laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיכל שמיר

מיכל שמיר (נולדה ב-1951) היא פרופסור אמריטה בבית הספר למדע המדינה ומחזיקת הקתדרה על שם אלווין רובינשטיין למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב. מיכל שמיר סיימה תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב ודוקטורט באוניברסיטת מינסוטה. שימשה חברת סגל במחלקה למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב עד פרישתה לגמלאות בשנת 2021. תחומי המחקר של פרופסור שמיר הם: פוליטיקה דמוקרטית, בחירות, מערכות מפלגתיות, דעת קהל, סובלנות ותרבות דמוקרטית. היא מתמקדת בדמוקרטיות ותיקות וחדשות, עם דגש מיוחד על הדמוקרטיה הישראלית. שמיר היא מנהלת מחקר הבחירות הישראלי (INES) מאז 1988 (עד 2009 בשותפות עם אשר אריאן) ועורכת את סדרת הספרים הבחירות בישראל מאז 1984 (עד 2009 ביחד עם אשר אריאן ומאז 2015 עם גדעון רהט). הסדרה מתפרסמת באנגלית מאז 1969 ובעברית מ-1996. היא גם עומדת בראש פרויקט המחקר להסתכל מעבר למשבר הדמוקרטיה: דפוסי ייצוג בבחירות בישראל במימון הקרן הלאומית למדע. עבודותיה התפרסמו בכתבי עת בין-לאומיים רבים והיא גם חברת מערכת במספר כתבי עת. בשנת 2018 זכתה בפרס מפעל חיים של האגודה הישראלית למדע המדינה. הייתה נשואה לפרופסור יעקב שמיר, חבר סגל המחלקה לתקשורת ולעיתונאות באוניברסיטה העברית בירושלים. הפוליטיקאי הישראלי : פרופיל חברתי ופוליטי של פעילי המרכז במפלגות העבודה וחירות (ביחד עם חנה הרצוג ואלן צוקרמן), ירושלים, מכון ירושלים לחקר ישראל, 1989. פערים מגדריים בפוליטיקה בישראל (עורכת ביחד עם חנה הרצוג ונעמי חזן), ירושלים, מכון ואן ליר, 2020. סדרת הספרים על הבחירות בישראל (עורכת), ירושלים, המכון הישראלי לדמוקרטיה. מיכל שמיר, באתר בית הספר למדע המדינה אוניברסיטת תל אביב. מיכל שמיר, הפער המגדרי בהצבעה והשלכותיו על עיצוב מדיניות מיכל שמיר, דף שער בספרייה הלאומית
כמאל עדואן

כמאל עדואן (בערבית: كمال عدوان, 1935 – 10 באפריל 1973) היה פעיל טרור פלסטיני מוותיקי ארגון הפת"ח, שנהרג במבצע אביב נעורים. עדואן נולד בברברה שמדרום לאשקלון. במלחמת העצמאות תושבי הכפר התפנו, והוא עבר עם משפחתו לרצועת עזה. בשנות ה-50 היה מורה ברצועת עזה, ועבר למצרים שם למד הנדסה כימית. הוא שהה מספר שנים במפרץ הפרסי שם עבד בתעשיית הנפט. הוא אחד ממייסדי הפת"ח מהחוג המצומצם של יאסר ערפאת, והוצג כסגנו. נחשב למספר 3 בפת"ח, היה ראש מנגנון התעמולה של הארגון ובמקביל אחראי על פעולות טרור בישראל במסגרת "מנגנון הגזרה המערבית". בתחילת שנות ה-70 היה קצין המבצעים והמודיעין של ארגון הטרור "ספטמבר השחור", והיה אחראי על תכנון פעולות נגד יעדים ישראלים בעולם. ביוני 1972 קיים מסיבת עיתונאים בפריז, ובה הצדיק את הטבח בנמל התעופה לוד וטען שהיעד היה משה דיין. עדואן נהרג במבצע אביב נעורים ב-9 באפריל 1973. במסגרת המבצע נלקחו מביתו מסמכים שונים על פעילות הפת"ח. החוליה שביצעה את הפיגוע בנהריה ביוני 1974 נקראה על שמו. פיגוע כביש החוף שבוצע במרץ 1978 מכונה על ידי הפלסטינים "פעולת כמאל עדואן". גם את הפיצוץ בשוק הכרמל ב-10 באפריל 1979, שש שנים לחיסולו, כינו בפת"ח מבצע על שם כמאל עדואן. בבית לאהיא שברצועת עזה ישנו בית חולים הקרוי על שמו, ששימש כבסיס לפעילות ארגון הטרור חמאס. Aaron J. Klein, Striking back: The 1972 Munich Olympics Massacre and Israel's deadly response, Random House, 2005, page 158 מנהיג של ה"פתח" בביקור בצרפת, דבר, 15 ביוני 1972 האימאם של עזה אצל ערפאת, דבר, 16 בנובמבר 1972 מתרחב הקרע בין הפתח לחזית, דבר, 18 בינואר 1971 ראשי המחבלים שנהרגו בביירות מאנשי הצמדת של ארגון ה״פתח", על המשמר, 11 באפריל 1973 עמדות מפתח ב"פתח" עדיין בידיי הוותיקים, דבר, 28 במרץ 1973 מוקי בצר, "לוחם חשאי", הוצאת כתר, 2015, עמ' 164 גיל קיסרי, צרפת התירה למחבלים מסיבת־עיתונאים בפאריס, מעריב, 14 ביוני 1972 תחנות ה״פתח" משדרות לחוליות המחבלים בגדה וברצועה להתפזר, על המשמר, 11 באפריל 1973 עודד גרנות, צפע הטרור, מעריב, 28 ביוני 1974 המחבלים, מעריב, 12 במרץ 1978 המחבלים: מבצע על שם כמאל עדואן הקדוש, מעריב, 11 באפריל 1979 התופעה של שימושים צבאיים, שעושה חמאס בבתי חולים ברצועה, באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור, 5 בינואר 2017 מנהל בי"ח ברצועה מודה בחקירת שב"כ: "גויסתי לחמאס ב-2010, בית החולים הפך למתקן צבאי" - צפו, חדשות 0404, דצמבר 2023
בספה דנפה ג'אטי

