laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוטו פון גריקה

אוטו פון גריקה (בגרמנית: Otto von Guericke‏; 30 בנובמבר 1602 - 21 במאי 1686) היה מדען, ממציא ופוליטיקאי גרמני. תרומתו העיקרית הייתה בחקר הפיזיקה של הריק. פון גריקה נולד במגדבורג, סקסוניה תחתית, גרמניה. למד באוניברסיטאות של הלמשטדט, לייפציג, ינה וליידן. בתום לימודיו יצא למסע לימודי באנגליה וצרפת. ב-1626 נבחר לחבר מועצת העיר. במועצה היה "שר" הבינוי (Bauherr) ובהמשך, במהלך הקרבות נגד הקתולים בשנים 1629–1631, היה "שר" ההגנה (Schutzherr). הוא ניצל מ"הטבח של מגדבורג", שלאחר ניצחון הקתולים, אולם אלו כלאו אותו. לאחר גירוש הקתולים מהעיר הוא שוחרר תמורת כופר, ובהמשך פעל בשירות השוודים שהנהיגו את המחנה הפרוטסטנטי. בין השאר שימש עבורם כמהנדס ביצורים בארפורט. למגדבורג חזר ב-1632. בשנת 1666 לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה העניק לו את תואר האצולה "פון". ב-1681 עבר להתגורר בהמבורג אצל בנו האנס, שהיה שגריר ברנדנבורג בעיר. פון גריקה נפטר בהמבורג, ב-1686 ונקבר בעיר הולדתו מגדבורג. תרומתו המדעית העיקרית הייתה בחקר הוואקום. בעקבות גלילאו, טוריצ'לי ופסקל עסק בניסויים באוויר: מדד את משקלו, הראה שהוא מתפשט בחימום, הראה שהאוויר משמש מדיה להתפשטות הקול ושנר כבה בריק. ב-1650 המציא את משאבת הוואקום. המשאבה שלו הייתה בנויה מגליל מתכת, בוכנה ושני שסתומים. ב-1654 הציג את המשאבה והניסויים שלו בפני הקיסר פרדיננד השלישי באספת הרייכסטאג ברגנסבורג. באירוע זה ביצע לראשונה את ניסוי חצאי הכדור של מגדבורג המפורסם. שני חצאי כדורים ממתכת הוצמדו ורוקנו מאוויר. לאחר מכן 30 סוסים, 15 מכל צד, לא הצליחו להפריד ביניהם. פון גריקה חזר על הדגמה זו בעירו מגדבורג בשנת 1656, הפעם עם 8 סוסים מכל צד. הדגמה נוספת ערך בברלין בפני פרידריך וילהלם מברנדנבורג, עם 24 סוסים. נראה שניתן לייחס לפון גריקה את המצאת המיכשור לייצור חשמל אלקטרוסטטי. הוא בנה ב-1663 מתקן לייצור חשמל אלקטרוסטטי על ידי שפשוף ביד של כדור גפרית מסתובב. באמצעותה גילה את הדחייה האלקטרוסטטית. בנוסף גילה את תופעת התפרקות חשמלית מחודים והולכה בתיל. רוב תגליותיו באלקטרוסטטיקה נשכחו, וחזרו ונתגלו מחדש מאוחר יותר. Experimenta Nova (ut vocantur) Magdeburgica de Vacuo Spatio. Bd.II/1/1, Waesberge, Amsterdam 1672 בלטינית. ב-1626 נבחר לראשונה לחבר מועצת העיר. במועצה היה "שר" הבינוי (Bauherr) ובהמשך, במהלך הקרבות נגד הקתולים בשנים 1629–1631, היה "שר" ההגנה (Schutzherr). הוא ניצל מ"הטבח של מגדבורג", נכלא, ושב לעיר רק ב-1632. עם שובו חזר לפעילות הציבורית כחבר המועצה ופעל רבות לשיקומה של העיר. ב-1641 התמנה ל"שר" האוצר (kämmerer) של העיר, ומ-1646 עד 1681 שימש כראש העירייה במהלך חייו מילא פון גריקה תפקידים דיפלומטיים רבים, בשליחות העיר. בין השאר השתתף ב-1648 במשא ומתן לקראת שלום וסטפאליה. ב-1666 שליט ברנדנבורג מינה אותו לחבר המועצה (Rat) של נסיכות ברנדנבורג. האוניברסיטה של מגדבורג נקראת על שמו. מכתש בירח נקרא על שמו. בשנת 2002 הוציא הדואר הגרמני בול לציון 400 שנה להולדתו. בשנת 1969 הוציא הדואר המזרח גרמני בול לזכרו. אגודת אוטו פון גריקה (בגרמנית) אוטו פון גריקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כך באנציקלופדיה העברית, לפי הערך בוויקיפדיה האנגלית רק ב-1654 כך באנציקלופדיה העברית, לפי הערך בוויקיפדיה האנגלית התפטר מכל תפקידיו הציבוריים כבר ב-1677
