laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מפעל הטרקטורים (צ'ליאבינסק)

מפעל הטרקטורים של העיר צ'ליאבינסק (ברוסית: Челябинский тракторный завод) הוא מפעל לייצור טרקטורים וציוד מכני כבד שנוסד בעיר צ'ליאבינסק בשנת 1933. בשנת 2011 המפעל שולב בתשלובת אורלוואגונזאבוד. נכון לשנת 2013 המפעל מעסיק כ-13 אלף עובדים. החלטה על הקמת המפעל התקבלה בשנת 1929 והוא היה בין פרויקטי הדגל של החומש הראשון. התכנון בוצע על ידי חברה אמריקאית במקביל לתכנון מפעל הטרקטורים בוולגוגרד ומומחים מחוץ לברית המועצות השתתפו באופן פעיל בהקמת המפעל החדש. ב-15 ביוני 1933 החל לעבוד פס ייצור ראשי ומשערי המפעל יצאה הטרקטור הראשון בעל הספק של 72 כוח סוס. התכנון היה מבוסס על טרקטורים מתוצרת קטרפילר. בשנת 1936 הטרקטורים של המפעל היו מובילי מסע של כ-2000 ק"מ בשטח יקוטיה כאשר הם פעלו טמפרטורות של 50 מעלות מתחת לאפס ובשטחי הרי פמיר בגובה עד ל-4000 מטר. בשנת 1939 המפעל החל בייצור מובילי תותחים ובדצמבר 1940 משערי המפעל יצאה טנק ראשון מתוצרת המפעל. עוד לפני תחילת מלחמת העולם השנייה המפעל התחיל לייצור טנק T-34 באופן סדרתי. בקרבת שטחי המפעל התמקמו מפעלים שפונו מלנינגרד ומחרקיב. תוך זמן קצר המפעל התארגן לייצור תוצרת צבאית בלבד. במהלך שנות המלחמה המפעל ייצר 18 אלף טנקים ותומ"תים, 48 אלף מנועי טנקים ותוצרת נוספת לצורכי הצבא האדום. בהתאם לכך שמו של המפעל שונה ל"מפעל קירובסקי בצ'ליאבינסק של המשרד לבניית טנקים", זה היה שם המפעל עד לשנת 1958. לאחר סיום הקרבות המפעל חזר לייצור טרקטורים וציוד מכני הנדסי. במהלך שנות ה-60 המפעל החל בייצור טרקטורים מדגם T-100. טרקטורים מסדרה זו נהפכו למותג ידוע של המפעל ובמהלך התקופה נבנו מעל 400 אלף טרקטורים מסדרה זו (בסך הכול היו 22 דגמים). בסוף שנות ה-60 נעשה שדרוג משמעותי של המפעל והוא התארגן לתחילת ייצור של סדרת טרקטורים חדשה - T-130. בשנת 1983 נבנה טרקטור מיוחד בעל הספק של 820 כוח סוס, הוא היה מיועד לביצוע עבודות בתנאים מיוחדים. בשנת 1984 מספר הטרקטורים שנבנו במפעל הגיע למיליון. בשנת 1986 המפעל הגיע לשיא הייצור השנתי - 31,500 טרקטורים בשנה. לאחר התפרקות ברית המועצות היקף הייצור במפעל ירד. בשנת 1992 המפעל הופרט ובשנת 1998 המפעל הכריז על פשיטת רגל. עם הזמן הנהלת המפעל התארגנה והצליחה לחדש את הפעלתו ואף הרחיבה את הייצור, אך היא לא הגיעה לרמה של שנות ה-80. בשנת 2011 המפעל שולב בתשלובת אורלוואגונזאבוד ומהווה עתה את הזרוע האזרחי לייצור טרקטורים וציוד מכני הנדסי של התשלובת. S-60 מדיה וקבצים בנושא מפעל הטרקטורים (צ'ליאבינסק) בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפעל הטרקטורים
קאפ דה קרוס

קאפ דה קרוס (בקטלונית: kab də ˈkɾɛws) הוא חצי אי בצפון-מזרח ספרד, בתחומי קטלוניה וכ-25 ק"מ דרומית לגבול עם צרפת. העיר הקרובה לחצי האי היא פיגרס, עיר הולדתו של הצייר סלבדור דאלי. חלקו הגדול של קאפ דה קרוס הוכרז ב-1984 כפארק לאומי, ומאז מקדמות הרשויות חלקים שונים של הפארק באמצעות שיקום נופי ופיתוח תיירותי ייחודי. שטח חצי האי הוא כ-190 קילומטרים רבועים והאקלים מתאפיין באוויר יבש המלווה ברוחות חזקות. האזור מוקף ברצועת מצוקי סלעים עליהם מתנגשים גלי הים התיכון. חופים אלו הונצחו במספר יצירות של דאלי ובהן יצירתו מ-1931 "התמדתו של הזיכרון". בצפון האזור גובל חצי האי בהרי הפירנאים. קדאקס היא העיירה המפורסמת ביותר באזור, ובה קבעו את מושבם