בָּסָפָּה דָנָטָה גַ'אטִי (בקאנדה: ಬಸಪ್ಪ ದಾನಪ್ಪ ಜತ್ತಿ; בהינדי बासप्पा दनप्पा जत्ती ‏האזנה‏Ⓘ‏ ; 10 בספטמבר 1912 – 7 ביולי 2002) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כסגן נשיא הודו (1974–1979) וכממלא מקום נשיא הודו. כיהן גם כראש השרים של קרנאטקה. בספה דנטה ג'אטי נולד בסוולאג'י, כפר בנשיאות בומביי של הודו הבריטית (היום בקרנאטקה, הודו) ב-10 בספטמבר 1912 לדנפה ג'אטי (שמו השני הוא פטרונים). ב-1940 נבחר ג'אטי לחבר במועצה המוניצפאלית של ג'הרקאנד, וב-1945 נבחר לעמוד בראשותה. ב-1952 נבחקר לחבר באספה המחוקקת של בומביי והיה שר בממשלת בומביי. לאחר הארגון מחדש של מדינות הודו ב-1956, הועבר מחוז הבחירה של ג'אנטי למייסור (היום קרנאטקה). ב-1958, לאחר התפטרות ראש השרים של מייסור וראש מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי המדינה, ס. ניג'אליגאפה (S. Nijalingappa), נבחר ג'אנטי לראש מפלגת הקונגרס והושבע לתפקיד ראש השרים ב-16 במאי 1958. לאחר הבחירות במדינה ב-1962 לא הצליח ג'אטי לקבל את תמיכת מרבית חברי האספה המחוקקת מטעם הקונגרס, ונאלץ להתפטר ממשרת ראש השרים, אך מונה לשר בממשלה. ב-1968 מונה לסגן מושל פונדיצ'רי, וב-1972 מונה למושל אוריסה. בבחירות שהתקיימו ב-27 באוגוסט 1974 נבחר ג'אטי לסגן נשיא הודו, כשהוא מקבל 541 קולות לעומת 141 למועמד האופוזיציה נירל אנמם הורו (אנ'). לאחר מות נשיא הודו פקרודין עלי אחמד ב-11 בפברואר 1977 שימש ג'אטי כממלא מקום הנשיא עד לבחירתו והשבעתו של נילאם סנג'יווה רדי ב-25 ביולי 1977. במהלך כהונתו כנשיא בפועל התקיימו בחירות כלליות בהודו בה הובסה מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי וג'אטי הורה על ביטול מצב החירום בהודו והשביע את מורארג'י דסאי לתפקיד ראש ממשלת הודו. ג'אטי נפטר בבנגלור ב-7 ביוני 2002. Sh. B.D.Jatti, סגן נשיא הודו (באנגלית) Civic Affairs, כרך 5, 1958, עמ' 107. (באנגלית) Marcus F. Franda, The Organizational Development of India's Congress Party, Pacific Affairs 35, No. 3, אוניברסיטת קולומביה הבריטית, Autumn, 1962 (באנגלית)‏, JSTOR 2753185 Jati Included In Mysors Cabinet, The Indian Express, ‏1 ביולי 1962 (באנגלית) Joginder Kumar Chopra, Politics of Election Reforms in India, 1989, עמ' 138. (באנגלית) מרטין וולאקוט, צפוייה התפטרות אינדירה גאנדי בעקבות תבוסתה בבחירות * בוטל מצב החירום, מעריב, 21 במרץ 1977 Radhey Shyam Chaurasia, History of Modern India, Atlantic, 2002, עמ' 301
יונס אל-אסטל

