laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ובאני מסה

ג'ובאני מסה (באיטלקית: Giovanni Messe;‏ 10 בדצמבר 1883, מזנה, ממלכת איטליה – 18 בדצמבר 1968, רומא, איטליה), היה פוליטיקאי ומרשל איטלקי, מפקד דיוויזיה, קורפוס וארמייה בחיל הרגלים, אשר לחם במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, מלחמת איטליה–יוון ובמלחמת העולם השנייה. ב-1901 החל מסה בקריירה הצבאית שלו. הוא לחם במהלך המלחמה האיטלקית-עות'מאנית ובמלחמת העולם הראשונה במסגרתה הצטיין בתפקודו ובעקבותיה מונה לעוזרו האישי של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה. ב-1935 הועלה לדרגת קולונל ובהמשך פיקד על חטיבה ממוכנת במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה. באפריל 1939 לאחר כיבוש אלבניה בידי האיטלקים מונה מסה למושל הצבאי האיטלקי במדינה. במהלך מלחמת איטליה–יוון, פיקד מסה על גיס אשר אף על פי שנחל הצלחות מסוימות בראשית המלחמה, נאלץ לסגת מפני התקפות הנגד של הצבא היווני ולבסס קווי הגנה בתוך אלבניה עצמה. באפריל 1941 הצטרפה גרמניה הנאצית למערכה וממלכת יוון נכנעה. מסה מונה למפקד הגיס האיטלקי שנשלח לסייע לגרמנים במבצע ברברוסה, במסגרתו תקפו הכוחות המשולבים את הצבא האדום ופלשו לשטחי ברית המועצות. הגיס האיטלקי הורכב מיחידות רגלים ממוכנות ויחידות פרשים. הוא הרבה למתוח ביקורת על היעדר מוכנות הכוחות האיטלקים ללוחמה בתנאי מזג האוויר בחזית ולבסוף הוחלף באיטלו גריבולדי בהתאם להחלטתו של בניטו מוסוליני. בשלהי 1943 מונה מסה למפקד ארמיית השריון אפריקה אשר שמה שונה בהמשך לארמייה הראשונה של הצבא האיטלקי. אף על פי שיכולתו הפיקודית הצליחה להביא להאטת התקדמות בעלות הברית, כוחותיו לא יכלו לבולמם. ב-12 במאי 1943 הועלה לדרגת מרשל איטליה ולמחרת היום, לאחר קריסת ארמיית הפאנצר החמישית, נכבשה תוניס, הארמייה האיטלקית הראשונה כותרה ומסה נאלץ להיכנע לכוחות בעלות הברית. לאחר כניעת איטליה לבעלות הברית מונה מסה למפקד הארמייה הדרומית של הצבא האיטלקי, אשר לחמה לצד בעלות הברית, הורכבה מחיילים וקצינים מלוכנים וצוידה בנשק אמריקני. ב-1947 פרש מסה משירות פעיל בצבא האיטלקי. הוא כתב ספר על הקרבות בתוניסיה ובין 1953 ל-1955 כיהן כסנטור. הוא הלך לעולמו ב-1968 ברומא והוא בן 85 שנים. מדיה וקבצים בנושא ג'ובאני מסה בוויקישיתוף ג'ובאני מסה - תקציר ביוגרפי, באתר comandosupremo.com (באנגלית) ג'ובאני מסה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סופת קרח

סופת קרח היא תופעת טבע וסוג של סערת חורף המאופיינת בגשם מקפיא. סופת קרח נוצרת כאשר שכבה של אוויר חם, נמצאת מעל פני השטח של כדור הארץ וממיסה את השלג היורד והופכת אותו לגשם. בה בעת ששכבה רדודה של אוויר קר נשארת על הקרקע ומקבעת את הטמפרטורה בגובה הקרקע אל מתחת לאפס. מאחר שהשכבה רדודה מכדי לאפשר למשקעים לקפוא שוב לפני שהם מגיעים לקרקע, מי הגשמים מגיעים במצבם הנוזלי וקופאים על פני המשטח בו הם