laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המלחמה של קלרה

המלחמה של קלרה (באנגלית: Clara's War: One Girl's Story of Survival) הוא ספר זיכרונות משנת 2009 מאת קלרה קרמר וסטיבן גלנץ, המספר את סיפור חייה של קרמר בפולין הכבושה בידי הנאצים, שם הסתתרה עם יהודים פולנים אחרים 20 חודשים בבונקר מתחת לבית בעיירה ז'ובקבה. הספר פורסם בארצות הברית על ידי Harper/Ecco ב-2009. קרמר היא מייסדת מרכז המידע אודות השואה (Holocaust Resource Center) באוניברסיטת קין ביוניון, ניו ג'רזי. קלרה קרמר הייתה בתו המתבגרת של בעל מפעל יהודי בפרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939. עיר הולדתה ז'ולקייב-ז'ובקבה נמצאה בחלק הכיבוש הרוסי של פולין. היא הייתה עדה להרג או גירוש חברים ובני משפחה על ידי הסובייטים, ושמעה שגויסו לעבודות כפייה. עם פלישת גרמניה לברית המועצות, הצבא האדום נסוג, והעיירה נכבשה על ידי הנאצים. נכסי יהודים נלקחו והם הצטוו לעבור לגטו, אך לאחר ששמעו בני משפחתה של קלרה על היחס שקיבלו יהודים מידי הנאצים, החליטו להסתתר. בעזרת ולנטין בק, גרמני אתני, ומשפחתו, קלרה, משפחתה וחברים הוסתרו בבונקר ייעודי מתחת לבית משפחת מלמן שגרה גם היא בבונקר עם קלרה ומשפחתה. הבונקר מתואר בספר כ"חלל שאינו גדול ממתקן לקשירת סוסים". בק מועסק על ידי כוחות הכיבוש כמחסנאי במחסן אלכוהול. יש לו מוניטין של אנטישמי, שיכור ופלרטטן אלים. 18 אנשים חיו בבונקר. מעליהם שימש ביתו של בק לעיתים קרובות למגורים עבור חיילי ורמאכט וקציני אס אס. בבונקר, אמה של קלרה דחקה בה לכתוב יומן כדי שאם לא ישרדו את המלחמה, העולם יידע מה קרה להם. קרמר מתארת את חיי היום-יום שלה בבונקר והמאבק לשרוד. בק הביא להם אוכל וחדשות על המלחמה. היא למדה מבק על גירוש רבים מחבריה למחנות ההשמדה ואירועים נוספים הקשורים לשואה בפולין. היא כתבה על רומן שבק מנהל עם אחת הדיירות, ועל כך שכולם מועמדים בסכנה כשאשתו של בק, יוליה, מתוודעת לקשר. יש מקרים רבים שבהם הם כמעט מוסגרים. כל הדיירים מלבד אחד שורדים עד שחרור ז'ולקייב על ידי הצבא האדום. כשהבית עלה באש, אחותה של קלרה ברחה בבהלה ונלכדה על ידי הנאצים. קרמר טענה שמתוך 5,000 יהודים בז'ולקייב לפני המלחמה, רק 50 שרדו. Harayda, Janice (3 באוגוסט 2009). "Clara Kramer's 'Clara's War: One Girl's Story of Survival' – A Teenager's Holocaust". One Minute Book Reviews. נבדק ב-26 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה) מלחמתה של קלרה ב-HarperCollins.com מלחמתה של קלרה באתר יד ושם ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "המלחמה של קלרה".
אריה עופרי

אריה עופרי (נולד ב-14 באוגוסט 1948) הוא איש עסקים ופוליטיקאי ישראלי, כיהן כראש המועצה האזורית שומרון בין השנים 1993–1997. נולד בשם אריה הרשלר לדוד וטובה. ב-1977 נמנה עם גרעין "שומרון" מנתניה שייסד את היישוב שבי שומרון. בשבי שומרון שימש כמזכיר היישוב ויושב ראש הוועד שלו. בשנות ה-80 היה סגן יו"ר מועצה אזורית שומרון. בשנת 1993 נבחר לראשות מועצה אזורית שומרון. כיהן בתפקיד עד 1997. לאחר מכן שב לשמש כיו"ר המזכירות של שבי שומרון. ניהל פרויקטים בתחום הבנייה וייבוא המזון. עופרי ואשתו מחזיקים בחברת קרן – קידום, ריכוז וניהול בע"מ. שימש כחבר הנהלת מרכז המועצות האזוריות, חבר בהנהלת החברה למתנ"סים וחבר בהנהלת האגודה למען החייל. בפברואר 2021, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הודיע על תמיכה בגדעון סער ומפלגת תקווה חדשה. נשוי לפנינה לבית זידנפלד ולהם ארבעה ילדים. יוסף ולטר, חברי גרעין שומרון עוזבים את בתיהם בנתניה – כדי להרחיב את "מותני המדינה", מעריב, 2 באוקטובר 1977 עמוס לבב, בשטחים – תעסוקה מלאה, מעריב, 15 בינואר 1981 קרן – קידום ריכוז וניהול פרויקטים, באתר CheckID אריה עופרי, באתר מרכז השלטון המקומי ציוץ של דני דיין ברשת החברתית אקס (טוויטר), 10 בפברואר 2021
דוד משה אברהם אשכנזי

