laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטיבן בראסט

סטיבן קארל זולטן ברוסט (באנגלית Steven Karl Zoltán Brust) (נולד ב-23 בנובמבר 1955) הוא סופר פנטזיה ומדע בדיוני אמריקאי ממוצא הונגרי. הוא ידוע בזכות סדרת ספריו על ולאד טאלטוס. ספריו של ברוסט תורגמו לגרמנית, רוסית, פולנית, צ'כית, הולנדית, ספרדית, צרפתית ועברית. ברוסט גם תופף בלהקת פולק-רוק Cats Laughing והוציא אלבום אחד A Rose for Iconoclastes בשנת 1993. סטיבן ברוסט ביקר בישראל במסגרת הפסטיבל אייקון 2008. שם משפחתו מופיע בתרגום העברי לספריו בצורה שגויה ("בראסט"), בעוד בכנס אייקון 2008, העיד בקולו שלו, ששמו "סטיבן ברוסט". סדרת ולאד טאלטוס של סטיבן ברוסט מתרחשת באימפריית דרגארייה, המאוכלסת בדרגאריינים, יצורים דמויי-אדם גבוהים אשר חיים אלפי שנים, ובני-אנוש, המכונים "מזרחיים" בפי דרגאריינים. הדרגאריינים מחולקים לשבעה עשר בתים, כאשר לכל בית חיה המייצגת אותו, ותכונות אופי ותחומי עיסוק האופייניים לאותו בית בלבד. הסדרה עוסקת בחייו של ולאד טאלטוס, בן-אנוש המשתייך לבית ג'הרג, המריץ את כל תחום הפשע המאורגן באימפריית דרגארייה. ולאד הוא מתנקש ואחראי על עסקים בלתי-חוקיים באזור מסוים באָדרִילָנקָה, עיר הבירה של האימפריה. למרות היותו מזרחי, גזע חלש התופס את המעמד התחתון של החברה הדרגאריינית, ולאד הצליח להתחבר עם מספר דראריינים בעלי השפעה והוא מעורב לעיתים במאורעות חשובים הנוגעים לגורלה של אימפריה כולה. עד כה נכתבו 17 ספרים בסדרה, המתוכננת לכלול 19 ספרים - אחד על שם כל אחד משבעה עשר הבתים, אחד על טאלטוס עצמו, וספר אחרון, שייקרא The Last Contract. סדרה נוספת פרי עטו של סטיבן ברוסט, Khaavren Romances, מחווה ל"שלושת המוסקטרים" של אלכסנדר דיומא האב, מתרחשת גם היא בעולם של דרגארייה, כ-1000 שנים לפני האירועים של סדרת ולאד טאלטוס. בין הספרים האחרים שכתב יש לציין את To Reign in Hell, ספר על מרד מלאכים בגן עדן אשר הושפע מיצירותיו של ג'ון מילטון, ו-Agyar, ספר אפל על ערפד בעולם המודרני. ברוסט גם כתב ספרים וסיפורים בשיתוף עם סופרים אחרים, כגון The Gypsy שנכתב בשיתוף פעולה עם רובין הוב. "ג'הרג" (1983) - יצא בעברית בהוצאת מודן בשנת 2003, בתרגומו של דוד חנוך. "ינדי" (1984) - יצא בהוצאת מודן בשנת 2003, בתרגומו של דוד חנוך. "טקלה" (1987) - יצא בהוצאת מודן בשנת 2004, בתרגומו של דוד חנוך. "טאלטוס" (1988) - יצא בהוצאת מודן בשנת 2006, בתרגומו של דוד חנוך. מדיה וקבצים בנושא סטיבן בראסט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטיבן בראסט הבלוג של סטיבן ברוסט (באנגלית) סטיבן בראסט, ברשת החברתית Goodreads
ישראל וינגסט

ישראל וינגסט (נולד ב-8 באפריל 1948) הוא איש חינוך ישראלי, שימש בתפקידו האחרון כמנכ"ל קריית החינוך "אורט קריית ביאליק". וינגסט נולד בשצ'צ'ין, עלה עם משפחתו בעליית גומולקה בשנת 1957 למחנה העולים בתל-מונד ומשם עברה המשפחה לעפולה בה סיים את לימודיו התיכוניים. וינגסט סיים תואר ראשון בהיסטוריה ובלשון ותואר שני בספרות עברית והשוואתית. שניהם באוניברסיטת חיפה ובמקביל השלים חובותיו לתעודת הוראה. כל חייו המקצועיים עוסק וינגסט בהוראה וחינוך, החל בתקופה בה היה מדריך של"ח (בתקופה בה נקרא המקצוע עדיין "מדריך גדנ"ע") בעת היותו סטודנט, ועד היום. וינגסט שימש כמורה, מחנך ורכז שכבה בבית הספר "רוגוזין" במגדל