laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוברט לווינסון

רוברט ("בוב") לווינסון (10 במרץ 1948 - 25 במרץ 2020) הוא סוכן פרטי אמריקני, ופנסיונר של המנהל לאכיפת (חוקי) הסמים (DEA) ושל ה-FBI. ב-9 במרץ 2007, במהלך ביקור באי כיש באיראן, נעצר כאשר חקר לכאורה מקרה של הברחת סיגריות. פקידי ממשל מאמינים כי לווינסון, שנחטף שבועיים לפני ההשתלטות האיראנית על צוות הספינה הבריטית קורנוול (HMS Cornwall), נעצר על ידי סוכנים איראניים כדי לשמש כקלף מיקוח במשא ומתן עם וושינגטון. בדצמבר 2013, דיווח העיתון האמריקני Associated Press כי חקירה שלהם גילתה כי לווינסון עבד עבור ה-CIA . הממשל האמריקאי הצהיר כי הוא לא היה עובד מדינה בזמן חטיפתו. ב- 25 במרץ 2020 משפחתו של לווינסון יחד עם הממשל האמריקני הודיעו על מותו בתאריך לא ידוע במהלך היותו במעצר באיראן. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ב-4 באפריל 2007, מעט יותר משלשה שבועות לאחר חטיפתו של לווינסון, מאמר בתחנה הממשלתית האיראנית PressTV ציין כי הוא: "has been in the hands of Iranian security forces since the early hours of March 9" and "authorities are well on the way to finishing the procedural arrangements that could see him freed in a matter of days" תרגום:"היה בידי כוחות הביטחון האיראניים מאז השעות המוקדמות של ה-9 במרץ" וש"הרשויות בדרכן לסיום ההליכים שיוכלו להוביל לשחרורו בתוך ימים ספורים" — ערוץ הטלוויזיה הממשלתי האיראני PressTV, ב-4 באפריל 2007 באותו מאמר הוסבר כי הנסיעה של לווינסון לאי קיש (Kish Island) הייתה של איש עסקים פרטי המחפש קשר עם אדם שיוכל לקשר אותו לביצוע מצגות לגורמים איראניים רשמיים האחראיים על טיפול במסחר בנתיבי הברחה פיראטיים אשר הם בעלי חשיבות רבה לחברה שלו. ב-8 בינואר 2013, ה-Associated Press דווח כי יש כעת קונצנזוס בין פקידי ממשל אמריקאים המעורבים במקרה שלמרות שנים של הכחשה, שרות הביטחון האיראני היה כמעט בוודאות מאחורי הווידאו בן 54 השניות וחמש התמונות האנונימיות של לווינסון, שנשלחו למשפחתו. הדרך בה נשלחו והאנונימיות המקצועית הצביעו על כך שמרגלים מומחים עומדים מאחורי הפעולה, כך נאמר. ב-6 במרץ 2012, לקראת יום השנה החמישי לחטיפתו, הציע ה-FBI פרס על סך מיליון דולרים עבור מידע העשוי להביא להחזרתו. בנוסף הושק קמפיין תוך שימוש בשלטי דרך גדולים, הודעות ברדיו, פליירים, וטלפוניה לפרסום הפרס. במקביל קיבלו שני בניו הצעירים מלגה על סך $5,000 למימון לימודיהם. בנובמבר 2013, לווינסון, אב לשבעה, הפך לשבוי במשך הזמן הארוך ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית, כאשר הוא "עוקף" את טרי אנדרסון. על פי משפחתו הוא סובל מסוכרת, שיגדון ויתר לחץ דם. הדרכון שלו לא הופיע באף מדינה אחרת. מדיה וקבצים בנושא רוברט לווינסון בוויקישיתוף פרסום הפרטים באתר ה FBI, כולל נאום דירקטור ה-FBI, מולר (Mueller) (באנגלית) לפני 7 שנים החל הסיוט למשפחה, CNN, מרץ 2014 כתבה פוליטיקו, דצמבר 2013 (באנגלית) ה-BBC, דצמבר 2013 (באנגלית) Daily Press, 2007 (באנגלית)
סנטיאגו דרקי

סנטיאגו רפאל לואיס מנואל חוסה מאריה דרקי רודריגס (בספרדית: Santiago Rafael Luis Manuel José María Derqui Rodríguez;‏ 21 ביוני 1809, קורדובה - 5 בנובמבר 1867, קוריינטס) היה פוליטיקאי ארגנטינאי שכיהן כנשיאה הרביעי של ארגנטינה החל מה-5 במרץ 1860 ועד ה-5 בנובמבר 1861. הופיע בעבר על שטרות של 10 אאוסטרלים ארגנטינאיים, שיצאו משימוש. דרקי נולד בקורדובה כבן בכור להוריו. החל ללמוד משפטים באוניברסיטה הלאומית של קורדובה ב-1826 ורכש בנושא זה תואר כעבור חמש שנים, ב-1831. מאוחר יותר, עבד באוניברסיטה זו כפרופסור למשפטים וכן לפילוסופיה ולבסוף היה לסגן דקאן. ב-14 במאי 1845, נשא לאישה את מודסטה גרסיאה דה קוסיה ודיוה לגרנייה ולהם שישה ילדים. מדיה וקבצים בנושא סנטיאגו דרקי בוויקישיתוף סנטיאגו דרקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
SOKO

