laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פסיפס (אלבום)

"פסיפס" הוא אלבומו ה-16 (כולל ירח מלא – האוסף) של הזמר הישראלי אביב גפן, אשר יצא לאור ב-27 במרץ 2012. מהאלבום יצאו חמישה סינגלים: "ריק בבית", "קוצים", "בובות", "נוסטלגיה" ו"טיפות". השיר "נוסטלגיה" בוצע בדואט עם שרון ליפשיץ, שחזרה להקליט לאחר שנים רבות בהן לא הקליטה שירים. כל הסינגלים זכו להצלחה רבה במצעדי הפזמונים בארץ והושמעו רבות. קוצים הגיע בתשע"א למקום ה-27 במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום ה-20 במצעד השנתי של גלגלצ. "נוסטלגיה" כבש את המצעדים השבועיים ושהה 17 שבועות במצעד של רשת ג', מתוכם 4 שבועות במקום הראשון. בתשע"ב הגיע השיר למקום ה-31 במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום ה-26 במצעד השנתי של גלגלצ. "טיפות" הצליח באותו מידה במצעדים השבועיים בגלגלצ וברשת ג', ובסוף תשע"ב הגיע למקום ה-20 במצעד השנתי של גלגלצ ובעוד מצעדים אחרים. זאת הייתה השנה המוצלחת ביותר של גפן במצעדים מאז שנת תשס"ו ואלבומו "עם הזמן". ב-31 באוקטובר 2012 זכה האלבום למעמד "אלבום זהב". כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אביב גפן (למעט "מסילת הרכבת" ו"בובות" בהם השתתף בלחן עידן רייכל).  מידע על האלבום פסיפס באתר MusicBrainz עידן בן סימון, טלאי על טלאי: אלבומו החדש של אביב גפן דחוס ולא אחיד, באתר nrg‏, 6 באפריל 2012
מאוריטניה במשחקים הפאראלימפיים

מאוריטניה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000), כששלחה למשחקים אצנית ומרים כוח ומאז השתתפה לסירוגין בחלק ממשחקי הקיץ. במשחקי החורף לא נטלה מאוריטניה חלק מעולם. הספורטאים הנכים אותם שלחה מאוריטניה למשחקים מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. מאוריטניה במשחקים האולימפיים מאוריטניה במשחקים האולימפיים לנוער
רביעיית ורמיר

רביעיית ורמיר (באנגלית: Vermeer Quartet) הייתה רביעיית מיתרים, שנוסדה בשנת 1969 בבית הספר למוזיקה ופסטיבל מרלבורו בוורמונט ופעלה עד 2007. בהופעותיה בכל עיר גדולה, פחות או יותר, בצפון אמריקה ובדרומה, באירופה, במזרח הרחוק ובאוסטרליה, השיגה רביעיית ורמיר מעמד בינלאומי כאחד ההרכבים המעולים בעולם. ורמיר הופיעה בכל הפסטיבלים היוקרתיים ביותר, בהם טנגלווד, אלדבורו, נורפוק, אספן, "בעיקר מוצרט", טאוס, סאות' באנק, לוצרן, אדינבורו, ספולטו, רוויניה, פסטיבל קזאלס ואחרים. הרביעייה, שישבה דרך קבע בשיקגו, עשתה חלק מכל קיץ בחוף מיין בהרכב הקבוע של "הקונצרטים הקאמריים במפרץ". רביעיית ורמיר ביצעה מעל מאתיים יצירות, שכללו כמעט את כל רביעיות המיתרים ה"סטנדרטיות", יצירות רבות ידועות פחות, מספר ניכר של יצירות בנות זמננו ויצירות אחרות שונות עם אורחים. רשימת הקלטותיה של הרביעייה כוללת את מכלול רביעיות המיתרים של בטהובן, צ'ייקובסקי ובארטוק, וכו יצירות שונות משל היידן, שוברט, מנדלסון, ברהמס, דבוז'אק, צ'ייקובסקי, שוסטקוביץ' ושניטקה. בשנת 2003 הייתה רביעיית ורמיר מועמדת בפעם השנייה לפרס גראמי על תקליטור של חמישיות פסנתר של שוסטקוביץ' ושניטקה עם בוריס ברמן, שיצא בחברת נאקסוס. הקלטתם לשש הרביעיות של בארטוק יצאה בחברת נאקסוס במאי 2005 וזכתה למועמדות שלישית לגראמי. רביעיית ורמיר עמדה בקשר עם אוניברסיטת צפון אילינוי כחברה ב"סגל אמני הבית" מאז 1970. בתפקידם זה הכשירו חברי הרביעייה כמה מן ההרכבים במחוננים ביותר המופיעים כיום, בהם רביעיית שנחאי, רביעיית אנזו, רביעיית אוואלון, רביעיית פאסיפיקה ורביעיית אריאנה. כמו כן היו חברי ועד הנאמנים של הקולג' המלכותי הצפוני למוזיקה במנצ'סטר, אנגליה. רביעיית ורמיר, באתר MusicBrainz (באנגלית) רביעיית ורמיר, באתר Discogs (באנגלית) Quartet Home Site אתר הבית של רביעיית ורמיר(הקישור אינו פעיל)
בוריס ברמן

