laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרגו

פּרֶגוֹ (אנגלית: Prego) הוא סרט קומדיה קצר משנת 2015 שבויים והופק על ידי הבמאי הישראלי אמריקאי אשר מורגן, עם העזרה של כותב סיינפלד אנדי כהן. הסרט עלה לאינטרנט ב-21 בדצמבר 2015, לאחר 9 חודשים בפסטיבלים ומככבים בו קייטי וינסנט וטאסו מירקוליס. הסרט זכה להכרה לאומית וקיבל ביקורות חיוביות, במקביל למעל 700,000 צפיות ביוטיוב. פרגו מציע נקודת מבט קומית על הריונות לא מתוכננים, הוא מספר את הסיפור של אמילי (קייטי ווינסנט) - נערה צעירה שמספרת לנער שאיתו שכבה שהיא בהריון. המצב מחמיר כשהיא מתחילה להבין שהאבא (טאסו מירקוליס) הוא לא בן זוג מתאים. הסרט זכה בפרס ה"קומדיה הטובה ביותר" בפסטיבל מנהטן ב-2015, בפסטיבל הקולנוע בניו יורק וב-12 פסטיבלים ברחבי ארצות הברית. "פרגו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פרגו", באתר AllMovie (באנגלית) "פרגו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרגו, סרטון באתר יוטיוב ביקורת מאת סקרין פליקס ריאיון עם אשר מורגן ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי פיג'י–צרפת

יחסי פיג'י–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין הרפובליקה של איי פיג'י לבין הרפובליקה הצרפתית. צרפת מיוצגת בפיג'י באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בסובה. לפיג'י אין ייצוג בצרפת בשום דרג שהוא. נכון ל-2017 היחסים בין שתי המדינות מתוחים עקב גינויה של צרפת את ההפיכה הצבאית שבוצעה בפיג'י. בעבר, היחסים עסקו בעיקר בשיתוף פעולה צבאי-ימי בין שתי המדינות ובסיוע הומניטרי צרפתי. שיתוף הפעולה הצבאי הופסק בידי צרפת עקב ההפיכה. צרפת מקדמת ומעודדת את לימוד התרבות הצרפתית והשפה הצרפתית בבתי ספר ובאוניברסיטאות בפיג'י.  בשנת 1983 חתמו שתי המדינות על הסכם שקבע את הגבול הימי בין פיג'י לבין הטריטוריות הצרפתיות ואליס ופוטונה וקלדוניה החדשה. בשנים 2000 ו-2006 גינתה צרפת את ההפיכות הצבאיות בפיג'י. בשנת 2004 הייתה צרפת המדינה הזרה הראשונה שהציעה סיוע הומניטרי לפיג'י לאחר הסופות הקשות בה. היא שלחה מטוסים מוואליס, מפוטונה ומנומאה, קלדוניה החדשה אל הים כדי לאתר דייגים נעדרים. הסיוע הצרפתי בפיג'י כלל עזרה כלכלית לעניים ולאזרחים המתגוררים באזורים מבודדים. "France condemns Fiji coup, Advises Against Travel There," AFP (אנ'). "Fiji mops up after deadly storms". BBC News. 2004-04-11. נבדק ב-2010-05-02.
אליפות ברזיל בכדורגל 1976

אליפות ברזיל בכדורגל 1976 הייתה הפעם ה-20 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. המשחקים החלו ב-29 באוגוסט 1976 והסתיימו ב-12 בדצמבר 1976. בתחרות השתתפו 54 קבוצות. התחרות נערכה במספר שלבים: הקבוצות חולקו ל-6 בתים תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ בין קבוצות הבית. בשלב השני הוקמו 6 בתים. בית א'-ד' כללו 6 קבוצות (3 קבוצות מכל בית של השלב הראשון).קבוצות של בתים אלו ערכו משחקים בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. 3 קבוצות מכל בית העפילו לשלב השלישי. בנוסף לכך הוקמו 6 בתים נוספים. בבתים אלו קבוצות ערכו עם הקבוצות של אותו בית משחק בודד. הקבוצה המנצחת של הבית העפילה לשלב השלישי. השלב השלישי 18 קבוצות הולקו ל-2 בתים. המשחקים נערכו בשיטת משחק בודד בין הקבוצות. בשלב הרביע השתתפו 4 קבוצות. המשחקים נערכו בשיטת נוקאוט במהלך שלבי האליפות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וניצחון הושג בהפרש של שני שערים או יותר, לקבוצה המנצחת הוענקה נקודה נוספת. אינטרנסיונל זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השנייה בתולדות המועדון והשנייה ברציפות. סאו פאולו - 8 ריו דה ז'ניירו - 7 מינאס ז'ראיס - 4 פרנמבוקו - 3 ריו גראנדה דו סול - 3 פרנה - 3 באהיה - 3 סיארה - 2 פארה - 2 אמזונאס - 2 אלגואס - 2 ריו גראנדה דו נורטה - 2 אספיריטו סאנטו - 2 גויאס - 2 מאטו גרוסו דו סול - 2 סנטה קטרינה - 2 פאראיבה - 2 פיאאוי - 1 סרז'יפה - 1 מרניאו - 1 משתתפי משחק הגמר העפילו לגביע ליברטדורס דריו, שחקנה של אינטרנסיונל כבש 16 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות. אליאס פיגרואה (צ'ילה צ'ילה), שחקנה של אינטרנסיונל זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה. נתונים מאתר rsssf נתונים מאתר futpedia
יחסי אנדורה–צרפת

