laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אושר ללא גבול

אושר ללא גבול (או - חייו והרפתקאותיו של ב.ש על פי דיווחי השכנים) הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1996 בכתיבתו ובימויו של יגאל בורשטיין, עם אריאל זילבר ויעל אלמוג בתפקידים הראשיים. זוהי פנטזיה קולנועית קומית שבה אירועים מחייו של ברוך שפינוזה מהמאה ה-17 באמסטרדם והאג מועברים לחולון של ימינו בה גר צעיר בשם זה המחפש את האושר הנצחי של האדם. הפסקול המוזיקלי של הסרט הוא יצירות לצ'מבלו של דומניקו סקרלטי מנוגנות בידי מירי זינגר. את הסרט מלווים בקריינות רמי ברוך ושמואל וולף המספרים על חייו של שפינוזה בהולנד. יגאל בורשטיין זכה בפרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס ליפר לתסריט הטוב ביותר ובפרס הסרט המזרח-תיכוני בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשנת 1996. ברוך שפינוזה (אריאל זילבר) הוא בחור צעיר המתגורר בחולון (בהקבלה לאמסטרדם) שיושב רוב הזמן מול מחשב ומקליד בקול את משנתו על חיפוש האושר הנצחי של האדם. אם ימצא אותו, זה ימלא אותו אושר ללא גבול (שם הסרט). מול דירתו מתצפתים ומקליטים אותו שני סוכני שב"כ (אלון נוימן ורענן חפץ – המקבילים לסוכני הרבנים והאינקוויזיציה באמסטרדם). ברוך לומד פילוסופיה ומתאהב בסטודנטית הנוצרית קלרה מרי (יעל אלמוג). הוא מתווכח עם המרצה (אלכס פלג) וזה מוצא חן בעיניה אבל היא מעדיפה בסוף להתחתן עם הגניקולוג ד"ר דריק קנקרין (נעם מאירי) לאכזבתו של שפינוזה. שכניו של ברוך מסתכלים עליו כאדם מוזר. לידו גר המתופף ג'קי (דני שטג) הגר כעת עם תיירת משוודיה בשם אולה (שירה פרבר). סמוך לג'קי גרה משפחת אגיוב - אהרון אגיוב (יגאל עדיקא), אשתו דינה (ליאת גורן) וששת ילדיהם בדירה צפופה עם מכונת כביסה שדופקת כל הזמן. אהרון העובד כמתרגם בחקירות שב"כ, חוזר עייף לדירתם באופן קבוע ונשכב לישון, כשאקדח צמוד אליו כל הזמן. בגלל השקפותיו של שפינוזה על האלוהים הוא מוחרם על ידי הדתיים. מכונית עם רמקול מלאה בחרדים עוברת ברחובות השכונה והם מכריזים חרם ונידוי חברתי על שפינוזה. יוסף בן דוד (יאיר רובין) גר עם אשתו עליזה (עפרה וינגרטן), והם נשואים 15 שנה ללא ילדים. עליזה היא מורה לגאוגרפיה ומאוהבת במדריך להתעמלות הצעיר והחסון (אילן גזית). כולם מוזמנים לחתונה של קלרה עם ד"ר דריק. שפינוזה נשאר עם ילדי אגיוב ומלמד אותם את משנתו. בחתונה מתופף ג'קי בלהקה, ואולה מתגנבת עם המדריך להתעמלות והם מתנים אהבים לאכזבתו של ג'קי. עליזה רוצה להתגרש מיוסף, והוא מגיע לדירה של אהרון ודינה, מוציא את האקדח ויורה בעצמו. לפתע מתרחשים "ניסים" (הקבלה לאופוריה בימי שבתי צבי) – יוסף נרפא וחוזר לעליזה, ג'קי חוזר לאולה ובחוץ רוקדים ושרים "משיח, משיח". רק ברוך לא מאמין בניסים. המשיח הכזיב, ישראל מוקפת באויבים (כמו הולנד בזמנו) פורצת מלחמה וג'קי שנשלח אליה נהרג בה. אהרון נתקע עם רכבו בשטחים ופלסטינים עומדים להתקיף אותו אך עוזבים אותו לאחר שהוא מראה להם את תלוש המשכורת העלוב שלו. לבסוף מקבל ברוך הזמנה להיידלברג, הוא מתקשר לקלרה והיא מגיעה אליו במהירות, מודיעה לו שהתגרשה ומשכנעת אותו להישאר. בסוף הסרט כל השכנים יחד מדקלמים ושרים איתו את עיקרי משנתו על אושר, אלוהים, גורל, שמחה ועצב. "אושר ללא גבול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אושר ללא גבול, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אושר ללא גבול, בספר הקולנוע הישראלי דני שטג על אושר ללא גבולות, באתר יוטיוב קטעים מאושר ללא גבולות, באתר יוטיוב