העמק. וינגסט הקים וניהל את בית הספר התיכון השש-שנתי "אלון" בנוף הגליל שהפך מאוחר יותר ל"אורט אלון". במהלך התקופה בה ניהל את בית הספר, זכו הוא ובית הספר בפרס חינוך מטעם משרד החינוך בנושא חינוך ערכי. בית הספר ומנהלו היו מועמדים לפרס מצוינות מטעם רשת אורט. כמנהל הביא וינגסט את בית הספר למעמד חונך הוראה של סטודנטים לחינוך מטעם מכללת אורנים לחינוך. בתוקף תפקידו ומעמדו הוזמן וינגסט מטעם משרד החינוך לכהן כחבר בוועדת השיפוט לבתי ספר מצטיינים. לאור הצלחתו בניהול בית הספר בנוף הגליל והשגת רמת לימודים גבוהה שהתבטאה באחוז הזכאים לתעודת בגרות ובציוני הבגרות, התבקש וינגסט על ידי הנהלת אורט ישראל לקבל על עצמו את ייצוב המערכת של קריית החינוך "אורט קריית ביאליק" בית הספר הגדול ביותר בישראל שנקלע לבעיות. במשך שלוש שנים, מספטמבר 2005 עד אוגוסט 2008 שימש כמנכ"ל קריית החינוך בקריית ביאליק, לאחר שלוש שנים בהן הביא את בית הספר ותלמידיו להשגים חינוכיים וערכיים, והביא למצב בו שני וועדי המורים יעבדו בשיתוף פעולה, סיים את תפקידו כפי שסוכם מראש והעבירו למחליפו. במהלך התקופה בה שימש כמנהל באורט קריית ביאליק, שונה המבנה הארגוני של בית הספר וחשוב מכך - בוטלה ההפרדה בין תלמידים מרמות יכולת ולימוד שונות ובכך שונתה הדרך החינוכית בה פעל בית הספר (בוטלה שיטת הגושים שהייתה נהוגה בבית הספר). במקביל, בנו חלופות לרמות המסוגלות השונות של התלמידים על פי חזונו של וינגסט: נפתחה כיתת מצוינות שמטרתה לאפשר לתלמידים בעלי יכולת קצב למידה מוגבר ויכולת לסיים את לימודיהם מוקדם יותר ויכולת לנצל את זמנם לרכישת קרדיט אקדמי. נפתחה כיתת בגרות טכנאים המשלבת תעודת בגרות עם תעודת טכנאי וזאת עד סיום יב' במקום סיום יג' כמקובל. נפתחו כיתות אומ"ץ, כיתות מתגברות לתלמידים מתקשים והושם דגש על תלמידי מב"ר. לראשונה שולבה בחטיבה העליונה של בית הספר כיתת חינוך מיוחד. על מנת לשלב תלמידים מכל הקריות והסביבה בבית הספר. שודרגו מגמות שונות ונפתחה מגמת ביורפואה. החינוך הערכי-חברתי קיבל דגש מיוחד, נבנו תוכניות לימודים מיוחדות המשלבות אלמנטים ערכיים והובנתה מנהיגות של בני נוער. הוסטו משאבים, הן כספיים והן מאשבי אנוש לטובת טיפוח ופיתוח הצד החברתי והערכי של בית הספר. בית הספר עבר תהליכי מחשוב, שודרג אתר בית הספר וניתן לו מקום מרכזי בפעילות החינוכית כולל פורומים בהם מתקיים דו-שיח בין מורים לתלמידים והוריהם ובין תלמידים לבין עצמם. עם פרישתו לגמלאות ממערכת החינוך, הוצע[דרושה הבהרה] לוינגסט למלא תפקיד ציבורי בנצרת עילית, מקום מגוריו. וינגסט נשוי ואב לארבעה.
סטיוארט

האם התכוונתם ל... האי סטיוארט – האי השלישי בגודלו בניו זילנד. בית סטיוארט – משפחת מלכים ששלטה באנגליה במאה ה-17 ובמאה ה-18 (את חברי המשפחה ראו תחת הקטגוריה בית סטיוארט). אישים ששם משפחתם סטיוארט: איאן סטיוארט - שם העט של הסופר הסקוטי אליסטר מקלין. איאן סטיוארט (מתמטיקאי) – מתמטיקאי בריטי וסופר מדע בדיוני ומדע פופולרי. ג'ון סטיוארט – קומיקאי, שחקן, סופר, מפיק ומנחה טלוויזיה אמריקאי, מנחה את תוכנית הסאטירה של ערוץ קומדי סנטרל, הדיילי שואו ג'יימס סטיוארט – שחקן תיאטרון וקולנוע אמריקאי. ג'קי סטיוארט – נהג מרוצי מכוניות סקוטי, זכה שלוש פעמים באליפות הפורמולה 1 סטיוארט גרנד פרי – קבוצת מרוצים שהוקמה על ידי ג'קי סטיוארט והתחרתה בפורמולה 1 בשנים 1997-1999. דאגלס