יחסי אנדורה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין הרפובליקה הצרפתית. המגעים הראשונים בין האימפריה הפרנקית לאנדורה היו במאה ה-11 לספירה. ב-1278 נחתם בין אנדורה לצרפת ה-pareage שנתן לרוזן פווה (בעבר ישות בדרום צרפת) להיות נסיך שותף באנדורה., עם הזמן, תואר רוזן פווה עבר לשליט צרפת, ואיתו תואר הנסיך השותף של אנדורה. לכן, שתי המדינות תמיד חולקות את אותו ראש מדינה; אותו אדם (כיום עמנואל מקרון) מחזיק במשרות: נשיא צרפת ונסיך שותף של אנדורה. מעל רבע מהסחר הבינלאומי השנתי של אנדורה מתבצע עם צרפת בשנת 2000, אנדורה ייצאה לצרפת סחורה בשווי 11.9 מיליון דולר אמריקאי, לעומת שוויו של הייבוא האנדורי מצרפת 269.7 מיליון דולר. צרפת אחראית לחלק גדול מחיי היומיום באנדורה. הדואר, האינטרנט, הטלוויזיה והרדיו באנדורה הם צרפתים. בוגרי תיכון אנדורים רבים נוסעים לצרפת ללימודים על-תיכוניים, ישנם בתי ספר צרפתיים מסובסדים על ידי צרפת באנדורה. צרפת משמשת מקור לחלק גדול מהתמ"ג האנדורי, המבוסס על תיירות, בכך שרוב התיירים מגיעים לאנדורה מצרפת. אנדורה מיוצגת בצרפת באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה. צרפת מיוצגת באנדורה באמצעות שגרירות באנדורה לה ולה, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אנדורה–צרפת בוויקישיתוף "Foreign Trade - Andorra". NationsEncyclopedia. 2009. נבדק ב-2009-07-06. "Andorra". Gale Group. 2009. נבדק ב-2009-07-06. Embassy of France in Andorra Andorran Ministry of Foreign Affairs: France
מאיר יונה (רב)

