laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וילהלם פון לנץ

וילהלם פון לנץ (בגרמנית: Wilhelm von Lenz;‏ 20 במאי 1809 - 7 בינואר 1883) היה פקיד ממשל וסופר גרמני-רוסי, יליד ריגה שבלטביה. וילהלם פון לנץ התרועע עם רבים ממלחיני התקופה הרומנטית של אמצע המאה ה-19, בהם פרנץ ליסט, פרדריק שופן והקטור ברליוז. עבודתו החשובה והמשפיעה ביותר של לנץ הייתה ביוגרפיה מוקדמת של לודוויג ואן בטהובן, שנקראה "בטהובן ושלושת הסגנונות שלו" (Beethoven et ses trois styles) ‏ (1855), שנכתבה בתגובה לזלזול בבטהובן שביטא אלכסנדר אוּליבּישֶב (Alexander Ulybyshev) בספרו "ביוגרפיה חדשה של מוצרט" (Nouvelle biographie de Mozar) ‏ (1843). לנץ קידם את הרעיון (שהעלו לפניו אחרים, כדוגמת פרנסואה-ז'וזף פטיס), שאת הסגנון המוזיקלי של בטהובן יש לחלק לשלוש תקופות אופייניות. החלוקה לתקופות של לנץ, בשינויים קלים, עודנה מקובלת על מוזיקולוגים רבים הדנים ביצירות בטהובן. >Meyers Konversations-Lexikon. הוצאה 4, כרך 10, המכון הביבליוגרפי, לייפציג 1885 - 1892, עמ' 688
מנחם ארנסטר

הרב מנחם אֶרְנְסְטֶר (נולד בט"ו בתמוז ה'תש"י, יוני 1950) הוא ראש ישיבת בית ישראל ודמשק אליעזר (ויז'ניץ) בבני ברק, וחתנו של האדמו"ר רבי משה יהושע הגר. נולד בישראל, בנם של שבע ברכה בת רבי חיים מאיר הגר מוויז'ניץ והרב משה ארנסטר, נשיא קריות מאור החיים בצפת ובירושלים. בא' באדר תשכ"ט נישא לבת דודו הינדא, בת האדמו"ר רבי משה יהושע הגר מוויז'ניץ. לאחר פטירת סבו האמרי חיים הכתירו חותנו, שכיהן עד אז כראש ישיבת ויז'ניץ, לראש ישיבת ויז'ניץ בבני ברק. הוא מוסר שיחות מוסר שם מפעם לפעם. בשנת תש"ם מונה לרב חסידי ויז'ניץ בפתח תקווה והיה מגיע מידי "שבת מברכים" לשבות שם. במשך השנים סייע לחותנו. לאחר פטירת חותנו הוא מייצג באירועים את גיסו, רבי ישראל הגר מוויז'ניץ, וכן הוא מסדר את הקידושין בחתונות של החסידות. בניו הרב ישראל, משגיח בישיבת ויז'ניץ, נשוי לאסתר צירל בת רבי שמעון נתן נטע בידרמן מלעלוב הרב חיים מאיר, רב קהילת ויז'ניץ במנצ'סטר, נשוי ליוכבד בת רבי יהושע השיל אייכנשטיין מזידיטשוב שיקגו הרב יעקב שמשון, ר"מ בישיבת ויז'ניץ באלעד, נשוי לצירל יוכבד בת הרב מאיר כץ חתן הרב משה הגר מסערט-ויז'ניץ ברוך שמעון, נשוי לפריידא מילכה בת הרב שמואל לוריא, רב קהילת ויז'ניץ באנטוורפן ונכדת הרב משולם זושא לוריא בנותיו וחתניו שרה סאשא, נשואה לרב ברוך שטרנבוך, רב קהילת ויזניץ במודיעין עילית, בן הרב אליהו שטרנבוך ראב"ד אנטוורפן ונכד רבי ברוך הגר מסערט ויז'ניץ. ריקל גיטל, נשואה לבן ציון אריה לייבוש מייזליש, בן הרב יעקב ישראל ישורון רב קריית באבוב בבת ים וחתנו של רבי שלמה הלברשטאם מבאבוב. מרים העניא, נשואה לחיים מרדכי אשכנזי, בן הרב שלום אהרן אשכנזי, ראש ישיבת נדבורנה וחתנו של רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים, האדמו"ר מנדבורנה. טוביה פריינד, יובל ל'אמרי חיים': שיחה עם נכדו חביבו, באתר במה, ‏7 באפריל 2022 החסידים רקדו עד אור הבוקר, מעריב, 20 בפברואר 1969 חתונה חסידית גדולה בוויז'ניץ, הצופה, 21 בפברואר 1969 ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרי פארל

