laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
New Trying Outs

New Trying Outs (בעברית: ניסיונות חדשים) הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי הישראלי Kayma. הוא יצא לאור ב-12 באפריל 2024, תחת חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק. Kayma, המכונה גם אורי טולדנו, הוא בנו של הזמר הישראלי אבי טולדנו. הוא גם אחיה של הזמרת והשחקנית ליהי טולדנו. טולדנו עזב את הבית בגיל 16 ובהמשך טס לארצות הברית לאחר שחרורו מצה"ל. הוא חי בערים שונות בארצות הברית, כולל ניו יורק, מיאמי ולוס אנג'לס. בזמן שהותו בלוס אנג'לס הוא למד סאונד, הקים אולפן והחל להפיק מוזיקה. חזר ארצה לאחר חמש שנים והמשיך לנהל את מגמת סאונד בקריה האקדמית אונו. הוא מוזיקאי דאנס-פופ ישראלי. Kayma זכה להצלחה משמעותית בקריירה, כולל הגעה למקום השלישי בהשמעות בספוטיפיי באיטליה ולמקום הראשון בשזאם באיטליה. הוא גם הופיע ברחבי העולם, כולל הופעה מול האפיפיור פרנציסקוס בוותיקן לרגל חגיגות יום הולדתו ה-86 במופע השלום השנתי, הוא ביצע שני שירים בהופעה חיה אל מול מיליונים במהלך האירוע. יש לו אולפן במתחם תעשייתי בדרום תל אביב בו הוא כותב, מקליט ומפיק מוזיקה. במהלך אוקטובר 2023, טולדנו היה בטוקיו וצילם קליפ כשנודע לו על מתקפת הפתע על ישראל. האלבום, שהיה אמור לצאת במקור בחודש אוקטובר, נדחה עד אפריל עקב האירועים. האלבום נושא את השם New Trying Outs ומתואר כמסע החלמה של נשמה שברירית. האלבום מורכב מ-14 שירים, כולם נכתבו, הולחנו והופקו על ידי Kayma.‏ Kayma שיתף פעולה עם מפיקים מוזיקליים נוספים כמו שוזין, תומר ישעיהו, עומרי בר, מתי גלעד ומתן אגוזי. האווירה של האלבום משלבת רוק בריטי קלאסי ומקצבי דיסקו מודרניים, ובוחנת רגשות הנעים בין עצב לשמחה. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי Kayma.  יובל אראל‏, Kayma (אורי טולדנו) – NEW TRYING OUTS, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 12 באפריל 2024 דליה בן ארי, אורי טולדנו: "הרגשתי באיטליה כמו בן של משפחת פשע", באתר "את", 20 במרץ 2024 KAYMA Bunny, yosmusic.com, ‏2024-03-18
ולדימיר וקסלר

ולדימיר וקסלר (ברוסית: Владимир Иосифович Векслер‏ (4 במרץ 1907, ז'יטומיר - 22 בספטמבר 1966, מוסקבה) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא פעל בתחום פיזיקה גרעינית. ולדימיר וקסלר נולד בשנת 1907 בז'יטומיר (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) לאם יהודיה מחוץ לניסיים. בהמשך אמו התחתנה עם יוסיף וקסלר ובנה קיבל את שם משפחתו. בשנת 1915 אב החורג נפטר ואמו התחתנה שנית. הילד לא הסתדר עם בעלה החדש של אמו ונמלט מהבית. בסופו של דבר אב ביולוגי דייוויד שטרנברג סידר אותו להמשך לימודים בפנימיה. לאחר סיום בית ספר, וקסלר החל לעבוד בבית חרושת לבדים כתלמיד חשמלאי. בשנת 1927 בהמלצת הנהלת המפעל הוא נשלח ללימודים באוניברסיטה הרוסית לכלכלה ע"ש פלחנוב. בשנת 1931 וקסלר סיים לימודי הנדסה במכון האנרגטי של מוסקבה. וקסלר התחיל לעבוד בתחום רישום קרינת רנטגן וסיים עבודת תואר שלישי. בשנת 1937 וקסלר התחיל לעבוד על פוסט-דוקטורט במכון לבדב לפיזיקה ולאחר סיום עבודה זו המשיך לעבוד במכון. בשנת 1944 וקסלר פיתח שיטה לשליטת על תנועת חלקיקים במאיץ חלקיקים (יבגני