פלורה תומפסון

פלורה ג'יין תומפסון (לבית טימס ; 5 בדצמבר 1876 – 21 במאי 1947) הייתה סופרת, משוררת וחוקרת טבע אנגלייה, הידועה בעיקר בזכות הטרילוגיה האוטוביוגרפית למחצה שלה על הכפר האנגלי, הדרך לקנדלפורד. תומפסון נולדה בשם פלורה ג'יין טימס בג'וניפר היל בצפון מזרח אוקספורדשייר, בתם הבכורה של אלברט ואמה טימס, סתת ואחות בהתאמה. לאלברט ואמה היו שנים עשר ילדים, אך רק שישה שרדו את הילדות. אחת מאחיותיה הצעירות הייתה בטי טימס, הידועה בעיקר בזכות ספר הילדים שלה האנשים האפורים הקטנים של המור. השכלתה המוקדמת של פלורה הצעירה הייתה בבית הספר הדתי בכפר קוטספורד, בו תוארה כ"בסופו של דבר הבת של אביה". בשנת 1891, בגיל 14, עברה פלורה לעבודה כפקידת דלפק בסניף הדואר בפרינגפורד, כפר במרחק של כ-4 מיל (6.4 קילומטרים) צפונית מזרחית לביססטר, בהדרכתה של גבירת הדואר, גברת קזיה ויטון. מאוחר יותר שירתה בסניפי דואר נוספים, כולל משרדים ב־Grayshott, Yateley ו־Winton בבורנמות'. ב-1903 נישאה לג'ון ויליאם תומפסון, פקיד דואר וטלגרף מהאי וייט, בכנסיית הקהילה של טוויקנהאם. לאחר מכן עברו לבורנמות', שם נולדה להם בת, ויניפרד גרייס (1903), ובן, הנרי בזיל (1909). ב-1916 הם עברו לליפוק שם נולד בנם השני פיטר רדמונד (1918). אחיה האהוב של תומפסון, אדווין, נהרג ליד איפר בשנת 1916. כבר ב-1922 חשבה תומפסון, סופרת אוטודידקטית ובעלת השכלה עצמית במידה רבה, על כתיבה על ילדותה. ב-1911 היא זכתה בתחרות חיבורים ב-The Ladies Companion על חיבור בן 300 מילים על ג'יין אוסטן. אחותה הצעירה, אתל אליזבת 'בטי' טימס חלקה את אהבתה לכתיבה, והצלחתה של בטי עם ספר ילדים, 'האנשים האפורים הקטנים של המור', שיצא לאור ב-1926, עודדה את פלורה לכתוב את ספריה. מאוחר יותר כתבה רבות, פרסמה סיפורים קצרים ומאמרי מגזינים ועיתונים. היא הייתה גם חוקרת טבע נלהבת שלימדה את עצמה; רבים ממאמרי הטבע שלה פורסמו באנתולוגיה ב-1986. בשנת 1938 שלחה תומפסון כמה מאמרים על ילדותה בכפר להוצאת אוניברסיטת אוקספורד. הם התקבלו ופורסמו בשלושה כרכים נפרדים, לארק רייז (1939), אל קנדלפורד (1941) וקנדלפורד גרין (1943). ב-1945 הספרים פורסמו מחדש כטרילוגיה תחת הכותרת מלארק רייז לקנדלפורד (הדרך לקנדלפורד). הטרילוגיה היא סיפור מוסווה קלות על נעורי המחברת, המתאר את החיים בכפר זעיר (המלט), כפר ועיר כפרית בשנות ה-80 של המאה התשע עשרה. שתיים מיצירותיה הפחות מוכרות והמאוחרות יותר של תומפסון פורסמו לאחר מותה: הת'רלי, המספרת על תקופתה בדואר בגריישוט בתחילת המאה ה-20, כאשר כמה מתחומי העניין בחייה התגבשו: הכמיהה לחינוך ותרבות והשאיפה להיות סופרת; והספר האחרון שלה Still Glides the Stream. HJ Massingham אמר על תומפסון ב-1944 כי "...היא בעלת תכונות של הצגה אוהדת וגם כוח ספרותי חזקים כל כך, עד שקשה להטיל ספק בטענותיה". אמרו גם כי מאמריה של תומפסון חושפים ידע מרשים בספרות האנגלית וכישרון לכתיבת פרוזה אינטליגנטית אך נגישה לקהל הרחב. היא ניגשה לכתיבת רומנים כתהליך אמנותי ותיאורי הטבע שלה פיוטיים במיוחד. הביוגרפית של תומפסון, ג'יליאן לינדזי, אומרת, "...