לונה-גל

הלונה גל היה פארק מים בחוף גולן, בצדה הצפון-מזרחי של הכנרת. הלונה גל, שנפתח באביב בשנת 1984, היה פארק המים הראשון בישראל. הפארק הוקם בשטח של כ-40 דונם על ידי חמישה יישובים מרמת הגולן בבעלות משותפת: אלי-עד, גבעת יואב, נאות גולן, אניעם ומעלה גמלא. יזמי הפרויקט ששאפו ליצור בחוף הכנרת אטרקציית בילוי ונופש ייחודית ברמה גבוהה ארצית, בעלת כוח משיכה לקהל נרחב ככל הניתן, תכנון הפארק החל בשנת 1982 בידי האדריכלים עדנה ומיכאל גלעד (ע. ומ. גלעד אדריכלים בע"מ), אשר עוד קודם לכן התמחו ועסקו בתוכניות פיתוח אתרי תיירות מובילים (בחופי אילת, ים המלח והכנרת), ואשר חקרו והכירו מקרוב את תחום פארקי המים (Water Parks) בארצות הברית ובאירופה. בעקבות ירידה בהכנסות ומגמות בעייתיות בניהול הכספים באתר, הובל הלונה גל לכונס נכסים. בקיץ 1992 נרכש הלונה גל על ידי מושב כנף והיה בבעלות משותפת של המושב ושל חברת דוגל יזום והשקעות בע"מ. הלונה גל הכיל מתקנים רבים, מקומות ישיבה בצל, בריכת גלים, מגלשת סלאלום איטית, בריכות קטנות, ומתקני מים. בבנייתו הראשונית הושקעו כשלושה מיליוני דולרים. בשנת 2017 הוציא משרד הבריאות צו סגירה לפארק עקב ליקויי תברואה. בשנת 2019 הפסיקו אחדים ממתקני האתר לפעול. האתר, שבשיא פעילותו אכלס כ-1,300 איש ליום ו-260 אלף בעונה, נסגר לצמיתות ב-2020 בעקבות בעיות כלכליות כתוצאה מירידה בכמות המבקרים, בנוסף להתפשטות מגפת הקורונה ותחרות מצד פארקי מים אחרים במרכז הארץ. בעלי הפארק מתכננים להקים בשטח פארק המים הסגור, מלון חדש אשר יכלול 269 חדרי אירוח על פני 3 קומות. ב-19 בינואר 2023 החלו עבודות הריסת הפארק ובניית המלון. במקום היו מתקנים מסוגים שונים, בין היתר: מגלשות מים, בריכת שחייה, משטח משחקים לקטנטנים. מתקני המים של הלונה גל: אבובים – מסלול האבובים הגדול והמפותל בישראל השבלול השחור – מתקן מים בריכת שחייה אולימפית – בריכת שחייה אולימפית לכל המשפחה הוריקן – מגלשת ההוריקן הכחולה ארוכה ומפותלת, גלישה על גבי מזרן דק קמיקזה – מגלשה כתומה בגובה 18 מטר טייפון - מגלשה עולם הילד - משטח לקטנטנים מגלשות תמנון נחשים, דלי מים מתהפך, מפל ומזרקות מים מוזיקליות מדיה וקבצים בנושא לונה-גל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לונה-גל Splash - The exclusive magazine of the Waterpark Industry, USA, September 1991 - "Luna-Gal and Yamit 2000 - two representatives of the leisure industry in Israel" - by Michael Gilead אתי אברמוב, פרידה עצובה: ביקור אחרון בלונה גל הסגור, באתר ynet, 28 ביוני 2020 שעיה סגל, "חוף גולן" על המפה, מעריב, 19 בפברואר 1984 "בגלל התברואה": צו סגירה ל"לונה גל", באתר www.israelhayom.co.il איתי מאירסון, הכל כאן בסדר, אבל כלום לא בסדר. ביקרתי בלונה גל באוגוסט, וחוויתי התגלות, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2019 הילה ציאון, שנתיים אחרי הסגירה: החלה הריסת הלונה גל לטובת מלון יוקרה, באתר ynet, 19 בינואר 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרופיקל האוס

