laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ססאר ואייחו

סֶסַאר וָאייֶחוֹ (בספרדית: César Vallejo; ‏16 במרץ 1892 – 15 באפריל 1938) היה משורר, מחזאי ועיתונאי פרואני חשוב בראשית המאה ה-20. למרות שפרסם רק שלושה ספרי שירה בימי חייו הוא נחשב אחד המחדשים הגדולים בשירת המאה ה-20 וכמי שתמיד הקדים את זמנו מבחינה ספרותית. ססאר אברהם ואייחו נולד בסנטיאגו דה צ'וקו (Santiago de chuco) כפר בהרי האנדים של פרו, כצעיר מבין אחד-עשר ילדים. הוא למד ספרות באוניברסיטה הלאומית של טרוחיו אך מחסור בכסף גרם לו לפרוש מהלימודים לזמן מה ולעבוד במטע סוכר שם נחשף לניצולם של הפועלים הפשוטים, מה שהשפיע על תפיסותיו. ב-1915 קיבל תואר ראשון בספרות ספרדית לאחר שחזר ללימודים. בהמשך עבר ואייחו ללימה שם למד באוניברסיטה הלאומית סן-מרקוס, עבד כמורה וחבר לחוגי אוונגרד פוליטיים ואמנותיים. ב-1918 פרסם את ספר שיריו הראשון 'השליחים השחורים' - Los Heraldos Negros. לאחר מספר שנים קשות בהן סירב להתחתן עם אישה שאתה ניהל רומן, אמו מתה והוא נשלח לכלא באשמת הצתת מהומות בכפרו, הוא פרסם ב־1922 את ספרו השני 'טרילצה' - Trilce - שעד היום נחשב לאחת מיצירות הרדיקליות והאוונגרדיות ביותר בשפה הספרדית. ואייחו פרסם שני ספרים של סיפורים קצרים לפני שעזב לאירופה מחשש למאסר מחודש. הוא נשאר באירופה עד למותו ב־1938 בפריז. בשנותיו באירופה התגורר ואייחו בעוני מר בפריז פרט לשלושה מסעות שערך לברית המועצות וכמה שנים בראשית שנות ה-30 אותן בילה בגלות בספרד שם קיבל מלגה מממשלת ספרד. ב-1934 נשא לאישה את ג'ורג'ט פיליפרט. מסעותיו לברית המועצות הובילו אותו לכתיבת שני ספרים בנושא. בנוסף כתב לאורך השנים מאמרים תאורטיים, מאמרי עיתונות ואף ספר ילדים. ואייחו מת ממחלה, ככל הנראה מלריה. הוא נקבר תחילה בבית קברות של הפרולטריון במונטרו (Montrouge) אך לאחר מכן הועברה גופתו לבית הקברות מונפרנאס. ססאר ואייחו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ססאר ואייחו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ססר ואיחו (1892-1938), דף שער בספרייה הלאומית
אשה לא נשואה

אשה לא נשואה (באנגלית: An Unmarried Woman) הוא סרט דרמה אמריקאי מ-1978. הסרט בוים ונכתב על ידי פול מזורסקי, ומככבת בו ג'יל קלייבורג. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ופרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, וקלייבורג הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה הראשי בו. החיים המאושרים של אריקה בנטון (ג'יל קלייבורג), עקרת בית עשירה ממנהטן, משתנים במהרה כאשר בעלה הברוקר מרטין (מייקל מרפי) עוזב אותה במפתיע לאחר 16 שנות נישואין לטובת אשה צעירה יותר. אריקה נאלצת להתחיל להתמודד עם חייה כרווקה, כשהיא מפגינה בלבול, עצבות וזעם. במהלך המסע הזה היא מחזקת קשרים עם חבריה, ומוצאת את עצמה שמחה ומשוחררת בחיי העצמאות החדשים שלה. סיפורה מצטלב עם השחרור המיני הכללי שעבר על החברה מאז שנות ה-70. בסופו של דבר, אריקה מוצאת אהבה חדשה בדמותו של אמן בריטי מחוספס ורגיש בשם שאול (אלן בייטס). ג'יל קלייבורג - אריקה אלן בייטס - שאול מייקל מרפי (אנ') - מרטין קליף גורמן (אנ') - צ'ארלי פטרישיה קווין - סו קלי בישוף (אנ') - אליין ליסה לוקאס (אנ') - פאטי לינדה מילר (אנ') - ג'נט אנדרו דאנקן - בוב דניאל זלצר (אנ') - ד"ר ג'ייקובס מתיו ארקין (אנ') - פיל פנלופה רייזנהוף - טניה נובלה נלסון (אנ') - ג'ין ריימונד ג'יי. בארי (אנ') - אדוארד איוון קארפ - הרב רואן חוץ מהמועמדויות לפרסי האוסקר, הסרט היה גם מועמד לפרס גלובוס זהב בקטגוריות: הסרט הטוב ביותר-דרמה, הבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע, השחקנית