הרב מאיר יונה (ה'תרע"ח - כ"ב אדר ב' ה'תדש"מ, 26 במרץ 1984), היה הרב הראשי הספרדי הראשון של עיירת הפיתוח מגדל העמק. אביו, הרב מוסה יונה, היה מוהל ובנו של הרב זכריה יונה. הסב נולד בשנת ה'תר"ל לערך באלכסנדריה שבמצרים להורים ילידי תימן, ובגיל ארבע עלה לארץ ישראל וגר בירושלים. בשנת ה'תרנ"ו לערך, בגיל 26, עבר לג'רבה שבתוניסיה, שם נשא את ורידה, בתו של רב משה עידאן, אחד מגדולי המקובלים באי. בהמשך חייו הפך הרב זכריה למקובל גדול בעצמו, וגם היה סופר סת"ם שכתב 98 ספרי תורה מלבד תפילין ומזוזות. מאיר יונה נולד בג'רבא, ובצעירותו למד אצל רבני העיר, הרבנים מקיקץ דידי, מקיקץ שלי, חיים חורי, ורחמים חי חויתה הכהן, בשעות הערב למד אצל הרב אוזיפה הכהן. בגיל 19 עבר מג'רבא לגאבס, ובגיל 21 התחתן עם מישה חדאד. בגאבס עסק ברבנות ובהוראה ולימד תורה לתלמידים. כן שימש ברבנות בעיירה 'דוז' הסמוכה, ועסק גם בשחיטה. בגיל 26 חזר לג'רבא כדי להתארגן לעלייה לארץ ישראל, ואחרי חצי שנה יצא לדרכו. הוא הגיע לעיר מרסיי שבצרפת וכיהן שם ברבנות באופן לא רשמי. אנשי המקום רצו שיישאר עימם, אך כעבור שנים מספר הוא המשיך בדרכו, ובשנת ה'תש"י הגיע עם משפחתו לישראל. הוא השתכן במעברות בפרדס חנה וסבל מעוני וקשיי קליטה, עסק בתלמודו ובין היתר גם לימד את ילדי המעברות תורה. בהמשך שימש כרב של 'רמת ישי - בית שערים' מספר שנים, והיה ממניחי היסוד ואבן הפינה להקמת היישוב מגדל העמק, והמפעלים שקמו בו בראשיתו. עם יסוד היישוב עבר להתגורר בו. ומונה על ידי הראשון לציון הרב בן ציון חי עוזיאל לרב המקומי (בכתב המינוי כונה היישוב 'מוג'דיל' כשמו בערבית), ומאז כיהן כרב המקום כ-31 שנים, מתוכן 26 שנים כראש המועצה הדתית בהתנדבות. הוא הקים ביישוב את התשתית הדתית, וסירב לעזוב אותו גם כשהוצע לו לכהן ברבנות בערים פתח תקווה, ואשקלון. בשנותיו האחרונות סבל ממחלה, עד שנפטר בגיל 66, בכ"ב אדר ב' ה'תשמ"ד. בשנותיו האחרונות מילא את מקומו הרב אברהם מנחם, שמכהן אחריו כרב העיר. מי ומי - על הגדה של פסח, ה'תשמ"ד. בית מאיר - שו"ת, חידושי ש"ס ודרשות, ה'תשמ"ו, נדפס על ידי בניו אברהם ומשה. מאיר יונה, באתר "החכם היומי" נפטרה בב' סיון ה'תשס"ו (29 במאי 2006) שלום פרוינד, נר הצפון: ריאיון עם הרב אברהם מנחם ממגדל העמק, באתר הידברות/יום ליום, ‏ט"ז חשון התשע"ז | 17.11.16
דאייה (זמרת)

גרייס מרטין תאנדון (באנגלית: Grace Martine Tandon; נולדה ב-24 באוקטובר 1998), הידועה תחת שם הבמה דאייה (Daya), היא זמרת-יוצרת אמריקאית. דאייה נולדה בפיטסבורג שבפנסילבניה. סבה מצד אביה הוא הודי אמריקאי, שהיגר מפונג'אב, הודו הבריטית, לארצות הברית. שם הבמה שלה דאייה היא מילה בסנסקריט שמשמעה "חמלה" או "חסד". בבית הספר היסודי היא למדה בסן ברנרד, ואת לימודיה התיכוניים סיימה ביוני 2016. בגיל 3, דאייה החל ללמוד לנגן בפסנתר ובהמשך היא גם למדה לנגן בגיטרה, סקסופון וחליל צד. בגיל אחת-עשרה, דאייה החלה ללמוד בקונסרבטוריון למוזיקה בניהולה של כריסטינה צ'ירומבולו בפיטסבורג. שם היא פגשה את כותב השירים והמפיק ג 'ינו רלטה. השניים עבדו עם דאייה ובסופו של דבר הציעו לה לעבור ללוס אנג'לס בפברואר 2015 כדי להתחיל לעבוד על מוזיקה משלה. באוקטובר 2018, יצאה דאייה מהארון כביסקסואלית. זמן קצר לאחר מכן, היא התחילה לצאת עם הצלמת קלייד מונרו. דאייה עברה ללוס אנג'לס יחד עם הוריה על מנת לכתוב שירים ואף הקליטה את השיר "Hide Away" שלימים הפך להיות הסינגל הראשון שלה. הוא יצא כסינגל ב-22 באפריל 2015 וזכה לאהדה מצדם של בלוגרים מפורסמים כגון טיילר אוקלי ופרז הילטון. לאחר החשיפה של השיר שוחרר מיני אלבום שנקרא DAYA שכלל שישה שירים, ביניהם "Hide Away", ב-4 בספטמבר 2015. האלבום הגיע למקום ה-161 במצעד הבילבורד. בפברואר 2016, הופיעה בשיר של ההרכב הצ'יינסמוקרס אשר נקרא "Don't Let Me Down", אשר בסופו של דבר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד. ב-6 בדצמבר 2016, כי השיר מועמד לפרס גראמי. ב-12 בפברואר 2017 השיר זכה בפרס גראמי על שיר הדאנס הטוב ביותר. לאחר מכן הסינגל השני שיצא מאלבומה היה "Sit Still, Look Pretty" אשר הגיע למקום ה-28. ב-15 בנובמבר 2016, דאייה הוציאה את השיר "Words", בתור הסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלה שנקרא "Sit Still, Look Pretty". ב-3 במרץ 2017, התארחה בסינגל "Feel Good" של גריפין ואילניום. ב-11 באוקטובר 2017 יצא הסיגנל "New" דרך חברת אינטרסקופ רקורדס. 2016: Sit Still, Look Pretty 2015: Daya 2021: The Difference 2022: In Between Dreams מדיה וקבצים בנושא דאייה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דאייה דאייה, ברשת החברתית פייסבוק דאייה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דאייה, ברשת החברתית אינסטגרם דאייה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דאייה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) דאייה, באתר ספוטיפיי דאייה, באתר Last.fm (באנגלית) דאייה, באתר AllMusic (באנגלית) דאייה, באתר MusicBrainz (באנגלית) דאייה, באתר דיזר דאייה, באתר Discogs (באנגלית) דאייה, באתר Songkick (באנגלית) דאייה, באתר Genius דאייה, באתר בילבורד (באנגלית)
קומפלקס הפארקים הלאומיים W-ארלי-פנג'ארי