נוחתים, בין אם הוא דשא, עצים, כבישים או כבלים. הגשם המקפיא הנוצר מסופת הקרח מכסה הכל בשכבת קרח שקופה, חלקה והומוגנית. קרח זה המכסה את הכבישים הופך אותם לחלקלקים ומסוכנים לנהיגה. כיוון שהקרח גורם לרכבים להחליק ולצאת מכלל שליטה, דבר שעלול לגרום לתאונות דרכים קשות ותאונות מרובות רכבים. הולכי רגל מושפעים מהסופות, כיוון שהמדרכות והמדרגות עלולות להיות חלקלקות, דבר המהווה סכנה להחלקה ונפילה. בנוסף לתנאי הכביש המסוכנים, ענפי עצים או אפילו עצים שלמים יכולים להישבר מהמשקל העודף של הקרח וליפול ובנפילתם לחסום כבישים, להרוס קווי טלפון וחשמל. משקל הקרח עצמו יכול להפיל עמודי חשמל, גגות של מבנים שאינם מחוזקים מספיק. ובמצב כזה תושבי האזור יכולים להישאר ללא חשמל מספר ימים, ובמזג אוויר קשה, הצורך באמצעי חימום חיוני לצורכי הישרדות. בנוסף, אובדן החשמל במהלך סופות קרח גורם בעקיפין למחלות רבות ומקרי מוות כתוצאה מהרעלת פחמן חד-חמצני (CO). ברמות נמוכות יותר, הרעלת פחמן חד-חמצני גורמת לתסמינים כגון בחילות, סחרחורות, עייפות, כאב ראש, אבל רמות גבוהות יכול לגרום לחוסר הכרה, אי ספיקת לב, ומוות. שכיחות גבוהה יחסית של הרעלת CO במהלך סופות קרח מתרחשת עקב השימוש בשיטות חימום ובישול חלופיות במהלך הפסקות חשמל ממושכות. מחוללי גז, פחם, גז פרופאן ותנורי נפט, גורמים להרעלת CO כשהם מופעלים במקומות סגורים. CO נוצר כאשר מכשיר שורף דלק במקום ללא נוכחות מספקת של חמצן, כגון, מרתפים ומקומות מקורים אחרים. אובדן אספקת החשמל במהלך סופת קרח יכול גם להוביל להיפותרמיה ואף למוות ממנה. וכן לגרום להריסת צינורות אספקה בשל קפיאת המים בתוכם. מדיה וקבצים בנושא סופת קרח בוויקישיתוף סופת קרח (באנגלית) תמונות של סופות קרח Hartling, L.; Brison, R.J.; Pickett, W.Cluster of Unintentional Carbon Monoxide Poisonings Presenting to the Emergency Departments of Kingston, Ontario during 'Ice Storm 98' ‏ (באנגלית)
הרוקדים ממירון

"הרוקדים ממירון" (1926) הוא ציור מאת הצייר הישראלי ראובן רובין. הציור מציג קבוצה של יהודים דתיים הנושאים ספר תורה על רקע נוף המייצג את הר מירון. תיאור זה דומה בתכניו לאחד מן ההדפסים מן הסדרה "מבקשי אלוהים", שיצר רובין בשנת 1923. ייתכן כי נושא התיאור קשור לתהלוכת נשיאת ספר התורה המסורתית של משפחת עבו מצפת למירון בל"ג בעומר. היהודים מתוארים במישור הקִדמי של הציור כדבוקה של שמונה אנשים אשר מקיפה רב הנושא ספר התורה. הם לבושים בגד הדומה לקפוטה וחובשים שטריימל. לצדם מתוארת עז אפורה ושיחים. בצדם מופיעה דבוקה נוספת של שש נשים יושבות המקיפות אישה האוחזת בתינוק. הן מתוארות בבגדים לבנים-ורדרדים. ברקע מתואר ייצוג של נוף גלילי הכולל שביל ועליו יהודי בלבוש מסורתי אף הוא, רכוב על חמור או פרד, גבעות עם עצי זית ובתי יישוב רחוקים. הדימוי הובא בסדרת בולים של השרות הבולאי בישראל. כרמלה רובין, בד בבד - בין ציורים לאנשים, עם עובד, 2016, הפרק "הרוקדים ממירון", עמ' 33–41.