SOKO (בסרבית בכתב קירילי: СОКО) הייתה יצרנית כלי טיס יוגוסלבית ממוסטאר, בוסניה והרצגובינה. היא הייתה היצרנית העיקרית של חיל האוויר היוגוסלבי. החברה נוסדה ב-1950 כחברת-בת של היצרנית הסרבית איקרוס. משמעות שם החברה בסרבית היא בז. היא ייצרה מטוסי קרב, מפציצים ומטוסי אימון. החברה השתמשה בנמל התעופה מוסטאר לביצוע טיסות מבחן. היא שיתפה פעולה עם סיקורסקי ועם איירוספסיאל. בשל האמברגו הבינלאומי שהוטל בעקבות מלחמות יוגוסלביה, חדלה החברה לייצר מטוסים, מאז החברה מתמקדת בייצור תיבות הילוכים. מדיה וקבצים בנושא SOKO בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של SOKO ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה ובנושא יוגוסלביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חברת נמלי התעופה של תאילנד

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] חברת נמלי התעופה של תאילנד (בתאית: บริษัท ท่าอากาศยานไทย จำกัด, באנגלית: Airports of Thailand, ידועה גם בראשי התיבות AOT) היא חברה ציבורית הנסחרת בבורסה התאילנדית, המפעילה מספר שדות תעופה בתאילנד. מטה החברה נמצא במחוז דון מואנג שבבירה בנגקוק. החברה הוקמה ב-30 בספטמבר 2002, כתוצאה מהפרטת "רשות שדות התעופה של תאילנד". בעלת המניות העיקרית היא ממשלת תאילנד, המחזיקה ב-70% ממניותיה. החברה מפעילה שני מגזרי עסקים עיקריים, שהם הפעלת שדות תעופה ובתי מלון. הפעילות האווירית קשורה לתנועות תעבורה אווירית, כגון נחיתה, חניה, שירותי נוסעים ושירותי מטוסים. הפעילות הלא-אווירונית כוללת דמי שכירות של משרד ומדינה, שירותים וזיכיונות. בינואר 2006, ערך החברה היה 203,345.996 מיליון בהט. נמל התעופה סוברנבהומי נמל התעופה הבינלאומי דון מואנג נמל התעופה הבין-לאומי פוקט נמל התעופה הבינלאומי של צ'יאנג מאי נמל התעופה הבינלאומי של האד יאי נמל התעופה הבינלאומי של צ'יאנג ראי מדיה וקבצים בנושא חברת נמלי התעופה של תאילנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חברת נמלי התעופה של תאילנד AOT Profile באתר החברה (באנגלית) AIRPORTS OF THAILAND (AOT), www.marketscreener.com
פוקט (עיר)

פוקט (בתאית: นครภูเก็ต) היא בירת מחוז פוקט שבתאילנד, והעיר הגדולה בה. שוכנת לחופו הדרום-מזרחי של האי. בשנת 2004 הועלתה פוקט למעמד של תסבאן נאקון (Thesaban nakhon), דרגה המצריכה אוכלוסייה של מעל ל-50,000 תושבים, ואשר הכנסותיה מספיקות לקיום מוסדותיה. הבודהיזם היא הדת השולטת בפוקט ובתאילנד בכלל. מקדשי הבודהיזם בעיר, מהווים יעד אטרקטיבי לתיירים. בעיר מספר מקדשים הינדואים שבהם פסלים של האלים גנש וברהמה. העיר פוקט מפורסמת בחיי הלילה שלה, והיא יעד מועדף על תיירים בינלאומיים רבים. נמל התעופה הבין-לאומי פוקט שוכן כ-32 קילומטרים צפונית למרכז העיר. אינדונזיה פאקאנבאר, אינדונזיה אינדונזיה דנפסאר, אינדונזיה צרפת ניס, צרפת אתר האינטרנט הרשמי של פוקט (בתאית ובאנגלית) פוקט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עגור (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עגור (מושב) – מושב בשפלה הדרומית עגור (סוג) – עוף ממשפחת העגוריים עגור (קבוצת כוכבים) חולות עגור – אזור דיונות במערב הנגב דורניר דו 28 – מטוס קל המכונה בחיל האוויר הישראלי "עגור" מלון עג'ור – פרי ממשפחת המילונים עגורן אגור
נמל התעופה הבין-לאומי פוקט

