laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חת"ת

חִת"ת הוא שמו של סדר לימוד יומי בחסידות חב"ד. סדר הלימוד כולל חומש, תהילים ותניא. ספר חת"ת הוא ספר המאגד את שלושת הספרים הנלמדים בסדר לימוד זה ונוסף בתוכו גם סידור תהלת ה', וספר היום יום. הלימוד היומי בחומש נוסד על ידי האדמו"ר הראשון של חב"ד, והלימוד היומי בתניא וקריאת תהילים יומית נוסד על ידי האדמו"ר השישי של חסידות חב"ד, רבי יוסף יצחק שניאורסון שאיחד את שלושת התקנות. פירוש השם חת"ת הוא ראשי תיבות של חומש תהלים תניא. כמו כן מבוסס שם החיבור על הפסוק: ”וַיִּסָּעוּ וַיְהִי חִתַּת אֱלֹהִים עַל הֶעָרִים אֲשֶׁר סְבִיבֹתֵיהֶם וְלֹא רָדְפוּ אַחֲרֵי בְּנֵי יַעֲקֹב” (בראשית, ל"ה, ה') חלוקת הלימוד היא: חומש - לימוד חמישה חומשי תורה עם פירוש רש"י לפי פרשת השבוע, מחולק לכל יום על פי חלוקת העולים לתורה (ביום ראשון קוראים את החלק השייך לעולה הראשון לתורה וכן הלאה). תהילים - לפי חלוקת ספר התהילים לימי החודש. תניא - לפי חלוקה שנתית (מפורטת בסוף ספר התניא). האדמו"ר הריי"צ קרא לקיים את התקנות ללימוד השיעורים היומי, תוך שהוא מדגיש במיוחד את התקנה לאמירת תהילים - שתהיה בכל בתי הכנסיות, בכל נוסחאות התפילה. ספר החת"ת (ראשי תיבות: חומש, תהלים, תניא) הוא ספר המקובל בעיקר בקרב חסידי חב"ד, ובו כרוכים יחדיו חמשה חומשי תורה, ספר תהילים וספר התניא. בהוצאות מאוחרות צורף לספר סידור תפילה "תהלת ה'" ולוח שנה "היום יום". את הדפסת הספר המאגד, יזם הרב זאב דב סלונים בשנת תשמ"א, כאשר הדפיס את שלושת הספרים: חמישה חומשי תורה, תהילים ותניא (מהדורת צילום מדפוס וילנא תר"ס) בכרך אחד. במהדורות מאוחרות יותר שנדפסו על ידי הוצאת קה"ת התווסף גם סידור תפילה (נוסח תהילת ה'), וספר היום יום. מהדורות רבות עם שינויים קטנים נדפסו מאז תשמ"א, בארץ ובעולם. רבים מחסידי חב"ד נוהגים להניח את החת"ת ברכב לסגולה. הרמב"ם היומי אתר חת"ת - כולל הסברים, והורדת תוכנה לאמירת חת"ת למחשב, ולמגוון מכשירים ניידים וסלולרים. השיעורים היומיים בחת"ת - אתר צא"ח שיעור היומי בחומש, בתהילים ובתניא, אתר בית חב"ד הרבי מלובביץ' מדבר אודות לימוד החת"ת אתר בית חב"ד ממנהגי חסידות חב"ד באתר דעת ספר היום יום, הוצאת ספרים קה"ת, תאריך י"ט טבת ספר היום יום, ר"ח שבט
גולר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גולר – אתר ספורט ישראלי ארדה גולר – כדורגלן טורקי ז'ואאו גולאר – פוליטיקאי ברזילאי יוזף גולר – צייר זכוכית וגרפיקאי גרמני סילבי גולאר – פוליטיקאית צרפתית
יונה מוריץ

יונה מוריץ (ברוסית: Ю́нна Мо́риц;באנגלית Yunna Morits; נולדה ב-2 ביוני 1937), היא משוררת, מתרגמת שירה ופעילה סובייטית ואוקראינית עטורת פרסים. מוריץ נולדה בקייב, ברית המועצות (היום, אוקראינה) במשפחה יהודית. אביה פנחס מוריץ, נכלא תחת משטר סטלין. יונה סבלה בילדותה משחפת וגדלה במחסור וקושי בהרי אורל במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנות ה-50 היא נסעה ללמוד במוסקבה, שם הושעתה לזמן קצר מהאוניברסיטה בשל העמדה הביקורתית של שיריה על ההמפלגה הקומוניסטית. שירה היה מחווה לטיציאן טבידזה, משורר גאורגי שהוצא להורג על ידי סטלין ב-1937 ב-1961, היא התפרסמה רבות בזכות האוסף שלה על הצפון הרחוק, "כף התשוקה", המבוסס על מסעה על סיפון שוברת קרח ארקטית, והיא הייתה בין המשוררים הצעירים הבודדים החביבים על אנה אחמטובה. מאז שנות ה-60 היא נודעה גם בזכות תרגומיה הפיוטיים לרוסית משפות רבות (תרגומים אלה, שהוזמנו על ידי הוצאות לאור סובייטיות, עסקו לעיתים במסרים פוליטיים לחופש). היא העבירה לדפוס ברוסית משוררים כמו מויסי טויף, קונסטנטין קוופי ופדריקו גרסיה לורקה. בשנים מאוחרות יותר, היא