laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גוסיפ

גוסיפ (באנגלית: Gossip, 'רכילות') היא להקת רוק אינדי אמריקאית. הלהקה הוקמה בשנת 1999 באולימפיה (וושינגטון) וכוללת את הזמרת בת' דיטו, הגיטריסט ברייס פיין והמתופף קטי מנדונקה. בשנת 1999 הוציא לאור K records את המיני אלבום הראשון שלהם "The Gossip". דיטו תרמה רבות לפרסום הלהקה לאחר שצילום שלה בעירום מלא לשער המגזין "LOVE" הפך לשנוי במחלוקת. מיני-סערה תקשורתית ודיון ציבורי החלו ברחבי העולם בקשר למשקלה הגדול של דיטו, ובעיקר בקשר לעובדה כי דיטו נוהגת בפתיחות רבה בקשר למשקל שלה ובעצם הצילום למגזין קראה תיגר על כל אותן דוגמניות רזות ושדופות שבדרך כלל מככבות על שערי המגזינים. ההוצאה הבאה שלהם היה אלבום האולפן הראשון שלהם "That's Not What I Heard " בינואר 2001, ולאחר מכן הוציאו מיני אלבום בשם "Arkansas Heat" במאי 2001. במאי 2003 הלהקה הוציאה את אלבום האולפן השני שלהם שנקרא "Movement". בנובמבר 2003 הוציאו את אלבום ההופעה החיה הראשון שלהם "Undead in NYC". בספטמבר מתופף הלהקה קטי, החליט לעזוב את הלהקה לטובת קריירה עצמאית, והלהקה הביאה במקומו את המתופפת האנה בלילי. האלבום השלישי של הלהקה שבוצע יחד עם המתופפת החדשה הוא "Standing in the Way of Control" שיצא בינואר 2006. הלהקה הוציאה לאור את השיר "Standing in the Way of Control" שנכתב על ידי בת' דיטו המדבר על נישואים חד מיניים בארצות הברית אשר יצאו מחוץ לחוק (דיטו היא לסבית מוצהרת). בקשר לכך העירה דיטו כי: "אף אחד במדינה לא היה מופתע או מזועזע ממה שג'ורג' בוש עשה, אבל כולם צריכים לדעת שאני מרגישה חסרת ישע ומרומה". במרץ 2007 הלהקה חתמה בחברת התקליטים "Sony Music", והלהקה החלה להתמקד בשירים על הקהילה ההומו לסבית. חברי הלהקה התבססו בפורטלנד (אורגון), ביוני ובשנת 2007 הופיעו בפסטיבל גלסטונברי. להקת גוסיפ הוציאו אלבום בשם "Live in Liverpool" בבריטניה וארצות הברית שהוא כולל DVD עם הופעה של הלהקה, האלבום יצא באפריל 2008 והוא הופק על ידי המפיק המוזיקלי ריק רובין. אלבום נוסף שהלהקה הוציאה הוא "Music For Men" אשר יצא ביוני 2009. הלהקה עובדת על סרט דוקומנטרי אשר נקרא "All Tomorrow's Parties" אשר מתבסס על פסטיבל המוזיקה ואמור לצאת באוקטובר 2009. הלהקה מרבה לערוך הופעות בארצות הברית ובאירופה אשר זוכות להצלחה רבה, ובהן מביאה דיטו את כשרונה הווקאלי הייחודי לידי ביטוי בעזרת סגנון שירה דומיננטי המוביל את ההופעה. That's Not What I Heard‏ (2001) Movement‏ (2003) Standing in the Way of Control‏ (2006) Music For Men‏ (2009) A Joyful Noise‏ (2012) Real Power‏ (2024) The Gossip (EP)|The Gossip‏ (1999) Arkansas Heat‏ (2002) Real Damage‏ (2005) GSSP RMX‏ (2006) [Undead in NYC‏ (2003) Live In Liverpool‏ (2007) RMXD‏ (2007) מדיה וקבצים בנושא גוסיפ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גוסיפ (באנגלית) גוסיפ, ברשת החברתית פייסבוק גוסיפ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גוסיפ, סרטונים בערוץ היוטיוב גוסיפ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גוסיפ, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) גוסיפ, באתר ספוטיפיי גוסיפ, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) גוסיפ, באתר Last.fm (באנגלית) גוסיפ, באתר AllMusic (באנגלית) גוסיפ, באתר MusicBrainz (באנגלית) גוסיפ, באתר דיזר גוסיפ, באתר Discogs (באנגלית) גוסיפ, באתר Songkick (באנגלית) גוסיפ, באתר Genius גוסיפ, באתר SecondHandSongs גוסיפ, באתר בנדקמפ גוסיפ, באתר בילבורד (באנגלית) קרלי סקיאוטינו, מהו הסוד של להקת הגוסיפ?, באתר הארץ, 5 ביוני 2009