הטובה ביותר-סרט דרמה, התסריט הטוב ביותר והפסקול הטוב ביותר. התסריט של מזורסקי זכה בפרסים מטעם איגודי מבקרי הקולנוע של ניו יורק ולוס אנג'לס. ג'יל קלייבורג זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן (יחד עם איזבל הופר), והסרט עצמו היה מועמד לפרס דקל הזהב. הסרט אומץ על ידי תנועות פמיניסטיות והתקבל כסרט שהציג פרספקטיבה חדשה על היחסים בין גברים לנשים, על עצמאותן של נשים וזהותן. הופעתה של קלייבורג קצרה שבחים רבים וביססה אותה כשחקנית מובילה. "אשה לא נשואה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אשה לא נשואה", באתר AllMovie (באנגלית) "אשה לא נשואה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אשה לא נשואה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אשה לא נשואה", באתר אידיבי "אשה לא נשואה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אשה לא נשואה, קדימון הסרט באתר יוטיוב רוברט ד. מקפאדן, ניו יורק טיימס, הבמאי פול מזורסקי מת מדום לב, באתר הארץ, 2 ביולי 2014 Jill Clayburgh Dies at 66; Starred in Feminist Roles, כתבה באתר הניו יורק טיימס, 5 בנובמבר 2010 (באנגלית)
יש לי ציפור קטנה בלב

יש לי ציפור קטנה בלב הוא אחד משיריו הידועים של יגאל בשן. השיר פורסם בשנת 1975 באלבום "יש לי ציפור קטנה בלב". בשן הלחין וכתב את המילים יחד עם יוסי בנאי. ב-1974 התבקש בשן להלחין כמה מנגינות לשירי שלישיית הגשש החיוור (אחת מהמנגינות הייתה הלהיט "נא") . לחן השיר יועד בתחילה לשירו של יוסי בנאי "בין הזמנים" אך חברי הגשש חשבו שהוא לירי מדי והחליטו שאיננו מתאים לצרכיהם. השיר של בנאי פורסם לבסוף בלחן של יצחק גרציאני, בתקליט של הגששים "אופסייד סטורי" (1974). יוסי בנאי שהבחין כי בשן התאכזב מכך שלא אהבו את הלחן פנה אליו ואמר "ילד, 'יש לי ציפור קטנה בלב והיא עושה בי מנגינות' לך הביתה תמשיך". כך הקרדיט על מילות השיר נתון לבנאי ובשן במשותף. כעבור 7 שנים השיר זכה לפארודיה באחד ממערכוני השלישייה, 'קרקר נגד קרקר'. גברי בנאי אומר: "יש לי ציפור משוגעת ששרה בתוך גרוני!", ושייקה לוי עונה לו במנגינה של השיר: "ווי ווי ווי ווי". השיר עצמו הגיע בשיאו למקום הראשון בגל הקל במצעדים השבועיים למשך שבוע, ובאותה שנה הגיע למקום ה-10 במצעד הפזמונים העברי לשנת תשל"ה. ב-1983 פורסמה כתבה ב"מעריב" בה אמר בשן כי "'יש לי ציפור קטנה בלב' הוא השיר היחיד שהצלחתי להלחין בצורה כנה ממש. יש בו אינטגרציה של מזרח ומערב. זה שיר מאוד טבעי, וזה אני...." ב-1977 יצא השיר באנגלית כסינגל בשם "Sing It Like a Bird" ב-1979 הוא נכנס לאלבום "You Got the Power". השיר ליווה את מופע ההתרמה "לב זהב" 2000 של וראייטי. נכלל בעיבוד מחודש בסרט ביקור התזמורת והושמע בביצועים שונים בטלוויזיה. ב-2009 בפרויקט מיוחד לציון שנה למותו של יוסי בנאי נמצא שזהו השיר המושמע ביותר של בנאי בעשור האחרון עם 3,175 השמעות. ב-2019 יצא השיר בביצוע של נועה קירל, במסגרת אלבום המחווה "אם הייתי שר לך - שרים יגאל בשן". "יש לי ציפור קטנה בלב" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "יש לי ציפור קטנה בלב" באתר שירונט דויד פרץ, ניתוח השיר יש לי ציפור קטנה, באתר "תרבות•il" יֵשׁ לִי צִפּוֹר קְטַנָּה בַּלֵּב, באתר משרד החינוך האלבום הופק מוזיקלית על ידי בשן בעיבוד להקת חברים טובים זאב רב-נוף, ביקורת תקליטים | יגאל בשן - יש לי ציפור קטנה בלב, דבר, 18 ביוני 1975 יוסי חרסונסקי, קולות קלים | "לקראת שבת" בגרמניה, מעריב, 4 באוגוסט 1975 "יש לי ציפור קטנה בלב" דויד פרץ באתר תרבות il קרקר נגד קרקר, יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקורדילרה האמריקנית

