laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חצאית האבל

חצאית האבל (hobble) היא חצאית באורך מידי שהמאפיין הבולט שלה הוא היצרות מתחת לברכיים. החצאית הייתה באופנה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. פירוש השם האבל הגיע מהביטוי לרסן סוסים. חצאיות דומות הופיעו לראשונה בספרות ב-1880 אך המושג חצאית האבל הופיע רק ב-1910–1913, אז התפתחות סגנון החצאיות הפכה אותן לצרות יותר ויותר, מתוך מטרה להבליט את מבנה האגן והחמוקיים של האישה. מעצב האופנה הפריזאי פול פוארה נחשב כמעצב חצאית האבל. מאחר שהחצאית צרה מתחת לגובה הברכיים היא מנעה מהאישה לפסוע בצעדים גדולים ולכן בתחילת המאה נקרעה פעמים רבות כאשר האישה לא הקפידה על צעדים קטנים מספיק. כדי לפתור בעיה זו נהגו נשים לפעמים לקשור את רגליהן ברצועת עור שתמנע מהן לפסוע פסיעה גדולה מדי. עיצוב שהופיע מאוחר יותר פתר את הבעיה על ידי יצירת שסע המאפשר גמישות תנועה טובה יותר ופחות לחץ על הבד. חצאיות צרות וארוכות הופיעו במגוון צורות לאורך המאה והיו נהוגות בעיקר כלבוש ערב מכובד או אירועים יוקרתיים כדוגמת האוסקר.  חצאיות האבל הופיעו שוב במהלך המאה ה-20 בצורות שונות, במיוחד בתחום שמלות ערב. החצאיות גם היוו השראה לחצאיות קשירה באופנת פטיש, והיו לעיתים קרובות עשויות מעור, PVC, או לטקס. חצאיות האבל עדיין קיימות היום בסגנון אופנה גותית ובקהילות BDSM . מגמת אופנה עכשווית הדומה לחצאית האבל היא "שמלת בת הים" המכונה כך בגלל הדמיון לזנב של דג.  גלויה סאטירית בה נראית אישה לובשת חצאית האבל עם חגורה על רגלייה שמונעת ממנה ללכת חצאית עיפרון ארוכה נחשבת כגרסה מודרנית של חצאית האבל הישנה מדיה וקבצים בנושא חצאית האבל בוויקישיתוף
דוד אבן צור

דוד אבן צור (נולד ב-30 בדצמבר 1958) הוא ראש עיריית קריית ים. דוד אבן צור נולד במרוקו ועלה לישראל בגיל 12. גדל בקריית ים ולמד בבית הספר התיכון שבכפר הנוער ימין אורד. בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו. בשנת 1989 הוא נבחר לראשונה כחבר מועצת עיריית קריית ים. ב-1993 קיבלה רשימתו העצמאית שעמד בראשה, 3 מנדטים למועצת העיר. משנת 2000 שימש בתפקיד סגן ראש עיריית קריית ים, וממלא מקום ראש העיר. במקביל לתפקיד אותו ביצע ללא שכר, הוא עבד בחברת המשקם והגיע לתפקיד סמנכ"ל בחברה. הוא מונה בשנת 2010 לתפקיד מנכ"ל החברה הכלכלית קריית אתא. לקראת הבחירות לכנסת ה-17 התמודד אבן צור בבחירות המקדימות של הליכוד במחוז חיפה, ונבחר מבין המתמודדים כנציג המחוז ברשימת הליכוד לכנסת. הוא שובץ במקום ה-27 ברשימה ולא נכנס לכנסת מכיוון שמפלגתו קיבלה 12 מנדטים בבחירות הכלליות. לקראת הבחירות לכנסת ה-18 התמודד בשנית במחוז, שובץ במקום ה-30 ברשימת הליכוד, ושוב לא נכנס לכנסת. בשנת 2013 לקראת הבחירות לרשויות המקומיות, הוצב אבן צור במקום השני ברשימתו של ראש העיר שמואל סיסו. כשבועיים לפני יום הבחירות, לאחר שנסגרה רשימת המתמודדים לראשות העיר, ולאחר שאף מתמודד לא נרשם להתמודדות מול ראש העיר המכהן, הודיע ראש העיר סיסו על פרישתו מהמרוץ, לאחר שקיבל תפקיד בכיר ברשת אורט העולמית. כתוצאה מכך, הועמד אבן צור כמתמודד יחיד בבחירות לראשות העיר. בבחירות שהתקיימו הצביעו 64.3% מהבוחרים בעד בחירתו, ו-35.7% נגד בחירתו. לאחר הצהרתו של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ על הכרה בירושלים כבירת ישראל, הכריז אבן צור כי הפארק החדש המתוכנן לקום בעיר ייקרא על שמו של טראמפ. טראמפ השיב לו במכתב תודה, בו הוא כתב ש"מרגש אותי לדעת שהעם בישראל שואב עידוד מהחלטתי להכיר בירושלים כבירת ישראל". בבחירות 2024, התמודד פעם נוספת לראשות העירייה. הוא התמודד מול אמיר ווסקו וניצח עם מעל 65% מהקולות. מדיה וקבצים בנושא דוד אבן צור בוויקישיתוף קארין רוזקובסקי, בדרך לירושלים, באתר nrg‏, 12 בדצמבר 2008 שלומית צור, ‏"העתיד שלנו הוא מלונאות", באתר גלובס, 2 באפריל 2017 דורון גולן, התלמיד המצטיין במתמטיקה הפך לראש העירייה, באתר בלינקר, 29 באוגוסט 2016 ילקוט הפרסומים, באתר nevo‏, 19 בנובמבר 1993 מירית פנחס וערן שור, קריית אתא: כפל התפקידים של דוד אבן צור, באתר nrg‏, 5 במאי 2010 מיכל מרגלית ורון נוטקין, קריית ים: המועמד היחיד גבר על הפתק הירוק, באתר ynet‏, 23 באוקטובר 2013 "טראמפ הודה על קריאת פארק בישראל על שמו: "מרגש אותי" - כיכר השבת". כיכר השבת. נבדק ב-2017-12-19.
תלסוקרטיה