הרב דוד משה אברהם מטרויש אשכנזי (ה'ת"ם 1680 בערך - י"ח בחשוון תק"ו, 13 בנובמבר 1745), ובקיצור: רבי אד"ם, היה רבה של רוהטין שבגליציה ומחבר פירושים על מדרשי ההלכה. לחם בתנועה הפרנקיסטית. יש הסבורים כי הוא אדם בעל שם. יעקב פרנק, ממשיכו של שבתי צבי, הגיע ב - 1756 לרוהטין, ואסף שם קהל נאמנים, בראשם אלישע שור מרוהטין ומשפחת שור בכללה. הרב אד"ם נאבק בו בתוקף, ועקב כך היה קרבן להלשנה. מסופר שהבעל שם טוב ביקר בביתו כאות תודה על מאבקו. פירוש מרכבת המשנה על המכילתא. נדפס לראשונה בלמברג תרנ"ה, על ידי צאצאי המחבר, בעידודו של רבי יהושע רוקח מבלז, ושוב בירושלים תשכ"ד. פירוש תולדות אדם על הספרי לחומש במדבר ודברים. נדפס לראשונה מכתב יד המחבר על ידי מוסד הרב קוק, תשל"ב, בשני כרכים. פירושיו על מדרשי ההלכה רחבי יריעה, ועוסקים גם בסוגיות התלמוד המאזכרות את מדרשי ההלכה. שער המשנה, פירוש על ספרי "עבודה" ו"קרבנות" במשנה תורה לרמב"ם. היה בכתב יד שאבד ולא נדפס. תפארת שיבה, חידושים על התלמוד ודרשות. גם הוא היה בכתב יד שאבד. רוהאטין, עמ' 34 - 36, עמ' 108. מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, ח"ה עמ' 407 - 410. ראובן מרגליות, לזהותו של "ר' אדם", במישור שנה ב תש"א גיליון ס"ד, ניתן לצפייה בתוך: אבישי אלבוים, "המכילתא של ר' אדם". בבלוג "עם הספר", ינואר 2019
ג'ון כריסטיאן שצקי