סטיוארט – סופר ומעצב אופנה סקוטי-אמריקאי וינסנט סטיוארט – גנרל אמריקאי יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית המשמש כראש סוכנות הביון הצבאית של ארצות הברית כריס סטיוארט – פוליטיקאי וסופר אמריקאי מרדוך סטיוארט, דוכס אולבני – כיהן כמושל סקוטלנד בין השנים 1420–1424. מרתה סטיוארט – יזמית ואשת עסקים אמריקאית, "הכוהנת הגדולה" של סגנון חיים וניהול משק הבית בארצות הברית. פטריק סטיוארט – שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה בריטי. רוברט סטיוארט, דוכס אולבני – חבר בית המלוכה הסקוטי במאה ה-14 ובמאה ה-15. רוד סטיוארט – זמר ומוזיקאי ממוצא סקוטי. שרלוט סטיוארט (אנ') – שחקנית אמריקאית
מרכז מציל"ה

מרכז מציל"ה – מרכז למחשבה ציונית, יהודית, ליברלית והומניסטית הוא ארגון שמרכזו בירושלים. מטרתו המוצהרת של המרכז היא פעילות לקידום הלגיטימיות של מדינת ישראל כמדינת לאום יהודית המחויבת לערכים דמוקרטיים וליברליים ולשמירה על זכויות האדם. מרכז מציל"ה הוא עמותה רשומה. המרכז פועל לבירור וליבון הסוגיות והשאלות הנובעות מאופייה היהודי והדמוקרטי של ישראל ולהבהרת הרעיונות הבסיסיים של הציונות, עוסק בסוגיות שונות הקשורות לעם היהודי, לזהויות יהודיות ולסכסוך הישראלי-פלסטיני. המרכז יוזם פרסום מחקרים וניירות עמדה, ועוסק בחינוך ובקידום שיח ציבורי. מרכז מצילה נוסד בשנת 2005 על ידי פרופסור רות גביזון, במטרה להתמודד עם הנטייה הגוברת בקרב ישראלים ובקרב יהודי התפוצות להטיל ספק בלגיטימיות של לאומיות יהודית ובאופן שבו היא מתיישבת עם ערכים אוניברסליים. עיקר מטרתו של המרכז היא להתמודד עם תפיסות פוסט-ציוניות ואנטי-ציוניות. המרכז עוסק גם בנושאי מעמד המיעוט הערבי במדינה, הסכסוך הישראלי-פלסטיני וזהויות יהודיות. מרכז מציל"ה הוא גוף ציוני לא-מפלגתי, המחזיק בתפיסות לאומיות, דמוקרטיות וליברליות. דוגל בערכי מגילת העצמאות ובהגדרתה של ישראל כ-"מדינה יהודית ודמוקרטית". פעילים בו אישים מהשמאל והימין, חילונים ודתיים. יושב ראש הוועד המנהל שלו הראשון שלו היה אלוף (מיל.) גיורא רום, ובין חברי הוועד המנהל ניתן למצוא את דניאל פוליסר סגן נשיא המרכז האקדמי שלם, פרופסור אלכסנדר יעקובסון, עו"ד דרור ארד-אילון ועוד. מרכז מציל"ה נטל חלק פעיל במהלכים לגיבוש חוקה לישראל במסגרת ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת ה-16. גיבש מסמכי רקע לדיוני הוועדה בנושאי דתות ומדינה, זכויות, קרקע והתיישבות, אזרחות וחוק השבות. כמו כן פרסם המרכז מסמך המפרט יעדים ארוכי טווח שיאפשרו, לשיטתו, את קיומה של מדינה יהודית ודמוקרטית. המרכז פרסם ניירות עמדה בנושאי מדיניות הגירה, נישואין אזרחיים, חוק השבות, דמוגרפיה בישראל, ובחינת טענת השיבה של פליטים פלסטינים לישראל. הוא פרסם גם ספר, בעברית ובאנגלית, הכולל מקורות ועיונים בהחלטת האומות המאוחדות מכ"ט בנובמבר 1947. כל הפרסומים ניתנים להורדה באתר הארגון. אתר האינטרנט הרשמי של מרכז מציל"ה מרכז מציל"ה, באתר "גיידסטאר ישראל" רות גביזון ואסנת גריידי שוורץ, סוגיית ההסדרה החוקתית של נושאי מקרקעין והתיישבות רות גביזון וטלי בבלפור, זכויות קיבוציות של מיעוטים (הקישור אינו פעיל), אוגוסט 2005 רות גביזון, בעזרת יואל חשין וטלי בבלפור, אזרחות ושבות, ספטמבר 2005 רות גביזון, דתות ומדינה (הקישור אינו פעיל), נובמבר 2005 רות גביזון, "באין חזון יפרע עם: מטרת על לישראל ונגזרותיה", מכון נאמן, 2006 "60 שנה לחוק השבות: היסטוריה, אידאולוגיה, הצדקה" מאת רות גביזון יאיר שלג, מכון המחקר של גביזון ינסה להוכיח שאין סתירה בין יהדות לליברליות, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2007 אתר מציל"ה
