laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלייז'ה גודווין

אלייז'ה גודווין (באנגלית: Elija Godwin; נולד ב-1 ביולי 1999) הוא אתלט אמריקאי, אלוף העולם (יוג'ין 2022) בריצת שליחים 4x400 מטר זוכה מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020) ומדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022) בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר. בעל התוצאה השישית בטיבה בכל הזמנים ותוצאת השנה בעולם (2023) בריצת 400 מטר באולם (44.75 שניות). גודווין נולד וגדל בקובינגטון, ג'ורג'יה ולו אח ואחות. אמו, ג'ינג'ר לובי, מנהלת משרד רופא. גודווין לומד באוניברסיטת ג'ורג'יה. ב-7 במאי 2019 הוא סבל מפציעה חמורה במהלך אימון ריצה, כאשר הוא שופד על ידי כידון. התאונה הותירה את גודווין עם פצעים בגבו ובכתפו וממוטטת את הריאה השמאלית. שירותי החירום טיפלו בו וריסקו חלק מהכידון לפני שהוא נלקח למרכז הרפואי האזורי, שם הוסר הכידון על ידי הרופאים המנתחים. באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה במדליית ארד בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר לאחר שהשתתף בשלב המוקדמות. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ביולי 2022 זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם מייקל נורמן, ברייס דדמון וצ'מפיון אליסון בתוצאה של 2:56.17 דקות לפני ג'מייקה (2:58.58 דקות) ובלגיה (2:58.72 דקות). מדליית ארד בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר ביחד עם אליסון פליקס, ורנון נורווד וקנדי סימון בתוצאה של 3:10.16 דקות, אחרי הרפובליקה הדומיניקנית (3:09.82 דקות) והולנד (3:09.90 דקות). בתחרות שנערכה באולם בפאייטוויל, ארקנסו ב-25 בפברואר 2023 הוא קבע בריצת 400 מטר שיא אישי חדש, התוצאה השישית בטיבה בכל הזמנים ותוצאת השנה בעולם של 44.75 שניות. ריצת 200 מטר: 20.32 שניות (2021) ריצת 400 מטר: 44.34 שניות (2022) ריצת 200 מטר: 20.60 שניות (2022) ריצת 400 מטר: 44.75 שניות (2023) אלייז'ה גודווין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלייז'ה גודווין, ברשת החברתית אינסטגרם אלייז'ה גודווין, באתר olympedia.org אלייז'ה גודווין, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
TTI

TTI היא חברת-אם, אשר בבעלותה חברות רבות, כולל מפיצי רכיבים אלקטרוניים, כגון: קבלים, נגדים, מחברים, מתגים, ממסרים, הגנת מעגלים, אלקטרומגנטיקה, מוליכים למחצה בדידים, חיישנים, מודולי RF ואנטנות. כמו כן בבעלותה חברות כלי עבודה חשמליים, כמו: מילווקי, רידג'יד, הארט, ריובי ועוד. החברה נוסדה על ידי פול אנדרוז בשנת 1971. רוכש לשעבר של General Dynamics, חברת התעופה והביטחון העולמית, אנדרוז פיתח גישה להפצת רכיבים אלקטרוניים עם דגש על מלאי זמין למכירה, תוכניות שרשרת אספקה, ותוכנית ניהול איכות מוחלטת הראשונה והרשמית בתעשייה. אנדרוז שימש כמנכ"ל עד לעזיבתו בפברואר 2021. לאחר מכן, מנהל התפעולי הראשי, מייק מורטון, בן 40 שנה קודם לתפקיד מנכ"ל. אנדרוס, שינה את השם המקורי Tex-Tronics ל-TTI, Inc בשנת 1973 כדי למנוע סכסוך משפטי עם חברה אחרת בעלת שם דומה. הברה נוסדה כדי לשרת יצרני ציוד תעופה וחלל וציוד ביטחוני. נכון לשנת 2023, בין לקוחות החברה נכללים יצרנים במגזרי התחבורה, התעשייה, הרפואה והתקשורת. TTI, Inc. וחברות הבת בבעלותה המלאה, הידועה גם בשם TTI Family of Specialists (TTI FOS), Mouser Electronics, Sager Electronics ו-Exponential Technology Group מעסיקות למעלה מ-8,000 עובדים ביותר מ-136 מיקומים ברחבי אמריקה, אירופה, אסיה, ואפריקה. המטה העולמי של TTI ממוקם בפורט וורת', טקסס, משפחת המומחים של TTI שומרת על יותר מ-3 מיליון רגל מרובע של שטחי מחסנים ייעודיים ברחבי העולם. למעלה מ-2.2 מיליון רגל רבוע מתוכם ממוקמים ביבשת אמריקה. המטה האירופי ממוקם ליד מינכן, גרמניה; כמעט 600,000 רגל מרובע של קיבולת הפצה נשמרת באירופה. מטה אסיה ממוקם בסינגפור, עם מרכזי הפצה בסינגפור, הונג קונג וסין, בהיקף כולל של למעלה מ-300,000 רגל מרובע של קיבולת הפצה. ל-TTI שבעה מחסני קירבה הממוקמים במקסיקו: טיחואנה, הרמוסיו, צ'יוואווה, חוארז, אקונה, ריינוסה וגוודלחרה, עם קיבולת הפצה משולבת של מעל 100,000 רגל מרובע. TTI היא בבעלות מלאה, חברת בת עקיפה של ברקשייר האת'וויי "2010 top 25 global distributors | EE Times". Freifeld, Karen (2020-12-02). "U.S. firms drawn into Trump admin's effort to identify firms with ties to Chinese military". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2020-12-03.{{cite news}}: תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