טרופיקל האוס או האוס טרופי (באנגלית: Tropical house או Trop house)‏ הוא תת-ז'אנר של מוזיקת האוס, מוזיקה טרופית, דאנסהול ובלאריק ביט (אנ'). בין אמני טרופיקל האוס הפופולרים ביותר נמצאים האמנים תומאס ג'ק (אנ'), קייגו, מטומה, Lost Frequencies, סיב וגריפין. טרופיקל האוס התחיל כבדיחה של האמן תומאס ג'ק (אנ'), אך מאז המשיך לצבור פופולריות. באמצע ובסוף העשור הראשון של המאה ה-21, בוב סינקלר וייבס לארוק (אנ') יצרו להיטים בין-לאומיים בעלי מאפיינים דומים לטרופיקל האוס ומוזיקת Hi-NRG של שנות ה-80 של המאה ה-20. תת-הז'אנר זכה לפופולריות נוספת לאחר הוצאת השיר "Stereo Love" (אנ') של אדוארד מאיה וויקה ג'יגולינה. בשנת 2012, יוניקורן קיד (אנ') יצר רייב טרופי, אשר מזכיר אלמנטים של טרופיקל האוס. עם זאת, רק ב-2013 עם "Sun Don't Shine" של קלנגקרוסל (אנ') והופעתם של מפיקים כמו קייגו ורובין שולץ, תת-הז'אנר נהיה טרנד של מוזיקת הדאנס. במהלך 2014 ו-2015, מפיקים כמו Lost Frequencies, פליקס ין, אלכס אדייר (אנ'), סם פלדט, בייקרמט (אנ'), קליננדה (אנ'), ג'ונאס בלו ופאול & ואד אד (אנ') ישתמשו בתת-הז'אנר. במהלך אמצע העשור השני של המאה ה-21, אמנים, כגון ג'סטין ביבר וליטל מיקס, הוציאו שירים בז'אנר. מאפייני ההאוס הטרופי לקוחים ממאפיינים של מוזיקת הדיפ האוס ומוזיקת ההאוס. לפיכך, לז'אנר יש מאפיינים אופייניים למוזיקת האוס, כולל מכשירי סינתיסייזר, ותבנית תופי בס של 4/4.‏ המקצב של שירי האוס טרופיים קצת יותר איטי מאשר דיפ האוס (100–115 פעימות לדקה). האוס טרופי אינו משתמש באפקט הדחיסה השאיבה של אלקטרו האוס. האוס טרופי כולל, בדרך כלל, כלים טרופיים כגון תופי פלדה (אנ'), מרימבה, גיטרה, סקסופון ואפילו חליל פאן, ולעיתים הוא יכול להשתמש בתבניות מקצב שמיוחסים לרוב לז'אנרים, כגון דאנסהול ורגאטון. מדיה וקבצים בנושא טרופיקל האוס בוויקישיתוף Shah, Neil (8 בדצמבר 2015). "A Beginner's Guide to Tropical House, the Breakout Music Genre of 2015". Wall Street Journal. ארכיון מ-2020-01-28. נבדק ב-2016-05-07. {{cite news}}: (עזרה) "Rihanna Was Making 'Tropical House' Before Justin Bieber — It's Called Dancehall". 27 בינואר 2016. ארכיון מ-2020-11-08. נבדק ב-2023-01-21. {{cite web}}: (עזרה) Orlov, Piotr (26 במאי 2016). "Kygo on Birth of Tropical House, Billy Joel Fandom". Rolling Stone. ארכיון מ-2021-01-22. נבדק ב-2023-01-21. {{cite journal}}: (עזרה) Festival Sherpa (2016). "Genre Discovery : Tropical House". ארכיון מ-2022-09-29. נבדק ב-2023-01-21. "What the hell is tropical house?". 4 במרץ 2015. ארכיון מ-2016-03-18. נבדק ב-2023-01-21. {{cite web}}: (עזרה) "How Justin Bieber, OMI and More Helped Tropical House Heat Up in 2015". Billboard. ארכיון מ-2021-03-01. נבדק ב-2023-01-21. "Tropical Pop". www.universalproductionmusic.com. ארכיון מ-2020-10-28. נבדק ב-2023-01-21. "Tropical House Is Hot Now, But Will It Last?". 23 באפריל 2015. ארכיון מ-2018-06-18. נבדק ב-2023-01-21. {{cite web}}: (עזרה)
ג'ונת'ן היוורד

ג'ונת'ן היוורד (באנגלית: Jonathon Heyward; נולד ב-1992) הוא מנצח וצ'לן אמריקאי. משנת 2016 היה עוזר המנצח של תזמורת האלה ומנהל מוזיקלי של תזמורת הנוער האלה. הוא היה המנצח הראשי של הפילהרמונית של צפון מערב גרמניה משנת 2021. בשנת 2022 הודיעה תזמורת בולטימור כי מינתה את היוורד למנהל המוזיקלי הבא שלה. הייוורד גדל בדרום קרולינה, ארצות הברית, במשפחה ללא חשיפה למוזיקה קלאסית; אביו התגורר בהארלם, ולאמו היו הורים מרוסיה ויוגוסלביה. הוא הוכשר לראשונה כצ'לן, ולמד נגינה בצ'לו אצל טימותי אומאלי. ההזדמנות הראשונה שלו לניצוח בפומבי התקיימה ב-2009 במסגרת תזמורת הנוער של פסטיבל מוצרט בדרום צ'ארלסטון למוזיקה קאמרית. הייוורד למד ניצוח בקונסרבטוריון של בוסטון אצל אנדרו