סויוז 35

סויוז 35 (ברוסית: Союз-35) היא חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-9 באפריל 1980 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן המטרה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 6. לאוניד פופוב - מפקד ואלרי ריומין - מהנדס טיסה ואלרי קובסוב - מפקד הונגריה ברטלן פרקש - קוסמונטוא חוקר ויאצ'סלב זודוב - מפקד בוריס אנדרייב - מהנדס טיסה "סויוז 35" שוגרה ב-9 באפריל 1980 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 31 בעזרת משגר סויוז U. החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת קבועה הרביעית. העגינה בוצעה ב-10 באפריל לתא העגינה הקדמי. עגינה מוצלחת סימנה חידוש פעליות סדירה של תחנת החלל וחידוש טיסות עליה לאחר תקלה שהתרחשה בשנת 1979 במדחף חללית סויוז 33. לאחר העגינה הצוות עבר לתחנת החלל ולאחר התארגנות החל בביצוע תוכנית מדעית. בימים הראשונים הקוסמונאוטים תיקנו ציוד פגום בעזרת חלקים שהגיע ביחד איתם בחללית. במהלך שהיית הקוסמונאוטים בתחנת החלל סאליוט 6 הם קלטו מספר חלליות מאוישות. צוות הקוסמונאוטים שהגיעו לתחנת החלל בחללית סויוז 36 (ואלרי קובסוב (ברית המועצות) וברטלן פרקש (הונגריה)). לאחר שהות בתחנת החלל הם חזרו לכדור הארץ בחללית "סויוז 35" שהתנתקה מתחנת החלל וחזרה עם קוסמונאוטים וחומר מדעי שנאסף מאז עגינתה בתחנת החלל. ב-11 באוקטובר הקוסמונאוטים ריומין ופופוב חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז 37. מדיה וקבצים בנושא סויוז 35 בוויקישיתוף נתונים מאנציקלופדיית החלל נתוני המשימה
פעולה קומוטטיבית

פעולה קומוטטיבית או פעולה חילופית היא פעולה בינארית המקיימת את התנאי   a ∗ b = b ∗ a {\displaystyle \ a*b=b*a} לכל a, b (כאשר * הוא הסימן לפעולה). פעולת החיבור של מספרים, למשל, היא פעולה קומוטטיבית, משום שלכל שני מספרים a,b מתקיים   a + b = b + a {\displaystyle \ a+b=b+a} . פעולת החיסור, לעומת זאת, אינה קומוטטיבית, משום שלמשל   3 − 5 ≠ 5 − 3 {\displaystyle \ 3-5\neq 5-3} . קומוטטיביות (או העדרה) היא אחת התכונות הבסיסיות ביותר של מבנים אלגבריים. במבנים אלגבריים בעלי שתי פעולות בינאריות, כגון חוגים או שדות נהוג לסמן את הפעולה הקומוטטיבית הבסיסית בסימן + המשמש לחיבור מספרים. חבורה שבה הפעולה קומוטטיבית נקראת "חבורה אבלית" על שם המתמטיקאי נילס הנריק אבל שתרם לפיתוח תורת החבורות. גם כאשר הפעולה ∗ {\displaystyle *} אינה חילופית, נאמר על שני איברים כי הם מתחלפים ביחס אליה אם מתקיים   a ∗ b = b ∗ a {\displaystyle \ a*b=b*a} . אין קשר ישיר בין קומוטטיביות לתכונה אחרת של פעולות בינאריות, אסוציאטיביות: ישנן פעולות שהן גם קומוטטיביות וגם אסוציאטיביות (לדוגמה: חיבור וכפל במספרים, AND, OR, XOR, XNOR). ישנן פעולות שהן קומוטטיביות אבל לא אסוציאטיביות (למשל: הערך המוחלט של ההפרש, NOR ,NAND). ישנן פעולות שהן לא קומוטטיביות אבל כן אסוציאטיביות (למשל: הפעולה המוגדרת לפי   a # b = a {\displaystyle \ a\#b=a} או   a $ b = b {\displaystyle \ a\$b=b} , או כפל מטריצות). ישנן פעולות שהן לא קומוטטיביות ולא אסוציאטיביות (לדוגמה: חיסור וחילוק). פונקציה סימטרית מדיה וקבצים בנושא פעולה קומוטטיבית בוויקישיתוף פעולה קומוטטיבית, באתר MathWorld (באנגלית)
מיכאיל ז'ארוב