ג'ון כריסטיאן שצקי (באנגלית: John Christian Schetky;‏ 11 באוגוסט 1778 – 29 בינואר 1874) היה צייר ימי סקוטי. שצקי היה צאצא למשפחה הונגרית-טרנסילבנית ותיקה, שמטעמים פוליטיים היגרה ללייפציג בתחילת המאה ה-16. אביו היה יוהאן גאורג כריסטוף שצקי, מלחין וצ'לן, שהתיישב באדינבורו ב-1773, והתחתן עם מריה אנה תרזה ריינגל, אף היא ממוצא הונגרי, בשנת 1774. ג'ון כריסטיאן היה בנם הרביעי של בני הזוג. הוא התחנך בבית הספר התיכון המלכותי, אדינבורו, שם יצר ידידות לכל החיים עם בן זמנו, וולטר סקוט. שצקי למד אמנות אצל אלכסנדר נסמית. לאחר שטייל ביבשת, התיישב באוקספורד, שם לימד במשך שש שנים כאמן רישום. ב-1808 קיבל תפקיד בקולג' הצבאי המלכותי ב-Great Marlow; ושלוש שנים מאוחר יותר הוא מונה לפרופסור לציור בקולג' הצי המלכותי, פורטסמות', שם היו לו הזדמנויות רבות ללימוד המקצועות הימיים האהובים עליו. לאחר סגירת הקולג' הימי, הוא החזיק בתפקיד פרופסור דומה מ-1836 עד 1855 בסמינר הצבאי של חברת הודו המזרחית באדיסקומב, סארי. מ-1805 עד 1872 תרם מעת לעת לתערוכות הקיץ של האקדמיה המלכותית, והוא היה מיוצג בתחרות קישוט אולם וסטמינסטר של 1847 על ידי ציור שמן גדול של קרב לה הוג, 1692. הוא היה צייר ימי של ג'ורג' הרביעי, ויליאם הרביעי והמלכה ויקטוריה. בין יצירותיו שפורסמו היו האיורים לספר "סקיצות והערות לשייט בים הסקוטי" של לורד ג'ון מנרס (1850); וכרך שכותרתו "זכרונות מהים" (1867), המכיל תצלומים של עשרים מציוריו ורישומים של כלי הלחימה הגדולים מעץ של הצי המלכותי. אחת מיצירותיו הידועות ביותר, אובדן אוניית הקרב הגדולה "המלך ג'ורג'", שצוירה ב-1840, שנמצאת כעת בטייט בריטניה. מועדון השירות המאוחד החזיק בעבר ציור ימי חשוב נוסף, המראה את אה"מ Endymion, בפיקודו של סר צ'ארלס פאג'ט, מציל איש מלחמה צרפתי מספינה טרופה. שצקי נפטר בלונדון ב-28 בינואר 1874. מדיה וקבצים בנושא ג'ון כריסטיאן שצקי בוויקישיתוף Macfarlane, Lindsey (2004). "Schetky, John Christian (1778–1874)". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press. Vibart, H. M. (1894). Addiscombe: its heroes and men of note. Westminster: Archibald Constable. pp. 134–40. Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Schetky, John Christian". Encyclopædia Britannica. Vol. 24 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 322. Schetky, S.F.L. (1877). Ninety Years of Work and Play: sketches from the public and private career of John Christian Schetky. Edinburgh: Blackwood.
יונתן שגיב

יונתן שגיב (נולד ב-1 במאי 1979) הוא סופר וחוקר ספרות. פרסם סדרת ספרי בלש וממואר. שגיב נולד בישראל וגדל בהרצליה. סיים תואר ראשון בספרות באוניברסיטת תל אביב, כתב וערך במדורי תרבות שונים בעיתונות המודפסת והדיגיטלית בישראל. הוא עבר לניו יורק שם סיים תואר שלישי באוניברסיטת ניו יורק. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בייצוגי כסף, כלכלה וחובות ביצירותיו של ש"י עגנון. ב-2016 התפרסם בארצות הברית ספרו "Indebted: capitalism and religion in the writings of S.Y. Agnon", המבוסס על הדוקטורט שכתב. בסיום לימודיו בניו יורק, עבר ללונדון, שם לימד קולנוע וספרות ישראלית באוניברסיטת לונדון. מתגורר עם בן זוגו בתל אביב. ב-2014 יצא בהוצאת כתר ספר הפרוזה הראשון שלו – הרומן הבלשי "אין סודות בחברה" שבמרכזו עומד החוקר הפרטי עודד חפר, הידוע בכינויו "החופרת", שהוא הומו המתבטא באופן נשי ומוחצן. הספר זכה לשבחי הביקורת. ספרו השני בסדרה "דברים שהשתיקה יפה להם", יצא לאור בראשית 2017 והשלישי – "הצעקה האחרונה" – התפרסם ב-2019. סדרת ספרי הבלש זכתה לשבחי הקוראים והביקורת. היא תורגמה לצרפתית וגרמנית ונרכשה לעיבוד טלוויזיוני עליו עובד שגיב עם אהרן גבע ומיקי טריאסט.. דמותו של הבלש בסדרה שונה מהמקובל מערערת את הדמות הקלאסית וה"גברית". שפתו של חפר מערערת על החלוקות המגדריות המקובלות ומשקפת את הז'רגון של הקהילה ההומוסקסואלית המקומית. ב-2022 התפרסם הממואר "יש אנשים שמדברים ככה". הספר עוסק בזהותו המינית ברקע טיפול שעבר לאחר שאיבד את קולו. אין סודות בחברה (ירושלים: כתר ספרים, 2014). עורכת: שירה חדד דברים שהשתיקה יפה להם (מושב בן שמן: כתר ספרים, 2017). עורכים: שירה חדד ועודד וולקשטיין הצעקה האחרונה (מושב בן-שמן: כתר, 2020). עורך: עודד וולקשטיין יש אנשים שמדברים ככה, (מושב בן-שמן: כתר, 2022). עורך: עודד וולקשטיין Indebted: capitalism and religion in the writings of S.Y. Agnon (Cincinnati, OH: Hebrew Union College Press / University of Pittsburgh Press, 2016) יונתן שגיב, “יש אנשים שמדברים ככה”: במה הקול דומה לטביעת אצבע, עופרה עופר אורן, סופרת ספרים הקול וכל השאר, מה שכרוך, כאן 11 יונתן שגיב, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" יונתן שגיב, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה מאיה נחום שחל, יונתן שגיב: "חסר לי קצת יותר עמוד שדרה", באתר כלכליסט, 27 בדצמבר 2022 גילי איזיקוביץ, רק אחרי שנהפך לאילם, הבין הסופר יונתן שגיב עד כמה השתיקו אותו, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2022 רינה ז'אן ברוך, יונתן שגיב, באתר לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית
מורגן דייוויס