פיינברג היה שותף לחלק התאורטי). בגלל האופי הביטחוני של התגלית הוא לא פורסם ושיטה התגלתה שנית על ידי אדווין מקמילן בשנת 1946. בשנת 1946 הוא החל ללמד באוניברסיטת מוסקבה ובהמשך קיבל תואר פרופסור. בשנת 1947 על בסיס תגלית של וקסלר נבנה מאיץ חלקיקים ראשון של ברית המועצות. בשנת 1956 מעבדה שהוא ניהל הפכה להיות חלק של המכון המאוחד למחקר גרעיני. בשנת 1957 בהדרכתו נבנה מאיץ חלקיקים חדש שבמשך 3 וחצי שנים היה הגדול בעולם. הוא היה חבר צוות מדענים שפעלו במתקן זה. וקסלר נבחר לאקדמיה למדעים של ברית המועצות בשנת 1958. על תרומתו בתחום התמחותו הוענק לוקסלר עיטור לנין (3 פעמים), עיטור הדגל האדום של העמל, פרס ברית המועצות ופרס לנין. במכון לפיזיקה הוא מונה לפרופסור ומנהל מעבדה. כיום מעבדה זו נקראת על שמו. החל משנת 1991 אקדמיה הרוסית למדעים מעניקה פרס על שם וקסלר עבור עבודות בתחום פיתוח מאיצים. וקסלר נפטר בשנת 1966 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה. מדיה וקבצים בנושא ולדימיר וקסלר בוויקישיתוף ביוגרפיה (ברוסית) מאמרים על וקסלר מאמר של אדווין מקמילן לזכר וקסלר
תרבות פרולטרית

תרבות פרולטרית או פרולטקולט (ברוסית: Пролетку́льт) היה מוסד אמנותי סובייטי ניסיוני שקם יחד עם מהפכת אוקטובר 1917. ארגון זה, פדרציה של אגודות תרבות מקומיות ואמני אוונגרד, בלט בעיקר בתחום החזותי, הספרותי והדרמטי. פרולטקולט שאף לשנות באופן קיצוני צורות אמנותיות קיימות על ידי יצירת אסתטיקה חדשה ומהפכנית של מעמד הפועלים, ששאבה את השראתה מבניית החברה התעשייתית המודרנית ברוסיה החקלאית הנחשלת. "פרולטקולט" הוא הלחם בסיסים, שנוצר בברית המועצות, כדי לתאר מושג אידאולוגי-תרבותי. מושג התרבות הפרולטרית נובע מהתאוריה הגורסת, שהתקיימה מהפכה של הפרולטריון – המהפכה הקומוניסטית. למעשה המהפכות העממיות, דוגמת מהפכת פברואר 1917, לא הובילו לקומוניזם והמנהיגים הקומוניסטים לא באו מהפרולטריון, אלא מבין האינטלקטואלים. הקומוניזם השתלט באמצעות תפיסות שלטון, לא מהפכות. על פי התאוריה, אחרי המהפכה יגיעו השלבים הבאים: ביטול התרבות הישנה והפקתה של תרבות חדשה, שתשרת את הפרולטריון ואת האיכרים, בכפיפות לאידאולוגיה קומוניסטית. האומנות צריכה לשקף רק הישגי הפרולטריון והאיכרים, צורת הפעולה הסוציאליסטית, המראה המואר של הקומוניסט. ניסיון החיים הפרולטרי והניסיון האומנותי הפרולטרי מנוגדים לניסיון החיים הבורגני והניסיון האומנותי הבורגני. מהעבר לוקחים רק את הידע הטכני. האומנים צריכים לרדת ממגדלי השן ולהיכנס למפעלים, בתי מלאכה, אתרי בניה וקוחוזים. גם אנשי המדע אמורים לרדת ממגדלי השן ולייצור מידע שימושי בלבד, מועיל לחיים הפרולטריים או עניין תאורטי עבור תאוריית הקומוניזם המדעי. בתחום האומנותי התרבות הפרולטרית הצמיחה את הריאליזם סוציאליסטי ובתחום המדע הובילה לעיוותים כמו הגנטיקה הפרולטרית של טרופים ליסנקו. מדיה וקבצים בנושא תרבות פרולטרית בוויקישיתוף Proletarian Culture and the Russian Revolution: The Origins of the Proletkult Movement (באנגלית)
ארתור לינקס