תָלָסוֹקרטיה (מיוונית θάλασσα תלסו=ימי, וκρατεῖν קרטיה=שלטון) היא מדינה, שרוב השטח שבבעלותה ימי ובכך גם מתבטאת עוצמתה. ניתן להגדיר את מעמדה כמעצמה ימית (בדומה לאימפריה הפיניקית שחלשה על רשת מסחר ענפה). רק לעיתים נדירות יש למעצמות כאלה עוצמה יבשתית המשתווה לעוצמה הימית שלהן. היוונים השתמשו לראשונה במונח "תלסוקרטיה" בתיאור הציוויליזציה המינואית, שכוחה התבסס על עוצמתה הימית. הרודוטוס התייחס בזמנו לנחיצות בפיתוח כוח ימי אשר יהווה מענה כנגד ההתעצמות הימית של הפיניקים. ישנן דוגמאות רבות למעצמות תלוסקרטיות מלבד אלו שצוינו לעיל: מלבד דוגמה זו לאימפריה עתיקה שהתבססה ברובה על כוח ימי ושליטה על מעברים ימיים ללא מקבילה ביבשה, גם בתקופת ימי הביניים ניתן למצוא אימפריות ומעצמות בעלות מאפיינים תלוסקרטיים. מבין המעצמות התלוסקרטיה בימי הביניים מפורסמת במיוחד הרפובליקה של ונציה. בתקופת שלטונה התפצלה הרפובליקה ל"דוגדו" של ונציה ול"לגון". בנוסף, בין השנים 500 ל-1000 מספר ערים התפתחו לכדי תלסוקרטיות מינוריות באזור המצוג'ורנו (דרום איטליה), אשר פיתחו נמלים וכוח ימי איתן שסייע להגן על נמליהם, בעלי בריתם ואף לזרוע הרס וחורבן בנמלי האויב. בין תלסוקרטיות אלה, ניתן למנות ערים יווניות ולומברדיות. בין המאה השביעית לחמש עשרה לספירה, הגאוגרפיה המלאי הימי נשלט על ידי התלסוקרטיות סריויג'יה ומאג'פאליט. זוג מעצמות שחלשו על השטח הימי המשתרע בדרום מזרח אסיה וניצלו את נתיבי הסחר באיי הבשמים ובין הודו לסין. בתקופת התגליות (מאה 15–17) נוסדו חלק מהמעצמות התלסוקרטיות המשמעותיות. בעוד בסיסם השלטוני היה באירופה, מעצמות אלו הקימו מושבות מעבר לים ושלטו בהם בזכות אותו כוח ימי. מבין התלסוקרטיות האלו, ניתן למנות את האימפריה הפורטוגזית, הספרדית, ההולנדית ולבסוף האימפריה הבריטית שהייתה בעלת הכוח הימי הגדול ביותר שידעה התקופה. מעצמות תלסקורטיות אלה באו אל קיצם במתכונתם המוכרת, עקב סיום הקולוניאליזם ומירוץ החימוש הימי בין אנגליה לגרמניה. The Fragility of Thalassocracy, Pericles to Heinlein What Is A Thalassocracy? Thalassocracy
ג'רים ריצ'רדס