סופרים וציירים רבים ובהם סלבדור דאלי שהתגורר כאן עד לפטירת אשתו. כיום משמש ביתו כמרכז מבקרים תיירותי. באזור קיים גם מנזר סנט פרה דה רודס (Sant Pere de Rodes) מהמאה ה-11. ב-2010 בוצע אחד הפרויקטים השאפתניים בתחום שיקום נופי, כשרשויות ספרד הרסו כפר נופש של חברת קלאב מד והפכו אותם חזרה לרצועת טבע ייחודית. מדיה וקבצים בנושא קאפ דה קרוס בוויקישיתוף קאפ דה קרוס באתר הממשלתי Annie Bennett, ‏Best beaches on the Costa Brava, Spain: Cap de Creus, Cadaqués, The Telegraph, 23 April 2010 מיכאל יעקובסון: בדרך הטבע: כפר הנופש נהרס כדי להחזיר את הנוף הפראי לקדמותו, 28.5.13, Xnet
ראט פאק

הראט פאק (באנגלית: Rat Pack; "חבורת העכברושים") הייתה קבוצת שחקנים שבתחילה היה האמפרי בוגארט הדמות המרכזית בה. באמצע שנות ה-60, לאחר מותו של בוגארט, התייחס השם לקבוצת שחקנים אחרת, שקראה לעצמה "הפסגה" או "הכנופיה", שכללה את פרנק סינטרה, דין מרטין, סמי דייוויס ג'וניור, פיטר לופורד וג'ואי בישופ, שהופיעו יחד בהרכבים שונים על הבמות ובהרכב מלא בסרטים "האחד עשר של דני אושן" ו"שלושה סרג'נטים". סינטרה, מרטין ודייוויס נחשבו למנהיגי הקבוצה. ראט פאק, באתר AllMusic (באנגלית) ראט פאק, באתר MusicBrainz (באנגלית) ראט פאק, באתר דיזר ראט פאק, באתר Discogs (באנגלית) ראט פאק, באתר Songkick (באנגלית) michel, peter. "UNLV Libraries, The Rat Pack, retrieved May 2, 2007". Library.unlv.edu. אורכב מ-המקור ב-2008-09-08. נבדק ב-2012-01-10. "Sergeants 3 (1962)". The Movie Portal. 1962-02-10. אורכב מ-המקור ב-2012-03-16. נבדק ב-2012-01-10. "Rat Pack (Frank Sinatra: Dean Martin: Sammy Davis Jr): Big Three: 3cd (2008): CD". hmv.com. נבדק ב-2012-01-10. ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פליפה קיטדאי

פליפה איג'י קיטדאי (בפורטוגזית: Felipe Eidji Kitadai; נולד ב-28 ביולי 1989), הוא ג'ודוקא יהודי-ברזילאי. הוא בעל מדליית ארד אולימפית (לונדון 2012). קיטדאי נולד בסאו פאולו. הוריו ממוצא יפני. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה שבמקסיקו בשנת 2011 זכה קיטדאי במדליית זהב בתחרות הג'ודו במשקל עד 60 ק"ג. במשחקים הפאן-אמריקאיים ב-2015 זכה במדליית כסף. בין השנים 2011 ל-2016 זכה שש פעמים באליפות הפאן-אמריקאית בג'ודו בתחרות למשקל 60 ק"ג. ב-28 ביולי, חגג קיטדאי את יום הולדתו ה-23 באולימפיאדת לונדון (2012) בזכייה במדליית ארד בתחרות הג'ודו עד משקל של 60 ק"ג. יומיים לאחר מכן, המדליה החליקה מידיו ונשברה לו בזמן שהוא התקלח ולאחר מכן היא הוחלפה. תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי): גראנד סלאם טוקיו 2012: מדליית ארד טורניר המאסטרס 2013: מדליית ארד גראנד סלאם מוסקבה 2013: מדליית כסף גראנד סלאם טיומן 2014: מדליית כסף גראנד סלאם אבו דאבי 2017: מדליית כסף גראנד סלאם באקו 2019: מדליית זהב מדיה וקבצים בנושא פליפה קיטדאי בוויקישיתוף פליפה קיטדאי, ברשת החברתית פייסבוק פליפה קיטדאי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פליפה קיטדאי, ברשת החברתית אינסטגרם פליפה קיטדאי, באתר olympedia.org פליפה קיטדאי, באתר איגוד הג'ודו העולמי פליפה קיטדאי, באתר JudoInside.com ג'ודו: מדליסט הארד מלונדון יגיע למכביה, באתר ynet, 26 במאי 2013
נבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 21

נבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של אנגליה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות, ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית. 1978-1980 – חצי גמר 1982–1984 – זכייה 1986–1988 – חצי גמר 1990–1998 – לא העפילה 2000–2002 – שלב הבתים 2004–2006 – לא העפילה 2007 – חצי גמר 2009 – מקום שני 2011 – שלב הבתים 2013 – שלב הבתים 2015 – שלב הבתים 2017 – חצי גמר פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. סגל הנבחרת לקראת אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013 שהתקיימה בישראל אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 21
וינסנט לבאן

וינסנט פביאן לבאן בונר (בצרפתית: Vincent Fabien Laban Bounayre; נולד ב-9 בספטמבר 1984 בפאו שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-קפריסאי, המשחק בעמדת הקשר באתניקוס אחנס. בשנת 2012 קיבל אזרחות קפריסאית שמאפשרת לו לשחק בנבחרת קפריסין. לבאן גדל במחלקת הנוער של נאנט ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון בין השנים 2001–2005. לאחר מכן עבר לדיגאניס מורפו מליגת העל הקפריסאית, ובעונת 2006/2007 ירד עם הקבוצה לליגת המשנה. בקיץ 2007 עבר לאנורתוסיס פמגוסטה. בעונתו הראשונה זכה עם המועדון בדאבל, ובעונת 2008/2009 היה שותף להעפלה ההיסטורית של המועדון לשלב הבתים של ליגת האלופות. ב-13 ביוני 2013 חתם לבאן לשנתיים באסטרה ג'יורג'יו מליגת העל הרומנית. ביולי 2015 חזר לקפריסין, הפעם לא.א.ק. לרנקה. בשנת 2012 התאזרח לבאן בקפריסין וערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית של קפריסין. מדיה וקבצים בנושא וינסנט לבאן בוויקישיתוף וינסנט לבאן, באתר Transfermarkt וינסנט לבאן, באתר Soccerway וינסנט לבאן, באתר WorldFootball.net וינסנט לבאן, באתר National Football Teams וינסנט לבאן, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן באתר הרשמי של אנורתוסיס פמגוסטה ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנטון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פנטון – חברה ליצור צבעים מנוע הפנטון – מנוע אישים בשם זה: בריאן פנטון – גנרל אמריקאי ג'יימס פנטון – משורר, ומבקר ספרות אנגלי ורנר פנטון – מעצב פנים ומעצב תעשייתי דני רוג'ר פנטון – צלם בריטי יוסף (פול) פנטון – פרופסור למדעי היהדות
אן ברון

אן ברון (באנגלית: Ane Brun; נולדה בשם Ane Brunvoll ב-10 במרץ 1976) היא יוצרת ומלחינה נורווגית. עד כה הקליטה שבעה אלבומי סטודיו ושתי הופעות חיות ברחבי אירופה. ב-1995 עזבה אן את נורווגיה ללימודי משפטים בספרד, אך עברה במהלכם ללימודי מוזיקה ומשם עזבה לאוסלו. ב-2001 עברה לשוודיה, סטוקהולם ושם החלה להקליט מוזיקה באולפן אישי. אלבומה הראשון Spending Time with Morgan יצא ב-2002. זמן קצר לאחר צאתו, החלה אן להופיע ברחבי אירופה במשך כשנתיים. אלבומה התפרסם בגרסה מצומצמת ב11 מדינות אירופאיות. אלבומה השני A Temporary Dive התקבל בהצלחה ברחבי העולם. בסמוך לצאתו יצאה אן לסיבוב הופעות עולמי. הופעותיה משולבות נגני תזמורת וכלי מיתר ואף הלחינה וביצעה בלונדון, גרסה משל עצמה לDido's Lament מתוך דידו ואניאס. נושא אלבומה השלישי, Changing of the Seasons נוגע בשינוי האקלים וכך גם נושא מסע ההופעות הנלווה לאלבום אותו הקליטה באולם הקונצרטים השוודי בסטוקהולם. במסגרת הקונצרט הופיעו גם יוצאי להקת אבבא. את אחד משירי האלבום [Gillian] כתבה והקדישה לגיליאן ולץ'. Spending