Naughty Boy

שהאיד חאן (באורדו: شاهد خان; נולד ב-1 בינואר 1981), הידוע תחת שם הבמה Naughty Boy, הוא תקליטן, מפיק מוזיקלי, פזמונאי ומוזיקאי בריטי. ב-28 בינואר 2010, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אמילי סאנדיי והמוזיקאי וילי (אנ'), את הסינגל "Never Be Your Woman". השיר הגיע, בשיאו, למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הרביעי במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים. כמו כן, השיר זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI. ב-27 בנובמבר 2011, הוא התארח בסינגל "Daddy" של אמילי סאנדיי. השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-21 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השישי במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים. ב-19 באוקטובר 2012, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אמילי סאנדיי, את הסינגל "Wonder". השיר הגיע, בשיאו, למקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, השיר זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI. ב-18 במאי 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם סם סמית', את הסינגל "La La La". השיר הגיע, בשיאו, למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי, ולמקום ה-19 בבילבורד הוט 100. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה כפולה מ-BPI ובאישור הקלטה מסוג פלטינה כפולה מ-RIAA. ב-18 באוגוסט 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אמילי סאנדיי, את הסינגל "Lifted". השיר הגיע, בשיאו, למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הרביעי במצעד הדאנס הבריטי. ב-23 באוגוסט 2013, הוא הוציא את אלבום המוזיקה הראשון שלו, Hotel Cabana.‏ האלבום הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד האלבומים הבריטי ולמקום השישי במצעד ה-Heatseekers. ב-17 בנובמבר 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ויז קאליפה ואלה אייר, את הסינגל "Think About It". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-78 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-12 במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים. ב-27 ביולי 2014, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם רומנס (אנ'), את הסינגל "Home". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-45 במצעד הסינגלים הבריטי, למקום ה-34 במצעד הסינגלים הסקוטי ולמקום ה-28 במצעד שירי הדאנס קלאב. ב-17 בספטמבר 2015, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ביונסה וארו בנג'מין (אנ'), את הסינגל "Runnin' (Lose It All)". השיר הגיע, בשיאו, למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי, למקום ה-34 במצעד השירים הקצביים, ולמקום ה-90 בבילבורד הוט 100. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה מ-BPI. ב-18 בנובמבר 2016, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קיילה (אנ') ופופקאן (אנ'), את הסינגל "Should've Been Me". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-61 במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI. ב-3 בדצמבר 2017, הוא התארח, יחד עם וייקליף ז'אן, בסינגל "Dimelo" של ראק-סו (אנ'). השיר הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד הסינגלים הסקוטי, למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, למקום השמיני בניו זילנד ולמקום ה-29 במצעד הסינגלים האירי. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI. 2013: Hotel Cabana Naughty Boy, ברשת החברתית פייסבוק Naughty Boy, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Naughty Boy, ברשת החברתית אינסטגרם Naughty Boy, סרטונים בערוץ היוטיוב Naughty Boy, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Naughty Boy, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Naughty Boy, באתר ספוטיפיי Naughty Boy, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) Naughty Boy, באתר Last.fm (באנגלית) Naughty Boy, באתר AllMusic (באנגלית) Naughty Boy, באתר MusicBrainz (באנגלית) Naughty Boy, באתר דיזר Naughty Boy, באתר Discogs (באנגלית) Naughty Boy, באתר Songkick (באנגלית) Naughty Boy, באתר טיידל (באנגלית) Music – Hotel Cabana by Naughty Boy (אורכב 22.12.2017 בארכיון Wayback Machine). Amazon.de.