בוריס ברמן (באנגלית: Boris Berman, ברוסית: Бори́с Бе́рман; נולד ב-3 באפריל 1948) הוא פסנתרן, נגן צ'מבלו ומורה יהודי-רוסי. ברמן, יליד מוסקבה, למד אצל לב אובורין בקונסרבטוריון של מוסקבה. הופעתו הראשונה הייתה במוסקבה בשנת 1965. הוא הצטרף להרכב מוזיקה עתיקה, בשעתו היחיד בברית המועצות, כצ'מבליסט. במקביל עבד עם מלחינים בני התקופה כמו אלפרד שניטקה ואדיסון דניסוב. הוא ניגן בהופעות הראשונות ברוסיה של יצירות מאת ארנולד שנברג, קרלהיינץ שטוקהאוזן, לוצ'אנו בריו וג'ורג' ליגטי. בשנת 1973 קיבל היתר לעזוב את ברית המועצות ולעלות לישראל. ב-1979 היגר לארצות הברית, ומאז לימד באוניברסיטת בוסטון, אוניברסיטת ברנדייס, אוניברסיטת אינדיאנה ובית הספר למוזיקה של אוניברסיטת ייל. ברמן הקליט את מכלול יצירותיו לפסנתר של פרוקופייב לחברת צ'אנדוס, נוסף להקלטות אחרות. בשנת 2008 ראה אור ספרו של ברמן, "הסונאטות לפסנתר של פרוקופייב", בהוצאת אוניברסיטת ייל. בוריס ברמן, ברשת החברתית Goodreads בוריס ברמן, באתר ספוטיפיי בוריס ברמן, באתר AllMusic (באנגלית) בוריס ברמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) בוריס ברמן, באתר Discogs (באנגלית) נעם בן זאב, הפסנתרן בוריס ברמן מחבר בין ישן לחדש, באתר הארץ, 29 בינואר 2014 דייוויד פאנינג, מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
שארל מאס