מורגן דייוויס (באנגלית: Morgan Davies; נולד ב-27 בנובמבר 2001) הוא שחקן אוסטרלי. דייוויס נולד וגדל ברוזאל (אנ'), פרוור בסידני, ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה לאם חד הורית. דייוויס נולד כנקבה, והוא יצא לראשונה כטרנסג'נדר בפני אמו וחבריו הקרובים בגיל 13 ויצא בפומבי ב-2020. דייוויס הפך לתומך מובהק בזכויות טרנסג'נדרים ודיבר בפומבי על מאבקיו בדיכאון כנער ועל פחד הבמה שלו. דייוויס ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 2008 כאשר גילם את בריטני בדרמת הפשע "Green Fire Envy". בשנת 2010 שיחק בתפקיד מרכזי בסרט האוסטרלי "העץ" (אנ'). המבקרים שיבחו את הופעתו הנוגעת ללב בסרט בשנת 2019 גילם את מדליין בסרט "Storm Boy" לצד ג'פרי ראש וג'יי קורטני . בשנת 2020 הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "The End", בה גילם נער טרנסג'נדר בתהליך של התאמה מגדרית. בשנת 2023 הופיע בתפקיד משנה בסרט האימה האמריקאי "להעיר את השד" שכתב וביים לי קרונין. מדיה וקבצים בנושא מורגן דייוויס בוויקישיתוף מורגן דייוויס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מורגן דייוויס, באתר AllMovie (באנגלית) "Find Talent Morgana Davies". 2011-11-01. אורכב מ-המקור ב-10 בנובמבר 2011. נבדק ב-31 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Watson, Graeme (5 בפברואר 2021). "Morgan Davies shares the journey that brought him to 'The End'". Out In Perth. נבדק ב-27 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Captain America launches Avengers franchise". Calgaryherald.com. 2011-05-29.
פלטון אנטונוביץ'

פלטון אלכסנדרוביץ' אנטונוביץ' (ברוסית: Платон Александрович Антонович; ‏25 בנובמבר 1811, פלך צ'רניגוב – 20 בדצמבר 1883, קרץ') היה איש צבא וממשל רוסי. לוטננט גנרל, מושל בסרביה וראש עיריות אודסה וקרץ'. בין השנים 1867–1880 שימש אחראי על מחוז החינוך של קייב (רו'), הגוף האחראי על מוסדות החינוך במחוזות האימפריה הרוסית. אנטונוביץ' פלטון אלכסנדרוביץ', ערכו בתוך מילון ביוגרפי רוסי (אנ') באתר ויקיטקסט (ברוסית) אנטונוביץ' פלטון אלכסנדרוביץ', ערכו בתוך המילון האנציקלופדי ברוקהאוס ואפרון (אנ') באתר ויקיטקסט (ברוסית) (הקישור אינו פעיל, 21 באוגוסט 2023) לפי הלוח היוליאני שנהג בתקופה זו ברוסיה: 13 בנובמבר. לפי הלוח היוליאני שנהג בתקופה זו ברוסיה: 8 בדצמבר. ערך זה הוא קצרמר בנושא האימפריה הרוסית ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פלטון אנטונוביץ'".
כולסטרולוזיס של כיס המרה