ברכיהו ליפשיץ

ברכיהו ליפשיץ (נולד ב-7 באוגוסט 1947, כ"א באב תש"ז) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים, דקאן הפקולטה לשעבר. חתן פרס א.מ.ת. למשפט עברי לשנת 2011 ופרסים נוספים. ב-1965 החל ללמוד בישיבת ההסדר כרם ביבנה, ושרת בנח"ל במסגרת ההסדר. לאחר סיום השירות בצה"ל החל ללמוד תואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, אותו סיים ב-1974 בהצטיינות, לאחר סיום התואר התמחה בעריכת דין בבית המשפט העליון אצל השופט יצחק קיסטר, ובפרקליטות מחוז ירושלים, אצל עו"ד מיכה קירש. לאחר מכן סיים בהצטיינות תואר שני בתלמוד (1977) ותואר דוקטור במשפטים (1979), באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת הדוקטור נקראה "קם ליה בדרבה מיניה - אין אדם מת ומשלם", ונעשתה בהדרכת פרופ' מנחם אלון. בשנים 1971–1975 היה חבר מערכת כתב העת "משפטים". בשנת 1979 הצטרף, בדרגת מרצה, לסגל הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית. בשנת 1983 מונה למרצה בכיר, בשנת 1989 מונה לפרופסור חבר, ובשנת 1996 מונה לפרופסור מן המניין. בשנים 1991–1993 כיהן כסגן הדיקן של הפקולטה למשפטים, ובשנים 1994–1996 היה דיקן הפקולטה. בשנים 2001–2004 היה ראש המכון לחקר המשפט העברי. שימש עורך ראשי של כתבי העת שנתון המשפט העברי ו-Jewish Law Annual. היה חבר הדירקטוריון של מוסד ביאליק, חבר בוועדה להצעת חוקה מטעם המכון לאסטרטגיה ציונית ומשנת 2007 גם חבר המועצה האקדמית של הקונגרס העולמי למדעי היהדות. בשנים 1997–2007 לימד גם במכללת רמת גן למשפטים, ומשנת 2007 לימד גם במכללת שערי משפט. בשנת 2016 פרש לגמלאות. מתנגד לאקטיביזם שיפוטי. הביע תמיכה עקרונית ברפורמה המשפטית של יריב לוין. אסמכתא – חיוב וקניין במשפט העברי, הוצאת מאגנס וספריית המשפט העברי, ירושלים תשמ"ח. עובד וקבלן - בין קניין לבין התחייבות, המכון למחקרי חקיקה, הפקולטה למשפטים, 1993. משפט ופעולה, לקסיקון למונחי חיוב וקניין (ומשמעותו של הפועל העברי), מוסד ביאליק והמכון לחקר המשפט העברי, תשס"ב. מדרש שמואל, מהדורה מדעית ופירוש, מכון שכטר, ירושלים תשס"ט. החיוב ושעבודי הנכסים - בין קניין לבין בטוחה, המכון למחקרי חקיקה והמכון למשפט עברי, הפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית, ירושלים תשע"ח. ההלכה – על דעת המקום או על דעת הקהל, מוסד ביאליק, ירושלים תשע"ט. פירוש לחוק הערבות תשכ"ז-1965, מכון הארי סאקר, הפקולטה למשפטים בירושלים, הוצאת נבו, תשפ"א. מתנות שקיומן לאחר מיתה – המכון למחקרי חקיקה, הפקולטה למשפטים בירושלים, ירושלים תשפ"ב. סוגיות "חסורי מחסרא” בתלמוד הבבלי, יד הרב נסים, ירושלים תשפ"ג (404  עמ') המאבק על המשפט – שיפוט ומשפט בתקופת המשנה והתלמוד בארץ-ישראל, בשיפוט בהוצאה לאור (כ- 300 עמ') פירוש לפרק שלישי בבבלי כתובות – בשיפוט. פרופ' ברכיהו ליפשיץ, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים ברכיהו ליפשיץ, באתר Academia.edu ברכיהו ליפשיץ, באתר SSRN מידע על ברכיהו ליפשיץ בקטלוג הספרייה הלאומית אריאל הורוביץ, ‏"אני לא מוכן שיגידו 'דעת תורה', ושלטים על אוטובוסים יאמרו למי להצביע", בעיתון מקור ראשון, 24 ביוני 2019 פרופ' ברכיהו ליפשיץ,זוכה פרס אמ"ת 2011 במשפט עברי, סרטון בערוץ "Emet Prize A.M.N", באתר יוטיוב (אורך: 02:32) ברכיהו ליפשיץ, הו, תמימות לא־קדושה, באתר הפורום הישראלי למשפט וחירות, ‏2023-02-23
מיצג מולד