יונס אל-אסטל (בערבית: يونس الأسطل; נולד ב-1956) הוא מטיף אסלאמי, איש חמאס, חבר המועצה המחוקקת הפלסטינית מטעם נפת ח'אן יונס. מרצה במחלקה להלכה אסלאמית באוניברסיטה האסלאמית בעזה. אל-אסטל מפרסם מאמרים בעיתונות בנושאי משפט אסלאמי, סוציולוגיה ופוליטיקה. לפי דו"ח של קרן קונראד אדנאואר משנת 2006, אל-אסטל חבר בגדודי עז א-דין אל-קסאם של חמאס. אל-אסטל נודע בדרשותיו נגד העולם הנוצרי ובהתייחסות דה-הומנית ליהודים בכלל ולישראלים בפרט. סרטונים מדרשותיו מופצים ברחבי העולם המוסלמי וחלקם תורגמו לשפות מערביות על ידי ממרי ומכילים תכנים בסגנון: "...כל הטורפים, כל העופות הדורסים, כל הזוחלים והחרקים המסוכנים, וכל החיידקים הקטלניים הם הרבה פחות מסוכנים מהיהודים". מסמך על השימוש של חמאס במסגדים למטרות צבאיות, של מרכז המידע למודיעין וטרור ע"ש מאיר עמית, בארכיון האינטרנט (באנגלית) (בעמוד 12 תמונה וציטוט של יונס אל-אסטל)
פילישמארוט

פילישמארוט (בהונגרית: Pilismarót) הוא כפר במחוז קומארום-אסטרגום, בנפת אסטרגום. הכפר שוכן במחוז קומארום-אסטרגום, בעיקול הדנובה, על הגדה הימנית של הנהר, למרגלות הרי המארוטי השייכים להרי וישגראד (סותר במידת מה את הקידומת "פיליש" כי היישוב איינו שייך להרי פיליש). היישוב שוכן בסמוך לכביש מהיר 11, בצד הנגדי של הדנובה מזבגן וסוב. הוא מחובר לזבגן וסוב במעבורת. היישוב היה מיושב עוד מימי קדם, כפי שמעידים הממצאים הארכאולוגיים הרבים שנמצאו שם. במקום הכפר עמד היישוב הרומי לשעבר קסטרה עד הרקולם (Castra Ad Herculem). שמו של מארוט מוזכר לראשונה בשנת 1138 באמנה של בלה השני, מלך הונגריה, השם נכתב בצורת Marout באותה תקופה. במהלך פלישת המונגולים לאירופה הפכה את מארוט לשממה, יחד עם היישובים שמסביב. בשנת 1260, המלכה מריה לסקרינה תרמה את היישוב למנזר הבנדיקטיני אנדראס הקדוש בווישגראד. בשנת 1278 לאסלו הרביעי, מלך הונגריה תמלל ואישר את תעודת התרומה של המנזר. בשנת 1391, מלך הונגריה, זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לקח את אחוזת מארוטי מהבנדיקטינים ותרם אותה לפרובוסט של אישטוואן הראשון, מלך הונגריה באסטרגום. בשנת 1398, לעומת זאת, היישוב שוב היה ברשותו של מנזר אנדראס הקדוש. בשנת 1493 המלך אולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה תרם את אחוזות מארוט של המנזר הבנדיקטיני של אנדראס הקדוש בווישגראד למסדר הפאוליסטי (משורש פאולוס). מארוט נשאר עם הפאוליסטים עד 1786. בתקופת הטורקים, מארוט נחשבה שוב בין היישובים ההרוסים, רק פה ושם נותר תושב אחד או שניים. במהלך מלחמת העצמאות של ראקוצי, כתוצאה מהמלחמות והקרבות שעברו במארוט וסביבתו, הפך הכפר לשומם שוב, אך אנשי הפאוליסטים התיישבו בכפר וגם הונגרים וסלובקים מהונגריה העליונה שבמחוז ניטרה. כנסייה קתולית שנבנתה בשנת 1821 כנסייה קלוויניסטית שנבנתה בשנת 1685 שרידי מבצר רומי פסל מיהאי ואילונה דובוזי ו אחוזת Heckenast - נבנתה על ידי גוסטב הקנסט בסביבות שנת 1860. האנדרטה ההיסטורית עם הדגל הלאומי (התיישבות המדיארים במרכז אירופה, מהפכת 1848 בהונגריה, חוזה טריאנון, המרד ההונגרי) ארפאד לנדיאל, רופא, אחד הרופאים על הספינה קרפטיה (RMS Carpathia) שהשתתפה בחילוץ במהלך הטרגדיה של הטיטניק. אתר האינטרנט של עיריית פילישמארוט פ]ילישמארוט באתר tuzazom.com אתר האינטרנט הרשמי של פילישמארוט מדיה וקבצים בנושא פילישמארוט בוויקישיתוף
סולטאן עאדל