הקורדילרה האמריקנית (צפון) הקורדילרה האמריקנית (דרום) הקורדילרה האמריקנית (באנגלית: American Cordillera) היא שרשרת של רכסי הרים (קורדילרה) הבנויה מרצף נמשך של רכסי הרים היוצר את "עמוד השדרה" של מערב אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית, אמריקה הדרומית ואנטארקטיקה. היא גם עמוד השדרה של הקשת הגעשית, המהווה את החלק המזרחי בטבעת האש שסביב האוקיינוס השקט. מצפון לדרום, רצף זה של רכסי הרים חופפים ומקבילים מתחיל ברכס אלסקה (Alaska Range) ורכס ברוקס (Brooks Range) באלסקה וממשיך דרך טריטוריית יוקון ופרובינציית קולומביה הבריטית בקנדה. הקורדילרה האמריקנית ממשיכה דרך ההרים והאיים של רכסי החוף הפסיפי (Pacific Coast Ranges) יחד עם החלק העיקרי של הרי הרוקי דרך קולומביה הבריטית והאי ונקובר. בארצות הברית הקורדילרה מתפצלת על מנת לכלול את הרי הרוקי, הסיירה נבדה, רכס קסקייד ורכסי החוף של המדינות וושינגטון אורגון (Oregon Coast Range) וקליפורניה (California Coast Ranges). במקסיקו הקורדילרה נמשכת דרך רכסי ההרים של סיירה מדרה אוקסידנטל (Sierra Madre Occidental) וסיירה מדרה אוריינטל (Sierra Madre Oriental), כמו גם רכס ההרים במרכז חצי האי באחה קליפורניה. רכסי ההרים של הקורדילרה ממקסיקו צפונה מכונים יחד הקורדילרה של אמריקה הצפונית (North American Cordillera) או הקורדילרה המערבית (Western Cordillera) בארצות הברית ובקנדה, והיא גם מכונה הקורדלירה הקנדית (Canadian Cordillera) או הקורדילרה הפסיפית (Pacific Cordillera) בקנדה. הקורדילרה נמשכת דרך רכסי ההרים של אמריקה המרכזית בגואטמלה, הונדורס, ניקרגואה, קוסטה ריקה ופנמה, והופכת להרי האנדים של אמריקה הדרומית. הרי האנדים יחד עם שרשרות ההרים המקבילות ושרשרות האיים המקבילות שמול חופי צ'ילה נמשכים דרך קולומביה, ונצואלה, אקוודור, פרו, בוליביה, ארגנטינה וצ'ילה עד לנקודת הקצה של אמריקה הדרומית בארץ האש. בנוסף, אפשר להתוות את המשך הקורדילרה דרך הרכס הקשתי של איי ג'ורג'יה הדרומית לאורך האוקיינוס הדרומי להרים של ארץ גרהאם בחצי האי האנטארקטי. מדיה וקבצים בנושא הקורדילרה האמריקנית בוויקישיתוף מפה ליתוטקטונית של הקורדילרה של אמריקה הצפונית עמיר ראש, ‏קורדיירה-בלאנקה - מסע ברכס הלבן, באתר GoTravel "Western Cordillera."
בומבו לגוארו

בומבו לגוארו (Bombo legüero ובקיצור - בומבו) הוא תוף ארגנטינאי ממשפחת הממברנופוניים שמקורו בסנטיאגו דל אסטרו. תואר השם legüero מציין שקולו נשמע למרחוק, אף למרחק של ליגה. המתופף נקרא בספרדית בומביסטו (bombisto). הבומבו שייך למשפחת הממברנופוניים, מורכב משתי ממברנות עשויות עור- לרוב עם השערות עליהן, המתוחות על גבי גליל עשוי עץ - לרוב פלטת עץ מעוגלת וסגורה לצורת גליל. מתופפים בעזרת שני מקלות תיפוף מעץ המכוסים עור בקצותיהם ואשר נקראים פאלוס (palos) או פאליז'וס (palillos), כאשר התיפוף מתבצע על ממברנת העור (להפקת קולות עמוקים) על שולי העץ של הבומבו (להפקת קולות נקישה חדים), וגם זה בזה. גוף הבומבו (Caja, Cuerpo, או Carcasa) עשוי מגזע חלול, לרוב מעץ סייבו (ceibo, שם מדעי: Erythrina crista-galli ובעברית: אלמוגן כרבולתי - העץ הלאומי של ארגנטינה ואורוגוואי). העץ מיובש בדרך כלל, דבר המבטיח את איכות הצליל ועמידות הבומבו, אך יש המשתמשים בעץ לא מיובש ופוגעים בכך באיכות הכלי. תופי בומבו העשויים מסייבו נחשבים לנדירים ויקרים, מכיוון שלוקח שנים רבות עד שהעץ מגיע לקוטר המבוקש, ולכן בעלי מלאכה רבים מייצרים אותם ממספר שכבות של דיקטים מכופפים מעצים אחרים, אך הצליל שלהם אינו זהה. הממברנה (Membrana או Parche de Cuero) עשויה מעור כבש או