תיקון DNA

תיקון DNA הוא תהליך המתבצע בתאיהם של אורגניזמים שונים במטרה לתקן נזקים שנגרמו לחומר התורשתי ועלולים לגרום למוטציות ואף לסרטן. מנגנוני התיקון הם מנגנונים של חלבון אחד או יותר המזהים ומתקנים נזקים אלו. מחלות תורשתיות מסוימות נגרמות ממוטציה הפוגעת במנגנוני תיקון אלה. במהלך הזמן נחשף כל אורגניזם לגורמים אשר עלולים לגרום נזקים שונים ל-DNA שלו. הגורמים יכולים להיות פנימיים, כגון רדיקלים חופשיים וטעויות של DNA פולימראז, או חיצוניים כגון חומרים מיטוגניים וקרינה מייננת. הנזקים עלולים להיות שברים חד-גדיליים או דו-גדיליים בגדילי ה-DNA, דימרים של נוקלאוטידים (לרוב טימידינים או, פחות מכך, ציטוזינים), החסרת נוקלאוטיד, או שינוי כימי בנוקלאוטיד. שינויים אלה עשויים לגרור מספר בעיות בתא, החל מיצירת חלבונים מוטנטיים וכלה בבעיות בהכפלת ה-DNA בתהליך התחלקות התא. מנגנוני התיקון יכולים לעשות שימוש בחלבון יחיד, כמו ה-PRE, אנזים הפוטוריאקציה בחיידקים, המפרק דימרים של נוקלאוטידים באמצעות אנרגיית האור והאנזים אינסרטאז המכניס בסיס במקום בו יש פער; ויכולים להיות מורכבים ממספר רב של חלבונים הפועלים באינטראקציה אחד עם השני. ככלל, ברוב המערכות חייב להיות מנגנון זיהוי הנזק, לצד מנגנוני תיקון, שפעמים רבות חותכים את האזור הפגוע, ומשלימים אותו באמצעות הגדיל המשלים, או, במקרים מיוחדים, באמצעות הכרומוזום ההומולוגי. מנגנוני התיקון, ככלל, מושרשים מוקדם מאוד באבולוציה, שכן קרינה היוותה בעיה כבר בתקופות ראשית החיים, אך ידועים מנגנונים שונים שפותחו אצל האאוקריוטים, משום שאופן אריזת ה-DNA שלהם שונה. מנגנוני תיקון מרכזיים הם: nucleotide excision repair - NER- מנגנון המחליף מודיפיקציות המפריעות למבנה הדו גדיל ולהכפלה, מקטעים כמו TT דימרים, בכלל הגנום, בדרך כלל מוטציות שנוצרו על ידי UV Transcription coupled repair - TCR- מנגנון דומה, מיוחד לגנים פעילים בתא Base excision repair - BER- מנגנון להוצאת נוקלאוטיד שיש בו פגם בבסיס החנקני בלבד, או שהבסיס חסר או שהבסיס עבר מדיפיקציה שמונעת את צימוד הבסיסים. Mismatch repair - MMR- מנגנון לתיקון טעויות בזוג בסיסים בסמוך לזמן ההכפלה, כשהגדיל המקורי משמש לתיקון על ידי זיהוי מתילציה. SOS repair - מנגנון שכפול דנ"א אשר "מדלג" על מקטעים בעייתיים ויוצר שגיאות בשכיחות גבוהה יחסית, כאשר הנזק אינו בר תיקון, אך יש עניין בהכפלה בכל זאת. חלק מן המנגנונים פעילים כרגיל בתא, וחלקם נכנס לפעולה רק במצבים שבהם זוהה נזק. במקרים שבהם התא לא הצליח לתקן את הנזקים, עשוי להיווצר תהליך של אפופטוזה, מוות תאי מתוכנן של התא, למניעת מצבים שבהם עודף נזקים ב-DNA מוביל לסרטן. קסרודרמה פיגמנטוזום Deinococcus radiodurans רדיוביולוגיה נזקי DNA בעקבות קרינת UV וקרינת רנטגן מדיה וקבצים בנושא תיקון DNA בוויקישיתוף מרק שילקרוט, נטייה תורשתית לסרטן: הפרעות מולדות ביציבות גנומית(הקישור אינו פעיל) פירוט על מנגנוני התיקון בכתבתו של איתי נבו, רשת ב, "פרס נובל בכימיה יוענק למגלי מנגנוני התיקון של ה-DNA" תיקון DNA, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
משפט מנלאוס

בגאומטריה אוקלידית, משפט מנלאוס נותן תנאי הכרחי ומספיק לכך ששלוש נקודות על צלעות משולש או המשכיהן תהיינה מונחות על ישר אחד. המשפט קובע (לפי הסימונים שבשרטוטים בצד שמאל) שהנקודות D,E,F על ישר אחד (בשרטוט - הישר הסגול) אם ורק אם מתקיים: A F F B ⋅ B D D C ⋅ C E E A = 1 {\displaystyle {\frac {AF}{FB}}\cdot {\frac {BD}{DC}}\cdot {\frac {CE}{EA}}=1} (כאשר היחסים מסומנים על-פי הכיוון). נטיל את שלוש הנקודות לישר המאונך לישר DE; נסמן כל נקודה בהיטל באות של הנקודה המקורית עם תג ('). על-פי משפט תאלס, משפט מנלאוס שאנו רוצים להוכיח שקול לקביעה ש-D' ו-F' מתלכדות אם ורק אם: A ′ F ′ F ′ B ′ ⋅ B ′ D ′ D ′ C ′ ⋅ C ′ D ′ D ′ A ′ = − 1 {\displaystyle {\frac {A'F'}{F'B'}}\cdot {\frac {B'D'}{D'C'}}\cdot {\frac {C'D'}{D'A'}}=-1} , ונוסחה זו שקולה ל A ′ F ′ F ′ B ′ ⋅ B ′ D ′ D ′ A ′ = 1 {\displaystyle {\frac {A'F'}{F'B'}}\cdot {\frac {B'D'}{D'A'}}=1} , השקולה ל- A ′ F ′ F ′ B ′ = A ′ D ′ D ′ B ′ {\displaystyle {\frac {A'F'}{F'B'}}={\frac {A'D'}{D'B'}}} . ברור שזה מתקיים אם ורק אם D',ו-F' מתלכדות. משפט צ'בה מדיה וקבצים בנושא משפט מנלאוס בוויקישיתוף משפט מנלאוס, באתר MathWorld (באנגלית)