ארתור לינקס (בהונגרית: Linksz Artúr;‏ גאלגוץ, 23 ביוני 1900 – ניו יורק, 19 במרץ 1988) היה רופא עיניים אמריקאי, פרופסור באוניברסיטה. אביו של ארתור לינקס, איז'אק (יצחק) לינקס, היה רב מפורסם בעיר דווצ'ר בהונגריה. ארתור בילה שם את ילדותו ואת נעוריו. בימי לימודיו כתב גם שירים, שהתפרסמו בפאפאי הירלאפ (Pápai Hírlap) ובעיתונים אחרים תחת השם הבדוי ארתור אדם. בשנת 1919 התחבר לאירועי הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, שבגינם סטר לו אביו בפעם הראשונה בחייו, ולאחר מכן הכניס אותו לישיבה בברטיסלאבה (אז הונגריה). אביו שזכה לכבוד גדול מהישיבה ומהקהילה הפך מאוחר יותר לקורבן השואה ונספה במחנה ההשמדה אושוויץ. ארתור השלים את לימודי הרפואה שלו באוניברסיטה הגרמנית בפראג, לאחר מכן באוניברסיטת קיל (1925-1923) ובפקולטה לרפואה של אוניברסיטת פץ'. הוא קיבל את התוארב-1928 בפץ'. בין השנים 1928–1939 היה רופא עיניים בבית החולים היהודי בבודפשט (כיום שמו המרכז הרפואי הלאומי) של הקהילה היהודית של פשט. בגלל החוקים היהודיים והאנטישמיות בהונגריה היגר לארצות הברית ב-1939 והתיישב בניו יורק. בין 1943 לבין 1955 היה רופא במרפאת העיניים במנהטן, ומשנת 1955 היה פרופסור באוניברסיטת ניו יורק. הוא עבד כמנתח עיניים במשך כשלושים שנה, והיה גם העורך של שני כתבי עת אמריקאיים לרפואת עיניים. מדליית הזיכרון על שם איגנץ זמלווייס פעמיים (1954, 1968) Physiology of the Eye (New York, 1950) - פיזיולוגיה של העין (ניו יורק, 1950) An essay on color vision and clinical colorvision tests (New York–London, 1964) - חיבור על ראיית צבעים ומבחנים קליניים לראיית צבעים (ניו יורק-לונדון, 1964) On writing, reading and dyslexia (New York–London, 1973) - על כתיבה, קריאה ודיסלקסיה (ניו יורק-לונדון, 1973) אני מביט אחורה. נעורי בהונגריה (ניו יורק, 1977) An ophthalmologist looks at art (San Francisco, 1980) - רופא עיניים מסתכל על אמנות (סן פרנסיסקו, 1980). קרב עם המוות השלישי. נעוריי בהונגריה. (בודפשט, 1990) לקסיקון ביוגרפי הונגרית לקסיקון ביוגרפי של מחוז וספרם (עם תמונה) ↑ Hatos: Hatos Pál: Rosszfiúk világforradalma: Az 1919-es Magyarországi Tanácsköztársaság története. Budapest: Jaffa Kiadó. 2021. ISBN 978-963-475-250-9 הספד באנגלית, עם תמונה ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ארתור לינקס".
Bright-line rule

Bright-line rule (מילולית: "כלל קו בהיר") הוא כלל או תקן מוגדרים בבירור, המורכב מגורמים אובייקטיביים, אשר מותיר מעט או לא מקום לפרשנות משתנה. המטרה של Bright-line rule היא לייצר תוצאות צפויות ועקביות ביישום שלו. המונח "Bright-line" ("קו בהיר") במובן זה מופיע בדרך כלל בהקשר משפטי . כללים אלה הם בדרך כלל סטנדרטים שנקבעו על ידי בתי משפט בתקדים משפטיים או על ידי בתי מחוקקים בהוראות חוק. בית המשפט העליון של ארצות הברית מעמת לעיתים קרובות את כללים שהם Bright-line עם ההפך שלהם: כללים הנתונים למבחני איזון (או "בדיקות קו עדין"), כאשר התוצאה תלויה בשקלול של מספר גורמים - מה שעלול להוביל ליישום לא עקבי של החוק או להפחית את האובייקטיביות. בארצות הברית, יש ויכוח משפטי בין מלומדים בין הגישה המבכרת חוקים של Bright-line לבין זו המבכרת את מבחני האיזון. בעוד כמה חוקרי משפט, כמו שופט בית המשפט העליון לשעבר אנטונין סקאליה, הביעו העדפה חזקה לכללים הבהירים והודאות שהם משיאים, אחרים טוענים לעיתים קרובות שכללים אלה הם פשטניים מדי וכרוכים