גנרל שארל עמנואל מאס (בצרפתית: Charles Emmanuel Mast; ‏ 7 בינואר 1899–1977) היה איש צבא צרפתי, והיה בעל תפקיד חשוב במהלך שחרור צפון אפריקה מכוחות מדינות הציר. מאס הצטרף לצבא הצרפתי ושירת בתפקידים שונים, ובהם נספח צבאי בטוקיו. במלחמת העולם השנייה, במהלך התבוסה הצרפתית במערכה על צרפת מונה לתפקיד ראש מטה הקורפוס העשירי בדרגת בריגדיר גנרל זמנית. הוא נשבה על ידי הנאצים, ושהה בשבי בגרמניה עד ספטמבר 1941. מאס נשלח על ידי אנשי צרפת של וישי לפקד על הדיוויזיה השלישית הצפון אפריקנית של צבא וישי באלג'יריה. מלכתחילה נחשד כי הוא אוהד את בעלות הברית ואף נעצר לתקופה קצרה. הוא המשיך לשרת בתפקידי פיקוד שונים בצבא וישי, כשהוא עומד בקשר עם אנשי בעלות הברית, בהם הדיפלומט האמריקאי רוברט מרפי. מרפי הכניס את מאס לסוד נחיתת בעלות הברית בצפון אפריקה. מאס ואנשיו דרשו להיפגש עם נציג אמריקני בכיר כדי לתאם את שיתוף הפעולה ביניהם. כתוצאה מכך ארגן מרפי מפגש בעיר האלג'ירית שרשל, עם הגנרל מארק קלארק, מבכירי הפיקוד האמריקאי, שהונחת אל החוף בצוללת. בפגישה, שנערכה ב-21 באוקטובר 1942, הבטיחו קלארק ומאס את שיתוף הפעולה ההדדי. לאחר סיום מבצע לפיד, והצטרפות אנשי וישי בצפון אפריקה, בראשות האדמירל ז'אן פרנסואה דרלאן, אל כוחות בעלות הברית מונה מאס למפקד כוחות צבא צרפת במצרים ובסוריה. במאי 1943, לאחר סיום המערכה בתוניסיה וכיבוש הערים תוניס וביזרטה מונה מאס כמושלה הצבאי של תוניס. מאס שימש בתפקיד זה עד פברואר 1947. בשנה זו קיבל גם תואר קצין בכיר בלגיון הכבוד. לאחר מכן שב לצרפת ושימש בתפקידי הדרכה ומטה עד לפרישתו בשנת 1950. מאס מת בפריז בשנת 1977. מדיה וקבצים בנושא שארל מאס בוויקישיתוף שארל מאס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מאוריציוס במשחקים הפאראלימפיים

מאוריציוס השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באטלנטה (1996), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע, למעט המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) מהם נעדרה. במשחקי החורף לא נטלה מאוריציוס חלק מעולם. כל המשלחות אותן שלחה מאוריציוס למשחקים הפאראלימפים לאורך השנים היו תמיד משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על שני ספורטאים. הספורטאים הנכים אותם שלחה מאוריציוס מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. מאוריציוס במשחקים האולימפיים מאוריציוס במשחקים האולימפיים לנוער ספורטאי מאוריציוס באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
מאלי במשחקים הפאראלימפיים

מאלי השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000), כששלחה ספורטאי בודד להתחרות במשחקים. במשחקי החורף לא נטלה מאלי חלק מעולם. למשחקים שנערכו בסידני בשנת 2000 שלחה מאלי ספורטאי בודד, מרים הכוח פאקורו סיסוקו, לייצגה. סיסוקו התחרה בקטגוריה של עד 75 ק"ג, וסיים את המקצה במקום ה-17, כשהרים 130 ק"ג. סיסוקו אמור היה להיות נציגה היחיד של מאלי אל המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008), אולם הוא הושעה ביום פתיחת המשחקים עקב שימוש בחומרים אסורים. מאלי במשחקים האולימפיים מאלי במשחקים האולימפיים לנוער Sydney 2000 Paralympic Games Powerlifting Men's Up To 75 kg באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי Two more Paralympic powerlifters banned for doping
ונואטו במשחקים הפאראלימפיים

ונואטו השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000), כששלחה שני ספורטאים להתחרות במשחקים. במשחקי החורף לא נטלה ונואטו חלק מעולם. אל המשחקים הפאראלימפים שנערכו בסידני בשנת 2000 שלחה ונואטו שני ספורטאים, גבר ואישה, שהתחרו במקצועות הטלת הכידון. לאחר שנעדרה מהמשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004), שבה ונאוטו ושלחה מרים כוח אל המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008). הספורטאים הנכים אותם שלחה ונואטו מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. ונואטו במשחקים האולימפיים ונואטו במשחקים האולימפיים לנוער ספורטאי ונואטו באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
ערכת כלים (מחשוב)

