laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטטיסטיקה בייסיאנית

סטטיסטיקה בייסיאנית, הנקראת על שם הסטטיסטיקאי תומאס בייס, היא תאוריה בתחום הסטטיסטיקה שבה הראיות לגבי מצבו האמיתי של העולם מבוטאות על ידי האמונות האפריוריות (קודמות לתצפית) שלנו לגבי מצבו של העולם (אמונה סובייקטיבית או כזו המבוססת על ידע קודם), הידועות בשם הסתברויות בייסיאניות. השיטה הבייסיאנית מבטאת רק אחת מתוך כמה דרכים לפרש את המונח "הסתברות", וישנן שיטות אחרות שאינן מתבססות על אמונות אפריוריות לגבי העולם. אחד הרעיונות המרכזיים הבאים לידי ביטוי בגישה הבייסיאנית הוא ש"הסתברות היא דעה קיימת, והסקת מסקנות מנתונים אינה אלא בדיקה מחדש של דעה זו לאור מידע רלוונטי חדש". ערך מורחב – הסקה בייסיאנית הסקה בייסיאנית היא גישה של הסקה סטטיסטית הנבדלת מהסקה שכיחותנית (אנ'). היא מבוססת בעיקר על השימוש בהסתברויות בייסיאניות על מנת לסכם ממצאים וראיות. בניסוח של מודלים סטטיסטיים באמצעות סטטיסטיקה בייסיאנית ישנה תכונה ייחודית, בכך שהיא מצריכה הגדרה של ההסתברויות הפריוריות עבור כל אחד מהפרמטרים הלא ידועים. ההסתברויות הפריוריות הן חלק אינטגרלי מהמודל לא פחות מהביטוי של ההתפלגויות. הסתברויות פריוריות עשויות להיות או היפרפרמטרים (אנ') (פרמטרים של המודל בעלי הסתברות פריורית) או התפלגות היפרפריורית (אנ') (פרמטרים של ההתפלגות של הפרמטר של המודל, שלהם יש הסתברות פריורית). תכנון ניסויים בייסיאני (אנ') כולל את המושג שקרוי: "השפעת האמונות המוקדמות" ('influence of prior beliefs'). גישה זו משתמשת בשיטות של ניתוח עוקב (אנ') על מנת לכלול את הממצאים מהניסויים הקודמים בניסויים החדשים. זה נעשה על ידי עדכון ה"אמונות" תוך שימוש בהתפלגויות פריוריות (לפני הניסוי) ופוסטריוריות (לאחר ראיית הממצאים). דבר זה מאפשר לתכנון הניסויים לעשות שימוש במגוון אמצעים. רווח בר מהימנות סטטיסטיקה בייסיאנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "probability is orderly opinion, and that inference from data is nothing other than the revision of such opinion in the light of relevant new information" - this citation is from: Edwards, W.; Lindman, H.; Savage, L. J. (1963). "Bayesian Statistical Inference for Psychological Research". Psychological Review. 70: 193–242
אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה

אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה (באיטלקית: Emanuele Filiberto di Savoia; ‏8 ביולי 1528 – 30 באוגוסט 1580), היה דוכס סבויה מ-1553 ועד מותו ב-1580. אמנואלה פיליברטו נולד ב-8 ביולי 1528 בשיאמברי, לקרלו השלישי, דוכס סבויה ולביאטריש מפורטוגל, דוכסית סבויה, בתם של מנואל הראשון, מלך פורטוגל ומריה מאראגון, מלכת פורטוגל. בצעירותו שירת אמנואלה פיליברטו בצבאו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולחם עמו בקרבות נגד ממלכת צרפת תחת שלטון בית ולואה. בשנת 1536 פלש הצבא הצרפתי לדוכסות סבויה וכבש אותה, וכתוצאה מכך אביו קרלו השלישי, דוכס סבויה יצא לגלות. בשנת 1553 מת אביו קרלו השלישי, דוכס סבויה, ואמנואלה פיליברטו ירש את נחלותיו, אולם מכיוון שהדוכסות הייתה תחת כיבוש צרפתי, המשיך אמנואלה פיליברטו בשירותו בצבא הקיסרי. באותה תקופה חיזר אמנואלה פיליברטו אחרי אליזבת טיודור, בתו של הנרי השמיני, מלך אנגליה, אולם ללא הצלחה. בשנת 1557 הוביל אמנואלה פיליברטו את הפלישה הספרדית לצפון צרפת, ואף נחל ניצחון מוחץ בקרב סן-קנטן. בשלום קאטו-קמברזי שנחתם בשנת 1559 בין צרפת לספרד, הוחזרה דוכסות סבויה לאמנואלה פיליברטו. באותה שנה התחתן אמנואלה פיליברטו כפי תנאי ההסכם עם מרגריט מצרפת, דוכסית ברי, בתם של פרנסואה הראשון, מלך צרפת וקלוד, נסיכת צרפת, ממנה נולד לו בנו היחיד - קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה. אמנואלה פיליברטו היה אסטרטג פוליטי מיומן, והצליח להחזיר לדוכסות את רוב השטחים שנכבשו ממנה קודם לכן על ידי הצרפתים והספרדים. בנוסף הוא העביר את בירת הדוכסות משיאמברי לטורינו, והחליף את השפה הרשמית בדוכסות מלטינית לאיטלקית. מאוחר יותר ניסה לרכוש את מרקיזות סאלוצו, אולם נכשל במשימתו. לאחר מות דודו אנריקה, מלך פורטוגל בשנת 1580, טען אמנואלה פיליברטו על זכותו לרשת את ממלכת פורטוגל, אולם פליפה השני, מלך ספרד השתלט עליה והקים את האיחוד האיברי. ב-30 באוגוסט 1580 מת אמנואלה פיליברטו בטורינו, ובנו קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה עלה לשלטון במקומו. מדיה וקבצים בנושא אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה בוויקישיתוף אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יחיא משה עבודי