במחירים קשים בהיבטים של צדק ותוצאות קשות. שופט בית המשפט העליון, סטיבן ברייר, ציין כי קיימות נסיבות שבהן יישום כללי Bright-line יהיה בלתי הולם, וקבע כי "אף מערכת חוקית אחת לא תוכל לתפוס את המורכבות המשתנה תדיר של חיי אדם". בעניין מירנדה נגד אריזונה (1966), נקבעה הלכה שניתנת להגדרה ככלל שהוא Bright-line. דעת הרוב באותו מקרה חייבה את גורמי אכיפת החוק לתת לחשוד בפלילים מה שמכונה כיום אזהרת מירנדה על זכויותיהם כאשר החשוד נמצא במעצר, וכאשר החשוד עומד להיחקר. חוק המיסוי (מבחן Bright-line למגורים) 2015 הוא סוג של חקיקה בנושא מס רווחי הון בניו זילנד. החוק התקין מבחן משפטי שניתן להגדירו ככלל Bright-line. כשהוצג בבית המחוקק, זה תואר כ" term used in law for a clearly-defined rule or standard, using objective factors, which is designed to produce predictable and consistent results". Goldberg v. Kelly (1970) קבע כי דרישת ההליך הוגן מחייבת דיון הוכחות לפני שניתן יהיה לשלול ממקבל קצבאות רווחה ממשלתיות מסוימות מהטבות מסוג זה. Michigan v. Summers (1981) קבע כי למטרות התיקון הרביעי, צו לחיפוש אחר סחורות המבוססות על חשד סביר נושאת עימה באופן מרומז את הסמכות המוגבלת לעצור את יושבי המקום תוך כדי חיפוש סביר. SEC v. Chenery Corp., 332 U.S. 194 (1947) Aguilar v. Texas, 378 U.S. 108 (1964) Miranda v. Arizona, 384 U.S. 436 (1966) Katko v. Briney, 183 N.W.2d 657 (Iowa 1971) Heckler v. Campbell, 461 U.S. 458 (1983) Bowen v. Georgetown University Hospital, 488 U.S. 204 (1988) Evans v. the United Kingdom Kyllo v. United States, 533 U.S. 27 (2001) Arizona v. Gant, 556 U.S. 332 (2009) District of Columbia v. Heller (אנ') Georgia v. Randolph, 547 U.S. 103, 125, 126 S. Ct. 1515, 1529, 164 L. Ed. 2d 208, 229 (2006) (Breyer, J., concurring). "Taxation (Bright-line Test for Residential Land) Act 2015 No 111, Public Act – New Zealand Legislation". legislation.govt.nz. "Taxation (Bright-line Test for Residential Land) Bill 59-2 (2015), Government Bill". www.legislation.govt.nz. ארכיון מ-27 בנובמבר 2015. נבדק ב-23 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Goldberg v. Kelly | Case Brief for Law Students". 30 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה) יומן שפה דיון על הביטוי, עם דוגמאות והיסטוריה
מונרד וולגרן

מונרד צ'ארלס מונגרן (באנגלית: Monrad Charles Wallgren;‏ 17 באפריל 1891 – 18 בספטמבר 1961) היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת וושינגטון, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1933–1940, לאחר מכן ועד 1945 כסנאטור, ולאחר מכן ועד 1949 כמושל וושינגטון ה-13. מונרד וולגרן נולד בדה מוין, איווה למשפחה ממוצא שוודי. ב-1894 עברה המשפחה לטקסס, וב-1901 לאוורט שבמדינת וושינגטון. הוא למד בבתי ספר ציבוריים ובקולג' לעסקים באוורט, וב-1914 סיים את לימודיו בבית הספר לאופטומטריה של מדינת וושינגטון בספוקיין. הוא עבד במכירת תכשיטים ובאופטומטריה בשנים 1915–1932, וכן שירת במשמר הלאומי של וושינגטון בשנים 1917–1919 ובשנים 1921–1922. הוא היה שחקן ביליארד צרפתי מצטיין. ב-1932 התמודד