משכה קוראים צעירים רבים עם שירת ילדים, שחלקם, כמו יצירתה למבוגרים, נודעו לקהל ההמונים באמצעות חמשירים שנפוצו על ידי זמרים ומנגינת גיטרה. יצירות אחרות שלה שפורסמו כוללות סיפורים קצרים, כתבות, ולאחרית ימיה גם גרפיקה. היא הייתה חברה מייסדת במספר ארגונים ליברליים של אינטליגנציה אמנותית, כולל בחלק הרוסי של PEN הבינלאומי. הייתה חברה בוועד הפועל הרוסי של PEN ובוועדת זכויות האדם שלה. היא זכתה במספר פרסים יוקרתיים. לאחר 2014 הפכה מוריץ לתומכת בכיבוש הרוסי של דונבאס וחצי האי קרים. חלק מהשיריה האחרונים מעבירים רגשות המתנגדים לרוסופוביה, ולתמיכה המערבית באוקראינה . שירה רוסית לאחר המלחמה, בעריכת דניאל וייסבורט, ספרי פינגווין, לונדון, 1974,מסת"ב 0-14-042183-1 שירת רוסיה, בעריכת ל. גולדברג וא. שלונסקי, תל אביב 1942 (מהדורה פקסימילית תשמ"ג) מדיה וקבצים בנושא יונה מוריץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יונה מוריץ (ברוסית) יונה מוריץ, ברשת החברתית פייסבוק יונה מוריץ, ביישום טלגרם יונה מוריץ, ברשת החברתית אינסטגרם יונה מוריץ, ברשת החברתית VK Yunna Morits, ARLINDO N. M. CORREIA http://www.morits.owl.ru/ http://morits.ru/ Soviet poets are heard in Philadelphia, by New York Times, 1989. ""Мозгами свеж ковчег Донбасса": Юнна Мориц написала новый стих". "Юнна Мориц: А не надо грозным басом разговаривать с Донбассом". 17 באפריל 2021. {{cite web}}: (עזרה) Юнна Мориц: Так думаю и так я говорю
דייוויד וולף

דייוויד וולף (באנגלית: David Alexander Wolf;‏ נולד ב-23 באוגוסט 1956, אינדיאנפוליס, אינדיאנה) הוא רופא ממוצא יהודי ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. דייוויד וולף נולד באינדיאנפוליס וגדל בלואיוויל. בשנת 1978 הוא סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל באוניברסיטת פרדו. בשנת 1982 הוא סיים לימודי רפואה באוניברסיטת אינדיאנה ונקלט בחיל האוויר של ארצות הברית כרופא-מנתח. בשנת 1983 הוא החל לעבוד במרכז החלל ג'ונסון בו עסק בחקר חוסר כבידה. במהלך העבודה הוא קיבל 15 פטנטים ופרסם מספר רב של מאמרים מדעיים. בשנת 1990 דייוויד וולף נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא ביצע מספר תפקידים במערכות קרקעיות. בשנת 1993 הוא השתתף במשימת STS-58 כמומחה משימה של מעבורת החלל קולומביה (ג'ון בלאהה היה מפקד צוות). המטרה העיקרית של המשימה הייתה בדיקת השפעת חוסר כבידה על פעילות ובריאות אנשי הצוות. בהמשך וולף למד רוסית ועבר קורס הדרכה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. במשימת STS-86 בשנת 1997 (ג'ים ות'רבי היה מפקד צוות) הוא הגיע לתחנת החלל מיר בה כבר פעלה משלחת מס' 24 בפיקוד אנטולי סולוביוב. וולף הצטרף למשלחת ושהה בתחנת החלל כ-4 חודשים במהלכה עשה ניסויים בתחומים שונים כולל פעילות חוץ רכבית. בשנת 1998 וולף חזר לכדור הארץ במשימה STS-89. באוקטובר 2002 וולף טס לחלל כמומחה משימה של STS-112 על מעבורת החלל אטלנטיס (ג'פרי אשבי היה מפקד צוות). מטרת המשימה להרכיב את חלק ה-S1 והמשך בניית תחנת החלל הבין-לאומית. להשלמת המשימה וולף ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-20 שעות. ביולי 2009 וולף טס לחלל כמומחה משימה של STS-127 על מעבורת החלל אנדוור (מארק פולנסקי היה מפקד צוות). מטרת המשימה הייתה להרכיב את חלק חדש בתחנת החלל הבין-לאומית. להשלמת המשימה וולף ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-19 שעות. לאחר שירות פעיל כאסטרונאוט פרש מנאס"א בשנת 2012. הוא חזר לעיר בו נולד ועוסק בפעילות ציבורית. מדיה וקבצים בנושא דייוויד וולף בוויקישיתוף ביוגרפיה ריאיון עם דווייד וולף