הרב יחיא משה עבודי (ה'תר"ד, 1844 – ב' בשבט ה'תרע"ה, 17 בינואר 1915) היה מורה, סוחר ושד"ר עיראקי-ירושלמי, ומחבר ספרים רבים. לאחר שעלה לירושלים נמנה עם גדולי רבני העיר. נולד בבגדאד שבעיראק בשנת 1844 (ה'תר"ד), ובצעירותו למד במדרש בית זלכה. בסיום לימודיו נישא למסעודה בת אברהם יהושע אליעזר, ובגיל 20 נסע להודו ושימש שם כשוחט וחזן, וכמורה של ילדי הגביר יחזקאל בן יהושע גבאי. לפרנסתו שם אף עסק במסחר. לאחר כ-20 שנה עבר להתגורר בשאנגחאי שבסין. לאחר כעשור בסין עלה לארץ ישראל בשנת 1875 (ה'תרל"ה) והתיישב בירושלים, שם נמנה עם גדולי רבני העיר ועסק לפרנסתו במסחר. בירושלים נישא לרחל (אשתו השנייה), ועם הזמן זנח את תחום המסחר. בשנת 1907 (ה'תרס"ז) יצא בשליחות כשד"ר מטעם כוללות הספרדים לערי הודו, ובשנת 1909 (ה'תרס"ט) סיים בהצלחה את שליחותו וחזר לירושלים. הלך לעולמו בירושלים ב-17 בינואר 1915 (ב' בשבט ה'תרע"ה), ונקבר בהר הזיתים. בנו, הרב דוד עבודי היה רב הקהילה היהודית בשאנגחאי שבסין. ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית. יגמור בעדי – על הש"ס והתוספות; חלק ב' – חידושים על מסכת ראש השנה ויומא, ועל שולחן ערוך אורח חיים; חלק ג' – על מסכת ברכות; חלק ד' – המשך מסכת ברכות ומסכת קידושין מגן בעדי – הערות על הספר "מגיני ארץ" המתרץ את דברי הרבנים בספר "מגן אברהם" ו"מגן דוד", חלק א', ירושלים ה'תרס"ד דורש בעדי – דרושים על התורה לכל עת, לחגים ולמועדים, ירושלים ה'תרע"ג שומר בעדי – חידושים על התורה והערות על פרקי אבות, כולל שירים שכתב משרא קטרין – על פירושי בעלי התוספות לתלמוד הדר זקנים – חידושים על מסכתות הש"ס מורה דרכים – לקט פתגמי חז"ל ספר ההערות – כתב יד שירים שכתב נשארו בכתב יד, קונטרסים נוספים שחיבר אבדו עם השנים, וחידושים רבים שכתב פורסמו בהמאסף, תורה מציון ו"אור תורה". משה דוד גאון, "עבודי יחיא משה", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 495–496, באתר היברובוקס דוד תדהר (עורך), "עבודי יחיא משה", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך י (1959), עמ' 3624 יחיא משה עבודי, באתר "החכם היומי" יחיא משה עבודי (1844-1915), דף שער בספרייה הלאומית עבודי, יחיא משה, 1844-1915, דורש בעדי, באתר היברובוקס עבודי, יחיא משה, 1844-1915, מגן בעדי חלק חלק א-ב -, באתר היברובוקס עבודי, יחיא משה בן יצחק, הדר זקנים, תש"ן, באתר אוצר החכמה ארכיון יחיא משה עבודי, בספרייה הלאומית
יחסי יפן–מצרים