מיכאיל ז'ארוב (ברוסית: Михаил Жаров; ‏27 באוקטובר 1899 – 15 בדצמבר 1981) היה שחקן תיאטרון וקולנוע סובייטי. הוא זכה שלוש פעמים בפרס ברית המועצות, תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ובשנת 1949 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות. על פעילותו בתחום התיאטרון והקולנוע הוא קיבל מספר עיטורים כולל פעמיים עיטור לנין. מיכאיל ז'ארוב נולד במוסקבה למשפחת עובד דפוס. בשנת 1913 גם ז'ארוב התחיל לעבוד בבית דפוס בו עבד אביו. אומנם הילד רצה להיות שחקן תיאטרון. בשנת 1918 הוא התחיל ללמוד משחק וכבר באותה שנה התחיל לשחק על הבמה. לאחר סיום הלימודים ז'ארוב שיחק במספר תיאטראות בעיר מוסקבה. בשנת 1926 הוא עבר לבאקו ואחר כך לקאזאן. בשנת 1931 השחקן הצעיר חזר למוסקבה ונכלל בהרכב תיאטרון שבראשו עמד אלכסנדר טאירוב. בשנת 1938 ז'אורב עבר לתיאטרון מאלי והיה שחקן תיאטרון זה עד סוף ימיו. במשך תקופה ארוכה הוא היה בין השחקנים המובילים של תיאטרון זה. את התפקיד ראשון הקולנוע ז'ארוב עשה בתפקיד משנה בסרט על איוואן האיום עוד בשנת 1915. את התפקיד הראשי הראשון הוא עשה בשנת 1925. בשנות ה-30 השחקן שיחק תפקידים ראשים במספר רב של סרטים והיה פופולרי מאוד. גם בשנות ה-40 הוא היה בין השחקנים הבולטים של הקולנוע הסובייטי. בתקופה זו הוא השתתף בסרטים בבימוי סרגיי אייזנשטיין וגריגורי קוזינצב. בשנים 1968-1978 הוא שיחק תפקיד ראשי בסדרת סרטים על שוטר כפרי. בשני סרטים מסדרה זו ז'ארוב היה גם במאי. עבור גילום תפקיד השוטר הוא זכה בפופולריות מחודשת. סדרה זו מוקרנת בטלוויזיה הרוסית עד היום. בסך הכול ז'אורב השתתף בכ-60 סרטים. מיכאיל ז'ארוב היה נשוי מספר פעמים. בפעם האחרונה הוא התחתן בשנת 1950 כאשר היה שחקן ידוע בן חמישים. אשתו הטרייה הייתה בת 18 בלבד, ביתו של רופאים ידועים ממוצא יהודי. תחילה הוריה התנגדות נחרצות לחתונה אך בסוף הסכימו. בשנת 1953 אביו של אשתו נעצר במהלך משפט הרופאים. בתקופה זו ז'ארוב פעל רבות לשחרורו. בת של זא'רוב מנישואים אלו היא שחקנית בתיאטרון מאלי. מדיה וקבצים בנושא מיכאיל ז'ארוב בוויקישיתוף מיכאיל ז'ארוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיכאיל ז'ארוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) מיכאיל ז'ארוב, באתר Discogs (באנגלית) מיכאיל ז'ארוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סויוז 36

סויוז 36 (ברוסית: Союз-36) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-26 במאי 1980 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במסגרת תוכנית אינטרקוסמוס. ואלרי קובסוב - מפקד הונגריה ברטלן פרקש - קוסמונאוט חוקר ויקטור גורבטקו - מפקד וייטנאם פאם טואן - קוסמונאוט חוקר ולדימיר דז'ניבקוב - מפקד הונגריה בלה מגיארי - קוסמונאוט חוקר "סויוז 36" שוגרה ב-26 במאי 1980 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 31 בעזרת משגר סויוז U. בהתאם לתוכנית המקורית הטיסה הייתה מתוכננת לשנת 1979 אך היא נדחתה בעקבות תקלה שהתרחשה במהלך טיסה של חללית סויוז 32. החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת ביקור החמישית. העגינה בוצעה ב-27 במאי לתא העגינה האחורי. לאחר העגינה עבר הצוות לתחנת החלל בה כבר שהו באותה העת לאוניד פופוב וואלרי ריומין. במשך שבוע ביצע הצוות שמנה ארבעה אנשים מספר ניסויים בתחומי הטכנולוגיה, הביולוגיה והרפואה. ב-3 ביוני 1980 הקוסמונאוטים שהגיעו לחלל בחללית "סויוז 36", נכנסו לתא החללית סויוז 35, התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ. החללית נותרה מחוברת לתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ ב-31 ביולי כאשר על סיפונה ויקטור גורבטקו (ברית המועצות) ופאם טואן (וייטנאם) מדיה וקבצים בנושא סויוז 36 בוויקישיתוף נתונים מאנציקלופדיית החלל נתוני המשימה
