laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Dark Tranquillity

דארק טרנקוויליטי (Dark Tranquillity, "שלווה אפלה") היא להקת דת' מטאל מלודי משוודיה. Dark Tranquillity, יחד עם At the Gates ו-In Flames, נחשבת לחלוצה בז'אנר שמכונה כיום דת' מטאל מלודי. הלהקה הוקמה ב-1989 תחת השם Septic Broiler; ב-1990 הוציאה שני דמואים בסגנון דת' מטאל מסצנת הדת' מטאל הסקנדינבי המוקדמת, אך עדיין לא הייתה מלודית בצורה יוצאת דופן. הלהקה שינתה את שמה ל-Dark Tranquillity בשנת 1991, והוציאה את אלבום הבכורה שלה Skydancer רק שנת 1993. בתקופה זו חברי הלהקה היו אנדרס פרידן (סולן), מיקאל סטנה (גיטרה), ניקלס סונדין (גיטרה), מרטין הנדריקסון (בס) ואנדרס ייברפ (תופים). בשנת 1995 עזב פרידן את הלהקה לטובת אין פליימס, גם היא מסצנת הדת' המלודי של גטבורג, וסטנה, שהיה באותו זמן גם הסולן של אין פליימז, תפס את מקומו כסולן של דארק טרנקוויליטי. את מקום הגיטריסט שהתפנה מילא פרדריק יוהנסון. באותה שנה יצא האלבום The Gallery, אלבום עמוס בריפים מלודיים ובשינויי קצב ומצב רוח תכופים, שנחשב לאחת מהקלאסיקות הגדולות של הז'אנר. הלהקה המשיכה להוציא דיסקים בקצב קבוע. The Mind´s I שיצא ב-1997 היה בסגנון דומה ל-The Gallery, אך בהפקה מהוקצעת יותר. ב-Projector משנת 1999 פנתה הלהקה לכיוון גותי יותר, שהתבטא בין היתר בכך שסטנה שר גם שירה נקייה (כלומר, שלא בגראולינג) ובמבני שירים סטנדרטיים יותר. ב-Haven משנת 2000 הקצינה מגמת ההאחדה המבנית של השירים, הריפים המהירים בגיטרה נעלמו ושולבו אמצעים אלקטרוניים (מרטין ברנדסטרום צורף ללהקה במיוחד לצורך זה). אלבום זה נחשב בעיני רבים לנקודת שפל בדיסקוגרפיה של הלהקה. Damage Done מ-2002 ו-Character מ-2005 המשיכו את מגמת שילוב האלמנטים הגותיים והאלקטרוניים, אך שאבו יותר ממקורות הדת' המלודי של הלהקה. Fiction מ-2007 שילב את כל הסגנונות שהלהקה התנסתה בהם בכל שנות פעילותה, ונחל הצלחה וביקורות מהללות רבות ברחבי העולם. ב-14 באוגוסט 2008 הייתה אמורה הלהקה להופיע בישראל, יחד עם אופת', נוורמור ולהקות אחרות, במסגרת פסטיבל Anthem Metal Fest אך בסופו של דבר לא הופיעה בגלל ביטולו. ב-5 במאי 2012 הופיעה הלהקה בפעם הראשונה בישראל במועדון הבארבי בתל אביב. אתר האינטרנט הרשמי של Dark Tranquillity Dark Tranquillity, ברשת החברתית פייסבוק Dark Tranquillity, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Dark Tranquillity, ברשת החברתית אינסטגרם Dark Tranquillity, ברשת החברתית VK Dark Tranquillity, סרטונים בערוץ היוטיוב Dark Tranquillity, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Dark Tranquillity, באתר ספוטיפיי Dark Tranquillity, באתר Last.fm (באנגלית) Dark Tranquillity, באתר AllMusic (באנגלית) Dark Tranquillity, באתר MusicBrainz (באנגלית) Dark Tranquillity, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Dark Tranquillity, באתר דיזר Dark Tranquillity, באתר Yandex.Music (ברוסית) Dark Tranquillity, באתר Discogs (באנגלית) Dark Tranquillity, באתר Songkick (באנגלית) Dark Tranquillity, באתר Genius Dark Tranquillity, באתר בנדקמפ Dark Tranquillity, באתר בילבורד (באנגלית) Dark Tranquillity, באתר טיידל (באנגלית) Dark Tranquillity, באתר אמזון מיוזיק Dark Tranquillity - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com Septic Broiler - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
By the Way (שיר של רד הוט צ'ילי פפרז)