כולסטרולוזיס של כיס המרה (מונח לא רשמי: כיס מרה תותי), הוא שינוי בדופן כיס המרה כתוצאה מעודף כולסטרול במאקרופגים אשר ברירית. השם 'כיס מרה תותי' נטבע בגלל המראה האופייני המפוספס, הדומה לתות שדה, של פני הרירית (בעין בלתי מזוינת). כולסטרולוזיס נגרם משקיעה חריגה של אסטרים של כולסטרול במקרופאגים, המכונים עקב כך תאי קצף. כולסטרולוזיס נמצא ב 9%-26% מהניתוחים של כיס המרה, והוא בדרך כלל ממצא מיקרי, שאין לו תסמינים, המתגלה בזמן הניתוח. כולסטרולוזיס מאופיין בהיפרפלזיה של רירית. הממצא קשור רק באופן נדיר לתסמינים של דרכי המרה או דלקת לבלב אידיופטית ולא ניתן לזהותו באולטרה סאונד באופן מהימן. רוב המקרים של כולסטרולוזיס אשר מזוהים באמצעות הדמיה אינם דורשים טיפול ספציפי. כולסטרולוזיס: בעין לא מזוינת מיקרוגרף של כולסטרולוזיס, צביעת אאוזין-המטוקסילין מיקרוגרף של כולסטרולוזיס, צביעת אאוזין-המטוקסילין כריתת כיס המרה מדיה וקבצים בנושא כולסטרולוזיס של כיס המרה בוויקישיתוף M. R. Jacyna, I. A. Bouchier, Cholesterolosis: a physical cause of "functional" disorder, British Medical Journal (Clinical Research Ed.) 295, 1987-09-12, עמ' 619–620 doi: 10.1136/bmj.295.6599.619 (באנגלית) Charles C. Owen, Lyman E. Bilhartz, Gallbladder polyps, cholesterolosis, adenomyomatosis, and acute acalculous cholecystitis, Seminars in Gastrointestinal Disease 14, 2003-10, עמ' 178–188 (באנגלית) סרטן כיס מרה ודרכי מרה – ניתוח כיס מרה ודרכי מרה (כולנגיוקרצינומה – Cholangiocarcinoma) | מרכז רפואי רבין, באתר hospitals.clalit.co.il הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סעדיה דמארי

סעדיה דמארי (1919–1988), היה שחקן, קריין ומחזאי ישראלי. סעדיה נולד בד'מאר ליחיא זכריה וגזאל-איילה דמארי, במשפחה בת חמישה ילדים. למד שם בחדר ובגיל שבע הוסמך להיות שוחט. אביו היה מלמד (מארי) לילדים ובשארית שעות היום היה עובד בבית-מלאכתו לתיקון כלי-ירייה של תושבי המקום. הוא עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1924. הם יצאו ברגל במסע מתיש מד'מאר לעדן ומשם עלו לאנייה שהשיטה אותם ליפו דרך תעלת סואץ. הם התיישבו בשכונת התימנים "שיבת ציון" בפאתי ראשון לציון שם שימש אביו כ"מארי" (רב ומורה) בחדר תימני וסעדיה עזר לו. אהרון קרון, מנהל בית הספר חביב ביקר ב"חדר, והתרשם מהקריאה ויכולת הביטוי של סעדיה והציע שימשיך את לימודיו בבית ספרו. סעדיה הופיע שם כבועז בהצגת רות המואביה ובקהל נכחה חמדה בן יהודה שהתרשמה מהופעתו והזמינה אותה לקרוא שיר של אביגדור המאירי לזכר אליעזר בן יהודה. ההופעה הייתה בקולנוע אדיסון מול קהל נכבדים שכלל את חיים נחמן ביאליק, שאול טשרניחובסקי, יוסף קלאוזנר ועוד. בהמשך עבר לירושלים ולמד בסמינר המזרחי למורים בירושלים. הוא למד גם משחק בסמינר בהדרכתו של אלף ארי וולף ובסטודיו דרמטית ירושלמית בהדרכתו של בן-חנוך. במלחמת העצמאות גויס למחת"ר (מחלקת תרבות) בצה"ל והופיע לפני חיילים בכל רחבי הארץ במערכונים משעשעים. ב-1950 מונה למנהל המדור לעולי תימן ב-קול ישראל והיה שדרן ב"קול ציון לגולה" ששידר אל בני תימן שטרם עלו ארצה. התכנית שודרה במשך 16 שנה ואות הפתיחה שלה היה השיר "אני צמא" למילים של שלום בן דוד/שלום שבזי. ייסד להקות אחדות שהעלו מופעים בסגנון תרבות יהודי תימן:שולמית (1939-1935), קדמה (1941), משכן (בתמיכת הסתדרות העובדים) סמדר ועוד. ייסד גם את להקת המחול התימנית הראשונה בארץ לכנס מחולות העם הראשון בדליה. בלהקות התימניות ובהופעות היחיד, העלה חומרים מהווי הדורות בישראל, מהווי התנך, מהווי האגדה ומהווי יהדות תימן. שיחק בתיאטרון "אהל" "דו רה מי", "תילון" ועוד, בהצגות "העיר הזאת", "סוף העולם", "אלדורדו", "דוד וגוליית", "חג'י בבה", "המבשר" ועוד. ב-1956 שיחק בתיאטרון "דו רה מי" במחזמר "שולמית" לצד אחותו שושנה שהופיעה בתפקיד הראשי כשולמית. כתב מחזות -הגר, בואי תימן (1956), רות המואביה, אליעזר בן הורדוס, ועוד. ומערכונים: הלל הענוותן, בדרך לציון, דרך הנשר בשמים (עיבוד) ועוד. תיאטרון אהל העלה על במתו את מחזהו - המבשר (1957). בקולנוע שיחק בסרטים" "באין מולדת" (1956), "מוישה ונטילטור" (1966), "הגן" (1977), "לא לעלות יותר" (1980). ב-1987 כתב אוטוביוגרפיה בשם "כשהתימני צוחק". סעדיה היה אחיה הגדול של הזמרת שושנה דמארי, אתה הופיע בסרט "באין מולדת" ובמחזמר "שולמית". היה נשוי לשחקנית שאני דמארי. ולהם בת, העיתונאית חבצלת דמארי ובן, אביחי. סעדיה דמארי: כשהתימני צוחק; הוצאת אלף, 1987 סעדיה דמארי, באתר "אלבום המשפחות" של מוזיאון ראשון לציון. סעדיה דמארי, ב"מערכת חיפוש אנשי במה" סעדיה דמארי מקריא מהרומן "יעיש" של חיים הזז, באתר יוטיוב אהרון עמרם שר "אני צמא", באתר יוטיוב סעדיה דמארי, באתר זמרשת סעדיה דמארי, באתר IMDb
הוועדה לתעשייה צבאית (רוסיה)