מלאכות שביעית

מלאכות שביעית הן עבודות האדמה או האילן האסורות בשנת השמיטה. התורה אסרה מלאכות אלו בשנת שמיטה במצוות עשה ובמצוות לא תעשה. שנת השמיטה האחרונה הייתה שנת ה'תשפ"ב והבאה תהיה שנת ה'תשפ"ט. ריענון מצוות עשה האוסרת על מלאכות שביעית מופיעה בציווי לשבות מהארץ מדי שבע שנים, בדומה לשבת מדי שבעה ימים. ציווי זה מופיע במפורש בספר ויקרא, פרק כ"ה ונרמז בספר שמות, פרק ל"ד ("בחריש ובקציר תשבות"). דַּבֵּר אֶל-בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְאָמַרְתָּ אֲלֵהֶם כִּי תָבֹאוּ אֶל-הָאָרֶץ אֲשֶׁר אֲנִי נֹתֵן לָכֶם וְשָׁבְתָה הָאָרֶץ שַׁבָּת לַיהוָה. — ספר ויקרא, פרק כ"ה, פסוק ב' מצוות לא תעשה האוסרות על מלאכות שביעית מופיעות כפירוט המלאכות החקלאיות מהן יש להימנע: שֵׁשׁ שָׁנִים תִּזְרַע שָׂדֶךָ וְשֵׁשׁ שָׁנִים תִּזְמֹר כַּרְמֶךָ וְאָסַפְתָּ אֶת-תְּבוּאָתָהּ. וּבַשָּׁנָה הַשְּׁבִיעִת שַׁבַּת שַׁבָּתוֹן יִהְיֶה לָאָרֶץ שַׁבָּת לַיהוָה שָׂדְךָ לֹא תִזְרָע וְכַרְמְךָ לֹא תִזְמֹר. אֵת סְפִיחַ קְצִירְךָ לֹא תִקְצוֹר וְאֶת-עִנְּבֵי נְזִירֶךָ לֹא תִבְצֹר שְׁנַת שַׁבָּתוֹן יִהְיֶה לָאָרֶץ. — ספר ויקרא, פרק כ"ה, פסוק ג'-ה' יש מלאכות האסורות מן התורה, ויש האסורות מתקנת חכמים. בדומה לל"ט מלאכות שבת, מלאכה המהווה סוג ראשי קרויה אב, ומלאכה הדומה לה נחשבת לתולדה. שני אבות מלאכה ושתי תולדות הוגדרו במפורש בתורה: מלאכת זורע ותולדתה זמירה, ומלאכת קוצר ותולדתה בצירה. זריעה וקצירה הן פעולות האופייניות לתבואה וזמירה ובצירה אופייניות לגפנים. הראשונים נחלקו אודות מלאכת חרישה, אם איסורה מן התורה. בספר שמות, פרק ל"ד מופיע פסוק שנראה כמתייחס לשבת ולשמיטה בד בבד: ”שֵׁשֶׁת יָמִים תַּעֲבֹד וּבַיּוֹם הַשְּׁבִיעִי תִּשְׁבֹּת בֶּחָרִישׁ וּבַקָּצִיר תִּשְׁבֹּת.” כמו כן, יש מחלוקת האם נטיעה אסורה מן התורה. שאר עבודות הקרקע, כולל תולדות אחרות של אבות המלאכה, אסורות מדרבנן. מספר מסוים של עבודות קרקע הותרו בשביעית, והן אלו הנחוצות לקיום העץ (בארמית: לאוקמי אילנא), אך לא כדי להשביח אותו (לאברויי אילנא). דוגמה: עשר נטיעות הוא כלל שלפיו מותר לחרוש מסביב לנטיעות צעירות במהלך השנה השישית גם בחודש שבו חובה לנהוג לפי הלכות שנת השמיטה. לפי הכלל מותר לחרוש בשטח שגודלו הוא בית סאה אחד ויש בו 10 נטיעות צעירות מפוזרות. לפי הגמרא מדובר בהלכה למשה מסיני. לכלל זה יש חשיבות כיוון שהנטיעות הצעירות זקוקות לטיפול מיוחד ובשדות רגילים לא חורשים שטח שלם מחשש שגם צמחים שוטים יקבלו חרישה. גידול מצע מנותק רשימת מלאכות אסורות ומותרות בפתרונות ההלכתיים השונים ראו שבת הארץ פרק א הלכה ב. ובמהדורת מכון התורה והארץ הערות 6-7. במשנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות שמיטה ויובל, פרק א', הלכה ג' מובא שהנוטע לוקה מכת מרדות. וראה בפירוש הר"ש למשנה, מסכת שביעית, פרק א', משנה א' שנטיעה דומה יותר לזריעה מאשר זמירה, ואם זמירה אסורה מהתורה כל שכן שנטיעה אסורה. מסכתות סוכה, מועד קטן ותענית
בית השלום

האם התכוונתם ל... בית השלום (אמאוס) – מנזר בלטרון בית השלום (חברון) – בניין בבעלות יהודית בחברון ארמון השלום – מקום מושבו של בית הדין הבינלאומי לצדק, בהאג. דאר א-סלאם – העיר הגדולה ביותר בטנזניה.