By the Way הוא סינגל משנת 2002 שהוציאה להקת רד הוט צ'ילי פפרז, והרצועה הראשונה באלבומם By the Way. זהו השיר השישי של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעד Modern Rock Tracks (רצועות רוק מודרני) של מגזין בילבורד, והשיר השלישי שלה שהגיע ישירות עם פרסומו למקום הראשון במצעד הזה. הוא נשאר במקום הראשון במצעד במשך 14 שבועות, בדומה לסינגל "Dani California" - שניהם נמצאים במקום השני בין שירי הלהקה מבחינת זמן השהייה הארוך ביותר בראש המצעד, כאשר רק "Scar Tissue" שהה בו זמן רב יותר, 16 שבועות. הסינגל אף שהה במשך 7 שבועות במקום הראשון במצעד Mainstream Rock Tracks (רצועות רוק מן הזרם המרכזי) של בילבורד, והוא הרביעי מבין שירי הלהקה שהגיע לראש מצעד זה. בקליפ שהופק לשיר נראה הסולן, אנתוני קידיס, נכנס למונית, שנהגהּ מעריץ של הלהקה. השיר מתנגן תוך כדי קטעי נגינה של הלהקה עצמה, ונהיגתו המטורפת של הנהג שלא מאמין למזלו הטוב. תחילה נדמה שהנהג מעריץ רגיל, והוא משמיע את האלבום של הלהקה אשר ברשותו לשמחתו של קידיס. אלא שאז הנהג כבר לא נוסע למקום מבוקשו של קידיס, הוא נועל את הדלתות, חוטף לו את הטלפון הסלולרי ומגיע לבסוף אל מתחת לגשר חשוך ומפוקפק. שם הנהג נעמד מול המכונית ורוקד. קידיס מנצל את ההזדמנות וכותב מהר לחבריו שיצילו אותו. בסיסט הלהקה פלי והגיטריסט ג'ון פרושיאנטה יושבים בבית קפה כשהם מקבלים את ההודעה ויוצאים לדרך. הם מנהלים מרדף אחרי המונית, במהלכו קידיס שובר את החלון לרסיסים וקופץ מהמונית לרכבם של פלי ופרושיאנטה. בסוף הקליפ נהג המונית עוצר לאיש אחר שמבקש מונית ואז מתגלה שהוא צ'אד סמית', מתופף הלהקה. מידע על היצירה "By the Way" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "By the Way" באתר יוטיוב
קמפונית שחורה

קמפונית שחורה או קמפונית פנסילבנית (באנגלית: Black carpenter ant) הוא מין של נמלה שנמצאת תחת הסוג קמפונית. הוא נפוץ בעיקר בארצות הברית. ניתן להבדיל בין קמפוניות שחורות לבין מינים נוספים מהסוג קמפונית לפי הצבע השחור המעומעם על הגוף והראש, ושיער לבנבן או צהבהב בבטן. כלל העדות (מעמדות) של נמלים ממין זה (לרבות הפועלות הראשיות והמשניות, המלכות וכן הזכרים) הן בצבע שחור או שחרחר. גודלן של הנמלים הפועלות משתנה. המלכות מגיעות לגודל של 19-21 מ״מ, בעוד הפועלות הגדולות מתקרבות אליהן בגודל ומגיעות לגודל של 14-17 מ״מ. לצד מינים נוספים בסוג קמפונית, הקמפונית השחורה היא בין מיני הנמלים הגדולים ביותר בצפון אמריקה. המחושים שלהם נדחקים והם בדרך כלל עם 6-13 חלקים. קמפוניות שחורות מסוגלות לנבור לעומק של כ-100 מטרים בחיפוש אחר מזון. הנמלים העובדות הכי פעילות בשעות הלילה, בהן הן עוזבות את הקן שלהן והולכות למקור מזון. הנמלים מסמנות שבילים כימיים באמצעות (פרומונים). בקנים שלהם יכולים להיות אלפי נמלים. הקמפונית השחורה לא עוקצת, אבל העובדים הגדולים יכולים לתת נשיכה חדה, אשר יכול לכלול הזרקה של חומצה פורמית, אשר אותה הם מייצרים. קמפוניות שחורות מגיבות בחריפות כלפי נמלים מקנים אחרים. קמפוניות שחורות לא יכולות לאכול או לעכל עץ, אבל הן יכולות לפרוץ עץ, מה שיכול לגרום נזק רב למבנה. זאת בניגוד לטרמיטים היכולים לעכל עץ. קמפוניות שחורות הן אוכלות כול. הן יכולות לאכול מגוון רחב של בעלי חיים ומזונות מן הצומח, הכוללים מיצי צמחים, פירות, חרקים חיים או מתים, חסרי חוליות קטנים אחרים, ממתקים נפוצים כגון סירופ, דבש, סוכר, שמן ושומן. בסביבה הטבעית שלהם, הקן של הקמפוניות השחורות נמצא על או בתוך עצים מתים. הן מעכלות ריקבון וזבל והופכות אותו לאדמה, ולכן יש לקמפונית השחורה יתרונות אקולוגיים. עם זאת, הקמפונית השחורה יכולה להרוס בתי עץ ולגרום להם נזק גדול. טרמיטים נמליים קמפונית מדיה וקבצים בנושא קמפונית שחורה בוויקישיתוף קמפונית שחורה, באתר ITIS (באנגלית) קמפונית שחורה, באתר NCBI (באנגלית) קמפונית שחורה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קמפונית שחורה, באתר GBIF (באנגלית)
טקאשי אונו

