laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גליק

גליק (בגרמנית: Glück) הוא שם משפחה גרמני ויהודי, שפירושו בגרמנית וביידיש "מזל ברוך" או אושר. שם זה היה נפוץ אצל יהודי אירופה לקריאת שם אשה בשם גליקכן או גליקל כגון הסופרת היהודיה האשכנזיה גליקל מהמלין שתרגומו מיידיש הוא מזל טוב.[דרוש מקור] כמו כן שם זה נפוץ כיום באירופה כגון שמה של הזמרת היווניה גליקריה ששיריה הפכו ללהיטים בישראל. האם התכוונתם ל... גליק – מותג שוקולד ישראלי שמשווק כיום תחת השם "קליק" אברהם יצחק גליק – מגדולי רבני הונגריה, מחבר הספרים, באר יצחק, ויד יצחק אריה גליק – אתלט ישראלי, ייצג את ישראל באולימפיאדת הלסינקי (1952) גליקל (גינז) איגר – בת הנגיד רבי יצחק (איציק) מרגלית מליסא ואשת חבר בזיווג ראשון להגאון הגרעק"א הרב עֲקִיבָא (גינְז) אֵיגֶר ראב"ד פוזן דור גליק – עיתונאי ישראלי, שליח ערוץ עשר לאירופה הירש גליק – משורר ופרטיזן יהודי, מחבר "המנון הפרטיזנים היהודים" חיים גליק – מנהל ישראלי, מנכ"ל נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים יחיאל יצחק סג"ל גליק – רב ומנהל כללי וספרא דדייני ורב דקהל בית אברהם ורב בהתאחדות הרבנים יצחק גליק – גינקולוג, מעוטר עיטור המופת יצחק גליק – ד"ר, מומחה רפואי, ממובילי רפואת החירום בישראל יהודה יהושע גליק – חבר הכנסת מטעם הליכוד, פעיל למען הר הבית יהודה ישעיהו גליק – רב ציוני דתי, אב"ד בבית הדין הרבני באריאל ובעבר שימש כדיין בבית הדין הרבני טבריה צפת, אב"ד בבית הדין הרבני בפתח תקווה ור"מ בישיבת ברכת משה במעלה אדומים יפעת גליק – עיתונאית ישראלית לואיז אליזבת גליק – משוררת אמריקאית-יהודייה זוכת פרס פוליצר לשירה (1993), פרס הספר הלאומי, ועוד לי את גליק – שחקנית ישראלית ליבליך-מוזר-גליק – משרד עורכי דין השוכן בתל אביב ומתמקד בדיני תקשורת וקניין רוחני, ובפרט בייצוגם של אמצעי תקשורת ועובדיהם בתביעות לשון הרע ותביעות נוספות נלסון גליק – ארכאולוג אמריקני, רב רפורמי ומחנך, מראשוני הארכאולוגים של ארץ ישראל נעילה אליין גליק-קרליבך – ילידת טורונטו אשת הרב המרקד הרב שלמה קרליבך ואם בנותיה הפייטניות חנה נדרה אמרה נפשי ונשמה טהורה שלוחה אסתר קמיל גליק – כדורגלן פולני קרולין גליק – עיתונאית ופובליציסטית ישראלית שירלי גליק – דוגמנית ישראלית שמעון גליק – דיקן הפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב שמואל צבי גליק – רב וראב"ד הברונקס ניו יורק וראש הרבנים שם, מהדיר תלמוד העין יעקב לשפה האנגלית שמואל גליק – פרופסור מן המניין וראש מכון שוקן למחקר היהדות ופרופסור לספרות ההלכה ותולדות החינוך היהודי במכון שכטר למדעי היהדות. חוקר פעיל וביבליוגרף של ספרות השאלות והתשובות ומתעד שרידי תשובות קדומים מכתבי יד שלא זכו לפרסום שרה פאיאנס-גליק – מחנכת לגיל הרך ומפקחת על גני ילדים גליק (חברה) – חברת אופנה ישראלית העוסקת בייצור ושיווק ביגוד ואבזרי אופנה, ועיקר פעילותה בתחום בגדי הים גלוק גליקמן גליקסמן במקורות ספורים היא נקראת "גליקכֶן" או "גליקכֶה" – צורה בגרמנית עילית עמירם ברקת, ‏דירקטוריון נת"ע בחר בחיים גליק למנכ"ל החברה, באתר גלובס, 3 באוקטובר 2019
כלי נגינה אלקטרוניים

