Dirty Mind

Dirty Mind (בסלנג עברית: ראש כחול) הוא אלבום האולפן השלישי של המוזיקאי האמריקאי פרינס. הוא יצא לאור ב־8 באוקטובר 1980 על ידי "וורנר ברדרס רקורדס". פרינס הלחין, הפיק ועיבד את האלבום באולפן הביתי שלו במיניאפוליס, מינסוטה בחודשים מאי–יוני 1980. מבקרי מוזיקה ראו ב־"Dirty Mind" את אלבומו הגדול הראשון של פרינס – אלבום יצירתי ונועז. מילות השירים עסקו בארוטיקה באופן קיצוני, ישיר ואף פרובוקטיבי (פרינס התייחס לכך: "לא הייתי במתכוון פרובוקטיבי, הייתי במתכוון אני"). האלבום דורג במקום ה־326 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של רולינג סטון שהתפרסמה ב־2020, ירידה מהמקום ה־206 שדורג בו ברשימה של 2012. בריאיון שנערך עמו כמה חודשים לפני תחילת ההקלטות לאלבומו השני, ‏Prince, אמר פרינס בן ה־20: אנשים באופן קבוע קוראים לי 'ביישן' ודברים כאלה. אני לא מרגיש ביישן, אבל כנראה שלפעמים אני נראה ככה לאנשים. איך שלא יהיה, אני לא רוצה להיראות ביישן לקהל. אז אני עובד על זה. — ריאיון ל־‏"The Minneapolis Star", ‏5 בינואר 1979 ב־"Dirty Mind" עשה פרינס כל מאמץ אפשרי להוכיח שאכן אינו ביישן, עם פרסום האלבום, שלא היה בוטה כמוהו מבחינה מינית עד אז – אלבום שפתח את הפתח לאלבומים רבים באותו קו. במהלך אביב 1980 הצטרפו פרינס וחברי להקת הליווי שלו דז דיקרסון (אנ'), אנדרה סימון (אנ'), המתופף בובי ז. (אנ') והקלידנים דוקטור פינק (אנ') וגייל צ'פמן לריק ג'יימס (אנ'), מתחרה של פרינס, כמופע החימום שלו במשך תשעה שבועות של סיבוב ההופעות שלו. לאחר תום סיבוב ההופעות של ג'יימס חזר פרינס למינסוטה, שכר בית בוייזאטה (אנ'), והקים אולפן הקלטות 16-track (אנ') בסיסי, במימון חברת התקליטים שלו. אף שהבית היה צפוף, פרינס היה מרוצה: ”אף אחד לא ידע מה הולך, ואני נבלעתי שם לחלוטין. זה באמת הרגיש כמו אני לשם שינוי”, אמר לרולינג סטון. חברי להקת הליווי תרמו לאלבום. דוקטור פינק כתב את ריף הקלידים סביבו נבנה שיר הנושא. הוא אף הפיק את השיר. צליל האלבום הוא צליל דמו גולמי נוקשה, מנוגד באופן בולט לצליל המלוטש של שני אלבומיו הקודמים. ‏"Dirty Mind" הגיע למקום ה־45 במצעד בילבורד 200 ולמקום השביעי במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ. ב־20 ביוני 1984 הוכתר האלבום כאלבום זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). בעקבות מותו של פרינס ב־2016 נכנס האלבום מחדש למצעד בילבורד 200 וכן נכנס לראשונה למצעדים בהממלכה המאוחדת, צרפת ושווייץ. הסינגל הראשון, "Uptown", הגיע למקום ה־101 במצעד Bubbling Under Hot 100 Singles (אנ') ולמקום החמישי במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ. הסינגל השני, "Dirty Mind", הגיע למקום ה־65 במצעד שירי ה-R&B/היפ הופ. כמו כן, ‏"Uptown" ,‏"Dirty Mind" ו־‏"Head" יצאו ביחד והגיעו למקום החמישי במצעד שירי הדאנס קלאב. "Head" נכלל בסרט "כמו אוויר לנשימה" (אנ'). סטיבן תומאס ארלוויין, מבקר AllMusic, כתב: ‏"Dirty Mind" הוא