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא אונו. טקאשי אונו (ביפנית: 小野 喬; נולד ב-26 ביולי 1931) הוא מתעמל יפני בעבר. הוא אלוף אולימפי בעל 13 מדליות מהן 5 זהב, 4 כסף ו-4 ארד מ-4 אולימפיאדות (הלסינקי 1952, מלבורן 1956, רומא 1960 וטוקיו 1964) ואלוף עולם (פראג 1962). היה למתעמל היפני הראשון שזכה במדליית זהב אישית אולימפית. הוא הספורטאי היפני המעוטר ביותר בכל הזמנים במדליות אולימפיות ובמקום שישי מבין כל הספורטאים בכל הזמנים במספר מדליות אולימפיות. אונו נולד בנושירו שבמחוז אקיטה. באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה אונו במדליית ארד בתרגיל על סוס הקפיצות. נוסף לכך, סיים במקום רביעי בתרגיל הקרקע, במקום חמישי בתחרות הקבוצתית, במקום 12 בתחרות הקרב-רב אישי, במקום 19 בתרגיל על המתח, במקום 31 בתרגיל על המקבילים ועל סוס הסמוכות ובמקום 63 בתרגיל על הטבעות. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1954 זכה אונו במדליית כסף בתחרות הקבוצתית (673.25 נק') אחרי ברית המועצות (689.90 נק') ולפני שווייץ (671.55 נק'). הוא היה המתעמל המצטיין בנבחרת. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בתרגיל על סוס הקפיצות, במקום 10 בתחרות הקרב-רב אישי. באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה אונו ב-5 מדליות, 1 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב בתרגיל על המתח, 3 מדליות כסף בתחרות הקרב-רב אישי (114.20 נק') אחרי ויקטור צ'וקארין (114.25 נק') ולפני יורי טיטוב (113.80 נק') שניהם מברית המועצות, בתרגיל על סוס הסמוכות ובתחרות הקבוצתית ומדליית ארד על המקבילים. נוסף לכך, סיים במקום חמישי בתרגיל על הטבעות, במקום שמיני בתרגיל הקרקע ובמקום 16 בתרגיל על סוס הקפיצות. בכך היה למתעמל היפני הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה במוסקבה, ברית המועצות בשנת 1958 זכה אונו ב-5 מדליות, 4 כסף ו-1 ארד. 4 מדליות כסף בתחרות הקבוצתית, בתחרות הקרב-רב אישי בתרגיל הקרקע ובתרגיל על המקבילים ומדליית ארד בתרגיל על סוס הקפיצות. נוסף לכך הוא סיים במקום שישי בתרגיל על הטבעות ובתרגיל על המתח. באולימפיאדת רומא (1960) זכה אונו ב-6 מדליות, 3 זהב, 1 כסף ו-2 ארד. 3 מדליות זהב בתחרות הקבוצתית, בתרגיל על המתח ובתרגיל על סוס הקפיצות, מדליית כסף בתחרות הקרב-רב אישי (115.90 נק'), אחרי בוריס שאחלין (115.95 נק') ולפני טיטוב (115.60 נק') שניהם מברית המועצות ו-2 מדליות ארד בתרגיל על המקבילים ובתרגיל על הטבעות. נוסף לכך, סיים במקום רביעי בתרגיל הקרקע ובמקום שישי בתרגיל על סוסו הסמוכות. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1962 זכה אונו ב-2 מדליות זהב בתחרות הקבוצתית (574.650 נק'), לפני ברית המועצות (573.150 נק') וצ'כוסלובקיה (561.500 נק') ובתרגיל על המתח. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתרגיל הקרקע, בתרגיל על המקבילים ותרגיל על סוס הקפיצות. באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה אונו לכבוד להשביע את הספורטאים בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם, הוא זכה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. נוסף לכך, סיים במקום שישי בתרגיל על המתח, במקום שביעי בתרגיל על סוס הסמוכות, במקום תשיעי בתרגיל על הטבעות, במקום 11 בתחרות הקרב-רב אישי, במקום 14 בתרגיל על סוס הקפיצות במקום 16 בתרגיל על הקרקע ובמקום 25 בתרגיל על המקבילים. אונו נשוי לקיוקו אונו, מתעמלת בעלת מדליית ארד אולימפית ולהם שני ילדים. בשנת 1998 זכה אונו להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי בהתעמלות. מדיה וקבצים בנושא טקאשי אונו בוויקישיתוף טקאשי אונו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי טקאשי אונו, באתר olympedia.org טקאשי אונו, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית Takashi Ono | The International Gymnastics Hall of Fame, www.ighof.com