הוועדה לתעשייה צבאית של רוסיה (Военно-промышленная комиссия РФ) הוא גוף ממשלתי שנוצר בשנת 1999 כגוף של הממשלה. ב־2014 הפך לארגון הכפוף לנשיא המדינה. מטרתו לפקח על כל התעשיות הביטחוניות במדינה. הזמנות רכש צבאיות מוכרחות לעבור דרך הוועדה. הוועדה פועלת בשיתוף פעולה הדוק עם משרד ההגנה, הכוחות המזוינים, מפעלי התעשיות הביטחוניות ומשרד האנרגיה. הוועדה הוקמה בהשראת ועדה סובייטית לתעשייה צבאית שפעלה בשנים 1957–1991 והייתה אחראית לתיאום בין מפעלי התעשייה הצבאית וממשלת ברית המועצות. תקופה מסוימת הוועדה פעלה בשיתוף פעולה עם השירות הפדרלי לחוזי הגנה. הרכב הוועדה כולל את נשיא המדינה, הסגן הראשון של המועצה לביטחון לאומי, סגן מזכיר המועצה לביטחון לאומי, סגן ראש ממשלת רוסיה, מנהל שירות הביטחון הפדרלי, ראש המטה הכללי הרוסי, סגן שר ההגנה הרוסי, מנהל המשמר הלאומי, מנכ״ל תאגיד החלל רוסקוסמוס, שר הפנים, השר למצבי חירום, שר הפיתוח הכלכלי, מנהל שירות ביון החוץ, מנכ״ל תאגיד רוסטכנולוגיות, שר ההגנה.
פיינל פור היורוליג 2023

פיינל פור היורוליג 2023 היה טורניר הפיינל פור שחתם את עונת היורוליג 2022/2023, העונה ה-66 של טורניר הכדורסל המוביל באירופה וה-23 מאז אורגנה לראשונה על ידי יורוליג בסקטבול. זה היה הפיינל פור ה-36 של עידן הפיינל פור המודרני של היורוליג (מאז 1988), והפעם ה-38 בסך הכול שהתחרות מסתיימת בפורמט פיינל פור. הטורניר שוחק בז'לגיריו ארנה בקובנה, ליטא, ב-19–21 במאי 2023. ריאל מדריד זכתה בתואר ה-11 שלה, שיא טורניר, לאחר ניצחון 79–78 בגמר מול אולימפיאקוס. ב-19 בדצמבר 2022 הוכרז כי הפיינל פור ישוחק בז'לגיריו ארנה בקובנה, ליטא ב-19–21 במאי 2023. אתר האינטרנט הרשמי של יורוליג יעקב מאיר, רשמית: פיינל פור היורוליג ייערך בקובנה, באתר ישראל היום, 19 בדצמבר 2022 "2023 and 2024 Final Fours awarded to Kaunas and Berlin". יורוליג בסקטבול. נבדק ב-14 בינואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) סל ניצחון ענק לסרחיו יול: ריאל מדריד אלופת אירופה, באתר ערוץ הספורט, 21 במאי 2023 Eternal Llull gives to Real Madrid its 11th EuroLeague title, Eurohoops, ‏2023-05-21 (באנגלית) שואו, ג'סטין (20 בדצמבר 2022). "EuroLeague Final Four to Take Place in Lithuania in 2023, Berlin in 2024". SportsTravel. נבדק ב-14 בינואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "2023 EuroLeague Final Four awarded to Kaunas and Zalgirio Arena". ז'לגיריס קובנה. 19 בדצמבר 2023. נבדק ב-14 בינואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "EuroLeague Final Four 2023 tickets". BasketNews.com. נבדק ב-14 בינואר 2023. {{cite web}}: (עזרה)
מתמר לחץ