ארקטורוס

אַרְקְטוּרוּס (בעברית מזוהה עם עש המקראי) הוא הכוכב הבהיר ביותר בשמי הצפון והרביעי בבהירותו בשמים. למעשה הוא בהיר יותר מכל אחד מכוכבי המערכת α קנטאורי, אך בהירותם הכוללת של כוכבי המערכת כפי שהיא נראית לעין בלתי מצוידת גבוהה יותר. זהו גם הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים רועה דובים (Boötes) ופרוש שמו ביוונית הוא "שומר הדובים". ארקטורוס הוא ענק כתום, אשר רוב המימן שבליבתו הפך בתהליך של היתוך גרעיני להליום וכעת מתבצע היתוך נוסף רק בשכבות החיצוניות שלו. מסתו של ארקטורוס, 1–1.5 מסות שמש, אינה גדולה מספיק כדי שההליום שבליבה יותך לפחמן ולכן אין יותר פעילות גרעינית בליבתו, וכאשר ייגמר המימן גם בשכבות החיצוניות יהפוך ארקטורוס לננס לבן. מכיוון שמסתו של ארקטורוס דומה למסת השמש, ניתן לשער שהשמש תעבור תהליך דומה בעוד 4–5 מיליארד שנים. בהירותו הנראית של ארקטורוס משתנה מעט (כ-0.04 דרגות) במחזוריות של כ-8.3 ימים. השתנות זו נובעות מתנודות בקוטרו של הכוכב, שמתרחב ומתכווץ לסירוגין. השתנות זו אופיינית לענקים אדומים ובולטת יותר ככל שהטמפרטורה נמוכה יותר. חלק ניכר מהקרינה של ארקטורוס נמצאת בתחום התת אדום ואינה נראית לעין. מדידות מדויקות של מיקומו של ארקטורוס מראות על שינויים קטנים שיכולים להצביע על קיומו של בן זוג עמום לפחות פי 20 מארקטורוס ושנמצא במרחק קטן למדי ממנו. כמו כן ארקטורוס נע ביחס למערכת השמש במהירות של כ-122 קילומטרים בשנייה ומשנה את מיקומו ביחס לשאר הכוכבים בכ-2.3 שניות קשת בשנה, ובשל כך הוא נכלל בקטלוג לויטן של כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה. במיתולוגיה היוונית ארקטורוס, כמו גם הקבוצה לה הוא שייך, מונה על ידי זאוס לשמור על קליסטו ובנה ארקס, אותם הפך לדובים (מיוצגים על ידי קבוצות הדובה הגדולה והדובה הקטנה), ומכאן מקור שמו - "שומר הדובים" ביוונית. בסין העתיקה היה הכוכב חלק מקבוצת "קרן" ושמו בסינית הוא "הקרן הגדולה" (角宿, Pinyin: Jiǎo Xiǔ). בהוואי עובר הכוכב בזנית ולכן שימש את הפולינזים לצורכי ניווט ימי - כאשר היה הכוכב בזנית ידעו הימאים שהם נמצאים בקו הרוחב של האיים. בתנ"ך של המלך ג'יימס תורגם הפסוק ”עֹשֶׂה-עָשׁ, כְּסִיל וְכִימָה.” (ספר איוב, פרק ט', פסוק ט') ל"העושה ארקטורוס, אוריון ופליאדות." ובהמשך הספר מתורגם הפסוק ”וְעַיִשׁ, עַל-בָּנֶיהָ תַנְחֵם.” (ספר איוב, פרק ל"ח, פסוק ל"ב) כ"תנחה את ארקטורוס עם בניו", כלומר היו שזיהו את המילה "עש" או "עיש" המקראית עם הכוכב ארקטורוס. כוכב 'עש' מוזכר גם בפיוטים רבים בימי הביניים בעקבות הפסוק בספר איוב. אחד הפיוטים הידועים בתפילת יום הכיפורים 'מראה כהן' מתאר את הכהן הגדול בצאתו מ"בית קדשי הקדשים" בשלום, כמראה 'עש כסיל וכימה מתימן'. מדיה וקבצים בנושא ארקטורוס בוויקישיתוף ארקטורוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארקטורוס, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים VizieR: LHS 48, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979) הפיוט מראה כהן, באתר הפיוט והתפילה.