בן מוטלסון

פרופ' בנימין רוי מוטלסון (באנגלית ובדנית: Ben Roy Mottelson;‏ 9 ביולי 1926 – 13 במאי 2022) היה פיזיקאי אמריקאי-דני יהודי שעסק בפיזיקה גרעינית. בשנת 1975 זכה בפרס נובל לפיזיקה על מחקריו בנושא הגאומטריה הלא-כדורית של גרעין האטום. מוטלסון נולד בשיקגו, לג'ורג'יה וגודמן מוטלסון. לאביו היה תואר ראשון בהנדסה. מוטלסון למד בתיכון ליונס טאונשיפ בלגראנג', אילינוי. הוא סיים את התיכון במהלך מלחמת העולם השנייה, ונשלח על ידי הצי האמריקני ללימודים באוניברסיטת פרדו כחלק מתוכנית להכשרת קצינים (V12) ובסוף שנת 1947 רכש בה תואר ראשון. ב-1950 קיבל מוטלסון תואר דוקטור בפיזיקה גרעינית מאוניברסיטת הרווארד, כאשר המנחה שלו היה פרופסור ג'וליאן שווינגר. ב-1950–1951 פיתחו ג'יימס ריינווטר ואגה בוהר מודלים של גרעין האטום, שהתחשבו לראשונה בהתנהגותם של נוקליאונים בודדים. מודלים אלו, שהיו מורכבים יותר ממודל הטיפה של הגרעין שלפיו אפקטיבית אין לגרעין מבנה פנימי כלשהו, היו המודלים הראשונים שיכלו להסביר מספר מאפיינים של הגרעין, כגון הפיזור הלא-כדורי של המטען החשמלי בגרעיני אטומים מסוימים. מוטלסון פעל יחד עם אגה בוהר בהשוואת המודלים התאורטיים לתוצאות ניסיוניות. ב-1952–1953 פרסמו שלושה פרסומים שהראו רמת תיאום גבוהה בין התאוריה לפרקטיקה הניסויית - למשל הם הראו כי ניתן לתאר את רמות האנרגיה של גרעינים מסוימים בעזרת ספקטרום סיבוב (rotation spectrum). עבודה זו הביאה לביצוע ניסויים חדשים, להמשך פיתוח המודלים התאורטיים וללימודים עיוניים הקשורים בהם. ריינווטר, בוהר ומוטלסון זכו יחדיו בשנת 1975 בפרס נובל לפיזיקה "על גילוי הקשר בין התנועה הכוללת של הגרעינים לבין תנועת החלקיקים הבודדים בגרעין האטום, ועל פיתוח התאוריה של מבנה גרעין האטום בהתבסס על קשר זה". בוהר ומוטלסון המשיכו לעבוד יחד, ופרסמו יחד מונוגרפיה בת שני כרכים בשם "Nuclear Structuce" (מבנה הגרעין). הכרך הראשון, "Single-Particle Motion" (תנועת חלקיק בודד), פורסם ב-1969, והכרך השני, "Nuclear Deformations" ("שינויי מבנה בגרעין"), פורסם ב-1975. מוטלסון היה חבר במועצת נותני החסות של ביטאון מדעני האטום. ב-1948 נשא מוטלסון לאישה את ננסי ג'יין רינו, ולהם שלושה ילדים: מלקולם גרהם (1950), דניאל ג'ון (1953) ומרתה (1954). נפטר ב-13 במאי 2022. מדיה וקבצים בנושא בן מוטלסון בוויקישיתוף בן מוטלסון, באתר פרס נובל (באנגלית) בן מוטלסון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה בן מוטלסון, באתר dblp בן מוטלסון, באתר גוגל סקולר בן מוטלסון, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות. בן מוטלסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בן מוטלסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סטלה

האם התכוונתם ל... סטלה (ביולוגיה) סטלה (אלבום) סטלה (הרגשה פיזית) סטלה (זמרת) (אנ') סטלה (להקה) סטלה (גתה) (גר') – מחזה של יוהאן וולפגנג פון גתה סטלה (סדרת טלוויזיה אמריקאית) סטלה (סדרת טלוויזיה בריטית) סטלה (ספר) סטלה (סרט, 1990) סטלה (סרט, 2008) סטלה (שיר) סטלה אדלר סטלה ארטואה סטלה בליץ-אחסטריבה סטלה גולדשלאג סטלה גונה סטלה דמסוס סטלה הנדלר סטלה וולש סטלה חסקיל סטלה לוי סטלה לוקס סטלה מאריס (להקה) סטלה מאריס סטלה מקרטני סטלה קאנליף סטלה קורקוס אסטלה
אפגניסטן במשחקים הפאראלימפיים