נמל התעופה הבין-לאומי פוקט (בתאית: ท่าอากาศยานภูเก็ต, באנגלית: Phuket International Airport) הוא נמל התעופה של האי פוקט, וממוקם כ-32 קילומטרים צפונית לעיר פוקט. שדה התעופה הוא השדה השני העמוס בתאילנד (אחרי סוברנבהומי), ומשמש כנמל מרכזי לתיירים הרבים הפוקדים את האי. השדה שוכן בגובה 25 מטרים מעל פני הים, ובו מסלול טיסה יחיד מאספלט שאורכו 3,000 מטרים. בשדה שני טרמינלים: טרמינל 1 משמש לטיסות בינלאומיות וטרמינל 2 משמש לטיסות פנים ארציות. בשטח השדה ממוקם בית המלון Phuket Airport 24/7 Hotel. כחמישים חברות תעופה מפעילות טיסות לעשרות יעדים באסיה, אירופה ואוקיאניה. אל על מפעילה מספר טיסות שבועיות לנמל, המבוצעות במטוסי בואינג 777 ובואינג 787. ב-15 באפריל 1985 התרסק מטוס בואינג 737-2P5 של תאי איירווייז קמפני, בהתרסקות נהרגו כל האחד עשר שהיו על הסיפון. ב-31 באוגוסט 1987 התרסקה לים טיסה 365 של תאי איירווייז קמפני בעת הגישה לנחיתה בשדה התעופה. ההתרסקות נגרמה עקב טעות אנוש, כל 83 הנוסעים ואנשי הצוות שהיו על סיפון המטוס נהרגו. ב-16 בספטמבר 2007 התרסקה טיסה 269 של One-Two-Go בעת שניסתה לנחות בשדה התעופה. במטוס מדגם מקדונל דאגלס MD-82 היו 123 נוסעים ושבעה אנשי צוות, מתוכם נהרגו 89. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי של פוקט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי פוקט מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי של פוקט באתר Airliners.net
צפע (סוג)

צֶפַע (שם מדעי: Vipera) הוא סוג של נחש ארסי בתת-משפחת הצפעונים. הוא בעל תפוצה רחבה, החל מצפון אפריקה בדרום ועד לחוג הצפוני בצפון, מבריטניה הגדולה במערב ועד אסיה הפסיפית במזרח. כיום מוכרים 23 מינים שונים של צפעים. צפע הוא הסוג הגדול ומוכר ביותר במשפחת הצפעונים. הראש נבדל מהצוואר, בעל צורה משולשת, ומכוסה בקשקשים קטנים במגוון צורות. מאפיין בולט של סוג נחשים זה הוא גוף קצר ועבה יחסית. הנחש הקטן ביותר בסוג הוא צפע גמד החי באירופה (כ-30 ס"מ), והארוך ביותר הוא הצפע הודי שמגיע עד 1.65 מטר והוא הארסי ביותר מבני הסוג. נחשים הנמנים בסוג הצפע משמעים קולות נשיפה מפיהם בעת סכנה (להבדיל מכמה סוגים אחרים המשמיעים קולות באמצעים אחרים כמו רשרוש הזנב (עכסנים) או חיכוך קשקשי הגוף זה בזה (שפיפון). בישראל מצויים שני מינים בלבד מסוג הצפע והם צפע מצוי וצפע החרמון. ניתן למצוא את הצפע בבריטניה הגדולה וכמעט בכל רחבי אירופה, בחלק מאיי הים התיכון (אלבה, מונטקריסטו, סיציליה) והים האגאי, כמו גם בצפון אפריקה, במרוקו, תוניסיה ואלג'יריה. כמו כן הוא מצוי בחוג הארקטי מזרחה דרך צפון אסיה עד לסחלין וצפון קוריאה. רוב המינים מעדיפים אזורים קרירים. המינים המצויים באזורים הדרומיים מעדיפים אזורים גבוהים ויבשים בעוד המינים החיים בחלקים הצפוניים מעדיפים אזורים נמוכים בעלי צמחייה ולחות. כל המינים הם טריטוריאליים. ערך מורחב – ארס רוב מיני הצפעים בעלי ארס המכיל רכיבים המו-טוקסים (פוגע בכלי הדם) ונוירו-טוקסים (פוגע בעצבים). חומרת ההכשות מגוונת. מינים קטנים וצפוניים יותר, כדוגמת הצפע האירופאי, בעלי ארס חלש יותר ומזריקים כמות קטנה יותר בהכשה. מינים אחרים כדוגמת הצפע המקורנן והצפע המצוי, מסוגלים להזריק כמויות גדולות יותר של ארס בעלות השלכות הרסניות. אולם, הכשות מהסוג צפע לרוב קטלניות פחות מהכשות של סוגים אחרים וגדולים יותר כמו צפע מזרחי וצפע הודי. צפע, באתר ITIS (באנגלית) צפע, באתר NCBI (באנגלית) צפע, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צפע, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צפע, באתר GBIF (באנגלית)
תלמי האחד עשר