ערכת כלים (נקראת גם ספריית כלים; באנגלית: Widget Toolkit, ידוע גם כ-Widget Library) היא תוכנת ממשק תכנות יישומים המכילה סט אלמנטים גרפיים (וידג'טים) המיועדים לעיצוב תוכנות בעלות ממשק משתמש גרפי. ערכת הכלים מטפלת בדרך כלל במעטפות הגרפיות של מערכת ההפעלה, כמערכות חלונאיות, ומנהלי חלונות, אך לעיתים מכילה גם היבטים שאינם נוגעים לחלק החזותי, אלא לחלק התוכנתי ככתיבת סקריפטים ושורות קוד. עיקרון התוכנה הוא שכל כלי (Widget) כשיופעל יצור אלמנט גרפי שונה בתוכנה הנכתבת. מדיה וקבצים בנושא ערכת כלים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדען מחשב

מדען מחשב הוא אדם העוסק במחקר במדעי המחשב. הכשרה של מדעני מחשב נעשית באוניברסיטאות, במסגרת החוג למדעי המחשב (חוג למדעי המחשב הוקם לראשונה בשנת 1962 באוניברסיטת פרדו שבארצות הברית. מסלול לימודים ראשון לתואר במדעי המחשב בישראל נוסד במכון ויצמן למדע בשנת 1969). כיוון שמדובר בענף מדעי צעיר, הרי העוסקים הוותיקים בו קיבלו את הכשרתם המדעית בתחומים אחרים, בפרט מתמטיקה. עקב צעירותו של התחום נחשבים למדעני מחשב גם כאלה שנפטרו קודם להיווסדו של תחום זה, אך נושאי פעולתם נמצאים בתחום זה (שנוצר במידה רבה בזכות מחקריהם). דוגמה מובהקת לכך הוא אלן טיורינג. מדיה וקבצים בנושא מדען מחשב בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיה שעיה

מאיה שעיה היא יוצרת, תסריטאית, מחזאית ובמאית. שעיה בוגרת בית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי" ובית הספר לתסריטאות בניהולה של עידית שחורי. בשנת 2002 כתבה לסדרת הדרמה "סיטי טאוור" ששודרה בערוץ 2. בשנת 2004 החלה לכתוב לסדרת הדרמה המוזיקלית יומית של yes "השיר שלנו" וכתבה במשך ארבע עונותיה. בשנת 2005 כתבה לסדרה "אגדת דשא" בכיכובם של דניאלה וירצר, סמי הורי ונבו קמחי ששודרה בערוץ 10. בשנת 2007 כתבה לסדרה "הנפילים" ששודרה ב-yes במשך שתי עונותיה. בשנת 2008 כתבה לסדרה "דני הוליווד" ששודרה ב-yes. עוד כתבה לסדרה "אליפים", "תנוחי" ועוד. בשנת 2007 יצרה שעיה את המחזה "דולפינים", המחזה עלה בתיאטרון בית ליסין וזכה לאהדה רבה ולפרסים. בשנת 2010 כתבה את המחזה "תרופה" (medicament) לתיאטרון "היידלברג" שבגרמניה, המחזה רץ שם בהצלחה. בשנת 2012 ביימה את המחזה "מלאכים באמריקה" בתיאטרון תהל עם אלי דנקר בתפקיד רוי כהן. בשנת 2017 כתבה וביימה את המחזה " שירות לקוחות" שעלה ב"בית צבי". באותה שנה ביימה את המחזה תרופה שעלה בתיאטרון הספרייה שליד "בית צבי". ציפי שוחט, כל אחת והגיבורה שלה, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2007
רנטה שטכר