אפגניסטן השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באטלנטה (1996), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע, מלבד המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) ממנה הושעתה עקב דיכוי הנשים בשלטון הטליבאן. במשחקי החורף לא נטלה אפגניסטן חלק מעולם. כל המשלחות אותן שלחה אפגניסטן למשחקים הפאראלימפים לאורך השנים היו תמיד משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על שלושה ספורטאים. הספורטאים הנכים אותם שלחה אפגניסטן מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. ב-16 באוגוסט 2021, פרשה המשלחת האפגנית מהמשחקים הפאראלימפיים בטוקיו (2020) בשל מתקפות הטליבאן. אולם, הוועד הפאראלימפי הבינלאומי החליט כי דגל אפגניסטן יונף במצעד המשלחות בטקס הפתיחה כאות סולידריות. ב-28 באוגוסט, הגיעו זאקיה חודדאדי וחוסיין רסולי לטוקיו לאחר שהצליחו לצאת בטיסה בדרך מקאבול לפריז. לאחר מכן קיבלו אישור להתחרות במשחקים. אפגניסטן במשחקים האולימפיים אפגניסטן במשחקים האולימפיים לנוער ספורטאי אפגניסטן באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי בגלל המצב: המשלחת האפגנית לא תוכל להשתתף במשחקים הפראלימפיים, באתר ynet, 16 באוגוסט 2021 סולידריות: דגל אפגניסטן יונף בטקס הפתיחה במשחקים הפראלימפיים, באתר ynet, 23 באוגוסט 2021 למרות הכל: המשלחת האפגנית תשתתף במשחקים הפראלימפיים, באתר ynet, 28 באוגוסט 2021
MIP

ה-MIP (ראשי תיבות של Moon Impact Probe - גשושית התרסקות על הירח) היא גשושית לחקר הירח שפותחה על ידי הארגון ההודי לחקר החלל. ה-MIP שוגרה על גבי הגשושית ההודית צ'אנדריאן 1 ב-22 באוקטובר 2008 אשר נכנסה למסלול סביב הירח ב-8 בנובמבר 2008. צ'אנדריאן 1 שחררה את ה-MIP ב-14 בנובמבר 2008, 14:36 UTC, והתרסקה על הירח בשעה 15:01 UTC במכתש שאקלטון, סמוך לקוטב הדרומי של הירח. מטרת ההתרסקות הייתה לגרום להתרוממות ענן אבק אותו ניתן לנתח במטרה לאתר מים על הירח.‏ MIP הפכה את הודו לאומה הרביעית שהגיעה אל קרקע הירח. אומות אחרות שעשו זאת עד כה הן:ברית המועצות לשעבר, ארצות הברית, סוכנות החלל האירופית, יפן, וסין. מטרות הגשושית היו: בחינת האמצעים הדרושים להנחיית גוף למקום ספציפי על הירח. בחינת טכנולוגיות הדרושות לביצוע נחיתה עתידית רכה על הירח. בחינה מדעית של הירח מטווח קרוב בזמן ההתרסקות. הגשושית יועדה להתרסק על הירח ועל ידי כך להעלות ענן אבק שינותח על ידי כלים הנמצאים על הגשושית צ'אנדריאן 1, במטרה למצוא עדויות לקיום מים וחומרים אחרים על הירח. MIP נשאה עליה 3 כלים: מד גובה באמצעות לייזר למדידת גובה הגשושית מפני הירח במהלך ההתרסקות. מצלמת טלוויזיה לצילום פני הירח במהלך ההתרסקות. ספקטרומטר מסה לבחינת חלקיקים במהלך ההתרסקות. גופה החיצוני של הגשושית כלל 4 לוחות אלומיניום בגודל 12 × 18 ס"מ עליהם צוירו דגל הודו וסמל הודו, כולל הכיתוב सत्यमेव जयते (סאטימבה ג'איאטה - האמת לבדה מנצחת), ציטוט מספרי הקודש ההינדים, האופנישדות. MIP שוגרה יחד עם הגשושית צ'אנדריאן 1 על גבי משגר PSLV ממרכז החלל סאטיש דאוון, ב-22 באוקטובר 2008, 00:52 UTC‏. MIP נפרדה מצ'אנדריאן 1 ב-14 בנובמבר 2008, 14:36 UTC בעודה במסלול קוטבי מעגלי, 102 ק"מ מעל הירח. לאחר ההיפרדות הפעילה MIP את מנועה הרקטי שהביא אותה למסלול התרסקות על הירח. במהלך הנמכתה, שידרה הגשושית מידע אל צ'אנדריאן 1 ששימשה כתחנת תקשורת בין MIP לכדור הארץ. אחרי 25 דקות, ב-15:01 UTC, פגעה MIP בירח, במהירות של 1.69 ק"מ בשנייה (כ-6,100 קמ"ש), בתוך מכתש שאקלטון הסמוך לקוטב הדרומי של הירח ב-89°0′0″S 30°0′0″W﻿ / ﻿89.00000°S 30.00000°W﻿ / -89.00000; -30.00000, והעיפה ענן אבק שנותח על ידי צ'אנדריאן 1. ב-25 בספטמבר 2009 דיווחה סוכנות החלל ההודית כי MIP גילתה מים על הירח זמן קצר לפני התרסקותה. הודעה זו באה לאחר שב-24 בספטמבר דיווח כתב העת Science כי ה-Moon Mineralogy Mapper, כלי שפותח על ידי נאס"א והורכב על צ'אנדריאן 1, גילה מים על הירח. צ'אנדריאן 1 חקר הירח היטן LCROSS סלן MIP באתר סוכנות החלל ההודית (באנגלית). Chandrayaan team over the moon Payload bearing Tricolour will land on Moon Moon Impact Probe (MIP) Moon craters may hold traces of early life India’s own probe also found water on moon: ISRO Water on the Moon?