מיצג מולד או סצנת המולד (הידועה גם כסצנת האבוס, סצנת בית לחם או באיטלקית presepio) היא מנהג במסורת הנוצרית הנהוג בעונת חג המולד, שכולל תערוכה של חפצי אמנות המייצגים את לידתו של ישו. התערוכה משחזרת בצורה ויזואלית באמצעות דמויות ותפאורה, קטנים או גדולים, מודל משוחזר של אירוע לידת ישו בבית לחם. לעיתים מתקיימים שחזורים הנקראים "תמונה חיה" (בצרפתית: tableau vivant) שבהם משתתפים בני אדם ובעלי חיים אמיתיים. מיצג המולד מציגות דמויות המייצגות את ישו התינוק, אמו מרים, ובעלה יוסף. בנוסף, ניתן יהיה לראות לרוב גם דמויות נוספות מסיפור המולד, כגון הרועים והכבשים שלהם, המלאכים, ושלושת האמגושים (החכמים מן המזרח) והגמלים שלהם, המתוארים בבשורת מתי. המיצג בדרך כלל יוצג ליד אבוס או בתוך מערה, כמתואר בבשורה על-פי לוקאס. לרוב ימצאו במיצג גם חמור ושור ואף ייצוג של כוכב בית לחם. לפי המסורת, מקובל כי המיצג לא כולל את ישו התינוק עד לחג המולד, חצות שבין ה־24 ל־25 בדצמבר, ורק מאותה נקודה והלאה, מונחת דמותו של ישו התינוק באבוס במיצג. מי שמיוחסת אליו המסורת הוא פרנציסקוס מאסיזי, שלפי המסופר יצר את מיצג המולד הראשון בשנת 1223 על מנת להעלות על נס את הפולחן למשיח. פרנציסקוס קיבל את ההשראה מביקורו בארץ הקודש, שם הוצג לו מקום הולדתו המקורי של ישו בבית לחם. הפופולריות של המיצג העניקה השראה לקהילות ברחבי מדינות נוצריות להציג מיצגים דומים. מיצגי מולד מוצגים בדרך כלל במהלך עונת חג המולד בכנסיות, בבתים, בקניונים, בכיכרות ציבוריות ובמקומות נוספים כמו שטחים ציבוריים ומבני ציבור. פרספיו נפוליטני במוזיאון קרנגי לאמנות בפיטסבורג פרט של פרספיו נפוליטנית משוכללת ברומא עריסה לחג המולד בכיכר פטרוס הקדוש, הוותיקן מולד חי בכנסיית סנט וויצ'ך, ווישקוב, פולין, 2006 עריסה לחג המולד בתוך בזיליקת פטרוס הקדוש, הוותיקן מיצג מולד בבוצ'ץ', אוקראינה מיצג מולד בבואנוס איירס (1924) חג המולד מדיה וקבצים בנושא מיצג מולד בוויקישיתוף מיצג מולד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יובל רויכמן

יובל רויכמן הוא מתמטיקאי ישראלי, פרופסור במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן. תחומי ההתמחות שלו הם קומבינטוריקה, תורת הגרפים, תורת ההצגות, חבורות קוקסטר. רויכמן למד את תאריו באוניברסיטה העברית. את עבודת התזה שלו ביצע באוניברסיטה העברית, בתחום "גרף קיילי של חבורות הסימטריה" בהנחיית אלכס לובצקי. על עבודה זו זכה בפרס חיים נסיהו במתמטיקה לשנת 1995. רויכמן מתגורר בכוכב השחר. נשוי ואב לשבעה. אתר האינטרנט הרשמי של יובל רויכמן הרמב"ם על דימוע ועישורייתא דרבי והמספר e, המעין, תמוז תשע"ח יובל רויכמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה יובל רויכמן, באתר גוגל סקולר רויכמן יובל | המחלקה למתמטיקה, באתר math.biu.ac.il Nessyahu prize, ‏2017-01-20 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רן חפיף

רן חפיף (נולד ב-19 בספטמבר 1971) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר. חפיף התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של צפרירים חולון. בשנת 1990 הצטרף לקבוצה הבוגרת. בקיץ 1994 חתם במכבי עירוני אשדוד. ב-27 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד מכבי תל אביב. במחזור שלאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל באר שבע. בהמשך הקריירה שיחק בשני הקבוצות לסירוגין עד שבקיץ 1999 חתם בהפועל רמת גן. בסיום העונה פרש מכדורגל. רן חפיף, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רן חפיף, באתר Transfermarkt