מילוש ווצ'ביץ'

מילוש ווצ'ביץ' (בסרבית: Милош Вучевић; נולד ב-10 בדצמבר 1974) הוא פוליטיקאי סרבי מהמפלגה הפרוגרסיבית הסרבית, המכהן כראש ממשלת סרביה. בעבר כיהן כסגן ראש ממשלת סרביה וכשר ההגנה. ווצ'ביץ' נולד ב-10 בדצמבר 1974 בנובי סאד. הוא למד בבית ספר יסודי בנובי סאד, ולאחר מכן בבית ספר תיכון בבאצ'קי פטרובאץ. הוא למד משפטים באוניברסיטת נובי סאד עד 1999. לאחר מכן עבד כעורך דין עד 2012. מגיל צעיר, ווצ'ביץ' היה מעורב פוליטית. הוא הצטרף למפלגה הרדיקלית הסרבית אשר בה אביו היה חבר בכיר. ב-2008 התפצלה המפלגה ו-ווצ'ביץ' הצטרף למפלגה הפרוגרסיבית הסרבית. עד מהרה הוא הפך לאיש אמונו של ראש המפלגה וראש הממשלה אלכסנדר ווצ'יץ'. ב-2012 הוא נבחר לראש עיריית נובי סאד. הוא נבחר לתפקיד בפעם השנייה ב-2016, ובפעם השלישית ב-2020. בנובמבר 2021 הוא נבחר במקביל לסגן נשיא המפלגה הפרוגרסיבית. ב-23 באוקטובר 2022 הודיע אלכסנדר ווצ'יץ' כי ווצ'ביץ' יחליף את נבוישה סטפנוביץ' בתפקידיו כסגן ראש ממשלת סרביה וכשר ההגנה. בעיני פרשנים פוליטיים רבים, מהלך זה סימן אותו כיורש פוטנציאלי של ווצ'יץ' בהנהגת המפלגה הפרוגרסיבית. ב-2 במאי 2024 מונה לראש ממשלת סרביה במקום איוויצה דאצ'יץ', שהחליף את ראש הממשלה הקודמת אנה ברנאביץ'. עמדותיו של ווצ'ביץ' מזוהות עם הימין הקשה בסרביה. הוא מתנגד לעצמאות קוסובו בטענה שקוסובו היא "ה-DNA מכונן המדינה של עמנו ושל ארצנו". כמו כן, הוא טען שהפצצת יוגוסלביה בידי כוחות נאט"ו הייתה "פשע מלחמה". הוא מתנגד לסנקציות שהוטלו על רוסיה בעקבות פלישתה לאוקראינה. מדיה וקבצים בנושא מילוש ווצ'ביץ' בוויקישיתוף Vučević: Kosovo i Metohija su duhovni i državotvorni DNK našeg naroda i države". "Vučević: NATO bombardovanje je bilo ratni zločin". "Vučević: Problemi zbog neuvođenja sankcija Rusiji sve veći - Politika - Dnevni list Danas"
גן המילים

גן המילים (ביפנית: 言の葉の庭) הוא סרט אנימה יפני מהסוגה דרמה אשר יצא במקור לאקרנים בשנת 2013. הסרט נכתב, בוים ונערך על ידי מאקוטו שינקאי, והונפש על ידי אולפני CoMix Wave Films. בסרט מככבים מייו אירינו וקאנה האנאזאווה. פסקול הסרט הולחן על ידי דייסוקה קאשיווה. הבכורה של הסרט התקיימה ב-28 באפריל 2013 בפסטיבל הסרטים של גולד קוסט באוסטרליה. הסרט יצא לראשונה לאקרנים ביפן ב-31 במאי 2013. עלילת הסרט עוקבת אחר טקאו אקיזוקי, תלמיד בן 15 אשר גר בטוקיו וחולם להיות סנדלר, ויוקינו, אישה מסתורית באמצע שנות ה-20 לחייה. טקאו נוהג לעיתים רבות שלא להופיע לשיעורים שונים בבית הספר במהלך ימים גשומים על מנת ליצור נעליים בגן יפייפה בשינג'וקו גיואן(אנ'), שם הוא פוגש את יוקינו. למרות הפרש הגילאים ביניהם, טקאו ויוקינו מתיידדים ונוצר חיבור ביניהם בין היתר על רקע אהבתם המשותפת לימים גשומים ונעליים. ככל שהם מבלים יותר זמן ביחד, הם מתחילים להיפתח זה לזה לגבי ההתמודדויות האישיות שלהם והאתגרים העומדים בפניהם בחייהם. טקאו אקיזוקי – תלמיד תיכון בוגר חרוץ בן 15 אשר מעוניין להפוך לסנדלר. טקאו נוהג לעיתים רבות שלא ללכת לבית הספר על מנת ליצור נעליים בפארק. יוקארי יוקינו – אישה המסתורית בת ה-27 שטקאו פוגש בפארק. בהמשך טקאו מגלה שיוקארי היא מורה לספרות בבית הספר התיכון בו הוא לומד, וכי גם היא נוהגת לעיתים רבות שלא ללכת לעבודה משום שישנם תלמידים שנוהגים להציק לה. אמו של טקאו – אמו בת ה-47 של טקאו אשר גרושה ומרוכזת יותר בחיי האהבה שלה מאשר בחיי המשפחה. אחיו של טקאו – אחיו בן ה-26 של טקאו אשר עזב את הבית על מנת לגור עם חברתו, ואשר מתייחס בזלזול לשאיפותיו של טקאו להפוך לסנדלר. החברה של אחיו של טקאו – חברתו בת ה-24 של אחיו של טקאו אשר מיודדת עם טקאו ומוקסמת