יוקיו אנדו

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא אנדו. יוקיו אנדו (ביפנית: 遠藤 幸雄;‏ 18 בינואר 1937 - 25 במרץ 2009) היה מתעמל יפני. הוא אלוף אולימפי בעל 7 מדליות מהן 5 זהב ו-2 כסף מ-3 אולימפיאדות (רומא 1960, טוקיו 1964 ומקסיקו סיטי 1968) ואלוף עולם (פראג 1962 ודורטמונד 1966) בעל 10 מדליות מהן 3 זהב, 5 כסף ו-2 ארד. אנדו נולד באקיטה שבמחוז אקיטה. באולימפיאדת רומא (1960) זכה אנדו במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בתרגיל על המתח, במקום חמישי על סוס הקפיצות ובתחרות הקרב-רב אישי, במקום שביעי בתרגיל על המקבילים, במקום עשירי בתרגיל הקרקע ובתרגיל על סוס הסמוכות ובמקום 12 בתרגיל על הטבעות. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1962 זכה אנדו ב-7 מדליות, 2 זהב, 3 כסף ו-2 ארד. 2 מדליות זהב בתחרות הקבוצתית (574.650 נק'), לפני ברית המועצות (573.150 נק') וצ'כוסלובקיה (561.500 נק') ובתרגיל על הקרקע בצוותא עם בן ארצו נובויוקי אאיהארה, 3 מדליות כסף בתחרות קרב-רב אישי אחרי יורי טיטוב ולפני בוריס שאחלין שניהם מברית המועצות, בתרגיל על הטבעות ובתרגיל על המתח, ו-2 מדליות ארד בתרגיל על סוס הקפיצות ובתרגיל על המקבילים. באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה אנדו ב-4 מדליות מהן 3 זהב ו-1 כסף. 3 מדליות זהב בתחרות הקרב-רב אישי, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על המקבילים ומדליית כסף בתרגיל הקרקע. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתרגיל על המתח, במקום שישי בתרגיל על סוס הקפיצות ובתרגיל על הטבעות ובמקום 17 בתרגיל על סוס הסמוכות. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בדורטמונד, מערב גרמניה בשנת 1966 זכה אנדו ב-3 מדליו, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ו-2 מדליות כסף בתרגיל הקרקע ובתרגיל על המתח. באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה אנדו ב-2 מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ומדליית כסף בתרגיל על סוס הקפיצות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בתרגיל על המתח, במקום שמיני בתחרות הקרב-רב אישי ובתרגיל על הטבעות, במקום תשיעי בתרגיל על המקבילים, במקום 11 בתרגיל הקרקע ובמקום 26 בתרגיל על סוס הסמוכות. אנדו נפטר ב-25 במרץ 2009 מסרטן הוושט. בשנת 1999 זכה אנדו להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי בהתעמלות. מדיה וקבצים בנושא יוקיו אנדו בוויקישיתוף יוקיו אנדו, באתר olympedia.org יוקיו אנדו, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית איוקיו אנדו באתר International Gymnastics Hall of Fame
מלוגרף

מֶלוֹגרף (Melograph) הוא מכשיר אלקטרוני, דומה ל"מלודיוגרף", המהווה כלי עזר למחקר מוזיקולוגי, המשמש לתצוגה גרפית רציפה של ביטוי מלודי חד-קולי בגובה מוגדר. מידע אקוסטי מוצג בצורת מלוגרמה, המציגה גובה ועוצמת צליל כפונקציות של זמן. כיום מחליף המחשב את המלוגרף, אך אופן הצגת החומר המוזיקלי עומד בעינו כשלב חיוני במחקר וכמעט לא השתנה, אם כי המידע עובר עכשיו ישירות מן המחשב, לאחר שבעבר נעשו המדידות המבוססות על התצוגה הגרפית באופן ידני. את המלוגרף פיתחו בשנות ה-50' של המאה ה-20 שתי מוזיקולוגיות מן האוניברסיטה העברית בירושלים, רות כ"ץ ודליה כהן, לשם ניתוח היסודות המלודיים שאינם ניתנים לביטוי מדויק בתיווי מסורתי, כגון אינטונציות המבוססות על מערכות שונות מאלה המשמשות במוזיקה המערבית, מרווחים