בליח

נהר בליח (בערבית: البليخ) הוא נהר איתן ויובל של נהר פרת. מקורות הנהר הם במעיין עין אל-ערוס (عين العروس Ayn al-Arus) ליד העיר תל אבייד במחוז א-רקה בסוריה. הנהר זורם דרומה ומצטרף לפרת ליד העיר המודרנית א-רקה. הבליח הוא היובל השני בגודלו של הפרת על אדמת סוריה. הראשון הוא החבור. הוא מקור מים חשוב ובמסגרת הפיתוח של מקורות המים נבנו תעלות המובילות מים מהנהר. אורכו של הנהר 160 ק"מ, 80 ק"מ בטורקיה ו-80 ק"מ בסוריה. אגן הניקוז שלו משתרע על שטח של 4,000 קמ"ר. מקור המים העיקרי של הנהר הוא במעיין הקרסטי עין אל-ערוס. המעיין שוכן בצמוד ומדרום לגבול הסורי-טורקי. מקורות מים נוספים של הנהר הם ואדיות המנקזים מים רק בתקופות גשומות ממישור חרן שבצפון וממישורים ממערב וממזרח לעמק הנהר.  מספר קילומטר מדרום לעין אל-ערוס מצטרף אל הבליח נהר ג'ולאב (Jullab). נהר זה מתחיל במעיינות הנמצאים מצפון לאורפה שבטורקיה, אבל הופך יבש כבר בהגיעו לעיר חרן בטורקיה ובהצטרפו לבליח הוא יבש. בעיר העתיקה של חרן נמצאות בארות מים שעתה הן יבשות, וייתכן ובעבר מפלס מי התהום היה גבוה יותר. עמק נהר הבליח שימש כבר בעת בעתיקה כמקום בעל תרבות עשירה בו צמחו והתפתחו יישובים רבים. משני צדי גדות הנהר אפשר לראות תלים ותלוליות יישובים רבים, שחלקם מתוארך לתקופה הנאוליתית המאוחרת לאלף ה-6 לפנה"ס. בתקופת הברונזה, האלף השלישי לפנה"ס, שכנה בדלתה של הבליח, העיר העתיקה תותול (היום ליד העיר המודרנית א-רקה). אתר חשוב נוסף בצפון בצמוד לבליח הוא תל חוארה (Tell Chuera), שהייתה עיר גדולה בסוף האלף השלישי לפנה"ס. לאורך 1000 שנים של האלף השלישי, באזור זה היו מאבקי שליטה בין שבטים נוודים כגון בני ימין ובין אוכלוסיות שהתיישבו ביישובים מאורגנים. עיר חשובה נוספת בעמק הנהר היא חרן שהייתה עיר חשובה באלף השני והראשון לפנה"ס. על פי המקרא, עיר זאת הייתה העיר אליה הגיע תרח אבי אברהם אבינו. בתחילת האלף השני לפנה"ס בתקופת אשור הקדומה, התקיים סחר בין אשור עם המושבות האשוריות באנטוליה. הנתיב הדרומי של הסחר עבר דרך עמק נהר הבליח. בתקופה הקלאסית בין המאה ה-2 לפנה"ס למאה ה-3 לספירה, שכנה באזור ממלכת אוסרואנה, שבירתה הייתה אדסה (Edessa). לאחר הכיבוש המוסלמי במאה ה-7 לספירה, נקרא האזור על שם השבט הערבי דיאר מודר (Diyar Mudar), כלומר ארץ מודר. בשנת 762 בנה הח'ליפה אל-מנסור עיר לחיל המצב שלו בשפך הבליח לפרת. עיר זאת נקראה אר-רפיקה (Ar-Rafiqa), שהתמזגה עם העיר ההלניסטית קלינקוס וביחד הפכו עם הזמן לעיר א-רקה. במאה ה-19 סיירו נוסעים אירופאים בעמק הנהר, הם ציינו שראו שרידים של אתרים ארכאולוגים. המחקר הראשון של האזור נעשה על ידי הארכאולוג הבריטי מקס מלוואן. הוא הגיע ב-1938 לאזור ובילה 6 שבועות במקום, בחוקרו חמישה אתרים ארכאולוגים מהאלף השביעי ועד השני לפנה"ס. ב-1969 הגיעה לאזור משלחת צרפתית שחפרה באזור. חפירות נוספות התקיימו בין השנים 1986-1981, על ידי משלחת של אוניברסיטת אמסטרדם באתר תל חמאם אל טורקמן. אתר זה נחפר בהמשך על ידי משלחת של אוניברסיטת ליידן ההולנדית, בין השנים 2001-1988. באתר זה נמצאו ממצאים בחפירה סטרטיגרפית מסודרת, שמאפשרת לנתח את היסטוריית ההתיישבות בעמק נהר הבליח. חפירות מאוחרות יותר אפשרו את המשך ההבנה של ההתיישבות בעמק הנהר. אחד התלים העתיקים הוא תל סבי אבייד, שנחפר על ידי משלחת גרמנית בניהולו של הארכאולוגי פיטר אקרמנס (Peter Akkermans) עד שנת 2011. האתר הארכאולוגי גבקליטפה בטורקיה שוכן על גבעות בצפון המשקיפות על מישור חרן, המזין את נהר הבליח. תל אסוואד (Tell Aswad) (אנ') תותול (תל ביה) תל בלברה (Tell Balabra) תל חוארה (Tell Chuera) (אנ') תל חמאם א-טורקמן (Tell Hammam et-Turkman) תל ג'ידל (Tell Jidle) תל סבי אבייד - אתר זה נשדד ב-2014. תל סחלאן (Tell Sahlan) תל א-סאמאן (Tell as-Saman) תל זיידאן ליד א-רקה. מדיה וקבצים בנושא בליח בוויקישיתוף The Archaeological Landscape of the Balikh Valley, Syria. Oriental Institute, University of Chicago ארנון סופר, המאבק על המים במזרח התיכון, הוצאת עם עובד, 2006, עמ' 92 יצחק מייטלס, לחפור את התנ"ך : על מחקר וארכאולוגיה, הוצאת ירושלים, 2008, עמ' 60 Archaeological Storehouses Looted in Syria, ב-12 במרץ 2014