קומפלקס הפארקים הלאומיים W-ארלי-פנג'ארי, או קומפלקס WAP (באנגלית: WAP Complex) הוא שמו של קומפלקס פארקים לאומיים ואזורים מוגנים בשטחי המדינות בורקינה פאסו, בנין וניז'ר במערב אפריקה, המשתרע על שטח של כ-31,000 קילומטרים רבועים (כשטחה של בלגיה). חלקו הניז'רי של הפארק הלאומי W הוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-1996. ב-2017 ההכרזה הורחבה גם לפארק הלאומי ארלי בבורקינה פאסו והפארק הלאומי פנג'ארי בבנין, כך שהאתר כולל מאז את כל המכלול. עולם החי כולל תת-מין נדיר של האריה - אריה סנגלי; פיל סוואנה אפריקני, נמר, היפופוטם, תאו אפריקני, חזיר יבלות מצוי, אנטילופת סוס קצרת-קרן, בובאל מערבי, זאב טלוא וברדלס.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא קומפלקס הפארקים הלאומיים W-ארלי-פנג'ארי בוויקישיתוף פרויקט קומפלקס הפארקים W-ארלי-פנג'ארי באתר הלשכה האינטר-אפריקאית למשאבי בעלי חיים של האיחוד האפריקאי (באנגלית). קומפלקס W-ארלי-פנג'ארי באתר אונסק"ו (באנגלית). קומפלקס W-ארלי-פנג'ארי באתר אונסק"ו (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא אתרי מורשת עולמית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרל האזנפפלוג

קרל האזנפפלוג (בגרמנית: Carl Hasenpflug; 23 בספטמבר 1802 – 13 באפריל 1858) היה צייר גרמני שהתמחה בציורי נוף ואדריכלות. האזנפפלוג, יליד ברלין, התמחה בצעירותו כסנדלר אצל אביו, ואחר כך אצל הצייר קרל גרופיוס. ב-1822 קנה לעצמו מוניטין של צייר אדריכלות, ובעיקר של כנסיות. בין הכנסיות שצייר נמנים כנסיית המשמר בפוטסדאם, קתדרלת מגדבורג, קתדרלת הלברשטאדט, קתדרלת קלן וקתדרלת ארפורט. בנוסף צייר סדרה של כנסיות הרוסות תחת מעטה שלג בציורים ששילבו תצפיות על חורבות נטושות בתוספת פנטזיה, בסדרה זו מטרתו הייתה להעביר אווירה על פגיעותם ושברירותם של המבנים העתיקים מימי הביניים. האזנפפלוג מת בהלברשטאדט ב-1858. כנסיית המשמר בפוטסדאם קתדרלת קלן עיירה של ימי הביניים הריסות בשלג מדיה וקבצים בנושא קרל האזנפפלוג בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות ברזיל בכדורגל 1977