אלטנבך, ולאחר מכן היה עוזר מנצח הן במחלקת האופרה של הקונסרבטוריון והן בשיתוף הפעולה באופרה של בוסטון, שם עבד על הפקות של "לה בוהם" של פוצ'יני, "חליל הקסם" של מוצרט ו"האנס מלוקרטיה" של בריטן. הוא השלים לימודי תואר שני באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון עם סיאן אדוארדס ב-2016. הייוורד היה עוזר מנצח בחברת האופרה של המפסטד גארדן משנת 2013. הוא זכה בתחרות בזאנסון הבינלאומית לשנת 2015 למנצחים צעירים. כשעזב את האקדמיה, הוא הפך לעוזר המנצח של תזמורת האלה, ומנהל מוזיקלי של תזמורת הנוער האלה. הוא היה המנצח הראשי של הפילהרמונית של צפון מערב גרמניה משנת 2021. הוא ניצח על תזמורת הנוער הלאומית של בריטניה ברויאל אלברט הול בלונדון בקונצרט של הפרומס ב-2021 ביצירה חדשה של לורה ג'ורד, הקונצ'רטו השני לכינור של פרוקופייב עם הסולנית ניקולה בנדטי, והסימפוניה השלישית של בטהובן. המבקר של "הגרדיאן" ציין כי הוא הוביל "מהזיכרון - ביצוע מהיר וחסר פחד של סימפוניה אירואיקה של בטהובן, שבו אקורדים חזקים התפוצצו, חוזרים כמו זיקוקים בכיפת האולם, והקטעים השקטים ביותר בקושי נרשמו. זה היה חומר שופע ומלהיב". אתר האינטרנט הרשמי של ג'ונת'ן היוורד ג'ונת'ן היוורד, באתר MusicBrainz (באנגלית)
כפיר סויסה

כפיר סויסה (נולד ב-26 באוקטובר 1983) הוא ראש עיריית קריית גת. לפני כן היה חבר במועצת העיר קריית גת ויו"ר ועדת הביקורת של הרשות. שימש מנכ"ל משרד התרבות והספורט ומנכ"ל הליכוד העולמי. סויסה הוא בוגר תואר ראשון במינהל ומדיניות ציבורית ממכללת ספיר בשדרות. בשנים 2005–2009 היה מנהל תפעול בחברת "שמרז שירותים טכנולוגיים". ב-2014 מונה למנכ"ל קבוצת הכדורסל מכבי עירוני קריית גת, ושימש בתפקיד עד 2018. תחת ניהולו, העפילה הקבוצה לליגת העל ושיחקה בה שתי עונות. בעונתה האחרונה זכתה הקבוצה בגביע הליגה הלאומית, סיימה כאלופת הליגה הסדירה והפסידה בסדרת גמר הפלייאוף להפועל באר שבע. עונה זו התאפיינה במשבר כלכלי קשה שפקד את הקבוצה עקב הפסקת התמיכה מהרשות המקומית, ובסיום אותה עונה הופסקה פעילותה. בנוסף היה חבר דירקטוריון במנהלת ליגת העל בכדורסל. משנת 2018 ועד ינואר 2023 היה חבר במועצת העיר קריית גת מטעם סיעת "קריית גת מנצחת" שזכתה בשני מנדטים בראשותו ויושב ראש ועדת הביקורת של המועצה. בין השנים 2020–2021 שימש ראש המטה של יושב ראש הקואליציה בכנסת מיקי זוהר, וניהל את צוות הלשכה ועבודת יו"ר הקואליציה מול ועדות הכנסת השונות, שרים וחברי כנסת. בנובמבר 2021 מונה לדירקטוריון קרן קיימת לישראל (קק"ל) וכיהן גם כיו״ר ועדת המפ"ק (מנהל פיתוח הקרקע) בקק"ל. באותו החודש מונה למנכ"ל הליכוד העולמי, תפקיד בו כיהן עד 2022. בינואר 2023 מינה שר התרבות והספורט, מיקי זוהר, את סויסה למנכ"ל משרדו. ביוני 2023 הודיע על סיום תפקידו לטובת התמודדות לראשות העיר קריית גת בבחירות לרשויות המקומיות. סויסה זכה לתמיכת הוועדה המוניציפלית של הליכוד. ראש העירייה המכהן אבירם דהרי עתר לבית הדין של התנועה וזה קבע על קיום בחירות מקדימות בסניף הליכוד המקומי. בבחירות המקדימות ניצח דהרי ברוב של 54%, וזכה בתמיכת הליכוד למועמדותו. בסיבוב הראשון זכה סויסה ל-33.3% מהקולות ועלה לסיבוב השני מול ראש העיר המכהן אבירם דהרי, שזכה ל-33.8% מהקולות. לקראת הסיבוב השני שהתקיים ב-10 במרץ, חבר ליגאל וינברגר שזכה ל-11.4% מהקולות ודהרי חבר ליריבו יקיר שינדלר שזכה ל-21.6% מהקולות. בסיבוב השני נבחר סויסה לראשות העיר. סויסה נשוי ואב לשלושה. מתגורר בקריית גת. אתר