וולגרן בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא ניצח את חבר בית הנבחרים המכהן אלברט ג'ונסון, והחל לכהן בקונגרס ה-73 ב-4 במרץ 1933. ב-1940, לקראת תום כהונתו הרביעית בבית הנבחרים, התמודד וולגרן בבחירות לסנאט של ארצות הברית כמחליפו של עמיתו הדמוקרט, לואיס ב' שוולנבק, שפרש כדי לקבל על עצמו תפקיד שיפוטי. הוא ניצח בבחירות והחל לכהן בסנאט ב-19 בדצמבר אותה שנה. בסך הכול הוא כיהן בסנאט במשך פחות משש שנים בחלקה האחרון של כהונתו של שוולנבק ובחלקה הראשון של תקופת הכהונה של עצמו. ב-1944 התמודד וולגרן בהצלחה בבחירות על משרת מושל וושינגטון מול המושל המכהן, הרפובליקני ארתור לנגלי, ולאחר שנבחר התפטר מהסנאט ב-9 בינואר 1945 כדי לכהן כמושל עד 1949. בבחירות של 1948 הוא נוצח על ידי לנגלי וסיים את כהונתו כמושל. לאחר תום כהונתו כמושל מונה וולגרן על ידי הנשיא הארי טרומן כיושב ראש המועצה הלאומית למשאבי ביטחון (National Security Resources Board). מינוי זה בוטל בהמשך, ווולגרן שימש כחבר נציבות האנרגיה הפדרלית (Federal Power Commission) בשנים 1949–1951. לאחר מכן הוא פרש מהחיים הציבוריים. מונרד וולגרן נפטר באולימפיה, בירת וושינגטון, ב-18 בספטמבר 1961, כתוצאה מסיבוך של תאונת דרכים שנפגע בה חודשיים קודם לכן. הוא נטמן בבית הקברות אוורגרין שבאוורט. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1685. מדיה וקבצים בנושא מונרד וולגרן בוויקישיתוף מונרד וולגרן באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) מונרד וולגרן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) מונרד וולגרן באתר HistoryLink (באנגלית) מונרד וולגרן באתר The Political Graveyard (באנגלית) מונרד וולגרן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Gunther, John (1947). Inside U.S.A. New York, London: Harper & Brothers. pp. 96-97. "Election Search Results - Elections & Voting - WA Secretary of State". Mon Wallgren, former Washington Governor, dies
יבגני פיינברג

יבגני פיינברג (ברוסית: Евгений Львович Фейнберг‏ (27 ביוני 1916, באקו - 10 בדצמבר 2005, מוסקבה) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא פעל בתחום הפיזיקה הגרעינית. יבגני פיינברג נולד בשנת 1912 בבאקו (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באזרבייג'ן) למשפחה יהודית. בשנת 1918 המשפחה עברה למוסקבה בה פיינברג סיים לימודי בית ספר. פיינברג למד באוניברסיטת מוסקבה שם סיים בשנת 1935. בשנת 1938 הוא סיים עבודת תואר שלישי. לאחר סיום התואר פיינברג החל לעבוד במכון לבדב לפיזיקה. בשנת 1944 הוא פעל ליד ולדימיר וקסלר שפיתח שיטה לשליטה על תנועת חלקיקים במאיץ חלקיקים (יבגני פיינברג היה שותף לחלק התאורטי). בגלל האופי הביטחוני של התגלית היא לא פורסמה והתגלתה שנית על ידי אדווין מקמילן בשנת 1946. בשנת 1944 פיינברג הציע שיטה חדשה בתחום ספקטרוסקופיה שהושמה בהמשך על ידי פיודור שפירו. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עסק בבעיות התפשטות גלי רדיו. על עבודות אלו בשנת 1951 פיינברג קיבל פרמיית על שם מנדלשטם. החל משנות ה-50 פיינברג חזר למחקרים בתחום פיזיקה גרעינית. בשנת 1956 מעבדה שהוא ניהל הפכה להיות חלק של המכון המאוחד למחקר גרעיני. בשנת 1957 בהדרכתו נבנה מאיץ חלקיקים חדש שבמשך 3 וחצי שנים היה הגדול בעולם. הוא היה חבר צוות מדענים שפעלו במתקן זה. פיינברג נבחר להאקדמיה הרוסית למדעים משנת 1997. על תרומתו בתחום התמחותו הוענק לפיינברג עיטור הדגל האדום של העמל (פעמיים) ופרסים שונים רוסים בתחום עיסוקו לרבות פרס ברית המועצות בשנת 1983. בשנת 2000 הוא קיבל פרס על שם פומרנצ'וק על מחקריו בתחום האדרונים. בשנת 1944 פיינברג החל ללמד באוניברסיטת ניז'ני נובגורוד. החל משנת 1954 הוא היה בסגל של מכון לפיזיקה והנדסה במוסקבה. פיינברג היה בין החברים הקרובים של אנדריי סחרוב. בן דודו סבלי פיינברג גם היה פיזיקאי בתחום פיזיקה גרעינית. פיינברג נפטר בשנת 2005 ונטמן בבית העלמין דונסקויה החדש. ביוגרפיה (ברוסית)
מאלכ רחמתי

מאלק רחמתי (בפרסית: مالک رحمتی; 1982 – 19 במאי 2024) היה פוליטיקאי איראני שכיהן כמושל הכללי של מחוז מזרח אזרבייג'ן מינואר 2024 ועד מותו במאי 2024. הוא עמד בראש ארגון ההפרטה של איראן (אנ') מ-2023 עד 2024. בשנת 2024 מונה בידי הממשלה ה-13 של הרפובליקה האסלאמית של איראן (אנ') למושל מחוז מזרח אזרבייג'ן. ב-19 במאי 2024, נהרג בהתרסקות מסוק נשיא איראן. מדיה וקבצים בנושא מאלכ רחמתי בוויקישיתוף
קוד נקי

בפיתוח תוכנה קוד נקי (באנגלית clean code) הוא קוד שקל לקרוא, להבין ולתחזק. קוד נקי כתוב בצורה פשוטה ותמציתית, לפי סדרה של מוסכמות שמקלות על הקריאה ועל המעקב. המונח הפך לפופולרי בעקבות רוברט ססיל מרטין (אנ'), שכתב את הספר "Clean Code: A Handbook of Agile Software Craftsmanship" בשנת 2008. בספר זה, הוא הציג סדרה של עקרונות ושיטות עבודה מומלצות לכתיבת קוד נקי, כמו מתן שמות משמעותיים למשתנים, פונקציות קצרות, הערות ברורות ופורמט עקבי. הגדרה לא רשמית שטבע מרטין פאולר היא: כל טיפש יכול לכתוב קוד שמחשב יכול להבין, מתכנתים טובים כותבים קוד שבני אדם יכולים להבין. קריאה ותחזוקה: קוד נקי מקל על קריאת, הבנת ושינוי הקוד. כתיבת קוד קריא מפחיתה את הזמן הדרוש לתפיסת הפונקציונליות של הקוד, מה שמוביל לזמני פיתוח מהירים יותר. שיתוף פעולה בצוות: קוד ברור ועקבי מקל על תקשורת ושיתוף פעולה בין חברי הצוות. על ידי הקפדה על מוסכמות קידוד וכתיבת קוד קריא, מפתחים מבינים בקלות זה את עבודתו של זה ומשתפים פעולה בצורה יעילה יותר. איתור באגים ופתרון בעיות: קוד נקי כתוב בבהירות ובפשטות, מה שמקל על איתור והבנת חלקים ספציפיים של בסיס הקוד. מבנה ברור, שמות משתנים משמעותיים ופונקציות מוגדרות היטב מקלים על זיהוי ופתרון בעיות. איכות ואמינות משופרים: קוד נקי מקטין את הסיכון לשגיאות, מה שמוביל לתוכנה איכותית ואמינה יותר בהמשך. הקפדה על אורך קוד קצר ומתומצת. יש לחסוך במשתנים שאינם שימושיים בקוד או כאלו שאפשר להמיר אותם במשתנים קיימים או קלים להשגה. לדוגמה, במקום לכתוב: int users_count = users_list.size(); if (users_count == 0) { // do something } נעדיף: if (users_list.isEmpty()) { // do something } יש להסביר באופן המדויק ביותר מה הקוד עושה, ולכן: יש להעדיף שמות כלליים שישמשו לטווח רחוק (לדוגמה: אין להוסיף לשם המשתנה את הסוג שלו). יש להימנע משמות בעלי משמעות כפולה או רחבה. אין לכלול מספר בשם המשתנה, כיוון שלא ברור מה המספר אמור לבטא. יש שממליצים לפתוח את כל שמות הפונקציות