מתמר לחץ הוא אמצעי המשמש למדידת לחץ בדרך כלל של גזים או נוזלים במגוון מערכות משתנות ולאחר מכן ממיר את הלחץ הנמדד לאות חשמלי במטרה לקרוא את הערך שלו מרחוק. קיימים מתמרי לחץ בכל מיני גדלים בעלי טווחי פעולה שונים, ומחומרי מבנה ותצורות שונות המיועדים למגוון שימושים.[דרושה הבהרה] אופן פעולתו של המתמר הוא המרת לחץ לפלט של אות חשמל שיכול להיות דיגיטלי או אנלוגי. מתמר הלחץ מורכב מאלמנט רגיש ללחץ, כמו דיאפרגמה, עם שטח קבוע. מתמר הלחץ מורכב גם כן מאלמנט התמרה אשר ממיר את העיוות הנגרם על ידי הדיאפרגמה לפלט של אות חשמלי. אות זה יגדל או יקטן באופן יחסי לשינוי הלחץ. לכן, כיול המכשיר הוא קריטי על מנת להבטיח שהלחץ יימצא בטווח הנדרש. ישנם סוגים שונים של מתמרי לחץ המבוססים על טכנולוגיית המדידה שלהם, כגון מתמרים המבוססים על מתמרי עיבור, האפקט הפיזואלקטרי, השראה אלקטרומגנטית וקיבול חשמלי.
טטיסהדרוס

טטיסהדרוס (שם מדעי: Tethyshadros; מילולית: "הדרוזאוריד תטיס") הוא סוג דינוזאור אורניתופוד דמוי הדרוזאור, אשר התקיים באיטליה של הקרטיקון העליון שלפני 81.5 עד 80.5 מיליון שנה מזמננו, כשתחילה נראה שהתקיים לפני 70 מיליון שנה מזמננו. דינוזאור זה תואר למדע ב-2009 ונכלל בו מין אחד - Tethyshadros insularis, שפירושו: "של אי", מאחר שכנראה התקיים על איי איטליה הקדומה. סוג זה ידוע ממאובנים שהתגלו בשנות ה-80 בידי צוות המדענים: אלצ'או טארלאו וג'ורג'יו רימולי, בטריאסטה, נפת טריאסטה שבאיטליה והם מצאו שברי מספר עצמות שהרכיבו שלד כמעט שלם דומה לזה של הדרוזאור. אורך דינוזאור זה הגיע לשקלול של 3.6 מטרים, כאשר רק קצה הזנב היה חסר. וזה הוערך באורך של 2.5 מטרים, מה שנותן אורך גוף משוער כולל של 4.5 מטרים בקירוב. משקלו נאמד ב-338 עד 584 ק"ג. מבנה חוטמו היה רחב ולסתותיו היו מצוידות בסוללת שיניים שטוחות ונוקשות שנועדו לתלישת צמחייה ואלה היו בולטות יחסית מאשר להדרוזאורים אמיתיים. הוא היה קרוב בעיקר לתלמטוזאורוס וייתכן שחי בצורה דומה. מדיה וקבצים בנושא טטיסהדרוס בוויקישיתוף טטיסהדרוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
אימפרובטור