תרזה לי "טרי" פארל (במקור: Theresa Lee "Terry" Farrell) היא דוגמנית ושחקנית אמריקנית. היא ידועה בעיקר בזכות הופעותיה בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" כג'דזיה דקס, וב-"בקר", כרגינה קוסטס. פארל הוא בתם של קיי קרול כריסטין בנדיקסון ואדווין פרנסיס פארל ג'וניור. מאוחר יותר, אימה נישאה לדייוויד וו. גרוסנדורף, אשר אימץ את טרי ואת אחותה, כריסטין. לפני שהפכה לדוגמנית, היא שיחקה דמות של אלף-חג המולד במרכז קניות בסידר רפידס. בשנת 1978 היא עזבה את עיר הולדתה, לצורך לימודים במקסיקו סיטי כסטודנטית בפרויקט לחילופי סטודנטים. פארל התאהבה ב"ערים הגדולות", וכאשר הייתה תלמידה בשנתה הראשונה בבית הספר התיכון, וגובהה היה כמעט 1.82 מ', היא הגישה תמונה לסוכנות הדוגמנות עלית שבניו יורק ובתוך יומיים מאז הגיעה לעיר - כבר הספיקה לחתום על חוזה בלעדיות עם "מדמואזל". לאחר 18 חודשים של דוגמנות, היא למדה משחק עם קייט מקגרגור סטיוארט ועדיין דוגמנות בצד. התפקידים המרכזיים הראשונים שלה היו בשנת 1983 ב-"Paper Dolls", בו שיחקה דמות של דוגמנית, וכן בסרט העלילתי "Back to School", ביחד עם רודני דיינג'רפילד. באביב 1989, היא החלה ללמוד משחק אצל סטלה אדלר, והופיעה במספר תפקידי אורח בסדרות כגון זינוק לאתמול ומשפחת קוסבי. בשנת 1992 היא השתתפה בפיילוט שלא הצליח - גרסה אמריקאית של ננס אדום. זמן קצר לאחר מכן, הוצע לה תפקיד ראשי ב-"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". פארל כיכבה כג'דזיה דקס, קצינת מדע של תחנת החלל בצי הכוכבים, המשתייכת לגזע החייזרים הידוע כטריל, שהוא פונדקאי לסימביונט בן 300 שנה, היכול לשאוב את הזיכרונות והידע של שבעת הפונדקאים הקודמים של אותו הסימביונט. הסדרה עלתה לאוויר לראשונה בינואר 1993. לאחר שהחליטה לעזוב את התוכנית בתום העונה השישית, מפיקי סרטי פרמאונט נאלצו להרוג את דמות "הפונדקאי" של פארל (אם כי דמות "סימביונט" המשיכה לעונה 7, בשירות פונדקאי חדש לדקס, בגילומה של ניקול דה-בור). לאחר מכן, פארל כיכבה לצידו של טד דנסון בסדרת הטלוויזיה הקומית "בקר", בהפקת סרטי פרמאונט, בו גילמה את דמותה של רג'ינה "רג'י" קוסטס, יריבתו, אך גם כן מושא לאהבתו, של ג'ון בקר (דנסון). פארל השתתפה בסדרה במשך 4 עונות ו-94 פרקים, לפני שהוחלפה בשחקנית ננסי טראוויס. פארל העניקה את קולה לדמות "Six of One" מסרט האנימציה הקצר "Tripping the Rift", שבסופו של דבר הפך לסדרת טלוויזיה בערוץ Sci-Fi. האסטרואיד "26734 Terryfarrell", אשר התגלה בשנת 2001, נקרא על שמה על ידי מי שגילה אותו - ויליאם קוונג יו יינג. פארל מתגוררת בהרשי, פנסילבניה, יחד עם בעלה בריאן בייקר, לשעבר דובר תאגיד "ספרינט" (המכונה: Sprint Guy) ועם בנם המשותף. בשעות הפנאי, היא נהנת מתפירה ומעבודות רקמה. פארל הופיעה על בימת התיאטרון בהרשי ביחד עם בעלה, בהפקתו של א.ר. גרני של המחזה "מכתבי אהבה". מדיה וקבצים בנושא טרי פארל בוויקישיתוף טרי פארל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טרי פארל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טרי פארל, באתר AllMovie (באנגלית) טרי פארל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טרי פארל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Erdmann, Terry J. Star Trek: Deep Space Nine Companion, Pocket Books, 2000. P 586. "Couple writes new chapter in "Love Letters" at Hershey Area Playhouse | Go! With The Patriot-News - PennLive.com". Blog.pennlive.com. 2009-02-12. נבדק ב-2010-04-15. BACK TO WORK "Biography". Startrek.com. נבדק ב-2010-04-15.