אליפות ברזיל בכדורגל 1977 הייתה הפעם ה-21 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. המשחקים החלו ב-15 באוקטובר 1977 והסתיימו ב-5 במרץ 1978. בתחרות השתתפו 62 קבוצות. התחרות נערכה במספר שלבים: הקבוצות חולקו ל-6 בתים תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ בין קבוצות הבית. בשלב השני הוקמו 6 בתים. בית א'-ג' כללו 6 קבוצות (5 קבוצות מכל בית של השלב הראשון).קבוצות של בתים אלו ערכו משחקים בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. 3 קבוצות מכל בית העפילו לשלב השלישי. בנוסף לכך הוקמו 6 בתים נוספים. בבתים אלו קבוצות ערכו עם הקבוצות של אותו בית משחק בודד. הקבוצה המנצחת של הבית העפילה לשלב השלישי. השלב השלישי 24 קבוצות הולקו ל-4 בתים. המשחקים נערכו בשיטת משחק בודד בין הקבוצות. בשלב הרביע השתתפו 4 קבוצות. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ בחצי הגמר ומשחק הגמר בודד. במהלך שלבי האליפות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. אם ניצחון הושג בהפרש של שני שערים או יותר, לקבוצה המנצחת הוענקה נקודה נוספת. אתלטיקו מיניירו הגיע למשחק הגמר ללא הפסד באף משחק במהלך העונה. למרות זאת, היא לא הצליחה לנצח במשחק האחרון והחשוב של העונה והפסידה לסאו פאולו בבעיטות עונשין. לסאו פאולו זו הייתה הזכייה הראשונה בתולדות המועדון. סאו פאולו - 9 ריו דה ז'ניירו - 8 מינאס ז'ראיס - 4 ריו גראנדה דו סול - 4 פרנה - 4 פרנמבוקו - 3 באהיה - 3 גויאס - 3 סיארה - 2 פארה - 2 אמזונאס - 2 אלגואס - 2 ריו גראנדה דו נורטה - 2 אספיריטו סאנטו - 2 מאטו גרוסו דו סול - 2 סנטה קטרינה - 2 פאראיבה - 2 פיאאוי - 2 סרז'יפה - 2 מרניאו - 1 המחוז הפדרלי של ברזיל - 1 משתתפי משחק הגמר העפילו לגביע ליברטדורס ריינלדו, שחקנה של אתלטיקו מיניירו כבש 28 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות. טוניניו סרזה, שחקנה של אתלטיקו מיניירו זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה. נתונים מאתר rsssf נתונים מאתר futpedia
יחסי בולגריה–גרמניה

יחסי בולגריה–גרמניה הם יחסי החוץ המתקיימים בין בולגריה לגרמניה. לבולגריה יש שגרירות בברלין, קונסוליה כללית במינכן ומשרד בבון. לגרמניה יש שגרירות בסופיה. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו. בתחילת מלחמת העולם הראשונה, נותרה ממלכת בולגריה נייטרלית. עם זאת, בהדרגה החלו גם מעצמות המרכז בהנהגת הקיסרות הגרמנית וגם מדינות ההסכמה בהנהגת בריטניה וצרפת להבין את היתרונות שבולגריה עשויה לספק. הגרמנים ידעו שהם זקוקים לעזרתה של בולגריה כדי להביס את ממלכת סרביה ובכך לפתוח קווי אספקה מגרמניה לאימפריה העות'מאנית ולחזק את החזית המזרחית נגד רוסיה. בולגריה ניהלה משא ומתן הן עם הגרמנים והאוסטרו-הונגרים, והן עם הבריטים והצרפתים, אשר התנאים שהציעו היו נדיבים פחות. ב-1915 חתמה בולגריה על האמנה הבולגרית-גרמנית, אשר צרפה את בולגריה למעצמות המרכז. חיילים בולגרים לחמו לצד הגרמנים בחזית המקדונית, אולם ב-1918 נאלצו להיכנע בפני מדינות ההסכמה, וב-1919 חתמו הבולגרים על חוזה ניי. בפרוץ מלחמת העולם השנייה, ב-1 בספטמבר 1939, ממלכת בולגריה הכריזה על נייטרליות אך נקטה במדיניות פרו-גרמנית. בסוף 1939 מונה לראשות הממשלה בוגדאן פילוב דמות פרו גרמנית מוצהרת אשר מינה לתפקיד שר הפנים את פטר גברובסקי, מנהיג התנועה הפשיסטית הבולגרית-"רטניק". בשנת 1940 נחתם הסכם קראיובה במסגרתו אילצו הגרמנים את הרומנים להחזיר את חבל דוברוג'ה לבולגריה. ב-1 במרץ 1941 חתם בוגדאן פילוב בווינה על ההסכם התלת-צדדי ובולגריה הפכה רשמית לבעלת בריתן של מדינות הציר. עוד טרם החתימה השתמש הורמאכט בשטח בולגריה כקרש קפיצה לפלישות ליוון ויוגוסלביה. למעשה, לא הייתה ממלכת בולגריה מעולם שטח כבוש בידי גרמניה הנאצית. לא היה בה צבא כיבוש חוץ ממספר יחידות אבטחה וצי גרמניות, אשר אבטחו את החוף האגאי שמדרום לתראקיה שהייתה בחזקת הבולגרים. ב-26 באוגוסט 1944 הודיעה בולגריה על חזרתה לנייטרליות לאור התקדמותו המהירה של הצבא האדום וב-9 בספטמבר 1944 בוצעה הפיכה בממלכה בסיוע כוחות הצבא האדום, אשר התקדמו לעבר סופיה. ראש הממשלה קונסטנטין מוראבייב הודח ובמקומו תפס את השלטון הגנרל קימון גאורגייב שהודיע על הצטרפות בולגריה לבעלות הברית. הצבא הבולגרי שבעת ההיא מנה כ-450,000 לוחמים הצטרף לצבא האדום במסגרת החזית האוקראינית השלישית ונטל חלק בלחימה ביוגוסלביה, הונגריה ואוסטריה כנגד צבאות גרמניה הנאצית. ב-8 במאי 1945 השתתפו הכוחות הבולגרים בכיבוש העיר קלגנפורט שבאוסטריה. במהלך המלחמה הקרה, הייתה בולגריה חלק ממדינות ברית ורשה, וכמוה גרמניה המזרחית. גרמניה המערבית לעומת זאת הייתה חלק מנאט"ו. לבולגריה יש שגרירות בברלין, קונסוליה כללית במינכן ומשרד בבון. לגרמניה יש שגרירות בסופיה. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו. ממשלת בולגריה רואה בגרמניה שותפה אסטרטגית מרכזית שלה באיחוד האירופי. כמה שרים בממשלה הבולגרית מדברים גרמנית, וכך גם נשיאה לשעבר של בולגריה רוסן פלבנלייב. מומחים גרמנים היו ועדיין פעילים ביכולת מייעצת במשרדי הממשלה בבולגריה, כחלק ממדיניות יישום מתמשכת הקשורה לאיחוד האירופי. מדיה וקבצים בנושא יחסי בולגריה–גרמניה בוויקישיתוף שגרירות בולגריה בברלין מידע באתר משרד החוץ הגרמני שגרירות גרמניה בסופיה מרשל לי מילר, "בולגריה במלחמת העולם השנייה", אוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה, ארצות הברית, 1975, עמודים 204–219 (באנגלית).
יחסי אוסטריה–שווייץ