סולטאן עאדל מוחמד עבדאללה אל-אמירי (בערבית: سلطان عادل محمد عبد الله الأميري, בתעתיק מדויק: סלטאן עאדל מחמד עבדאללה אלאמירי; נולד ב-4 במאי 2004 בכלבאא שבאיחוד האמירויות הערביות) הוא כדורגלן אמירתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת איתיחאד כלבאא מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות ובנבחרת איחוד האמירויות. עאדל גדל במחלקת הנוער של איתיחאד כלבאא, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2021 במסגרת ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. ב-24 במרץ 2022 ערך עאדל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איחוד האמירויות הערביות, בהפסד 0–1 לנבחרת עיראק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות לטורניר גביע אסיה 2023. סולטאן עאדל, באתר Transfermarkt סולטאן עאדל, באתר Soccerway סולטאן עאדל, באתר National Football Teams סולטאן עאדל, באתר FootballDatabase.eu AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
גביע יאשין

גביע יאשין (בצרפתית: Trophée Yachine) הוא פרס כדורגל המוענק מדי שנה על ידי פראנס פוטבול לשוער בעל הביצועים הטובים ביותר. הגביע נקרא על שמו של שוער נבחרת ברית המועצות לשעבר לב יאשין. "Ballon d'Or 2019: Yachine Trophy: the candidates for the award". AS.com (באנגלית). 2019-12-02. אורכב מ-המקור ב-7 באפריל 2023. נבדק ב-2019-12-02. {{cite web}}: (עזרה) "THE BALLON D'OR® WILL NOT BE AWARDED IN 2020". L'Equipe. 20 ביולי 2020. אורכב מ-המקור ב-20 ביולי 2020. נבדק ב-20 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה)
עיסא ח'לפאן

עיסא ח'לפאן זאיד אל-חראסי (בערבית: عيسى خلفان زايد الحراصي, בתעתיק מדויק: עיסא ח'לפאן זאיד אלחראצי; נולד ב-12 במרץ 2003 באל-עין שבאיחוד האמירויות הערביות) הוא כדורגלן אמירתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. ח'לפאן גדל במחלקת הנוער של אל-עין, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2021 במסגרת ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. ח'לפאן נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות עד גיל 23 לטורניר גביע אסיה עד גיל 23 בשנת 2022, וערך שתי הופעות בטורניר. עיסא ח'לפאן, באתר Transfermarkt עיסא ח'לפאן, באתר Soccerway עיסא ח'לפאן, באתר FootballDatabase.eu بعثة منتخبنا الأولمبي تصل طشقند באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל של איחוד האמירויות הערביות, 30 במאי 2022 (בערבית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עיסא ח'לפאן".
עונת 2023/2024 בליגה האדריאטית