יחסי יפן–מצרים (בערבית: العلاقات المصرية اليابانية, ביפנית: 日本とエジプトの関係) הם היחסים הבילטראליים בין יפן לבין רפובליקת מצרים הערבית יחסים חמים הכוללים יחסים כלכליים ומסחריים משמעותיים, שתוארו על ידי שגריר יפן במצרים כ"חברות מאוד חזקה". למצרים שגרירות בטוקיו, וליפן שגרירות בקהיר. על אף שהיחסים בין שתי המדינות נוסדו במאה ה-19, היחסים המודרניים קיימים מאז שנת 1922, עת הכירה יפן בעצמאות מצרים. מאז, ההיסטוריה של היחסים היא לבבית, כולל כמה ביקורים הדדיים של דיפלומטים וראשי המדינות. בשנת 1995, ביקר ראש ממשלת יפן, טומיאיצ'י מוריאמה במצרים. נשיא מצרים לשעבר חוסני מובארכ, ביקר ביפן מספר פעמים בשנים 1983, 1995 ו-1999. בין השנים 1998 ל-2002 הלוותה יפן למצרים למעלה מ-3.5 מיליארד דולר. בשנת 2002 שווי הסחר בין שתי המדינות היה מעל למיליארד דולר. החל מאוקטובר 2009, חיים 1,051 אזרחים יפנים במצרים. בשנת 2009 ביקרו במצרים 90,000 יפנים, לעומת 3,500 מצרים שביקרו ביפן בשנת 2007. יפן מתייחסת אל מצרים כשחקן מפתח במזרח התיכון, וככזה, ראשי הממשלה של שתי המדינות ידועים בתמיכתם אחד בשני בנושאים הנוגעים לתהליך השלום באזור. שתי המדינות מקיימות "ועדה משותפת" המוקדשת לחקור התפתחויות בתחומים של אינטרסים משותפים של שתי המדינות. מדיה וקבצים בנושא יחסי יפן–מצרים בוויקישיתוף שגרירות יפן בקהיר, מצרים שגרירות מצרים בטוקיו, יפן "Egyptian Japanese Relations: The Year of Egypt Tourism Promotion in Japan 2009". Mainichi Daily News. אורכב מ-המקור ב-17 במאי 2009. נבדק ב-4 במאי 2009. {{cite news}}: (עזרה) "Japan-Egypt Relations". Ministry of Foreign Affairs of Japan. אורכב מ-המקור ב-24 במאי 2009. נבדק ב-4 במאי 2009. {{cite web}}: (עזרה) [1] Retrieved May 4, 2009. "Egyptian-Japanese Relations - Kaoru Ishikawa". 24 בדצמבר 2008. אורכב מ-המקור ב-14 ביוני 2009. נבדק ב-4 במאי 2009. {{cite web}}: (עזרה) Gamal Essam El-Din (18 בנובמבר 2004). "Japan and Egypt open up". Al-Ahram. אורכב מ-המקור ב-2013-08-27. נבדק ב-4 במאי 2009. {{cite news}}: (עזרה) MEO Research Center (5 ביוני 2002). "Egyptian–Japanenese Trade Exchange Hits $1B". Asia Africa Intelligence Wire. נבדק ב-9 באפריל 2009. {{cite news}}: (עזרה) "Egypt, Japan for delay in Palestinian state declaration, resuming deadlocked peace talks". Arabic News. 13 באפריל 1999. אורכב מ-המקור ב-14 בפברואר 2012. נבדק ב-4 במאי 2009. {{cite news}}: (עזרה) "Japan-Egypt Relations". Eg.emb-japan.go.jp. נבדק ב-2016-10-01.
מרגריט מצרפת, דוכסית ברי

מרגריט מצרפת, דוכסית ברי (בצרפתית: Marguerite de France; ‏ 5 ביוני 1523 - 15 בספטמבר 1574), הייתה בתו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת ואשתו של אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה. מרגריט נולדה בשאטו סן-ז'רמן-א-ליי, לפרנסואה הראשון, מלך צרפת ולקלוד, נסיכת צרפת, בתם של לואי השנים עשר, מלך צרפת ואן מברטאן. מרגריט הייתה קרובה מאוד לדודתה מרגריט מנווארה ולגיסתה קטרינה דה מדיצ'י. לקראת סוף שנת 1538 סיכמו אביה וקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שמרגריט תתחתן עם בנו של קרל - פיליפ מאוסטריה, אולם בסופו של דבר ההסכם בוטל והנישואים לא התקיימו. ב-29 באפריל 1550 קיבלה מרגריט את התואר דוכסית ברי. בשלום קאטו-קמברזי שנחתם בשנת 1559 בין צרפת לספרד, סוכם על החזרת דוכסות סבויה לאמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה, ועל נישואיו עם מרגריט. ב-30 ביוני אותה שנה נפצע אחיה אנרי השני, מלך צרפת באורח קשה, במהלך תחרויות אבירים שהתקיימו במהלך חתונת בתו אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת לפליפה השני, מלך ספרד כפי האמור בחוזה. בעקבות כך נערך טקס החתונה של מרגריט בכנסייה קטנה סמוכה ב-9 ביולי בהשתתפות אורחים מעטים, ולמחרת מת אנרי השני מהרעלת דם. למרגריט ובעלה נולד רק ילד אחד - קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה, וב-15 בספטמבר 1574 מתה מרגריט בארמונה בטורינו. מדיה וקבצים בנושא מרגריט מצרפת, דוכסית ברי בוויקישיתוף
יחסי טונגה–רוסיה