הקורפוס האלפיני (איטליה)

הקורפוס האלפיני של הצבא האיטלקי, או הגיס האלפיני של הארמייה השמינית (באיטלקית: Corpo d'Armata Alpino), היה גיס איטלקי שלחם בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה לצד מדינות הציר במסגרת הארמייה השמינית של הצבא האיטלקי והשתתף בקרב סטלינגרד. במהלך מבצע סטורן קטן לחם הקורפוס בקרב הקרבה לחילוץ חיילי הארמייה האיטלקית שכותרה והצליח לפרוץ את המצור תוך אובדן מרבית חייליו. היחידות האלפניות בצבא האיטלקי הן יחידות עילית של חיל הרגלים, המאומנות בלוחמה הררית בתנאי מזג אוויר קיצוניים. היחידה הראשונה הוקמה ב-1872 ומטרתה הייתה להגן גבולה הצפוני של ממלכת איטליה שגבל עם צרפת והאימפריה האוסטרו-הונגרית. מ-1888 נותבו הכוחות האלפינים גם למשימות מחוץ לגבולות איטליה. במהלך מלחמת העולם השנייה מנה הכוח האלפיני שש אוגדות שלחמו במלחמת איטליה–יוון, במערכה בבלקנים, במערכה בצפון אפריקה ובחזית המזרחית. ב-1 באפריל 1942 הוקמה הארמייה השמינית של הצבא האיטלקי לאחר החלטתו של בניטו מוסוליני להעמיק את המעורבות באיטלקית בחזית המזרחית. ביולי הגיעו כוחות החלוץ לחזית נהר דון והגנרל איטלו גריבולדי החליף את ג'ובאני מסה בפיקוד על הכוחות האיטלקים. הארמייה חולקה לשלושה גייסות שאחד מהם היה הקורפוס האלפיני אשר נחשב לכוח עילית. הגנרל גבריאלה נאשי מונה למפקד הקורפוס. הגייס הורכב משלוש אוגדות שמנו 17,460 חיילים כל אחת. האוגדה האלפינית השנייה - טרידנטינה, והאוגדה האלפינית השלישית - ג'וליה, שכללו 2 רגימנטים של חיל רגלים קל, רגימנט ארטילרייה וכן כוחות עזר כל אחת. האוגדה האלפינית הרביעית – קונאו, שכללה 2 רגימנטים של חיל רגלים קל וכוחות עזר ובמהלך לחימתה בחזית המזרחית, לא כללה רגימנט ארטילריה. בנוסף כלל הגייס 11 סוללות ארטילריה שהוכפפו למפקד הקורפוס וצוידו ב-32 תותחים בקוטר 105 מילימטרים, ו-13 תותחים בקוטר 149 מילימטרים. במהלך קרב סטלינגרד הוצב הקורפוס כ-270 קילומטרים מהעיר סטלינגרד בקו הגנה שכלל גם כוחות הונגרים ורומנים. במהלך "מבצע סטורן קטן" תקפו שתי ארמיות סובייטיות את כוחות הארמייה השמינית האיטלקית. ארמיית המשמר הראשונה של הצבא האדום תקפה את מרכז ההגנה האיטלקית ובינואר 1943 תקפה הארמייה השישית הסובייטית את קווי ההגנה של הקורפוס האלפיני, אשר בשל נחיתותו המספרית, ולמרות לחימתו העזה, לא עמד במתקפה. בסך הכל כותרו בידי כוחות הצבא האדום כ-130,000 חיילים איטלקים, מביניהם רק הקורפוס האלפיני היה ברמת חיילות בת התמודדות עם הכוחות הסובייטים העדיפים. הקורפוס האלפיני ניהל קרב הקרבה עקוב מדם מול הכוחות הסובייטים העדיפים, הצליח לפרוץ את הכיתור וליצור נתיב מילוט לחיילי הארמייה האיטלקית. מחיר הנפגעים ומניין הנשבים מקרב חיילי הקורפוס היה גבוה מאוד, ובסיום הקרב הוא חדל מלתפקד כיחידה לוחמת אורגאנית. האוגדה הרביעית נמחקה לחלוטין, רק 4,250 מחיילי האוגדה השנייה ו-1,200 מחיילי האוגדה השלישית שרדו את המתקפה והצליחו לסגת מאזור הקרבות. בסך הכל הצליחו להיחלץ מהכיתור כ-45,000 מחיילי הארמייה השמינית. באפריל 1943 הוחזרו החיילים האיטלקים למולדתם ולא שבו להילחם עוד במסגרת הארמייה השמינית. בוהאנון שון, הארמייה השמינית של הצבא האיטלקי, באתר axishistory.com (באנגלית). הקורפוס האלפיני, באתר regioesercito.it (באיטלקית). באלדי, ריקארדו, האוגדה הרביעית האלפינית בחזית המזרחית, באתר www.cuneense.it (באיטלקית). גלוריוס, מיילס, סדר הכוחות האיטלקים בחזית הרוסית, באתר orbat.com (באנגלית).