עונת 2023/2024 בליגה האדריאטית הייתה העונה ה-23 של הליגה האדריאטית, ליגת הכדורסל האזורית של קבוצות יוגוסלביה לשעבר (בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, מונטנגרו, סרביה, סלובניה ומקדוניה הצפונית, שלא שלחה נציגה בעונה זו). הכוכב האדום בלגרד זכתה בליגה בפעם השביעית בתולדותיה לאחר ניצחון על יריבתה העירונית פרטיזן בלגרד 3–0 בסדרת הגמר. בעונה זו התמודדו 14 קבוצות. מזט סקופיה המקדונית, שסיימה במקום האחרון בעונת 2022/2023, ירדה לליגה האדריאטית השנייה והוחלפה בקרקה נובו מסטו הסלובנית, אלופת ליגת המשנה. הקבוצה שסיימה במקום ה-13, בוראץ צ'אצ'אק הסרבית, ניצחה בפלייאוף הירידה 2–1 את הליוס דומז'אלה הסלובנית, סגנית אלופת הליגה השנייה, ונשארה. העונה הסדירה החלה ב-29 בספטמבר 2023 והסתיימה ב-5 באפריל 2024. מקור שמונה הקבוצות שדורגו ראשונות בעונה הסדירה העפילו לפלייאוף. רבע הגמר וחצי הגמר התקיימו בסדרות הטוב מ-3, ואילו הגמר ייערך בסדרת הטוב מ-5. מקור: אתר האינטרנט הרשמי של הליגה האדריאטית (באנגלית) Conclusions of the ABA League j.t.d. Assembly, הליגה האדריאטית Calendar, הליגה האדריאטית טבלת הליגה, באתר הליגה האדריאטית MVP List, הליגה האדריאטית
עבד א-רחמן סאלח

עבד א-רחמן סאלח ראדי רדא ח'מיס (בערבית: عبد الرحمن صالح راضي رضا خميس, בתעתיק מדויק: עבד אלרחמן צאלח ראצ'י רצ'א ח'מיס; נולד ב-3 ביוני 1999 בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות) הוא כדורגלן אמירתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל-וסל מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות ובנבחרת איחוד האמירויות הערביות. סאלח גדל במחלקת הנוער של אל-וסל, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2018 במסגרת ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. סאלח נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות עד גיל 23 לטורניר גביע אסיה עד גיל 23 בשנת 2020, אך לא שיחק בטורניר. ב-12 בספטמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איחוד האמירויות הערביות, בניצחון 4-1 על נבחרת קוסטה ריקה במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות לטורניר גביע אסיה 2023. עבד א-רחמן סאלח, באתר Soccerway עבד א-רחמן סאלח, באתר National Football Teams עבד א-רחמן סאלח, באתר FootballDatabase.eu 27 PLAYERS IN OUR OLYMPIC TEAM IN PREPARATION FOR U23 ASIAN CUP באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל של איחוד האמירויות הערביות, 31 בדצמבר 2019 (באנגלית) AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
זאיד סולטאן

זאיד סולטאן אחמד ג'אסם אבראהים א-זעאבי (בערבית: زايد سلطان أحمد جاسم إبراهيم الزعابي, בתעתיק מדויק: זאיד סלטאן אחמד ג'אסם אבראהים אלזעאבי; נולד ב-11 באפריל 2001 באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות) הוא כדורגלן אמירתי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אל-ג'זירה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות ובנבחרת איחוד האמירויות הערביות. סולטאן גדל במחלקת הנוער של אל-ג'זירה, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2020 במסגרת ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. סולטאן נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות עד גיל 23 לטורניר גביע אסיה עד גיל 23 בשנת 2022, וערך שתי הופעות בטורניר. ב-12 באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איחוד האמירויות הערביות, בניצחון 1-0 על נבחרת כווית במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות לטורניר גביע אסיה 2023. אל-ג'זירה אליפות איחוד האמירויות הערביות (1): 2020/2021 הסופר קאפ האמירתי (1): 2021/2022 זאיד סולטאן, באתר Transfermarkt זאיד סולטאן, באתר Soccerway זאיד סולטאן, באתר WorldFootball.net זאיד סולטאן, באתר National Football Teams זאיד סולטאן, באתר FootballDatabase.eu بعثة منتخبنا الأولمبي تصل طشقند באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל של איחוד האמירויות הערביות, 30 במאי 2022 (בערבית) AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
סופר כדור זהב