האינטרנט הרשמי של כפיר סויסה כפיר סויסה, ברשת החברתית פייסבוק כפיר סויסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כפיר סויסה, ברשת החברתית אינסטגרם כפיר סויסה, סרטונים בערוץ היוטיוב כפיר סויסה, באתר משרד התרבות והספורט אורן אהרוני, אושר בממשלה: כפיר סויסה מנכ"ל משרד התרבות והספורט, באתר ישראל היום, 15 בינואר 2023 דרמה בקריית גת: הליכוד הסיר את תמיכתו מראש העיר דהרי, באתר וואלה, 25 ביולי 2023 עטרה גרמן, ‏מתפקדי הליכוד יכריעו: ראש העיר הוותיק או יריבו הצעיר, בעיתון מקור ראשון, 10 באוגוסט 2023 https://twitter.com/Likud_News/status/1691558185620976113, Twitter קריית גת: כפיר סויסה הביס את אבירם דהרי שכיהן 20 שנה כראש עיר, באתר ערוץ 7, 11 במרץ 2024
תיאודור הנדריק ואן דה פלדה

תיאודור הנדריק ואן דה פֶלְדֶה (בהולנדית: Theodoor Hendrik van de Velde ; ‏ 12 בפברואר 1873, לייוורדן – 27 באפריל 1937 ליד לוקרנו בהתרסקות מטוס) היה רופא וגינקולוג הולנדי ששימש כמנהל המכון הגינקולוגי בהארלם. ספרו "Het volkomen huwelijk" ("הנישואים המושלמים") משנת 1926 הביא לו פרסום בינלאומי מיידי. הספר דגל בידע ובחושניות בחיים האירוטיים. בגרמניה הגיע "Die vollkommene Ehe" להדפסה של המהדורה ה-42 בשנת 1932, למרות העובדה שהוא הוכנס לרשימת הספרים האסורים על ידי הכנסייה הקתולית. מטפלת מינית גרמנייה-אמריקאית וניצולת השואה ד"ר רות וסטהיימר, הידועה בכינויה ד"ר רות, אמרה שזה הספר הראשון בנושא מין שהייתה לה הזדמנות לקרוא כמה עמודים ממנו, כשהייתה ילדה בת עשר בפרנקפורט, גרמניה. בשוודיה הפרוטסטנטית והסוציאל-דמוקרטית, הספר "Det fulländade äktenskapet" היה ידוע ברבים, אם כי נחשב לפורנוגרפיה ולא מתאים לקוראים צעירים עוד בשנות ה-60. התרגום לאנגלית, "Ideal Marriage: Its Physiology and Technique", היה היצירה הידועה ביותר בנושא זה במשך כמה עשורים, הודפסו מחדש 46 מהדורות, והספר נמכר בהרבה יותר מחצי מיליון עותקים. בשנת 1905 הראה ואן דה פלדה שנשים מבייצות רק פעם אחת בכל מחזור וסת. תיאודור הנדריק ואן דה פלדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "The Forbidden Books of Youth". The New York Times. 6 ביוני 1993. {{cite news}}: (עזרה) "A Brief History of Fertility Charting". FertilityFriend.com. נבדק ב-2006-06-18.
סמואל קוסטר

סַמוּאֶל קוֹסְטֶר (בהולנדית: Samuel Coster‏; 1 בספטמבר 1579, אמסטרדם – 1665) היה מחזאי הולנדי. קוסטר היה בנם החמישי של אדריאן לנארץ (Adriaen Lennaertz), שמש בכנסייה ונגר, ואלטחן יאנסד (Aeltgen Jansd). בסביבות 1605, הוא היה חבר חדר הרטוריקה (אנ') "De Eglantier" של אמסטרדם. יש להניח שעל מנת להתקבל הוא נעזר בחברים עשירים, אבל אז התקבל לאוניברסיטת ליידן ב-1607. הוא התחיל כסטודנט למדעי הרוח, אך סיים את לימודיו ב-1610 כרופא ברפואה. הוא מונה לרופא בבית החולים בשובו לאמסטרדם. במשך 10 שנים שיחק קוסטר תפקיד מוביל בחיי הספרות של אמסטרדם, ועשה לעצמו שם בתיאטרון. "טיווס האיכר" (Teeuwis de boer), קומדיה שנראה שנכתבה כבר במהלך שנותיו בליידן, הועלתה ב-1612 על ידי "De Eglantier". בהשראת ההמנון הלאומי, פרש בו קוסטר מוטיבים ודמויות קומיים: גבר חושני נשוי עם זקנה, איכר מול תושב עיר, איש וסטפאליה רברבן שמדבר עם אציל קירח ועורך דין צרפתי ערמומי. ב-1613 הופיע "מחזה מאת טייסקן פנדר סכילדן" (Spel van Tiisken vander Schilden), בתחילה אנונימי אך מאוחר יותר מיוחס לקוסטר על בסיס דמיון סגנוני