טוד מקארתי

טוד מקארת'י (באנגלית: Todd McCarthy) (נולד ב-16 בפברואר 1950) הוא מבקר קולנוע אמריקאי שכתב במשך 31 שנה במגזין Variety וכיום כותב עבור המגזין The Hollywood Reporter. מקארת'י הוא דמות מוכרת בהוליווד ובתקופתו ב-Variety היה מבקר הקולנוע הבכיר (Chief Film Critic) של המגזין. הוא נשלח מטעם המגזין לפסטיבלי קולנוע רבים, והיווה דמות המזוהה עם המגזין. בביקורות שפרסם על סרט חדש, אותן השתדל לפרסם בסמוך ליציאתו לאקרנים, הוא נהג לכלול התייחסות לפוטנציאל הרווחי של הסרט בקופות הקולנוע, והשתדל לנמק את ביקורתו, באופן שיהווה ביקורת בונה ליוצרי הסרט. ב-2010 פוטר מהמגזין Variety, יחד עם מבקר התיאטרון הבכיר של המגזין דייוויד רוני, בשל קשיים כלכליים, אף שדובר המגזין הביע תקווה שמקארת'י ורוני ימשיכו לכתוב עבור המגזין כפרילאנסרים. מקארת'י, עם זאת, החליט לעבור למגזין The Hollywood Reporter. רוג'ר איברט ציין כי פגש את מקארת'י כשעוד היה חדש בעבודתו כמבקר קולנוע בשיקגו סאן טיימס וכשמקארת'י עוד היה נער בתיכון, לאחר ששלח לו מכתב בו ציין כי הוא חובב סרטים והוא היה רוצה לשוחח עמו. הוא פגש את מקארת'י ואת חברו צ'ארלס פלין (Charles Flynn) והתרשם מידיעותיהם המקיפות על סרטי קולנוע; הוא כותב כי "הם ראו את כולם (=כל הסרטים), ערכו ביניהם דיונים על כולם, וכתבו על מחצית מהם". בשנת 1975 ערכו מקארת'י ופלין את הספר Kings of the Bs, אוסף של כתבים וזיכרונות על יוצרי בי מוביז מהעבר וכאלה פעילים. בשנת 2000 חיבר מקארת'י את הספר Howard Hawks: The Grey Fox of Hollywood, ביוגרפיה של במאי הקולנוע הווארד הוקס. בנוסף לפעילותו כמחבר וכמבקר קולנוע, ביים מקארת'י ארבעה סרטים תיעודיים בנושא קולנוע. הראשון בהם הוא "Visions of Light" ‏(1992) העוסק בצילום, לאחר מכן ביים את הסרט "Claudia Jennings" ‏(1995), על אודות קלאודיה ג'נינגס, דוגמנית מגזין פלייבוי וכוכבת בי מוביז, שנהרגה בתאונת דרכים. בשנת 1999 יצא הסרט "Forever Hollywood" על העיר הוליווד וסרטיה, שתוכנן להיות מוקרן על בסיס יומיומי כקבלת פנים למבקרי "הסינמטק האמריקאי" (American Cinematheque) בלוס אנג'לס. בשנת 2007 הוא יצר את "Man of Cinema: Pierre Rissient" על דמותו הייחודית של איש הקולנוע פייר ריזיין. טוד מקארתי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טוד מקארתי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טוד מקארתי, באתר AllMovie (באנגלית) טוד מקארתי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טוד מקארתי, באתר Metacritic (באנגלית) טוד מקארתי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Roger Ebert, Variety: This thumb's for you, Roger Ebert's Journal, Chicago Sun Times, March 9, 2010 ביקורות מאת מקארת'י, באתר מגזין Variety ספרים מאת מקארת'י, באתר גוגל ספרים Roger Ebert, Variety: This thumb's for you, Roger Ebert's Journal, Chicago Sun Times, March 9, 2010 רוג'ר איברט מציין כי הוא סבור שג'נינגס למדה יחד עם מקארת'י בבית הספר התיכון Bruce Bennet, Pierre Rissient Is the Man To Know, The New York Sun, September 16, 2008
מחכים לנצח