Time with Morgan 2003 A Temporary Dive 2005 Duets 2005 Live in Scandinavia 2007 Changing of the Seasons 2008 Sketches 2008 Live at Stockholm Concert Hall 2009 It All Starts with One 2011 2015 When I'm Free 2017 Leave Me Breathless 2020 After The Great Storm 2020 How Beauty Holds The Hand of Sorrow Are They Saying Goodbye 2003 Humming One of Your Songs 2003 I Shot My Heart 2004 Song No. 6 2005 Lift Me - Madrugada feat. Ane Brun 2005 Rubber & Soul feat. Teitur Lassen 2006 Balloon Ranger 2006 Headphone Silence - Henrik Schwarz/DF Remix 2008 Big in Japan 2008 True Colors 2008 To Let Myself Go - Malkyl Remix 2009 Do You Remember 2011 מדיה וקבצים בנושא אן ברון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אן ברון אן ברון, ברשת החברתית פייסבוק אן ברון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אן ברון, ברשת החברתית אינסטגרם אן ברון, סרטונים בערוץ היוטיוב אן ברון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אן ברון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אן ברון, באתר ספוטיפיי אן ברון, באתר Last.fm (באנגלית) אן ברון, באתר AllMusic (באנגלית) אן ברון, באתר MusicBrainz (באנגלית) אן ברון, באתר דיזר אן ברון, באתר Yandex.Music (ברוסית) אן ברון, באתר Discogs (באנגלית) אן ברון, באתר Songkick (באנגלית) אן ברון, באתר Genius אן ברון, באתר טיידל (באנגלית)
סלים בן עאשור

סלים בן עאשור (בערבית: سليم بن عاشور; בצרפתית: Selim Benachour; נולד ב-8 בספטמבר 1981 בפריז, צרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי-תוניסאי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן קבוצת פורסטה סוצ'אבה מהליגה הרומנית השלישית. בן עאשור התחיל את הקריירה שלו בפריז סן-ז'רמן. בשנת 2001 עלה לבוגרים ונשאר במועדון עד לשנת 2005 במהלכם הושאל פעמיים בשנת 2002 למרטיג ובשנת 2003 לטרויה. בשנת 2005 הוא עזב את פריז ועבר לויטוריה דה גימארייש הפורטוגלית, שנה לאחר מכן חתם ברובין קאזאן, ובשנת 2008 עזב את אירופה לאל-קאדסייה מכווית. בקיץ 2009 חתם במאלגה לשנתיים. לאחר שנה איחר המועדון לרשום אותו בהתאחדות ומשום כך נאלץ לעזוב את המועדון. ב-21 בינואר 2011, הוא חזר לפורטוגל וחתם במאריטימו. ב-16 ביוני 2012, בן עאשור חתם על חוזה לשנתיים עם המועדון הקפריסאי אפואל ניקוסיה. ב-23 באוגוסט 2012, הוא כבש את השער הראשון שלו באפואל נגד נפטצ'י באקו במסגרת מוקדמות הליגה האירופית במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. בהמשך זכה עם המועדון בשתי האליפויות, בסוף עונת 2013/2014 עזב את הקבוצה. ב-28 ביולי 2015 חתם במומביי סיטי ההודית. בשנת 2002 זומן בן עאשור לסגל נבחרת תוניסיה לקראת גביע אפריקה לאומות 2002 מאחר שלבן עאשור שורשים תוניסאים. בן עאשור היה עם הנבחרת גם במונדיאל 2002, גביע אפריקה לאומות 2004 בו זכתה תוניסיה, גביע הקונפדרציות 2005 ומונדיאל 2006. בשנת 2010 פרש מהנבחרת אחרי שצבר 44 הופעות וכבש 2 שערים. אליפות קפריסין: 2012/2013, 2013/2014 הגביע הקפריסאי: 2014 הסופר קאפ הקפריסאי: 2013 גביע אפריקה לאומות:2004 מדיה וקבצים בנושא סלים בן עאשור בוויקישיתוף סלים בן עאשור, ברשת החברתית אינסטגרם סלים בן עאשור, באתר Transfermarkt סלים בן עאשור, באתר Soccerway סלים בן עאשור, באתר BDFutbol סלים בן עאשור, באתר WorldFootball.net סלים בן עאשור, באתר National Football Teams סלים בן עאשור, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אשכולות חשיבה