יחסי טונגה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת טונגה לבין הפדרציה הרוסית. היחסים בין טונגה לברית המועצות כוננו ב-1975. טונגה הייתה המדינה הראשונה באוקיאניה לכונן יחסים עם ברית המועצות. ברית המועצות התפרקה בשנת 1991 וטונגה התייחסה לרוסיה כממשיכת דרכה ומתייחסת ליחסים עם רוסיה כפי שהתייחסה ליחסים עם ברית המועצות. ב-2 באוקטובר 2005 שר החוץ הרוסי סרגיי לברוב ושר החוץ הטונגי טופו השישי שלחו מברקים האחד לשני לרגל יום השנה ה-30 לכינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. שרי החוץ של רוסיה וטונגה הביעו אמון בפיתוח נוסף של היחסים בין רוסיה לטונגה לטובת האינטרסים של עמי שתי המדינות וכדי לחזק את השלום והביטחון באזור אוקיאניה. HUFFER, Elise, Grands hommes et petites îles: La politique extérieure de Fidji, de Tonga et du Vanuatu, Paris: Orstom, 1993, ISBN 2-7099-1125-6, pp. 272–282 מדיה וקבצים בנושא יחסי טונגה–רוסיה בוויקישיתוף Document On the exchange of greeting telegrams between the Foreign Ministers of the Russian Federation and the Kingdom of Tonga on the occasion of 30 anniversary of establishment of diplomatic relations (הקישור אינו פעיל, 20 ביוני 2019)
משחק האולסטאר של ה-WNBA

משחק האולסטאר של התאחדות כדורסל הנשים הלאומית (באנגלית: Women's National Basketball Association All-Star Game), ידוע לרוב בשם משחק האולסטאר של ה-WNBA (באנגלית: WNBA All-Star Game), היא משחק כדורסל ראווה שמשוחק בארצות הברית בין השחקניות הטובות ביותר של האזור המזרחי והאזור המערבי בהתאחדות כדורסל הנשים הלאומית (WNBA). מאז 2004, המשחק אינו מתקיים בשנים שבהן ישנה אולימפיאדת קיץ. כל אזור (מזרחי והמערבי) מיוצג על ידי קבוצה של 12 שחקניות שבאותו זמן ביצועיהן הן הטובים ביותר ברחבי הליגה. שחקניות החמישיות הפותחות נבחרות על ידי אוהדים בהצבעה מקוונת. שאר השחקניות נבחרות על ידי בעלי תפקידים בליגה, דוגמת מאמנים ואנשי תקשורת. בסיומו של המשחק נבחרת השחקנית המועילה ביותר (ה-MVP), כפי שמחליט פאנל המורכב ממספר אנשי תקשורת. ב-2004 לא שוחק המשחק בשיטה הרגילה בגלל שחקניות ה-WNBA שהתחרו במשחקי הקיץ האולימפיים באתונה שביוון. באותה שנה, נבחרת ארצות הברית ניצחה קבוצה שהורכבה משחקניות אולסטאר 58–74 באולם המוזיקה רדיו סיטי. המשחק אינו נחשב למשחק אולסטאר. בשנת 2008 לא נערך משחק בשל משחקי הקיץ האולימפיים בבייג'ינג שבסין. המשחק בשנת 2010 הפגיש גם הוא את נבחרת ארצות הברית בקבוצת שחקניות אולסטאר, ונבחרת ארצות הברית ניצחה 99–72 במוהגן סאן ארנה. כמו המשחק בשנת 2004, המשחק אינו נחשב למשחק אולסטאר. ב-2012 לא נערך משחק, בעקבות המשחקים האולימפיים בלונדון שבאנגליה. גם בשנת 2016 לאחר נערך משחק, בגלל האולימפיאדה בריו דה ז'ניירו שבברזיל. החטיבה המערבית מובילה 4–10 בסיכומם של כלל המשחקים שנערכו. מדיה וקבצים בנושא משחק האולסטאר של ה-WNBA בוויקישיתוף
קלוד, נסיכת צרפת