ליצירות אחרות שלו. גם הטרגדיה ה'קלאסית' הראשונה בהולנדית נכתבה על ידי קוסטר: "איטיס (גר')", כנראה שהועלה על ידי ה-"Eglantier" בשנת 1615. אף על פי שבעיקרה היא בסגנון הפסטורלי, זוהי דרמה עקובה מדם, מבוססת על אחד האפיזודות האכזריות ם ביותר במטמורפוזות של אובידיוס: סיפורם של טראוס ופרוקנה (אנ'). בסביבות 1615 החל ה-"De Eglantier" להתפרק, עם לחצים של ישן מול חדש, הולנדי מול זר, שבחים עצמיים מול כישרון ביקורתי. ניסיונותיו של פיטר קורנליסון הופט (אנ') לשקם אותו עלו בתוהו. ההתפרקות הסופית הגיעה ב-1617, כאשר קבוצה קטנה של חברים מוכשרים בראשות קוסטר, הופט וחרברנד ברדרו (אנ') נפרדו כדי לייסד את האקדמיה ההולנדית הראשונה (אנ'). הכוונה הייתה לתרגל לא רק שירה ותיאטרון, אלא גם לארגן הרצאות מחקר מדעיות בהולנדית, בניגוד לאוניברסיטאות ליידן, פרנקר (אנ'), הארדרוויק (אנ') וחרונינגן, שהעבירו את שיעוריהן באותה תקופה בלטינית. בנובמבר 1617 הוצגה דרמה קלאסית חדשה של קוסטר: "איפיגניה". הדרמה הייתה ביקורת מוסווית על מחלוקות הדת של אותה תקופה והדחף הקנאי של המטיפים הקלווניסטים, מה שגרם למטיפים הללו למחות בפני ראש עיריית אמסטרדם ולגרום לו להצהיר (בטעות) שהאקדמיה היא אנטי-קלריקלית (אנ'). הפקות מוצלחות של מחזות כמו "ברבנדר ספרדי" (Spaanschen Brabander) של ברדרו ו-"Warenar" של הופט לא יכלו לשנות זאת. מותו של ברדרו באוגוסט 1618, בשילוב עם אירועים פוליטיים טרגיים באותו חודש ממש והוצאתו להורג של יוהאן ואן אולדנברנפלט (אנ') במאי 1619, הגבילו את סיכוייה של האקדמיה. בשל עבודתו הרפואית, שלקחה חלק ניכר מזמנו, פרסם קוסטר מעט בשנים מאוחרות יותר, מלבד תיקון והדפסה מחדש של יצירותיו הקודמות. הוא נשאר מיודד עם החוגים הספרותיים של אמסטרדם, וכך הושגו לבסוף מטרות האקדמיה בשנים 1632 ו-1637, עם הקמת האתנאום אילוסטרה (אנ'), שהיה הבסיס לאוניברסיטת אמסטרדם והתיאטרון החדש (אנ'), שלוח עם תבליט של קוסטר צמוד לקיר הצפוני שלו. מדיה וקבצים בנושא סמואל קוסטר בוויקישיתוף Samuel Coster - Meedoen met TheaterEncyclopedie! Samuel Coster en de Nederduytsche Academie
רישומי מלחמה

רישומי מלחמה הם ציורים ורישומים שנעשו בזמן מלחמה או קרוב אליה ובאים לתאר את מאורעות המלחמה. בין ציורי המלחמה המפורסמים: יצירתו של פרנסיסקו דה גויה בימי מלחמת נפוליאון בספרד, ציוריהם של אוטו דיקס וג'ורג' גרוס בגרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה, ציורי ג'ון פיפר והנרי מור באנגליה על מלחמת העולם השנייה ורישומי שמואל בק על מלחמת ששת הימים. ישנם גם ציורי מלחמה אצל ילדים. המושג ציורי מלחמה של ילדים נולד במלחמת האזרחים בספרד (1936–1939). בני הזוג בראונר (Brauner) יצאו בהתנדבות לספרד לעזור לרפובליקה הספרדית. האישה פרנסואה הייתה רופאת ילדים ובעלה אלברט היה ד"ר לספרות ומחנך מומחה לבעיות ילדים. הם לקחו על עצמם לטפל בילדים – פליטים ויתומים שברחו מאזורי הקרבות. אלברט הצליח ליצור קשר טוב עם הילדים והוברר לו שציור הוא הדרך הטובה ביותר לתרפיה ויציאה מהפחד. הוא פנה לילדים וביקש מהם לצייר את החיים שלהם לפני המלחמה, את החיים שלהם בזמן המלחמה ואת החיים שלהם אחרי המלחמה. כך נוצר אוסף רישומי מלחמה של ילדים לדורות הבאים. הצייר שמואל בק מוכר לקהל הישראלי כאמן הנוטה אל התחום שבין הסוריאליזם ובין הריאליזם הפנטסטי. כשהתבקש על ידי צה"ל לצייר את המלחמה במהלך שירות מילואים פעיל. כמה ימים אחרי המלחמה סייר בק בשדות הקרב, אך את רישומי הפחם שלו עיבד על פי