מאהבתו ליצירת נעליים. מטסומוטו – חברו של טקאו, אשר לומד באותה הכיתה כמוהו. סאטו – תלמידת בבית הספר התיכון של טקאו. סאטו היא ידידה של טקאו. אייזאווה – תלמידה בבית הספר התיכון של טקאו. אייזאווה נוהגת להציק ליוקארי. אתר האינטרנט הרשמי של גן המילים (ביפנית) "גן המילים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גן המילים", באתר נטפליקס "גן המילים", באתר AllMovie (באנגלית) "גן המילים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גן המילים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אנכרוניזם

אָנַכְרוֹנִיזְם (באנגלית: Anachronism, בעברית: מַעְתַּק זְמַן) הוא כשל כרונולוגי, דהיינו כשל בתיארוך. מקור המילה ביוונית: ana פירושו "כנגד" ו-chronos פירושו "זמן", כלומר משהו שאיננו בזמנו הנכון. למשל, אם במחזה אודות תקופת האימפריה הרומית אדם מתואר כמשתמש במחשב, הרי שהמחשב הוא אנכרוניזם. ישנם שני סוגי אנכרוניזם: פאראכרוניזם (Parachronism) ופרוכרוניזם (Prochronism). פאראכרוניזם (בעברית: מַעַתָּק לֶעָבָר) הוא ייחוס זמן מאוחר מדי לאנכרוניזם. למשל, עגלה הנמשכת בידי סוס על כביש מהיר. שימוש זה מקובל גם לתיאור דבר מיושן, שאבד עליו הכלח. פרוכרוניזם (בעברית: מַעַתַּק לֶעָתִיד או הָטְרָמָה) הוא ייחוס זמן מוקדם מדי לאנכרוניזם. למשל תיאורהּ של דמות היסטורית בת המאה ה-15, כאשר היא עונדת על ידה שעון דיגיטלי. צורה נוספת של אנאכרוניזם היא שיפוט העבר על פי נורמות של היום או נורמות המאוחרות לתקופה הנדונה. בכתיבה אקדמית, אנכרוניזם נחשב לשגיאה מתודולוגית שאין לה מקום. אנכרוניזם שכזה יכול להיות, למשל, ייחוס מושג מסוים לתקופה מוקדמת יותר בטרם נעשה בו שימוש. כגון הגדרת עליית מגורשי ספרד כגל הגירה ציוני, שכן מושג הציונות אינו רלוונטי למאה ה-15. דוגמה אחרת יכולה להיות התייחסות למערכת החברתית-כלכלית של בני האינקה כצורה מוקדמת של קומוניזם, שכן התורה הקומוניסטית מתמקדת בתנאי העבודה והייצור שהיו קיימים במאה ה-19 באירופה, ולא במאה ה-15 בדרום אמריקה. עם זאת, הגבולות אינם ברורים. למשל יש הטוענים שייחוס מחשבה פמיניסטית לכותבת בת המאה ה-12 הוא אנכרוניזם, בעוד שמיעוט מהחוקרים טוענים שתובנות על הקיום האנושי ישׂימות בכל זמן ובכל תרבות. בהשאלה, משתמשים בביטוי זה לתיאור מוסדות וארגונים מיושנים שכביכול קיימים בזמננו. לדוגמה, משרד שמשתמש בשנת 2020 במחשבים עם מערכת הפעלה Windows 98, הוא אנכרוניסטי. פסיכיאטר שעדיין מאמין בשנת 2020 שאוטיזם נגרם בשל אי גילוי של רגשות האם לתינוק (תאוריה שנשללה כבר בשנת 1950), הוא רופא אנכרוניסטי. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמשא בן יתר

עֲמָשָׂא בֶּן יֶתֶר הוא דמות מקראית אשר היה שר צבאו של אבשלום בעת המרד בדוד ומאוחר יותר שר צבא דוד המלך. עמשא היה אחיינו של דוד המלך, בן אחותו אביגיל. כאשר ניסה אבשלום למרוד באביו דוד, הוא מינה את עמשא למפקד הצבא במקומו של יואב בן צרויה, שנותר נאמן למלך דוד. ניסיון תפיסת השלטון של אבשלום כשל וצבאו של עמשא הובס בידי צבאו של דוד. באותו הקרב גם הרג יואב את אבשלום, למרות פקודתו הברורה של מפקדו דוד שלא לעשות כן. כתוצאה מכך, החליט דוד להדיח את יואב מתפקידו, ועל אף המרד, המליץ לזקני יהודה שיאשרו את העברת הפיקוד על צבאו מיואב אל עמשא, בין היתר למען קירוב לבבות בין חלקי העם. הצעתו התקבלה, ודוד שב לירושלים. זמן מה לאחר מכן, פרץ מרד שבע בן בכרי, ודוד הורה לעמשא להזעיק את צבא יהודה. עמשא התמהמה ודוד הורה לאבישי בן צרויה להחליף את עמשא ולצאת מיד בראש הצבא ולדכא את המרד. עמשא הצטרף מאוחר יותר לצבאו של אבישי בגבעון, שם ניצל יואב בן צרויה את ההזדמנות ורצח את עמשא כאשר הלה התקרב אליו