ג'רים ריצ'רדס (באנגלית: Jereem Richards; נולד ב-13 בינואר 1994) הוא אתלט מטרינידד וטובגו, אלוף העולם (לונדון 2017) בריצת שליחים 4X400 מטר, בעל מדליית ארד מאליפות העולם (לונדון 2017) בריצת 200 מטר ואלוף העולם באולם (בלגרד 2022) בריצת 400 מטר. ריצ'רדס נולד בפוינט פורטין שבטרינידד וטובגו, בנם של קורניליוס ריצ'רדס ואיבט וילסון. ב-2011 זכה ריצ'רדס במדליית ארד עם נבחרת טרינידד וטובגו בריצת שליחים 4X400 מטר באליפות פאן-אמריקה עד גיל 19. באליפות העולם עד גיל 17 התחרה בריצת 200 מטר אך לא העפיל לגמר עם תוצאה של 21.47 שניות. ב-2012 זכה במדליית ארד בריצת שליחים 4X400 מטר באליפות העולם עד גיל 19. בריצת 200 מטר באותה אליפות קבע תוצאה של 21.14 שניות ולא העפיל לגמר. הוא נכלל בנבחרת השליחים הבוגרת של טרינידד לאליפות העולם באתלטיקה באולם 2012 וזכה עמה במדליית ארד ב-4X400 מטר. ב-2014 החל ללמוד בקולג' הקהילתי סאות' פליינס שבטקסס. הוא זכה באליפות התאחדות המכללות הקהילתיות (NJCAA) בריצת 400 מטר באצטדיון ובאולם. לאחר שנה עבר ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת אלבמה. ב-2017 סיים שלישי בריצת 200 מטר באליפות ה-NCAA. בעקבות הישגיו באלבמה הוא נבחר לאול-אמריקן בריצת 200 מטר ובריצת שליחים 4X400 מטר. במאי 2017 קבע שיא אישי של 19.97 שניות בריצת 200 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכה במדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.11 שניות, לאחר המנצח רמיל גולייב (20.09 שניות) וסגנו וייד ואן ניקרק (20.11 שניות). עם נבחרת השליחים 4X400 מטר זכה במדליית זהב בתוצאה של 2:58.12 דקות. במשחקי חבר העמים 2018 זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.12 שניות. במשחקים הפאן אמריקאיים ב-2019 זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.38 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2019 לא העפיל לגמר ריצת 200 מטר לאחר שקבע תוצאה של 20.28 שניות בחצי הגמר. באולימפיאדת טוקיו סיים שמיני בתוצאה של 20.39 שניות. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אישי ושיא אליפות של 45.00 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.08 שניות. במשחקי חבר העמים הבריטי 2022 זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אישי של 19.80 שניות. ריצת 200 מטר: 19.80 שניות (2022) ריצת 400 מטר: 44.18 שניות (2024) ריצת 200 מטר: 20.31 שניות (2017) ריצת 400 מטר: 45.00 שניות (2022) מדיה וקבצים בנושא ג'רים ריצ'רדס בוויקישיתוף ג'רים ריצ'רדס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'רים ריצ'רדס, באתר olympedia.org ג'רים ריצ'רדס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ג'רים ריצ'רדסון באתר אוניברסיטת אלבמה
דוד אלכסנדר

דוד אלכסנדר (נולד ב-1945) הוא פרופסור חבר נלווה מטעם המועצה להשכלה גבוהה בתחום הניהול. נשיא המרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה בשנים 2002–2018. נולד בטירת צבי בשנת 1945. בשנים 52–1959 למד בבית הספר התיכון Carmel College באנגליה. בעל תואר ראשון באמנות התיאטרון ובספרות אנגלית, תואר שני (בהצטיינות) ודוקטורט מהפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1970–2002 היה חבר סגל ההוראה בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. נוסף על כך, לימד בחוג לתקשורת באוניברסיטת חיפה במשך שש-עשרה שנים עד שנת 2012. במקביל להוראה האקדמית, מילא דוד אלכסנדר משך השנים תפקידי ניהול בכירים בתחום התרבות והאמנות וכן כיהן כחבר בהנהלות ציבוריות של גופי תרבות ותקשורת. בין תפקידיו הניהוליים בעבר: סגן ומנהל קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, מנכ"ל התיאטרון הלאומי הבימה, ראש מינהל התרבות במשרד החינוך והתרבות ומנכ"ל בית התפוצות. שימש חבר במועצה הישראלית לקולנוע (עם היווסדה ולתקופת כהונתה הראשונה), במועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, בדירקטוריון "פרס ספיר" של מפעל הפיס, במועצת המוזיאונים ובמועצת הנאמנות של התיאטרון הקאמרי של תל אביב. בשנת 1993 מונה אלכסנדר לעמוד בראש ועדה ציבורית שהוקמה על ידי שרת האמנויות שולמית אלוני לבדיקת מעמד בתי-הספר למשחק בישראל. בשנים 1984–1989 כיהן כיו"ר הנהלת פסטיבל עכו לתיאטרון ישראלי אחר, ובשנים 1982–1988 כיו"ר הוועד המנהל של המרכז הישראלי של מכון התיאטרון הבינלאומי (ITI). בשנת 2010 שב לכהן במועצה הישראלית לקולנוע ומאז 2011 ועד מאי 2018 עמד בראשה. בשנת 2018, הוא חבר במועצת תאגיד השידור הישראלי. דוד אלכסנדר נשוי, אב לשלוש וסב לשמונה מבוא לתולדות התיאטרון - ראשי פרקים נבחרים (ספר לימוד) תל אביב: הוצאת בית הספר תלמה ילין לאמנויות, 1978 (מהדורה ראשונה משוכפלת) רמת-גן: הוצאת "בית צבי", 1983 (מהדורה שנייה משוכפלת) ליצן החצר והשליט - סאטירה פוליטית בישראל (סיכום ביניים) תל אביב: ספריית הפועלים, 1985 "חוות דעת אחרת על הציונות - עיון ביצירה הסאטירית בתיאטרון הישראלי" בתוך: "ספר הכינוס של הקונגרס הבינלאומי הרביעי להומור"". תל אביב: פפירוס, 1984 (המאמר הופיע גם בקובץ נפרד באנגלית, בכותרת: Political Satire in the Israeli theatre: another look at Zionism) "על הסאטירה הפוליטית" בתוך: "אלה שנות" (עורך: ניסים משעל). תל אביב: הוצאת ידיעות  אחרונות,1997 "לתת ללב פרפור של עונג מתועב" בתוך: "הקאמרי: תיאטרון של מקום וזמן" (סדרת מחקרים). הפקולטה לאמנויות אוניברסיטת תל אביב, 1999 "אמת, אמונה ואמנות (הערות ליחסי המסורת והתיאטרון)" בתוך: "זבולון - קובץ מאמרים לזכרו של השר זבולון המר". ירושלים: הוצאת משרד החינוך והתרבות, 1999 "מעצב/מורה – מודל של 'אדריכל תרבות" בתוך: "אוריינות חזותית - עיון, מחקר והוראה" (עורך: איתן מכטר). תל- אביב: הוצאת רסלינג, 2010 "הקולנוע והמדיה החדשות" (ראשי פרקים להרצאה במושב אונסק"ו) פסטיבל ונציה 2012 "State and religion in Israel: a satirical point of view" in: Assaph: studies in the theater, no. 4. Tel Aviv University, 1988 מדיה וקבצים בנושא דוד אלכסנדר בוויקישיתוף אריאל שנבל, ‏לפני שהקולנוע הפך לאומנות, בעיתון מקור ראשון, 9 באוגוסט 2018 דוד אלכסנדר (1945-), דף שער בספרייה הלאומית
דודאים