רנטה מייסנר-שטכר (בגרמנית: Renate Meißner-Stecher; נולדה ב-15 במאי 1950) היא אצנית מזרח גרמנייה, אלופה אולימפית בעלת 6 מדליות (3 זהב, 2 כסף ו-1 ארד) משתי אולימפיאדות (מינכן 1972 ומונטריאול 1976), אלופת אירופה בעלת 8 מדליות (4 זהב ו-4 כסף) ושיאנית עולם בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. הייתה לאצנית הראשונה בהיסטוריה שרצה בריצת 100 מטר מתחת ל-11 שניות, במדידה ידנית. רנטה נולדה בזיפטיץ. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1969 זכתה שטכר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר (43.63 שניות) ומדליית כסף בריצת 200 מטר (23.3 שניות). באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1971 זכתה שטכר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בריצת 100 מטר (11.40 שניות) ובריצת 200 מטר (22.70 שניות) ומדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר (43.60 שניות). באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה שטכר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף והייתה לאתלטית המצטיינת בתחרות. היא זכתה במדליות זהב בריצת 100 מטר בשיא עולם חדש של 11.07 שניות, לפני רלין בויל מאוסטרליה (11.23 שניות) וסילביה ציבס מקובה (11.24 שניות) ובריצת 200 מטר בשיא עולם חדש נוסף של 22.40 שניות, לפני בויל (22.45 שניות) ולפני אירנה שווינסקה מפולין (22.74 שניות). מדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.95 שניות, אחרי מערב גרמניה (42.81 שניות) ולפני קובה (43.36 שניות). באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1974 זכתה שטכר ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 42.51 שניות ומדליות כסף בריצת 100 מטר (11.23 שניות) ובריצת 200 מטר. באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה שטכר ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא אולימפי חדש של 42.55 שניות, לפני מערב גרמניה (42.59 שניות) וברית המועצות (43.09 שניות), מדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.13 שניות, אחרי אנגרט ריכטר ממערב גרמניה (11.08 שניות) ולפני שיאנית העולם היוצאת אינגה הלטן (11.17 שניות) שתיהן ממערב גרמניה. ריכטר קבעה בשלב חצי הגמר שיא עולם חדש של 11.01 שניות, ומדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.47 שניות, אחרי בת ארצה ברבל ווקל שקבעה שיא אולימפי חדש של 22.37 שניות וריכטר (22.39 שניות). לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. ממסמכים שהתגלו התברר ששטכר ביקשה להפסיק את השימוש בסמים אותן נטלה לאחר אולימפיאדת מינכן, על מנת ללדת ילדים בבטחה. רלין בויל האוסטרלית שסיימה שנייה בשתי הריצות ל-100 ול-200 מטר אמרה שהיא מרגישה מרומה, אבל ייתכן ושטכר יכלה לנצח גם ללא השימוש באימרוץ. ריצת 100 מטר: 10.8 שניות (1973) שיא עולם ריצת 200 מטר: 22.38 שניות (1973) שיא עולם בסך הכל קבעה שטכר 9 שיאי עולם, 7 שיא עולם בריצת 100 מטר ו-2 שיאי עולם בריצת 200 מטר. רנטה שטכר, באתר olympedia.org רנטה שטכר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית רנטה שטכר, באתר Track and Field (נשים)
אוסטרליה במשחקים הפאראלימפיים