אדוארד שטוירמן

אדוארד שטוֹיֶרמן (בגרמנית: Eduard Steuermann;‏ 18 ביוני 1892 – 11 בנובמבר 1964) היה פסנתרן ומלחין יהודי-אוסטרי. אחיהם של השחקנית זאלקה פירטל והכדורגלן זיגמונט שטוירמן. שטוירמן נולד בסמביר שבגליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום באוקראינה) ולמד נגינה בפסנתר אצל וילם קורץ בקונסרבטוריון של לבוב ואצל פרוצ'ו בוזוני בברלין. הוא למד הלחנה אצל אנגלברט הומפרדינק וארנולד שנברג, שאת תפקיד הפסנתר ביצירתו "פיירו הסהרורי" (Pierrot Lunaire) ניגן בביצוע הראשון של היצירה; שטוירמן ניגן גם את הקונצ'רטו לפסנתר של שנברג בביצוע הבכורה. קשריו עם שנברג נמשכו כפסנתרן באגודה לביצועי מוזיקה פרטיים של המלחין בווינה, ועיבד לשלישיית פסנתר את הפואמה הסימפונית לשישיית כלי מיתר "ליל הוד" של שנברג. נוסף לכך, ביצע את שידור הבכורה ברדיו של "אודה לנפוליאון בונאפרטה" עם הפילהרמונית של ניו יורק, בניצוח ארתור רודז'ינסקי ב-26 בנובמבר 1944. ב-1952 קיבל את מדליית שנברג מן האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו. שטוירמן לימד בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטדט. בארצות הברית, לשם היגר בשנת 1938, נודע בשנות ה-50 ברסיטלים שלו מיצירות בטהובן. הוא לימד בהצלחה רבה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק בשנים 1952 עד 1964. בין תלמידיו הבולטים לפסנתר אלפרד ברנדל, ג'ייקוב גימפל, מורה לימפאני, אברהם שטרנקלר וראסל שרמן. שטוירמן נשא לאישה את קלרה סילברס, פסנתרנית וספרנית מוזיקה ידועת-שם, בשנת 1949. נפטר בניו יורק ב-1964, בגיל 72. בשנת 1989 פרסמה הוצאת אוניברסיטת נברסקה אוסף של כתבי שטוירמן תחת הכותרת "עובר-אורח לא לגמרי תמים: כתביו מאת אדוארד שטוירמן". בעריכת הספר השתתפו קלרה שטוירמן, דייוויד ה. פורטר וגינתר שילר. מדיה וקבצים בנושא אדוארד שטוירמן בוויקישיתוף אדוארד שטוירמן, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט אדוארד שטוירמן, באתר AllMusic (באנגלית) אדוארד שטוירמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדוארד שטוירמן, באתר Discogs (באנגלית) מחלקת המוזיקה של ספריית הקונגרס, אוסף אדוארד וקלרה שטוירמן
סירוק לופטון

סירוק לופטון (באנגלית: Cirroc Lofton; נולד ב-7 באוגוסט 1978) הוא שחקן אמריקאי, שהחל את קריירת המשחק שלו בגיל 9, עם תפקידים קטנים רבים. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כג'ייק סיסקו, מסדרת הטלוויזיה המצליחה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" בשנים 1993–1999 - תפקידו הטלוויזיוני הראשי הראשון. ללופטון היה תפקיד קבוע, כשחקן הכדורסל המקצועי קרטיס ת'ורפ, בסדרת הדרמה "The Hoop Life" של רשת "שואוטיים", וכן תפקיד אורח קבוע, בסדרה "Soul Food" באותה הרשת, כסטודנט למשפטים אנתוני קרטר. על פי דיווחים בכלי תקשורת שונים, ביוני 2005 סיים לופטון הפקתו של אלבום היפ הופ, שהיה מתוכנן לצאת להפצה בחנויות בספטמבר 2005. עם זאת, נכון לשנת 2012 - האלבום טרם יצא. לופטון הופיע כדמות בשם "טומי ויאר" בפרק "Darkroom" של סדרת הטלוויזיה של רשת "CBS" האמריקאית "CSI: מיאמי", ששודר ב-13 בנובמבר 2006. לופטון הוא אחיינו של שחקן הבייסבול קני לופטון. מדיה וקבצים בנושא סירוק לופטון בוויקישיתוף סירוק לופטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סירוק לופטון, באתר AllMovie (באנגלית) סירוק לופטון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סירוק לופטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Salmas, Eileen Becker (1993-01-03). "Deep