האם התכוונתם ל... דודא – סוג צמח ממשפחת הסולניים דודא רפואי – מין בסוג דודא דודאים (אתר פסולת) – אתר לסילוק פסולת בקרבת באר שבע "הדודאים" – צמד זמרים ישראלים, בני אמדורסקי וישראל גוריון, שהיה אחד מהצמדים המובילים בזמר העברי הדודאים (שיר) – שיר של להקת "סקסטה" מעשה הדודאים – מאורע מקראי.
יוסף וייס

האם התכוונתם ל... יוסף וייס (חוקר) (יוסף גיאורג וייס; 1918–1969) – היה חוקר חסידות וקבלה (בפרט רבי נחמן מברסלב), תלמידו של גֵרְשׁׂם שלום יוסף וייס (אמן) (1916–2003) – היה אמן ישראלי יליד רומניה, חתן פרס הרמן שטרוק יוסף (יופ) וייס (1893–1976) – היה יהודי-גרמני, מנהיג קהילות אסירים במלחמת העולם השנייה, "זקן היהודים" במחנה הריכוז הנאצי ברגן-בלזן יוסף וייס (סופר) (1891–1979) – היה סופר יידי אמריקאי יוסף יהושע וייס (1905–1972) – היה כימאי יהודי-אוסטרי ופרופסור באוניברסיטת ניוקאסל שבאנגליה הרב יוסף מאיר וייס ("האמרי יוסף"; 1838–1909) – מייסד חסידות ספינקה והאדמו"ר הראשון שלה הרב יעקב יוסף וייס (1916 –1988) – האדמו"ר השלישי מספינקה, משקם החסידות אחרי השואה באיות דומה יוסף וַיְץ (1890–1972) – מראשי קרן קיימת לישראל ראו למשל באתר מוזיאון ישראל
ברי טרנר

