עוזי ברעם

עוזי ברעם (נולד ב-6 באפריל 1937) הוא איש ציבור ופובליציסט ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת ושר בממשלות ישראל. עוזי ברעם נולד וגדל בשכונת נחלת אחים שבירושלים, בנם של גרציה, ילידת חלב שבסוריה, ושל שר העבודה ושר הסעד משה ברעם (בממשלת ישראל השבע עשרה). הוא נקרא על שם סבו מצד אמו – עזיז. בשירותו הצבאי היה מדריך ידיעת הארץ. ב-1961 שימש כיועץ תעסוקה לנוער בשירות התעסוקה בבית שמש. הוא בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים במדע המדינה וסוציולוגיה ובתקופת לימודיו היה יושב ראש ארגון הסטודנטים הארצי של מפא"י (1964–1965). ברעם היה נשוי לרותי עד למותה ב-1995 ולזוג שלושה ילדים, נועם, רן והסופר ניר ברעם. נישא בשנית לאביבה. אחיו הם הפובליציסט ופרשן הספורט חיים ברעם, דרורה ברעם (נפטרה ב-2016) ומנחם ברעם (נפטר ב-2020). בשנת 2009 התפרסם רומן שכתב המשקיף על ירושלים של ימי מלחמת העצמאות מבעד לעיניו של ילד בן עשר. מאז 2014 כותב מאמרים שבועיים בעיתון הארץ. ברעם היה ממייסדי המשמרת הצעירה של מפלגת העבודה ושימש כיושב הראש הראשון שלה עד שנת 1970. בשנתיים שלאחר מכן שהה בשליחות בארצות הברית מטעם משרד העבודה והסוכנות היהודית כממונה על עליית אקדמאים מארצות הברית. עם שובו בשנת 1972 עמד בראש מחלקת ההמשך של הסוכנות היהודית. ב-1974 נבחר ליושב ראש מפלגת העבודה במחוז ירושלים והנהיג את המחוז בשיתוף פעולה עם טדי קולק ראש עיריית ירושלים. בעת המאבק בין יצחק רבין לשמעון פרס על ראשות מפלגת העבודה בשנת 1974, ובכינוס מרכז המפלגה ב-22 באפריל 1974 הציג את מועמדותו של רבין. בשנים 1984–1989 כיהן כמזכ"ל מפלגת העבודה. בתפקידו זה הוביל במפלגה את תהליך הדמוקרטיזציה של בחירת מועמדי המפלגה לכנסת השתים עשרה (1988). בעת כהונתו זו גם סייע לשמעון פרס ביישום תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 בהביאו את הנהגת הממשלה וההסתדרות להדברות, כן תמך בצעירי המפלגה. בשנת 1988 נבחר במרכז המפלגה לשמש כשר בממשלת שמיר וסירב להיכנס אליה. הוא גם ריכז את צוות הבחירה של המפלגה לבחירת יצחק נבון (1978) וחיים הרצוג (1983) לנשיאות המדינה. ברעם כיהן כחבר הכנסת בשנים 1977–2001. בכנסת היה חבר בוועדת החוץ והביטחון (ובוועדות המשנה למודיעין ושירותים) וועדת הפנים וועדת הכנסת. בכנסת העשירית כיהן כיושב ראש ועדת העלייה והקליטה. בכנסת ה-13 כיהן כשר התיירות בממשלות רבין ופרס, וכן נוסף לתפקיד זה כיהן כשלושה חודשים (בשנת 1995) כשר הפנים. בבחירות המקדימות לבחירת מועמדי הכנסת של המפלגה בשנת 1996 נבחר ראשון בקולותיהם של כ-151,000 מתפקדים. אהוד ברק לא צירף אותו ב-1999 לממשלתו, על אף הבטחה מפורשת לכך, ובמקום זאת הציע לו להיות שגריר באחת מבירות העולם שיבחר. ברעם סירב, והיחסים ביניהם הפכו למתוחים. בעת ניסיונו של ברק לזכות מחדש בראשות מפלגת העבודה ב-2007, הוא שב והתפייס עם ברעם. בשנים 2002–2007 הרצה במרכז הבינתחומי הרצליה ובמכללת ספיר בנושא: "סוגיות נבחרות בפוליטיקה הישראלית" ברעם כיהן כיו"ר ההנהלה הציבורית של תיאטרון