סוויטה (מלון)

בתחום המלונאות, סוויטה (באנגלית: Suite – מערכת חדרים) היא יחידת אירוח בבית מלון או במתקן הארחה אחר אשר מציעה רמה גבוהה יחסית למקובל של אירוח ושירותים יוקרתיים נלווים. על פי רוב, סוויטה היא לפחות כפולה בגודלה מיחידת אירוח רגילה וכוללת יותר מחדר אחד. מתקני הארחה רבים מחזיקים ב"סוויטת ירח דבש", ולעיתים יחידות האירוח הטובות והמפוארות ביותר במלון נקראות "הסוויטה המלכותית" או "הסוויטה הנשיאותית" (כדי להעיד על התאמתם לאירוח אישים רמי מעלה), ובדרך כלל הן יהיו בעלות מרפסת פרטית והנוף הטוב ביותר שנשקף מהמלון. הסוויטות הן רחבות ידיים וגדולות הרבה יותר מחדר רגיל, ויש בהן רהיטים רבים יותר וברמה גבוהה יותר. סוויטות רבות מורכבות מכמה חדרים בעלי תפקיד שונה, וכלול בהן מלבד חדר שינה גם סלון, מטבח מאובזר ולעיתים גם חדר עבודה, או ספא. כיום קיימים מלונות בוטיק המציעים ללקוחותיהם אך ורק סוויטות. במלונות שאינם מלונות יוקרה, המונח סוויטה מתייחס אך ורק לגודל החדר הכפול שלרוב מיועד לאנשי עסקים אשר מלבד לינה משתמשים בחדר על מנת לארח בו פגישות עסקיות קטנות. סוויטות מפוארות מופיעות בסרטים רבים, ביניהם "אישה יפה", "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס", "ג'יימס בונד" ו"שכחו אותי בבית".
בל קאופמן

בלה "בל" קאופמן (באנגלית: Bella "Bel" Kaufman; ‏10 במאי 1911 – 25 ביולי 2014) הייתה סופרת אמריקאית ממוצא יהודי-רוסי. נכדתו של הסופר שלום עליכם. בלה קאופמן נולדה בברלין בירת הקיסרות הגרמנית, שם שהו אמהּ לליה, בתו של שלום עליכם, ואביה, שלמד שם רפואה. כשסיים אביה את לימודיו שבה המשפחה לעיר אודסה שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), ושם גדלה בלה. כבר בהיותה נערה בת 10, בשנת 1921, פרסמה קאופמן את שירהּ הראשון בשפֿה הרוסית, "אביב" (Весна), בכתב-העת האודסאי 'פעמונה' (Колокольчики). בשנת 1923 היגרה משפחתה לארצות הברית, והשתקעה בניו יורק. בגיל 18 החלה ללמוד ספרות אנגלית במכללת הנטר שבניו יורק, והמשיכה ללימודי תואר שני באוניברסיטת קולומביה. עם תום לימודיה החלה לעבוד בהוראה במספר בתי ספר תיכוניים בעיר ניו יורק, ובמקביל שלחה ידהּ בכתיבה. בין היתר כתבה במגזין "אסקווייר", שם החלה להשתמש בשם העט "בל קאופמן". ב-1965 פרסמה את הרומן 'במעלה המדרגות היורדות' (Up the Down Staircase), סאטירה חברתית המבוססת על חוויית ההוראה שלה, אשר מגוללת את סיפורם של מורים צעירים בבית ספר תיכון בניו יורק, בוגרי תוכנית מצטיינים באוניברסיטה, ועל התמודדותם עם עמיתיהם ותלמידיהם. הספר נחל הצלחה כבירה, וכיכב ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במשך 64 שבועות. ב-1967 עובד הרומן לסרט קולנוע בעל אותו שם. בשנת 1979 פרסמה קאופמן רומן נוסף, Love, etc.