כלי נגינה אלקטרוניים הם כלים להפקת צלילים המערבים רכיבים חשמליים בתהליך ההפקה. כלים כאלה הומצאו כבר בשנים הראשונות של המאה ה-20, אך הפכו לפופולריים רק בשנות החמישים. ישנם שני סוגים עיקריים של כלי נגינה אלקטרוניים: כלים אלקטרו אקוסטיים – כלים בהם הפקת הצליל נעשית על ידי כלי נגינה רגיל, ולאחר מכן מוגבר הצליל ועובר שינויים באמצעות רכיבים חשמליים. לדוגמה: גיטרה חשמלית. כלים אלקטרוניים – כלים בהם הפקת הצליל מבוצעת ישירות על ידי רכיבים חשמליים. לדוגמה: סינתיסייזר. מדיה וקבצים בנושא כלי נגינה אלקטרוניים בוויקישיתוף כלי נגינה אלקטרוניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הכח תל אביב

הכח תל אביב הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר תל אביב בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, שהוקמה בשנת 1934 והמשיכה לשחק גם לאחר קום מדינת ישראל, עד להתמזגותה עם מכבי רמת גן, ליצירת "הכח מכבי רמת גן" שהיום נקראת הכח עמידר רמת גן. ב-1934 קמה התארגנות של יוצאי קבוצת הכח ברלין שהיגרו לארץ ישראל בתקופת המנדט, ביוזמתו של אגון יון (שהיה שופט כדורגל בכיר) וארתור באר. הם אספו חלק מהשחקנים לשעבר שנאלצו לפרוש מהקבוצות האירופאיות בעקבות האנשלוס והתגברות האנטישמיות באירופה. ב-1934, כבר בשנתה הראשונה, נרשמה קבוצת "הכח תל אביב" בהתאחדות לכדורגל ושיחקה בליגה הראשונה בעונת 1934/1935, כשנה לאחר הקמתה, תחת שרביטו של המאמן א. לוינגר, שחקן מקצועי מברטיסלאבה. בעונתה השנייה, 1935/1936 סיימה הכח תל אביב כסגנית האלופה הארץ-ישראלית (הליגה הבכירה בישראל לפני קום המדינה) שנייה רק למכבי תל אביב שזכתה באליפות ההיסטורית הראשונה שלה. בשנים הבאות הצטרפו אליה כוכבים מהליגה הארץ ישראלית כמו וילי ברגר, פרי נויפלד, וליאו גליה. בשנת 1935 סיימה גם כסגנית מחזיקת הגביע הארץ ישראלי (כיום הוא גביע המדינה בכדורגל), לאחר שהפסידה בגמר הגביע 1-0 למכבי פתח תקווה. עונת 1944/1945 הייתה העונה האחרונה של הקבוצה בליגה הראשונה לפני קום המדינה, והיא סיימה כאחרונה בליגה. ב-1943, מועדון אחר שנקרא "הכח תל אביב 1909" נוסד על ידי יוצאי הכח וינה (נקרא כך על מנת לתת את הבכורה להכח תל אביב שנוסדה ראשונה בארץ), והיא שיחקה בליגות בישראל בשם זה. לאחר 3 שנים, בשנת 1946, התקבלה החלטה על ידי שני המועדונים לאחד כוחות לקבוצה אחת בשם "הכח תל אביב". לאחר הקמת מדינת ישראל ב-1949 התאחדה הקבוצה עם קבוצת פרבר תל אביבית משכונת שפירא שנקראה "השחר הכפיר", הקבוצה המאוחדת צירפה לשורותיה כוכבים נוספים כמו שלמה לוי, ושיחקה בעונת הבכורה של ליגת המשנה הישראלית הליגה המיוחדת, והצליחה להישאר בליגה ב' (ליגת המשנה דאז), שם היא שיחקה החל מ-1951/1952 ועד עונת 1954/1955, בה סיימה שנייה אחרי מכבי יפו, ולא הצליחה להעפיל לליגה הבכירה. ב-1955/1956, לאחר שינוי מבנה הליגות בישראל והקמת הליגה הלאומית, שיחקה הכח תל אביב בליגה א' שהפכה לליגת המשנה, וסיימה בראש הליגה. הכח עלתה למשחקי המבחן נגד האחרונה בליגה הבכירה מכבי יפו, שניצחה אותה 4-1 בסיכום שתי התמודדויות. עונה לאחר מכן ב-1956/1957 סיימה הכח במקום החמישי, ובעונה זו התקיים פלייאוף משחקי מבחן בו סיימה הקבוצה במקום הרביעי בפלייאוף אך עלתה להתמודדות, שוב, מול מכבי יפו, ושוב הפסידה הכח 2-0 ו-5-0 בשתי ההתמודדויות ונשארה בליגה השנייה. בסיום עונת 1958/1959, עקב מצוקה כלכלית הקבוצה התאחדה שוב, הפעם עם מכבי רמת גן, אך שמרה על שמה "הכח תל אביב" עד לסוף עונת 1961/1962, בסופה העפילה הקבוצה לליגה הבכירה - הליגה הלאומית. לאחר שהעפילה, בליגה הלאומית שינתה הקבוצה את שמה וכך נקראה הקבוצה מתחילת עונת 1962/1963, ולמעשה הקבוצה המקורית הכח תל אביב חדלה מלהתקיים. ליגת העל סגנות (1): 1935/1936 גביע המדינה סגנות (1): 1935 הכח עמידר רמת גן איחוד שתי אגודות "הכח", ספורט הבקר, 20 בדצמבר 1946 מצוקה כספית איחדה את "הכח" ת"א ו"מכבי" ר"ג, מאת שמשון לונקרון, דבר-ספורט, 23 באוגוסט 1959 השם:הכח-מכבי רמת-גן, חדשות הספורט, 24 באוקטובר 1962
סיכון מטבע