ברי ניקול טרנר (באנגלית: Bree Nicole Turner; נולדה ב-10 במרץ 1977) היא שחקנית ורקדנית אמריקאית. מוכרת בעיקר מתפקידה בתור רוזלי קלברט בסדרה "גרים". טרנר נולדה ב-10 במרץ 1977, בפאלו אלטו, קליפורניה וגדלה בעיר אלאמו (אנ'), קליפורניה, בתם של דיאן ראסל ושל קווין טרנר (אנ'), שחקן פוטבול מקצועי לשעבר בליגת ה-NFL. היא הבכורה מתוך ארבעה ילדים. ב-1995 היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון מונטה ויסטה (אנ') בעיירה דאנוויל (אנ'), קליפורניה, שם נבחרה למלכת השיבה הביתה. לאחר מכן קיבלה מלגת ריקוד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ולמדה תקופה קצרה בחוג לאמנויות בקינגס קולג' בלונדון אך לא סיימה את לימודיה. ב-2004 כיכבה בסרט קומדיית הספורט "מעודדות צמודות 2", כקפטנית הקבוצה טינה האמרסמית. בשנים 2012–2017 שיחקה בתור רוזלי קלברט בסדרת דרמת הפנטזיה המשטרתית "גרים" של רשת NBC. במהלך שנות העשרה שלה גילתה טרנר את אהבתה למחול, והתמקדה במיוחד בבלט ג'אז. כשעברה ללוס אנג'לס כדי ללמוד מחול באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, היא התגלתה על ידי סוכן ריקוד. טרנר הופיעה כרקדנית בפרסומות טלוויזיה רבות, וכן הופיעה בקליפים עם בריאן מיי. היא לוהקה לתפקידים כרקדנית במספר סרטים. בשנת 2008, טרנר התחתנה עם המנתח האורתופדי ג'סטין סלימאן במלון קאסה דל מאר בסנטה מוניקה, קליפורניה. יש להם בת בשם סטלה ג'ין (נולדה ב-29 ביוני 2010), ובן בשם דין (נולד ב-12 בספטמבר 2012). במרץ 2018, טרנר הגישה תביעת גירושין, שנכנסה לתוקף בסוף אותה שנה. טרנר פעילה בארגון 'Surfrider', מוסד סביבתי ללא מטרות רווח הפועל להגנה ולשימור האוקיינוסים, הגלים והחופים בעולם. מדיה וקבצים בנושא ברי טרנר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברי טרנר (באנגלית) ברי טרנר, ברשת החברתית פייסבוק ברי טרנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברי טרנר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ברי טרנר, באתר AllMovie (באנגלית) ברי טרנר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ברי טרנר, באתר Metacritic (באנגלית) ברי טרנר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
נטייה

האם התכוונתם ל... נטייה (אסטרונומיה) – אחת משתי הקואורדינטות במערכת הקואורדינטות המשוונית המקבילה לציון קו הרוחב על כיפת השמים. נטייה (בלשנות) – מונח במורפולוגיה (בלשנות) המתייחס לשינויים שיטתיים בצורתן של מילים. נטייה מינית (אוריינטציה מינית) – אפיון משיכתו המינית של אדם, למשל הטרוסקסואליזם. נטייה מינית הפוכה – מונח נרדף להומוסקסואליות, היה בשימוש נרחב בעבר אך כיום נתפס כפוגעני. נטיית מסלול (אינקלינציה) – הזווית שבין מישור ייחוס למישור נוסף. נטיית ציר הסיבוב – הזווית שבין נורמל המישור המכיל את מסלולו של גוף לציר הסיבוב העצמי שלו. הטיה (פירושונים)
תיאודור אנגל

תיאודור אנגל (25 בפברואר 1898 – 2 במאי 1990) היה רופא אורתופד, מחלוצי הפיזיותרפיה בארץ ישראל. אנגל נולד בשנת 1898 לרודולף רפאל ויוהנה (חנה) בביריך שבגרמניה, בן למשפחה מסורתית בת שלושה ילדים. במלחמת העולם הראשונה לחם בצרפת. בסיום המלחמה, למד רפואה בפרייבורג, בבון, בגיסן ובפרנקפורט. בנוסף ללימודיו אנגל היה פעיל בתנועה הציונית "בלאו וייס". בסיום לימודי הרפואה התמחה באורתופדיה בבית החולים העירוני של ויסבאדן. בהמשך אנגל התחתן עם עדית לבית הס (1908-2004). בשנת 1928 ביקר אנגל בארץ ישראל, ובשנת 1934 עלו בני הזוג אנגל לארץ ישראל, לאחר שהייה קצרה בפריז. בשנת 1937 עלו הוריו ואחיו היחיד מקס. אנגל היה ממקימי החברה "פלאוולגה" ליצירת מדרסים מחומר חדשני אשר עליו נרשם פטנט. בנוסף עסק אנגל שנים רבות עם מהנדס הכימיה מונסליזה במחקר על גבס סינתטי. במרפאתו הפרטית הקים אנגל מכון לפיזיותרפיה. אנגל עבד ככירורג אורתופד[דרושה הבהרה] בבית החולים הדסה תל אביב, בבית חולים הירקון בבית החולים הצרפתי ביפו שהיה ממוקם ברחוב יפת ובבית חולים תל-השומר עד הגיעו לגיל שמונים. אנגל ורעייתו התגוררו ברחוב יונה הנביא 40 בתל אביב. לשניים נולד הבן יואל. אנגל נפטר בח' באייר תש"נ, 1990. נטמן בבית הקברות קריית שאול. "אנגל, תאודור", בתוך: נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל, 1799–1948, מהדורה ב', זכרון יעקב: איתי בחור, 2012, עמ' 100. תיאודור אנגל אתר חברה קדישא אנגל עידית אתר חברה קדישא ד"ר תיאודור אנגל ילקוט הפרסומים, 1058, 16 בדצמבר 1963, עמוד 486 ערך זה הוא קצרמר בנושא רופאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעקב פרץ