באמיר תופי

באמיר מירטזה תופי (Bamir Myrteza Topi; נולד ב-24 באפריל 1957 בטירנה) הוא נשיא אלבניה לשעבר. בעל תואר דוקטור בביולוגיה מטעם האוניברסיטה החקלאית, טירנה. דוקטור למדע, איטליה, 1990. דוקטור (כבוד) מטעם אוניברסיטת פרישטינה, אלבניה, 2008. בשנת 1997 נבחר לאספה הלאומית של אלבניה. סגן יו"ר המפלגה הדמוקרטית, ראש הקבוצה הפרלמנטרית. נחשב לתומך נלהב של עצמאות קוסובו. ב-20 ביולי 2007, לאחר ארבעה סיבובי הצבעה שהתקיימו באותו חודש, נבחר תופי לנשיא. תופי החל את כהונתו ב-24 ביולי 2007. הוא סיים את כהונתו ב-24 ביולי 2012, עם כניסתו של בויאר נישני לתפקיד. מדיה וקבצים בנושא באמיר תופי בוויקישיתוף Bamir Myrteza Topi biologist President of Albania, Prabook ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא אלבניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גנום האדם

גנום האדם הוא הגנום (סך כל המידע התורשתי) של מין האדם (Homo Sapiens). הגנום מופיע אצל כל פרט, ובכל גרעין תא בגוף, ארוז בצורה של 23 זוגות כרומוזומים: 22 זוגות אוטוזומליים וזוג כרומוזומי מין. כל זוג כרומוזומים כולל כרומוזום אחד שמקורו באחד ההורים, וכרומוזום שמקורו בהורה השני. בגנום האדם ניתן להבחין ב-23 כרומוזומים מסוגים שונים: 22 הכרומוזומים האוטוזומליים, כרומוזום X וכרומוזום Y הייחודי לגברים. אורכם הכולל הוא כ-3 מיליארד בסיסים (נוקלאוטידים) (למעשה ה-DNA מסודר בדו-גדיל ולכן באופן מעשי ישנם כ-3 מיליארד זוגות בסיסים). בכל תא בעל גרעין בגוף האדם קיים עותק כפול של הגנום (להוציא את זוג כרומוזומי המין השונים זה מזה אצל הגבר, שכן אז קיים עותק יחיד מכל סוג). בין הכרומוזומים נכללים 22 כרומוזומים אוטוזומליים הומולוגיים (שני הכרומוזומים בכל זוג זהים מבחינת הגנים המצויים בהם ובמספר הבסיסים), שאינם תלויים במין האדם, ושני כרומוזומי מין המסומנים ככרומוזום X וכרומוזום Y. אצל גברים כל תא מכיל עותק אחד מכרומוזום X (שהורש מהאם) ועותק אחד מכרומוזום Y (שהורש מהאב). אצל נשים קיימים בכל תא שני עותקים של כרומוזום X. מספר הגנים בגנום אינו ידוע בוודאות, ומוערך בין 10,000 ל-25,000. ההערכה של מספר הגנים פחתה בצורה משמעותית (מ-100,000) לאחר סיום פרויקט גנום האדם – פרויקט ריצוף 99% מכלל ה-DNA בגנום האדם, אשר התנהל במשך כעשור, והסתיים ב-14 באפריל 2003. בשנת 2021 פורסם גנום מלא של האדם, ב 100% ללא כל חוסרים. ההכרזה הרשמית על כך הייתה ב-31 במרץ 2022. שם הגנום המלא נקרא T2T-CHM13 הוא מחליף את הגנום הנוכחי GRCh38. הגנום כולו, כמו אצל רוב היצורים האיקריוטיים נחלק בין הגרעין הכולל את 23 זוגות הכרומוזומים וגנום מיטוכונדריאלי (המורש מהאם בלבד). כ-3% מכלל הגנום הוא DNA המקודד לייצור חלבון דרך תהליכי השעתוק והתרגום. לרצפים נוספים תפקידי רגולציה, אך משמעות מרבית הרצף עדיין לוט בערפל. רוב רצפו של הגנום נחשב שנים רבות כ-"DNA זבל" (junk DNA) שאינו בעל תפקיד משמעותי, כמו רטרוטרנספוזונים המהווים למעלה מ-40% של הגנום ומשכפלים את עצמם באופן אנוכי בדומה לנגיפים. כ-5% מגנום האדם הם רצפי Alu חוזרניים. בין אנשים שונים ישנם הבדלים נקודתיים ברצף (פולימורפיזם) במידה ניכרת, למשל כל 100 עד 300 בסיסים ברצף גנום האדם מצוי SNP – שוני בנוקלאוטיד בודד (Single Nucleotide Polymorphism). גנומיקה אישית פרויקט גנום האדם גנטיקה גנומיקה פרויקט הגנוגרפיה מדיה וקבצים בנושא גנום האדם בוויקישיתוף גנום האדם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גידי רכבי, ‏הגנום האנושי: יותר נגיש, הרבה יותר מורכב, הרצאה בסדרת ההרצאות "בכור המהפכה", 2 במרץ 2009 הניו יורק טיימס, מדענים פענחו את הגנום האנושי במלואו, באתר הארץ, 29 ביולי 2021 ליאור קודנר, חיילים בלי פחד, עיניים כחולות והתאמה לחיים בחלל: ריצוף הגנום הושלם והאפשרויות אין-סופיות, באתר הארץ, 19 באפריל 2022