סיכון מטבע הוא רמת החשיפה הקיימת בארגונים ופרטים שחלק מהכנסותיהם, הוצאותיהם, נכסיהם או התחייבויותיהם נקובים במטבע שונה ממטבע הפעילות העיקרי שלהם, לעלייה או ירידה בשערי המטבעות להם הם חשופים. שינויים אלה עלולים לפגוע באופן ניכר וליצור הפסדים ובמקרים מסוימים אף להביא לכדי פשיטות רגל. חברה ישראלית המייצאת לחו"ל ומקבלת את הכנסותיה במט"ח, נפגעת כתוצאה מהתחזקות השקל מול יתר המטבעות (ייסוף). הפגיעה היא בכך שרוב הוצאותיה של החברה הן בשקלים. במידה וירידת שערי המט"ח מהותית ולאורך זמן, קטנות הכנסותיה של החברה והיא תיאלץ לבצע צעדי ייעול שיצמצמו את הפסדיה. חברה ישראלית המשקיעה בנדל"ן במזרח אירופה, שהתחייבויותיה נקובות בשקלים, עלולה להגיע לקשיים אם שערי המטבעות בארצות פעילותה ייפלו ביחס לשקל. ישראלי הרוכש דירה בדולרים חשוף לעלייה בשער הדולר עד מועד התשלום בפועל. ערך מורחב – הגנות מטבע הטיפול בסיכונים אלה מבוסס על ניתוח ומציאת רמת הרגישות של החברה לשינויי מטבע אלה, ולאחר מכן פתרונות מערכתיים המבוססים על קביעת "מדיניות ניהול סיכוני מטבע" ופתרונות מערכתיים המבוססים על "גידור טבעי" של חשיפה זו. ברוב המקרים היכולת לבצע גידור טבעי אינה מספקת ואז נדרשים פתרונות דוגמת "גידור פיננסי" המבוסס על כלים מתחום הנגזרות הפיננסיות: פורוורדים, אופציות, סוואפים וכו'. PRICO פריקו ניהול סיכונים, מתודולוגיה ומאמרים מקצועיים בנושא ניהול סיכוני שוק (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) ד"ר אדם רויטר, ניהול סיכונים פיננסיים, הוצאת עמיחי ד"ר אדם רויטר, ניהול סיכונים פיננסיים בעקבות משבר 2008, הוצאת ידיעות ספרים ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התנועה הסוציאליסטית הכלל-אתיופית

התנועה הסוציאליסטית הכלל-אתיופית (באמהרית: መላ የኢትዮጵያ ሶሲያሊስት ንቅናቄ, מילולית מאמהרית: "מאלוו אתיופיה סושיליסט ניקינאקה", ראשי תיבות: "מאיסון") היא ארגון מרקסיסטי שהיה פעיל בפוליטיקה האתיופית בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20. ארגון המאיסון הוקם בתחילת 1976 על ידי היילה פידה (אנ'), מבני האורומו ממחוז וואלגה, ובכך מחוז זה הפך לבסיס תמיכתו העיקרי. לאחר הפלת הקיסר היילה סלאסי במהפכה האתיופית, החונטה הצבאית האתיופית (הדרג) עלתה לשלטון ובעקבותיה גל של תנועות שמאל קומוניסטיות, העיקריות שבהן היו המאיסון והיחאפה. המחלוקת העיקרית בין הקבוצות הייתה האם לתמוך בדרג. היחאפה, שדרש הקמת רפובליקה עממית מיידית, לא תמך בדרג בגלל הקיצוניות שלו, וטען שהוא פשיסטי. אך המאיסון תמך בדרג והכריז שמוקדם מדי לרפובליקה עממית וזוהי הדרך. המאיסון היה הארגון הפוליטי העיקרי שהיה מרקסיסטי, וכך קיבל לידיו מספר משרות גבוהות בממשלת אתיופיה. ראש הארגון כיהן כיועץ ראשי ליושב ראש הדרג. הקרע האידאולוגי בין היחאפה למאיסון הוביל לטרור האתיופי הלבן במהלך 1976 והתנגשויות אלימות בין שני המחנות בעיקר בערים הגדולות. במהלך הטרור האדום, היחאפה סבל, גם ממתקפות צבא אתיופיה והדרג, בנוסף לאלו של המאיסון. בהמשך החל המאיסון לצבור כוח פוליטי גדול שהיווה איום לדרג, וב-1978 הדרג החל לתקוף את מאיסון בפקודתו של מנגיסטו היילה מריאם, ופקידי המפלגה פוטרו נאסרו ונרצחו. חברי הארגון הפכו ברובם לחברים במפלגת כוחות האיחוד הדמוקרטי-אתיופי (אנ') הקואליציונית, בדומה לחברי היאחפה לשעבר.
סימולציות ניהול ממוחשבות