יעקב פרץ (נולד ב-7 בדצמבר 1960) הוא ראש עיריית קריית אתא. יעקב פרץ נולד וגדל בקריית אתא. שירת בחיל שריון שימש כחבר דירקטוריון מפעל הפיס; וסגן יו"ר מרכז השלטון המקומי. הוא מכהן בתפקידו משנת 1996, לאחר שהחליף את דוד ראם שנבחר לשמש כחבר כנסת. במקביל לתפקיד ראש העיר, שימש משנת 1996 כיו"ר חברת המשקם. פרץ התמודד בבחירות לעיריית קריית אתא מטעם מפלגתו הליכוד. בבחירות לראשות העיר ב-1998 זכה ברוב של 76%, בבחירת בשנת 2003 נבחר ברוב של 57% בסיבוב הראשון וניצח את ראש העיר הקודם דוד ראם. בשנת 2008 ניצח שוב בבחירות את דוד ראם, ברוב של 55%, ובבחירות בשנת 2013 נבחר ברוב של 87%. בשנת 2014 התמודד לתפקיד יושב ראש מרכז השלטון המקומי, אך לאחר פניות של גורמים בליכוד שביקשו להציב מועמד אחד מן הליכוד, הוא הסיר את מועמדותו יום לפני מועד הבחירות. בבחירות 2024, נבחר לכהונה נוספת לאחר שהתמודד מול הילה שלם וקיבל מעל 63% מהקולות. ב-2008 עלה חשד לעשיית שימוש פסול בעובדי העירייה ובנכסיה לטובת קמפיין הבחירות של פרץ לראשות העיר. בפרשה זו לא מצאה המשטרה תשתית ראייתית מספקת נגד ראש העיר. ב-2009 המליצה המשטרה להעמיד את יעקב פרץ לדין באשמת שוחד, מרמה והפרת אמונים. גם פרשה זו נסגרה בשל היעדר ראיות. בנובמבר 2019 נעצר במסגרת חקירה של פרשת שחיתות שבה עלו חשדות לקבלת שוחד, קשירת קשר לביצוע פשע, הפרת אמונים, הלבנת הון ועבירות נוספות. באוגוסט 2020 הודיעה המשטרה שלא התגבשה תשתית ראייתית מספקת להוכחת החשדות שנחקרו נגדו. לפרץ תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו. הוא נשוי לעפרה, שהייתה מלכת היופי של הקריות וסגנית מלכת החן בשנת 1986. השניים הורים לחמישה. מדיה וקבצים בנושא יעקב פרץ בוויקישיתוף חגי עמית, הכירו את "השריף של הקריות, באתר TheMarker‏, 5 במרץ 2021 ילקוט הפרסומים, באתר nevo‏, 3 בדצמבר 1998 ילקוט הפרסומים, באתר nevo‏,17 בנובמבר 2003 עדי שמחוביץ, נעמה טלמור, קובי מנדל ויהושע בריינר‏, בחירות 2008 - כל תוצאות האמת, באתר וואלה, 12 בנובמבר 2008 mynet ורועי אלמן, קריית אתא: יעקב פרץ ממשיך לכהונה נוספת, באתר mynet‏, 23 באוקטובר 2013 אדי גל, פרץ פרש מהמירוץ לראשות השלטון המקומי, באתר mynet‏ קריות, 8 בינואר 2014 קריית אתא: ראש העיר יעקב פרץ ימשיך לקדנציה נוספת, באתר ynet, 28 בפברואר 2024 המשטרה: להעמיד לדין את ראש עיריית קרית אתא, באתר וואלה, 26 בנובמבר 2009 חגי עמית, "גם אם ביבי יתמודד פה, הוא יפסיד": הכירו את "השריף של הקריות", באתר TheMarker‏, 5 במרץ 2021 רועי רובינשטיין, אחיה ראב"ד ורענן בן צור, בין החשודים בשחיתות: ראש העיר קריית אתא וראש מועצת תל מונד, באתר ynet, 4 בנובמבר 2019 תשתית ראייתית נגד מספר חשודים בחקירות שחיתות ציבורית, באתר משטרת ישראל, 16 באוגוסט 2020 Israel 1985-89, archive.ph, ‏2015-09-05
1868 בצרפת