מחכים לנצח (באנגלית: Waiting For Forever) הוא קומדיה רומנטית אמריקאית. הסרט יצא לאקרנים ב-4 בפברואר 2011. בסרט מככבים רייצ'ל בילסון וטום סטארידג' וביים אותו ג'יימס קיץ'. וויל (טום סטארידג') ואמה (רייצ'ל בילסון) היו חברים טובים בילדותם, אך הקשר ביניהם נותק. כשאמה חוזרת לעיר הולדתם עקב מחלת אביה, וויל מספר לזוג שנותן לו טרמפ לעיר הולדתו, איך הוא התאהב באמה ואיך היא הייתה איתו כאשר הוריו מתו. הם מורידים אותו ביוטה. ויל הולך לבקר את ג'ים (סקוט מקלוביץ), אחיו הבנקאי. ג'ים מאמין שלאחיו יש בעיות נפשיות, ולכן הוא אינו רוצה לגור בבית עם אחיו ועם אשתו, בנו ובתו. אחרי שוויל ראה את אחיו כועס, הוא הולך לשהות אצל חבר ילדות שלו ג'ו, יחד עם אשתו ובנם. הוא אומר להם שהיום או מחר הוא היום שבו הוא יגיד לאמה שהוא אוהב אותה. אמה לא חזרה רק כדי להיות עם אביה, היא מנסה גם להשאיר מאחור את חיי האהבה המסובכים שלה ואת הקריירה כשחקנית טלוויזיה. יש לה יחסים מתוחים עם אמה. וויל מטפס על בית העץ שבו הוא ואמה נהגו לשחק כילדים והוא עוקב אחריה, כשהיא בדרכה לראות את החבר שלה. במקום לבקר אותו ויל ואמה מבלים את כל היום ביחד, מעלים זכרונות מעברם עד שהיא מתוודה בפניו על חוסר הנאמנות והאנוכיות של החבר שלה, המבקש להתחתן איתה. היא מגלה שוויל עוקב אחריה ברחבי הארץ והיא מבקשת ממנו להבטיח לה שהוא לא יעקוב אחריה יותר. ויל עוזב את העיר. אמה הולכת לחבר שלה ואומרת לו שהיא הייתה עם ויל, כאשר המשטרה קוראת על גופה חשודה של האיש שאיתו אמה שכבה, הוא טוען שהוא חף מפשע, למרות שהוא זה שהרג אותו, ומאשים את ויל. ויל נעצר על ידי משטרת התנועה והם מביאים אותו לכלא שממנו ג'ים משחרר אותו. ויל וג'ים נוסעים ביחד לשדה התעופה. ויל מגיע לשדה התעופה יחד עם אחיו, אך הוא בורח לסן פרנסיסקו, ומותיר אחריו כסף כדי לפצות על הערבות שאחיו שילם עבורו. אמה מזועזעת עם הידיעה על מותו של החבר שלה. היא מקבלת מכתב מוויל והוא כותב לה שהוא לא היה בלוס אנג'לס כאשר החבר שלה נהרג. אביה של אמה מת. אמה הולכת לדבר עם ג'ו ומספרת לו שהיא מצטערת על מה שעשתה לוויל. לאחר ההלוויה של אביה של אמה, ג'ים מגיע לבית של אמה והוא נותן לה מכתב מוויל, במכתב כתוב שהוא בסן פרנסיסקו ושהוא מופיע בתור להטוטן. אמה נוסעת לסן פרנסיסקו כדי לחפש אותו, כשהיא רואה אותו, היא נזכרת איך היה כילד, מחייך ועושה לה להטוטנות. היא נזכרת בכל הזמנים הטובים שהיו להם ומה שהוא עשה בשבילה. כאשר ויל רואה אותה הוא מפסיק את הלהטוטנות, ניגש אליה בחיבה ושואל אותה אם היא עוקבת אחריו. היא צוחקת והם מתנשקים. רייצ'ל בילסון - אמה טום סטארידג' - ויל ג'יימי קינג - סוזן דונר ניקי בלונסקי - דולורס קיי.סי. קלייד - דניס בליית' דאנר - מירנדה טוויסט רוז ראיין - דורותי מת'יו דייוויס - אהרון סקוט מקלוביץ - ג'ים דונר נלסון פרנקלין - ג'ו ריצ'רד גאנט - אלברט "מחכים לנצח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מחכים לנצח", באתר נטפליקס "מחכים לנצח", באתר AllMovie (באנגלית) "מחכים לנצח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מחכים לנצח", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מחכים לנצח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Epica

האם התכוונתם ל... Epica (להקה) – להקת מטאל סימפוני הולנדית Epica (אלבום) – אלבום משנת 2003 של להקת הפאוור מטאל האמריקנית קמלוט
וראייטי (מגזין)