‎ (אנגלית: "אהבה וכו'"). מאז חיברה עוד מספר סיפורים קצרים, ובמקביל המשיכה בעבודתה כמורה ומרצה. במעלה המדרגות היורדות (עברית: דוד רון), רמת-גן: מסדה, (1968). מדיה וקבצים בנושא בל קאופמן בוויקישיתוף מיכאל גלשינסקי, בל קאופמן, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית) נטשה מוזגוביה, נכדתו של שלום עליכם, TheMarker,‏ 18 באוגוסט 2009 טל בשן, זה מהפך: גם בגיל 91, החיים מחייכים לבל קאופמן, נכדתו של שלום עליכם, nrg מעריב, 8 במרץ 2002 תמר רותם, הסופרת בל קאופמן חוגגת 100, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2011 בל קאופמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בל קאופמן (1911-2014), דף שער בספרייה הלאומית בל קאופמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בל קאופמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בל קאופמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלה קאופמן

בלה קאופמן (11 בספטמבר 1956 – 13 במאי 2021) הייתה אונקולוגית וחוקרת סרטן ישראלית, מנהלת המכון לאונקולוגיית השד ונשיאת המערך האונקולוגי במרכז הרפואי שיבא, פרופסור בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. הייתה יושבת ראש עמותת "רופאים לזכויות אדם". נולדה וגדלה בירושלים. בנעוריה, למדה בגימנסיה רחביה (סיימה ב-1974). הייתה נשואה ליוסי (מרצה למדעי המחשב). לשניים נולדו בן ובת. התגוררו בקריית אונו. בשנת 2005 אובחנה כחולה בסרטן השד. החלימה לאחר טיפולים, אולם הסרטן חזר ב-2012. ב-13 במאי 2021 נפטרה מהמחלה. הובאה לקבורה בבית העלמין בתל מונד. בארגון רופאים לזכויות אדם כתבו בחשבון הטוויטר שלהם: "אנו אבלים על פטירתה של חברתינו האהובה, פרופ' בלה קאופמן, מבכירות האונקולוגיות בישראל ובעולם, מתנדבת מסורה וחברת הוועד המנהל מזה שנים רבות. הקהילה הרפואית וקהילת זכויות האדם בישראל איבדו את אחת החברות החשובות בהן. היא תמשיך להיות עבורנו מודל לחיקוי ומקור השראה. יהי זכרה ברוך". בשנת 1977 החלה בלימודי רפואה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1984 קיבלה תואר דוקטור לרפואה. בשנים 1985–1990 התמחתה באונקולוגיה וברדיותרפיה במרכז הרפואי הדסה. בשנת 2001 הצטרפה לסגל המרכז הרפואי שיבא. עסקה בחקר סרטן שד תורשתי. הובילה מחקר שהבשיל בשנת 2018 לתרופה הראשונה לחולות סרטן שהן נשאיות של הגן BRCA. קאופמן טיפלה במאות חולות סרטן השד, פרסמה מחקרים רבים בתחום ונחשבה לאחת הרופאות האנושיות והאמפתיות ביותר בישראל. בזכותה, נמשך המחקר בתרופה "לינפרזה", שהצילה חיים של אלפי נשים בעולם. משנת 2008 ועד לפטירתה, הייתה חברה בוועדת המחקר של האגודה למלחמה בסרטן. הייתה חברה בפורום בינלאומי של רופאים העוסקים בסרטן שד תורשתי. הייתה יושבת ראש עמותת "רופאים לזכויות אדם". 2013 - פרס בכנס של ASCO, החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית בשיקגו. 2018 - נכללה ברשימת PowerWomen של "פורבס ישראל". 2020 - Basser Global Prize. ynet, פרופ' בלה קאופמן, מבכירות האונקולוגיות בישראל, הלכה לעולמה, באתר ynet, 13 במאי 2021 מאמרי בלה קאופמן, באתר PubMed בלה קאופמן, ברשת החברתית LinkedIn רותם אליזרע, כרופאה אני תמיד נותנת קצת אופטימיות לחולות שלי. כמטופלת, לקחתי מעצמי את התקווה. אולי בגלל שאני יודעת כל כך טוב איך נראה הסוף, באתר "ידיעות אחרונות", 22 בפברואר 2018 רוני לינדר, רותם שטרקמן, "להיות אשכנזי זה לא מומלץ רפואית", באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2015 יואל דונחין, מה למדתי מפרופ' בלה קאופמן שמתה החודש, באתר הארץ, 23 במאי 2021 Renowned oncologist and researcher, Professor Bella Kaufman, died on 13 May 2021 Bella Kaufman, MD, American Society of Clinical Oncology מכּתביה: על סרטן, גזענות ומה שביניהם, באתר ynet, 29 במאי 2012 הערך "סרטן השד בנשאיות BRCA - טיפול", באתר ויקירפואה חודש