דוד אלמוג

דוד אלמוג (31 במאי 1914 – 12 בינואר 1993) היה בלש פרטי ונשיא איגוד הבלשים העולמי (אנ'), עיתונאי וסופר עברי. דוד אלמוג נולד ב-1914 בוורשה למילכה לבית פלבסקי ילידת ליטא ולאברהם סוקוליק יליד אוקראינה. סבו אייזיק פלבסקי היה עיתונאי ב"הצפירה" של נחום סוקולוב. בגיל תשע, בשנת 1923, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. הוריו פתחו בית מלון ביפו ומאוחר יותר העבירו את בית המלון לתל אביב. הוא למד בבית הספר לבנים "תחכמוני" ובגימנסיה הרצליה. מנעוריו היה חבר בית"ר ומאוחר יותר הצטרף לאצ"ל. עם הפילוג באצ"ל בשנת 1940 הצטרף ללח"י ופעל בעיקר בתחום המודיעין. באותה שנה נעצר על ידי הבריטים ונכלא במעצר מנהלי במחנות המעצר "מזרעה" ו"לטרון" למשך חמש שנים. לאחר קום מדינת ישראל שירת בצה"ל בחיל המשטרה הצבאית בדרגת רב-סרן ותרם רבות מהידע שלו להקמת מערך מחנות שבויים ולבניית דפוסי חקירה בעיתות מלחמה. במלחמת העצמאות היה סגן מפקד מחנה השבויים המצרים בעתלית. במלחמת יום הכיפורים התגייס כמתנדב ושובץ בגוף שהקים וניהל את מחנה השבויים הפצועים בבית החולים שמואל הרופא בבאר יעקב. דוד אלמוג היה ממקימי "בית החייל" בתל אביב ושימש בהתנדבות כמ"מ יו"ר האגודה למען החייל. בשנת 1932 החל אלמוג את דרכו כעוזרו של דוד תדהר במשרד החקירות שהקים. דמותו כיכבה (תחילה בשם ירמיהו אלמוג) בסיפורי הבלשים בסדרת "ספריית הבלש" של תדהר ושלמה בן ישראל, ובהשראתם החליף את שם משפחתו מסוקוליק לאלמוג. הסיפורים על עלילות תדהר ואלמוג פורסמו גם ביידיש בעיתון היהודי-אמריקני פֿאָרװערטס. נוסף על עבודתו במשרד החקירות עסק אלמוג בכתיבה לעיתונים שונים בישראל ומחוצה לה. מאמריו הופיעו בקביעות בעיתון "מברק" של תנועת הלח"י. הוא ערך את קובץ "הבלש המודרני" ושימש ככתב קבוע ב"עיתון מיוחד". אלמוג השתלם במקצועות הבלשות והזיהוי הפלילי בלונדון ובשיקגו ועם פרישתו של תדהר יסד את משרדו "ארגוס שרות ידיעות" וניהל אותו שנים רבות. בשנות השישים היה ממקימי חברת החקירות והשמירה "מודיעין אזרחי". דוד אלמוג נבחר לימים כנשיא איגוד הבלשים העולמי לכל חייו, ובארץ הקים את איגוד משרדי החקירות הפרטיים וכיהן כנשיאו. בשנת 1990 קיבל דוד אלמוג את התואר יקיר העיר תל אביב-יפו, שמעניקה עיריית תל אביב לאישים שונים כאות הוקרה על פועלם הציבורי, ולאחר מותו נקרא רחוב בתל אביב על שמו. אלמוג הלך לעולמו בשנת 1993 והותיר אחריו אישה, שתי בנות, עדינה וזאבה, נכדים ונינים. אלי אשד, הכירו את שרלוק הולמס וד"ר ווטסון הארץ ישראליים, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 4 ביולי 2018 דוד תדהר (עורך), "דוד אלמוג (סוקוליק)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2122 דוד אלמוג (נתן) באתר העמותה למורשת לוחמי חרות ישראל (לח"י) וחלליהם "ילדה של לח"י" – זכרונות בתו של דוד אלמוג, עדינה פרלמן (אלמוג) Past Presidents, www.wad.net
נמל בית

נמל בית הוא הנמל בו רשום כלי שיט וממנו קיבל מספר, אותיות או צירוף של שניהם כזיהוי שיוצג על דופן הכלי וכמו כן יקבל קוד זיהוי בינלאומי לזיהוי בקשר ובתקשורת הימית. נמל הבית הוא מקור כלי השיט, שם יעבור בדיקות כשרותו לשיט ושם ייערכו רישומיו בספר רישום. כל כלי שיט מחויב להניף דגל של המדינה בה נמצא נמל הבית שלו. קיים נוהג לשימוש בנמלי בית לצורך הנפת דגל נוחות. כלי שיט חייב רישום בנמל בית. אין חובה לבקר בנמל הבית (הדבר נכון במיוחד בדגל נוחות), אך קיימת חובה לציין מאין הכלי מקבל שירותים מנהלתיים. בישראל מקובל כי נמל הבית הוא חיפה ובמקרים אחדים ירשמו נמל אשדוד או נמל אילת כנמלי בית. כלי שיט קטן יכול לקבוע מעגן כנמל בית שלו. ערך זה הוא קצרמר בנושא ימאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ציקלופדיית פני