עז, ולפעמים גם מבהמות אחרות; ובדגמים קטנים ולא תקניים - גם מעור של חיות בר. מומלץ להשתמש בשתי ממברנות שונות - מעור כבש ומעור עז - כדי להצליח להפיק צלילים שונים. שני חישוקים עץ מחזיקים את הממברנות מתוחות על גבי גליל העץ, ומשמשות לכיוון גובה הצליל המופק מהממברנות ואיכותו. בנוסף- ניתן לתופף אף עליהן, עם גוף מקלות התיפוף, כדי לקבל צלילים חדים יותר. לכל אחד ממקלות התיפוף רפידת עור בקצה. התיפוף על הממברנה מתבצע לרוב ברפידות, ועל החישוקים או זה בזה - בגוף העץ של המקלות. במקרים מסוימים הבומביסטו יעדיף לתופף בחלקו החשוף של מקל התיפוף. לאחר הרכבת הבומבו יש צורך לכוון אותו, ולחזור על כך מדי פעם תוך כדי שימוש שוטף: העור והעץ מתייבשים ומתלחלחים בשל שינויים במזג האוויר, וגם עצם השימוש משפיע עליהם. מתיחת הממברנות נעשית בעזרת שרוכים המחברים ביניהן לסירוגין, והחישוקים משמשים לקיבוען. לבומבו היו שימושים נוספים בצפון ארגנטינה כמו העברת מידע באמצעות התיפוף, או ציון מרחקים - הגאוצ'וס לא התרחקו מעבר למרחק בו נשמע הבומבו (בתנאים אופטימליים במרחבי הפמפס - למעלה משתי ליגות). הבומבו משמש ככלי ליווי בהרכבים הפולקלוריים במוזיקה הארגנטינאית, כשבחלק מהמקרים הליווי מינימלי ונועד להדגיש את הסינקופות, ובמקרים אחרים הליווי דומיננטי יותר. את הבומבו מקובל להחזיק מתחת לבית השחי כשהוא תלוי על השכם, אך לעיתים גם במאונך על הארץ או על מעמד מתאים. הזמרת מרסדס סוסה ליוותה את עצמה בבומבו בתחילת דרכה כזמרת. מדיה וקבצים בנושא בומבו לגוארו בוויקישיתוף Chakai Manta - צ'קררה המבוצעת א-קפלה בליווי של בומבו (לוס צ'לצ'לרוס).
דניס אונישנקו

דניס אנטוליוביץ' אונישנקו (באוקראינית: Дени́с Анато́лійович Они́щенко ; נולד ב-15 בספטמבר 1978) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר האחורי, וכיום סוכן שחקנים. אונישנקו החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של דנייפר דנייפרופטרובסק, וכשהיה בן 18 החל לשחק בקבוצת מטאלורג נובומוסקובסק מהליגה השנייה באוקראינה. בשנת 1996 חתם בקבוצת הפאר דינמו קייב, ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל האוקראינית ערך ב-13 ביוני 1999, ולאחר מכן הושאל בחזרה לקבוצת נעוריו, דנייפר דנייפרופטרובסק, שם שיחק שלושה חודשים. בפברואר 2000 הגיע אונישנקו לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. ב-11 במרץ 2000 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול מכבי חיפה שהסתיים בתיקו 1–1. אונישנקו כבש גם בבעיטות ההכרעה בגמר גביע המדינה מול בית"ר ירושלים, והיה שותף לזכייתה של הפועל תל אביב בדאבל בתום עונת 1999/2000. בעונה שלאחר מכן היה שותף למשחקיה הראשונים של הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות, ובעונת 2001/2002 היה שותף להישג הגדול ביותר של קבוצה ישראלית במפעלים האירופים, כשהוביל את מרכז השדה של הקבוצה לצידם של גאבור הולמאי ויוסי אבוקסיס, והגיע עם הקבוצה לרבע גמר גביע אופ"א. באותה עונה גם זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, ובסך הכל שיחק שלוש וחצי שנים בהפועל תל אביב וערך במדיה 95 הופעות בליגת העל, בהן כבש חמישה שערים. בשנת 2003 חזר אונישנקו לדינמו קייב וחתם על חוזה לחמש שנים במועדון. בעונת 2003/2004 זכה עם הקבוצה באליפות, אך פציעות רבות מנעו ממנו לתפוס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. בשנת 2005 עבר לקבוצת וורסקלה פולטבה, שם שימש כקפטן, ובעונה שלאחר מכן שיחק תקופה קצרה בקבוצת טום טומסק מליגת העל הרוסית. לאחר מכן חזר לאוקראינה, ובשנת 2008 פרש ממשחק פעיל והפך לסוכן שחקנים. ייצג, בין היתר, את אולג גוסב ואת יבהן