אלכסיי קורין

אלכסי קורין (ברוסית: Алексей Корин; ‏ 16 במרץ 1865 - 13 בפברואר 1923) היה צייר ז'אנר רוסי. הוא היה חבר בהנודדים ופרופסור בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. הוא נולד למשפחת איכרים של ציירי איקונות. אביו, ניקולאי, היה ידוע בזכות המיניאטורות שלו. למרות זאת, לא עודדו את אלכסי להמשיך בלימודי אמנות רשמיים. השיעורים הבסיסיים הראשונים שלו הגיעו מדודו, דמיטרי קורין, אביו של פאבל קורין. מ-1875 עד 1876, הוא למד בבית המלאכה לציור אייקונים של סנט סרגיוס. בניגוד לרצונו של אביו, הוא הלך להירשם לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה ב-1884, שם למד אצל וסילי פרוב, אילאריון פרינישניקוב, ולדימיר מקובסקי ו-וסילי פולנוב. הוא סיים את לימודיו ב-1889, וקיבל מדליית כסף ותואר "אמן". באותה שנה הוא הצטרף לקבוצת ציירים בראשות יצחק לויתן עם סופיה קובשינקובה שציירו באוויר הפתוח בסביבת פליוס. בשנים 1890–1892 הוא זכה בפרסים מאגודת חובבי האמנות של מוסקבה. הציור שלו, "האמן החולה" נרכש על ידי פאבל טרטיאקוב והוא הפך לחבר בהנודדים ב-1894. משנת 1894 עד 1917, הוא היה פרופסור בבית ספר לציור במוסקבה. לאחר שנת 1900, הוא בילה את חודשי הקיץ בכפר קטן בנפת טבר והחל ללמד בבית הספר לציור טכני סטרוגנוב. הוא גם השתתף בארגון המחלקה לאמנות במוזיאון טובולסק. בשנת 1901 הוענק לו אות מסדר סטניסלאוס הקדוש, ואחריו מסדר אנה הקדושה בשנת 1909. בשנים 1911 עד 1912 הוא צייר ציורי קיר בקתדרלת אלכסנדר נייבסקי, סופיה, ועזר לשחזר את האיקונוגרפיה במקום. לאחר מהפכת אוקטובר עזב את מוסקבה והתיישב במרינו, שם פתח בית מלאכה. הוא השתתף בתערוכות הציור הלאומיות השנייה והשלישית ב-1919 (מוסקבה) וב-1920 (ריאזאן). הוא נפטר בביתו לאחר מחלה ממושכת. מדיה וקבצים בנושא אלכסיי קורין בוויקישיתוף Brief biography Brief biography
נבחרת גרינלנד בכדורגל

נבחרת גרינלנד בכדורגל לגברים, הידועה בכינויה "דובי הקוטב", היא נבחרת הכדורגל של האי גרינלנד שבשליטת דנמרק. הנבחרת חברה בקוניפ"א, אך אינה חברה ב-אופ"א, בCONCACAF או בפיפ"א ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל, בגביע הזהב של CONCACAF או באליפות אירופה בכדורגל. רוב משחקי נבחרת גרינלנד הם נגד נבחרת איסלנד ונבחרת איי פארו ובעבר שיחקה הקבוצה נגד נבחרת טיבט, שגם אינה חברה בפיפ"א. בשנת 2006 השתתפה הנבחרת ב"מונדיאל הנבחרות שאינן מוכרות על ידי פיפ"א". במהלך הטורניר שיחקה הקבוצה שני משחקים, האחד נגד נבחרת הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין שנגמר בהפסד 1-0 ומשחק נגד נבחרת זנזיבר שנגמר בהפסד 4-2. גרינלנד חברה באיגוד משחקי האיים הבינלאומי. הנבחרת משתתפת בטורניר הכדורגל של משחקי האיים שנפתח בשנת 1989. בשנת 2013 הנבחרת הגיעה להישג השיא בטורניר, משחק הגמר בו הפסידה לנבחרת ברמודה. שחקני הנבחרת, כמו שאר תושבי גרינלנד, יכולים גם לשחק בנבחרת דנמרק בזכות אזרחותם הדנית. במאי 2022 ההתאחדות לכדורגל המקומית החלה בתהליך להצטרפות חברה ב-CONCACAF שעתיד להסתיים בשנת 2024, אולם ייתכן כי התהליך יסתיים מאוחר יותר מאחר שבמדינה אין אצטדיון כדורגל העומד בקריטריונים לאירוח משחקים בינלאומיים. אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת גרינלנד בכדורגל מדיה וקבצים בנושא נבחרת גרינלנד בכדורגל בוויקישיתוף