נביולה (קומיקס)

נביולה (באנגלית: Nebula; בעברית: ערפילית) היא דמות בדיונית של נבלת-על המופיעה בחוברות הקומיקס שומרי הגלקסיה והאוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Avengers #257 מיולי 1985, ונוצרה על ידי הכותב רוג'ר סטרן והמאייר ג'ון בוסימה. נביולה היא פיראטית חלל אכזרית ושכירת חרב, הטוענת כי סבה הוא לא אחר מאשר הטיטאן המטורף תאנוס. בתחילת דרכה עשתה שימוש בספינת החלל סקנטאורי II, ספינת החלל האישית של תאנוס שנחשב למת באותה תקופה. בניסיון לכיבוש אימפריית הסקרול הציעה נביולה לקפטן מארוול מוניקה רמבו להצטרף לצוותה, והיא הפנתה נגדה את חברי קבוצת האוונג'רס לאחר שנודע כי היא האחראית לחורבן קסאנדר, עולם הבית של חיל נובה. היא נתקלה מאוחר יותר בקבוצת האוונג'רס בניסיון כושל להשגת כוח אומניפוטנטי. כאשר תאנוס הפציע מחדש וגילה אודות מעשיה של נביולה, הוא פגע בה באופן אנוש ומנע את מותה באמצעות שימוש בכפפת האינסוף כדי להותיר אותה בחיים כגווייה גרוטסקית וחסרת בינה. כאשר תאנוס עשה שימוש בכפפת האינסוף והביס את אטרניטי, הוא התאחד עם אויבו ותודעתו עזבה את גופו. נביולה ניצלה הזדמנות זו כדי לקחת ממנו את הכפפה, ובאמצעותה ריפאה את עצמה והחליטה לנקום בטיטאן המטורף. תאנוס חבר לקבוצת גיבורי-על הנותרים בהנהגתו של אדם וורלוק וסייע במתקפה על נביולה, שדעתה הוסחה וכפפת האינסוף נלקחה ממנה בידי וורלוק והגולש הכסוף. וורלוק השתמש בכפפה לשחזור היקום לקדמותו, ונביולה הובאה למשפט צדק בטיטאן. נביולה נכלאה והוברחה בידי אחד מחברי הצוות שלה, שהביא אותה לדוקטור שהפך אותה לקיבורגית. בניסיון לשחרור חברי הצוות שלה, נביולה נאלצה להיאבק בגולש הכסוף ובג'ק הלבבות, והרגה את חברי הצוות בבריחתה. באירועי ההשמדה הצטרפה נביולה לקבוצת "החסדים" של גאמורה, ונפצעה קשה עקב מאבק ברונאן המאשים. היא נראתה לאחרונה בעימות נגד קבוצת שומרי הגלקסיה. את דמותה של נביולה בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "שומרי הגלקסיה", "שומרי הגלקסיה: חלק 2", "הנוקמים: מלחמת האינסוף" ו"הנוקמים: סוף המשחק" מגלמת השחקנית קארן גילאן, בגרסה זו, נביולה היא בתו המאומצת של תאנוס ואחותה המאומצת של גאמורה, ושתיהן אומנו על ידו כמתנקשות ולוחמות אישיות. מדיה וקבצים בנושא נביולה בוויקישיתוף דף הדמות באתר הרשמי של חברת מארוול קומיקס. דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
דודו ירדני

דודו ירדני (22 באוגוסט 1946 - 31 בדצמבר 2014) היה מפיק, יוצר ושחקן ישראלי. ירדני שירת בצבא בלהקת פיקוד המרכז. בשנת 1971 שיחק בדמותו של ג'מוס בסרט "חסמבה ונערי ההפקר", שמבוסס על ספר של יגאל מוסינזון הנושא את אותו שם. באותה השנה שיחק בדמות אנס בסרט "מלכת הכביש". בשנת 1998 שיחק ירדני בדמותו של עוזר מאמן ספורט בקומדיית המצבים "שמש". בשנת 2004 השתתף בסרט "מדינת היהודים". בשנת 2012 הפיק את העונות התשיעית והעשירית של תוכנית המציאות השירה "כוכב נולד". בשנת 1995 הפיק דודו ירדני את תוכנית האירוח "שישי שואו", תוכנית שהנחה צביקה הדר וששודרה בערוץ 2, שהייתה התוכנית הראשונה שירדני הפיק. התוכנית ירדה מהמסך לאחר חמישה פרקים, במקום אחרי 45 פרקים שהיו מתוכננים מכיוון שקיבלה אחוזי רייטינג נמוכים. בשנת 1996 הפיק ירדני את תוכנית הקומדיה "הקומדי סטור". באותה השנה, הפיק ירדני את התוכנית "משדרים חשמונאים פלוס", תוכנית פרודיה על חנוכה ששודרה בערוץ הילדים. בשנת 1997 יצר ירדני את התוכנית "איתי ורבותיי" ששודרה בערוץ הילדים. באותה השנה, הפיק ירדני לערוץ הילדים גם תוכנית קומדיה בשם 'פרה פרה'. בשנת 2002 הפיק ירדני את התוכנית "שחר" ל־HOT. שנתיים לאחר מכן, ב-1997 יצר את הסדרה "שמש". בשנת 2005 הפיק דודו ירדני את התוכנית "חשיפה" לחברת yes הטלוויזיה בלוויין. בשנת 2007 הפיק את סדרת הטלוויזיה "השיר שלנו". שנה לאחר מכן, ב-2008 יצר ירדני את הסדרה "הנפילים", ואת "הפיג'מות בקפה קר-סול" שהיא ספין אוף של הקומדיית המצבים הפיג'מות. בשנת 2009 הפיק ירדני את הסדרה דני הוליווד, ואת "המופע של דובל'ה", גם היא סדרת ספין-אוף של "הפיג'מות". בשנת 2010 הפיק ירדני את הסדרות "עושים כבוד" ו"חמש עשרה דקות". בנוסף, הוא הפיק את הסדרה "תיכון השיר שלנו", שהיא ספין-אוף של "השיר שלנו", ואת הסדרה מנדלבאום בלש פרטי, ספין-אוף נוסף של "הפיג'מות". בשנת 2011 הפיק ירדני את התוכנית "המסע המופלא של אהרוני וגידי", בה השתתפו ישראל אהרוני וגידי גוב. בשנת 2012 הפיק ירדני את 'עניין של זמן' ואת העונות התשיעית והעשירית של התוכנית "כוכב נולד", אותה גם יצר. בשנת 2013 הפיק ירדני את תוכנית הספין-אוף של "כוכב נולד" - בית ספר למוסיקה, שמיועדת לילדים צעירים. באותה השנה הפיק גם את הסדרה אופוריה. משנת 2014 הפיק ירדני את העונה התשיעית של "הפיג'מות", את העונה החמישית של השמיניה, את העונה השנייה של סברי מרנן ואת העונה השנייה של "הכוכב הבא". חלה באלצהיימר ונפטר בגיל 68. הותיר אחריו אישה, טמירה ירדני, ושני ילדים. דודו ירדני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דודו ירדני, דף שער בספרייה הלאומית דודו ירדני, בארכיון הבימה תיאטרון הבימה מציג את "הצוענים של יפו", 1972, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים דוד אברהם‏, מפיק הטלוויזיה דודו ירדני הלך אמש לעולמו, באתר וואלה, 1 בינואר 2015
קוראת' הרודף

קוראת' הרודף (באנגלית: Korath the Pursuer) הוא דמות בדיונית של נבל-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Quasar #32 ממרץ 1992, והיא נוצרה בידי הכותב מארק גרונוולד והמאייר גרג קאפולו. קוראת' הרודף הוא האלטר אגו של קוראת'-ת'אק, חבר בגזע הקרי בעל תוספים קיברנטיים אשר היה מעורב במלחמת קרי-שי'אר. אחרי מלחמת קרי-שי'אר, קוראת' התיידד עם אולטימוס, שאטראקס וסופרמור, ונשלח על ידי סופרמור לתקוף את קפטן אמריקה וקבוצת האוונג'רס. קוראת' היה עד להתנקשות בחייהם של אל-דן ודר-בן על ידי דת'בירד, כמו גם לחזרתו של האינטלקט העילאי. לצד כוח הכוכב (Starforce) של הקרי, קוראת' הוחזק בהקפאה קריוגנית על ידי הש'יאר, וכששוחרר, נאבק עם כוח הכוכב בקבוצת האוונג'רס והובס על ידי מכשפת השני ואסטרה. קוראת' נחל תבוסה כשניסה להתנקש בחייה של לילאנדרה נרמאני, ובעקבות כך חזר לאימפריית הקרי, הנשלטת על ידי הש'יאר. לצד כוח הכוכב ודת'בירד, קוראת' נאבק בקוואזר ובמקארי על הפרת המרחב האווירי של הש'יאר. לאחר מכן, אדמירל גאלן-קור והכוחות הפליליים שלו התעמתו עם קוראת' ודת'בירד, ומאוחר יותר חיל הכוכב הביס את לורד טנטלוס לצד לגיון התחתית. קוראת' התיישב בכדור הארץ, שם התאחד עם רונאן ועזר לו לחפש אחר טנא-נייל. קוראת' נעשה לאחד מנבחרי הפלנקס, ונשלח ללכוד את אדם וורלוק. לאחר קרב עם וורלוק, קוואזר ומונדרגון, קוראת' נהרג על ידי אולטרון בזעם על כך שנכשל במשימתו. דג'ימון הונסו גילם את דמותו של קוראת' הרודף בסרטי הלייב אקשן "שומרי הגלקסיה" ו"קפטן מארוול". דף הדמות באתר הרשמי של חברת מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס Captain America #399 Avengers #346 Thor #446 Avengers #347 Quasar #35 Silver Surfer: Breakout #1 Blackwulf #7-#10 Annihilation: Ronan #1 Annihilation: Conquest #1 ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרבנות הראשית לרוסיה