סגסוגת מרשימה וחצופה של פאנק, גל חדש, R&B ופופ, מתודלקת בסקס תאוותני וצוהל יחד עם התשוקה להמם. כשמוזיקאי פופ אחרים רמזו על מין בכפלי משמעויות גסים, פרינס לא השאיר שום דבר לדמיון – לפני יציאת האלבום לאור, אף אלבום רוק או פאנק אחר מעולם לא היה בוטה מבחינה מינית כמו ‏"Dirty Mind", על המעשיות הצוהלות שלו על מין אוראלי, שלישיות ואפילו גילוי עריות. ללא ספק, הוא פתח את הדלת לאינספור אלבומים בוטים מבחינה מינית, אבל לצמצם את ההשפעה שלו לניבולי פה בלבד זה מקטין מדי – המוזיקה של ‏"Dirty Mind" מהממת כמו הלשון הגרפית שלו, מכופפת סגנונות ושוברת חוקים תוך ייחוס חשיבות מעטה בלבד לסוגות מסודרות. כשהוא מבוסס על מפעם מוכוון רוק קשה יותר מבעבר, פרינס מנסה הכל... זהו אלבום בעל חזון, עוצר נשימה והמיזוג שהוא עשה בין סינתיסייזרים, קצבי רוק ופאנק הִתווה את הדרך להרבה ממוזיקת הנשמה והפאנק האורבניים של שנות ה־80 המוקדמות. דייוויד בראון, מבקר אנטרטיינמנט ויקלי, כתב: ההפקה והכתיבה הנוקבים בקריירה המוקדמת שלו (‏"When You Were Mine", ‏"Dirty Mind"), מאובזרים במילים מוגזמות (‏"Sister", ‏"Head") – מלאכת מחשבת של זימה ותשוקה. סימון פרייס, מבקר הגרדיאן, כתב: כשהוא משלב את הרגישות המינימליסטית החדה של הגל החדש באג'נדת הסקס־פאנק שלו עצמו, זהו האלבום בו פרינס באמת מצא את הכיוון שלו. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי פרינס (למעט היכן שמצוין אחרת).  פרינס – כל תפקידי הזִמרה והביצועים הכליים, למעט הבאים: ליסה קולמן (אנ') – זמרת רקע ב־"Head". דוקטור פינק (אנ') – סינתיסייזר ב־"Dirty Mind" (כתב את ריף הקלידים סביבו בנוי השיר) וב־"Head". לאחר מותו של פרינס צעד האלבום מחדש מידע על האלבום Dirty Mind באתר MusicBrainz מידע על האלבום Dirty Mind באתר AllMusic האלבום Dirty Mind באתר Discogs האלבום Dirty Mind באתר ספוטיפיי כדוגמה לפרובוקציה ניתן להביא את השיר "Sister" (בעברית: "אחות"), המתאר כביכול גילוי עריות בין פרינס לאחותו הגדולה ממנו ב־16 שנים. יש לציין שלפרינס הייתה אחות למחצה שהייתה מבוגרת ממנו ב־16 שנים (אם כי הייתה נשואה באותה תקופה. יש הרואים בשיר פרובוקציה, אחת מרבות הזרועות באלבום). סטיבן תומאס ארלוויין, ביקורת ‏"AllMusic", באתר AllMusic, בדיקה אחרונה 12 בספטמבר 2020 פר נילסן, Dance Music Sex Romance: Prince: The First Decade, SAF Publishing Ltd, 2004, עמ' 87, ISBN 978-0-946719-64-8 קית' האריס, ביקורות מגזין "בלנדר" לאלבומי פרינס: ‏Dirty Mind, באתר ארכיון האינטרנט (מקור: בלנדר(אנ')), בדיקה אחרונה 8 בספטמבר 2020 ג'וש דרימר, פרינס – מסביב לעולם ביום, באתר סטיילוס (אנ'), ‏30 בנובמבר 2004, בדיקה אחרונה 8 בספטמבר 2020 יצאתי מהסוויטה של פרינס בשכונת מייפר בהרגשה של עכבר שנטרף על ידי חתול שטני במיוחד, באתר האובזרבר, ‏24 באפריל 2016, בדיקה אחרונה 8 בספטמבר 2020 המקום ה־326 ברשימת 500 האלבומים הגדולים (2020), באתר רולינג סטון, בדיקה אחרונה 19 באוקטובר 