אשכולות חשיבה היא חברה שנוסדה בשנת 1994 על ידי דן גנדלמן. פעילותה מרוכזת סביב "שיטת אשכולות", שיטה ייחודית לאימון ופיתוח מיומנויות חשיבה וכישורי חיים באמצעות משחקי חשיבה. הבסיס הרעיוני של השיטה מבוסס על התפיסה, שמשחקי חשיבה מהווים כלי חווייתי רב עצמה. הם תורמים לשיפור המיומנויות הקוגניטיביות, להעמקת המודעות לתהליכי החשיבה ולהתמודדות טובה יותר עם עולם הרגש ועם סיטואציות חברתיות. חוויית המשחק מעוררת מוטיבציה ומהווה בסיס לתהליך לימודי. הניסיון המצטבר מראה ששיטת אשכולות משפרת את מיומנויות החשיבה ואת כישורי החיים של התלמידים [דרוש מקור]. החברה נחשבת לגדולה בתחום העשרה בבתי הספר בישראל ופועלת במאות מוסדות חינוכיים [דרוש מקור]. שיתוף הפעולה המרכזי של אשכולות חשיבה הוא במסגרת תוכנית קרב למעורבות בחינוך, המפעילה תחת מסגרת משרד החינוך תוכניות העשרה מגוונות במערכת החינוך הישראלית למען צמצום פערים חברתיים. כיום, שיטת אשכולות מיושמת גם ברחבי העולם תחת השם Mind Lab. במסגרת התוכנית, כיתות ה'-ו' מתחרות באולימפיאדת החשיבה - תחרות משחקים בין תלמידים. התלמידים יכולים לבחור באיזה משחק לשחק מבין ארבע אפשרויות. אבלון, אוקטי, דמקה או קורידור. התחרות היא רב-שלבית, ועל התלמידים לנסות לעבור כמה שיותר שלבים. בשלב הראשון, התחרות היא אישית - תחילה בכיתה ואחר כך בבית הספר כולו. בשלב הבא מתחרים ארבעת המנצחים הבית ספריים ומייצגים את בית הספר כולו כנבחרת בתחרות אזורית. הנבחרת שמנצחת את התחרות האזורית עולה לשלב הגמר - התחרות הארצית. התחרות מתקיימת על שמו של עוז מנדלוביץ' ז"ל, אשר נפל במבצע צוק איתן ובילדותו השתתף בתחרות. במהלך שנות ה-2000 המוקדמות החברה פיתחה מספר משחקי מחשב אשר מקנים את עקרונות החשיבה, וכיום הם ניתנים להורדה ללא תשלום מאתר החברה עומר והבלשים בגן החיות עומר והבלשים שעת השיא ניצחון קבוצתי בשבילי החשיבה אומנות המשחק אולימפיאדת החשיבה 1 אולימפיאדת החשיבה 2 אולימפיאדת החשיבה 3 אתר האינטרנט הרשמי של אשכולות חשיבה אשכולות חשיבה, ברשת החברתית פייסבוק משחקי המחשב של החברה להורדה
המודל החברתי (מוגבלות)

המודל החברתי הוא מודל בתחום לימודי מוגבלות שהחל להתפתח בשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר המודל עצמו פותח ב-1983. המודל פותח בתגובה למודל הרפואי שהיה נהוג באותה תקופה. התומכים "במודל החברתי" רואים בחברה את הגורם העיקרי למוגבלותם של אנשים ומבקשים להביא לשינוי פוליטי, תפיסתי וחברתי בהתייחסות כלפי אנשים עם מוגבלויות. נקודת ההנחה היא שבעוד שלקות פיזית, חושית, אינטלקטואלית או פסיכולוגית, יכולה לגרום לפרט מגבלות תפקודיות, אין זה חייב לגרור אחריו מצב של נכות. מצב של נכות ייגרם כאשר הסביבה כושלת בהתאמתה לצרכים של אותם אנשים. המודל החברתי כמונח, הוטבע לראשונה בשנת 1983 על ידי מייק אוליבר(אנ') בבריטניה. המודל פותח כחלופה למודל הרפואי ועוצב על ידי קבוצת נכים פעילה חברתית, אשר בחרה להגדיר את ההסדרים החברתיים ולא את המצב הרפואי כמקור למוגבלויותיו של האדם. קבוצה זו פעלה נגד תהליכים של יכולתנות ושמה לה למטרה להביא לשינוי פוליטי, תפיסתי וחברתי בהתייחסות כלפי אנשים עם מוגבלויות. המודל החברתי מתבסס על הטמעת ההבדל בין המושג "נכות" לבין המושג "מוגבלות", ולפיו המוגבלות אינה מתבטאת בתסמינים פיזיים ובמצב של חולי