תלמי האחד עשר השם המלא תלמי אלכסנדר השני (ביוונית: Πτολεμαῖος Ἀλέξανδρος‏; 105 לפנה"ס – 80 לפנה"ס), היה מלך מצרים מבית תלמי לתקופה קצרה מאוד בשנת 80 לפנה"ס. הוא היה אחרון המלכים החוקיים של מצריים התלמיית. תלמי האחד עשר היה בנו של תלמי העשירי שמלך בקפריסין ובמצרים. אמו הייתה קלאופטרה סלנה הראשונה, אחותו של האב. הוא בילה את רוב חייו בגלות ממצרים. בעת המאבק שניהלה סבתו קלאופטרה השלישית ביחד עם אביו כנגד בית סלאוקוס בסיוע לאלכסנדר ינאי בארץ ישראל כנגד תלמי התשיעי שבא לסייע לתושבי עכו. בשנת 103 לפנה"ס סבתו שלחה אותו לאי קוס בים האגאי, יחד עם בני דודו תלמי השנים עשר ואחיו, לימים תלמי מלך קפריסין, לשם הגנתם. יחד אתם הם העבירו לאי סכום כסף גדול. בשנת 88 לפנה"ס לערך, בעת מותו של אביו, הוא נשבה על ידי מלך פונטוס מיתרידטס השישי שכבש את אסיה הקטנה וחלקים נרחבים ביוון כולל האי קוס. הוא קיבל יחס טוב ממיתרידטס שגם דאג לחינוכו כיאה לנסיך הלניסטי. למרות זאת, בשנת 84 לפנה"ס ניצל את הקרב בין מיתרידטס לרפובליקה הרומית בהנהגתו של לוקיוס קורנליוס סולה שיצא לקרב כדי לעצור את מסע כיבושיו של מיתרדטס ולהחזיר את השטחים שנכבשו, וברח למחנהו של סולה ושב איתו לרומא כבן חסותו. סולה שהפך לאחר חזרתו לדיקטטור של רומא, השאיר אותו בעיר כבן ערובה פוליטי יקר ערך. בשנת 81 לפנה"ס מת דודו תלמי התשיעי ללא יורשים חוקיים. את השלטון הוא השאיר לבתו ברניקי השלישית ששלטה שלטון יחיד. על פי קיקרו, תושבי אלכסנדריה לא התנגדו לשלטון היחיד שלה בגלל אהבתם הרבה אליה. סולה החליט על דעתו, ללא כל התייעצות עם ברניקי או עם אנשי שלטון אחרים במצרים, לשלוח את תלמי האחד עשר למצרים כדי לשאת את ברניקי השלישית לאישה ולמלוך יחד אתה ובכך להשיג לעצמו בן חסות בכתר המצרי. ברניקי נישאה לו בשנת 80 לפנה"ס, אך לא שיתפה פעולה וסירבה לחלוק איתו את השלטון. תלמי האחד עשר רצח אותה 19 יום לאחר נישואיהם והכריז על עצמו כשליט יחיד במצרים. כתגובה על כך אנשי אלכסנדריה, שאהבו את המלכה, גררו אותו ממקום למקום עד לבית הגימנסיון הגדול שם רצחו אותו כנקמה על מעשיו. מאחר שלא נותרו עוד יורשים חוקיים לבית תלמי, את תלמי האחד עשר ירש בן דודו תלמי השנים עשר, בנו הלא חוקי של תלמי התשיעי. The House of Ptolemy, Chapter XII. Berenice III, Ptolemy X Alexander II, Ptolemy XI (Auletes) by E. R. Bevan תלמי האחד עשר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Berenice III, Ptolemy X Alexander II, Ptolemy XI Auletes ,Edwyn R. Bevan
סטנגה (להקה)

סטנגה הייתה להקת רוק-גראנג' ישראלית שהוקמה ב-1999 על ידי דר גולן. הלהקה הצליחה לבסס את עצמה בסצנה המחתרתית של תל אביב וצברה מאזינים צעירים רבים, זאת על אף שלא הצליחה להיכנס לזרם הרוק המרכזי בארץ. הלהקה החלה את דרכה באשדוד, בשנת 1999, כאשר דר גולן, סולן הלהקה הקים את להקת הגראז' הראשונה שלו. דר גייס את אחיו, תום גולן לעמדת המתופף ואת נועם "המנוע" האוזמן לעמדת גיטרת הסולו. עמדת הבס, שאוישה בתחילת הדרך על ידי זהר ינוביץ', עדיין לא מתייצבת לחלוטין אבל לראשונה יש הרכב שלא משתנה לגמרי בין הופעה להופעה והשם סטנגה נולד. בשנת 2003 הצטרף יואב מצ'ולסקי לסטנגה, כבסיסט. בשנת 2006 הלהקה התחילה להופיע ברחבי הארץ, בין היתר בפסטיבלים דוגמת "רוק עצמאות", "בראשית", "בומבמלה" ו"שיר היונה". ב-2008 חתמה סטנגה על חוזה עם אן אם סי, וחברה למפיק יפתח שחף (היהודים), לטובת הקלטת דיסק ראשון. ב-2009 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "מה שבא לאט הולך מהר". מתוכו יצאו כסינגלים "בואי כפרה" ו"טרנזיסטור" (יוליה פלוטקין מככבת בקליפ), הסינגלים התקבלו יפה ברדיו אך לא לאורך זמן[דרושה הבהרה]. סטנגה ואן אם סי נפרדו ב-2011 וסטנגה הודיעה על הפסקת פעילות. דר גולן - סולן גיטריסט ויוצר ראשי. אחראי לחלק גדול מהעיצובים של המיתוג של סטנגה. נועם האוזמן - גיטריסט ויוצר חלק מהשירים של סטנגה. קולות שניים. תום גולן - תופים. יואב מצ'ולסקי - גיטרה בס. מה שבא לאט הולך מהר - 2009 אסף נבו, ‏משחקים סטנגה, באתר ‏מאקו‏, 23 באוגוסט 2009 מערכת וואלה!‏, סטנגה - "בואי כפרה", באתר וואלה, 10 באוגוסט 2009 חן בוקר, הדבר הגדול הבא? להקת סטנגה עושה שמח, באתר nrg‏, 28 באפריל 2010 ynet, להקת "סטנגה" זכתה בתחרות "מוזה", באתר ynet, 22 בספטמבר 2005
מהדורת פקסימיליה