Space Nine'; Beyond Kirk, Picard, And to the Wormhole". The Washington Post. נבדק ב-2009-10-06. "Cirroc Lofton News, Cirroc Lofton Bio and Photos". TVGuide.com. נבדק ב-4 באוגוסט 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Cirroc Lofton Movies". נבדק ב-4 באוגוסט 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Cirroc Lofton Filmography". נבדק ב-4 באוגוסט 2010. {{cite web}}: (עזרה) "The "Divine Intervention" Era". ארכיון מ-2005-11-13. נבדק ב-2012-10-09. "Kenny Lofton". נבדק ב-4 באוגוסט 2010. {{cite web}}: (עזרה)
ילדי גן העדן

ילדי גן העדן (בצרפתית: Les Enfants du Paradis) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 1945 מאת הבמאי מרסל קרנה לפי מחזה מאת ז'אק פרוור. הסרט הופק בעת כיבוש צרפת במלחמת העולם השנייה ועלה לאקרנים מיד עם שחרורה. הסרט מספר על אהבה בלתי ממומשת של פנטומימאי לקורטיזנה (שמגלמת השחקנית ארלטי) בפריז של שנות ה-20 וה-30 של המאה ה-19, שמאוהבים בה גם פושע, אריסטוקרט ושחקן. בעגת התיאטרון הצרפתית, היציע העליון ובו המקומות הזולים ביותר נקרא "גן העדן", ובו ישבו בני המעמד הפשוט שלא הסתירו את דעתם על השחקנים, לפיכך השם "ילדי גן העדן" מרמז הן לשחקנים והן לקהל האנשים הפשוטים ממעמד הפועלים היושבים ביציע העליון. הסרט מתייחס לשניות זו. במשאל שנערך בקרב מבקרי קולנוע צרפתים נבחר כסרט הטוב ביותר בכל הזמנים. בישראל נבחר לאחד משלושת הסרטים הצרפתיים האהובים ביותר בכל הזמנים, במשאל בקרב המבקרים יהודה סתיו, אורי קליין, אמיר קמינר ויעל שוב. עם זאת, היו שטענו כי בסרט טמונים מסרים אנטישמיים סמויים. מדיה וקבצים בנושא ילדי גן העדן בוויקישיתוף "ילדי גן העדן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ילדי גן העדן", באתר נטפליקס "ילדי גן העדן", באתר AllMovie (באנגלית) "ילדי גן העדן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ילדי גן העדן", באתר Metacritic (באנגלית) "ילדי גן העדן", באתר אידיבי "ילדי גן העדן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סקירה, ניתוח ביקורתי ותמונות מהסרט (בצרפתית) מאמר על הסרט ENFER PARADIS Les Enfants du paradis ENFER PARADIS Les Enfants du paradis אודות הסרט בסינמטק הרצליה יהודה מורלי, Révolution au paradis: Représentations voilées de personnagesjuifs dans le cinéma de la France occupée, 2014 (בצרפתית). בתרגום לאנגלית: Revolution in Paradise: Veiled Representations of Jewish Characters in the Cinema of Occupied France (2020), ובקצרה בעברית: "האף הארוך של הקולנוע הצרפתי", סגולה גיליון 127, ינואר 2021, עמ' 14–23.
ערטניתיים

ערטניתיים (Berberidaceae) - משפחה של צמחים בעלי פרחים בסדרת הנוריתאים. משפחה זו נקראת בעברית על שם הסוג ערטנית, ובאנגלית על שם הסוג ברברית, שהוא הסוג הגדול במשפחה. משפחה זו כוללת כ-15 סוגים. שלושה מהם מיוצגים בצמחיית ארץ ישראל, עם מין אחד כל אחד. זוהי משפחה הכוללת בעיקר שיחים הגדלים באזורים הממוזגים בחצי הכדור הצפוני. המשפחה כוללת כ-600 מינים, רובם, כ-470, כלולים בסוג ברברית, שהוא הגדול במשפחה. תכונה מורפולוגית יוצאת דופן בקרב צמחי המשפחה היא הצגת גוונים שונים על גבי העלים. זוהי תכונה טבעית ההופכת את הצמחים לאטרקטיביים כצמחי נוי. משפחה זו כוללת צמחים מצורות החיים עצים, שיחים ועשבוניים רב-שנתיים. לעלים אין תכונות אחידות, והם פשוטים או מורכבים, לעיתים קרובות מנוצים פעם אחת או יותר. הפרחים דו מיניים, ובעלי סימטריה רדיאלית. מספר עלי הכותרת 