באחד מהשלושה is,get,do: is_XXX - הפונקציה תחזיר ערך בוליאני get_XXX - הפונקציה תחזיר ערך כלשהו do_XXX - הפונקציה תבצע פעולה מסוימת בלי להחזיר ערך כל שורת קוד או פונקציה אמורה לבצע פעולה אחת בלבד. Wojtek Lukaszuk, Summary of 'Clean code' by Robert C. Martin, GitHub, ‏9 באוקטובר 2016 Ernan, CLEAN CODE - כתיבת קוד שגם בני אדם יכולים לקרוא - Design for Living, באתר ארנן מייסלס, ‏28 ביוני 2021 James Samuel, Awesome Clean Code Resources, GitHub, ‏12 בדצמבר 2017 What Is Clean Code? A Guide to Principles and Best Practices, blog.codacy.com, ‏19 בדצמבר 2023 Digitilizeweb, Any fool can write code that a computer can understand. Good programmers write code that humans can understand — Martin Fowler, Medium, ‏9 בספטמבר 2023
Skin o' My Teeth

"Skin o' My Teeth" (בעברית: "עור השיניים שלי") הוא שיר של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מגאדת'. זהו הסינגל הרביעי מתוך אלבום הלהקה Countdown to Extinction. באורך של 3 דקות ו-14 שניות, זהו השיר הקצר ביותר באלבום. השיר, שנכתב על ידי דייב מאסטיין, עוסק בנושא של ניסיון התאבדות, בדומה למקור הביטוי "עור השיניים שלי" ("Skin of my teeth"), שבו הפרשן נמלט בקושי ממוות. שיר זה נוגן בהופעת הלהקה בארגנטינה, שהתיעוד שלה הופץ על גבי DVD בשם That One Night: Live in Buenos Aires, אולם שיר זה לא נכלל בגרסה הסופית של ה-DVD. השיר מופיע בגרסת אייטונס של ההופעה. שיר זה נוגן מאוחר יותר בהופעה בסן דייגו ומופיע ב-DVD המקביל Blood in the Water: Live in San Diego. השיר הושמע גם ב-22 ביוני 2010, ונכלל ב-DVD החי The Big Four: Live from Sofia, Bulgaria. השיר מופיע גם באוסף Greatest Hits: Back to the Start משנת 2005 ובאוסף Anthology: Set the World Afire משנת 2008. מידע על הסינגל "Skin o' My Teeth" באתר מיוזיק בריינז
רימאס טומינאס

רימאס טומינאס (20 בינואר 1952 - 6 במרץ 2024) היה במאי תיאטרון ליטאי. הוא זכה בפרס הפדרציה הרוסית בשנת 1999. משנת 2007 היה המנהל האמנותי של תיאטרון וכטנגוב במוסקבה. עם טומינאס, תיאטרון וכטנגוב תפס עמדה מובילה בקרב התיאטראות הרוסיים. בשנת 2011, התיאטרון הוכר כתיאטרון הנצפה ביותר במוסקבה. מ-1970 עד 1974, טומינאס למד בקונסרבטוריון של ליטא . ב-1978 סיים את האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון (ג.י.ט.יס.) במוסקבה (קורס הבימוי של יוסף טומנוב). משנת 1979 היה מנהל תיאטרון הדרמה הלאומי הליטאי. ב-1990 הקים את התיאטרון הקטן של וילנה . משנת 2012 ארגן את הפסטיבל השנתי של Vasara (קיץ בליטאית) בדרוסקינינקאי. בין הפקותיו הידועות ניתן למנות את יבגני אונייגין, הדוד וניה ונשף המסכות (של מיכאיל לרמונטוב). משנת 2014 הוא סבל ממחלה קשה. טומינאס מת באיטליה ב-6 במרץ 2024, בגיל 72. פרס הפדרציה הרוסית פרס מסיכת הזהב של הפסטיבל הרוסי לאמנויות הבמה לבימוי יבגני אונייגין (2014) פרס התיאטרון הבינלאומי של סטניסלבסקי פרס קריסטל טורנדוט מסדר הידידות (רוסיה) פרס צארסקוסלסקיה לאמנות מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין רימאס טומינאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רימאס טומינאס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מדיה וקבצים בנושא רימאס טומינאס בוויקישיתוף רימאס טומינאס באתר תיאטרון גשר פרידה מרימאס טומינאס - 15 במרץ 2024, סרטון באתר יוטיוב נפרדים ממאסרטו - רימאס טומינאס, סרטון באתר יוטיוב ליזה רוזובסקי, במאי התיאטרון רימאס טומינאס מת בגיל 72, באתר הארץ, 6 במרץ 2024 במאי התיאטרון רימאס טומינאס ("אנה קרנינה") הלך לעולמו בגיל 72, באתר ynet, 6 במרץ 2024 Biography at VMT site, accessed 14 October 2014