מהדורת פקסימיליה (על פי האקדמיה ללשון העברית: העתק תאום) היא העתק מדויק של יצירה. מקור המילה פקסימיליה הוא מלטינית - fac simile שפירושו "לעשות דומה", כלומר להעתיק באופן נאמן למקור. מהדורת הפקסימיליה נועדה ליצור העתק, הזהה למקור ככל האפשר (לרבות: גודל, צורה, צבעים וכדומה ואף שמירה על פגמים, פגיעות ועוד), של ספר נדיר, כתב יד, מפה, הדפס או פריט אחר בעל ערך היסטורי שעותקיו המקוריים מועטים או נדירים. מהדורות פקסימיליה יכולות להיעשות לשם מחקר מדעי או לצרכים מסחריים או פרסומיים ובדרך כלל המהדורה תהיה מוגבלת לכמה מאות עד אלפים בודדים של עותקים. עד המאה העשרים והשתכללות האמצעים המכניים של הצילום והסריקה הממוחשבת הכנת מהדורות פקסימיליה הייתה הדרך העיקרית ליצור עותקים נאמנים למקור ככל האפשר והיה מדובר בהליך יקר, ארוך ושדורש מומחיות מיוחדת. מהדורת פקסימיליה אינה מהדורה נוספת או הדפסה חוזרת אלא העתק מדויק של המקור והיא גם מוצגת כך על גבי היצירה. פקסימיליות, דף שער בספרייה הלאומית למד לשונך 148, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏17 ביולי 2023
בנשוב על הפלואוצ'ניצה

בנשוב על הפלואוצ'ניצֶה (בצ'כית: Benešov nad Ploučnicí, בגרמנית: Bensen) היא עיירה במחוז אוסטי נד לבם בצ'כיה. טירה יפהפייה מתקופת הרנסאנס הסקסוני תוחמת את הכיכר המרכזית. זהו מקום הלידה של שחקני הכדורגל הגרמנים פטר ורולנד דוק, וקאלום ווייט. האזכור הכתוב הראשון של הכפר הוא מ-1352. קו הרכבת 081 מהעיר דצ'ין לכיוון העיר צ'סקה ליפה עובר בעיר. במקביל לפסים וממשיך עימם, נמצא הכביש הראשי מספר 262/II. Benesov nad Ploučnicí Ovesná מדיה וקבצים בנושא בנשוב על הפלואוצ'ניצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בנשוב על הפלואוצ'ניצה בנשוב על הפלואוצ'ניצה, והסביבה אזור הטירה http://www.czso.cz/csu/2004edicniplan.nsf/t/9200404384/$File/13n106cd1.pdf
כביש 89 (ארצות הברית)