סלין. אונישנקו היה גם שחקן נבחרת אוקראינה. בעקבות הצלחתו עם הפועל תל אביב בגביע אופ"א זומן אונישנקו לראשונה לסגל הנבחרת, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול נבחרת רומניה ב-27 במרץ 2002. בסך הכל לזכותו של אונישנקו שלוש הופעות במדי הנבחרת, בכולן נכנס כמחליף במחצית השנייה. הפועל תל אביב אליפות ישראל: 1999/2000 גביע המדינה: 1999/2000 גביע הטוטו: 2001/2002 דינמו קייב אליפות אוקראינה: 2003/2004 דניס אונישנקו, באתר Transfermarkt דניס אונישנקו, באתר Soccerway דניס אונישנקו, באתר National Football Teams דניס אונישנקו, באתר FootballDatabase.eu משה גוזגל, חייל בצבא האדום. ריאיון עם דניס אונישנקו, באתר ynet, 13 במרץ 2002
קפטן יוניברס

קפטן יוניברס (באנגלית: Captain Universe, "קפטן היקום") הוא דמות בדיונית של גיבור-על שמופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Micronauts #8 מאוגוסט 1979, ונוצרה על ידי הכותב ביל מנטלו והמאייר מייקל גולדן. הדמות משמשת כשומרת ומגנה על הישות הקוסמית אטרניטי. בניגוד לשכיחות בה לדמות יש אישיות אחת, קפטן יוניברס מתמזג עם מארחים רבים במהלך שנות פרסומו, כאשר המארחת האחרונה היא אפרו אמריקנית בשם תמרה דבו. הכוח האוניברסלי הוא כוח חוץ-ממדי שמשתלט על אחדים (ובמקרה מסוים גם תאומים) ברגעי משבר והופך אותם לקפטן יוניברס. בתור קפטן יוניברס, אותו אדם שומר על אישיותו וחזותו הייחודית, אם כי מוטבעים על תלבושתו סממנים אופייניים של קפטן יוניברס. הכוח האוניברסלי עצמו נובע מכוח אניגמה, אשר טבעו נותר בגדר תעלומה (ומכאן שמו, אניגמה). האמונה רווחת שמקורו של הכוח הוא מהמיקרו-יקום, מקום מושבם של המיקרונאוטים. למרות הכוח האוניברסלי מעצים לרוב את כוחם של בני אנוש רגילים, הוא השתלט בעבר גם על דוקטור סטריינג' וספיידרמן בין היתר. מקביליו ביקומים חלופיים כללו את קפטן מאר-וול, מיסטר פנטסטיק ואת קוואזר. עקב מקור כוחו הבלתי נדלה, הוא הפך למחוז חפצם של רבים אשר חשקו בו, ביניהם ארגוני טרור (A.I.M), נבלי-על (דוקטור דום) וסוכנויות אוכפות חוק (S.H.I.E.L.D). קפטן יוניברס הראשון היה אסטרונאוט אנושי בשם קפטן ריימונד קופין. מאז, מארחיו הרבים כללו את פיטר פארקר (ספיידרמן), ברוס באנר (הענק הירוק), סוזן סטורם (האישה הבלתי-נראית), מאט מורדוק (דרדוויל), נורין ראד (הגולש הכסוף), קיין מארקו (ג'אגרנוט), קאלארק מאימפריית השי'אר ולורה קיני (X-23, אשר הייתה המוטאנטית הראשונה לשאת את הכוח האוניברסלי), גלגולו הנוכחי של קפטן יוניברס הוא אשה אפרו-אמריקנית בשם תמרה דבו, אשר נפגעה בתאונת דרכים ונותרה בתרדמת למשך עשור. כאשר היא גססה, הכוח האוניברסלי החל לחפש אחריה, מאחר שגם הוא עמד בפני כיליון. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
גתית בועזסון

גתית בועזסון (נולדה ב-1973, ירושלים) היא נבלאית ומוזיקולוגית ישראלית. בועזסון, ילידת ירושלים, למדה בבית הספר התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, ושירתה בצבא כמוזיקאית מצטיינת. היא למדה לתואר ראשון בנבל קלאסי במקביל ללימודים במחלקה לתאוריה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, בהדרכת הנבלאית אירנה כגנובסקי-קסלר. קומפוזיציה למדה עם פרופ' מנחם צור. סיימה תואר שני בנבל ג'אז, תואר יחיד מסוגו בארץ ובעולם, בהאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, בהדרכת הפסנתרן איתי רוזנבאום והסקסופוניסט יובל כהן. היא סיימה תואר שני נוסף בהצטיינות, בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת התזה המוזיקולוגית שלה עסקה בהשלמה של סימפוניה קונצרטנטית בלתי גמורה מאת מוצרט, תוך בחינת סגנונם ומאפייניהם של כל