סטפן קולסניקוב

סטפן קולסניקוב (ברוסית: Степан Колесников, ‏ 1879–1955), היה צייר ריאליסטי, יליד אוקראינה שעבד רוב חייו בסרביה. קולסניקוב נולד במשפחת איכרים במחוז הדרומי של האימפריה הרוסית. הפוטנציאל האמנותי שלו זוהה מוקדם. בשנת 1897 הוא התחיל ללמוד בבית ספר לאמנות באודסה, מהחשובים מסוגו ברוסיה. בשנת 1903 התקבל קולסניקוב לאקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם זכו ציוריו באופן קבוע בפרסים בתערוכות האביב השנתיות. עבודתו הפורה בצבעי שמן ובמיוחד בצבעי גואש זיכתה אותו בהערכה הגבוהה ביותר מהאמן הרוסי הבכיר בימיו איליה רפין, כפי שעולה מתוכן התכתבותם, הנמצאת כעת בארכיון הרוסי. ב-1919 הוא ומשפחתו היגרו לבלקן, וב-1920 התיישב בבלגרד, ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, (יוגוסלביה לאחר 1929) שם בילה את שארית חייו כמהגר. קולסניקוב התקבל מיד בחצר המלוכה של ארצו החדשה. בין היתר, הוא קיבל משימה ממלכתית להוביל את עבודות השחזור של ציורים וציורי קיר רבים. בשתים עשרה השנים האחרונות לחייו סבל קולסניקוב ממחלת פרקינסון. שרידיו קבורים בנקרופוליס הרוסי, חלק מבית הקברות החדש של בלגרד. הנושא האהוב עליו היה תיאור הטבע הדרום רוסי והאוקראיני בתקופות התעוררותו המהירה - הפשרת שלגים, שיטפונות וימי אביב. הוא גם נהנה לצייר קומפוזיציות ביתיות, הכוללות אנשים וחיות בית. עם זאת על הבדים שלו, אפשר לראות רק לעיתים רחוקות את תווי הפנים המדויקים של הדמויות. בציוריו הוא משתשמש לרוב באותם צבעים - כחול או כתום בהיר. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא פנה לציור הנושא הצבאי, ויצר סדרת יצירות שעוררה תגובה חיובית. קולסניקוב ידוע גם ביצירת רישומים רבים עשירים מאוד ומגוונים בתכנים. בין היתר היה קולסניקוב חבר באגודה הרוסית "קהילת האמנים" ובאגודה האירופית "לאונרדו דה וינצ'י". מדיה וקבצים בנושא סטפן קולסניקוב בוויקישיתוף Подстадницкa, Татьянa; Татьянa Подстадницкa (2003). Степан Колесников, 1879–1955. Москва.
איג השחור

איג השחור (891–17 בדצמבר 952) היה דוכס בורגונדי משנת 923 ועד מותו ב-952. איג היה בנם של רישאר מאוטון, דוכס בורגונדי, ואדלייד מאוסר, והיה משושלת הבוסונידים דרך אביו, שהיה אחיו הצעיר של בוסו מפרובנס. הוא ירש את אחיו הגדול רודולף כדוכס בורגונדי, כאשר רודולף נבחר למלך פרנקיה המערבית, בתור ראול, בשנת 923. לאחר מותו של ראול ב-936, היו לאיג שאיפות ללכת בעקבות אחיו ולעלות לכס המלכות ולכן סירב להכיר בלואי הרביעי כמלך מערב פרנקיה. כתוצאה מכך, לואי שלח את איג הגדול שכבש את אוסר וסנס. דוכסות בורגונדי חולקה בין איג הגדול ואיג השחור. לא ידוע אם איג התחתן. הוא כנראה מת ללא צאצאים חיים, שכן ירש אותו גילברט משאלון, שהפך לשליט דוכסות בורגונדי דה פקטו (הוא לא היה דוכס דה יורה). Bourchard, Constance Brittain (1999). "Burgundy and Provence:879-1032". In Reuter, Timothy; McKitterick, Rosamond; Abulafia, David (eds.). The New Cambridge Medieval History: Vol. III, c.900 - c.1024 (Link is extract=Volume III, Chapter 1 "Introduction: Reading the Tenth Century") (PDF). Vol. III (1. publ. ed.). Cambridge: Cambridge University Press. p. 336. ISBN 0521364477. נבדק ב-28 פבר' 2013. {{cite book}}: (עזרה)
חוסיין יאסר