2020 זכרונות מגאון: 40 שנים ל־‏"Dirty Mind" של פרינס, ביקורת רטרוספקטיבית, באתר thequietus.com, ‏18 באוקטובר 2010, בדיקה אחרונה 8 בספטמבר 2020 האם פרינס באמת שכב עם אחותו, באתר diffuser.fm, בדיקה אחרונה 13 בספטמבר 2020 שיר גילוי העריות של פרינס עם אחותו, באתר inquisitr.com, ‏4 במאי 2016, בדיקה אחרונה 13 בספטמבר 2020 מקום 206 בדירוג "500 האלבומים הגדולים" של 2012, באתר רולינג סטון, בדיקה אחרונה 27 באוקטובר 2020 מיכלאנג'לו מאטיס, "I'm Going to Personify Sex in Every Way": Prince's Defining 'Dirty Mind' Album, באתר בילבורד, ‏28 באפריל 2016, בדיקה אחרונה 12 בספטמבר 2020 היסטוריית פרינס בבילבורד 200, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־21 בנובמבר 2021 היסטוריית פרינס במצעד R&B של הבילבורד, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־21 בנובמבר 2021 אלבום זהב, באתר איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, בדיקה אחרונה 12 בספטמבר 2020 היסטוריית פרינס במצעד רית'ם אנד בלוז\היפ הופ, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה 13 בספטמבר 2020 היסטוריית פרינס במצעד הדאנס קלאב, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה 13 בספטמבר 2020 קית' האריס, ביקורת "בלנדר", באתר ארכיון האינטרנט (מקור: blender.com), בדיקה אחרונה 12 בספטמבר 2020 מרטין קלר, ביקורת שיקגו סאן־טיימס, באתר ארכיון האינטרנט, ‏4 באפריל 1993, בדיקה אחרונה 12 בספטמבר 2020 רוברט קריסטיגאו, Christgau's Record Guide: Rock Albums of the Seventies, Pantheon Books, ISBN 0-679-73015-X,1990, בדיקה אחרונה 12 בספטמבר 2020 דייוויד בראון, ביקורת "אנטרטיינמנט ויקלי", באתר אנטרטיינמנט ויקלי, #32, ISSN 1049-0434, ‏21 בספטמבר 1990, בדיקה אחרונה 12 בספטמבר 2020 סימון פרייס, ביקורת "הגרדיאן" לאלבומי פרינס, באתר הגרדיאן, ‏22 באפריל 2016, בדיקה אחרונה 12 בספטמבר 2020 בארי וולטאס, ביקורת "פיצ'פורק", באתר פיצ'פורק, ‏29 באפריל 2016, בדיקה אחרונה 12 בספטמבר 2020 ביקורת "רולינג סטון", באתר רולינג סטון, ‏19 בפברואר 1981, בדיקה אחרונה 12 בספטמבר 2020 דייוויד הוארד ונתן ברקט (ביקורת: מאתוס מיכלאנג'לו), The New Rolling Stone Album Guide, מהדורה רביעית מעודכנת, סיימון ושוסטר, 2004, עמ' 654-7, ISBN 978-0-7432-0169-8, בדיקה אחרונה 22 בפברואר 2021 אריק ויסברד, קרייג מרקס, Spin Alternative Record Guide, Vintage Books, ISBN 0-679-75574-8 ביקורת "הניו יורק טיימס", באתר הניו יורק טיימס, ‏28 במרץ 1981, בדיקה אחרונה 8 בספטמבר 2020 המצעד הצרפתי, באתר lescharts.com, בדיקה אחרונה 13 בספטמבר 2020 המצעד השווייצרי, באתר swisscharts.com, בדיקה אחרונה 13 בספטמבר 2020 המצעד הבריטי ‏29 באפריל 2016–‏5 במאי 2016, באתר חברת המצעדים הרשמית, בדיקה אחרונה 13 בספטמבר 2020 מצעד בילבורד 200 ה־14 במאי 2016, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־21 בנובמבר 2021