המודעות לסרטן שד: המחקר שמשנה את אופן הטיפול בחולות, באתר ynet, 8 באוקטובר 2018 פרופ' בלה קאופמן, מבכירות האונקולוגיות בישראל, הלכה לעולמה, באתר ynet, 13 במאי 2021 פרופ' בלה קאופמן, "פורבס ישראל" אודות פרופ' בלה קאופמן, באתר "אינפומד" האגודה למלחמה בסרטן משתתפת באבלם הכבד של בני משפחת קאופמן וטוכנר, על פטירתה בטרם עת של פרופ' בלה קאופמן ז"ל, באתר האגודה למלחמה בסרטן, 14 במאי 2021 Bella Kaufman - Humanitarian Award ASCO 2013 2020 Basser Global Prize Awarded to Bella Kaufman, MD, of Israel’s Sheba Medical Center, ASCO, December 25, 2020
Like a Rolling Stone

Like a Rolling Stone (כמו אבן מתגלגלת) הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי בוב דילן ב-1965, ומדבר על אישה שמאבדת את כספה, הופכת לבודדה ונאלצת לחיות ברחוב. השיר נחשב אחד השירים הבולטים בקריירה של דילן וכאחד השירים המשפיעים בשנות ה-60. בשנת 2004 דירג מגזין הרולינג סטון את השיר במקום הראשון ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים. ניתן לציין כי מגזין זה נקרא "רולינג סטון" בהשראת השיר. השיר פתח את האלבום Highway 61 Revisited שיצא בשנת 1965 ונחשב על ידי רבים לאלבומו הבולט ביותר של דילן ביחד עם האלבום Blonde on Blonde שיצא שנה אחריו. אורך השיר הוא מעל לשש דקות ונחשב כאבן יסוד ביצירת ז'אנר הפולק רוק. האלבום עצמו מייצג את המעבר של דילן לגיטרות חשמליות, מעבר שזכה לביקורות רבות בקרב אוהדי הפולק שראו בדילן באותה תקופה משיח ולאחר המעבר ראו בו בוגד, אך זכה גם לביקורות מהללות מצד מבקרי המוזיקה ונחשב לאחד מהאירועים שהשפיעו בצורה ניכרת על המוזיקה במאה ה-20 לצד פסטיבל וודסטוק והאלבום Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band של הביטלס. ב־4 בנובמבר 2013 הוציאה חברת קולומביה אוסף של כל תקליטי דילן הכולל את 35 אלבומי האולפן של דילן, 6 אלבומים מהופעות חיות ואלבום של סינגלים ושירים אחרים שלא מצאו את מקומם באלבום עד הוצאה זאת. על מנת לקדם את הוצאת האלבום הזה הוציאה לאור חברת קולומביה קליפ חדשני לשיר אותו יצרו הבמאי הישראלי וניה הימן והמפיק יוני בלוך, הקליפ איפשר לצופים להחליף בין 16 ערוצי טלוויזיה שבכולם דמויות עושות ליפ סינק לשיר. בדצמבר 2013 זכה הקליפ לתואר קליפ השנה של המגזין "טיים". מידע על היצירה "Like a Rolling Stone" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Like a Rolling Stone" באתר SecondHandSongs Rollingstone.com: "500 greatest songs of all time" Rollingstone.com: "50 moments that chnged the history of rock & roll" יוני בלוך ווניה היימן יצרו קליפ רשמי לבוב דילן, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2013 שחר סמוחה, ‏הישראלי שיצר עבור בוב דילן את הקליפ של השנה, באתר גלובס, 30 בנובמבר 2013 משה קוטנר, הקליפ שיצר יוני בלוך לשיר של דילן במקום הראשון בדרוג של ה"טיים", באתר הארץ, 7 בדצמבר 2013 מידע על Like a Rolling Stone, באתר המצעד הגרמני
ישראל יצחק