כדי לנשקו. בצוואתו הטיל דוד על שלמה לנקום את מותם של אבנר בן נר ושל עמשא בן יתר בידי יואב בן צרויה, וזה אכן ביצע זאת, בשלחו את בניהו בן יהוידע להתנקש ביואב. ייתכן כי עמשא בן יתר הוא עמשי הנזכר בדברי הימים. אביו של עמשא נקרא גם יתרא הישראלי, וכן יתר הישמעאלי. ספר שמואל ב', פרק י"ז, פסוק כ"ה ספר מלכים א', פרק ב', פסוק ה' ספר מלכים א', פרק ב', פסוקים ל"א–ל"ד ספר דברי הימים א', פרק י"ב, פסוק י"ט ספר שמואל ב', פרק י"ז, פסוק כ"ה ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק י"ז
ציפורים בניוטרל

ציפורים בניוטרל הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1996 בכתיבה, הפקה ובימוי של אייל שיראי וגלית אשכול, עם אייל שיראי ודנה מודן בתפקידים הראשיים. זה פרויקט שהחל כסרט גמר בקמרה אובסקורה וצולם בשכונת פלורנטין ובניו יורק. הוא מתאר את חיים של קבוצת צעירים בשנות ה-90 מה שמכונה דור האיקס. לצעירים יש תוכניות להצליח ולפרוח מעלה כציפורים אבל הם למעשה "עובדים על ריק" ומכאן השם "ציפורים בניוטרל". בפסקול הסרט יש שירים בביצוע כפיר בן ליש, סמיר שוקרי, זקני צפת ועוד. מהפסקול התפרסם השיר "אמרת שאין לך קשר" (מילים גלית אשכול, לחן מיכל ברושי) בביצועו של כפיר בן ליש שכיכב כמה שבועות בראש רשימת ההשמעות בגלי צה"ל והשיר "על מי את עובדת" שמושר בסוף הסרט על ידי סמיר שוקרי ושאר השחקנים. אריק (אייל שיראי) הוא זמר שוליים שמנסה לשווא לפרוץ ולהתפרסם. בינתיים הוא מופיע בלהקה קטנה בשכונת פלורנטין כשהוא נעזר בחברו הקרוב צחי (צחי בוצ'לין). חברתו (דנה ברגר) עוזבת אותו והוא מחליט לחפש את מזלו בניו יורק לשם הוא טס עם צחי. דנה (דנה מודן) היא ציירת מתוסכלת. כשהיא מציירת ציור קיר בשכונת פלורנטין מאיימת עליה פקחית העירייה (אסי לוי) להסיר את הציור אחרת תיקנס. דנה גרה בדירה עם מאור (מאור כהן) שמחפש את עצמו ומיידה ביצים באנשים בשכונה, וחברתו (קארין אופיר) שגם היא מחפשת את עצמה. הבריון בשכונה הוא ניסו (דורון צברי). דנה מחליטה לנסות את מזלה בניו יורק ומבקשת תמיכה כספית מניסו אותה היא מקבלת רק לאחר שהיא מסכימה לשכב אתו. גם דנה וגם אריק מקווים לפתור את בעיותיהם בניו יורק אבל המציאות טופחת על פניהם. אריק מקים דוכן לא חוקי ומוכר בו "נרות ירושלים". דנה עובדת כ"מארחת" במועדון חשפנות. היא מתקיימת בקושי מהלוואות של חבר שלה דייוויד (טרוור לונג) שמכור לסמים ואלכוהול. אריק נפגש עם דנה ועובר לגור בדירתה ביחד עם צחי. הוא עומד להתחיל להופיע במועדון אך דנה מסתבכת עם דייוויד שנוהג כלפיה באלימות. אריק וצחי גונבים את רכבו של דייוויד, מוכרים אותו ובכסף מסתלקים כולם בחזרה למקום ממנו ברחו, שכונת פלורנטין. "ציפורים בניוטרל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ציפורים בניוטרל", באתר ספר הקולנוע הישראלי "ציפורים בניוטרל", באתר אידיבי "ציפורים בניוטרל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הפגישה בין אריק לדנה בניו יורק, באתר פייסבוק ציפורים בניוטרל בספר הקולנוע הישראלי ציפורים בניוטרל, באתר אישים סמיר שוקרי "על מי את עובדת", באתר יוטיוב כפיר בן ליש "אמרת שאין לך חשק", באתר יוטיוב
פיליפ אדז'יץ'

פיליפ אדז'יץ' (במונטנגרית: Филип Аџић; נולד ב-15 בספטמבר 1986) הוא פוליטיקאי מונטנגרי ממפלגת הפעולה הרפורמיסטית מאוחדת. מכהן כשר הפנים וכשר ההגנה בממשלת מונטנגרו. אדז'יץ' נולד בצטיניה ב-15 בספטמבר 1986. הוא למד תיירות ומלונאות באוניברסיטת מונטנגרו. הוא משמש כסגן ראש מפלגת השמאל הפעולה הרפורמיסטית המאוחדת. החל מ-28 באפריל 2022 הוא משמש כשר הפנים בממשלתו של דריטן אבאזוביץ'. ב-21 באוקטובר של אותה שנה, הוא מונה גם לשר ההגנה. אדז'יץ' נשוי לאלכסנדרה, ואב לשני ילדים. פיליפ אדז'יץ', ברשת החברתית פייסבוק פיליפ אדז'יץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיליפ אדז'יץ' באתר הפעולה הרפורמיסטית המאוחדת פיליפ אדז'יץ' באתר ממשלת מונטנגרו