וראייטי (באנגלית: Variety) הוא כתב עת אמריקאי בנושא בידור שהוקם בניו יורק בשנת 1905 בידי סיים סילברמן (Sime Silverman). עם התפתחות תעשיית הקולנוע נוסד היומון Daily Variety בלוס אנג'לס ב-1933. בשנת 1998 אף נוסד בניו יורק היומון Daily Variety Gotham, שמרחיב לעסוק בעולם הבידור הניו-יורקי. שלושת כתבי העת ממשיכים לפעול מאז יום הקמתם. במשך כעשרים שנה שימש בתור עורך המגזין הראשי פיטר בארט (Peter Bart), שעבד קודם לכן בסרטי פרמאונט ובניו יורק טיימס. באפריל 2009 עבר בראט לתפקיד "סגן הנשיא והמפקח על העריכה" (vice president and editorial director) ובמקומו מונה לתפקיד העורך הראשי טימותי מ. גריי (Timothy M. Gray), ששימש עורך Daily Variety מאז 2005, ושמשמש עורך המגזין גם כיום. עם כתביו הבולטים של המגזין נמנה טוד מקארתי, שהפסיק לכתוב במגזין בשנת 2010. מדיה וקבצים בנושא וראייטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וראייטי (באנגלית) וראייטי, ברשת החברתית פייסבוק וראייטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וראייטי, ברשת החברתית אינסטגרם וראייטי, ברשת החברתית טיקטוק וראייטי, ברשת החברתית LinkedIn וראייטי, סרטונים בערוץ היוטיוב וראייטי, באתר פינטרסט תולדות המגזין, באתר וראייטי Brookes Barnes and Michael Cieply, Change of Guard at Variety Reflects Shifting Landscape, New York Times, April 6, 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא כתבי עת ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שטיבלך מאה שערים

שטיבלך מאה שערים הוא מתחם בתי תפילה מסוג שטיבלאך השוכן בלב השוק בשכונת מאה שערים שבירושלים. המתחם נבנה בשנת תרל"ד (1874) כחלק ממתחם בית הכנסת המרכזי, "ישועות יעקב". תחילה שכן במקום תלמוד תורה מאה שערים . כמה שנים לאחר מכן, עם מעבר התלמוד תורה לבניינו הנוכחי, הוסבו החדרים ששימשו אותו לבתי כנסת קטנים, ובמקום החלו להתקיים תפילות לאורך שעות היום והלילה. בשנת 1991 נבנה השטיבלאך המחודש, מצופה אבן ירושלמית. המבנה כולל בתוכו מספר חדרי בית כנסת, ונוספו לו מרפסות לבניית סוכה בחג הסוכות, בנוסף לכך גדלה נוחות הגישה אליו, ונבנו בתוכו מדרגות רבות להגעה אל כל קומות בניין השטיבלאך. כיום מתקיימים במקום מנייני תפילה רבים לאורך רוב שעות היממה, בימות חול, בשבתות ובחגים. בית הכנסת זיכרון משה שטיבלך בית ישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בר מים

בַּר מַיִם או מַרְוָן הוא מתקן חשמלי המשמש לסינון, קירור וחימום מי שתייה ולשימורם בטמפרטורה הרצויה. יתרונות ברי מים הם אי הצורך בנשיאת בקבוקי מים כבדים כמקובל עם מתקני מים מינרליים וכן חיסכון השימוש בבקבוקי פלסטיק לשמירה על הסביבה. חברות שונות המוכרות מתקני בר מים מתהדרות בהימצאות מערכות סינון שונות, המנקות לדבריהם את המים מחיידקים וחומרים מזיקים אחרים. בר המים מחמם או מקרר את המים עד לטמפרטורה שהוגדרה לו במפעל או בידי המשתמש. גופי החימום והקירור, מופעלים על ידי חישנים המודדים את טמפרטורת המים מידי פרק זמן קצוב, במידה והחישנים מזהים שינוי טמפרטורה משמעותי במים, מופעלים שוב גופי החימום והקירור המחזירים את המים לטמפרטורה הרצויה. סידור זה המפעיל אך בעת הצורך את גופי החימום או קירור מאפשר למתקני בר מים להיות חסכוניים ומדויקים יחסית בצריכת החשמל. בשל הרצון להופכם חסכוניים אף יותר, מתקני בר מים רבים מקצינים בטמפרטורה מעט יותר כדי לאפשר פרק זמן גדול יותר בו גוף החימום או קירור לא יפעל. חברות רבות מציעות