קלוד, נסיכת צרפת (בצרפתית: Claude de France; ‏ 13 באוקטובר 1499 – 20 ביולי 1524), הייתה בתו של לואי השנים עשר, מלך צרפת ואשתו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת. קלוד נולדה ב-13 באוקטובר 1499 ברומוראנטין-לאתנה, ללואי השנים עשר, מלך צרפת ולאן מברטאן, בתם של פרנסואה השני, דוכס ברטאן ומרגריט מפואה. מכיוון שלהוריה לא היו בנים, הייתה קלוד אמורה לרשת לאחר מותם את דוכסות ברטאן. בשנת 1501 חתם אביה על חוזה עם בית הבסבורג, וסוכם בו שקלוד תתחתן עם קרל מאוסטריה, ובשנת 1504 סוכם באמנת בלואה שהזוג יירש את דוכסות ברטאן, ובנוסף ישלוט בדוכסות בורגונדיה, דוכסות מילאנו וברפובליקה של ג'נובה. בשנת 1505 ביטל אביה את ההסכם, והחליט להשיאה לפרנסואה, רוזן אנגולם. ב-9 בינואר 1514 מתה אמה אן מברטאן, וקלוד ירשה את דוכסות ברטאן, וב-18 במאי אותה שנה התחתנה קלוד עם פרנסואה, רוזן אנגולם. ב-1 בינואר 1515 מת אביה לואי השנים עשר, מלך צרפת, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרנסואה הראשון, מלך צרפת, ודוכסות ברטאן נשארה מאוחדת עם הכתר הצרפתי. קלוד לא שלטה בנחלתה, ולא התעסקה בעיקר בפוליטיקה בחצר המלוכה, אלא השקיעה את זמנה בעיקר בענייני הדת. קלוד הייתה מסוכסכת עם חמותה לואיזה, נסיכת סבויה וגיסתה מרגריט מנווארה, שנאבקו עמה על השליטה בחצר המלוכה. אחת מבנות לווייתה של קלוד הייתה אן בולין, ששימשה כמתורגמנית של קלוד כשהיו אצלה מבקרים אנגליים. בשנת 1522 חזרה אן בולין לאנגליה, ובשנת 1533 התחתנה עם הנרי השמיני, מלך אנגליה והפכה למלכת אנגליה. קלוד הייתה אשה לא יפה, וסבלה מצליעה ומפזילה בעינה השמאלית, והייתה נמוכה ושמנמונת. ב-20 ביולי 1524 מתה קלוד בשאטו דה בלואה, והיא בת 24 שנים. ב-18 במאי 1514 התחתנה קלוד עם פרנסואה הראשון, מלך צרפת, שממנו היו לה 7 ילדים: לואיז מוולואה (1515–1517) שארלוט מוולואה (1516–1524) פרנסואה השלישי, דוכס ברטאן (1518–1536) אנרי השני, מלך צרפת (1519–1559) מדלן מוולואה (1520–1537), התחתנה עם ג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד שארל השני, דוכס אורליאן (1522–1545) מרגריט מצרפת, דוכסית ברי (1523–1574), התחתנה עם אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה מדיה וקבצים בנושא קלוד, נסיכת צרפת בוויקישיתוף קלוד, נסיכת צרפת, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קלוד, נסיכת צרפת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ביאטריש מפורטוגל, דוכסית סבויה

ביאטריש מפורטוגל, דוכסית סבויה (פורטוגזית: Beatriz de Portugal, Duquesa de Saboia;‏ 31 בדצמבר 1504 - 8 בינואר 1538), הייתה בתו של מנואל הראשון, מלך פורטוגל ואשתו של קרלו השלישי, דוכס סבויה. ביאטריש נולדה ב-31 בדצמבר 1504 בליסבון, למנואל הראשון, מלך פורטוגל ולמריה מאראגון, מלכת פורטוגל, בתם של פרננדו השני, מלך אראגון ואיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה. ב-8 באפריל 1521 התחתנה ביאטריש בוילפראנש-סור-מר עם קרלו השלישי, דוכס סבויה, ובשנת 1531 קיבלה מבן דודה קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את השליטה בעיר אסטי. בשנת 1534 קיבלה ביאטריש את פני כריסטינה מדנמרק בדרכה למילאנו, לחתונתה עם פרנצ'סקו ספורצה השני, דוכס מילאנו, ובשנת 1535 אף הציעה לחתן את בנה עם בתה של כריסטינה, במטרה להגן על מילאנו מפני ריבונות קיסרית. בשנת 1536 פלש הצבא הצרפתי לדוכסות סבויה, כחלק מהמאבק עם בית הבסבורג, וביאטריש ברחה מפניו למילאנו. בשנת 1537 עברה ביאטריש לג'נובה ומשם לניצה, שם התאחדה עם בעלה. ב-8 בינואר 1538 מתה ביאטריש בניצה, והיא בת 33 שנים. ב-8 באפריל 1521 התחתנה ביאטריש עם קרלו השלישי, דוכס סבויה, ממנו נולדו לה 9 ילדים: אדריאנו ג'ובאני אמדאו, נסיך פיימונטה (1522–1523) לודוביקו, נסיך פיימונטה (1523–1536) אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה (1528–1580) קתרינה מסבויה (1529–1536) מריה מסבויה (1530–1531) איזבלה מסבויה (1532–1533) אמנואלה מסבויה (1533) אמנואלה מסבויה (1534) ג'ובאני מסבויה (1537–1538) מדיה וקבצים בנושא ביאטריש מפורטוגל, דוכסית סבויה בוויקישיתוף
עונת 1965/1966 בסרייה א'

