שפות דראווידיות

שפות דראווידיות היא משפחה של שפות המדוברות על-ידי העמים הדראווידיים בעיקר בדרום הודו, אך גם בחלקים מסוימים במרכז הודו ובחלקים של סרי לנקה, בנגלדש, נפאל, פקיסטן ובפי המהגרים במלזיה וסינגפור. במשפחה זו נכללות כ-73 שפות, ארבע מהן – טלוגו, טמילית, מלאיאלאם וקאנדה – מדוברות בפי כ-90% מדוברי השפות הדראווידיות. שפות אלה הן שפות כתובות מזה אלפי שנים והן שפות רשמיות במדינות ההודיות אנדרה פרדש (טלוגו), טאמיל נאדו (טמילית), קרלה (מלאיאלאם) וקרנאטקה (קאנדה). מספר הדוברים הכולל של שפות דראווידיות מוערך בלמעלה מ-215 מיליון. השפות הדראווידיות מתחלקות לקבוצות הבאות: דראווידית דרומית – טמילית • מלאיאלאם • קוטה • קודאגו • קאנדה • טולו • מלאיאלאם יהודית • קודאבה טאק • באדאגה • הולייה • קורומבה אטאפדי • טודה • קומבארן • קורומבה קאנדה • מודוגה • אירולה • שולאגה • בטה קורומבה • קאיקאדי • ירוקאלה • ג'סרי • פאניה • אוראלי • מלארית • קוראגה • בלארי • קאלאנדי • קאניקארית • מולו קורומבה • קדאר • קונדובאדי דראווידית דרומית מרכזית – גונדי • מריה • קואי • קונדה • טלוגו • קויה • פנגו • מאנדה • נגארצ'אל דראווידית מרכזית – קולאמי • אולארי • דורווה • נאיקי דראווידית צפונית – קורוך • מאלטו • ברהואי לא מסווגות – באזיגאר • וישאבאן • מאלאקורבאן • אלאר הלשונות הדראווידיות הן לשונות צירופיות העושות שימוש נרחב בסיומות. שמות העצם בלשונות הדראווידיות מצויים בשתי צורות – צורת היחסה הישירה והיחסה העקיפה (צורה הקרויה באופן מתאים גם "הבסיס הנוטה"). בלשונות מסוימות (טלוגו) ישנם שמות עצם המופיעים גם באקוזטיב (יחסת המושא הישיר). הצורה הישירה משמשת לסימון האלמנט המיוצג בפועל או אחד האלמנטים במשפט שמני. הצורה העקיפה משמשת כבסיס אליו מצטרפים צורני נטייה המציינים יחסות שונות (דאטיב, לוקטיב וכו'). כתוצאה ממצב זה יש המתארים את נטיית השם בלשונות הדראווידיות כנטיית שכבות – בשכבה הראשונה ניתן למצוא את הצורה הישירה או העקיפה של שם העצם, אליה מצטרף אלמנט השייך לשכבה השנייה ומסמן יחסה באופן ספציפי יותר. אל צירוף זה, המכיל שם עצם ביחסה העקיפה וסמן יחסה, ניתן לצרף מילות יחס שונות. כך לדוגמה ניתן למצוא בטלוגו את שם העצם తమ్ముడు ‏ (tammuḍu) – אח צעיר. זו צורת היחסה הישירה של שם העצם. צורת היחסה העקיפה של שם זה היא తమ్ముడి ‏ (tammuḍi). לצורה זו מתוספות סופיות שונות לציון היחסות השונות. לדוגמה, తో ‏ (tō) לסימון יחסת האינסטרומנטל – తమ్ముడితో ‏ (tammuḍitō), הסופית కు/కి ‏ (ku/ki) לציון יחסת הדאטיב – తమ్ముడికి ‏ (tammuḍiki), ועוד. הצורה העקיפה משמשת גם לסימון הרחבה גנטיבית, כך לדוגמה తమ్ముడి చొక్కా ‏ (tammuḍi cokkā), החולצה (చొక్కా) של האח הצעיר. ניתן להדגים את האופי האגלוטינטיבי של הלשונות הדראווידיות באמצעות צורת הרבים של הנטיות השמניות. כך לדוגמה צורת הריבוי של שם העצם బొమ్మ ‏ (bomma) – בובה, היא బొమ్మలు ‏ (bommalu) ביחסה הישירה ו־బొమ్మల ‏ (bommala) ביחסה העקיפה. לצורת ריבוי זה אפשר לצרף את סימני היחסות; כך למשל, బొమ్మలతో ‏ (bommalatō) – עם/באמצעות הבובות. רוב החוקרים מסכימים על כך שהשפות הדראווידיות חדרו לתת-היבשת ההודית לפני השפות האחרות המדוברות באזור זה כיום. השפות ההודו-אירופיות הנפוצות בחלק הצפוני של הודו הגיעו לאזור יחסית מאוחר – כנראה במאה השנייה לפני הספירה, ולא הוצג מקור משותף בין שפות אלה לדראווידיות. כמו כן לא הוכח קשר בין משפחת הדראווידיות למשפחות לשוניות אחרות בעולם, אך ישנה השערה לגבי השתייכותה למשפחה הנוסטרטית ההיפותטית, שנכללות בה גם שפות הודו-אירופיות, שפות אפרו-אסיאתיות, שפות כרתווליות (גאורגיות), שפות אוראליות, ושפות אלטאיות. תאוריה זו שנויה במחלוקת. השפות הדראווידיות המדוברות כיום עברו התאמה ואימוץ מילים מסנסקריט ומשפות אחרות. מדיה וקבצים בנושא שפות דראווידיות בוויקישיתוף topic/South-Dravidian-languages שפות דראווידיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)