סימולציות ניהול ממוחשבות הן סוגת משחקים הכולל שילוב של מיומנות, מזל ואסטרטגיה כדי להדמות את המציאות. בעולם המשחקים, משחקי סימולציות ניהול ממוחשבים מתארות סוגת משחקים רחבה ומגוונת של משחקי מחשב. חלק מהמשחקים בסוגה זו אמור להדמות את המציאות בעולם האמיתי, בעוד אחרים אמורים להדמות את העולם העסקי. קיימים גם משחקים המַדמים את שני התחומים (לדוגמה, סימס 2). סימולציות ניהול ובנייה - משחקים בהם השחקנים מנהלים ממשל, קבוצת ספורט, עסק, בניית עיר, או אפילו משחקים את האלוהים בעולם. סימולציות דייטים - משחקים המתרכזים ביציאה לדייטים. במשחקי תפקידים כגון harvest moon ו-Thousand Arms, הדייט הוא חלק מהמשחק. סימולציות חיים - משחקים בהם השחקנים מנהלים צורת חיים או מערכת אקולוגית. אחד המשחקים הידועים בסוגה זו הוא הסימס על כל סוגיו. ניתן להכליל בסוגה זו גם סימולציות גידול חיות מחמד. סימולציות כלי רכב - משחקים בהם השחקן נוהג בכלי רכב. סוגה זו כוללת סימולטורי טיסה, סימולטורי מרוצים, ומשחקים אחרים המאפשרים לנהוג בטנקים, רכבות, ספינות ועוד. דוגמאות למשחים מסוג זה הם "פלייט סימולטור", "Need for Speed", "Elasto Mania", פרו סייקלינג מנג'ר ועוד. סימולציות תמונות - משחקים בהם השחקן מצלם תמונות של חיות או אנשים. בסוגה זו נכללים משחקים כגון Pokémon Snap או Afrika. משחקי מלחמה מסוימים עם רמה גבוהה של תאימות למציאות, שמעבר למשחקי מלחמה המתרחשים בעולם פנטזיה או בדיוני. משחקים אלה מנסים להדמות מלחמה מציאותית במישור האסטרטגי או הטקטי. משחקי ירי טקטי בעלי רמה גבוהה של תאימות למציאות. משחקים אלה מנסים להדמות את התחושות שחווים בשדה קרב. משחקי Sim שונים, שנוצרו על ידי חברות כמו Maxis. משחקים אלה מדמים מגוון רחב של תחומים וחוויות. God game מדיה וקבצים בנושא סימולציות ניהול ממוחשבות בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמנחותפ

האם התכוונתם ל... אמנחותפ הראשון (1526-1546 לפנה"ס) - מפרעוני מצרים אמנחותפ השני (1425-1450 לפנה"ס) - מפרעוני מצרים אמנחותפ השלישי (1379-1417 לפנה"ס) - מפרעוני מצרים אמנחותפ הרביעי (1362-1379 לפנה"ס) - אחנתון, מפרעוני מצרים אמנחותפ בן חפו – אדריכל בתקופתו של אמנחותפ השלישי ראו גם אמחותפ – מהנדס מתקופת שלטונו של ג'וסר מפרעוני מצרים
פררו