הרבנות הראשית לרוסיה (ברוסית: Главный раввинат России) היא מוסד רבני בשטחי הפדרציה הרוסית, המפעילה מערכת כשרות ומעניקה סיוע לקהילות היהודיות החברים בפדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה ברחבי המדינה. בראש הרבנות הראשית עומד הרב ברל לזר. משרדי הרבנות הראשית שוכנים במרכז היהודי-קהילתי במוסקבה. במסגרת מוסד הרבנות פועלת מחלקת כשרות תחת השם וועד הכשרות. וועד הכשרות של הרבנות הראשית ברוסיה, מעניק כשרות לעשרות מפעלי מזון ברחבי רוסיה, כמו גם למספר מסעדות במוסקבה. סמל הכשרות של הוועד נושא את האותיות KR, "כשרות רוסיה", כשחותמת הכשרות היא "בד"ץ אגודת הרבנים - רוסיא" הרב הראשי הצבאי של רוסיה (ברוסית: Военный Главный раввин России) הוא תפקיד שהוקם על ידי מוסד הרבנות הראשית, שמינה לכך את הרב אהרון גורביץ', שהוכר על ידי משרד ההגנה הרוסי והוענקה לו דרגת סגן-אלוף (פולקובניק). הוא מונה בדצמבר 2007 והיה לרב הראשי הצבאי הראשון ברוסיה מאז מהפכת אוקטובר 1917. תוארו הרשמי הוא הרב הראשי של שירות בתי הסוהר הפדרלי והכוחות המזוינים. בשנת 2000 בעקבות מתחים בין קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה לאיגוד הקהילות היהודיות ברוסיה בחרו האחרונים ברב ברל לזר לתפקיד רבה הראשי של רוסיה מטעמם במקביל לרב אדולף שייביץ'. אך הם אינם מוכרים כרבנים ראשיים רשמיים על ידי הממשל הרוסי. יהדות רוסיה אתר האינטרנט הרשמי של הרבנות הראשית לרוסיה (ברוסית) הרבנות הראשית לרוסיה, ברשת החברתית פייסבוק ועד הכשרות | האתר הרשמי (אורכב 14.03.2014 בארכיון Wayback Machine) (ברוסית) יצחק טסלר, המהפכה היהודית: כך הפך הרב הראשי של רוסיה ל-BFF של פוטין מהפכת הכשרות ברוסיה: גלידה חלבית למהדרין, שטורעם.נט
אריה גרוס

אריה גרוס (באנגלית: Arye Gross; נולד ב-17 במרץ 1960) הוא שחקן ובמאי יהודי-אמריקאי. נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה לשרי וג'וזף גרוס, שהיה מהנדס. גרוס למד משחק באוניברסיטת קליפורניה באירווין וב"קונסרבטוריום של החוף הדרומי", שם שהה 3 שנים. את הקריירה שלו החל גרוס בשנת 1982 כשחקן תיאטרון במשך כשלוש שנים. החל את דרכו בקולנוע ב-1984 בתפקיד משנה בסרט "המחסל 2". בשנת 1988 שיחק במותחן הפשע המצליח של רוברט טאון "טאקילה סאנרייז". בשנת 1989 שיחק בקומדיה "המומחים" של הבמאי דייב תומאס, לצד ג'ון טרבולטה וקלי פרסטון. על תפקידיו הבולטים ניתן למנות את "אדם גרין", ידידה של אלן דג'נרס בתוכנית "אלן" והפתלוג ד"ר סידני פרלמוטר בתוכנית "קאסל" לצד הופעות אורח רבות בסדרות כמו: "על טעם ועל ריח", "אביר על גלגלים", "עמוק באדמה", "חוק וסדר: מדור מיוחד" ו"חוק וסדר: כוונה פלילית". ב-1999 ביים גרוס את סרט הביכורים שלו "הנסיך והגולש" שהיה סרט קומדיה ועיבוד מודרני לסיפור "בן המלך והעני" של מארק טוויין. Miss Lonelyhearts (1983) Exterminator 2 (1984) "אחת מהחברה" (1985) "אל תקרא לי לבן" (1986) House II: The Second Story (1987) The Couch Trip (1988) טקילה סאנרייז (1988) המומחים (1989) Coupe de Ville (1990) For the Boys (1991) Boris and Natasha: The Movie (1992) A Midnight Clear (1992) Hexed (1993) וידויים: שתי פנים של רוע (1994) - סרט טלוויזיה) Two Over Easy (1994) Timelock (1996) Mother Night (1996) Tinseltown (1997) Spoiler (1998) Arthur's Quest (1999) Seven Girlfriends (1999) הנסיך והגולש (1999) - במאי Big Eden (2000) עקיצה ב-60 שניות (2000) Minority Report (2002) גנים אפורים (2009) נוסטלגיה (2018) הנובוריצ'ים (2009-2008) מדיה וקבצים בנושא אריה גרוס בוויקישיתוף אריה גרוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריה גרוס, באתר AllMovie (באנגלית) אריה גרוס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תמר גלבץ, שאריות מסדרת טלוויזיה - "טקילה סנרייז" / בימוי ותסריט: רוברט טאון, חדשות, 12 באפריל 1989 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גוג ומגוג (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מלחמת גוג ומגוג – מלחמה הצפויה להתרחש באחרית הימים, לפי מסורות שונות שמקורן בתנ"ך. גבעות גוג מגוג – רכס נמוך של גבעות אבני גיר, המשתרע דרומית מזרחית לקיימברידג' שבאנגליה גוג ומגוג (רומן) – רומן מאת מרטין בובר גוגי ומגוגי – סדרת אנימציה
הרב הראשי של בריטניה

הרב הראשי של בריטניה (באנגלית: Chief Rabbi of the United Hebrew Congregations of the Commonwealth, מילולית: הרב הראשי של הקהילות העבריות המאוחדות של חבר העמים הבריטי) הוא רבה הראשי של הממלכה המאוחדת וחבר העמים הבריטי או, במילים אחרות, רבהּ הראשי של האימפריה הבריטית. טרם גירוש יהודי אנגליה בשנת 1290, התפקיד הדומה ביותר לרב ראשי היה תפקיד "Presbyter Judaeorum" - הממונה מטעם הממשל על היהודים. במתכונתו הנוכחית חודש תפקיד הרב הראשי בשנת 1704. משרת הרב הראשי של הממלכה המאוחדת נחשבת לאחת הנחשבות בעולם הרבני הייצוגי. הרב המכהן נהנה מיחס ייחודי של שלטונות הממלכה המאוחדת, כולל השתתפות בכל הטקסים הממלכתיים. כן ניתנים לו תארים מלכותיים לפי הישגיו בתפקיד, והרב עמנואל יעקובוביץ' והרב יונתן זקס זכו בתואר "ברון". הרב הראשי הראשון בעת החדשה היה הרב שלמה הירשל. לאחר פטירתו ב-1842 החלה מערכת בחירות לתפקיד. מתוך שלושה עשר מועמדים עמדו רק ארבעה בקריטריונים הדרושים: 1. הרב ד"ר נתן מרקוס אדלר מהנובר; הרב ד"ר צבי בנימין אויערבך מדרמשטאדט; הרב שמשון רפאל הירש מאמדן; והרב צבי הירשפלד מוואלשטיין. הבחירות נערכו לאחר מספר דחיות בחורף ה'תר"ה, דצמבר 1844, והרב אדלר נבחר לתפקיד. בשנת 1965, עם התפטרותו של הרב ישראל ברודי מתפקידו, הוצע התפקיד ליעקב הרצוג. לאחר התלבטויות רבות הוא ניאות לקבל עליו את התפקיד, אולם מסיבות בריאותיות תוכניתו לא יצאה לפועל. הרב הראשי הנוכחי הוא הרב אפרים מירוויס (מאז ספטמבר 2013). ק"ק כנסת ישראל בית הדין הרבני בלונדון ועד שליחי הקהילות הרבנים הצבאיים בצבא הבריטי פרסביטר יהודי אנגליה מדיה וקבצים בנושא הרב הראשי של בריטניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרב הראשי של בריטניה הרב הראשי של בריטניה, ברשת החברתית פייסבוק הרב הראשי של בריטניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הרב הראשי של בריטניה, ברשת החברתית אינסטגרם הרב הראשי של בריטניה, סרטונים בערוץ היוטיוב הרצוג לא יכהן כרבה של בריטניה - מפאת מחלה, דבר, 8 בספטמבר 1965 יואל ביטלמן,הרב אפרים מירויס נבחר לרבה הראשי של בריטניה, באתר בחדרי חרדים, 18 בדצמבר 2012