יחסי אוסטריה–שווייץ הם יחסי החוץ המתקיימים בין אוסטריה לשווייץ. לאוסטריה יש שגרירות בברן, קונסוליה כללית בציריך ושבע קונסוליות כבוד (בבזל, כור, ז'נבה, לוזאן, לוגאנו, לוצרן וסנט גאלן). לשווייץ יש שגרירות בווינה ושש קונסוליות כבוד (בברגנץ, גראץ, אינסברוק, קלגנפורט, לינץ וזלצבורג). ב-2008 ארגנו שתי המדינות יחד את גביע יורו 2008. שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים מאז ימי הביניים. בית הבסבורג, אשר שלט באוסטריה במשך יותר משש מאות שנה, באו במקור מארגאו שבשווייץ, ובתחילה שלט גם עליה במסגרת האימפריה הרומית הקדושה. ב-1291 קשרו המחוזות השווייצריים נגד האוסטרים, וב-1315 הנחילו מפלה ראשונה לאוסטרים בקרב מורגרטן, וזכו בכמה שנים של עצמאות. המחוזות השווייצריים התאגדו במסגרת "הקונפדרציה השווייצרית הישנה". מאבק זה כנגד בית הבסבורג הוליד את אגדת וילהלם טל, הקשת האמיץ שלחם כנגד המושל האכזר מטעם האוסטרים הרמן גסלר, שאת סיפורו הנציח במאה התשע עשרה במחזה המחזאי והמשורר הגרמני פרידריך שילר. ב-1499 ניצחו השווייצרים את צבאו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מבית הבסבורג, דבר שהביא להכרה סופית בעצמאותם, באירוע המכונה "שלום בזל". מאז שורר שלום בין שתי המדינות. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטריה–שווייץ בוויקישיתוף מידע באתר משרד החוץ האוסטרי שגרירות אוסטריה בברן הקונסוליה האוסטרית בז'נבה הקונסוליה האוסטרית בציריך מידע באתר משרד החוץ השווייצרי שגרירות שווייץ בווינה
יחסי גרמניה–שווייץ

