פיטר ראביט". בפברואר 2019 נחשף כי דייוויד אוילאו ישתתף בסרט ההמשך ודונל גליסון ורוז ביירן יחזרו לגלם את דמותם מהסרט הקודם. תחילת צילומי הסרט החלו בפברואר 2019. במקור, הסרט היה צפוי לצאת לאקרנים ב-27 במרץ 2020 בממלכה המאוחדת וב-3 באפריל בארצות הברית, אולם בעקבות התפרצות נגיף קורונה-ווהאן הסרט נדחה ל-7 באוגוסט 2020. לאחר מכן הסרט נדחה ל-15 בינואר 2021. ולאחר מכן הסרט נדחה ל-11 ביוני 2021. מדיה וקבצים בנושא פיטר ראביט 2 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיטר ראביט 2 פיטר ראביט 2, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיטר ראביט 2, ברשת החברתית אינסטגרם "פיטר ראביט 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פיטר ראביט 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פיטר ראביט 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "פיטר ראביט 2", באתר Metacritic (באנגלית) "פיטר ראביט 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פיטר ראביט 2, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Kit, Borys (4 במאי 2018). "'Peter Rabbit 2' in the Works From Sony Pictures". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-5 במאי 2018. {{cite news}}: (עזרה) Kroll, Justin (22 בפברואר 2019). "David Oyelowo Joins the Cast of Sony's 'Peter Rabbit' Sequel (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-27 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Why they're turning a corner of Centennial Park into a little English village". smh.com.au. 1 בדצמבר 2018. נבדק ב-27 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Peter Rabbit 2". Production List. נבדק ב-27 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "'Peter Rabbit 2' Pushed to August Over Coronavirus Fears (Exclusive)". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-2020-03-10. Galuppo, Mia (30 במרץ 2020). "Sony Delays Release of 'Morbius,' 'Ghostbusters,' More Films Due to Coronavirus". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-2020-03-31. נבדק ב-30 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) Sony’s ‘Cinderella’ Dances To Summer, ‘Ghostbusters: Afterlife’ To Fall, ‘Uncharted’ Eyes 2022 & More