עונת 1965/1966 בסרייה א' הייתה העונה ה-64 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית נוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-5 בספטמבר 1965 והסתיימו ב-22 במאי 1966. בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. ברשה, נאפולי וספא"ל היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. אינטר זכתה באליפות בפעם העשירית בתולדות המועדון וזאת העונה השנייה ברציפות. בסיום העונה לליגת משנה ירדו סמפדוריה, קטניה ווארזה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו ונציה, מנטובה ולקו. לואיס ויניצ'יו (ברזיל ברזיל) מויצ'נצה כבש 25 שערים וזכה בתואר מלך השערים. מדיה וקבצים בנושא עונת 1965/1966 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
אל-עלמי

אל-עלמי הוא שם משפחה ממקור ערבי. האם התכוונתם ל... מוסא אל-עלמי – ממנהיגי התנועה הלאומית הפלסטינית וחבר הוועד הערבי העליון. משפטן ופקיד בכיר בממשלת המנדט הבריטי פיידי אל-עלמי – ראש עיריית ירושלים בין 1906 ו-1909 עמאד אל-עלמי – נציג חמאס בסוריה ובסודאן
דגל צ'ילה

דגל צ'ילה מורכב משני פסים מקבילים מאוזנים ושווים זה לזה, העליון לבן, והתחתון אדום. בצידו השמאלי של הפס הלבן מצויר ריבוע כחול בגובה זהה לפס הלבן. במרכז הריבוע הכחול ישנו כוכב לבן בעל חמישה קודקודים. על פי כללי הפרוטוקול ניתן לתלות את הדגל בצורה מאוזנת או מאונכת, אבל הכוכב חייב להיות בצד שמאל. משמעות הצבעים: אדום - מסמל את דמם של הפטריוטים שלחמו לעצמאות. לבן - מסמל את השלג בהרי האנדים. כחול - מסמל את השמים הכחולים. הכוכב הבודד: מדגיש את העובדה שצ'ילה היא רפובליקה בעלת ממשל מרכזי ולא פדרציה של רפובליקות. הדגל הצ'יליאני דומה לדגל מדינת טקסס שבארצות הברית. סמל צ'ילה המנון צ'ילה מדיה וקבצים בנושא דגל צ'ילה בוויקישיתוף דגל צ'ילה, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל צ'ילה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא צ'ילה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גביע הזהב 2017

גביע הזהב של CONCACAF ב-2017 הוא הטורניר ה-14 של גביע הזהב והמהדורה ה-24 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל. הטורניר נערך בארצות הברית בין ה-7 ביולי ל-26 ביולי 2017, בניהול CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. המשחק בין הונדורס לגיאנה הצרפתית הסתיים בתוצאה 0–0 אולם לאחר המשחק נבחרת הונדורס זכתה בניצחון טכני בגלל שנבחרת גיאנה הצרפתית שיתפה את פלורן מאלודה בניגוד לתקנון פיפ"א לפיו כל שחקן יכול לשחק רק בקבוצה לאומית בוגרת אחת. מדיה וקבצים בנושא גביע הזהב 2017 בוויקישיתוף בין שחקני הנבחרת היה ז'והאן אודל שבאותה תקופה שיחק בביתר ירושלים
ז'אן, רוזן אנגולם

ז'אן, רוזן אנגולם (בצרפתית: Jean d'Orléans;‏ 28 ביוני 1399 – 30 באפריל 1467), היה בן לשושלת ולואה, וסבו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת. ז'אן נולד בצרפת ב-28 ביוני 1399, ללואי הראשון, דוכס אורליאן, בנו של שארל החמישי, מלך צרפת, ולולנטינה ויסקונטי, בתם של ג'אן גלאצו ויסקונטי, דוכס מילאנו ואיזבל, רוזנת ורטוס. בשנת 1412 נלקח ז'אן כבן ערובה לאנגליה, ובשנת 1415 הצטרף אליו אחיו שארל הראשון, דוכס אורליאן לאחר המפלה בקרב אז'נקור. במהלך שהותו בשבי התעניין ז'אן בספרות, והקים אוסף גדול של ספרים. בשנת 1444 שוחרר ז'אן משביו, לאחר ששילם כופר נפש, שאתו השיג על ידי מכירת חלק מנחלותיו, אולם עדיין המשיך לאסוף ספרים. בשנת 1451 לחם ז'אן תחת פיקודו של אחיו הבלתי חוקי ז'אן דה דינואה, ושחרר עמו את גיין מידי האנגלים. ב-30 באפריל 1467 מת ז'אן בקונייאק, והוא בן 67 שנים. ב-31 באוגוסט 1449 התחתן שארל עם מרגריט דה רואן, בתם של אלן דה רואן התשיעי ומרגריט מברטאן, שממנה היו לו 3 ילדים: לואי מאנגולם (1455–1458) שארל, רוזן אנגולם (1459–1496) ז'אן מאנגולם (1462–1520), התחתנה עם שארל פרנסואה דה קטיווי, רוזן טילבורג בנוסף היה לז'אן בן לא חוקי – ז'אן מוולואה-אנגולם, שקיבל לגיטימציה בשנת 1458. מדיה וקבצים בנושא ז'אן, רוזן אנגולם בוויקישיתוף
בנסורי