מתילד ג'רי

מתילד ג'רי (במקור גוטפרוינד, בהונגרית: Győri Matild; בודפשט, 3 באפריל 1879 – בודפשט, 4 בינואר 1961) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע יהודייה-הונגרייה. שחקנית מצליחה ורב גוונית (תיאטרון, רדיו וקולנוע). מתילד גוטפרוינד נולדה במשפחה יהודית כבתם של יוז'ף גוטפריונד, סוחר תבואות, ושל פאני קליין. ב-6 באוקטובר 1896 החל את הקריירה שלה בלהקת בלה פולגאר ברוזניו (אנ'). היא הוזכרה תמיד בביקורות כ"תופעה מקסימה". ג'רי פעלה באזורים של ערי השדה במשך שנים, והופיעה בין היתר בברטפה ושיקלוש. בנובמבר 1902 הקדיש לאיוש פילפ, היסטוריון האמנות המצוין שעדיין היה בתחילת דרכו באותה תקופה, מאמר מיוחד למשחק המיוחד של ג'רי: "...מחזה עממי מעולה בשם 'צועני' הועלה אתמול במשחקה של מתילד ג'רי בביצוע מצוין. ... מתילד ג'רי שיחקה את התפקיד של הנערה הצוענייה חסרת המזל המאוהבת, באמנות כה גדולה ובמשחק כה מעמיק, שכמותם כמעט לא ראינו בתיאטרון זה. ... הקהל מחא כפיים להופעה האמנותית של מתילד ג'רי במשך דקות ארוכות, ומעריציה הרעיפו עליה זר דפנה ענקי ופרחים”. בין השנים 1902 לבין 1904 הופיעה בעיר פץ', בשנים 1906–1907 בבקשצ'בה ובביסטריצה, וב-1907 חתמה חוזה עם להקת התיאטרון בעיר מישקולץ. לאחר מכן, כשהגיע לבודפשט, היא הייתה חברה מוכרת בקברט אפולו, ולאחר מכן ב"רויאל אורפאום" (Royal Orfeum) בין 1925 לבין 1929. בינתיים, ב-1925, הופיעה גם ב"תיאטרון האמנים" (Művész Színhaz) שזה עתה נוסד. משנת 1927 הופיעה על "בימת בולוואר טרז" ובקיץ ברויאל אורפאום. משנות ה-30 לקחה על עצמה פחות תפקידים. באותה תקופה המשיכה להופיע על בימת בולוואר טרז ואחר כך הופיעה בכמה תפקידים ברדיו. היא שיחקה בכמה וכמה סרטים מצליחים הן אילמים והן מדברים. בשל החוקים היהודיים, לא הורשתה לעלות על הבמה הכללית בפני קהל נוצרי משנת 1939, אלא רק בתיאטרון גולדמארק במסגרת מסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך בפני קהל יהודי. בין היתר, שיחקה במחזה המצליח ביותר הדיבוק, ב"סיפור טבעת המלך" של לאיוש סאבולצ'י ובמחזה "סונטת הסתיו" של הוגו צ'רגה. ג'רי הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. את מי ששנים אוהבים (1915) - הרוזנת ליאונה תותח ופעמון (1915) - גרטרוד, אשתו של ספי אוסטרייך היזהרו מהנשיקה! (1922, מערכון) הסייח הצהוב (1936) - שארי, אשתו של סוחר הירידים איציק זינגר Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. Szerk. Schöpflin Aladár. II. kötet (Favartné – Komjáti Ferenc). Budapest: Az Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete. [1929]. (לקסיקון התיאטרון ההונגרי: האנציקלופדיה של התיאטרון והספרות הדרמטית ההונגרית. עורך. אלדאר שופפלין. בודפשט: איגוד השחקנים הלאומי ומכון הפנסיה. (1929). Hangosfilm (סרט מדבר) מתילד ג'רי בלקסיקון אמנות הבמה ההונגרית מתילד ג'רי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מתילד ג'רי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מתילד ג'רי באתר אומיקה שחקנים יהודים ב"סערה" - מתילד ג'רי באתר התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 476/1879. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-08-12. "Halotti bejegyzése a Budapest XIII. kerületi polgári halotti akv. 44/1961. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-08-12. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מתילד ג'רי".