פֶרֶרו (באיטלקית: Ferrero SpA) היא יצרנית איטלקית של שוקולד ומוצרי מתיקה שונים, רובם על בסיס שוקולד. החברה נוסדה על ידי פייטרו פררו בשנת 1946 ובסיסה העיקרי שוכן בטורינו, איטליה. החברה עדיין נמצאת בשליטת משפחת פררו. החברה כוללת כיום 15 מפעלי ייצור ו-33 חברות שפועלות בכל העולם. בשנת 2006 היקף הייצור עמד על כ-800,000 טון. יבואנית מוצרי פררו לישראל הרשמית היא פרימיום - חברה לדברי מתיקה ולמסחר בע"מ. לפני כן הייתה חברת ליימן שליסל היבואנית, אך ב-2016, לאחר כ-45 שנים רצופות, נלקח מליימן שליסל הזיכיון על ידי פררו העולמית. ב-1946 פיתח פייטרו פררו (Pietro Ferrero) קרם זול במיוחד שהתקבל משילוב אגוזי לוז זולים בקקאו יקר שנועדו להימרח על פרוסות לחם ונקרא Pasta Gianduja. הוזלת תהליך הייצור הצליחה, ובעקבות זאת נוסדה החברה על שמו לייצור ושיווק המוצר. קרם שוקולד למריחה, המיוצר בתהליך ייצור דומה, נמכר תחת השם נוטלה מראשית 1946, ונעשה ממרח פופולרי בעולם. בהמשך פיתח התאגיד מגוון מוצרים רחב המבוסס רובו ככולו על ממרח זה, בניסיון לכוון את המוצרים לנישות שיווקיות שונות (למשל, בעוד שנוטלה ודופלו שווקו כמוצרים פשוטים, פררו רושה הדומה להם שווק כמוצר יוקרתי יותר) פררו היא גם יצרנית ביצי הקינדר וקינדר בואנו. בשנת 1956 החל ייצור מותג "מון שרי" ובשנת 1990 "רפאלו". מדיה וקבצים בנושא פררו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פררו (בשפות מרובות) אתר האינטרנט הרשמי של פררו (בסינית מפושטת) אתר האינטרנט הרשמי של פררו (בסינית מסורתית) פררו, ברשת החברתית פייסבוק פררו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פררו, ברשת החברתית אינסטגרם נוח קירש, איש השוקולד: ג'ובאני פררו רוצה להפוך ליצרן הממתקים הגדול בעולם, באתר "פורבס ישראל", 8 באוגוסט 2018 בית המשפט המחוזי בתל אביב - יפו ת"צ 56239-12-17 Italy's richest man, Michele Ferrero, dies after illness, dw.com, 14 February 2015
לטאות

לטאות (שם מדעי: Lacertilia) היא קבוצה של זוחלים המוגדרת ככוללת את כל הזוחלים בעל-סדרת הלפידוזאוריה, למעט מחודקי הראש והנחשים. בעבר נחשבה קבוצת הלטאות תת-סדרה, אולם בגלל היותה פרפילטית היא נחשבת כיום כקבוצה שאינה חלק מהטקסונומיה. קיימים כ-7,720 מינים של לטאות מ-42 משפחות, החל מלטאות זעירות ועד ללטאות דרקון קומודו הענקיות. רוב הלטאות הן טורפות, אך חלקן גם צמחוניות. ככל הנראה, הלטאה הנדירה בעולם היא האיגואנה הג'מייקנית (Cyclura collei). ללטאות קוסמות יש יכולת לנתק את זנבן ולגדלו מחדש. לרוב סוגי הלטאות יש זנב וארבע רגליים פרט למינים מסוימים שבהם הגפיים חסרות. דוגמה ללטאה חסרת-גפיים המצויה בטבע בישראל היא הקמטן. ישנן לטאות מתאפיינות בכושר שחייה מצוין ולחלקן לשון ארוכה מאוד, המשמשת לחישה וללכידת פרודות ריח המועברות לאיבר יעקובסון המשמש להרחה. סדרת קשקשאים (Squamata) תת-סדרה לטאות (Sauria) משפחת חרדוניים (Agamidae) משפחת אין שם עברי (Alopoglossidae) משפחת מטבעוניים (Amphisbaenidae) משפחת קמטניים (Anguidae) משפחת אנוליסיים (Anolidae) משפחת אין שם עברי (Bipedidae) משפחת בליניים (Blanidae) משפחת קדדיים (Cadeidae) משפחת קרפודטיליים (Carphodactylidae) משפחת זיקיתיים (Chamaeleonidae) משפחת קורדיליים (Cordylidae) משפחת בסיליסקיים (Corytophanidae) משפחת לטאות קולר (Crotaphytidae) משפחת דיבמיים (Dibamidae) משפחת דיפלודקטיליים (Diplodactylidae) משפחת קמטני זכוכית (Diploglossidae) משפחת אובלפריים (Eublepharidae) משפחת שממיתיים (Gekkonidae) משפחת גרוזאוריים (Gerrhosauridae) משפחת לטאות ממושקפות (Gymnophthalmidae) משפחת הלודרמיים (Helodermatidae) משפחת הופלוצרטיים (Hoplocercidae) משפחת איגואניים (Iguanidae) משפחת לטאיים (Lacertidae) משפחת לנתנוטיים (Lanthanotidae) משפחת לטאות מסולסלות-זנב (Leiocephalidae) משפחת לטאות דרווין (Leiosauridae) משפחת ליולמיים (Liolaemidae) משפחת איגואנות מדגסקר (Opluridae) משפחת לטאות מקרינות (Phrynosomatidae) משפחת פילודקטיליים (Phyllodactylidae) משפחת פוליצרוטיים (Polychrotidae) משפחת פיגופודיים (Pygopodidae) משפחת אין שם עברי (Rhineuridae) משפחת חומטיים (Scincidae) משפחת סיניזאוריים (Shinisauridae) משפחת ספארוקטיליים (Sphaerodactylidae) משפחת טגואיים (Teiidae) משפחת טרוגונופיים (Trogonophidae) משפחת כוחיים (Varanidae) משפחת לטאות לילה (Xantusiidae) משפחת קסנוקזאוריים (Xenosauridae) חרדון מוואנזה Lialis burtonis Coleonyx Variegatus לטאת קולר מצויה רב חומט כוח ענק קמטן שביר מדיה וקבצים בנושא לטאות בוויקישיתוף לטאות, באתר ITIS (באנגלית) לטאות, באתר NCBI (באנגלית) לטאות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לטאות (Lizards), דף שער בספרייה הלאומית לטאות בישראל מאמרים מדריכים ודפי גידול לטאות פורום לטאות ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים

המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים (באנגלית: International Campaign to Ban Landmines, בר"ת: ICBL) הוא קואליציה של ארגונים לא ממשלתיים שמטרתם המשותפת לאסור על השימוש במוקשים נגד אדם. המאמץ העולמי זכה בפרס נובל לשלום לשנת 1997, יחד עם השגרירה הבולטת שלו ג'ודי ויליאמס. מקורו של המאמץ, ב-1991, בקריאות בו זמנית של מספר ארגונים לא ממשלתיים, לאסור על השימוש במוקשים נגד אדם. באוקטובר 1992 הסכימו שישה ארגונים לשתף פעולה במטרה לנסות ולהשפיע על מקבלי ההחלטות בעולם, והקואליציה נוסדה באופן רשמי. ששת הארגונים המייסדים כללו את Human Rights Watch (משמר זכויות האדם), Handicap International (ארגון המסייע לנכים ברחבי העולם), Physicians for Human Rights (רופאים למען זכויות אדם), Vietnam Veterans of America Foundation (ארגון שנוסד על ידי חיילים אמריקאים ותיקי מלחמת וייטנאם), Mines Advisory Group (ארגון סיוע לנפגעי מוקשים) ו-Medico international (ארגון למתן סיוע סוציאלי). ב-1993 נוסדה ועדת ההיגוי של המאמץ שכללה את ששת הארגוניים המייסדים. ג'ודי ויליאמס, ממקימות הארגון, הייתה מתאמת הפעולות, האסטרטגית הראשית ודוברת הארגון, והביאה לשיתופי פעולה מוצלחים עם ממשלות רבות וארגונים שונים, ביניהם האומות המאוחדות והצלב האדום. עם השנים, צמח שיתוף הפעולה עד ליצירת רשת של מעל 1100 ארגונים ביותר מ-60 מדינות. אחת מהדמויות הבולטות שתמכו בארגון הייתה דיאנה, הנסיכה מוויילס, שדאגה לסייר בשדות מוקשים באנגולה ובבוסניה והרצגובינה ולמשוך את תשומת לב התקשורת למאבק. הישגו המרכזי של הארגון הגיע ב-1997, עם החתימה על אמנת אוטווה על ידי 133 מדינות (ו-156 מדינות נכון ל-2008). אמנת אוטווה אוסרת על פיתוח, ייצור ושימוש במוקשים נגד אדם, ומחייבת פינוי כל שדות המוקשים נגד אדם, הקיימים בתחום המדינות החותמות, בפרק זמן של 10 שנים. על הסכם אוטווה לא חתמו המעצמות הגדולות, ארצות הברית, רוסיה, סין והודו. גם מדינת ישראל אינה חתומה על ההסכם. בשנת 1997 זכה הפרויקט וג'ודי ויליאמס בפרס נובל לשלום (מחצית הפרס לכל אחד). מדיה וקבצים בנושא המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים, באתר פרס נובל (באנגלית) המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רשימת המדינות החתומות (באנגלית)
כיפור

האם התכוונתם ל... יום הכיפורים – ביהדות, צום השביעי, החותם את הימים הנוראים מלחמת יום כיפור כיפור (סרט) – סרט של עמוס גיתאי על מלחמת יום הכיפורים כפרות – מנהג יהודי עתיק שנערך בערב יום הכיפורים
כנסיית יאן מנפומוק