6-9. בפרחי כל המשפחה קיימים צופנים. מספר האבקנים 6. השחלה עילית, לרוב בעלת מגורה אחת. הפרי הוא מטיפוס הלקט או ענבה, ומכיל אחד עד 50 זרעים. משפחה זו מיוצגת בצמחיית ארץ ישראל על ידי שלושה מינים השייכים לשלושה סוגים שונים. המינים ערטנית השדות וכרבולתן השדות הם עשבים רב-שנתיים הגדלים בשדות ושוליהם ופריחתם צהובה; המין ברברית הלבנון הוא שיח קוצני נשיר הגדל במרומי החרמון, והוא נדיר ביותר בחרמון הישראלי. חשיבות משפחה זו לאדם היא משנית. מספר מינים מהסוג ברברית הם בעלי פרי אכיל, המלוקט לשם כך. כמו כן, מינים רבים מסוג זה משמשים כצמחי נוי, בעיקר משום יופי עלוותם הצבעונית. לכך גם משמש המין ננדינה תרבותית. מינים רבים אחרים משמשים כצמחי מרפא. מינים אחרים, כדוגמת ערטנית השדות, מהווים לעיתים עשבים שוטים. ברברית- Berberis- המין 'ברברית הלבנון' גדל כצמח בר בחרמון הישראלי. מינים אחרים משמשים כצמחי נוי. מכונים לרוב בשם 'ברבריס', שהוא השם המדעי. ערטנית- Leontice- המין 'ערטנית השדות' גדל כצמח בר בארץ ישראל. כרבולתן- Bongardia- המין 'כרבולתן השדות' גדל כצמח בר בארץ ישראל. ננדינה- Nandina- המין 'ננדינה תרבותית' משמש כצמח נוי. Achlys Caulophyllum Diphylleia Dysosma Epimedium Gymnospermium Jeffersonia Mahonia Podophyllum Ranzania Vancouveria נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: כנה, 1991, עמ' 202-201 (הספר בקטלוג ULI) ערטניתיים, באתר ITIS (באנגלית) ערטניתיים, באתר NCBI (באנגלית) ערטניתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ערטניתיים, באתר צמחיית ישראל וסביבתה ערטניתיים, באתר Tropicos (באנגלית) ערטניתיים, באתר GBIF (באנגלית) ערטניתיים, באתר IPNI (באנגלית) ערטניתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערטניתיים באתר צמחיית צפון אמריקה (באנגלית) ערטניתיים באתר 'משפחות הצמחים בעלי הזרע' (באנגלית)
ג'ון גארדנר וילקינסון

סר ג'ון גרדנר וילקינסון (באנגלית: Sir John Gardner Wilkinson;‏ 5 באוקטובר 1797 – 29 באוקטובר 1875) היה סופר אנגלי ומחלוצי האגיפטולוגים של המאה ה-19. מכונה "אבי האגיפטולוגים הבריטיים". וילקינסון נולד בליטל מיסנדן (Little Missenden), בקינגהמשייר. אביו היה הכומר ג'ון ווילקינסון, איש דת מווסטמורלנד, חובב עתיקות. הוריו נפטרו כשהיה צעיר והוא קיבל ירושה צנועה. האפוטרופוס שלו שלח אותו לבית הספר הארו בשנת 1813, ומאוחר יותר הלך לאקסטר קולג' באוניברסיטת אוקספורד ב-1816. בסופו של דבר וילקינסון לא סיים את לימודיו, ובסובלו מבריאות לקויה, החליט לנסוע לאיטליה. שם פגש בשנת 1819 את חובב העתיקות, סר ויליאם גל והחליט ללמוד אגיפטולוגיה. וילקינסון הגיע לראשונה למצרים באוקטובר 1821 כאיש צעיר בן 24, ונשאר שם במשך 12 שנים ברציפות. במהלך שהותו, וילקינסון ביקר כמעט בכל אתר מצרי קדום ידוע, והעתיק במיומנות כתובות וציורים בתוספת שפע הערות. וילקינסון חזר לאנגליה עקב סיבות בריאותיות בשנת 1833, והצליח להיבחר לחברה המלכותית בשנת 1834. הוא המשיך לפרסם את מחקריו, במספר רב של פרסומים. הוא פרסם את הטופוגרפיה של תבאי ומראה כלליים של מצרים בשנת 1835, אך עבודתו המשמעותית ביותר הייתה נימוסים ומנהגים של המצרים הקדמונים. עבודה זו פורסמה לראשונה בשלושה כרכים בשנת 1837 ולאחר מכן אוירה על ידי ג'זף בונומי, וקיבלה את המעמד של התיאור הכללי הטוב ביותר של תרבות מצרים העתיקה לחמישים השנים הבאות. הפרסום והשבחים לה זכתה העבודה הקנו לווילקינסון תואר אבירות בשנת 1839, והבטיחו לו את התואר המכובד של האגיפטולוג הבריטי הראשון. סר ג'ון גרדנר וילקינסון