חיל הים המלכותי הסעודי

חיל הים המלכותי הסעודי (ערבית: البَحْريَّة الْمَلكيَّة السُّعُودِيَّة) או כוחות הצי המלכותי הסעודי (ערבית: القُوَّات البَحْريَّة الْمَلكيَّة السُّعُودِيَّة), היא הזרוע הימית של הכוחות המזוינים של ערב הסעודית ואחת מחמש זרועות השירות של משרד ההגנה (אנ') של ערב הסעודית. תפקידה העיקרי הוא מעקב והגנה על המים הטריטוריאליים הסעודיים מפני חדירה צבאית או כלכלית, והשתתפות בבריתות ימיות בינלאומיות. חיל הים פועל ממספר בסיסים לאורך 2,500 קילומטרים (1,600 מייל) קו החוף הסעודי, עם שני ציים: הצי המזרחי (אנ') פועל במפרץ הפרסי מבסיס הצי המלך עבדולעזיז (אנ') בג'ובייל. הצי המערבי (אנ') פועל בים סוף מבסיס הצי המלך פייסל (אנ') בג'דה. לכל צי יכולת צבאית מלאה כולל אוניות מלחמה, ספינות תמיכה, תמיכה מנהלית וטכנית, תעופה ימית (אנ'), נחתים ויחידות אבטחה מיוחדות. הצי נוסד ב-1960 והחל בהרחבה משמעותית עם סיוע של ארצות הברית ב-1972 במטרה להשתוות לחיל הים האיראני הקיסרי. בעקבות המהפכה האיראנית ניזומה תוכנית הרחבה נוספת, סווארי, בסיוע צרפתי. כלי שיט נוספים נרכשו מבריטניה וצרפת בשנות ה-80 וה-90. בשנת 1980, קבלן ההגנה האמריקאי תאגיד בינלאומי ליישומי מדע (אנ') החל לעבוד עם הצי המלכותי הסעודי לתכנון ושילוב מרכזי הפיקוד, השליטה והתקשורת (C3) של המדינה. חיל הים המלכותי הסעודי מחזיק שתי חטיבות ימיות של 10,000 איש המורכבות משלושה גדודים כל אחת. החטיבות משובצות לצי המערבי שמפקדתו בג'דה ולצי המזרחי שמפקדתו בג'ובייל. החטיבות מצוידות ב-500 פגאסו BMR‎ (אנ'). ג'דה (נמל צבאי אל-קאדימה) – בסיס ים סוף שבו שוכן הצי המערבי של חיל הים עבור פריגטות ו-2 ספינות טילים, ספינת מילוי אחת ושולה מוקשים סיור אחד; ממוקם צפונית לתחנת האווירית של בסיס הצי המלך פייסל ומדרום לאזור נמל המכולות. ג'ובייל – בסיס המפרץ הפרסי הוא ביתו של הצי המזרחי; בסיס קטן יותר הוא ביתן של קורבטות, סירות טילים חדישות וציידות מוקשים שנותרו בספינות. דמאם (הנמל הצבאי ראס אל-גר) - נמל הבית של המפרץ הפרסי עבור שתי היאכטות המלכותיות של משפחת המלוכה הסעודית. ב-30 בינואר 2017 אל-מדינה הותקפה על ידי מורדים חות'ים באמצעות סירת מתאבד, נהרגו 2 מלחים ופצעו 3 אחרים. התקיפה התרחשה ליד עיר הנמל אל חודיידה, 150 קילומטרים דרומית מערבית לבירת תימן, צנעא. מדיה וקבצים בנושא חיל הים המלכותי הסעודי בוויקישיתוף "סדרביה". sdarabia.com. 3 באוגוסט 2017. בארכיון מהמקור ב-3 באוגוסט 2017. אוחזר ב-24 בדצמבר 2019 גריי, מתיו (2014). "משמר אבטחה גלובלי - ערב הסעודית". ABC-CLIO. עמ' 41. ISBN 978-031-338-700-5. הועבר בארכיון מהמקור ב-3 בנובמבר 2018. אוחזר ב-11 בספטמבר 2017 "מופיע סרטון של סירת מתאבדים מתנפלת על פריגטה סעודית". הוושינגטון פוסט. בארכיון מהמקור ב-6 בפברואר 2017