כביש 89 הוא כביש אורך מדרום לצפון במערב ארצות הברית. הכביש מתחיל בכביש בין-מדינתי 44 (I-44) בפלגסטף שבאריזונה ומסתיים בכביש המהיר מספר 2 של אלברטה בגבול עם קנדה סמוך ליישוב באב במונטנה. עד 1992 הייתה תחילת הכביש הרשמית בעיירה נוגלס שבגבול בין ארצות הברית למקסיקו. הכביש מתחיל בפלגסטף. הוא ממשיך צפונה ועובר בסמוך לפארק הלאומי גרנד קניון ושמורת הנאוואחו. בסמוך לגבול עם יוטה הכביש מתפצל לשני כבישים, כביש 89 וכביש 89A. כביש 89A, כיום נתיב חלופי לכביש 89, חוצה את נהר הקולורדו על גשר נאוואחו סמוך למעבר ליז פרי, והיה עד שנות ה-60 של המאה ה-20 הנתיב המקורי של הכביש. הנתיב הנוכחי של הכביש נבנה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 על מנת לשנע עובדים וחומרי בנייה לבניית סכר קניון גלן וחוצה את נהר הקולורדו סמוך לעיירה פייג' בגשר קניון גלן שנבנה בצמוד לבניית הסכר. שני הנתיבים מצטלבים מחדש בעיירה קנאב ביוטה על הגבול עם אריזונה. בפברואר 2013 שקע קטע כביש באורך 50 מטרים כ-40 קילומטרים דרומית לפייג' כתוצאה ממפולת, והכביש נסגר לתנועה. נכון לסוף 2013 קטע כביש זה סגור והנהגים נאלצים לנסוע בדרכים חלופיות על מנת להגיע לפייג'. כתחליף חלקי נסלל כביש 89T תוך 79 ימים דרך שמורת הנוואחו. קנאב היא היישוב הראשון על הכביש ביוטה. מכאן הכביש פונה צפונה ומוביל דרך הפארק הלאומי ציון והפארק הלאומי ברייס קניון. בהמשך עובר הכביש את עיירת הרפאים תיסטל (Thistle) שנחרבה במפולת אדמה ב-1983. מרחק קצר משם מגיע הכביש לחזית ווסאץ' (Wasatch Front), כינוי לשרשרת הערים הגדולות של יוטה המשתרעות למרגלות רכס ווסאץ' (Wasatch Range), בהן בירת יוטה סולט לייק סיטי, שבהם מתגוררים כ-80% מאוכלוסיית המדינה. הכביש עובר דרך אוגדן (Ogden) ובו הוא קרוי שדרות וושינגטון, ודרך לוגן (Logan) שבה הוא הרחוב הראשי שבו נמצאת גם אוניברסיטת המדינה של יוטה (Utah State University). הדרך ממשיכה צפונה ויוצאת מיוטה בסמוך לאגם הדובים (Bear Lake). הכביש עוקף את אגם הדובים. בעיירה מונטפיליור (Montpelier) חוצה הכביש את כביש 30 (כביש המחבר בין פילדלפיה במזרח לפורטלנד במערב). מרחק קצר משם חוצה הכביש את הגבול למדינת ויומינג. בוויומינג חוצה הכביש את עמק סטאר (Star Valley) ואת הקניון הגדול של הנהר סנייק בפארק הלאומי גרנד טיטון, הוא עובר בעמק ג'קסון הול (Jackson Hole). הכביש עובר דרך פארק ידוע פחות (John D. Rockefeller, Jr. Memorial Parkway) לפני שהוא נכנס לכניסה הדרומית של פארק הלאומי ילוסטון. קטע כביש בתוך הפארק שאיננו ממוספר מחבר בין הקטע בכניסה הדרומית של כביש 89 לפארק לכניסה הצפונית מהפארק במדינת מונטנה. כביש 89 נכנס למונטנה בכניסה הצפונית לפארק ילוסטון, סמוך לעיירה גרדינר (Gardiner). הוא חוצה את המדינה לרוחבה בטרם הוא מתקרב לפארק הלאומי גליישר. כביש הגישה לפארק הקרוי "דרך ההולכים אל השמש" יוצא מכביש 89 בעיירה סיינט מרי (St. Mary, Montana). ממשיך הכביש וחוצה את הגבול לקנדה סמוך ליישוב באב (Babb). המשך הכביש בקנדה קרוי הכביש המהיר מספר 2 של אלברטה (Alberta Highway 2). מדיה וקבצים בנושא כביש 89 בוויקישיתוף US 89 south of Page buckles, collapses Road less traveled eases trek near Page למרות המקור הצרפתי כך מבטאים את השם באיידהו
שלמה סובל

הרב שלמה סובל (כתיב יידי: סאבעל, סאבל; י' בטבת תרס"א, 1 בינואר 1901 - י"ג בטבת תש"ל, 22 בדצמבר 1969) היה דרשן ירושלמי. נולד בדווינסק שבלטביה, בנם של שמואל סובל. בבחרותו עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בהיותו בן 18 נישא לאיטא פינא חסא, בתו של רבי בן ציון ידלר. ניהל התכתבות תורנית ענפה עם שני רבנים בולטים בדורו - רבי יוסף רוזין ("הרוגוטשובר") ורבי יוסף חיים זוננפלד, ופרסם את תוכן התכתבותו עמם בשני ספרים: שו"ת שלמת יוסף (התכתבותו עם הרוגוטשובר) ושו"ת שלמת חיים (התכתבותו עם הרב זוננפלד). חיבר את הספר שלמה חדשה, שלושה חלקים, הכוללים את חידושיו וביאוריו במקרא, בהלכה ובאגדה. יזם סדר חלוקה ללימוד ששה סדרי משנה בשנה אחת. הלימוד מבוסס על חלוקה של פרקי המשנה - 525 (כולל פרק ד' במסכת ביכורים ופרק ו' במסכת אבות) לימי השנה, ברוב ימות-השנה נלמדים 2 פרקי משנה ביום ובמיעוטם פרק אחד. סדר זה מתפרסם במסגרת לימודי ארגון ישיבה על קברו וכן בלוח דבר בעתו. כיהן כר"מ במספר ישיבות בירושלים. היה דורש בירושלים בשבתות ובחגים. נפטר בשנת תש"ל, ונקבר בהר המנוחות בירושלים. בניו: יוסף, שמואל ויצחק נחמן סובל, בנותיו: רחל - אשת חיים קנריק, ורבקה - אשת ישראל מרגלית, מתלמידי ישיבת מיר בשנחאי, וחיה סלובה -אשת דודה יהושוע לייב אריה (בן הרב בן ציון יאדלר). מנכדיו: הרב שלמה סובול - רב קהילת שערי יונה מנחם ממודיעין ומייסדה של הארגון הרבני "ברקאי", השופט משה סובל, והרב משה מרדכי קארפ, מרבני מודיעין עילית (חתן בתו רבקה). שלמה בן שמואל סובל, דף שער בספרייה הלאומית אופן שידוכם היה כשרבי שלמה נעמד בבית הכנסת והכריז שהוא יתום (מאם) בן 18 ומעוניין להתחתן, אך אין לו כסף. הרב ידלר חס עליו ולקחו לחתן. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארץ בושת