ישראל יצחק (נולד ב-1953) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, אשר בתפקידו האחרון כיהן כסגן המפקח הכללי של משטרת ישראל. יצחק נולד בירושלים ב-1953, הוריו עלו מעיראק שנתיים קודם לכן. שירת בצה"ל בחיל השריון ולחם במלחמת יום הכיפורים במסגרת פלס"ר 7, נפצע באורח קשה בקרב עמק הבכא. לאחר המלחמה המשיך בשירות קבע עד שהשתחרר בדרגת סגן לאחר תפקיד סגן מפקד פלוגה. ב-1978 התגייס למשטרת ישראל ולשירות במשמר הגבול, שם שירת כמפקד פלוגה, קצין אגף מטה וקצין מבצעים ביהודה ושומרון, מפקד מג"ב עזה, מפקד משמר הגבול מרכז (קו התפר) ומפקד מג"ב שומרון. במהלך שירותו עוטר בעיטור השירות של משטרת ישראל על תפיסת חוליית מחבלים. ב-2004 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה לסגן מפקד משמר הגבול וב-2005 קודם לדרגת ניצב ומונה למפקד מחוז ש"י של המשטרה, האחראי על אכיפת החוק באזור יהודה ושומרון. בתקופתו כמפקד התבצעה תוכנית ההתנתקות ויצחק פיקד על פינוי ההתנחלויות שא-נור וחומש. בפברואר 2006 פיקד על הפינוי האלים של עמונה, התנהלות כוחות המשטרה בפינוי ספגה ביקורת, שהביאה להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית שקבעה כי בפינוי הופעל כוח מופרז. במאי 2007 מונה למפקד משמר הגבול. בתקופתו מוסד ואורגן מחדש מג"ב ירושלים, ועל מג"ב הוטלה אחריות על הטיפול במגזר הכפרי. במאי 2011 מונה לסגן המפכ"ל החדש יוחנן דנינו וכיהן בתפקיד עד מאי 2013. ביולי 2021 התמנה ליו"ר עמותת הכומתות הירוקות. יצחק מתגורר במושב זכריה נשוי אב לשלושה וסב לשבעה. יהלי סער, מסמן את הגבול, במחנה, 16.12.2009 ניצב ישראל יצחק באתר משטרת ישראל טקס החלפת סגן המפקח הכללי במטה ארצי, סרטון באתר יוטיוב אסיפה כללית שנתית - עמותת הכומתות הירוקות, באתר greenberets.co.il
אס"א תל אביב (כדורמים)

מועדון הכדורמים אס"א (איגוד ספורט אקדמי) תל אביב הוא קבוצת כדורמים שהוקמה על ידי סטודנטים, ורבים משחקניה הפעילים הם סטודנטים או אקדמאים. המועדון מהווה חלק מאגודת אס"א תל אביב, שפעילה גם בתחומים כטניס וכדוריד. הקבוצה משחקת בליגה הלאומית בכדורמים. הקבוצה זכתה תשע פעמים באליפות המדינה (הזכייה האחרונה ב-2016/2017) ושמונה פעמים בגביע המדינה (הזכייה האחרונה ב-2017/18). בעונות 2010/11-2011/12 השתתפה בליגה האירופית בכדורמים. שחקניה הבולטים מהווים דרך קבע חלק חשוב של נבחרת ישראל בכדורמים. אליפות ישראל (9):‏ 2001/2002, 2003/2004, 2004/2005, 2007/2008,,2009/2010, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017. גביע המדינה בכדורמים (8):‏ 1985/1986, 2001/2002, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2011/2012, 2015/2016, 2017/2018. למועדון מחלקת נוער שפרצה בשנים האחרונות קדימה ומובילה בתחומה בארץ. במשך כל שנה קבוצות הילדים והנוער הן בין הקבוצות הבכירות בישראל. בשנת 2009 קבוצת הנוער לקחה אליפות היסטורית לאחר שנים רבות ללא תארים במחלקות הנוער. המועדון מפעיל את בית הספר לשחייה וכדור מים. בית הספר פועל במשך כל השנה וקולט בנים ובנות בגילאי 6 - 13. תוכנית האימונים בבית הספר לכדור מים כוללת אימוני שחייה המשולבים במשחקי כדור ומיומנויות משחק הכדור מים. כמו בכל בית ספר לשחייה, לומדים הילדים את ארבעת סגנונות השחייה: חתירה, חזה, גב ופרפר ובנוסף משולבים משחקי כדור במים, כך על ידי שילוב של מיומנויות שחייה, פיתוח יכולות גופניות ושילוב משחקי כדור משיגים הילדים יכולת ספורטיבית רחבה. אמיר אלאלוף דימיטרי וונקביץ' סרגיי פרלוב רמי פריזר זוהר רהב עופר פרידמן פרנסיס גרוס רפי מלמן מיקי וייצן יוסי קאופמן בני קרני אורי ברגמן עודד ארליך אופיר גולומבק תומר אלאלוף מועדון כדורמים אס"א תל אביב
האיגרות הכלליות

