צ'ארלס שילר

צ'ארלס שילר (באנגלית: Charles Sheeler; ‏ 16 ביולי 1883 - 7 במאי 1965) היה אמן אמריקאי הידוע בציוריו המודרניים, כמו גם בצילום מסחרי ובסרט האוונגרדי, "מנהטה", שעשה בשיתוף פעולה עם פול סטרנד. שילר מוכר כאחד המאמצים המוקדמים של המודרניזם באמנות האמריקאית, והשתייך לזרם הפרסיסיוניזם. צ'ארלס שילר הבן נולד בפילדלפיה, פנסילבניה. הוא למד בבית הספר לאמנות תעשייתית במוזיאון פנסילבניה בין השנים 1900 ל-1903, ולאחר מכן באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה, שם למד אצל ויליאם מריט צ'ייס. הייתה לו הצלחה מוקדמת כצייר והציג בגלריה מקבת ב-1908. רוב השכלתו הייתה ברישום ובאמנויות שימושיות אחרות. הוא נסע לאיטליה עם סטודנטים אחרים, שם התלהבו מהציירים האיטלקים של ימי הביניים, כמו ג'וטו ופירו דלה פרנצ'סקה. לאחר טיול לפריז ב-1909, שילר קיבל השראה מיצירות של אמנים קוביסטים כמו פבלו פיקאסו וז'ורז' בראק. בשובו לארצות הברית, שילר הרגיש שהוא לא יוכל להתפרנס כצייר מודרניסטי, אז החל לעסוק בצילום מסחרי, תוך התמקדות בנושאים אדריכליים. בתחילת הקריירה שלו, הוא הושפע מאוד ממותו של חברו הקרוב מורטון ליווינגסטון שמברג במהלך מגפת השפעת של 1918. הציור של שמברג התמקד מאוד במכונות ובטכנולוגיה, נושא שהופיע באופן בולט בעבודתו של שילר עצמו. שילר היה הבעלים של בית חווה בדוילסטאון, פנסילבניה, כ-50 קמ מחוץ לפילדלפיה, אותו חלק עם שמברג עד מותו של האחרון. הוא כל כך אהב את התנור של הבית מהמאה ה-19, עד שכינה אותו "בן לוויה" שלו והפך את התנור לנושא הצילומים שלו. בית החווה עצמו מילא תפקיד בולט ברבים מצילומיו, הכוללים צילומים של חדר השינה, המטבח וגרם המדרגות. בשלב מסוים הוא צוטט כמי שכינה אותו "הקלויז שלו". עבודתו הייתה גם חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ של 1932. ב-2 באפריל 1939 נשא שילר לאישה את מוסיה מטאס סוקולובה, אשתו השנייה, שש שנים לאחר מותה ב-1933 של אשתו הראשונה קתרין ביירד שפר. ב-1942, שילר הצטרף למוזיאון המטרופוליטן כעמית מחקר בכיר בצילום, עבד על פרויקט בקונטיקט עם הצלם אדוארד ווסטון, ועבר עם מוסיה לאירווינגטון און הדסון, כעשרים קילומטרים צפונית לניו יורק. שילר עבד במחלקת הפרסומים של מוזיאון המטרופוליטן בין השנים 1942 ל-1945, וצילם יצירות אמנות וחפצים היסטוריים. שילר צייר בסגנון דיסיקוניסטי שהשלים את צילומיו. ב-1920 הזמין שילר את הצלם פול סטרנד לשתף פעולה ב"דיוקן" של מנהטן בסרט. הסרט היה של תשע דקות ונקרא Manhatta על שם שירו של וולט ויטמן, Mannahatta. הוא היה הסרט האוונגרדי הראשון שנוצר באמריקה. עבודתו מוצגת במרכז הטכני של ג'נרל מוטורס בוורן מישיגן. הוא נשכר על ידי חברת פורד כדי לצלם וליצור ציורים של המפעלים שלהם. בשנת 1940 פרסם מגזין "פורצ'ן" סדרה של שישה ציורים שהוזמנו משילר. כדי להתכונן לסדרה, שילר בילה שנה בנסיעות ובצילומים. עורכי פורצ'ן שאפו "לשקף את החיים באמצעות צורות... "המתחקות אחר הדפוס של המוח האנושי", ושילר בחר שישה נושאים כדי להגשים את הנושא: גלגל מים (כוח פרימיטיבי), טורבינת קיטור, מסילת רכבת (Rolling Power), טורבינה הידרואלקטרית (Suspended Power), מטוס (Yankee Clipper) וסכר (דו-שיח של שמיים ואדמה). מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס שילר בוויקישיתוף צ'ארלס שילר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) צ'ארלס שילר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'ארלס שילר, באתר Discogs (באנגלית) Borland, Jennifer. Finding Aid to the Charles Sheeler Papers, circa 1840s-1966, bulk 1923-1965. Archives of American Art, Smithsonian Institution. Murphy, Jessica (2000). ""Charles Sheeler (1883–1965)"". In Heilbrunn Timeline of Art History. New York: The Metropolitan Museum of Art. Grace Glueck review of Morton Schamberg, NY Times, 1982 Pohald, Mark (October 2007). "Charles Sheeler: Across The Media". Exhibit Review. Chicago.Art Institute. Olympedia – Charles Sheeler, Jr., www.olympedia.org Warren, Lynne, ed. (2006), Encyclopedia of twentieth-century photography, New York Routledge, p. 1418 Styles, schools and movements, published by Thames & Hudson 2002 Amy Dempsey "Paul Strand, Charles Sheeler. Manhatta. 1921" pls4e, General Motors Technical Center, SAH ARCHIPEDIA, ‏2018-07-23 (באנגלית) Power: A portfolio by Charles Sheeler", Fortune magazine (December 1940) Time Inc., Volume XXII, Number 6