ארץ בושת הוא מופע תיאטרון-קברט סאטירי שנכתב על ידי דלית מילשטיין. סיפור המחזה מתרחש כולו בין כתליו של מועדון לילה. המופע משלב מיומנויות קרקסיות, קסמים, מוזיקה חיה וריקוד, המערבב מיניות בוטה עם אכזריות. במרכז סיפור המחזה: הליצן יעקב, בובתו-אהובתו רחל ומשפחת אבינו-כאן. המחזה עלה בשנת 2006 בהפקת תיאטרון נוצר. הלילה יורד על רחובותיה המאובקים של העיר תל אביב שליד הים. שמיכה אפלולית של ערב קיץ ים תיכוני מכסה מעין את טרדות היום יום, הדהודיה של מלחמה בלתי נגמרת, עליבותם של פקידי השלטון, והתפוררותה של התקווה לעתיד טוב יותר. במיטב מחלצותיהם מוזמנים ניצולי שיגרת היום יום של המזרח התיכון לשכוח את צרותיהם בין כתליו של המועדון 'ארץ בושת'. את קרני השמש השוקעת מחליפים הזרקורים השוטפים את הבמה באור יקרות - רמז להבטחה גדולה בהשקעה קטנה. אלא שמה שמתחיל כמו קברט קרקסי עליז ואסקפיסטי מתברר כבבואה סוריאליסטית של המציאות אותה מנסה הקהל לשכוח ולהשכיח. במשך שלוש שנים יצרו דלית מילשטיין (טקסט ובימוי) ובועז ברקת (מוזיקה) עם קבוצת אמנים (אורי אשכנזי – קסמים, אורית נבו – כוריאוגרפיה אווירית, רוויטל אריאלי – בובות, רינה בדש – כוריאוגרפיה, ערן לביא - קרקס) יצירה על מה שהוגדר על ידי הביקורת כ"מהות החיים תחת צל ההבטחות בארץ שאיבדה את תומתה". ההצגה הבנויה כשורה של אפיזודות קירקסיות במגוון של סגנונות תיאטרוניים, מהווה מסווה לסיפורה של הטרגדיה הגדולה של החלום הציוני על מדינה טובה והגונה לאנשים טובים והגונים. ההצגה התקיימה במועדוני לילה שונים, בחלל שעוצב במיוחד לטובת האירוע ומאפשר לקהל לשבת סביב שולחנות, לשתות ולאכול במהלך ההצגה ולקחת בה חלק פעיל, ההצגה מתרחשת במספר זירות מקבילות – על הבמה ומחוצה לה. במסגרת פרס הפרינג' הישראלי לשנת 2006-7 (פרס קיפוד הזהב), המוזיקאי בועז ברקת היה מועמד לפרס מוזיקאי השנה. ההפקה זכתה בפרס ההצגה החדשנית ויעל צוקר זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר. שחקנים מוצי אביב יעל ברנפלד דינה גולן שיפרה מילשטיין יוסי צברי יעל צוקר/רוני כלב אורי רביץ שלמה תרשיש/איציק סיידוף יוצרים כתיבה ובימוי: דלית מילשטיין מוזיקה: בועז ברקת דרמטורג: אבישי מילשטיין כוריאוגרפיה: רינה בדש הפקה: גיא כהן ארץ בושת, סרטון באתר יוטיוב תיאטרון נוצר, דף הפייסבוק הרשמי "להתנבא בכיכר השוק" -שיחה עם דלית מילשטיין, ארץ בושת, אתר 'הבמה' ארץ בושת-קברט שנות אלפיים באתר 'הבמה' מערכת עכבר און-ליין, עכבר העיר אונליין, טקס "קיפוד הזהב": "אסקוריאל" היא הצגת השנה בפרינג', באתר הארץ, 29 בדצמבר 2006; צבי גורן, הצגת השנה בפרינג': "אסקוריאל", באתר "הבמה" 1.1.2007.
קונו