אוסטרליה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים ברומא (1960) שהיו המשחקים הפאראלימפיים הראשונים, ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות. במשחקי החורף משתתפת אוסטרליה מאז המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980). אל המשחקים הפאראלימפיים הראשונים שנערכו ברומא בשנת 1960 שלחה אוסטרליה משלחת של שישה ספורטאים (חמישה גברים ואישה) שזכו בעשר מדליות פאראלימפיות (3 מדליות זהב, 6 כסף ומדליית ארד אחת). האישה היחידה במשלחת, דפני קיני, בלטה בקרב הספורטאים בהישגיה במשחקים כשזכתה בשתי מדליות זהב (שתיהן בשחייה), ובשתי מדליות כסף (בהטלת כידון וחץ וקשת). להמשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) שלחה אוסטרליה משלחת של 18 ספורטאים (14 גברים וארבע נשים) שזכו ב-30 מדליות פאראלימפיות. בשורותיה של המשלחת האוסטרלית בלטה במיוחד השחיינית אליזבת אדמונדסון, שהייתה בת 14 בלבד וזכתה בשלוש מדליות זהב פאראלימפיות, תוך שהיא שוברת שלושה שיאי עולם במקצי שחייה ל-50 מטרים. אל המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) שלחה אוסטרליה 36 ספורטאים (24 גברים ו-12 נשים) שקטפו 38 מדליות פאראלימפיות (15 מזהב, 16 מדליות כסף ו-7 מדליות ארד) שהציבו את המדינה במקום הרביעי מבחינת כמות המדליות בהן זכתה. בנוסף לאדמונדסון, שזכתה בשתי מדליות זהב, תוך שהיא קובעת שני שיאי עולם נוספים, התבלטה גם השחיינית לוריין דוד שהתחרתה במשחים קצרים של 25 מטרים, וזכתה בשלוש מדליות זהב פאראלימפיות, תוך שהיא קובעת גם כן שלושה שיאי עולם בקטגוריית הנכות שלה (קלאס 2). אוסטרליה במשחקים האולימפיים אוסטרליה במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא אוסטרליה במשחקים הפאראלימפיים בוויקישיתוף המשתתפים במשחקים ברומא 1960 באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי המשתתפים במשחקים בטוקיו 1964 Tokyo 1964 Paralympic Games Women's 50 m Breaststroke cauda equina Tokyo 1964 Paralympic Games Women's 50 m Freestyle Prone complete class 5 Tokyo 1964 Paralympic Games Women's 50 m Freestyle Supine cauda equina המשתתפים במשחקים בתל אביב 1968 Medal Standings Tel Aviv 1968 Paralympic Games Tel Aviv 1968 Paralympic Games Women's 100 m Freestyle open Tel Aviv 1968 Paralympic Games Women's 50 m Freestyle class 4 incomplete Tel Aviv 1968 Paralympic Games Women's 25 m Backstroke class 2 complete Tel Aviv 1968 Paralympic Games Women's 25 m Breaststroke class 2 complete Tel Aviv 1968 Paralympic Games Women's 25 m Freestyle class 2 complete
ברבל וקל

ברבל אקרט-וקל (בגרמנית: Bärbel Eckert-Wöckel; נולדה ב-21 במרץ 1955) היא אתלטית מזרח גרמניה בעבר, אלופה אולימפית, בעלת 4 מדליות זהב, שתיים בכל אולימפיאדה (מונטריאול 1976 ומוסקבה 1980), אלופת אירופה ושיאנית עולם. וקל נולדה בלייפציג. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בספטמבר 1974 זכתה וקל במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 42.51 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.46 שניות. באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה וקל בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 22.37 שניות, לפני אנגרט ריכטר ממערב גרמניה (22.39 שניות) ובת ארצה רנטה שטכר (22.47 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא אולימפי חדש נוסף של 42.55 שניות, לפני מערב גרמניה (42.59 שניות) וברית המועצות (43.09 שניות). באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה וקל בשתי מדליות זהב כמו באולימפיאדת מונטריאול והגנה על תואריה. בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 22.03 שניות, לפני נטליה בוצ'ינה מברית המועצות (22.19 שניות) ומרלין אוטי מג'מייקה (22.19 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 41.60 שניות, לפני ברית המועצות (42.10 שניות) ובריטניה (42.43 שניות). באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון 1982 זכתה וקל ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בריצת 200 מטר בשיא תחרות חדש של 22.04 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא תחרות חדש נוסף של 42.19 שניות, ומדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.20 שניות. לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. ריצת 100 מטר: 10.95 שניות (1982) ריצת 200 מטר: 21.85 שניות (1984) מדיה וקבצים בנושא ברבל וקל בוויקישיתוף ברבל וקל, באתר olympedia.org ברבל וקל, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ברבל וקל, באתר Track and Field (נשים)
חמש (אלבום)