חזר למצרים בשנת 1842, ופרסם מאמר שכותרתו "סקר של עמק אגמי המלח" (Survey of the Valley of the Natron Lakes) לכתב העת של האגודה הגאוגרפית בשנת 1843. באותה השנה פרסם גם מהדורה מתוקנת והמורחבת של הטופוגרפיה שלו, שכותרתו מצרים ותבאי המוסלמים. וילקינסון ביקר בדלמטיה, מונטנגרו, בוסניה והרצגובינה במהלך שנת 1844, ופרסם את התרשמויותיו ב-1848 (דלמטיה ומונטנגרו, 2 כרכים). ביקורו שלישי למצרים היה בין 1848-1849 ובעקבותיו, ביקור סופי לתבאי בשנת 1855. לאחר מכן, ווילקינסון נשאר באנגליה שם הוא חקר את עתיקות קורנוול ולמד זואולוגיה. וילקינסון מת בלנדוברי (Llandovery) בשנת 1875, לאחר שכבר הוריש לבית הספר הישן שלו, הארו, את אוספיו עם קטלוג מפואר בשנת 1864. אוספיו נשמרים בספרייה הבודליינית, אוקספורד, ומהווים עדות מוקדמת יקרה מפז של מצב מונומנטים מצריים רבים לפני כניסת תיירות ההמונים למצרים. אתרים רבים ניזוקו לאחר מכן או אבדו לגמרי, מה שהופך את עבודתו של וילקינסון לחשובה עוד יותר. Materia Hieroglyphica, Malta, 1828 The Topography of Thebes and General View of Egypt, London, 1835 Modern Egypt and Thebes: being a description of Egypt, London, 1843 Sarah J. A. Flynn, Sir John Gardner Wilkinson, Traveller & Egyptologist (1797-1875), Oxford: Bodleian Library, 1997. John Jason Thompson, Sir Gardner Wilkinson and His Circle, University of Texas Press, 1992. מדיה וקבצים בנושא ג'ון גארדנר וילקינסון בוויקישיתוף
ג'ורג' ורנון הדסון

ג'ורג' ורנון הדסון (באנגלית: George Vernon Hudson;‏ 20 באפריל 1867 – 5 באפריל 1946) היה אנטומולוג ואסטרונום אנגלי, והוגה שעון הקיץ המודרני. הדסון נולד בלונדון, בנו השישי של צ'ארלס הדסון, אמן ומעצב ויטראז'ים. עד גיל 14 כבר בנה לעצמו אוסף חרקים גדול ופרסם מאמר קצר בכתב העת The Entomologist. ב-1881 עבר עם אביו לנלסון, ניו זילנד. בגיל 16 החל לעבוד במשרד דואר בולינגטון, שם עבד עד 1918. ב-1885 הצטרף לסניף ולינגטון של החברה המלכותית של ניו זילנד, הנקראה בזמנו החברה הפילוסופית של ולינגטון (Wellington Philosophical Society). הוא כיהן כנשיאה בשנים 1900, 1901 ו-1940. ב-16 באוקטובר 1895 הגיש הדסון הצעה לחברה הפילוסופית של ולינגטון לניצול מוגבר של שעות היום שיושג על ידי הזזת השעון. באותה תקופה עבד במשמרות, וזמנו הפנוי במהלך היום, אותו ניצל לאיסוף חרקים, גרם לו להעריך את שעות האור. התגובה למאמר הייתה פושרת ולעיתים לגלגנית. בעקבות תפוצה רחבה של המאמר ומספר ניסיונות להגשים את חזונו של הדסון בקרייסטצ'רץ', הוא פרסם מאמר נוסף ב-1898. באירופה ובצפון אמריקה נהוג כיום שעון הקיץ במרבית ימי השנה – כשבעה חודשים לפחות. הדסון היה חבר במשלחת מדעית אשר ערכה סקר גאולוגי באיי אוקלנד והאי קמפבל בשנת 1907. המשלחת התמקדה בחקר השדה המגנטי של כדור הארץ, אך עסקה גם באיסוף ממצאים בוטניים, אנטומולוגיים וזואולוגיים. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' ורנון הדסון בוויקישיתוף ג'ורג' ורנון הדסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כתבי ג'ורג' ורנון הדסון בפרויקט גוטנברג (באנגלית) Transactions and Proceedings of the Royal Society of New Zealand, Volume 76, 1946–47 ג'ורג' ורנון הדסון באנציקלופדיה של ניו זילנד Transactions and Proceedings of the Royal Society of New Zealand. Volume 28, 1895 Transactions and Proceedings of the Royal Society of New Zealand. Volume 31, 1898 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קונלת' היל