קונו (Qunu) הוא כפר בפרובינציית הכף המזרחי בדרום אפריקה. הוא שוכן כ-320 קילומטרים מדרום-מערב לעיר דרבן וכ-55 קילומטרים מחוף האוקיינוס ההודי. בשנת 2001 מנתה אוכלוסייתו כ-200 נפש. בעבר נכלל הכפר בתחומי הבנטוסטן טרנסקאי, שקיומה בוטל לאחר תום משטר האפרטהייד בדרום אפריקה. בקונו בילה את ימי ילדותו נשיא דרום אפריקה לשעבר נלסון מנדלה ובו בחר כמקום מנוחתו האחרון. לאחר פטירתו נערכה בכפר ב-15 בדצמבר 2013 הלוויה ממלכתית למנדלה בנוכחות כ-4,500 משתתפים. מנדלה נקבר שם ליד הוריו ושלושה מילדיו. מדיה וקבצים בנושא קונו בוויקישיתוף Nelson Mandela reaches final resting place in ancestral village of Qunu, באתר הגארדיאן, 16 בדצמבר 2013 בועז ביסמוט, מנדלה נטמן בכפר הגלובלי, באתר ישראל היום, 16 בדצמבר 2013
צ'אנג-אה 3

צ'אנג-אה 3 (במנדרינית: 嫦娥三号 בפין-יין: Cháng'é Sānhào) היא משימה לחקר הירח ששוגרה ב-1 בדצמבר 2013 על ידי מינהל החלל הסיני הכוללת נחתת רובוטית ורובר (רכב חלל). משימה זו מהווה את השלב השני בתוכנית הסינית לחקר הירח והיא נקודת ציון חשובה בתוכנית המחקר הסינית, שכן זו הפעם הראשונה שסין הנחיתה גשושית מסוג נחתת על גוף שמימי והיא המדינה השלישית בעולם שמבצעת צעד כזה, לאחר ברית המועצות וארצות הברית. כמו בשתי המשימות שבאו לפניה, צ'אנג-אה 1 וצ'אנג-אה 2, במשימה זו נקראה הנחתת על שמה של צ'אנג-אה, פיה מאגדה סינית הגרה על הירח, ואילו הרובר, קרוי יוטו, על שם ארנב הירקן באגדה. ב-6 בדצמבר 2013 נכנסה החללית למסלול סביב הירח וב-14 בדצמבר 2013 נחתה על פניו, והייתה לחללית הראשונה שמשיגה נחיתה-רכה על הירח מאז לונה 24 הסובייטית בשנת 1976. במהלך ינואר 2014 סבל הרובר מתקלות טכניות והקשר עמו נותק. ב-13 בפברואר הודיעה סוכנות הידיעות הממלכתית של סין כי הרובר שבק חיים באופן סופי. תוכנית החלל הסינית צ'אנג-אה 1 מקפת לסקר הירח לונר פרוספקטור SMART 1 צ'אנדריאן 1 מדיה וקבצים בנושא צ'אנג-אה 3 בוויקישיתוף Chang'e 3 - Chronology of mission events Chang'e 3 – Mission Overview Official China Central Television coverage יואב לנדסמן, ‏ארנב על הירח, באתר "הידען", 27 בנובמבר 2013 אבי בליזובסקי, ‏שוגרה החללית הסינית הראשונה שתנחת נחיתה רכה על הירח, באתר "הידען", 1 בדצמבר 2013 אבי בליזובסקי, ‏גם בלי שיתוף פעולה בין מעצמתי, חלליות אמריקניות ילמדו על הירח כאשר יעקבו אחר נחיתת החללית שנג'ה 3 על הירח היום, באתר "הידען", 14 בדצמבר 2013 אבי בליזובסקי, ‏החללית הסינית שנג'ה 3 נחתה בשלום על הירח, באתר "הידען", 14 בדצמבר 2013 אבי בליזובסקי, ‏הרכב הסיני יוטו כבר מטייל עם ששת גלגליו על אדמת הירח, באתר "הידען", 16 בדצמבר 2013 http://english.cri.cn/6909/2012/03/13/53s686639.htm http://www.asianscientist.com/topnews/chang-e-3-china-first-moon-rover-launch-in-2013/ http://www.lunarenterprisedaily.com/2013/04/22/tuesday-23-april-2013/ http://english.cri.cn/6909/2012/03/13/53s686639.htm http://europe.chinadaily.com.cn/china/2012-11/11/content_15913551.htm http://www.space.com/21618-china-moon-rover-launch-2013.html http://sinosphere.blogs.nytimes.com/2013/11/26/china-to-send-jade-rabbit-rover-to-the-moon/?_r=2 http://www.spacedaily.com/reports/China_moon_rover_enters_lunar_orbit_Xinhua_999.html http://www.nasaspaceflight.com/2013/12/china-jade-rabbit-lunar-arrival/ גשושית החלל של סין "מתה", באתר ערוץ 7 איתי נבו, ‏רכב הירח הסיני שבק חיים, באתר "הידען", 13 בפברואר 2014 יוניברס טודיי, ‏רכב הירח הסיני יוטו חידש את הקשר אך עדיין לא כל מכשיריו פועלים, באתר "הידען", 13 בפברואר 2014