בנסורי הוא חליל צד הודי, העשוי מבמבוק. לבנסורי עשרות גדלים שונים, השונים זה מזה במנעדם. ככל שהכלי גדול יותר, כך מנעדו נמוך יותר. החלילים מיוצרים במרווחים של חצי טון האחד מהשני כך ששנים עשר חלילים יוצרים סט שלם. לבנסורי שבעה חורים בצד אחד שלו, אשר אחד מהם נפרד מהאחרים ומשמש כפייה. את החורים סוגרים לרוב בעזרת כריות האמצע של האצבעות השנייה השלישית והכרית הקיצונית של האצבע הרביעית בכל יד. האגודלים משמשים לאחיזת הכלי כמו גם הזרת של יד ימין - במקרה של אחיזה 'ימנית' הנשיפה לבנסורי דומה מאוד לנשיפה לחליל צד מערבי. היות שהחורים של הבנסורי גדולים, הוא מאפשר משחק חופשי ביותר עם גובהי הצליל, שימוש בפורטמנטו ומשחק עם רבעי טונים. המנעד של הכלי הוא של שתיים וחצי אוקטבות, כשבפועל משתמשים בשתי אוקטבות, בזמן נגינה שגרתית. פחות מחליל צד מערבי הצליל של הבנסורי הוא חם ומלא יותר מזה של חליל הצד המערבי בצלילים הנמוכים והאמצעיים, ומעט שטוח יותר בצלילים הגבוהים שלו. לעיתים הצליל שלו מזכיר את צלילו של החליל הערבי, הקרוי נאי. מנעדו של הבנסורי נקרא לפי הקוורטה שמעל התו הנמוך ביותר (כך שחליל שהצליל הנמוך ביותר שלו הוא רה, ייקרא חליל של סול, היות שהתו הנמוך ביותר משמש כדומיננטה). גדול נגני הבנסורי של ימינו הוא האריפראסאד צ'אוראסיה אשר ביסס את מעמדו של הכלי כאחד הכלים החשובים במוזיקה קלאסית הודית. מזה שנים רבות הוא מופיע ברחבי העולם במוזיקה קלאסית הודית וגם כחלק מהרכבי פיוז'ן ומוזיקת עולם שונים. זקיר חוסיין, ג'ון מקלפלין, יאן גרברק ולארי קורייל הם רק חלק מהשמות איתם הוא שיתף פעולה בעבר. Bass Bansuri Flute (מעל 30 אינץ') (אורכב 24.10.2007 בארכיון Wayback Machine) Regular Bansuri Flute (בין 20 ל-28 אינץ') (אורכב 11.04.2008 בארכיון Wayback Machine) מדיה וקבצים בנושא בנסורי בוויקישיתוף
מירצ'אה (סרט)

מירצ'אה (ברומנית: Mircea) הוא סרט קולנוע היסטורי רומני הממוקד באירועים היסטוריים בנסיכות ולאכיה בשנים האחרונות לשלטונו של מירצ'אה הזקן. הסרט הושלם כבר ב-1988, אך הקרנתו עוכבה עד סתיו 1989 בגלל מעורבותו של ניקולאה צ'אושסקו. במאי הסרט היה סרג'יו ניקולאסקו, שגם מגלם בסרט את דמותו של מירצ'אה הזקן. את התסריט כתב טיטוס פופוביץ'. הפקה הסרט נעשתה בעזרת צבא רומניה, שסיפק את המוני החיילים המופיעים בסצנות הקרבות. הסרט מתמקד במאבקו של מירצ'אה לשמירת עצמאות נסיכותו מול האימפריה העות'מאנית, תוך השגחה על הבויארים המתכננים בגידות. מירצ'אה מוצג כמפקח על חינוכו והכשרתו של נכדו המועדף, מי שעתיד להיות ולאד המשפד. הביקורת על הסרט הייתה צוננת למדי. הפרופסור להיסטוריה מריוס דיאקונסקו (Marius Diaconescu) הביע השגות על הנרטיב הוצג בסרט לגבי מי ניצח בקרב והרקע ההיסטורי. מהקרנת הבכורה של הסרט ועד סוף 2007 ראו את הסרט בבתי הקולנוע ברומניה 459,726 צופים. "מירצ'אה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מירצ'אה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Mircea 1989 (ברומנית)
זן הבר