אלא בחסמים חברתיים וסביבתיים כגון חינוך, זכויות ושירותים, תחבורה, עיצוב סביבתי ועוד. לא המצב הפיזי או הנפשי אלא החברה ביחסה כלפי המצב הנתון היא זו אשר הופכת את האדם למוגבל. על פי המודל החברתי הניסיון "לתַקֵן" את היחיד ולהתאימו לתֶקֶן כלשהו, מהווה אפליה, מעודד דעות קדומות ועלול לגרום לבידוד ולהסתגרות של הנכה. מטרתו של המודל החברתי היא לאפשר לכל גבר ואשה, גם כאשר הם בעלי מגבלות פיזיות, שכליות או רגשיות להיות פעילים, ראויים לכבוד ובעלי חופש בחירה בנוגע לחייהם. ראייתו הרחבה של המודל לא מתייחסת רק לנכות עצמה או לאדם עם הנכות אלא לחברה כולה. מודל זה מסיר את האחריות למגבלה מהאדם עצמו ודורש מהחברה לתת מענה. עם זאת, בעלי לקויות אינם פסיביים והם לוקחים חלק בשינוי ובעיצוב המדיניות. יש בכך כדי לתרום לשיפור משמעותי בביטחונם העצמי, וליצירת זהות חדשה, משותפת וגאה. תאורטיקנים רבים מתחום לימודי המוגבלות ביקרו את המודל החברתי למוגבלות והתייחסו להיבטים הבאים: יש הטוענים כי הבנה מספקת של נכות מצריכה הכרה בפגמים כבסיס אובייקטיבי למיון, כדי להבחין בין אפליה על בסיס נכות לסוגים אחרים של אפליה. יש הטוענים כי המודל החברתי מקטין מאוד או אף מבטל לחלוטין את הצורך להכיר בנכות כחסרון או מגבלה. התנגדות נוספת מתייחסת גם למודל הרפואי ומתבטאת בהנחה שלא קיימת דיכוטומיה בין פגם ביולוגי למגבלה חברתית. למשל: הומוסקסואליות נחשבה בעבר לפגם וכיום - אינה נחשבת ככזאת. גלעד, ד. ברק, ד. (2012). שיקום בעידן תמורות בשיח בין אנשים עם מוגבלות לבין החברה. בתוך: חובב, מ. לבנטל, א. קטן, י. (עורכים), עבודה סוציאלית בישראל (עמ' 593–624). תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד. לימודי מוגבלות: מקראה, עורכות: טל כוכבי ואחרות, מכון ון ליר/הקיבוץ המאוחד, 2016. במעגלי חינוך- מחקר עיון ויצירה. כתב עת אלקטרוני. הוצאת המכללה האקדמית ע"ש דוד ילין, ירושלים. גיליון 1, ינואר 2011. מדיה וקבצים בנושא המודל החברתי בוויקישיתוף לימודי מוגבלות : מקראה, עורכות: טל כוכבי ואחרות, מכון ון ליר/הקיבוץ המאוחד, 2016, ע' 14 David Wasserman, Adrienne Asch, Jeffrey Blustein, Daniel Putnam, The Stanford Encyclopedia of Philosophy, Summer 2016, Metaphysics Research Lab, Stanford University, 2016
היפנוט נחשים

היפנוט נחשים או אילוף נחשים היא פעולה בה אדם מעמיד פנים כמהפנט או מאלף נחש, באמצעות נגינה בחליל, לרוב חליל פונגי (אנ'). במופע מסוג זה נפוצות גם הופעות רחוב נוספות עם הנחשים, כגון להטוטנות ומגוון פעולות הנתפסות מסוכנות יחסית, בשל ארסיותם הקטלנית של הנחשים המשמשים במופע. מופעי היפנוט נחשים נפוצים בעיקר ברחובות ובפסטיבלים בהודו, ובמדינות אסיה נוספות כמו פקיסטן, בנגלדש, סרי לנקה, תאילנד ומלזיה. לעיתים קיימים מופעים גם במדינות צפון אפריקאיות כגון מצרים, מרוקו ותוניסיה. עם זאת, המופעים פוחתים בשנים האחרונות ברחובות, בין השאר בשל איסור של ממשלת הודו, מאז 1972, על אחזקת נחשים פרטית. לצד זאת החלו מהפנטי נחשים בהודו להתאגד כדי להגן על מקור פרנסתם. מהפנטי הנחשים מציגים נחשים כאשר הסוג הנפוץ ביותר הם הקוברות. הנחשים נראים לקהל כ"מאולפים" או מהופנטים. הקוברה הוא נחש חירש לחלוטין לצלילי חליל הפונגי המתנגנים (הוא חסר אוזן חיצונית), או לכל היותר מסוגל לחוש בוויברציות צלילי החליל בלבד. הקוברה אינה מכישה את החלילן בשל תנועת החליל. נחש הקוברה מגיב לתנועה, והתנועה הבלתי פוסקת של החליל