צילומים. הכול נרשם בצילום עד הפרטים הקטנים ביותר. בק תרגם את הצילומים והעניק להם מידה גדולה של אובייקטיביות, סילק את הספציפי ונתן למקומות ולדמויות צורה אוניברסלית יותר. הוא הצליח להביא תעתיק נאמן של מראות וחזיונות מלחמת ששת הימים [דרוש מקור]. ד"ר תמר ורטה-זהבי ממכללת דוד ילין בירושלים הציגה ציורי מלחמה שצוירו על ידי ילדים יהודים וערבים שנאספו בחודשים מאי–יוני 2002. הציורים חושפים את תפישת הילדים, חוויותיהם, תחושתם ופחדיהם מהמלחמה. בציורים מופיעים מוות והרג, אלימות ודם. המסרים שהתקבלו: "הבנתי שאף אחד לא יכול לשמור עלי", "ביתי כבר איננו מבצרי" וכו'.[דרוש מקור] רוב הציורים מבטאים חוסר אונים מוחלט (מלבד ציורי ילדים ערבים שמגלים בהם גם התנגדות ושימוש במיתוס ה"אבן": מעין דוד וגוליית). בולטת החוויה של תוהו ובוהו, שבו אין דבר בטוח ואין דבר ברור. לאופולד גוטליב רישומי מלחמה ממלחמת העולם הראשונה בני הזוג בראונר והילדים במלחמת האזרחים בספרד.
אלסה לילה

אלסה לילה (באלבנית: Elsa Lila; נולדה ב-15 ביוני 1981) היא זמרת-יוצרת אלבנית. לילה נולדה ב-15 ביוני 1981 בטירנה, בירת אלבניה. אביה היה סולן מקהלה לשעבר, ואילו אמה הייתה כנרת. בזכות הוריה, שעסקו בתחומי אמנויות, גדלה האהבה שלה למוזיקה. מאז שהייתה ילדה הפגינה את כישרונותיה בשירה ובמשחק בתוכניות הטלוויזיה הממלכתיות של אלבניה ובתחרויות שירה שונות. היא התפרסמה בזכות גילום דמותה של סאטין בגרסה האלבניצ למחזמר מולן רוז'. ב-2014 הייתה שופטת בעונה הרביעית של תחרות השירה האלבנית "The Voice of Albania".‏ ב-16 במרץ 2022 נעצרה על ידי המשטרה האיטלקית ברומא בחשד לפעילות פלילית עם סמים. בשנת 1996 בגיל 15 זכתה לילה בתחרות השירים הלאומית של אלבניה, וזכתה בפרס הקהל האלבני, שנקבע באמצעות הצבעות טקסט ב-SMS. בשנת 1997 זכתה פעם נוספת בתחרות ובפרס הקהל. לאחר מכן התפרסמה ברחבי אירופה כשזכתה בתחרות השירים הבין־לאומית של ורנה בבולגריה, בה השתתפו 14 מדינות נוספות. בגיל 18 בלבד הוכתרה לזמרת המאה של אלבניה באמצעות סקר נרחב של רשות השידור האלבנית. בשנת 2001 זכתה לתואר "שגרירת המוזיקה האלבנית בעולם" על ידי רג'פ מיידני, נשיא אלבניה. היא החלה להתפרסם גם ברחבי אסיה ובארצות הברית כשהופיעה על שערי מגזינים שונים בניו יורק, ושרה את הפתיח הפופולרי של תוכנית הטלוויזיה הסינית CCTV. בדצמבר 2008 הגישה את המהדורה ה-47 של פסטיבלי אי קנגס, הקדם האלבני לתחרות הזמר של האירוויזיון. באוקטובר 2022 רשות השידור האלבנית דיווחה כי לילה נמנתה בין 26 המשתתפים במהדורה ה-61 של פסטיבלי אי קנגס עם השיר "Evita". ב-28 באוקטובר אושר באופן רשמי שיטת ההצבעה של האירוע: שלושת המקומות הראשונים יבחרו כרגיל על ידי חבר השופטים, אך הזוכה בפסטיבל לא יהפוך לנציגה הרשמי של אלבניה באירוויזיון באופן אוטומטי. הנציג הלאומי לאירוויזיון יבחר על ידי מערכת הצבעה נפרדת מזו הקודמת, בהתאם לקולות הציבור בלבד. לילה זכתה במקום הראשון בהצבעת השופטים אך לא בהצבעת הקהל, ולא נבחרה לייצג את אלבניה באירוויזיון 2023. לילה שבה ב-2024 לקדם, ולהתחרות על הזכות לייצג את מדינתה באירוויזיון. היא התחרתה עם השיר "Mars", ולא דורגה במקום הראשון בהצבעות הקהל, שקבע את זהות הנציג האלבני לאירוויזיון 2024. אלסה לילה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלסה לילה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלסה לילה, באתר Discogs (באנגלית) "Elsa Lila: Biografia" (באלבנית). TeksteShqip. ארכיון מ-20 בדצמבר 2022. נבדק ב-20 בדצמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Elsa Lila, pjesë e jurisë së "The Voice"? - Albeu.com". אורכב מ-המקור ב-2017-10-27. נבדק ב-2016-08-29. "Famous Singer Among Albanians Arrested in Rome for Drug-Dealing". Balkan Insight (באנגלית אמריקאית). 