כנסיית העלייה לרגל של יאן מנפומוק (צ'כית Kostel svatého Jana Nepomuckého) בגבעת זלנה הורה (Zelená Hora) שבעיר הצ'כית ז'דאר נאד סאזבו (Žďár nad Sázavou), באזור הגבול שבין בוהמיה למוראביה, היא יצירת המופת האחרונה של יאן סנטיני אייכל, שהיה אדריכל צ'כי ששילב בין הבארוק הבורומינסקי לבין אלמנטים גותיים בבנייה ובקישוטים. ב-1719 הורה הארכיבישוף של פראג לחקור את שרידיו של הקדוש הנוצרי יאן מנפומוק לאחר שהתברר כי לשונו של יאן שרדה בשלמותה, דבר המעיד על היותו אדם קדוש. כתוצאה מכך יאן מנפומוק זכה לפרסום רב, ובעיקר במנזר הציסטרציאני שבז'דור נאד סוז'בו. מנזר זה מילא את מקומו של המנזר בזלנה הורה שנהרס במהלך המלחמות ההוסיטיות, היכן שיאן קיבל את חינוכו המוקדם. נזירים מזלנה הורה הקימו את המנזר החדש. וצ'לב ויימלובה, שהיה אחד ממעריציו של יאן מנפומוק ושימש בתפקיד אב המנזר בין 1705 ל-1738, החליט לבנות כנסייה לכבודו של יאן מנפומוק. מטרתה של הכנסייה הייתה לשמש כאתר עלייה לרגל. העבודות החלו בשנת 1719, שלוש שנים לפני שמעמדו של יאן כקדוש נוצרי זכה לאישור הסופי. האדריכל שהופקד על הבנייה היה יאן סנטיני אייכל, שעבד עבור אב המנזר על מגוון פרויקטים מאז 1706. שני האנשים שיתפו פעולה בעיצוב הכנסייה, והתבססו בין השאר על המשמעות הסמלית של לשונו של יאן מנפומוק, ועל המשמעות הנומרולוגית של הספרות 5 ו-3 (יאן מנפומוק מת בגיל 53). הכנסייה קודשה ב-16 במאי 1720 למרות שבנייתה לא הסתיימה, כיוון שתאריך זה היה יום המרטירדום של יאן מנפומוק. בנייתו של החלק העיקרי הסתיימה ב-1721, ושנה אחת לאחר מכן קודשו הרהיטים והקישוטים בטקס נוסף. אולם, בניית הקלויסטרים והמבנים המשניים הסתיימה רק ב-1727. בשנים שלאחר מכן הוספו אלמנטים שונים כגון המזבח הראשי והמזבח המשני, דוכן דרשה, ומספר פסלים. הכנסייה שימשה כאתר עלייה לרגל חשוב עד לביטול המנזרים ב-1784. השימוש בה נמשך מאז, ובמהלך המאה ה-19 החלו להשתמש בקלויסטר כבית קברות. הכנסייה, ביחד עם הריהוט שעוצב על ידי סנטיני עצמו, ידועה בשל מאפייניה הגותיים והסימבוליות המורכבת שלה, שהיו חריגים ביחס למקובל באותה תקופה. בנימוקי ההכרזה של אונסק"ו נאמר כי מטרתם של היחסים בתוכניתו של סנטיני הייתה "יצירת מציאות מרחבית עצמאית", כאשר "המספר 5 דומיננטי במתאר ובפרופורציות" של הכנסייה. לדוגמה, בקלויסטר יש 10 קווים מעגליים הנפגשים במרכז הכנסייה, ולפיהם נקבע המיקום של הקפלות והשערים. לצד החיצוני של הכנסייה יש מראה של גוף אנכי מרכזי המעוצב בצורת כוכב מחומש. המורפולוגיה של הצד החיצוני איננה מורכבת, והאלמנטים הגותיים עשויים מסטוקו, כך שהרושם הראשוני של גאומטריית המבנה הבסיסי מתחזק. לפתחי הפורטיקו והחלונות יש קמרונות מחודדים ומסגרות פסים פשוטות, המפשטים את האלמנטים הגותיים. הרושם העיקרי של פנים הכנסייה הוא של פאר רב וכיווניות כלפי מעלה. חלל הכנסייה מחולק לשני חלקים על ידי הגלריה שבסיס הקמרון. החלל המרכזי מתחלק לחמש גומחות, ארבע מתוכן מופרדות זו מזו על ידי מחיצות אופקיות, כאשר המזבח הראשי נמצא בגומחה החמישית והמזרחית ביותר. רוב הריהוט המקורי של הכנסייה השתמר מאז בנייתה, והוא כולל בין השאר את המזבח הראשי שתוכנן על ידי סנטיני ומייצג את הגעתו של יאן מנפומוק לגן עדן, וכן את ארבעת המזבחות הצדדיים שתוכננו גם כן על ידי סנטיני ומייצגים את ארבעת האוונגליסטים. מדיה וקבצים בנושא כנסיית יאן מנפומוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית יאן מנפומוק
נס ניו זילנד הלבן

נס ניו זילנד הלבן הוא הדגל הימי הצבאי של ניו זילנד המונף על ספינות הצי המלכותי של ניו זילנד. זהו נס לבן עם דגל הממלכה המאוחדת בקנטון מושחת עם הצלב הדרומי בצבע אדום על פי עיצובו של דגל ניו זילנד. עד שנות השישים של המאה העשרים הניפו ספינות הצי המלכותי הניו זילנדי את הנס הלבן של הצי המלכותי הבריטי, אך בגלל שינויים במדיניות החוץ של הממלכות השונות של חבר העמים אומץ דגל חדש אשר יבדיל בין הספינות של הציים המלכותיים השונים. הדגל הנוכחי אומץ בשנת 1968. נס לבן נס ניו זילנד הלבן, באתר דגלי העולם (באנגלית) אתר משרד התרבות והמסורת של ניו זילנד - דגלים ניו זילנדיים אחרים האנציקלופדיה של ניו זילנד 1966 - דגלים, נס ניו זילנד ודגלי הממשל ערך זה הוא קצרמר בנושא ניו זילנד ובנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יהושע השל