מיקרוטנליים, מתארי גליסנדו, גיחה ודעיכה של צלילים, הן כשלעצמם והן ביחס לצלילים סמוכים, ויברטו ויחסי גומלין בין מתארי גובה ועוצמת צליל. חשיבותן של יסודות אלה ניכרת בעיקר בחקר מוזיקה שאינה מערבית, אבל גם בסוגים מסוימים של מוזיקה עממית מערבית ובסגנונות ביצוע של מלודיות באמנות המערב, וכן בתקשורת קולית לא מילולית, כגון קולות תינוקות או חיות ועוד. כל אלה, על אף חשיבותם בעיצוב סגנון מוזיקלי, אינם מנוסחים בתאוריית המוזיקה ובאותם מקרים שיש התייחסות אליהם, יש חוסר התאמה בין התאוריה לשימוש המעשי. המלוגרף משמש ליצירת תעתיק אתנומוזיקולוגי, בדרך כלל ביצירת רישום גרפי כזה או אחר, שאפשר לשמר ולתייק, בדומה להקלטות מוזיקה. מבין מכשירים אלה, שראשיתם בניסיונות שערך מילטון מטפסל (Milton Metfessel) בשנת 1928, ראויים לציון אלה שנוצרו בשנות ה-50' של המאה ה-20 ונמצאים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (צ'ארלס סיגר Charles Seeger), באוניברסיטת אוסלו (אולאף גורבין וקארל דהלבאק Olav Gurvin and Karl Dahlback) ובאוניברסיטה העברית בירושלים (דליה כהן ורות כ"ץ). חגי חיטרון, כיצד חולל המלוגרף מהפכה בחקר המוסיקה, באתר הארץ, 8 באפריל 2012 רות כ"ץ ודליה כהן, מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
נאוקי טנאקה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא טנאקה. נאוקי טנאקה (ביפנית: 田中 直紀 ; נולד ב-19 ביוני 1940) הוא פוליטיקאי יפני מהמפלגה הדמוקרטית, שר ההגנה היפני וחבר בית היועצים היפני בדיאט של יפן מטעם מחוז ניאיגטה. הוא יליד קנזאווה (Kanazawa) ובוגר אוניברסיטת קיו. במקור הוא נקרא נאוקי סוזוקי, אך כשהתחתן עם מקיקו טנאקה, פוליטיקאית יפנית אף היא ובתו של ראש ממשלת יפן לשעבר, קקואיי טנאקה, שינה את שם משפחתו לשם משפחתה. הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים היפני ב-1983. לאחר שהפסיד את מקומו בבית הנבחרים בבחירות הכלליות של 1996, הוא נבחר לבית היועצים היפני, בפעם הראשונה ב-1998. מאז נבחר פעמיים נוספות. מדיה וקבצים בנושא נאוקי טנאקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נאוקי טנאקה (ביפנית) דף אודות טנאקה באתר המפלגה הדמוקרטית של יפן
אייזנברג

אייזנברג או איזנברג (Eisenberg) הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי נפוץ. פירוש השם מגרמנית הוא הר מברזל או הר של ברזל. האם התכוונתם ל... תרבות ארון אייזנברג – שחקן אמריקאי ג'קו אייזנברג – זמר ישראלי, זוכה העונה הרביעית של תוכנית המציאות "כוכב נולד" ג'סי אייזנברג – שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי יעל איזנברג – זמרת, יוצרת, שחקנית ומשוררת יעקב אייזנברג – אמן ישראלי רוברטו אייזנברג (Aizenberg) – פסל וצייר סוריאליסטי יהודי ארגנטינאי רומן אייזנברג – משורר ישראלי מדע הנריק (הייני) אייזנברג – ביופיזיקאי ישראלי, פרופסור במכון ויצמן דייוויד אייזנברג – ביוכימאי יהודי אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס יהודה אייזנברג – פיזיקאי ישראלי, פרופסור במכון ויצמן יהודה משה אייזנברג (Judah Moshe Eisenberg) – פיזיקאי אמריקאי-ישראלי, פרופסור באוניברסיטאות וירג'יניה ותל אביב ליאון אייזנברג – פסיכיאטר יהודי-אמריקאי דת יהודה לייב אייזנברג – רב ופוסק בפולין, ראב"ד לאסק עקיבא אייזנברג – הרב הראשון של קהילת וינה לאחר השואה צבא אורי שגיא (אייזנברג) – אלוף בצה"ל, בתפקידו האחרון ראש אגף מודיעין אייל אייזנברג – אלוף בצה"ל, מפקד פיקוד העורף בן כרמי אייזנברג – לוחם ציוני, קצין בצבא העות'מאני; בנו של אהרן אייזנברג משה (מוסה) פלד (אייזנברג) – אלוף בצה"ל בתפקידו האחרון מפקד גייסות השריון, ולאחר מכן מנכ"ל רפא"ל; זכה להכרה כאחד מ"חמשת מצביאי השריון הטובים בהיסטוריה" אחר אהרן אייזנברג – מראשוני "חובבי ציון" ברוסיה, חלוץ, איש העלייה הראשונה וממקימי המושבה רחובות יהודית הררי (אייזנברג) – אשת חינוך וסופרת עברייה, ממייסדי תל אביב; בתו של אהרן אייזנברג יצחק אייזנברג – עיתונאי ישראלי ישראל (יוֹלק) ברזילי (אייזנברג) – חבר הכנסת ושר בממשלת ישראל מטעם מפ"ם לואיס אייזנברג – שחמטאי יהודי-אוקראיני-אמריקאי מייקל אייזנברג – משקיע בתעשיית ההיי-טק הישראלית עובד אייזנברג – איש ציבור ופעיל ציוני ביישוב; בנו של אהרן אייזנברג עזריאל אייזנברג – איש חינוך ופעיל ציוני עברי בארצות הברית שאול אייזנברג – איש עסקים יהודי ומולטי-מיליונר שאול אייזנברג (עסקן ספורט) – עיתונאי ועסקן ספורט ישראלי אייזנר אייזן אייזנמן ברזילי פלד
ספי אפרתי

יוסף (ספי) אפרתי (נולד ב-28 בנובמבר 1975) הוא מוזיקאי ישראלי, המנגן כבסיסט וקלידן בעיקר עם הרכבי רוק. חבר בלהקת התעויוט של אביב גפן, בלהקה בלאקפילד ובלהקת מוניקה סקס. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ספי אפרתי נולד בירושלים, גדל בהרצליה ובגיל 22 עבר לתל אביב. מגיל צעיר עוסק במוזיקה, תחילה כנגן קלידים. תחילה ניגן בלהקת ג'וני הכבאי עם שי נובלמן והגיטריסט אורי קליאן, ואחר כך כנגן גיטרת בס עם אמנים כמו אביב גפן, חמי רודנר, רם אוריון, נינט טייב ועוד. כמו כן היה חבר בלהקות שונות כמו "הווקי טוקיז" (עם אסף שריג), "בתריי זוזיי" ועוד. ב-2004 הוזמן לנגן עם בלאקפילד. ב-2010 הפך באופן רשמי לחבר בלהקת מוניקה סקס. ב-2010 החל לעבוד על אלבום יחד עם המפיק גיא שמי, והסינגל הראשון ממנו, "לא רוצה לתל אביב", יצא בדצמבר 2011. ב-15 בפברואר 2012 יצא הסינגל השני מהאלבום שנקרא "היא תהיה שלי". במאי 2012 יצא האלבום תחת השם "להתעורר בארץ אחרת. ב-2003 השתתף בסרט "חוזה לך ברח", וב-2008 שיחק את אחד התפקידים הראשיים בסדרה של HOT "תעשה לי ילד" לצד סולן מרסדס בנד, גל תורן. בנוסף, הוא נוהג להופיע בסרטי סטודנטים. ביולי 2021 הוציא אפרתי לאור את השיר "(השיר ההוא של) מיקי שביב". בשנת 2022 השתתף בסרט התיעודי "עצבני ומהיר: הסיפור של פאסט מיוזיק והפטיפון" של עמית איצקר. ספי אפרתי הוא אחיה של האמנית יעל אפרתי. מדיה וקבצים בנושא ספי אפרתי בוויקישיתוף ספי אפרתי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ספי אפרתי, באתר ספוטיפיי ספי אפרתי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ספי אפרתי, באתר Discogs (באנגלית) נדב מנוחין‏, ספי אפרתי עובר לקדמת הבמה: ראיון ושיר בכורה, באתר וואלה, 6 בדצמבר 2011 טל גורדון, ריאיון - קול ההתחלות: ספי אפרתי, באתר הבמה, 10 ביולי 2012 אסף נבו, ‏ספי אפרתי לא רוצה לתל אביב, באתר ‏מאקו‏, 7 בדצמבר 2011 עכבר העיר, שיר להשמעה: ספי אפרתי עובר למרכז הבמה, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2011 עמי פרידמן, סקס והעיר הגדולה: לספי אפרתי נמאס מתל אביב, באתר nrg‏, 15 בפברואר 2012 בן שלו, ספי אפרתי עובר למרכז הבמה, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2012 ספי אפרתי: "באורגינל, אני ילד שמנגן חליליות", באתר ynet, 13 באוגוסט 2012 בן שלו, אין מספיק שירי אהבה למוזיקאים נפלאים, טוב שהוא כתב אחד כזה, באתר הארץ, 31 ביולי 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.