הקונצ'רטי של מוצרט. בלימודי הדוקטורט שלה במוזיקולוגיה חוקרת את המעבר בין הטעמה אשכנזית לספרדית בשירי הזמר בתחילת המאה ה-20 בארץ ישראל, בהדרכת פרופ' נפתלי וגנר מהחוג למוזיקולוגיה, וד"ר יעל רשף מהחוג ללשון עברית. בועזסון הופיעה כסולנית עם מרבית התזמורות בארץ, ביניהן התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, והסינפונייטה הישראלית באר שבע. היא משתתפת רבות בפסטיבלים שונים, כגון: פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים, פסטיבל אבו גוש ועוד. בועזסון מלמדת נבל באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, והרמוניה בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בין תלמידיה יש כאלה שזכו בפרסים בתחרויות ארציות ובינלאומיות. היא חברת הוועדה האמנותית של תחרות הנבל הבינלאומית ושל תחרות הנבל הישראלית. בהקלטותיה ובאמנותה היא מנסה לשלב בין סגנונות שונים: קלאסי, ג'אז, מוזיקה ישראלית ומוזיקה אתנית. הקליטה עיבודים מפרי עטה לנבל סולו ותזמורת, והיא מרבה לבצע יצירות חדשות בביצועי בכורה. בין ביצועי הבכורה שהקליטה למוזיקה קלאסית ישראלית, יצירות משל פאול בן-חיים, עמי מעייני, בועז בן משה, ליאור נבוק, בן-ציון אורגד, יוסף טל, ינעם ליף ואיתן שטיינברג. מלגת הצטיינות מטעם האוניברסיטה העברית ע"ש פרופ' דליה כהן (2014) מלגת הצטיינות מטעם המכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית (2014) מלגות הצטיינות מטעם החוג למוזיקולוגיה, האוניברסיטה העברית (2011-2013) מלגות הצטיינות מטעם האקדמיה למוסיקה ולמחול (2010-2013) מלגות קרן התרבות אמריקה ישראל משנת 1987 עד סיום לימודי התואר הראשון. פרס ראשון בתחרות קונצ'רטו 1996, האקדמיה למוסיקה ירושלים. פרס ראשון בתחרות קונצ'רטו 1995, האקדמיה למוסיקה ירושלים. פרס ראשון בתחרות כלי מיתר 1994, האקדמיה למוסיקה ירושלים. פרס ראש האקדמיה 1995. פרס שני בתחרות מוזיקה מודרנית, 1995, האקדמיה למוסיקה ירושלים. פרס שני בתחרות מוזיקה קאמרית 1990, האקדמיה למוסיקה ירושלים. אתר האינטרנט הרשמי של גתית בועזסון גתית בועזסון, סרטונים בערוץ היוטיוב גתית בועזסון, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) גתית בועזסון, באתר הבית של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
וולפסטאל

וולפסטאל (בגרמנית: Wolfsthal) היא עיירה במחוז של ברוק אן דר לייטה באוסטריה תחתית במדינת אוסטריה. העיירה נמצאת סמוך לדנובה ולברטיסלאבה שבסלובקיה. היא מהווה התחנה האחרונה של מערכת רכבת מהירה של וינה. העיירה משתרעת על פני 21.78 קמ"ר, מהם כחצי מיוערים. אוכלוסיית העיירה לפי שנים: מדיה וקבצים בנושא וולפסטאל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וולפסטאל (בגרמנית) Offizielle Website der Gemeinde Wolfsthal
ארץ פאלמר

ארץ פאלמר (באנגלית: Palmer Land הוא חלק מחצי האי האנטארקטי באנטארקטיקה, שנמצא דרומית לקו המחבר את כף ג'רמי עם כף אגאסי. יישום זה של "ארץ פאלמר" עולה בקנה אחד עם ההסכם משנת 1964 בין הוועדות המייעצות לשמות באנטארקטיקה של ארצות הברית ושל הממלכה המאוחדת, ועם השמות ארץ גרהאם וארץ פאלמר לקטעים הצפוני והדרומי, בהתאם. בקצה הדרומי שלו, נמשך חצי האי האנטארקטי מערבה, כשארץ פאלמר גובלת בסופו של דבר בארץ אלזוורת' לאורך קו האורך 80° מערב. ארץ פאלמר תחומה בדרום במפרצון קרלסון מכוסה הקרח, שלוחה של מדף הקרח רון-פילכנר, החוצה את קו 80° מערב. זהו בסיסה של גבעת סטוס. תוואי נוף זה קרוי על שמו של קפטן נתניאל פאלמר, צייד כלבי ים אמריקאי, שחקר את אזור חצי האי האנטארקטי דרומית לאי דספשן בספינת המפרשים "הרו" בנובמבר 1820. סלע אלדברן (70°50′S 66°41′W﻿ / ﻿70.833°S 