האם התכוונתם ל... יהושע השיל (מגיני שלמה) (1578–1648) – מרבני פולין וליטא במאות ה-16 וה-17, מחבר ספר "מגיני שלמה" השיל מקראקא (1595–1663) – ראש ישיבה ומרא דאתרא בקראקא ובלובלין, נודע כחריף מאוד. אברהם יהושע השיל מאפטא (1748–1825) – מאבות החסידות. מכונה גם "הרבי מאפטא" ו"האוהב ישראל". אברהם יהושע השל (1907–1972) – מההוגים החשובים של המחשבה היהודית הדתית בדור השלישי של יהדות ארצות הברית במאה ה-20. צאצא של הרבי מאפטא. אברהם יהושע השיל (קופיטשניץ) – האדמו"ר מקופיטשניץ. אחיינו של ההוגה. יהושע אשל (1900-1966) – איש ההגנה, ומפקד שירות האוויר של ההגנה, שהפך בתקופתו לחיל האוויר הישראלי. אברהם יהושע העשיל (מז'יבוז') – אדמו"ר חסידי במז'יבוז' אברהם יהושע העשיל (מז'יבוז', השני) – אדמו"ר בדור השישי של חסידות אפטא-זינקוב אברהם יהושע השיל פרידמן – האדמו"ר מאדז'וד מגזע בוהוש אברהם יהושע השיל טברסקי (סקווירא) – אדמו"ר בדור השני של חסידות סקווירה. אברהם יהושע השיל טברסקי (צ'ודנוב) – אדמו"ר בדור השישי של חסידות צ'רנוביל. אברהם יהושע השיל טברסקי (מכנובקה) – האדמו"ר השני ממכנובקה. יהושע השל באב"ד (הראשון) – רב מטרנופול. יהושע השל באב"ד (השני) – רב מטרנופול. יהושע השיל רבינוביץ – האדמו"ר ממונסטריץ'.
אוטו הראשון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (912–973) – מלך הגרמנים, דוכס סקסוניה והקיסר הראשון של האימפריה הרומית הקדושה אוטו מבמברג (1060/‏1061–1139) – בישוף גרמני ימי-ביניימי ומיסיונר אשר ניצר, כנציג האפיפיור, רבים מתושבי פומרניה אוטו הראשון, דוכס בוואריה – דוכס בוואריה הראשון מבית ויטלסבאך, שלט בין השנים 1180–1183 אותון, מלך יוון ונסיך בוואריה (1815–1867) – מלכהּ הראשון של מדינת יוון המודרנית
קירילוס ומתודיוס

קירילוס (826 – 869) ומתודיוס (815 – 885) (ביוונית: Κύριλλος και Μεθόδιος; בסלאבית כנסייתית עתיקה: Кѷриллъ и Меѳодїи; ברוסית מודרנית: Кирилл и Мефодий) היו זוג אחים יוונים ביזנטיים ילידי סלוניקי של המאה ה-9 שפעלו כשליחי הנצרות אל הסלאבים של מוראביה הגדולה ופאנוניה. על עבודתם, אשר השפיעה רבות על התפתחותם התרבותית של הסלאבים, זכו לתואר השליחים אל הסלאבים. מיוחסת להם יצירתו של האלפבית הגלגוליטי – האלפבית הראשון ששימש ככתב עבור השפה הסלאבית הכנסייתית העתיקה. האלפבית הקירילי, המבוסס על זה הגלגוליטי, משמש עד ימינו במספר שפות סלאביות. ההיסטוריון והבלשן שלמה אברהם רוזאניס טען כי האחים שאלו אותיות מהכתב העברי כשפיתחו את הכתב הקירילי, כגון האותיות ש (Ш בכתב קירילי) ו-צ (Ц בכתב קירילי). לאחר מותם של האחים המשיכו תלמידיהם את עבודת המיסיון בקרב עמים סלאביים נוספים. שני האחים נחשבים בנצרות האורתודוקסית לקדושים, ומשתייכים לקבוצה המצומצמת של הקדושים "שווי הערך לשליחים". בשנת 1880 הכניס האפיפיור לאו השנים עשר את יום חגם ללוח השנה של הכנסייה הקתולית. ב-1980 הכריז עליהם האפיפיור יוחנן פאולוס השני כעל קדושים מגנים שותפים של אירופה, יחד עם בנדיקטוס מנורסיה. קירילוס ומתודיוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קשלס חיים, דורות הראשונים, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים: 1967, עמ' 30. Egregiae Virtutis, מכתב אפיפיורי מאת יוחנן פאולוס השני, 31 בדצמבר 1980 (בלטינית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת נוצרים ובנושא קדושים נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.