אימפרובטור (שם מדעי: Imperobator; מילולית: "לוחם עוצמתי") הוא סוג של דינוזאור תרופוד שהתקיים במשך הקרטיקון העליון באנטארקטיקה שלפני 71 מיליון שנה מזמננו, במשך המאסטריכט. סוג זה הכיל מין יחיד - Imperobator antarcticus. האימפרובטור ידוע מממצאי מאובנים שהתגלו בתצורות איי סנואו היל (אנ') שבאי ג'יימס רוס (אנ'), מצפון לחצי האי האנטארקטי. הממצאים התגלו ב-2003 בידי משלחת אנטארקטית שחשפה מספר עצמות רגליים ושוקה שדמו לאלה של תרופוד קדום. הוא הוצג בתחילה כדרומזאור אנטארקטי, אם כי לא היה לו מאפיין דמוי-טופר כשל שאר קרוביו. למרות שאין מספיק שרידים לאפיין את מראהו, נראה שלמרות שלא היה דרומזאור מובהק עדיין השתייך לקבוצה הקרובה פאראווס (או לחלופין לדיינוניכוזאוריה). הוא תואר בידי Ely ו-Case ב-2019 ונקרא עקב מבנהו החזק יחסית. גודלו דמה לזה של יוטרפטור, בהתבסס על אורך שוקה של 45 ס"מ, והוא היה מהגדולים שבדינוזאורים באזור בו חי, אם כי לא לה על אורך של 2 מטרים. כמו כן נראה שהיה מכוסה בנוצות. דינוזאור זה היה כנראה טורף-על בחצי האי האנטארקטי, אף שאולי היה אוכל נבלות. לצידו התגלו דינוזאורים שכנראה צד את חלקם כמו: טריניזאורה, מורוזאורוס, אנטארקטופלטה וכמה טיטאנוזאורים, פטרוזאורים ובאוקיינוס לצידו חיו זוחלים ימיים וכרישים שונים. מדיה וקבצים בנושא אימפרובטור בוויקישיתוף
אדלתריום

אדלתריום (שם מדעי: Adalatherium; מילולית: "חיה מטורפת") הוא סוג נכחד של יונק קדום שהתקיים במשך הקרטיקון העליון במדגסקר של המאסטריכט, לפני 70 עד 66 מיליון שנה מזמננו, עד שנכחד עם הכחדת הקרטיקון. יונק זה היה שייך לקבוצה הקדומה תרימורפה (אנ') והוא התגלה בממצאי מאובנים בתצורות מיוארנו (אנ') שבצפון-מערב מדגסקר, בה התגלה שלד כמעט שלם של פרט חצי-בוגר. הוא תואר למדע ב-2020 בידי החוקר David W. Krause וצוותו. הסוג הכיל מין בודד - Adalatherium hui. במראהו היה זה יונק מוזר ומגושם מעט, דומה לרפנומאמוס או לוינטנה (אנ') והייתה לו גולגולת גדולה באורך 8.4 ס"מ ומשקלו מוערך ב-1.775 עד 5.218 ק"ג בקירוב. ייתכן שדמה מעט לגירית באורח חייו ואולי היה אוכל כל מתחפר. השלד שתואר ממנו היה השלם ביותר מכל היונקים של חצי הכדור הדרומי של המזוזואיקון. אדלתריום, באתר GBIF (באנגלית) Krause, David W.; Hoffmann, Simone; Hu, Yaoming; Wible, John R.; Rougier, Guillermo W.; Kirk, E. Christopher; Groenke, Joseph R.; Rogers, Raymond R.; Rossie, James B.; Schultz, Julia A.; Evans, Alistair R. (2020-04-29). "Skeleton of a Cretaceous mammal from Madagascar reflects long-term insularity". Nature. 581 (7809): 421–427. doi:10.1038/s41586-020-2234-8. ISSN 1476-4687. PMID 32461642. S2CID 216650606.
פשטידה

פשטידה היא שם כולל לסוגי מאפים המורכבים מבלילה ותוספות שונות על פי הטעם. הפשטידה משמשת כמנה עיקרית או כתוספת למנות אחרות, והיא נפוצה בתרבויות שונות ובקרב בני כל העדות. פשטידות בארצות הברית או אירופה משלבות בתוכן גם בשר, עוף או דגים בתוספת חומר עמילני לדוגמה: קמח, אורז, פסטה ותפוח אדמה. המתכונים להכנת פשטידה כוללים מגוון רחב ביותר של תוספות אפשריות ובהן: ביצים, קמח או בצק, מינים שונים של ירקות, פסטה, תבלינים, תוספת מתוקה (לקוגעל ירושלמי), גבינות ובשר (סטייק פאי בבריטניה). לזניה מוסקה קוגל קיש תמליא (פאי) קסרול על מקור המילה פשטידה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.