"חמש" הוא אלבומה השני של להקת הרוק הישראלית, הפיל הכחול. האלבום יצא לאור בחודש פברואר 2012, כאשר הקדימו אותו 2 סינגלים: "אני בסדר, גמור" ו"הפוך". האלבום נוטה להיות "כבד" יותר מקודמו, עד כדי נטייה למטאל, השירים ארוכים יותר, הטקסטים בתקליט בעלי גוון אישי ואפל יותר מאשר במעל המים ועוסקים ברובם בתחושות של ניתוק רגשי וקשיים בהתמודדות עם המציאות היום-יומית. לאחר צאת האלבום יצא הסינגל השלישי מתוכו "פקיד החלומות" לרדיו. הסינגל "הפוך" היה הלהיט המצליח ביותר מהאלבום ושאר הסינגלים זכו להצלחה פחותה. את האלבום הקליטה והפיקה הלהקה בצורה עצמאית לחלוטין, באולפן שנבנה במיוחד לצרכיהם, סמוך לחוף הים באשקלון. הקלטת האלבום והפקתו ארכו 20 חודשים. אני בסדר, גמור, בביצוע הפיל הכחול, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 4:15), 22 באוגוסט 2011 פקיד החלומות, בביצוע הפיל הכחול, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 4:05), 10 במרץ 2012 הפוך, בביצוע הפיל הכחול, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 3:48), 16 במרץ 2012 אנשי הבוץ, בביצוע הפיל הכחול, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 5:17), 4 באפריל 2012 הופעת השקה, מתוך יוטיוב ישראל היום, 12 באפריל 2012 אסף נבו, ‏לך אלפנט: "הפיל הכחול" כבדים ברוקנ'רול, באתר ‏מאקו‏, 10 באפריל 2012 איתן לוין, סיקור מופע השקה לאלבום, מתוך אתר "המחתרת – רוק ומטאל ישראלי", 10 באפריל 2012 יובל הראל, סיקור מופע השקה לאלבום(הקישור אינו פעיל), מתוך אתר חדשות המוזיקה / חוצה יבשות, 10 באפריל 2012 עינב שיף‏, הפיל הכחול: הרוקנרול הכי גרוע שאפשר לבקש, באתר וואלה, 28 בפברואר 2012
איטורופ

איטורופ (ברוסית: Итуру́п; ביפנית: 択捉島; באיינו: エトゥオロプシリ) הוא אי בים אוחוצק מקבוצת האיים הקוריליים הדרומיים, האי הגדול ביותר והצפוני ביותר בקבוצה זו. האי מוחזק כיום בידי רוסיה, אך יפן טוענת לריבונות עליו, כמו על שאר האיים הקוריליים הדרומיים. שמו בא משפת האיינו, ומשמעותו היא מקום בעל כפים רבים. תושביו הראשונים של האי היו בני האיינו, אך ברבות השנים התיישבו באי הן רוסים בסוף המאה ה-18 והן יפנים בשנת 1800, אשר הציבו בו חיל מצב באתר שעליו שוכנת העיירה קורילסק כיום. בשנת 1855 ויתרה רוסיה על האי ליפן במסגרת חוזה שימודה. ב־26 בנובמבר 1941 יצא צי נושאות מטוסים ממפרץ הִיטוֹקַאפּוּ בחופו המזרחי של האי לכיוון המתקפה על פרל הארבור. ב־1945, בשלהי מלחמת העולם השנייה, נכבשו האיים הקוריליים על ידי ברית המועצות במבצע סערת אוגוסט, ותושביו היפנים של האי גורשו ליפן גופא. מאז טוענת יפן לריבונות על האיים הדרומיים, אף שוויתרה על דרישתה לריבונות על האיים הקוריליים במסגרת חוזה סן פרנסיסקו. לאחר התפרקות ברית המועצות עברה השליטה באי לידי רוסיה. כיום האי שייך מנהלית לראיון קורילסקי שבמחוז סחלין לפי נתונים יפניים, בשנת 1943 התגוררו באי כ־10,000 תושבים. בשנת 2007 מנתה אוכלוסיית האי כ־6,300 נפש. האי שוכן בין שני האיים אורופ וקונאשיר. מצר הים המפריד בינו לבין אורופ נקרא מצר פריס, על שם מגלה הארצות ההולנדי מארטן חריטס פריס, האירופאי הראשון שתועד חוקר את האזור. שטחו של האי 3,139 קמ״ר והוא מכיל מסיבים געשיים ורכסי הרים, כאשר רצף של 12 הרי געש מצפון־מזרח לדרום־מערב יוצרים את המתאר הכללי של האי. הגבוה בהרים אלה הוא סטוקפ, הנמצא בחלקו המרכזי של האי ומתנשא לגובה של 1,634 מ'. חופיו של האי עשויים צוקים תלולים. הצמחייה בו כוללת בעיקר עצים מחטניים ונשירים. מדיה וקבצים בנושא איטורופ בוויקישיתוף
מדגסקר במשחקים הפאראלימפיים