קונלת' שיימוס אואן קרויסטון היל (באנגלית: Conleth Seamus Eoin Croiston Hill; נולד ב-24 בנובמבר 1964) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע צפון אירי. היל מוכר בזכות תפקידו בסדרת הפנטזיה הטלוויזיונית המצליחה "משחקי הכס" בתור לורד ואריז. מדיה וקבצים בנושא קונלת' היל בוויקישיתוף קונלת' היל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קונלת' היל, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי קונלת' היל, באתר AllMovie (באנגלית) קונלת' היל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דני גולן (זמר)

דני גולן (פטשניק) (2 באוקטובר 1945 – 11 באוגוסט 2024) היה זמר ישראלי, חבר בצמד דרום. דני גולן נולד ברמת גן, שירת בצה"ל בצוות הווי פיקוד הדרום, ולאחר שהשתחרר הקים עם רפי גרנות את צמד דרום. בהמשך, לאחר פרישת גרנות מהצמד, החליף אותו ציון צדוק שהיה סולן להקת גייסות השריון. אלבומם הראשון של צמד דרום, שנוהל מוזיקלית על ידי נחום היימן, כלל מספר להיטים של אותם שנים, ביניהם "שיר אהבה ישן" ו"יום א' בשבוע". "שיר אהבה ישן", שירו של נתן יונתן "רומנסה" הולחן על ידי נחום היימן ב-1968 במיוחד לאלבום הראשון של צמד דרום. לאחר פירוקו של צמד דרום המשיך במהלך שנות ה–70 להופיע כסולן, בין השאר שר באלבום שירי פסטיבל הזמר (1970) שהפיקה חברת CBS את השיר "ילדות". (לאחר הפסטיבל יצאו שני תקליטים של שיריו. האחד של הד ארצי והשני של CBS, כל חברה והאמנים החתומים אצלה). בפסטיבל הזמר 1971 ביצע את השיר "רגע שקט" והקליט עם שולה חן גם את הדואט "כשאהיה זקן". גולן הקליט את השיר "המשתה" שהלחין יאיר רוזנבלום למילים של נתן אלתרמן. השיר שולב בתקליט הזהב של להיטון לשנת 1972 ואף הצליח במצעד הפזמונים. כחבר צמד דרום הופיע במספר מדינות בעולם, ובהן אנגליה, גרמניה וצרפת. בהולנד הופיע בתוכניות ליום העצמאות יחד עם יפה ירקוני. בהרכב הראשון של "צמד דרום" (דני גולן ורפי גרנות) ביצע את השיר "שתיקת אוהב" שלימים הותאם למילים "פרח הלילך". ב–1977 שר בפסטיבל הזמר את השיר "חורף". בסוף שנות ה-70 החל גולן תהליך חזרה בתשובה בעקבות אשתו, האמנית והפסלת נחמה גולן, התנתק מעולם הבידור והיה מתלמידי הרב ברוך שלום אשלג. לאחר פטירת רבו ב-1991 המשיך ללמוד וללמד תורת הקבלה בבני ברק. ב–1998 יצא אלבום כפול עם שירי צמד דרום. בשנות ה-2000 הופיע מספר פעמים, בין השאר בתוכניתה של רבקה מיכאלי בערוץ 2. נפטר ב-11 באוגוסט 2024 בביתו בבני ברק בגיל 78. מדיה וקבצים בנושא דני גולן בוויקישיתוף דני גולן, באתר שירונט דני גולן, באתר ספוטיפיי דני גולן, באתר MusicBrainz (באנגלית) דני גולן, באתר Discogs (באנגלית) דני גולן, באתר סטריאו ומונו דני גולן, דף שער בספרייה הלאומית דני גולן, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) דני גולן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יעקב בר-און, ‏מרום גולן: הזמר שחזר בתשובה ועשה אקזיט חוזר לאולפן ההקלטות, באתר מעריב אונליין, 27 ביולי 2016 אברהם זיגמן, פה קבור השיר: מה מסתתר בארכיונים של קול ישראל?, באתר ynet, 4 בנובמבר 2020 יעקב בר-און, ‏דני גולן הלך לעולמו בגיל 78, באתר מעריב אונליין, 12 באוגוסט 2024 אברהם זיגמן, פה קבור השיר: מה מסתתר בארכיונים של קול ישראל?, באתר ynet, 4 בנובמבר 2020 נתנאל לייפר, ‏מצמד דרום לחסידות אשל"ג: הלך לעולמו הזמר דני גולן, באתר כיכר השבת, 11 באוגוסט 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דו"ח שטרופ