שנת 1868 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 881 שנות לאום. מונרך - נפוליאון השלישי מרוץ האופניים שנחשב לראשון שתועד - פארק דה סיינט קלוד. 18 באוגוסט - האסטרונום פייר ז'נסן מגלה את ההליום (באופן עצמאי הוא מתגלה על ידי נורמן לוקייר) אוקטובר - על פי צו אימפריאלי יפני, משלחת צבאית צרפתית עוזבת את יפן. הוקמה האקדמיה ז'וליאן - בית ספר גדול לאמנות בפריז. 17 בינואר - לואי קוטוראט, לוגיקאי, מתמטיקאי, פילוסוף ובלשן (נפטר ב-1914). 3 במרץ - אמיל שארטייה, פילוסוף, עיתונאי ופציפיסט (נפטר ב-1951). 28 באפריל - אמיל ברנאר, צייר (נפטר ב-1941). 6 במאי - גסטון לרו, עיתונאי, בלש וסופר (נפטר ב-1927). 18 ביוני - ז'ורז' לקומב (נפטר ב-1916). 27 ביולי - יוג'ין אפרט, רופא ילדים (נפטר ב-1940). 28 ביולי - אנדרה ספיר, משורר, סופר ופעיל ציוני (נפטר ב-1966) . 6 באוגוסט - פול קלודל, משורר ודיפלומט (נפטר ב-1955). 11 באוגוסט - תיאודור יוג'ין סזר רוסיין, היסטוריון (נפטר ב-1967). 19 בנובמבר - גוסטב אוגוסט פרייה, חלוץ רדיו וגנרל (נפטר ב-1932). 25 בדצמבר - יוג'ין בסרר, שחקנית (נפטרה ב-1934). (קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1868) 13 בינואר - ארתור מארי לה חיר, חוקר מקראי ואוריינטליסט (נולד ב-1811). 8 בפברואר - ז'אן קאמו, גנרל (נולד ב-1792). 11 בפברואר - לאון פוקו, פיזיקאי (נולד ב-1819). 28 באוגוסט - רושם אנטואן, רוסיה (נולד ב-1793). דצמבר - פייר כרמש, מחזאי (נולד ב-1797). מדיה וקבצים בנושא 1868 בצרפת בוויקישיתוף
ערכת רוני

ערכת רוני (RONI) היא תושבת עבור אקדחים ממספר דגמים, שמסבה את האקדח למעין תת מקלע או קרבין. הערכה פותחה בישראל. הערכה עשויה פולימר קשיח יצוק על שדרת אלומיניום תעופתי, יש לה ארבע מסילות פיקטיני להתאמת עזרים טקטיים שונים, כגון כוונת, פנס ואביזרים נוספים. ניתן לחבר לה רצועת נשיאה ולהשתמש בה עם קת פתוחה או סגורה. פעולת הירי נעשית מהאקדח עצמו, כלומר בלחיצה על הדק האקדח נורה כדור ממחסנית האקדח דרך קנה האקדח. משקל ההתקן כולו קטן בהרבה ממשקל תת-מקלע, או קרבין, דומים. ערכת רוני תואמת לאקדחים גלוק 17, גלוק 19, יריחו, HS 2000, זיג זאואר, CZ 75 P-07 DUTY ולבול צ'ירוקי(אנ'). הערכה משווה לאקדח מראה גדול ומרתיע ומאפשרת אחיזה יציבה ונוחה ליורה, בכך היא מייעלת את הירי ומשפרת את טווח הפגיעה של האקדח ואת הדיוק שלו, מפחיתה שגיאות ירי ומאפשרת פגיעה בטווח של 50 עד 100 מטר. הערכה פותחה בישראל על ידי חברת CAA, היושבת בקריית גת, אשר יוסדה על ידי משה עוז. קורנרשוט אתר חברת CAA בעברית אבי מור, ערכת רוני לאקדחים, מאתר Shotgun, מאורכב ב-web.archive.org אוריאל הרמן, ‏צפו: פיתוח ישראלי חדש הופך אקדח לתת-מקלע בתוך שניות, באתר גלובס, 31 באוקטובר 2016 יובל אזולאי, ‏הסיפור על החברה הישראלית שמוכרת בארה"ב אביזרי כלי נשק, באתר גלובס, 13 בנובמבר 2013 מוריה בן-יוסף, ‏לראות דרך קירות: הגאדג'טים של לוחמי היחידות המובחרות, באתר ‏מאקו‏, 20 בפברואר 2012 סרטונים בערוץ של ערכת רוני, באתר יוטיוב אבי מור, ערכת רוני לאקדחים, באתר Shotgun יובל אזולאי, ‏הסיפור על החברה הישראלית שמוכרת בארה"ב אביזרי כלי נשק, באתר גלובס, 13 בנובמבר 2013
דקלינציה

האם התכוונתם ל... נטייה – הזווית שבין מיקומו של גרם שמים, לבין מישור קו המשווה השמימי (למעשה זהו קו רוחב בכיפת השמים). נטייה מגנטית – הזווית שבין כיוון מחט המצפן לבין הצפון הגאוגרפי.
אמא!