2022-03-16. נבדק ב-2022-03-20. "Këngë magjike - Muzika Shqiptare". Muzika.albasoul.com. נבדק ב-16 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Alqi Boshnjaku - Muzika Shqiptare". Muzika.albasoul.com. נבדק ב-16 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Adams, William Lee (2022-09-11). "Albania: Report says RTSH will add televote to Festivali i Këngës 61". wiwibloggs (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-10-28. Festivali i Këngës në RTSH- Nata finale (באנגלית), נבדק ב-2023-01-18
השקפת עולם

השקפת עולם (באנגלית: worldview; בגרמנית: Weltanschauung) או תפיסת עולם היא האופן הסובייקטיבי שבו אדם יחיד או קבוצה של אנשים רואים ומפרשים את ההתרחשויות והגירויים בסביבתם הפיזית והחברתית. השקפת העולם מכילה את כל הידע, המושגים, העמדות והערכים של האדם או הקבוצה המחזיקים בה. היא משמשת כמסגרת התייחסות או נקודת מבט למגוון רחב של היבטים הנוגעים לעולם ולחיים בו. בהתאם לכך, השקפת העולם יכולה להתייחס לתחומים כמו מדע, דת, פוליטיקה, חינוך וכלכלה. אנשים בודדים וקבוצות חברתיות יכולים להחזיק במגוון רחב של תפיסות עולם, כמו: פילוסופיה מכניסטית, נטורליזם מטאפיזי, פנתאיזם ופוסט-ציונות. מקורו של המונח "השקפת עולם" הוא בתרגום שאילה מהמילה הגרמנית Weltanschauung, אשר מורכבת מ־Welt "עולם" ו-Anschauung "תפיסה" או "השקפה". זהו מושג בסיסי בפילוסופיה הגרמנית, במיוחד בתורת ההכרה, אשר מתייחס "לתפיסה עולמית רחבה", המאפשר לאדם הבודד או לקבוצה חברתית, לצפות ולפרש את העולם ולהשתלב בחברה. ישנן מספר דרכים שבהן אדם או קבוצה חברתית יכולים להתייחס לאדם או קבוצה עם תפיסות עולם שונה, למשל: אתנוצנטריות – הנטייה להסתכל על העולם בעיקר מהנרטיב של הזהות האתנית של המתבונן. האתנוצנטריות משקפת את נטייתו של האדם לראות בתרבותו שלו את התרבות המרכזית, הנעלה, הטובה יותר מאחרות והנכונה, תוך שיפוטן של תרבויות אחרות בהשוואה לתרבותו. יחסיות תרבותית – גישה הטוענת כי על-מנת להבין תרבות אחרת, יש להימנע משיפוט (אנ'). על פי היחסיות התרבותית, כל תרבות מתאימה למאפיינים של חבריה. לכן, לפי גישה זו אין להעריך תרבות מסוימת כטובה יותר או פחות מהאחרת. במקום זאת יש ללמוד ולהבין כל תרבות על פי אמות המידה שלה עצמה. אמונות בסיסיות משותפות יכולות לשמש כבסיס לדיאלוג בונה בין תפיסות עולם שונות. זאת משום שתפיסת העולם כוללת מספר אמונות בסיסיות, אשר מקבילות מבחינה פילוסופית לאקסיומות של השקפת העולם. אמונות בסיסיות אלו אינן ניתנות להוכחה לוגית במסגרת השקפת העולם, עקב היותן אקסיומות. כתוצאה מכך, האמונות הבסיסיות לא משמשות כמוקד לוויכוח, אלא כטיעונים המועלים בעד או נגד טענות בנושאים אחרים. נורמה מוסכמה הבניה חברתית הבניית מציאות קונסטרוקטיביזם חברתי דעת קהל תקינות פוליטית אידאולוגיה אגוצנטריות נושאי השקפת עולם של Wiki: מבנה לאפיון וניתוח תפיסות עולם מאגר הכולל קישורים לכ-1000 מאמרים בוויקיפדיה ניתן גם לאיית זאת "תפישת עולם". ראו "תפיסה או תפישה?", באתר האקדמיה ללשון העברית. "Online Etymology Dictionary". Etymonline.com. נבדק ב-2019-12-02.