זן הבר (Wild type) מתייחס לפנוטיפ האופייני של הזן כפי שהוא מצוי בטבע. במקור, זן הבר הוגדר כתוצר של אלל "נורמלי" תקין, בניגוד לתוצר לא תקני שנוצר מאלל "מוטנטי". אללים "מוטנטיים" יכולים להשתנות במידה רבה, ובמקרים של סחף גנטי הם יכולים ליצור זן בר חדש. ההתפתחות ביכולות המיפוי הגנטי מעניק הבנה טובה יותר כיצד מוטציות מתרחשות, יוצרות קשרים עם גנים אחרים ובכך מובילות לשינויים פנוטיפיים. התפיסה הרווחת כיום היא שלכל אלל ישנם מופעים שונים המצויים בטבע, ותדירות ההופעה שלהם משתנה לאורך טווח גאוגרפי של מינים, וכי זן בר אחד אינו קיים. באופן כללי, עם זאת, האלל הנפוץ ביותר – כלומר האלל בעל תדירות ההופעה הגבוהה ביותר – נחשב כאלל המייצג את זן הבר. הרעיון של זן הבר שימושי בחיות מודל למחקרים, כגון זבוב הפירות. בזבוב זה הוגדרו פנוטיפים סטנדרטיים עבור תכונות כגון צבע עיניים או צורת הכנף, אשר ידוע כי הם יכולים להשתנות על ידי מוטציות בפרט המייצרים פנוטיפים ייחודיים, כגון "עיניים לבנות" או "שרידי כנפיים". האללים של זן הבר מיוצגים ב"+" בכתב עילי, לדוגמה +w ו - +vg לעיניים אדומות וכנפיים בגודל מלא, בהתאמה. שינויים בגנים הרלוונטיים לתכונות אלו הוביל לתובנות על התפתחות יצורים וכיצד תכונות משתנות באוכלוסייה. למחקרים המערבים שינויים של אללי זן הבר יישומים בתחומים רבים, וביניהם מציאת תרופות למחלות ושיפור התזונה. מחקרים רפואיים רבים עוסקים בהשוואה בין הגנום של יצור מזן הבר ליצור "מוטנטי" (לדוגמה, בין חולה במחלה מסוימת לאדם בריא). המחקרים עוסקים בהשוואה ברמת רצף ה-DNA וכן בתוצרים החלבוניים ובתפקודם, שעלול להשתנות. באמצעות הבנה טובה יותר של תהליכים אלו חוקרים מקווים לפתח שיטות למניעה וריפוי של מחלות חשוכות מרפא, כגון זיהום מנגיף ההרפס. החקלאות בנויה על הכלאות ברירתיות כדי להשאיר את התכונות המועדפות על המגדל. מניפולציות גנטיות האיצה את תהליך האבולוציה כדי להגדיל את תנובת הצמחים ובעלי החיים ואת העמידות שלהם למחלות. בתהליך זה הושארו מאחור גנים שיכולים לתרום לעמידות הצמח, לכמות החלבון המצויה בזרע, תנובת הצמח וכדומה, בעקבות אפקט דמוי אפקט המייסדים. כיום ישנו צורך להפיק יותר מזון מכמות שטח הולכת וקטנה, לאוכלסייה הולכת וגדלה. בעזרת השוואה בין זן הבר לזן המתורבת, ניתן לזהות גנים רצויים, ובעזרת הנדסה גנטית להחזיר תכונות שאבדו במהלך הביות. פנוטיפ גנוטיפ הכלאה לאחור
שלוחה

האם התכוונתם ל... ביולוגיה: שלוחה (ביולוגיה) (אנ') שלוחת רגל – ראו רגלית מדומה (אנ') קנוקנת (אנ') נצר (בוטניקה) (אנ') קנה שורש חוטר גרורה דנדריט תחבורה: שלוחה (תחבורה) (אנ') שלוחה (בתחבורה מסילתית) – ראו עקלתון (מסילה) שלוחת מעבר – ראו תחנת רכבת תפעולית גשר שלוחה – ראו גשר זיזי (אנ') ימאות: שלוחה קדמית (או: שלוחה) (אנ') שלוחה אחורית (אנ') יתר שלוחה (אנ') אחר: שלוחה בבנייה – ראו זיז (מבנה) שלוחה (טופוגרפיה) שלוחה (טלפון) (אנ') השלוחה התל אביבית – שלוחה של האוניברסיטה העברית שפעלה בתל אביב והיוותה את הגרעין שממנו צמחה אוניברסיטת תל אביב ענף (פירושונים) הסתעפות – סעף (אנ') סוכנות