סופר כדור זהב או סופר בלון ד'אור (בצרפתית: Super Ballon d'Or) הוא שמו של פרס שהוענק פעם אחת בלבד ב-24 בדצמבר 1989, על ידי המגזין הצרפתי פראנס פוטבול לשחקן הכדורגל הטוב ביותר בשלושת העשורים הקודמים. הפרס הזה הוא הפרס היוקרתי ביותר שמעניק הפראנס פוטבול, והפרס היחיד שיותר יוקרתי מכדור הזהב. נכון ליוני 2024, פרס זה ניתן רק פעם אחת, לחלוץ הספרדי-ארגנטיני אלפרדו די סטפנו. הפרס נבחר על ידי הצבעה בין זוכי כדור הזהב מרובים. הזוכה בפרס נבחר על ידי הצופים, פאנל של שופטי המגזין פוטבול פראנס וזוכים לשעבר בכדור הזהב. הצופים הצביעו על מישל פלטיני כטוב ביותר, אך חבר השופטים הפראנס פוטבול והזוכים לשעבר בכדור הזהב בחרו באלפרדו די סטפנו. במשך שנים רבות, גביע הסופר בלון ד'אור הוצג במוזיאון ריאל מדריד באצטדיון סנטיאגו ברנבאו, אך בשנת 2021, ילדיו של די סטפנו מכרו את המזכרות שלו במכירה פומבית. הגביע היה בין הפריטים שנמכרו לקונה אנונימי תמורת 187,500 ליש"ט, ומיקומו הנוכחי אינו ידוע. כדור הזהב כדור הזהב של פיפ"א כדור הזהב לנשים מדיה וקבצים בנושא סופר כדור זהב בוויקישיתוף העשורים של 1960 - 1990 On this day, Di Stéfano won the Super Ballon d'Or, ‏24 בדצמבר 2015 (באנגלית) Will Messi win the Super Ballon d'Or in 2029? (באנגלית) France Football Player of the Century - Who voted for who?, ‏16 במאי 2015 (באנגלית) What is the Super Ballon d’Or and which footballers have won it?, ‏17 באוקטובר 2022 (באנגלית) Old great players lists (esp. 1950s - 1970s) ?, ‏31 במרץ 2017 (באנגלית) What is the Super Ballon d'Or and who is the only player to have won it? (באנגלית) Real Madrid's Di Stefano 1m Pound Auction Begins, 23 באוגוסט 2021 (באנגלית) The Super Ballon d’Or, the most prestigious and rare award only ONE player has ever won, ‏21 בדצמבר 2022 (באנגלית)
עבד אל-מלכ אל-חות'י

עבד אל-מלכ בדר א-דין אל-חות'י (בערבית: عبد الملك بدر الدين الحوثي, בתעתיק מדויק: עבד אלמלכ בדר אלדין אלחות'י; נולד ב-22 במאי 1979), הידוע בכינוי אבו ג'יבריל, הוא פוליטיקאי תימני בן שבט החות'ים, המשמש גם כמנהיגו הרוחני של ארגון הטרור השיעי-זיידי, החות'ים. הוא הדמות המובילה במלחמת האזרחים המקומית מ-2015, וכמו כן בשאר חצי האי ערב ובפרט בדרום סעודיה, שהחלה עם ההפיכה ב-2015 בצפון תימן ובפרט במחוז סעדה וכן במעורבות החות'ים במלחמת חרבות ברזל. אחיו יחיא אל-חות'י (אנ') ועבד אל-כרים נמנים גם הם עם מנהיגי הארגון, וכך היו גם אחיו חוסיין בדר א-דין אל-חות'י, אבראהים, ועבד אל-ח'אלק, ואביהם של עבד אל-מאלכ וחוסיין, בדר א-דין אל-חות'י. בן דודו הוא מוחמד עלי אל-חות'י. מדיה וקבצים בנושא עבד אל-מלכ אל-חות'י בוויקישיתוף רויטרס, המנהיג המסתורי שהפך את החות'ים מ"מיליציה בסנדלים" לצבא טרור, באתר ynet, 14 בינואר 2024 Clashes in southern Yemen; rebels leader's brother killed באתר The Globe and Mail, ‏ 9 באוגוסט 2019 (באנגלית) Brother of Houthis' top leader believed dead after air strike באתר The National, ‏ 1 בספטמבר 2018 (באנגלית) Yemeni rebel leader denies seeking Shi'ite state באתר Mail & Guardian, ‏ 29 בספטמבר 2009 (באנגלית) "My Group", Abdul Malik Al-Houthi באתר Yemen Post, ‏ 6 בספטמבר 2009 (באנגלית) Iran urges all sides to end Yemen conflict באתר İslâmi Davet, ‏ 24 בנובמבר 2009 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תימן ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוקומוטיב סופיה