66.683°W﻿ / -70.833; -66.683) הוא נונאטאק בולט במיוחד של סלע אדום בהיר, הנמצא סמוך לראש קרחון ברטרם ו-8 ק"מ צפונית-מזרחית להרי פגסוס במערב ארץ פאלמר. שמו של הסלע ניתן לו על ידי הוועדה למתן שמות אנטארקטיים של הממלכה המאוחדת, על שם אלדברן, כוכב ענק כתום, הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים שור ומן הבהירים ביותר בשמי הלילה. הר ארנבת הוא רכס הרים באורך של כ-20 ק"מ. מדיה וקבצים בנושא ארץ פאלמר בוויקישיתוף ארץ פאלמר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אריה גלוברזון

אריה גלוֹבֶּרזון (11 במרץ 1925 - 18 ביוני 2014) היה חוקר מִנהל ומשאבי אנוש, יוזם ומקים החוג ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב, ממפתחי תחום הניהול ויחסי העבודה בישראל. שלמה גלוברזון הוא אחיו הצעיר. גלוברזון נולד בעיירה פינסק שבפולין (כיום בבלארוס). אביו, מנחם, עלה לארץ ישראל בגפו בשנת 1935, הצטרף לחברת החשמל, והיה ממקימי תחנת הכוח בנהריים. אמו של אריה, ציפורה, והבנים, אריה ואחיו דב, הצטרפו אל האב בשנת 1938, לאחר שהצליח לקבל עבורם אישור עלייה משלטונות המנדט. המשפחה גרה בקריית חיים, שם סיים גלוברזון את לימודיו בבית הספר התיכון, ולאחר מכן המשיך לתואר אקדמי בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה. באותה תקופה הכיר את אשתו רינה. הוא המשיך את לימודיו לתואר השלישי בסורבון שבצרפת. עם שובו ארצה עבד בהתאחדות בעלי התעשייה, ובמשרד מבקר המדינה ולימד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה ובאוניברסיטת תל אביב. הוא הקים באוניברסיטת תל אביב את החוג ללימודי עבודה ואת מכון גולדה ללימודי עבודה. גלוברזון היה מעורב שנים רבות בנושאים הקשורים לניהול, ליחסים שבין עובדים לבין ההנהלה ולבקרה בארגונים. במסגרת הקריירה המקצועית שלו שימש כעובד בכיר במשרד מבקר המדינה, כראש החוג ללימודי עבודה, כאקדמאי שחקר ופרסם ספרים בנושא, כיושב ראש וחבר של מועצות ציבוריות שונות וכיועץ של ההסתדרות וגופים ציבוריים אחרים. ספרו "ניהול חבר עובדים", שהיה הראשון בארץ שעסק באופן מעמיק בתחום זה, שימש רבים מאנשי המנהל בארץ. גלוברזון הועסק כיועץ בכיר לענייני ניהול על ידי גופים שונים, בהם האו"ם. במסגרת זו הוא שהה תקופות שונות באפריקה, בדהומיי, בניז'ר, בבורונדי, בפיליפינים ובחוף השנהב, שם שימש כיועץ מיוחד לממשלה. בשנות ה-80 הביא לראשונה לידיעת הציבור בישראל את משכורות העתק של בכירי הבנקאים בישראל, וחשף את פרשת השכר של יפת מבנק לאומי. לצד הקריירה המקצועית שלו במנהל, גלוברזון היה גם חובב אמנות ואספן של עבודות ציירים ישראלים. הוא לא הסתפק רק באיסוף עבודות אמנות, אלא למד את הנושא וגם יצר קשרים אישיים עם רבים מהציירים, סייע לחלקם באופנים שונים, כגון בארגון תערוכות רבות ברחבי הארץ. אריה גלוברזון נפטר ביוני 2014, בגיל 89. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא אריה גלוברזון בוויקישיתוף דוד תדהר (עורך), "ד"ר אריה גלוברזון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יא (1961), עמ' 3878 פרוטוקול ישיבת הכנסת בנוגע לפרשת המשכורות בבנק לאומי, באתר הכנסת דורון סוסליק, משכיל ישראלי חייב להיכון לתמורות תעסוקתיות מתמידות במסלול חייו, דבר, 2 במרץ 1970 חיים איזק, פרופ' א. גלוברזון בשיחה ל"דבר": לאיזה מין אוניברסיטה אנו זקוקים, דבר, 10 בינואר 1975, המשך עופר אדרת, האיש שחשף את משכורות העתק של מנהלי הבנקים, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2014 רשימת הפרסומים של אריה גלוברזון, בקטלוג הספרייה הלאומית אריה גלוברזון (1925-2014), דף שער בספרייה הלאומית פרופ' אריה גלוברזון באתר "אבלים".