מריון היי

מריון א. היי (באנגלית: Marion E. Hay; 9 בדצמבר 1865 – 21 בנובמבר 1933) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל וושינגטון בין השנים 1909–1913 ולפני כן כסגן המושל למשך כחודשיים. היי היה חבר המפלגה הרפובליקנית. היי נולד במחוז אדמס שבמדינת ויסקונסין. הוא למד במכללת ביילס לעסקים מסחריים השוכנת בעיר דאביוק (Dubuque) שבאיווה. ב-16 בינואר 1887, בעיירה ג'קסון במחוז אדמס שבוויסקונסין, נישא לליזי ל. מיור ולזוג נולדו ששה ילדים: ריימונד מ., מון מ., אדוארד מ., ברוס מ., ראנס מ., קתרין ג'., ומרגרט. בשנת 1888 עבר היי לטריטוריית וושינגטון, שם פתח חנות בדייבנפורט, והיה לבעלים של חווה חקלאית לגידול חיטה במזרח וושינגטון וקנדה. ב-1889 עבר לווילבור, וכיהן במשך שתי תקופות כהונה כראש עיריית וילבור בין השנים 1898 ל-1902, וכן כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית במחוז לינקולן, והיה ציר מחליף בוועידה הרפובליקנית הלאומית במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1900. ב-1908 עבר לספוקיין. ב-1908 נבחר היי לסגן מושל וושינגטון, וכעבור חודשיים בלבד נהפך למושל וושינגטון בעקבות מותו של המושל סמואל קוסגרוב. הוא החל את כהונתו כמושל במרץ 1909. הוא מילא את שארית כהונתו של קוסגרוב ועזב את התפקיד בראשית ינואר 1913. תוך התמקדות בשחיתות שלטונית בממשלת המדינה, הוא כינס מושב מיוחד של בית המחוקקים המדינתי כדי לחקור ולהדיח פקידי מדינה שסרחו. בתקופת כהונתו, חוקקו חוק פיצויי הפועלים וזכויות הבחירה לנשים. לאחר שהפסיד בבחירות לתפקיד המושל בשנת 1912, שב היי לנהל את עסקיו האישיים ואת אחזקותיו הפרטיות, והיה יו"ר תאגיד האשראי החקלאי האזורי של המחוז ה-12 במדינת וושינגטון. ב-21 בנובמבר 1933 נפטר כתוצאה מהתקף לב, ונקבר במאוזוליאום בפארק ריברסייד שבספוקיין. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1680-1681. מדיה וקבצים בנושא מריון היי בוויקישיתוף מריון היי באתר אגודת המושלים הלאומית מריון היי באתר The Political Graveyard (באנגלית) מריון היי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Ex-Governor Hay Dies in Spokane". Daily Capital Journal. November 21, 1933. p. 1. Retrieved September 25, 2015 – via Newspapers.com. open access
זוקאן חלס

זוקאן חלס (בבוסנית: Zukan Helez; נולד ב-1 בינואר 1964) הוא פוליטיקאי בוסני המכהן מאז 25 בינואר 2023 כשר ההגנה של בוסניה והרצגובינה. כמו כן כיהן כשר הפדרלי לענייני חיילים משוחררים ונכים בין 2011–2015. חלס נולד בקופרס ב-1 בינואר 1964. הוא למד בבית ספר יסודי בקופרס ולאחר מכן בתיכון בבוגוינו. בין 1983–1988 למד בפקולטה למדעים ומתמטיקה באוניברסיטת סרייבו. לאחר ביום לימודיו עבד כמורה בעיר סקנדר וקוף. עם פרוץ מלחמת בוסניה במאי 1992, הוא התגייס לצבא הבוסני ולחם בשורותיו במלחמה. לאחר המלחמה חזר לעבוד כמורה בבתי ספר תיכוניים שונים בבוסניה. הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ובשנת 2000 נבחר מטעמה לבית הנבחרים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה. הוא נבחר שוב ב-2002, ב-2006 וב-2010. ב-17 במרץ 2011 הוא מונה לשר הפדרלי לענייני חיילים משוחררים ונכים בממשלתו של נרמין ניקשיץ'. הוא סיים את תפקידו ב-31 במרץ 2015. ב-2018 הוא נבחר לבית הנבחרים של בוסניה והרצגובינה, ונבחר שוב ב-2022. ב-25 בינואר 2023 הוא מונה לשר ההגנה בממשלתה של בוריאנה קריסטו. מדיה וקבצים בנושא זוקאן חלס בוויקישיתוף זוקאן חלס באתר מועצת השרים של בוסניה והרצגובינה