בית ליסין משנת 2004 ועד 2017. בין השנים 2008 ל-2016 עמד בראש עמותת club50, עמותה שנועדה לעזור לבני 50+, ומוציאה עיתון בשם club50, בעריכתו. בבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצב במקום ה-118 הסמלי ברשימת העבודה לכנסת. לאחר הבחירות המיוחדות לראשות הממשלה בשנת 2001, התפטר מהכנסת ופרש מן החיים הפוליטיים. בדרכו לצמרת מפלגת העבודה לא ניצל את מעמדו לטובתו האישית והעדיף להיות נאמן לדרכו. כך סירב לשמש כשר בממשלת שמיר 1989. הוא לא הסס לצאת נגד ראשי המפלגה, כך לדוגמה הצביע נגד חוק רמת הגולן בעוד שאר חברי הסיעה נמנעו. ”היה משהו מוסרי מאוד בהתנהלות ובהכרעות הפוליטיות שלו. המצפון תמיד ניצח את האינטרסים האישיים, לפעמים זה הפריע לו לרוץ חזק יותר. יש בו קומבינציה של מצפון עם יצר מרידה בלתי-פוסק...הוא אדם בלי טירוף פוליטי, ואנחנו רואים יום-יום עד כמה אנשים פוליטיים מוכנים לעשות דברים מטורפים לגמרי עבור האינטרס האישי והרצון להגיע לראש הפירמידה.” (אופיר פינס). ברעם מגדיר עצמו "יונה" ונמנה עם היונים במפלגתו, וככזה הוא בעד פתרון שתי המדינות לסכסוך הישראלי-פלסטיני. בדעותיו הכלכליות הוא דוגל בשוויון סוציאל-דמוקרטי. אין אהבה בעיר; עורך: איתמר אורלב, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, תשס"ט 2009. כי ארצי שינתה את פניה: אוטוביוגרפיה פוליטית; מו"ל: כנרת, זמורה, דביר, 2024 עוזי ברעם, באתר הכנסת עוזי ברעם, באתר כנסת פתוחה מאמרי עוזי ברעם, באתר "הארץ" גידי וייץ, עוזי ברעם חושף כיצד התנשאו אנשי מפא"י על אמו גרציה, ילידת סוריה, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2009 אליעזר יערי, אם אשכחך | אין אהבה בעיר מאת עוזי ברעם, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2009 רפי רשף, "אינטימי" ראיון אחד על אחד עם עוזי ברעם, באתר nana10‏, 2 באפריל 2016 יעקב בר-און, ‏"המדינה הופכת לימנית-דתית חשוכה": עוזי ברעם מסתכל קדימה בחשש, באתר מעריב אונליין, 3 באפריל 2017 שרי מקובר-בליקוב, ‏עוזי ברעם: "רגלי לא תדרוך בכנסת כל עוד בן גביר נמנה עם חבריה", באתר מעריב אונליין, 6 בספטמבר 2024 ממאמריו מיהו ציוני, אני או הם?, באתר הארץ, 5 במאי 2014 בזמן שעסקתם בשרה נתניהו, באתר הארץ, 24 במרץ 2014 זה לא יעבוד לך, ביבי, באתר הארץ, 18 במרץ 2014 מול הילולת בנט ואלקין, באתר הארץ, 10 בפברואר 2014 תנו לנתניהו גב, באתר הארץ, 3 בפברואר 2014 קוראי "הארץ" יודעים יותר ממך, באתר הארץ, 25 בינואר 2014 מתים שאבו מאזן יגיד לא, באתר הארץ, 21 בינואר 2014 שרון ידע לקבל החלטות. רעות, באתר הארץ, 15 בינואר 2014 ליברמן רוצה טרנספר, לא הסדר, באתר הארץ, 7 בינואר 2014 אלתרמן ובנט היו מסתדרים, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2013 שמאל ללא רחמים עצמיים, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2013 התגובה העלובה של נתניהו, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2013 מדוע נפלה יחימוביץ', באתר הארץ, 24 בנובמבר 2013 סוגדים לרבנים, חוזרים לימי