ללקוחותיהן טכנולוגיות סינון שונות המאפשרות ניקיון של המים מחידקים בעייתיים וחומרים מזיקים. רופאים רבים מבקרים את השימוש במערכות אלו בטענה כי סטריליזציה מוגזמת של המים עלולה להניח למערכת החיסונית מלפעול ובכך להביא לניוונה [דרוש מקור]. מצדדי קו ביקורת זה טוענים, כי חיוני להביא לחיכוך מתמיד של הגוף עם סיכונים ברמה נמוכה (הקיימים לעיתים במי ברז) כדי להביא ליכולת התמודדות הגוף עם סיכונים ברמה גבוהה יותר[דרוש מקור]. עיקרון זה מתבטא כסדר ברעיון החיסונים מפני מחלות[דרוש מקור]. ישנן חברות המשתמשות במערכות סינון קנייניות שייחודיות רק למכשירים שלהן, לעומתם קיימים מתקני מים המשתמשים במסנן פחם פעיל אוניברסלי שניתן לקנות בקלות ולהרכיב באופן עצמאי. בר המים נפוץ בעיקר בשימוש ביתי ומשרדי המאפשר הכנת משקאות הדורשים חימום או קירור במהירות ובכמות מספקת. כך מערכת בר מים מודרנית יכולה לספק בשעה כשמונים כוסות מים רותחים ושישים כוסות מים קרים במקביל ואף יותר. לעיתים ניתן למצוא מתקני בר מים שונים באולמות וגני אירועים כחלק מהכיבוד המוגש לאורחים. במקררים חדישים קיימות לעיתים מערכות בר מים מובנות בדלתות המקרר. בר המים עשוי לשמש לעיתים אף כרהיט וחברות רבות מוכרות אותו כחלק מסט כלי מטבח או כחלק מסט מכשירים חשמליים ביתיים. חלק מברי המים מכילים נורה אולטרה סגולה. הנורה מטהרת את מי השתייה על ידי הפחתת העומס הבקטריאלי במים, הקרינה האולטרה סגולה באורכי גל קצרים של UV-C, גורמת לקטילה של החיידקים, מונעת את התרבותם ולכן מקטינה את העומס המיקרובילוגי. אוטומציה המילה מַרְוָן, באתר האקדמיה ללשון העברית
באסטיון

באסטיון (נקרא גם מגנן, באנגלית ובצרפתית:bastion) הוא בליטה זוויתית בחומה, הבולטת מחומה ישרה או נמצאת בפינות, כחלק ממערכת ביצורים. בנוסף, חלש הבאסטיון גם על השטח הקרוב לחומה ואפשר למגינים לירות אל עבר לוחמים המסתערים עליה. באסטיון נבדל מצריח בכך שהצריח מתנשא מעל החומה ואילו הבאסטיון הוא מבנה בגובה החומה המהווה חלק ממנה. הבאסטיון זכה לעדנה בעיקר אחרי המצאת התותח אם כי היה קיים גם בימי הביניים. הבאסטיון אפשר לתותחים לכסות גם את השטח הקרוב לחומה ולא רק את החזית. לשיאו הגיע הבאסטיון במבצרי כוכב (שנקראים גם מבצרי באסטיון) בהם כל החומות הורכבו מבאסטיונים שתוכננו כך שלא יהיו שטחים שהם לא יוכלו לכסות בירי, מבצרים אלה היו נפוצים בעידן הארטילריה המבוססת על אבק השרפה עד המאה ה-19. בישראל ניתן לראות באסטיונים בחומות עכו. מדיה וקבצים בנושא באסטיון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצעד הסינגלים הבריטי (1960–1969)

ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הבריטיים השבועיים UK Singles Chart שנערכו משנת 1960 עד שנת 1969. מצעד הסינגלים הבריטי הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה הבריטית, שמתבסס על נתוני מכירות סינגלים ומתעדכן מדי שבוע על ידי חברת המצעדים הרשמית.   ♪  – הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה באותה השנה   ♫  – הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה בשנות ה-60 פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בילבורד הוט 100 (1958–1969) שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי – שנות ה־60, באתר וייבאק מאשין, אורכב מהמקור ב־8 באפריל 2008, בדיקה אחרונה ב־14 ביולי 2021