אמא! (באנגלית: !Mother) הוא סרט קולנוע מותחן דרמה פסיכולוגי שנכתב, הופק ובוים על ידי הבמאי דארן ארונופסקי. בסרט מככבים ג'ניפר לורנס, חאווייר ברדם, מישל פייפר ואד האריס. הסרט נבחר להתחרות על פרס אריה הזהב של פסטיבל הסרטים של ונציה ה-74, והוא יצא לאקרנים ב-15 בספטמבר 2017. מערכת היחסים של אישה (לורנס) ובעלה (ברדם) עומדת למבחן כאשר השניים מקבלים ביקור מפתיע מזוג אקסצנטרי (פייפר והאריס) הפולש בכוח אל ביתם. ג'ניפר לורנס - האמא חאווייר ברדם - הוא מישל פייפר - אישה אד האריס - איש קריסטן ויג - המבשרת דונל גליסון - אח גדול בריאן גליסון - אח צעיר אמנדה וורן - הילרית ג'ובן אדפו - מלצר כבר באוקטובר 2015, נודע כי ג'ניפר לורנס מנהלת מגעים לתפקיד בסרט. בינואר, נודע כי גם חאווייר ברדם מנהל מגעים על תפקיד בסרט. שלושה חודשים לאחר מכן, באפריל, דונל גליסון, מישל פייפר, אד האריס ובריאן גליסון לוהקו לצוות השחקנים. הצילומים של הסרט החלו ב-13 ביוני 2016, והסתיימו ב-28 באוגוסט 2016. את הסרט הלחין ג'והן ג'והנסון, וזהו סרטו הראשון של ארונופסקי ללא מעורבותו של המלחין קלינט מנסל. בחודש מרץ 2017, התפרסם כי קריסטן ויג לוהקה לסרט. הסרט היה אמור לצאת לאקרנים ב-13 באוקטובר 2017, אך בסופו של דבר הוקדם לתאריך - 15 בספטמבר 2017. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-74, שם הוא התחרה על פרס אריה הזהב. בכורת הסרט בצפון אמריקה תתקיים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2017. בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-19 באוקטובר 2017. מדיה וקבצים בנושא אמא! בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אמא! אמא!, קדימון הסרט באתר יוטיוב אמא!, ברשת החברתית פייסבוק אמא!, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמא!, ברשת החברתית אינסטגרם "אמא!", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אמא!", באתר נטפליקס "אמא!", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אמא!", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אמא!", באתר Metacritic (באנגלית) "אמא!", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "אמא!", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורות אורי קליין, אמא! מה זה הסרט הזה?, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2017 תומר קמרלינג, ‏המקום בו "אמא!" מחכה, באתר ‏מאקו‏, 19 באוקטובר 2017 יעל שוב, קקופוניה של רעיונות ב"אמא!", באתר Time Out ישראל, 19 באוקטובר 2017 עידו רוזן, "אמא!" הוא סרט שמעורר דיון ער ומחיאות כפיים לצד קריאות בוז, באתר רשת, 19 באוקטובר 2017 אבנר שביט‏, אמא אדממה: ב"אמא" היומרני יש פחות בשר מאשר בפולי סויה, באתר וואלה, 19 באוקטובר 2017 שמוליק דובדבני, ביקורת סרט - "אימא!": בלבול מוח נפוח, באתר ynet, 20 באוקטובר 2017 אורון שמיר, עכבר העיר אונליין, "אמא!": יצירת אמנות שוברת מוסכמות, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2017 דנה קסלר, ‏אלים, אפל וקיצוני מדי: “אמא!" - הסרט שכמעט בלתי אפשרי לצפות בו, באתר מעריב אונליין, 26 באוקטובר 2017 דני לרנר, ביקורת "אמא!": פאזל אינטלקטואלי מרתק, באתר nrg‏, 27 באוקטובר 2017
קובו: אגדה של סמוראי

קובו: אגדה של סמוראי (באנגלית: Kubo and the Two Strings) הוא סרט קולנוע מונפש בטכניקת האנימציה "סטופ מושן" (או באנגלית "Stop motion") מסוגת פנטזיה והרפתקאות מבית אולפני לייקה משנת 2016. הסרט בוים על ידי טראוויס נייט, ונכתב על ידי מארק היימס וכריס באטלר. את הסרט מדבבים ארט פרקינסון, שרליז ת'רון, רייף פיינס ומתיו מקונוהיי. גיבור הסרט הוא קובו (פרקינסון) בעל השמיסן הקסום שעינו נגנבה על ידי סביו מלך הירח. מלווה במסעו בחיפושית ובקופיפה, עליו לברוח מסבו ומאחיותיו של אימו שרוצים לגנוב את עינו השנייה. אתר האינטרנט הרשמי של קובו: אגדה של סמוראי (באנגלית) קובו: אגדה של סמוראי, ברשת החברתית פייסבוק קובו: אגדה של סמוראי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קובו: אגדה של סמוראי, ברשת החברתית אינסטגרם קובו: אגדה של סמוראי, סרטונים בערוץ היוטיוב "קובו: אגדה של סמוראי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קובו: אגדה של סמוראי", באתר נטפליקס "קובו: אגדה של סמוראי", באתר AllMovie (באנגלית) "קובו: אגדה של סמוראי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קובו: אגדה של סמוראי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "קובו: אגדה של סמוראי", באתר Metacritic (באנגלית) "קובו: אגדה של סמוראי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.