חוסיין יאסר אל-מוחמדי עבד א-רחמן (בערבית: حسين ياسر محمدي عبد الرحمن; נולד ב-9 בינואר 1984) הוא כדורגלן עבר קטרי ששיחק בעמדת הקשר. יאסר התחיל לשחק כדורגל כאשר הצטרף לקבוצת הילדים של אל-אהלי וכעבור שנה עבר לאל-ח'ור הקטרית. בגיל 17 נרכש על ידי א-ריאן. כעבור שנה חתם במועדון הפאר האנגלי מנצ'סטר יונייטד והושאל מיידית לרויאל אנטוורפן כיוון שלא קיבל אישור עבודה משלטון הממלכה המאוחדת. בשנת 2004 חתם בא.א.ל. לימסול מליגת העל הקפריסאית. שנה לאחר מכן עזב את המועדון בגלל בעיות אישיות וחזר לקטר בה חתם א-סד. עלי בן-ערביה ששיחק עמו בקבוצה ובעברו שיחק במנצ'סטר סיטי המליץ לאחרונים על המשחק ובאוגוסט 2005 חתם במועדון. במדי סיטי רשם רק הופעה אחת במשחק במסגרת גביע הליגה האנגלי נגד דונקסטר רוברס. בינואר 2006 חזר לא-ריאן. בקיץ 2007 חתם בספורטינג בראגה מליגת העל הפורטוגלית. ב-20 בספטמבר הפך לקטרי הראשון שמשחק בגביע אופ"א בהפסד 2-1 להאמרבי. בגומלין שב-4 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-4. בקיץ 2008 חתם באל-אהלי. ב-27 בינואר 2010 עזב את המועדון ושילם 300 אלף דולר וכעבור מספר שעות חתם לשלוש שנים ביריבתה הגדולה א-זמאלכ. ב-11 באוגוסט 2011 חתם לשנתיים בלירסה מליגת העל הבלגית. בשנת 2012 ניהל מגעים עם מספר קבוצות מליגת העל המצרית, אך אשתו סירבה לעבור למצרים בגלל ההפיכה במצרים שהתרחשה שנה קודם לכן. ב-10 ביולי 2013 חתם באל-וכרה במדיה שיחק שלוש שנים. ביולי 2017 חתם בוואדי דגלה במדיה שיחק שנה אחת בסיומה פרש מכדורגל. יאסר שיחק בכל הנבחרות הצעירות של קטר כבר מאז שהיה בן 11. ב-18 באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-1 נגד כווית. ב-10 בפברואר 2002 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד קוריאה הצפונית. הוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2011. יאסר נולד בקטר למשפחה ממוצא מצרי. אביו היה כדורגלן בעברו במצרים בשנות ה-70 של המאה ה-20. אחיו הם הכדורגלנים אחמד יאסר ומוחמד יאסר. נשוי לאנג'י בעלת אזרחות בלגית. בשנת 2005 ילדה את בנם יונס. א-ריאן גביע הכתר הקטרי: 2000/2001 אל-אהלי ליגת העל המצרית: 2008/2009 הסופר קאפ המצרי: 2009 א-זמאלכ ליגת העל המצרית: 2009/2010 חוסיין יאסר, באתר Transfermarkt חוסיין יאסר, באתר Soccerway חוסיין יאסר, באתר National Football Teams חוסיין יאסר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
תסמונת הוואנה

תסמונת הוואנה היא קבוצה לכאורה של תסמינים רפואיים עם סיבות לא ידועות, שחוו בעיקר פקידי ממשל אמריקאים ואנשי צבא בשירותם מחוץ למולדתם. התסמינים נעים בחומרתם מכאבים וצלצולים באוזניים ועד לקשיים קוגניטיביים ודווחו לראשונה בשנת 2016 על ידי צוות שגרירות ארצות הברית וקנדה בהוואנה, קובה. החל משנת 2017, אנשים נוספים, כולל אנשי המודיעין והצבא האמריקאי ובני משפחותיהם, דיווחו על תסמינים אלה במקומות אחרים, כגון סין, ניו דלהי, הודו, אירופה, וושינגטון הבירה. הגורם והתוקף של המחלה טרם נקבעו. מחלקת המדינה של ארצות הברית, מחלקת ההגנה וגופים פדרליים אחרים התייחסו לאירועים כ"אירועי בריאות חריגים", בעוד שמנהל סוכנות הביון המרכזית, ויליאם ג'יי ברנס, כינה אותם בפומבי תקיפות. אין הסכמה של מומחים לגבי הגורם לתסמונת: ועדת מומחים של האקדמיות הלאומיות למדעים, הנדסה ורפואה הגיעה למסקנה בדצמבר 2020 כי אנרגיית מיקרוגל (במיוחד, אנרגיית RF פועמת