יחסי גרמניה–שווייץ הם יחסי החוץ המתקיימים בין גרמניה לשווייץ. לגרמניה יש שגרירות בברן, ושווייץ מחזיקה שגרירות בברלין. גרמניה היא השותפה המסחרית החשובה ביותר של שווייץ, ושליש מכלל היבוא לשווייץ מגיע מגרמניה (יותר מאיטליה, צרפת, הולנד וארצות הברית יחד). שווייץ היא גם המשקיע הזר השלישי בגודלו בגרמניה (אחרי מדינות האיחוד האירופי וארצות הברית), וחברות שווייצריות מעסיקות 260,000 איש בגרמניה. גרמניה היא המשקיע החמישי בגודלו בשווייץ, וחברות גרמניות מעסיקות 94,000 איש בשווייץ. אזרחים בשתי המדינות מרבית לבקר זו בזו, ושווייץ היא יעד הגירה מועדף עבור גרמנים. האוכלוסייה הגרמנית בשווייץ היא הקבוצה הזרה השנייה בגודלה (אחרי האיטלקים) ומספר השווייצרים בגרמניה מגיע ל-80,000. שתי המדינות חולקות גבול ושפה (גרמנית היא אחת מארבע השפות הרשמיות של שווייץ). יותר מ 44,000 גרמנים נוסעים לאורך הגבול כל יום ויש שיתוף פעולה חוצה גבולות ביניהן, במיוחד על הריין העליון ועל אגם קונסטנץ. קיימים יותר מ-200 הסכמים ביניהן. עם זאת, היחסים בין השתיים מתוחים מעט בגלל בעיות מס שלא נפתרו, והגבלות גרמניות על טיסות לציריך. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–שווייץ בוויקישיתוף מידע באתר משרד החוץ הגרמני מידע באתר משרד החוץ השווייצרי שווייץ, יחסי-חוץ, גרמניה, דף שער בספרייה הלאומית
ולידציה

ולידציה או תיקוף (באנגלית:Validation) הוא תהליך בדיקה סדור ומתועד הנפוץ בתעשיות בתהליכי פיתוח וייצור בתחומים כגון: מוצרים רפואיים, צבאיים, מזון, תוכנה ותקשורת. האם התכוונתם ל... תוקף (מחקר) – מונח בשיטות מחקר שיטת התיקוף – שיטה רפואית אימות ותיקוף (תוכנה) – תהליך בדיקת קוד כחלק מפיתוח מוצר תוכנה
יחסי סמואה–צרפת

יחסי סמואה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת סמואה העצמאית לבין הרפובליקה הצרפתית. סמואה אינה מיוצגת בצרפת אלא באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבריסל, בלגיה שמואמנת על צרפת בנוסף לאזור ארצות השפלה. צרפת מיוצגת בסמואה באמצעות קונסוליה כללית שהיא מחזיקה באפיה, בירת המדינה. שגרירות צרפת בניו זילנד, ניו זילנד, מאומנת גם על סמואה ורוב אזור האוקיינוס השקט בנוסף לניו זילנד. שר הפיתוח הצרפתי השתתף בוועידת המדינות המתפתחות שנערכה ב-2008 באפיה, סמואה. ראש ממשלת סמואה, נכח בפסגת צרפת-אוקיאניה הרביעית, שהתקיימה בפריז ב-26 בנובמבר 2015, וכן בכנס האקלים הבינלאומי בנושא ההתחממות הגלובלית (COP21) בדצמבר 2015. היחסים הכלכליים בין סמואה לצרפת הם מזעריים, אבל קיימים. שווי הסחר הכולל בין סמואה לצרפת בשנת 2015 היה 419.626 דולר אמריקאי. סמואה ייצאה לצרפת סחורה בשווי 6.26 אלף דולר אמריקאי והיא ברזל בלבד. צרפת ייצאה לסמואה סחורה בשווי 413 אלף דולר אמריקאי כאשר הסחורה העיקרית שהיא ייצאה היא שסתומים והנייר שעוטף את הסיגריות. סמואה והאוניברסיטה הצרפתית בפולינזיה הצרפתית משתפות פעולה. משרד החוץ הצרפתי מנהל פרויקטים משותפים עם סמואה דרך האגף הפסיפי שלו. מדיה וקבצים בנושא יחסי סמואה–צרפת בוויקישיתוף France and Samoa, באתר משרד החוץ הצרפתי What does Samoa export to France? (2015), OEC What does Samoa import from France? (2015), OEC
שלווה