מדגסקר השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000), נעדרה מהמשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) ושבה לקחת חלק בקביעות מאז המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008). במשחקי החורף לא נטלה מדגסקר חלק מעולם. כל המשלחות אותן שלחה מדגסקר למשחקים הפאראלימפיים לאורך השנים היו תמיד משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על ספורטאי בודד. נציגי מדגסקר מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. מדגסקר במשחקים האולימפיים מדגסקר במשחקים האולימפיים לנוער ספורטאי מדגסקר באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
מצרים במשחקים הפאראלימפיים

מצרים השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בהיידלברג (1972), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה מצרים חלק מעולם. אל המשחקים הפאראלימפיים של שנת 1972 שלחה מצרים משלחת של ספורטאי בודד. במדליה הפאראלימפית הראשונה זכתה מצרים עם המשלחת שייצגה את המדינה במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) כשזכתה בחמש מדליות זהב, שתי מדליות כסף ומדליית ארד פאראלימפית אחת. בשורות המשלחת בלט האתלט מטאווי אחמד חאדר שזכה בארבע מדליות זהב, אם כי היה למשתתף היחיד בכל אחת מאותן קטגוריות בהן זכה. במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) בלטו במשלחת המצרית שתי נשים: האתלטית פאת'י אחמד חנאן, שזכתה בשתי מדליות זהב ושתיים מכסף, וג'אבר עלי נגט שזכתה בשלוש מדליות, כולל מדליית זהב אחת, תוך שהיא שוברת את שיא העולם בהטלת כידון (קטגוריה D1) בתוצאה של 12.82 מטרים. נגט המשיכה ושברה את שיא העולם בהטלת כידון פעם נוספת (בקטגוריה A1) במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) עם הטלה של 12.88 מטרים. להצלחה הרבה ביותר זכתה המשלחת המצרית אל המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) שזכתה בשיא של 30 מדליות פאראלימפיות, מהן שיא של 8 מדליות זהב. במשלחת בלט האצן אחמד חסן מחמוד שזכה בשלוש מדליות פאראלימפיות. שתי מדליות ארד (במרוץ ל-100 ו-200 מטר) ומדליית זהב אחת, תוך שהוא קובע שיא פאראלימפי חדש (קטגוריה T36) במרוץ ל-400 מטר בתוצאה של 56.15 שניות. גם גומא אחמד זכה במדליית הזהב בהרמת כוח (עד 56 ק"ג) כשקבע שיא עולם של 182.5 ק"ג. במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) היה זה האתלט מחמוד אל-עטר שזכה בשתי מדליות זהב פאראלימפיות כשקבע שיא עולם בהטלת כידון עם 49.92 מטרים, ושיא פאראלימפי בזריקת דיסקוס עם תוצאה של 53.82 מטרים. (קטגוריה F58) וגומא אחמד שבר את שיאו בהרמת כוח עם מדליית זהב ושיא עולם של 192.5 ק"ג. מצרים במשחקים האולימפיים מצרים במשחקים האולימפיים לנוער רשימת המשתתפים במשחקים של שנת 1972 באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי רשימת כל זוכי המדליות המצרים באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי Toronto 1976 Paralympic Games Men's Discus J1 Toronto 1976 Paralympic Games Men's Javelin J1 Toronto 1976 Paralympic Games Men's Precision Javelin J1 Toronto 1976 Paralympic Games Men's Shot Put J1 Arnhem 1980 Paralympic Games Women's Javelin D1 New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games Women's Javelin A1 Atlanta 1996 Paralympic Games Men's 400 m T36 Atlanta 1996 Paralympic Games Powerlifting Men's Up To 56 kg Sydney 2000 Paralympic Games Men's Javelin F58 Sydney 2000 Paralympic Games Men's Discus F58 Sydney 2000 Paralympic Games Powerlifting Men's Up To 56 kg