דו"ח שטרופ הוא מסמך רשמי בן 75 עמודים שנכתב בחודש מאי 1943 בידי יירגן שטרופ, מפקד כוחות הוואפן אס אס אשר חיסלו את גטו ורשה. דו"ח שטרופ מתעד את דיכוי המרד בגטו ורשה ואת שלבי הלחימה בגטו באביב 1943, וכותרתו בגרמנית: "Es gibt keinen jüdischen Wohnbezirk in Warschau mehr" (הרובע היהודי בוורשה איננו עוד). הדו"ח הוזמן על ידי פרידריך וילהלם קריגר, שכיהן כמפקד האס אס והמשטרה של הממשל הכללי בפולין. בדיווחו מסכם שטרופ את פעילות האס אס בגטו ורשה בסדרה של דיווחים יומיים שנשלחו להימלר וקריגר הממונים עליו. כמו כן מכיל הדו"ח סדרה של כחמישים תמונות שצולמו בגטו על ידי אנשי האס אס. עותק מדו"ח שטרופ נתפס לאחר המלחמה ושימש כראיה בבית הדין הבינלאומי לפשעי מלחמה בנירנברג. שטרופ עצמו נידון למוות במהלך משפטי דכאו ב-1947, ומאוחר יותר הוצא להורג בפולין. משפטי דכאו משפטי נירנברג תמונת הילד היהודי מגטו ורשה מדיה וקבצים בנושא דו"ח שטרופ בוויקישיתוף קטעים מתוך דו"ח שטרופ, באתר יד ושם. דיווחו של שטרופ מיום ה-27.4.1943, באתר מורשת. אוסף שטרופ, באתר יד ושם דו"ח שטרופ, באתר OCLC (באנגלית) ורשה - הסוף - על דוח שטרופ בספר "בניין על מגרש ריק" מאת שלומי רוזנפלד. ארז רביב, ‏שניות בודדות: התיעוד המוסרט היחיד ממרד גטו ורשה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 באפריל 2017
שומן חום

שומן חוּם הוא אחד משני סוגי רקמות השומן שיש בגופם של יונקים, יחד עם רקמת שומן לבן. רקמה זו נפוצה במיוחד בתינוקות ובחיות הנמצאות בתרדמת חורף. רקמה זו מחממת את גופם של יונקים להם יש את הרקמה, בדומה לתגובת הצמרמורת שיש ביצורים חיים אחרים, ובכך מגנה מפני היפותרמיה. בשונה מאדיפוציטים (תאי שומן) של שומן לבן, הכוללים רק טיפת ליפיד אחת, תאי השומן החומים כוללים טיפות רבות וקטנות של ליפידים וכן מספר רב יותר של מיטוכונדריה, עובדה המקנה לרקמה את צבעה החום. רקמת שומן חום כוללת גם יותר נימים מרקמת שומן לבן. קיימת קורלציה בין פעילות הרקמה לבין רזון. המיטוכונדריה שבתאים איקריוטיים מנצלת חומרים עתירי אנרגיה להפקת אנרגיה כימית בצורת ATP. המיטוכונדריה עושה זאת באמצעות כוח פרוטומניע הגורם למעבר ספונטני של פרוטונים דרך ה-ATP סינתאז וליצירה של ATP. בבעלי חיים בעלי דם חם, חום הגוף נשמר באמצעות מעבר פרוטונים בכיוון הגרדיאנט הכימי תוך שחרור אנרגיה ללא יצירת ATP, תהליך היכול להתרחש באמצעות UCP1 ‏(Uncoupling protein 1) הנמצא בממברנה הפנימית של המיטוכונדריה, ומאפשר מעבר של פרוטונים אחרי שהללו נשאבו לתוך המיטוכונדריה מאמצעות שרשרת מעבר האלקטרונים. תהליך זה משתמש באנרגיה שנוצרה בתהליך הזרחון החמצוני ומשחרר אותה כאנרגיית חום. כל תאיהם של בעלי דם חם מספקים אנרגיית חום במידה מסוימת, בעיקר כאשר טמפרטורת הגוף צונחת אל מתחת לטמפרטורה הרגילה. עם זאת, תאי השומן החום מתמחים בתהליך זה של ייצור אנרגיית חום. לכל תא כזה יש יותר אברוני מיטוכונדריה וכן יותר מחלבון ה-UCP1 בממברנה הפנימית של המיטוכודריה. בינקות, השומן החום מהווה 5% ממסת הגוף וממוקם באזור החלק העליון של עמוד השדרה ובאזור הכתפיים. לשומן זה תפקיד חשוב לשמירה מהיפותרמיה של התינוק משום ששטח הפנים של התינוקות, ממנו הם מאבדים חום, הוא גדול יחסית לנפח הגוף שלהם ולכן מאבדים הרבה חום יחסית. כמו כן, לתינוקות יש כמות פחותה יותר של רקמות שריר, ולכן הרעד של מבוגרים לשמירה על חום גוף לא קיים אצלם. שומן לבן מדיה וקבצים בנושא שומן חום בוויקישיתוף הערך ממצאים חדשים לגבי רקמת שומן חום, באתר InfoMed, 31 באוקטובר 2010 גילת סיימון, ‏מדענים זיהו שומן "טוב" בבני אדם בוגרים, באתר "הידען", אפריל 2009 שומן חום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)