ציקלופדיית פּני של "האגודה להפצת הידע השימושי" (באנגלית: The Penny Cyclopædia of the Society for the Diffusion of Useful Knowledge) היא אנציקלופדיה בריטית רבת-כרכים בשפה האנגלית שיצאה לאור בין השנים 1828–1843. ציקלופדיית פּני נערכה על ידי ג'ורג' לונג והוצאה לאור על ידי צ'ארלס נייט. עותק דיגיטלי של ציקלופדיית פני בגוגל ספרים פרטים על ציקלופדיית פני ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרב אלאשווילי

מֶרָבּ אֶלאשווילי (בגאורגית: მერაბ ელაშვილი; ברוסית: Мераб Елашвили; נולד ב-9 ביוני 1974) הוא איש עסקים רוסי מצליח ממוצא יהודי גאורגי, הפעיל בתחום המזון ברוסיה ומחוצה לה. בשנת 2008, הוא התמודד על רכישת רשת בורגראנץ' בישראל. אלאשווילי נולד וגדל בעיירה קולאשי שבאימרתי גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). את חוק לימודיו סיים בחוג לכלכלה במכללה ללימודים תעשייתיים בטביליסי ולאחר מכן למד במוסד לניהול ובמכון ללימודי משפטים שליד האקדמיה לכלכלה במוסקבה. בהיותו בגיל 18, עקב אי הסדר הפוליטי בגאורגיה, הוא עבר להתגורר במוסקבה יחד עם אחיו שהתקבל ללימודים בעיר. כבר עם הגיעו החלה פעילתו העסקית. הוא פתח חברה לשיווק סחורות שונות. מבין הסחורות ששיווק הייתה ביצת קינדר רוסית. תוך שנתיים התרחב העסק ששיווק מוצרי מזון ומוצרים לבית, שהעסיק כ-200 עובדים. תוך זמן קצר הפך אלאשווילי להיות מיליונר ועסקיו התרחבו לעיסקי דלא ניידי. ב-31 בדצמבר 1997 הוא פתח את המסעדה הראשונה שלו של רשת סבארו בזכיינות, ובכך נפתחה דרכו לייסוד רשת סבארו האיטלקית בכל רחבי הפדרציה הרוסית הכוללת כיום 102 מסעדות ברחבי רוסיה. המסעדה בזכיינות נפתחה בתקופה בה הכלכלה הרוסית לא היוותה פוטנציאל עבור עסקי הזכיינות למיניהם. כיום, מפעילה החברה גם שלוש רשתות מסעדות נוספות: "בוסטופיווי בזאר" (Восточный Базар) הכוללת כ-33 מסעדות, "בש-נה-בש" (Баш-на-Баш) הקיימת משנת 2002 וכוללת שתי מסעדות. תפריט המזון שלה הוא ים תיכוני והכנסתה השנתית הממוצעת היא כ-25–30 מיליון דולר, ו"ביאג'יו איטליאנו" (Виаджио Итальяно), שהיא רשת של שבע מסעדות למזון איטלקי הקיימת משנת 2005 וכל אחת מהמסעדות שלה מעוצבת כעיר באיטליה. הכנסתה השנתית הממוצעת עומד על 22–28 מיליון דולר בשנה. בסוף שנות התשעים הוא נישא לחיה (במקור תֶתרוּאשווילי), בתו של איש עסקים ישראלי יהודי גאורגי שהתגורר באנטוורפן שבבלגיה. בשנת 2007 החל אלאשווילי לפעול מחוץ לרוסיה באמצעות חברת G.M.R. WorldWide Hospitality Limited, חברה רוסית הרשומה בקפריסין. כבעלי החברה רשומים גיאה או גיאורגי, אחיו (G), מרב עצמו (M) וגיסו, רומן שאמילשווילי, הבעל של אחותו (R). החברה מפעילה מעל ל-160 מסעדות ברחבי רוסיה, אוקראינה, קזחסטן וצ'כיה ומייצגת את רשת סבארו באותן מדינות. בשנת 2008 העריכו עיתונים ברוסיה כי הונו של אלאשווילי מגיע לכ־2-2.5 מיליארד דולר ומחזור המכירות השנתי של החברה בכ-150 מיליון דולר בשנה. כאשר הכנסות החברה בשנת 2006 עמדו על 69 מיליון דולר בלבד וב-2007 111 מיליון דולר. בספטמבר 2008 הגישה החברה הצעה לרכישת רשת בורגראנץ' בישראל, שנקלעה לקשיים כלכליים, תמורת 17 מיליון ש"ח. ב-24 בספטמבר ביקשו מפרקי בורגראנץ' לאשר את מכירת הרשת לאלאשווילי. אולם מתחריו של אלאשווילי במכרז, רשת ההמבורגרים המתחרה, ברגר קינג, העלתה ביום למחרת את הצעתה לכדי 25 מיליון ש"ח וקיבלה למעשה אישור בית המשפט לעסקה בכפוף לאישור העסקה על ידי הממונה על ההגבלים העסקיים, שפסל עסקה דומה של רכישת בורגראנץ' על ידי ברגר קינג, שנים קודם לכן. איתי רום, ‏מקים הרשת ברוסיה: "בסבארו ישראל יש בעיה בניקיון ובטעם", באתר גלובס, 15 במאי 2010 עדי דברת, ‏G.M.R הקפריסאית זכתה במכרז לרכישת בורגראנץ' ב-17 מיליון שקל, 24 בספטמבר 2008, דה מרקר ליטל דוברוביצקי, אושרה מכירת בורגראנץ' לברגר קינג, באתר ynet, 25 בספטמבר 2008 "בורגראנץ'" נרכשת על ידי "קינדר בואנו" גאורגי, 25 בספטמבר 2008, "איזרוס" (ברוסית) ההמבוגר הישראלי לא ניתן ליהודי הגאורגי, 25 בספטמבר 2008, "איזרוס" (ברוסית)