הילדה הזו, שהשכלתה היסודית לא הספיקה כדי לאפשר לה לגשת לבחינה של שירות המדינה, כתבה ספר קלאסי, פיסת ספרות מתמשכת", בעוד ששוקבורג סבור ש "התשוקה והשליטה" שלה הם שהפכו את תומפסון לסופרת כל כך טובה. הערך אודותיה ב־ODNB אומר על הטרילוגיה כי "מעט יצירות תופסות בצורה טובה יותר או אלגנטית יותר את התפוררותה של אנגליה החקלאית הוויקטוריאנית". הטרילוגיה של תומפסון הייתה בשימוש נרחב כמקור ראשוני להיסטוריה החברתית של התקופה, אם כי כמה היסטוריונים הביעו הסתייגות לגבי תקפותה למטרה זו. מותו של בנה הצעיר במהלך מלחמת העולם השנייה השפיע עליה עמוקות והאפיל על שנותיה האחרונות. היא מתה בשנת 1947 מהתקף לב בבריקסהם, ונקברה בבית הקברות לונגקרוס, דארטמות', במחוז דבון. ביצה, הדס וכבול (1921) לארק רייז (1939) אל קנדלפורד (1941) קנדלפורד גרין (1943) מלארק רייז לקנדלפורד (הדרך לקנדלפורד) (1945, שלושת הרומנים לעיל שפורסמו כטרילוגיה) Still Glides the Stream (1948, פורסם לאחר מותה) הת'רלי (1944, פורסם לאחר מותה לראשונה ב-A Country Calendar 1979 יחד עם כמה מאמרי פברל וכמה שירים ; אחר כך ככרך בודד ב-1998) שערי עדן (יצא כסדרה בירחון Peverel שנערך על ידי תומפסון בסוף שנות ה-20, אך מעולם לא פורסם כספר נפרד) דשפרס (רומן לא גמור, לא פורסם) The Peverel Papers (גרסה מקוצרת פורסמה ב-1986; גרסה מלאה יצאה לאור ב-2008) מדיה וקבצים בנושא פלורה תומפסון בוויקישיתוף האתר של פלורה תומפסון החברים של פלורה תומפסון שירת ביצה, הדס וכבול מאת פלורה תומפסון תערוכת קבע של פלורה תומפסון פלורה תומפסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פלורה תומפסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Census Returns of England and Wales, 1911. Timms, Betty, More Tales from Lark Rise, The Wychwood Press, Charlbury 2012; מסת"ב 9781902279459. Lindsay, 2007, page not cited United Kingdom Census 1881, parish of Fringford "In the Footsteps of Flora Thompson". Dorset Magazine. 1983. נבדק ב-18 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Lark Rise to Candleford and Flora Thompson's years in Winton". winton.infoflash.co.uk. נבדק ב-2020-12-22. "Ennever family history & ancestry: Flora Jane Thompson (née Timms), authoress". נבדק ב-18 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Profile, cwgc.org; accessed 18 February 2016. "Casualty Details". Commonwealth War Graves Commission. נבדק ב-1 באוגוסט 2010. {{cite web}}: (עזרה) Lindsay, Gillian The Story of the Lark Rise Writer Robert Hale Ltd, 1990; מסת"ב 9781873855539 Winton Community Forum: Flora Thompson (אורכב 12.10.2007 בארכיון Wayback Machine) Flora Thompson exhibition has this on display. "Buckingham Old Gaol". Buckingham Old Gaol (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-03-06. Introduction, The Peverel Papers - A yearbook of the countryside ed. Massingham H.J. (1944), Lark Rise to Candleford, Penguin Books, London 1973, ISBN 9780141037196 Hoffman, Ruth Collette. Lindsay, Gillian The Story of the Lark Rise Writer - Robert Hale Ltd, 1990 ISBN 9781873855539 Thompson, Flora (2008). The Peveral Papers. John Owen Smith. ISBN 978-1-873855-57-7.