לוקומוטיב סופיה (בבולגרית: ПФК "Локомотив" София) היא קבוצת כדורגל בולגרית מעיר הבירה סופיה, אשר נוסדה ב-28 באוקטובר 1929 ומשחקת בליגת העל הבולגרית. הקבוצה נוסדה בשם "ז'.ס.ק" (ЖСК) כקבוצתם של עובדי מסילות הברזל של בולגריה. בשנת 1969 אוחדה עם סלביה סופיה, אך נפרדה ממנה שנתיים מאוחר יותר. בעונת 2005/2006 סיימה לוקומוטיב במקום הרביעי בליגת העל הבולגרית והעפילה למוקדמות גביע אופ"א. לאחר שעברה את מקדוניה גורצ'ה פטרוב בסיבוב המוקדמות הראשון, הוגרלה בסיבוב המוקדמות השני להתמודד באוגוסט 2006 מול בני יהודה תל אביב מליגת העל הישראלית. לאחר ניצחון כפול על בני יהודה (2-0, 4-0), העפילה לסיבוב הראשון בגביע אופ"א בו הפסידה לקבוצת פיינורד והודחה מהטורניר. אליפות בולגריה (4): 1940, 1945, 1964, 1978 גביע בולגריה (4): 1948, 1953, 1982, 1995 גביע הבלקן (1): 1973 מדיה וקבצים בנושא לוקומוטיב סופיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוקומוטיב סופיה לוקומוטיב סופיה, ברשת החברתית פייסבוק פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu עוזי דן, "דגל עם צלבי קרס ביציע", באתר הארץ, 30 ביולי 2006, לקראת משחקה של לוקומוטיב סופיה נגד בני יהודה תל אביב
פיירבוי DML

אדדמולה אויינלולה אדפולהאן (באנגלית: Adedamola Oyinlola Adefolahan; נולד ב-5 בפברואר 1996) הידוע באופן מקצועי בשם הבמה פיירבוי DML (Fireboy DML), הוא זמר ניגרי. הוא חתום בחברת YBNL ניישן, חברת תקליטים שהוקמה על ידי הראפר הניגרי Olamide. אלבום האולפן הראשון שלו Laughter, Tears and Goosebumps יצא לאור בשנת 2019. הוא זכה ב-Lener's Choice והיה מועמד לשיר השנה עבור "Jealous" בפסטיבל פרסי Soundcity MVP. בהמשך הקריירה שלו, זכה בפרס הבידור City People בקטגוריית "האמן המבטיח ביותר של השנה". בשנת 2021 השתתף ברמיקס ל-"Frozen" מאת הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. פיירבוי DML נולד וגדל באבאוקוטה, מדינת אוגון, והיה חבר במקהלת הכנסייה בעיר. הוא פיתח עניין במוזיקה בזמן שלמד באוניברסיטת אובפמי אוולווו. 2019: Laughter, Tears and Goosebumps 2020: Apollo 2022: Playboy אתר האינטרנט הרשמי של פיירבוי DML (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא פיירבוי DML בוויקישיתוף פיירבוי DML, ברשת החברתית פייסבוק פיירבוי DML, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיירבוי DML, ברשת החברתית אינסטגרם פיירבוי DML, ברשת החברתית טיקטוק פיירבוי DML, סרטונים בערוץ היוטיוב פיירבוי DML, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיירבוי DML, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) פיירבוי DML, באתר ספוטיפיי פיירבוי DML, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) פיירבוי DML, באתר Last.fm (באנגלית) פיירבוי DML, באתר AllMusic (באנגלית) פיירבוי DML, באתר MusicBrainz (באנגלית) פיירבוי DML, באתר דיזר פיירבוי DML, באתר Yandex.Music (ברוסית) פיירבוי DML, באתר Discogs (באנגלית) פיירבוי DML, באתר Genius פיירבוי DML, באתר בילבורד (באנגלית) פיירבוי DML, באתר טיידל (באנגלית) Watch Fireboy DML's New Music Video for 'Need You' - Okayplayer, www.okayafrica.com (באנגלית) "Fireboy DML album make pipo do wow!". BBC News Pidgin. נבדק ב-2023-10-31. Reporter, #CityPeopleMusicAwards: Nominees List Out, City People Magazine, ‏2019-10-25 (באנגלית אמריקאית) Madonna Vs Sickick - Frozen (Fireboy DML Remix) [Official Music Video], נבדק ב-2023-10-31 Akan, Joey; Tayo, Stephen; Tudela, Alex (2019-08-29). "The New Guard of Nigerian Musicians". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-10-31. FIREBOY DML – Official Website (באנגלית אמריקאית)
הדס איילון