האיגרות הכלליות (ביוונית: Οι Καθολικές επιστολές "האיגרות הקתוליות") הן שבע איגרות, שכפי המיוחס באמונה הנוצרית, נכתבו על ידי השליחים של ישו ומקובצות בברית החדשה לאחר איגרות פאולוס. שמן, "האיגרות הכלליות", ניתן להן משום שבניגוד לאיגרות פאולוס, הן מיועדות לכלל המאמינים הנוצרים ולא לאדם או לקהילה מסוימת. שבע האיגרות מכונות על שם הכותב המיוחס לכל אחת מהן. שבע האיגרות וסידורן בברית החדשה: האיגרות הכלליות בתוך הברית החדשה: בתרגום פרנץ דליץ', ובתרגום חדש. ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרורית קצרת-אצבעות

דרורית קצרת-אצבעות (שם מדעי: Carpospiza brachydactyla) היא ציפור שיר ממשפחת הדרוריים. אורכה עד 15.5 ס"מ. צבעה הכללי אפרפר אחיד ללא פספוס, המקור קצר וחזק באורך של כ-1.5 ס"מ, גבתה קצרה ולא בולטת, טבעת העין בהירה וממרחק קרוב ניתן לראות 2 פסי כנף קלים ובהירים. אצבעותיה קצרות, ומכאן שמה. מזונה של הדרורית הוא זרעים, זרעונים, פירות, ירקות וחרקים. אזורי המחיה שלה הם אזורים הרריים עם צמחייה עשבונית מועטה ועצים פזורים. הדרורית חולפת בארץ ישראל בסתיו ובאביב, היא דוגרת ומקייצת בחרמון בשומרון ובהר הנגב. המקום המומלץ ביותר לצפייה בדרורית הוא החרמון. מדיה וקבצים בנושא דרורית קצרת-אצבעות בוויקישיתוף דרורית קצרת-אצבעות, באתר ITIS (באנגלית) דרורית קצרת-אצבעות, באתר NCBI (באנגלית) דרורית קצרת-אצבעות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דרורית קצרת-אצבעות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דרורית קצרת-אצבעות, באתר GBIF (באנגלית) דרורית קצרת-אצבעות, באתר תצפית לעולם הטבע דרורית קצרת-אצבעות באתר הרשימה האדומה של IUCN
קרום הלב

קרום הלב (TA: pericardium, מכונה גם כיס הלב ומסב הלב) הוא שק עם דופן כפולה העוטף את הלב ואת מוצא כלי הדם הגדולים ומפריד בינם לבין אברי חזה אחרים. כשמתייחסים לשתי דפנות השק כרקמה המשכית אחת, השכבה החיצונית של קרום הלב מכונה מסב הלב הליפי (pericardium fibrosum) והשכבה הפנימית מכונה מסב הלב הנסיובי (pericardium serosum). בין דפנות מסב הלב הנסיובי, נמצא חלל קרום הלב (cavitas pericardiaca) ובו נוזל קרום הלב (הנוזל הפריקרדיאלי, pericardial fluid). מסב הלב הליפי עשוי מרקמת חיבור והוא המשכי עם שכבת הגלימה החיצונית של כלי הדם הגדולים הנכנסים אליו. מסב הלב הנסיובי מורכב משתי דפנות, מסב הלב הדופני (pericardium parietalis), הנמצא בדופן השק המרוחקת יותר מהלב, ומסב הלב הקרבי (pericardium visceralis). מסב הלב הקרבי הוא הדופן הפנימית של השק והוא למעשה רקמת הלב החיצונית ביותר בלב. השכבה הנסיובית של מסב הלב הקרבי נקראת עילית הלב (אפיקרד - epicardium). העצב המעצבב את קרום הלב הוא עצב הסרעפת וכלי הדם המספק דם לרקמה זו הוא עורק מסב הלב והסרעפת המתפצל מעורק החזה הפנימי. תפקידי קרום הלב הם קיבוע הלב בחלל המדיאסטינום, הגנה על הלב מזיהומים, מניעת ניפוח יתר של הלב ומניעת חיכוך וחבלה ללב. דלקת קרום הלב (או פריקדיטיס) עשויה להתבטא בהצטברות מוגברת ולא תקינה של נוזל בקרום הלב המכונה תפליט פריקרדיאלי. הצטברות נוזל הלוחצת על שריר הלב ופוגעת בתפקודו מכונה טמפונדה קרדיאלית (דחס מסב הלב) והטיפול במצב זה הוא ניקור פריקרדיאלי. דלקת קרום לב מכווץ הוא מצב רפואי, המאופיין בקרום לב מעובה, פיברוטי, המגביל את יכולתו של הלב לתפקד כרגיל לב האדם רקמות הלב מדיה וקבצים בנושא קרום הלב בוויקישיתוף אילן קיציס, ‏הכירו את קרום הלב: מה תפקידו בגוף האדם ואילו מחלות עלולות לפגוע בו?, באתר מעריב אונליין, 4 במרץ 2019 Pericardiectomy, www.hopkinsmedicine.org (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קריאת שפתיים