לצדדים גורמת לנחש לעקוב אחריו באופן בלתי פוסק, התנהגות שנראית לצופה מהצד כמעין ריקוד של הקוברה. למעשה הקוברה עומד על המשמר כפעילות הגנתית וימתין בעקשנות לנסיגת האיום. ככל חיות הבר גם נחש הקוברה אינו צפוי לחלוטין, ולכן במקרים רבים מהפנטי נחשים חולבים מראש את ארסו של הנחש או עוקרים את שיני הארס שלו. מהפנטי נחשים מסוימים נוקטים באמצעי זהירות נוספים, למשל הם יושבים במרחק בטוח מטווח ההכשה של הנחש, השוכב לרוב בתוך סל, ויש המשלהבים את הקהל בקרבה מעוררת אימה. יש הנוגעים בחלק העליון של ראש הקוברה הזקור ונכון להכיש, כאשר הם מנצלים את עקרון תגובת הקוברה לתנועה, והקרבה לראש הנחש נעשית באטיות שאינה מובחנת על ידי הנחש. אחיזת נחשים - טקס דתי שהתפתח בארצות הברית מדיה וקבצים בנושא היפנוט נחשים בוויקישיתוף Cobra Dance at Negombo Beach, סרטון באתר יוטיוב Snakes and charmers(הקישור אינו פעיל), The Friday Times More trouble in store for snake charmers, Times of India
הדמיית שיער

הדמיית שיער (גם: הדמיית זקיקי שיער, מיקרופיגמנטציה/דרמו־פיגמנטציה לקרקפת, איפור קרקפות וגם קעקוע שיער) היא סוג של איפור קבוע בקרקפת. זהו איפור מלאכותי בשכבה העליונה בעור (אפידרמיס), הנראה כשיער קצוץ טבעי ולעיתים מגולח. שיטה זו מיועדת בעיקר לגברים עם חוסרי שיער חלקיים בקרקפת או בזקן ובמקומות שצומח בהם בדרך כלל שיער לכולם. הדלילות בשיער והקרחות אם בראש ואם בשיער הפנים בזקן נראים ומורגשים לכל עין וניתנת האפשרות למתהלכים עם שיער קצוץ להשלים את החוסר על ידי שיטת הדמיית שיער. מכונים ומקומות רבים דורשים להטיב עם לקוחותיהם וחפצים באמת ובתמים לבצע הדמיה טבעית שיוצרת מראה של זקיקי שיער צומחים. בתהליך מחדירים פיגמנט המיוצר מחומר אורגני שדומה מאוד לזיפי שיער קצוץ. ההחדרה מעשית מבלי לפגוע בשורשי השערה. בדר"כ הטיפול ייעשה עם אלחוש או הרדמה. הדמיית זקיקי השיער מחקה למראית עין את המבנה הקצוץ של השיער. התוצאה שמתקבלת היא שילוב מושלם בין השיער האמיתי לסיבי הפיגמנט אשר לא ניתן להבחין בהבדלים ביניהם לא במראה ולא במגע. הפיגמנט המוחדר לעור מורכב מחומרים אורגניים, צמחים ומינרלים טבעיים בלבד. הדמיית שיער אפשר לבצע פעם בכמה שנים, היות שהעור הטבעי מתקלף ותאי האפידרמיס מתחלפים מהר יחסית וחומרי ההדמיה דוהים עם הזמן. לרוב שיער דליל והתקרחות נובעים מגנטיקה טבעית. במקרים שונים ניתן לפגוש אנשים עם תוצאות הנובעות ממחלות עור שונות כגון: אלופציה, גזזת, וסבוריאה. ניתן לראות גם מקרים של צלקות בראש ובזקן, בגבה ובעורף כתוצאה מניתוחים של השתלות שיער או כחלק מטיפולי כימותרפיה במחלת הסרטן. מדיה וקבצים בנושא הדמיית שיער בוויקישיתוף
רן קוניק

רן קוניק (נולד בגבעתיים ב-20 ביולי 1968) הוא ראש עיריית גבעתיים מטעם מפלגת העבודה. בעבר היה טניסאי שולחן ויו"ר איגוד טניס השולחן בישראל. קוניק הוא בוגר בית הספר היסודי ע"ש א.ד. גורדון ותיכון שמעון בן צבי. הוא החל לשחק טניס שולחן בגיל תשע, במועדון טניס השולחן של הפועל רמת גן. בשנת 1984 הצטרף לקבוצת הבוגרים של המועדון, ושנה לאחר מכן השתייך לסגל הנבחרת הבוגרת של המועדון, איתו זכה באליפות המדינה. באותה שנה, בהיותו בן 17, זכה באליפות ישראל לנוער עד גיל 18. הוא זכה פעם אחת באליפות ישראל לזוגות גברים עם יוסי בוגן, ופעם אחת באליפות ישראל לזוגות מעורבים עם ריקי צ'רנינסקי. בשנת 1994 לאחר פרישתו מספורט תחרותי הקים ואימן את מועדון טניס השולחן במועדון עירוני גבעתיים. בין