וורו (מחוז)

מחוז וורו (באסטונית: Võru maakond) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. הוא ממוקם בחלקה הדרומי של המדינה וגובל במחוז פילבה ואגם פיחקווה בצפון (שידוע גם בשמו הרוסי – אגם פסקוב), מחוז ולגה במערב, לטביה בדרום וברוסיה במזרח. המחוז משתרע על 2,773 קמ"ר ומתגוררים בו 2.3% מכלל אוכלוסיית אסטוניה. בעקבות מרד פוגצ'וב חוקקה הצארינה יקטרינה הגדולה חוק חדש ששינה את אופן ניהול המחוזות באימפריה הרוסית. החוק שינה את חלוקת המחוזות באימפריה. בליבוניה הוחל ביישומו בשנת 1783 תוך הקמת מחוז חדש בדרומו של מחוז טרטו (שהיה אז חלק ממחוז ריגה). מחוז וורו הוקם בשנת 1784 והורכב מ-8 נפות (Kihelkonnad): אורבאסטה, הארגלה, ואסטסלינה, פילבה, קארולה, קאנפי, ראוגה ורפינה. אחוזת וורו (Võru mõis), ששכנה אז על הגדה הצפונית של אגם טאמולה הוגדרה באותה השנה כבירת המחוז. באותה השנה הוקמה גם העיר וורו, שהפכה מאוחר יותר לבירת המחוז. רק בשנת 1888 זכה המחוז לעצמאות מלאה ממחוז טרטו. בשנת 1920 הוקם מחוז ולגה ואליו הועברו הנפות המערביות הארגלה (נקרא כיום נפת טהבה) וקארולה. ב-1925 הועבר חלק מנפת רפינה למחוז טרטו. בשנת 1961 הוקם מחוז פילבה על שטח הנפות הצפוניות של המחוז: פילבה, קאנפי ורפינה. עד 2017 המחוז חולק ל-12 נפות. פני השטח במחוז מאופיינים בגבעות מתונות ומספר רב של אגמים. במחוז שוכנות שתי רמות - רמת האניה (Haanja kõrgustik), שפסגתה סור מונאמגי מזדקרת לגובה של 318 מטרים, היא הגבוהה ביותר בכל הארצות הבלטיות ורמת קארולה Karula kõrgustik, שפסגתה, גבעת טורני (Tornimägi) מגיעה לגובה של 137 מטרים. בנפת ריאוגה שוכן האגם העמוק ביותר באסטוניה "האגם הגדול של ריאוגה" (Rõuge Suurjärv) שעומקו מגיע ל-38 מטרים ושטח פניו 13.5 הקטאר. שני האגמים הגדולים ביותר במחוז נמצאים בנפת וורו וסמוכים זה לזה - ואגולה (Vagula) ששטח פניו 518,7 הקטאר וטאמולה (Tamula) ששטח פניו 231,3 הקטאר. לפי נתונים מ-2006 הרכב האוכלוסייה במחוז הוא כדלהלן: אסטונים - 94.5% רוסים - 4.1% אחרים - 1.4% השפה המדוברת במחוז היא שפת וורו אשר מדוברת גם במחוז פילבה וחלקים ממחוזות ולגה, וטרטו. מבחינה בלשנית השפה היא ניב של האסטונית, אך רוב המקומיים מתייחסים אליה כאל שפה עצמאית. בנפת סטומאה מתגורר מיעוט הסטו (Setu), שמוכר באסטוניה כמיעוט לאומי. לסטו תרבות ייחודית ושפה משלהם, שפת סטו. החוקרים חלוקים בשאלה האם זו שפה בפני עצמה או ניב של שפת וורו כיוון ששתיהן דומות מאוד זו לזו. בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. בעקבות הרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 כולל המחוז נפה עירונית אחת ו-4 נפות כפריות: נפות עירוניות (linn): וורו נפות כפריות (vallad): אנטסלה (Antsla) וורו (Võru) סטומאה (Setumaa): הוקמה ב-2017 וכוללת את הנפות לשעבר מרמאה ומיסו, וכן את הנפות ורסקה ומיקיטאמאה ממחוז פילבה. מיקיטאמאה ניסתה למנוע את צירופה לנפה בפנייה לבית הדין, אולם עתירתה לא התקבלה. ריאוגה (Rõuge) נפות כפריות לשעבר: האניה (Haanja) לאסווה (Lasva) מרמאה (Meremäe) מיסו (Misso) מיניסטה (Mõniste) סימרפאלו (Sõmerpalu) אורוואסטה (Urvaste) וארסטו (Varstu) ואסטסלינה (Vastseliina) Võrumaa - האתר הרשמי (באסטונית) מכון וורו (באסטונית) אוכלוסייה לפי מין, השתייכות לאומית אתנית ומחוז ב-1 בינואר, סטטיסטיקות אסטוניה.
אחר

האם התכוונתם ל... אחר (פילוסופיה) – מונח בפנומנולוגיה אחר (אתר אינטרנט) – מגזין אינטרנטי ישראלי אחר (רומן) – רומן אימה יפני האחר – אלבום של ברי סחרוף אלישע בן אבויה – אחד התנאים; כונה גם "אחר" ויליאם ארנולד אחר - חבר ולוחם בתנועת ההתנגדות ההולנדית אכר