קריאת שפתיים, או קריאת דיבור, היא טכניקה להבנת דיבור באמצעות פענוח תנועות השפתיים, הלשון והפנים, וכן באמצעות מידע המגיע מתוך ההקשר, הידע בשפה ויכולת השמיעה. כל צליל לשוני הוא בעל תנוחה מסוימת של הפנים והפה (viseme), אך פונמות רבות חולקות את אותה תנוחת פנים ופה, כך שלא ניתן להבדיל ביניהן באופן חד משמעי מתוך המידע הוויזואלי לבדו. מסיבה זאת לא ניתן לראות צלילים שבסיס החיתוך שלהם הוא בתוך הפה או הגרון; זוגות של עיצורים קוליים ובלתי קוליים נראים זהים, כגון /p/ ו-/b/, /k/ ו-/g/, /t/ ו-/d/, /f/ ו-/v/, והוא הדבר גם לצלילים מאונפפים (nasalization). לפיכך, קוראי דיבור חייבים להשתמש ברמזים נוספים מהסביבה ומן ההקשר על מנת להבין את הנאמר. אנשים עם ראייה ושמיעה נורמליים עושים שימוש בלתי מודע במידע מתנועות השפתיים והפנים על מנת לסייע להבנה השמיעתית, ואנשים הדוברים שפה באופן שוטף מסוגלים לקרוא שפתיים במידה מסוימת. יחד עם זאת, עיקר השימוש בטכניקה נעשה על ידי אנשים חרשים וכבדי שמיעה ככלי נוסף לתקשורת עם אנשים בעלי שמיעה תקינה. אנשים בעלי שרידי שמיעה והנעזרים במכשירי שמיעה מסתייעים גם בערוץ השמיעתי בקריאת דיבור, אך קוראי דיבור שגדלו כחרשים ייתכן ולא שמעו מעולם את השפה הדבורה, ואינם דוברים מיומנים שלה, מתקשים יותר בפענוח המידע הוויזואלי בקריאת דיבור, ועליהם ללמוד באופן שיטתי את תנוחות הפנים של כל פונמה. קריאת דיבור דורשת ריכוז רב ועשויה להיות מעייפת מאוד. קל יותר לקרוא דיבור כשהנאמר הוא ביטוי נפוץ (כמו ביטויי ברכה: שלום, להתראות, מזל טוב) מאשר ביטויים המופיעים מבודדים ללא מידע תומך, כמו למשל שם של אדם שלא פגשת לפני כן. יתר על כן, קל יותר לקרוא שפתיים של אדם מוכר שתנועות פניו מוכרות, מאשר של אדם שפגשנו זה עתה. קריאת דיבור הופכת קשה במיוחד כאשר אין ראות טובה של פני הדובר בשל הסתרת הפה, הפניית הראש, שפם עבות או מקור אור חזק הנמצא מאחורי הדובר, וכן כאשר מתנהל דיון קבוצתי שבו מספר אנשים מדברים בו זמנית ובמהירות. מסיבות אלה ואחרות אנשים חרשים וכבדי שמיעה מעדיפים שיטות אחרות לתקשורת עם אנשים שומעים כגון כתיבה, תמלול או תרגום לשפת הסימנים. כאשר מנהלים שיחה עם אדם קורא דיבור, אין צורך לבצע תנועות שפתיים מוגזמות ומודגשות, משום שהתנהגות זו עשויה לטשטש רמזים מסייעים. יחד עם זאת, ניתן ללמוד כיצד להדגיש את הרמזים המסייעים וכך להקל על קורא הדיבור. בסרטו של סטנלי קובריק 2001: אודיסיאה בחלל, HAL9000 קורא את השפתיים של דייב באומן וד"ר פרנק פול ומגלה את תוכניתם להפסיק את פעולתו. בסרטי משימה בלתי אפשרית, דמותו של אית'ן האנט (טום קרוז) יודעת לקרוא שפתיים בצורה טובה. בסרט "משימה בלתי אפשרית 3" יכולת זו הופכת חשובה במיוחד כאשר מסר סודי מועבר אליו בחדר עם מערכת מעקב קול. בסדרה סיינפלד בפרק The Lipreader (עונה חמישית) ג'ורג' מנסה להיעזר בידידה קוראת שפתיים כדי לגלות על מה מדברת חברתו לשעבר בצד השני של החדר. בסרטו של פדרו אלמודובר, "חיבוקים שבורים", צופה ארנסטו מרטל בסרט חסר קול שבו מצולמת אשתו, ובעזרת קוראת שפתיים מפענח את דיבוריה, ולומד על רומן שהיא מנהלת. בסדרת הטלוויזיה סו תומאס (המבוססת על סיפור אמיתי) מפענחת גיבורת הסדרה שהיא חרשת המגולמת על ידי דיאן ברי (בעצמה חרשת) מקרי פשע עבור ה-FBI על ידי קריאת שפתיים של אנשים שצולמו במצלמות מעקב. בסדרה ברוקלין 99 איימי סנטיאגו הפגינה יכולות של קריאת שפתיים במשך העונות.