הדס איילון (נולדה ב-1978) היא במאית, תסריטאית ועורכת ישראלית, בוגרת אוניברסיטת תל אביב, זוכת פרס אופיר לסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר. איילון היא בוגרת תואר שני בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. סרטה הקצר פריז על המים זכה בשנת 2014 במקום השני בקטגוריית הסרט הזר בתחרות האוסקר האמריקאית המיועדת לסרטי סטודנטים. באותה שנה זכה בקטגוריית פרס אופיר לסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר. סרטה הדווקאים היה מועמד לפרס אופיר לסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר ולפרס הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר של הפורום הדוקומנטרי בישראל. בשנת 2023 נבחרה כאחת משמונה יוצרים מכל העולם לקחת חלק בחממת הבימוי היוקרתית של מכון סאנדנס שנוסד על ידי השחקן והבמאי רוברט רדפורד. בשנת 2016 עתרה איילון יחד עם מור ארקדיר לבית המשפט על מנת שיכיר בשתיהן כאמהות חוקיות לבן המשותף שלהן, הלל. כתוצאה מהעתירה, פסק בית המשפט פסק דין ראשון מסוגו, בו הכיר רטרואקטיבית בהורות של זוג נשים מיום היוולדו של תינוקן וקבע שהמדינה תחויב להכיר בהורות של זוגות חד-מיניים, שנקבעו כך באמצעות צו הורות, מרגע לידתו של התינוק גם אם הצו ניתן בשלב מאוחר יותר. מדיה וקבצים בנושא הדס איילון בוויקישיתוף הדס איילון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הדס איילון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הטרגדיה התחברה למציאות והפכה לסרט מטלטל, אבל גם מצחיק ואופטימי, באתר וואלה, 24 באוקטובר 2021 The 41st Student Academy Awards, פרס אוסקר, ‏2014-06-06 (באנגלית) נירית אנדרמן, סרט ישראלי מועמד לפרס הסרט הזר בתחרות האוסקר לסטודנטים, באתר הארץ, 3 במאי 2014 אוסקר הסטודנטים: ישראלית בין הזוכים, באתר ynet, 17 במאי 2014 אורון שמיר, אופיר 2014: ההפתעות, ההחמצות והזוגות, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2014 אינה טוקר, פרסי אופיר: "אסיה" מוביל במספר המועמדויות, באתר ynet, 22 בספטמבר 2020 המועמדים הסופיים בתחרות הקולנוע הדוקומנטרי 2019, באתר הארץ, ‏2014-08-12 Meet the Sundance Institute 2023 Directors, Screenwriters, and Native Lab Fellows, פסטיבל הסרטים סאנדנס, ‏2023-04-27 (באנגלית) שנתיים אחרי הלידה: זוג נשים הוכרו כהורים, באתר ynet, ‏2016-12-12 בע"מ 5544/18 היועץ המשפטי לממשלה נ' הדס איילון, באתר בית המשפט העליון, ‏2021-02-14 אייכמן: ההקלטות האבודות, באתר כאן, ‏2023-11-09
נחל נועם

נחל נועם הוא נחל אכזב ואחד מיובליו של נחל לכיש. מוצא הנחל מדרום לגן לאומי גבעות מרשה והוא מנקז שטח הנמצא בין נחל לכיש בצפון לנחל אדוריים מדרום לו. הנחל עובר בעיר קריית גת ומהווה אחת מהריאות הירוקות באזור. בשנת 2020 נערכו חפירות ארכאולוגיות באזור הנחל, לצורך הקמתו של עמוד חשמל. החפירה נערכה מטעם רשות העתיקות ובמימון חברת החשמל לישראל. בחפירה התגלו שרידי מבנה עתיק ושברים של כלי חרס מהתקופות ההלניסטית והרומית. המבנה שנחשף הוא וילה מהתקופה הביזנטית. כמו כן נחשפו במהלך החפירה בורות אשפה מהתקופה הכלקוליתית ובורות מים מהתקופה העות'מאנית. בחורבת עוד נחשף בית קברות מהתקופה הכלקוליתית. בסביבת הנחל גבעות המכוסות בצמחיית בתה עשבונית ושיחי אשחר. באביב צומחים עשבי שומר וניתן לזהותם על פי פריחתם הצהובה וריח עליהם. עוד צומח כלך, בעל הפריחה הצהובה. עופר פטרסבורג, חשש: תוכניות הבנייה בקריית גת יהרסו את הנחל העירוני, באתר ynet, 2 באפריל 2019 עושים שמח במערות סמך, באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2009 גיליון 135 לשנת 2023נחל נועם, באתר www.hadashot-esi.org.il