שלווה היא מצב נפשי של רוגע שקט, ללא התרגשות או הפרעות. זהו מצב שבו האדם חסר דאגות או מתחים. האדם הממוצע יכול לחוש שלווה בקלות במצב של מנוחה, אך תחושה זו יכולה להתקיים גם במצבי תודעה בעלי רמת עוררות גבוהה יותר. לעיתים ההתמקדות בדבר מה חיצוני או אף פנימי, כמו נשימה, יכולה להיות מרגיעה כשלעצמה. הצבע תכלת מקושר לתחושת השלווה. ניתן לתרגל ולשפר את היכולת של האדם לחוש בשלווה . על פי רוב נדרשת תודעה מאומנת כדי להישאר במצב של שלווה גם כנגד מספר גבוהה של גירויים שונים והסחות דעת. הסחות דעת רגשיות עלולות להיות מאתגרות במיוחד בהקשר זה. הרגשות השליליים הם האתגר הכי גדול לאדם המנסה להגיע לשלווה עמוקה ומתמשכת. קימות מספר דיסציפלינות המיועדות לקדם ולפתח את היכולת לחוש בשלווה. כמו למשל תפילה, יוגה, אימון הרפיה, אימון נשימתי, מדיטציה.  ג'ון קבט-זין קובע כי "ריכוז הוא אבן היסוד של אימון הקשיבות. הקשיבות שלך תהיה עמידה ככל שהמוח שלך יהיה רגוע ויציב. בלי השלווה פני השטח של מראת הקשיביות יהיו מחוספסים באופן שלא יאפשר להם לשקף דברים באופן מדויק." יישוב הדעת רוגע סיפוק מדיה וקבצים בנושא שלווה בוויקישיתוף ציטוטים בנושא שלוות נפש, באתר ויקיציטוט "Calm – Definition of Calm by Merriam-Webster". "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-13 במאי 2011. נבדק ב-23 באפריל 2009. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה) "Quotes About Calmness".
ג'ורג' ארני

סר ג'ורג' אלפרד ארני (באנגלית: George Alfred Arney;‏ 1810 – 7 באפריל 1883) היה הנשיא השני של בית המשפט העליון של ניו זילנד. ג'ורג' ארני נולד בעיר סולסברי שבאנגליה, לוויליאם ארני, עורך דין ולמריה שרלוט ארני. הוא התחנך בוינצ'סטר ולמד בקולג' ברייזנוז שבאוניברסיטת אוקספורד. ב-1832 הוא סיים את לימודי התואר הראשון וב-1833 את לימודי התואר השני. ב-1829 הוא התקבל לאכסניית המשפט לינקולנז אין וב-1837 הוסמך כעורך דין. ב-1835 נשא ארני לאישה את הרייט פאר ושבע שנים לאחר מכן היא הלכה לעולמה. ב-2 בספטמבר 1857 מונה ארני לתפקיד נשיא בית המשפט העליון של ניו זילנד על ידי משרד המושבות בעצתו של הלורד נשיא בית המשפט העליון של אנגליה, הלורד ג'ון קולרידג'. הוא הגיע לאוקלנד ב-19 בפברואר 1858 על סיפונה של הבריג "גרטרוד". בתפקידו זה שימש ארני בין השנים 1858–1875. ב-1 באוקטובר 1869 הוא מונה למנהלן הממשלה (Administrator of the Government) תחת שלטונו של המושל, סר ג'ורג' בואן והחל לכהן בתפקיד זה ב-21 במרץ 1873 בשלושת החודשים בין סיום כהונתו של בואן לבין הגעתו של המושל הבא, סר ג'יימס פרגוסון ב-14 ביוני 1873. בתקופה זו ניהל ארני בפועל את המושבה. ב-20 בפברואר 1858, יום לאחר הגעתו לניו זילנד, מונה ארני לחבר ב"מועצה המחוקקת" (הבית העליון של הפרלמנט של ניו זילנד) וכיהן בתפקיד זה עד להתפטרותו ב-13 ביוני 1866. ב-1875 פיטר המושל ג'ורג' גריי את ארני מתפקידו כשופט והוא פרש לעיירה טורקי שבאנגליה. אחיו, שהיה קולונל בצבא הבריטי, ושירת קודם לכן עם הרגימנט ה-58 בניו זילנד, מת ב-1879 והוריש לו ירושה גדולה. סר ג'ורג' ארני מת בטורקי ב-7 באפריל 1883. על שמו נקרא רחוב בעיר פרואה שבאי הצפוני של ניו זילנד. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' ארני בוויקישיתוף Biography in The Cyclopedia of New Zealand, Wellington Provincial District 1897 McLintock, A. H., ed. (22 April 2009). "Arney, Sir George Alfred". An Encyclopaedia of New Zealand. Ministry for Culture and Heritage / Te Manatū Taonga. Retrieved 27 September 2013.