כריסטיאן אביאטי

כריסטיאן אביאטי (באיטלקית: Christian Abbiati; נולד ב-8 ביולי 1977) הוא שוער עבר ששיחק ברוב הקריירה שלו במועדון הכדורגל האיטלקי מילאן. אביאטי התחיל את קריירת הכדורגל שלו בגיל 13, במועדוני הכדורגל טרצנו, אסאגו ולאחר מכן בקרוסיקו. ב-1996 היה השוער המחליף בבוגרים של קבוצת הכדורגל מונצה. בקיץ 1998 עבר למילאן. ב-17 בינואר 1999 ערך אביאטי את הופעתו הראשונה בסרייה א', כשהחליף בדקה ה-92 את סבסטיאנו רוסי. היה אחד המשתתפים באולימפיאדת סידני 2000. ב-13 במאי 2016 הודיע אביאטי על פרישתו מכדורגל בגיל 38. מילאן אליפות איטליה: 1998/99, 2003/04, 2010/11 הגביע האיטלקי: 2002/03 הסופר קאפ האיטלקי: 2004, 2011 ליגת האלופות: 2002/03 הסופר קאפ האירופי: 2003 אביאטי לא מסתיר את אהדתו "החלקית" (לדבריו) לפאשיזם. בספטמבר 2008, הכריז אביאטי שהוא פאשיסט. "אני לא מתבייש להצהיר על אמונותיי הפוליטיות. אני חולק את האידיאלים של פאשיזם, כגון ארץ אבות ושאר הערכים של הדת הקתולית". בעורפו מקועקעים אותיות DVX, מלטינית דוכס, הכוונה היא לבניטו מוסוליני המכונה "דוצ'ה". מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן אביאטי בוויקישיתוף כריסטיאן אביאטי, באתר Transfermarkt כריסטיאן אביאטי, באתר Soccerway כריסטיאן אביאטי, באתר BDFutbol כריסטיאן אביאטי, באתר WorldFootball.net כריסטיאן אביאטי, באתר National Football Teams כריסטיאן אביאטי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt פרופיל באתר הרשמי של מילאן שוער מילאן אביאטי: "אני פשיסט, לא גזען", באתר ynet, 26 בספטמבר 2008
אנרגומאש

תאגיד המחקר והפיתוח אנרגומאש ע"ש ולנטין פטרוביץ גלושקו (ברוסית: НПО Энергомаш имени академика В.П.Глушко) הוא גוף מחקר, פיתוח וייצור של מנועים רקטיים, משגרי לוויינים וחלליות ורכיבי חלל, הפועל ברוסיה מאז 1929. מטה החברה ממוקם בחימקי שבמחוז מוסקבה, ומתקני פיתוח ויצור נמצאים בערים סמרה, פרם וסנקט פטרבורג. החברה מעסיקה היום כ-5,500 עובדים. בשנת 1991 נקרא התאגיד על שם המהנדס הראשי הראשון שלו ולנטין גלושקו, שעמד בראש הצוות הטכני החל משנת 1946. ב-1929 הקים המהנדס ולנטי גולושקו את משרד התכנון הניסויי OKB 456, שפעל כגוף תכנון ממשלתי לאורך כל תקופת ברית המועצות, המשרד התמקד בתכנון מנועים רקטיים המונעים בדלקים נוזליים, ששימשו את כלי השיגור לחלל של ברית המועצות. קו המוצרים של אנרגומאש בתקופה זו, כלל מנועים רקטיים למשגרי הלוויינים R-7, פרוטון, סויוז ואנרגיה. מפעל התעופה של החברה מוקם מלכתחילה בעיר חימקי, שאז הייתה בפאתי העיר מוסקבה. כיום, בשל התפשטות העיר, הוא ממוקם בצפון העיר. אנרגומאש ממשיכה בייצור מנועים רקטיים למשגרי לוויינים שונים, חלקם מתקופת ברית המועצות. בד בבד עוסקת החברה בפיתוח מנועים רקטיים מתקדמים וחדשים, שישמשו כטילי העתיד של רוסיה. המנוע החדש ביותר של החברה, RD-191, שימש לשיגור משגר הלוויינים הקוריאני-רוסי נרו-1 KSLV וישמש גם את משגר הלוויינים העתידי של רוסיה, אנגרה. נוסף לזה, אנרגומאש היא אחת מספקיות המנועים הרוסיים למשגרי החלל "אטלס" האמריקאיים. אנרגומאש משתפת פעולה עם חברות אמריקאיות מאז ה-26 באוקטובר 1992 בעת שנחתם הסכם לשיווק משותף ושיתוף פעולה טכנולוגי ברישיון עם החברות "United Technologies" וחברת "Pratt & Whitney". אנרגומאש פיתחה את מנוע RD-180 שהותקן במשגרי החלל "אטלס 3" ו-"אטלס 5". מנוע RD-191 פותח לשלב בראשון של משגרים מסדרה אנגרה. אנרגומאש משתפת פעולה עם מכון החלל הדרום קוריאני ומספקת את הטילים לתוכנית החלל הדרום קוריאנית, ונטלה חלק משמעותי בשיגור הלוויין הדרום קוריאני הראשון. אתר האינטרנט הרשמי של אנרגומאש (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של אנרגומאש (ברוסית) טל ענבר, קוריאה הדרומית: עד 2020 נגיע לירח, באתר ynet, 25 באוגוסט 2009