הביניים, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2013 עם לוין ודנון לא הולכים להסדר, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2013 ראש עיר מפרפר, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2013 הרב ששינה מציאות, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2013 המאמר הבא של דני דנון, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2013 שוב אותה שחצנות, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2013 זה לא אובמה, זה אנחנו, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2013 הימנים מובילים לפתרון שמאלני קיצוני, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2013 ימנים צבועים, נמאסתם, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2013 למה נתניהו כן יכול להצליח, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2013 למה הם שונאים את השמאל, באתר הארץ, 28 ביולי 2013 האם יעז נתניהו?, באתר הארץ, 21 ביולי 2013 למה עושים הנחות לאובמה, באתר הארץ, 10 ביולי 2013 מי יעצור את יריב לוין, באתר הארץ, 1 ביולי 2013 אמת מארץ ישראל, באתר הארץ, 18 ביוני 2013 לא צריכים רבנים נאורים, באתר הארץ, 11 ביוני 2013 ג'ון קרי ופיטר מרמלה, באתר הארץ, 4 ביוני 2013 לנמלים אין סיכוי מול בנט, באתר הארץ, 27 במאי 2013 אבדה התקווה, באתר הארץ, 21 במאי 2013 ניצחון האח הגדול, באתר הארץ, 6 במאי 2013 הדמגוגיה של עמוס עוז, באתר הארץ, 13 בינואר 2013 המופרכות של מקבל ההחלטות, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2012 עוזי ברעם - או עבודה או ברק, באתר הארץ, 24 ביוני 2009 דורשי טובתו של פרס, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2006 צדקת השמאל, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2006 קפיצה בזמן בהגשת ליאת ברטוב-שדה - 15.01.2023, ראיון בערוץ "ערוץ כנסת", באתר יוטיוב (אורך: 30:58), 15 בינואר 2023 אורנה קדוש, חודשיים בלי פוליטיקה, באתר מקור ראשון, ‏13/04/01 מיכאל בר-זוהר, כעוף החול - שמעון פרס - ביוגרפיה, תל אביב: משכל), 2005, עמ' 421. רענן כהן, נשיקת הצבר, תל אביב: משכל, 2002, עמ' 92 - 93. מיכאל בר-זוהר, כעוף החול - שמעון פרס - ביוגרפיה, תל אביב: משכל), 2005, עמ' 532. אבי שילון, תוגת השמאל, דביר, 2017, עמ' 132. ירון דקל ויעל שטרנהל, ראיון עם עוזי ברעם, חדשות שבע וחצי, רשת 11.2.2001 רון לוין ואסף חיים, מעצור בעוזי, מעריב, 11.2.2001 דן מרידור ואחרים, הישיבה המאה-ושבעים-וארבע של הכנסת החמש-עשרה יום רביעי, כ"א בשבט התשס"א (14 בפברואר 2001),דברי פרידה עם פרישתם של חברי הכנסת אלי גולדשמידט ועוזי ברעם מהכנסת, דברי ימי הכנסת 14.2.2001 רביב דרוקר - חרקירי, אהוד ברק במבחן התוצאה. הוצאת ידיעות אחרונות, עמ' 50. יוסי ורטר - תכף מתחילה התמודדות חדשה. כתבה בהארץ על הפריימריז הקרבים במפלגת עבודה. מיכל קפרא, פרישת הפרשן, מעריב, 16.2.2001 יחיעם ויץ, דרך סיפורו האישי עוזי ברעם שופך אור על הפוליטיקה הישראלית, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2024