שרגאי

שרגאי הוא שם משפחה יהודי (שרגא בארמית הוא נר). האם התכוונתם ל... אוהד שרגאי – זמר ישראלי נדב שרגאי – סופר ועיתונאי ישראלי שלמה זלמן שרגאי – אידאולוג ופוליטיקאי ציוני דתי שלמה שרגאי – סופר ישראלי הלכת שרגאי - פסק דין משנת 1969 העוסק בכריכת מזונות שרגא
מפת וינלנד

מפת וינלנד היא מפת עולם (mappa mundi) מהמאה ה-15 המתארת את הארצות שגילו הוויקינגים במסעם מערבה, בערך בסוף המאה ה-10. מאז שנות ה-60 של המאה ה-20, התקיים ויכוח ער בין הטוענים כי המפה היא אותנטית, לבין המעלים חשדות לזיוף מודרני. הוא הוכרע בקביעה שהמפה היא זיוף. בצד השמאלי ביותר של המפה ניתן לראות את ניופאונדלנד שבקנדה, בה הקימו הוויקינגים מושבה בל'אנס או מדוז (מצרפתית: מפרץ המדוזות). באזור זה נתגלו שרידים ארכאולוגיים המוכיחים כי אכן התיישבו שם ויקינגים. המפה נתגלתה בשנת 1957, והובאה לאוניברסיטת ייל בשנת 1965. ביום קולומבוס של אותה שנה הוכרז כי המפה אותנטית, ודבר זה הביא למחאות מצד סטודנטים היספנים בסמוך לקמפוס האוניברסיטה בניו הייבן שבקונטיקט. מאז שנת 1965, עיקר המחלוקת היא בין הומאניסטים, המאמינים כי המפה אותנטית, לבין מדענים, הטוענים כי היא זיוף. בשנת 2018, מומחים מאוניברסיטת ייל, שבה נמצאת המפה, הכריזו כי המחקר המדעי וההיסטורי האחרון קבע שמדובר בזיוף מודרני, כפי שהוכח מהשימוש שלו בפיגמנטים טיטניום מהמאה ה-20. בשנת 2021, פרויקט מחקר בין-תחומי שנערך על ידי ארכיונאים, משמרים ומדעני שימור הוכיח שהמפה מזויפת. ניתוח המתכות בדיו של המפה גילה כי המסמך זויף למעשה כבר בשנות ה-20, ולא שנות ה-40 של המאה ה-20, כמו שחשבו תחילה. Graeme Davis, Vikings in America, Edinburgh: Birlinn, 2009. Robert Ferguson, The Vikings: A History, London: Penguin Books, 2010. וינלנד התקופה הוויקינגית לייוו אייריקסון ל'אנס או מדוז מדיה וקבצים בנושא מפת וינלנד בוויקישיתוף סקירה על הבעיות באמינות מפת וינלנד (באנגלית). כתבה באתר רויטרס משנת 2009, בה נטען כי המפה אמינה. Graeme Davis, Vikings in America, pp. 120 - 121. Mike Cummings, Analysis unlocks secret of the Vinland Map — it’s a fake, YaleNews, ‏2021-09-01 (באנגלית) Smithsonian Magazine, David M. Perry,Matthew Gabriele, Viking Map of North America Identified as 20th-Century Forgery, Smithsonian Magazine (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Su

su היא פקודה במערכת ההפעלה יוניקס ובמערכות הפעלה דמויות יוניקס המאפשרת לשנות את המשתמש הנוכחי בריצת המעטפת. שם הפקודה מהווה ראשי תיבות לביטויים substitute user, ‏superuser או switch user, שמשמעותם החלפת משתמש. כאשר מריצים את הפקודה su מתוך מעטפת שורת הפקודה, המשתמש מתבקש להזין סיסמה על מנת להתאמת. כאשר האימות מצליח, המשתמש מקבל גישה לקבצים בבעלות המשתמש שאומת, והתהליכים שיצור ירוצו בהרשאות החדשות. לדוגמה, על מנת להחליף למשתמש jane ובחזרה: john@localhost:~$ su jane Password: jane@localhost:/home/john$ exit logout john@localhost:~$ כאשר לא מוזן שם משתמש, ברירת המחדל היא החלפה למשתמש-על, root. לעיתים קרובות משתמשים במקף לפני שם המשתמש (לדוגמה su - user). בדרך זו, su קורא למעטפת, המכילה את הסביבה של המשתמש החדש. sudo su - מדריך למשתמש באתר פרויקט גנו su(1) - דף העזרה של הפקודה במערכת ההפעלה לינוקס The su Command באתר The Linux Information Project, ‏2004.