מכוונת) "נראה כי היא המנגנון הסביר ביותר בהסבר המקרים הללו מבין אלו שהוועדה שקלה", אך כי "כל סיבה אפשרית נותרה ספקולטיבית". סיבות אפשריות אחרות שהוצעו כללו אולטרסאונד, חומרי הדברה או מחלות פסיכוגניות המוניות. לפני מרץ 2023 לא הגיעו שירותי הביון האמריקאים להסכמה או קביעה רשמית לגבי הגורם לתסמונת הוואנה, אם כי פקידי המודיעין והממשל האמריקאי הביעו חשדות בפני העיתונות כי המודיעין הצבאי הרוסי היה אחראי לכך. בינואר 2022, סוכנות הביון המרכזית פרסמה הערכת ביניים, שבה הגיעה למסקנה כי התסמונת אינה תוצאה של "קמפיין עולמי מתמשך של מעצמה עוינת". מעורבות זרה נשללה ב-976 מקרים מתוך 1,000 שנבדקו. בפברואר 2022 פרסם פאנל מומחים שהורכב על ידי ממשל ג'ו ביידן תקציר מנהלים, שלפיו לחץ או תגובות פסיכוסומטיות לא יכלו להסביר חלק מהאירועים של תסמונת הוואנה שסקרה, ושגלי רדיו יכלו לגרום לחלק מהפציעות של סוכני CIA ודיפלומטים. באותו חודש מחלקת המדינה פרסמה דו"ח שהוזמן מקבוצת הייעוץ של JASON, לפיו נקבע כי אין זה סביר שהתקפת אנרגיה מכוונת גרמה לתקריות. במרץ 2023 השלימו שבע סוכנויות מודיעין אמריקאיות סקירה של המקרים המוצעים של תסמונת הוואנה, ופרסמו דו"ח לא מסווג עם קונצנזוס לפיו "מודיעין זמין מצביע באופן עקבי נגד מעורבותם של יריבים לארצות הברית בגרימת התקריות המדווחות" וכי מעורבות של יריב זר היא "מאוד לא סבירה". באפריל 2024 פורסם תחקיר חדש, בשיתוף פעולה בין 60 דקות, דר שפיגל ואתר התחקירים הרוסי העצמאי אינסיידר. לפי התחקיר יש ראיות שמחזקות את החשד למעורבות רוסית בתקיפות, ואפילו עדויות לכך שהן התחילו כבר ב-2014. לפי התחקיר, עובדים ביחידת מודיעין חשאית ברוסיה קיבלו בונוסים וקודמו בתפקיד על סמך עבודתם בפיתוח "נשק אקוסטי לא־קטלני", נמצאו מסמכים על ייצור "טכנולוגיות ליצירת נשק מבוסס קול", ואנשי יחידת המודיעין הרוסית נכחו בסמוך לנפגעי התסמונת בזמן התרחשותה או מעט לפניה. ההמהום Havana Syndrome: Mass Psychogenic Illness and the Real Story Behind the Embassy Mystery and Hysteria, מאת רוברט ו. באלוך התחקיר באתר אינסיידר: Unraveling Havana Syndrome תסמונת הוואנה או אי-הבנה, מכון דווידסון Gordon Corera, ‘Havana syndrome ’ and the mystery of the microwaves, BBC News תסמונת הוואנה: מה גורם לפקידים בממשל האמריקני לחלות?, באתר וואלה, 23 בפברואר 2022 קוסמן, אליסף (2024-04-01). "מרגל בלונדיני, הקלטה ו"אורות ירוקים מהבהבים": נחשף הקשר הרוסי לסינדרום הוואנה". Ynet. נבדק ב-2024-04-01. רויטרס; הארץ (2024-04-01). "תחקיר: יחידה רוסית חשאית אחראית להתקפות שגרמו ל"סינדרום הוואנה"". הארץ. נבדק ב-2024-04-01. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אזיקי אגודל

אזיקי אגודל הם אזיקים מתכת קטנים שמטרתם לכבול את האגודלים זה לזה ובכך להגביל את יכולת התנועה של האדם הכבול אף יותר מאזיקי פרקי היד. בגלל הסיכוי הגבוה יותר לפציעה, בדרך כלל על ידי הגברת הלחץ על האגודל וחסימה של זרימת הדם, הם בשימוש תדיר פחות מאשר אזיקים רגילים. המפתח הסטנדרטי האוניברסלי לאזיקים בדרך כלל לא מתאים לאזיקי אגודל, להם דרוש מפתח קטן יותר. אזיקי אגודל עם מנעול כפול הם בעלי מנעול קפיץ המונע מהאזיקים להתהדק ולפצוע את הכבול בזמן סיבוב המפתח. מנעולים כפולים גם מקשים על פיצוח האזיקים. מדיה וקבצים בנושא אזיקי אגודל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.