פלויד לאנדיס

פלויד לאנדיס (אנגלית: Floyd Landis; נולד ב-14 באוקטובר 1975) הוא רוכב אופניים אמריקאי. בשנת 2006 זכה בטור דה פראנס, אך התואר נשלל ממנו בשל כמות גבוהה מהמותר של טסטוסטרון שנמצאה בבדיקת סמים שנעשתה לו. פלויד לאנדיס נולד ב-14 באוקטובר 1975 בלנקאסטר למשפחה מנוניטית. היה חבר לקבוצה של לאנס ארמסטרונג עד 2004 אך החליף קבוצה בשנת 2005. לאנדיס החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 1999. הוא התחרה אז בקבוצת Mercury-Viatel. לאחר מכן, בין השנים 2002 ו-2004 הוא התחרה תחת קבוצת US Postal וב-2005 הצטרף לקבוצת Phonak. אצל לאנדיס התגלתה בעיה חמורה באחת מעצמות רגליו לאחר פציעה קשה, אך למרות זאת המשיך לרכב ולמרות כאבים חזקים, ויש האומרים בזכותם, הצליח לנצח את הטור דה פראנס בשנת 2006. לאחר הטור, עבר לאנדיס ניתוח מוצלח להחלפת העצם החולה. לאחר הטור, שבו הצליח לאנדיס לחזור מפיגור משמעותי בצורה מרשימה, וכמעט בלתי אפשרית, בקטע ה-17, בו סגר פער של שמונה דקות ממתחריו, נמצאה בבדיקת סמים שנעשתה ללאנדיס מאותו היום כמות טסטוסטרון גבוהה מהנורמה. לאחר בדיקת שתי המבחנות נמצא כי מדובר בכמות בלתי חוקית והטסטוסטרון הרב נמצא סינתטי, ובעקבות כך הוחלט באופן חסר תקדים לשלול מלאנדיס את התואר, (אוסקר פריירו הספרדי שסיים שני הוכר כמנצח המרוץ) ולהשעות אותו לשנתיים מרכיבה. למרות ממצאים אלה, ממשיך לאנדיס להכחיש כי השתמש בטסטוסטרון ונלחם להוכחת זכאותו. לאחר מאבק משפטי ארוך, לא הצליח לאנדיס להוכיח את חפותו והתואר של זוכה ה"טור" בשנת 2006 נשלל ממנו רשמית. לאנדיס ערער על החלטת השעייתו לבית הדין הבינלאומי לערעורים בספורט (CAS), שמושבו בשווייץ, אך גם בית דין זה דחה ב-30 ביוני 2008 את ערעורו. בשנת 2009 סיים לאנדיס את השעייתו, וחזר לרכיבה במדי קבוצת OUCH-Maxxis. במאי 2010, לאחר כמעט ארבע שנים בהן נאבק על חפותו, שלח לאנדיס מסר בדואר אלקטרוני לראשי התאחדות האופניים העולמית (שתוכנו הודלף לעיתונות לאחר שלושה שבועות) ובו הודה כי השתמש באופן שיטתי בחומרי אמרוץ. באותו מסר הוא אף טען כי לאנס ארמסטרונג ורוכבים נוספים בקבוצתם השתמשו אף הם באופן שיטתי ומתמשך בחומרי אמרוץ. נכון ל-2010, משתף לאנדיס פעולה עם חקירה של מנהל המזון והתרופות האמריקאי בנושא זה. מקום שלישי בטור דה ל'אווניר (Tour de l'Avenir) ב-1999 ניצחון בטור של Poitou-Charentes ב-2000 מקום שני בדופינה ליברה ב-2002 ניצחון בוואלטה או אלגארבה ב-2004 ניצחון בטור של קליפורניה ב-2006 ניצחון במירוץ פריז - ניס ב-2006 ניצחון בטור דה ג'ורג'יה ב-2006 2002 - מקום 61 2003 - מקום 77 2004 - מקום 23 2005 - מקום 9 2006 - מקום 1 (ניצחון בטור), התואר נשלל מדיה וקבצים בנושא פלויד לאנדיס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלויד לאנדיס פלויד לאנדיס, באתר Cycling Archives רשימת תארים והישגים וויליאם פות'רינגהם, 30 שנה חיכו לו, באתר הארץ, 24 ביולי 2006