השנים 1996–2008 שימש בתפקיד מנהל מחלקת הספורט בעיריית גבעתיים. בעבר כיהן במשך 5 שנים כיושב ראש איגוד טניס השולחן בישראל. בנוסף, שימש קוניק שנים רבות כמאמן מנטלי לכדורסלנים בכירים רבים, בהם בר טימור ורפי מנקו. בשנת 2008 התמודד כיושב ראש מפלגת "גבעתיים שלנו" בבחירות המוניציפליות, ורשימתו זכתה בשני מושבים במועצת העיר. ביחד עם קוניק נבחרה אילה בירן. הוא כיהן גם כחבר דירקטוריון בחברה הכלכלית של העירייה, ועדת התכנון והבנייה, והוועדה לטיפול בניצולי השואה המתגוררים בעיר. בבחירות המוניציפליות שהתקיימו ב-22 באוקטובר 2013 נבחר לראש העיר השישי של גבעתיים ברוב של 50.6% מהקולות. ביוני 2018 הצטרף למפלגת העבודה. קוניק הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמכללה למינהל שבתל אביב. בבחירות המוניציפליות שהתקיימו ב-30 באוקטובר 2018 היה קוניק מועמד יחיד לראשות העיר, לראשונה בתולדות גבעתיים, ונבחר בשנית לתפקיד ברוב של 86% מהקולות. משמש זה כ-10 שנים יושב ראש ועדת התרבות והספורט בשלטון המקומי. מדיה וקבצים בנושא רן קוניק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רן קוניק רן קוניק, ברשת החברתית פייסבוק רן קוניק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רן קוניק, ברשת החברתית אינסטגרם גבעתיים שלנו ערן נבון, רן קוניק - שועל בודד, באתר ישראל היום, 1 בנובמבר 2013 אמיתי גזית, "צריך לתכנן את גבעתיים מחדש בעזרת פינוי-בינוי", באתר כלכליסט, 10 בדצמבר 2015 עדי כהן, לראש עיריית גבעתיים נמאס: "צריך כסף, לא סיסמאות. אנחנו לא מקבלים כלום מהמדינה", באתר TheMarker‏, 19 באפריל 2019 נמרוד בוסו, רן קוניק: "מצפים שאגיד שצריך לאפשר פה מגורים לכולם. זה פופוליזם", באתר כלכליסט, 27 ביוני 2019 משה כהן, ‏מנווט במציאות מורכבת: רן קוניק בראיון לרגל חגי תשרי, באתר מעריב אונליין, 10 באוקטובר 2024 קבוצות אלופות ומחזיקי גביע באתר איגוד טניס השולחן בישראל בני טל, ריאיון עם רן קוניק, 30 ביוני 2003 שירי כהן גונן, גבעתיים: רן קוניק רוצה להחליף את בן שחר, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 10 בספטמבר 2012 אריק בנדר, ‏ראש עיריית גבעתיים רן קוניק מצטרף למפלגת העבודה, באתר מעריב אונליין, 13 ביוני 2018
נמל התעופה הבין-לאומי של סולט לייק סיטי

נמל התעופה הבינלאומי של סולט לייק סיטי (באנגלית: Salt Lake City International Airport) הוא נמל תעופה אזרחי-צבאי, הממוקם כארבעה קילומטרים מערבית למרכז העיר סולט לייק סיטי שביוטה. נמל התעופה ממוקם במקום ה-21 בגודלו בארצות הברית, בשנת 2012 עברו בנמל התעופה 20,096,549 נוסעים, ב-328,122 טיסות. נכון לאפריל 2013, נוחתות וממריאות מנמל התעופה מדי יום כ-645 טיסות סדירות, לכ-90 יעדים בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, צרפת, הולנד ויפן‏. נמל התעופה נמצא בבעלות העירייה המקומית, ומופעל על ידי מחלקת שדות התעופה שלה. השדה משמש לדלתא כבסיסה הרביעי בגודלו. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי של סולט לייק סיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי של סולט לייק סיטי (באנגלית) נמל התעופה הבין-לאומי של סולט לייק סיטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי של סולט לייק סיטי באתר Airliners.net Air Traffic Statistics | Salt Lake City International Airport, slcairport.com ‏‏SALT LAKE CITY INTERNATIONAL AIRPORT‏ ‏‏SLC FAST FACTS באתר הרשמי